Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-28 00:00:00

[PERSON] ( надалі позивач) 30 листопада 2015 року звернулась до суду із позовом до [PERSON] (надалі відповідач) про стягнення аліментів на утримання доньки [PERSON], [INFO], в якому просить суд стягнути з батька дитини аліменти на утримання дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем спільне життя не склалось, в даний час проживають окремо, однак батько не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, вона змушена звернутись до суду із позовом про стягнення аліментів, згоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Вказує, що відповідач працездатний, здоровий, може надавати матеріальну допомогу на дитину та просить суд стягнути аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків від прожиткового мінімуму. В судовому засіданні позивач на позовних вимогах наполягає, посилаючись на викладені обставини. Відповідач в судове засідання також зявився, будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, позовні вимоги визнає, погоджується сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини свого заробітку (доходу), не заперечує, що батьківський обовязок належним чином утримувати дітей. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши докази, що є в матеріалах справи, зясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, оскільки відповідач є працездатним, здоровим, іншим особам аліменти не сплачує. За змістом ст. 10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У відповідності до вимог ст.15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. За змістом ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. При вирішенні даного спору суд, виходячи з принципу диспозитивності цивільного судочинства, розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін. Правовідносини сторін врегульовані ст.ст. 3 - 15, 17-20, 84,180-182 Сімейного кодексу України, Cтаттею 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Отже, обєктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес, саме вони є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Такі способи захисту передбачені відповідно статтею 16 ЦК України. За змістом ст.ст. 180-182 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд вважає що позов підлягає задоволенню, оскільки батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей, а відповідач від такого обовязку ухиляється та добровільно не надає допомоги на утримання дитини. Приймаючи до уваги матеріальне забезпечення позивача, наявність на утриманні матері дитини, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги про стягнення аліментів з відповідача на користь позивача на утримання дитини. Судом встановлено, що відповідач є працездатним, здоровим, іншим особам аліменти не сплачує, а тому зобовязаний утримувати дитину до повноліття. Приймаючи до уваги наявність доказів про доходи тільки позивача, суд вважає необхідним визначити міру потреби позивача і міру можливості відповідача сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, доходу але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання доньки щомісячно. Враховуючи викладені обставини та

Outcome: approved