Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-12 00:00:00

[PERSON] (надалі - позивач) звернулась в суд з позовом до [PERSON] (надалі - відповідач) про відшкодування матеріальної та моральної шкоди внаслідок залиття квартири. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що вона, відповідно до договору дарування від 15.06.1988р. є власником 3/5 частин житлового будинку по [ADDRESS], до складу якої входять підвальні приміщення: під інд. I площею 7, 2 кв.м., під інд. III площею 10,7 кв.м., під інд. IV площею 13,2 кв.м., приміщення першого поверху: під інд. 1-1 площею 8,9 кв.м.(сходова клітка), під інд. 1-2 площею 1,6 кв.м.(коридор), під інд. 1-3 площею 1,0 кв.м.(вбиральня), під інд. 1-4 площею 14,2 кв.м.(кухня), приміщення другого поверху: під інд. 1-5 площею 8,9 кв.м.(сходова клітка), під інд. 1-6 площею 5,7 кв.м.(коридор), під інд. 1-7 площею 15,0 кв.м.(житлова кімната), під інд. 1-8 площею 19,7 кв.м.(житлова кімната), під інд. 1-9 площею 13,9 кв.м.(житлова кімната), під інд. 1-10 площею 1,0 кв.м.(вбиральня) та під інд. 1-11 площею 4,7 кв.м.(ванна). На підтвердження реєстрації права власності позивачу було видано витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 2761617 від 22.04.2013р. Належній позивачу частині будинку присвоєно квартирний номер 1. Відповідачу належать інші 2/5 частини вказаного житлового будинку, належній їй частині будинку присвоєно квартирний номер 1а. Деякі з належних відповідачу приміщень, зокрема ванна та санвузол, розташовані над належними позивачу приміщеннями. Вказує на те, що протягом останніх років належні позивачу приміщення неодноразово затоплювались, про складені відповідні акти. Просить стягнути з [PERSON] в свою користь 4 298, 00 гривень в якості компенсації завданої матеріальної шкоди внаслідок залиття та 5 000, 00 гривень в якості відшкодування моральної шкоди, 1 176, 00 гривень в якості компенсації за понесені витрати з оцінки розміру завданої шкоди та 223, 41 гривень судового збору. В ході розгляду справи представником відповідача подано заперечення проти позову, в яких відповідач та її представник заперечують проти задоволення позову та просять у його задоволенні відмовити, покликаючись на те, що докази залиття не відповідають вимогам щодо допустимості, позивачем не доведено наявність моральної шкоди. На адресу суду від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у відсутності представника позивача. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не прибув, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, наслідки неявки, про причини неявки суд не повідомив. З матеріалів вбачаються права та взаємовідносини сторін, сторони в попередніх судових засіданнях давали пояснення по справі, тому суд вважає за можливе справу слухати за відсутності сторін на підставі ст.169 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до договору дарування від 15.06.1988р. [PERSON] є власником 3/5 частин житлового будинку по [ADDRESS], до складу якої входять підвальні приміщення: під інд. I площею 7, 2 кв.м., під інд. III площею 10,7 кв.м., під інд. IV площею 13,2 кв.м., приміщення першого поверху: під інд. 1-1 площею 8,9 кв.м.(сходова клітка), під інд. 1-2 площею 1,6 кв.м.(коридор), під інд. 1-3 площею 1,0 кв.м.(вбиральня), під інд. 1-4 площею 14,2 кв.м.(кухня), приміщення другого поверху: під інд. 1-5 площею 8,9 кв.м.(сходова клітка), під інд. 1-6 площею 5,7 кв.м.(коридор), під інд. 1-7 площею 15,0 кв.м.(житлова кімната), під інд. 1-8 площею 19,7 кв.м.(житлова кімната), під інд. 1-9 площею 13,9 кв.м.(житлова кімната), під інд. 1-10 площею 1,0 кв.м.(вбиральня) та під інд. 1-11 площею 4,7 кв.м.(ванна). Відповідач на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 29.11.1999 за № 2-4175 оформленого державним нотаріусом П'ятої Львівської державної нотаріальної контори є власником 2/5 частин житлового будинку по [ADDRESS], які становлять окрему ізольовану квартиру № 1«а»(2) житловою площею 32,7 кв.м., загальною площею 53,4 кв.м. з окремим входом, до складу цієї квартири входять наступні приміщення: - підвальне приміщення під інд. II площею 12,5 кв.м. та приміщень першого поверху під індексами: 2-1 площею 19,2 кв.м., 2-2 площею 13,5 кв.м., 2-3 площею 4,6 кв.м. 2-4 площею 1,1 кв.м.та 2-5 площею 2,5 кв.м. Вказана обставина підтверджується наявними в матеріалах справи документами - технічним паспортом на будинок оформленим ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» 22.02.2013, актом обстеження складеним 14.11.2013 працівниками ЛКП «Затишне», довідкою ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» від 12.06.2014, інформаційним листом Франківської районної адміністрації від 17.07.2014, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 22.04.2013 за № 2761617 про реєстрацію права власності за [PERSON] 16.12.2011 працівниками ЛКП «Листопадове» було складено акт обстеження квартири [ADDRESS] під час якого виявлено свіжі сліди затікання на стіні в коридорі та на стелі у підвальному приміщенні площею від 2 до 5 кв.м. 28.12.2011 працівниками ЛМКП «Львіводоканал» складено акт про затоплення приміщень квартири № 1 з боку власника квартири № 1«а» [PERSON] 28.01.2013 працівниками ЛКП «Затишне» складено акт обстеження квартири [ADDRESS] під час якого виявлено мокрі плями на стелі у підвальному приміщенні площею до 6 кв.м., ймовірною причиною залиття визначено необережне користування сантехнічними приладами мешканців квартири № 1«а». Приміщення у яких відбулося залиття слід ідентифікувати, як такі, що належать позивачу, а причиною залиття слід вважати необережне користування сантехнічними приладами допущене у приміщеннях квартири № 1а, що належить відповідачу. В матеріалах справи міститься висновок №4/13с експертного будівельно - технічного дослідження від 22.07.2013р., яким встановлено, що вартість відновлювального ремонту стіни сходої клітки під літ.1-1 та підвального прміщення під літ. ІІІ за адресою [ADDRESS] для приведення їх у попередній стан в цінах на момент проведення дослідження складає 4298, 00 (чотири тисячі двісті дев'яносто вісім) грн. Згідно ст. 151 ЖК України та п. 18 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинкових територій, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08 жовтня 1992 року, власник зобов'язаний забезпечувати збереження житлових і підсобних приміщень квартири, при наявності несправностей вживати заходів до їх усунення. Згідно ч.1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов'язок доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу, а позивач має довести, що йому така шкода завдана. Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» № 6 від 27 березня 1992 року, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Відповідно до положень Правил користування приміщеннями житлових будинків та прибудинковими територіями технічний стан конструктивних елементів і технічного обладнання житлового будинку (квартири) повинен забезпечувати безпечне проживання в ньому людей. Власники жилих приміщень зобов'язані проводити за власні кошти ремонт квартири, дотримуватися умов безпечної експлуатації технічного обладнання. Згідно ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Положеннями ч.4 цієї статті передбачено, що власність зобов'язує. Відповідно до положень ст.360 ЦК України, співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на утримання та збереження спільного майна, а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном. Згідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» № 6 від 27 березня 1992 року (з подальшими змінами) потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна та робіт, які необхідно провести, щоб виправити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди. Згідно ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. За ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за звернення фізичних чи юридичних осіб поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. У відповідності до частини першої статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. За ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. На підставі вищенаведеного,

Outcome: partial