Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-30 00:00:00

[PERSON] , через представника - адвоката Корж Ю.С., звернулася у суд із вказаним позовом., в обґрунтування позову вказала, що вона є власником квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . У 2019 році вона вирішила продати квартиру, але це виявилося неможливим через те, що на вказану квартиру накладено арешт номер запису обтяження 40894795 від 28.09.2011 року, відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Накладений арешт позбавляє її права вільно розпоряджатися майном, яке належить їй на праві приватної власності. Просила зняти арешт з квартири, за адресою: [ADDRESS] , скасувати заборону відчуження зареєстровану в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за № 11660518 від 28.09.2011 року; виключити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, запис про обтяження номер 40894795 від 28.09.2011 року. Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися судом завчасно та належним чином. Представник позивача надала суду заяву про підтримання позовних вимог у повному обсязі, просила їх задовольнити, справу розглядати у її відсутності. Представники відповідачів в судове засідання не з`явилися, повідомлявся про час та місце судового розгляду завчасно та належним чином, про поважність причин неявки суду не повідомили, у встановлений ч. 7 ст. 178 ЦПК України строк не подав до суду відзив на позовну заяву, а тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст.178 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Згідно ст. ст. 4, 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду по захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Судом встановлено, що на підставі судового наказу Вовчанського районного суду Харківської області від 23.06.2011 року про стягнення з [PERSON] на користь Вовчанського ПТМ заборгованості у сумі 3489 грн. 91 коп. у Вовчанському ВДВС було відкрито виконавче провадження № 28029462 у рамках якого, накладено арешт на квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . 01.06.2012 року винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у зв`язку із направленням виконавчого документа за належністю до Московського відділу державної виконавчої служби м.Харкова (а.с.13). Даними постанови державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби м. Харкова від 17.03.2021 року виконавче провадження з виконання судового наказу № 2-н-70/2011 від 23.06.2011 року про стягнення з [PERSON] на користь Вовчанського ПТМ заборгованості у сумі 3489 грн. 91 коп. закінчено, у зв`язку зі сплатою боржником боргу у повному обсязі (а.с.11). Відповідно до довідки директора Вовчанського ПТМ № 121 від 16.02.2021 року станом на 01.02.2021 року заборгованість за теплову енергію за адресою: [ADDRESS] - відсутня (а.с.9). Станом на 31.03.2021 року відкритих виконавчих проваджень щодо стягнення з [PERSON] на виконанні у Вовчанському районному відділі державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) не перебуває (а.с.13-14). Разом із тим, накладений арешт на квартиру за адресою: [ADDRESS] , номер запису обтяження 40894795 від 28.09.2011 року, відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно не знято (а.с. 8). Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно з ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Відповідно до ст.ст. 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Вимоги позивача, що ґрунтуються на його праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Така позиція викладена в постанові Верховного Суду України №6-26цс13 від 15 травня 2013 року, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов`язковою для суду. Згідно ст. 40 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Відповідно ч. 5 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» , у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Так в даному випадку позивач має намір розпорядитися належним їй майном, накладений арешт на майно порушує її право власності. Таким чином, на час звернення з позовною заявою до суду за наявності арешту (обтяжень) накладених на майно, порушується право власності позивача, внаслідок чого вона позбавлена змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає. Право позивача підлягає судовому захисту у заявлений нею спосіб шляхом зняття арешту з квартири за адресою: [ADDRESS] , скасувавши заборону відчуження зареєстрованого в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за № 11660518 від 28.09.2011 року; виключивши з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про обтяження номер 40894795 від 28.09.2011 року, а позовна заява задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved