Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-26 00:00:00

[PERSON] у вересні 2015 року звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що в період з серпня 2011 року по жовтень 2013 року перебувала в шлюбі з відповідачем, від шлюбу мають спільну дитину [PERSON]. 19.07.2012 р. н.,який на теперішній час мешкає разом зі своєю матірю, перебуває на її утриманні, є дитиною-інвалідом. [PERSON], за твердженням позивача, є працездатним, не має на утриманні інших близьких йому осіб, працює, отримує доходи у виді заробітної плати та в змозі сплачувати аліменти. [PERSON] на сьогодні не працює, не є підприємцем, отримує державну соціальну допомогу дитині-інваліду та допомогу по догляду за дитиною. У добровільному порядку домовленості між колишнім подружжям щодо надання матеріальної допомоги дружині досягнуто не було, тому позивач змушена звертатись до суду для захисту своїх майнових прав, вважає достатнім для свого утримання матеріальну допомогу від колишнього чоловіка в розмірі 1/6 частини його доходів (заробітку), просить стягувати аліменти з колишнього чоловіка від часу предявлення позову і до досягнення спільною дитиною шестирічного віку. Позивач [PERSON] була своєчасно повідомлена судом про дату, час та місце розгляду цивільної справи, однак для участі в судовому засіданні не прибула, надала заяву про розгляд справи без її участі, в якій підтримала позовні вимоги, не заперечувала проти заочного розгляду справи (а.с.32). Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти задоволення вимог позивача, наголошував на невеликому розмірі своєї заробітної плати, на наявності на утриманні матері похилого віку, необхідності нести значні витрати щодо утримання житла, необхідності сплачувати позивачеві також аліменти на утримання спільної дитини до її повноліття; просив у задоволенні позову відмовити через відсутність у нього матеріальної можливості сплачувати аліменти на утримання колишньої дружини. Суд, зясувавши зміст позовних вимог, вислухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові матеріали по справі, встановив наступні обставини і визначив відповідні до них правовідносини. 05.08.2011 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-НО № 258850, виданим 05.08.2011 року відділом ДРАЦС Краснолиманського МУЮ у Донецькій області (а.с.8). В шлюбі народилась спільна дитина [PERSON], 19.07.2012 р. н. (а.с.9). Рішенням Краснолиманського міського суду Донецької області від 20.09.2013 року по справі № 236/2313/13-ц (набрало законної сили 01.10.2013 року) вказаний шлюб було розірвано (а.с. 18). Після розірвання шлюбу малолітній [PERSON], 19.07.2012 р. н., перебуває на утриманні позивача,мешкає разом з нею, має статус дитини-інваліда (а.с. 11,14,16,17). [PERSON] є за фахом вчителем англійської мови Ямпільського НВК, але на сьогодні фактично не працює через необхідність здійснювати догляд за дитиною-інвалідом (а.с. 11,19), вона не займається підприємницькою діяльністю, не має на праві власності земельних ділянок (а.с.10,15), в період з березня 02015 року по серпень 2015 року отримувала державну соціальну допомогу дитині інваліду на загальну суму 9912,63 грн.,а також допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку на загальну суму 599,68 грн. (а.с.13), змушена нести витрати щодо санаторного лікування дитини (а.с.12). [PERSON] з 06.07.2015 року і до теперішнього часу працює на посаді старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Краснолиманського міського управління юстиції Донецької області (а.с. 40-42), розмір нарахованої йому заробітної плати склав за липень 2015 року 1682,64 грн., за серпень 2015 року 1935,04 грн., за вересень 2015 року 2095,04 грн. (а.с.35,36). При цьому відповідач мешкає в квартирі за адресою [ADDRESS], виконує обовязки щодо утримання цього житла. Зокрема, з 01.09.2015 року щомісячне нарахування квартирної плати за вказаним житлом складає 127,47 грн., плата за опалення житла за період з 01.10.2014 року по 30.04.2015 року становила 4184,42 грн., за послуги холодного водопостачання відповідачем в період з січня 2015 року по жовтень 2015 року сплачено 453,05 грн., за послуги газопостачання в період з червня 2015 року по жовтень 2015 року сплачено 294,10 грн. (а.с. 43-53). [PERSON] у вересні та жовтні 2015 року в добровільному порядку перераховано на особовий рахунок позивача в ТВБВ № 10004/0149 ДОУ АТ «Ощадбанк» грошові кошти на загальну суму 1000,00 грн. як матеріальна допомога (а.с.33,34). Крім того, рішенням Краснолиманського місткого суду Донецької області від 22.10.2015 року по справі № 236/2902/15-ц з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], 19.07.2012 р. н., в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), починаючи з 08.09.2015 року і до повноліття дитини. Відповідно до ст. 75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. На підставі ч. 2,3 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років, а якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років. Згідно з ч. 4 ст. 84 СК України, право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. За змістом ч. 1 ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до розяснень, які містяться у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що неповнолітня дитини проживає разом з матірю та знаходиться на її матеріальному утриманні, позивач здійснює догляд за дитиною. Дружина відповідача на теперішній час не працює у звязку із доглядом за дитиною,потребує матеріальної допомоги від [PERSON], який таку допомогу може надавати, оскільки є працездатним та офіційно працевлаштованим. Отже, суд прийшов до висновку про те, що відповідач може сплачувати аліменти на утримання дружини, бо є працездатним та зобов'язаний утримувати дружину до досягнення дитиною шестирічного віку. Однак суд також зважає на ту обставину, що виконання обовязків стосовно сплати аліментів на утримання дитини та виконання обовязків відносно утримання житла разом з порівняно невисоким рівнем доходів відповідача не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого чинним законодавством України для працездатних осіб. Виходячи із засад справедливості та розумності, притаманних способу регулювання сімейних відносин в Україні (ст. 7 СК України), суд за таких обставин вважає за можливе щомісячно стягувати з відповідача [PERSON] аліменти на утримання його неповнолітніх дітей в розмірі 1/20 частини його доходів, починаючи з 08.09.2015 року та досягнення дитиною - [PERSON],19.07.2012 р. н., шестирічного віку. При цьому на підставі ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд зазначає таке. Згідно із ст. 79 ЦПК України судовий збір включено до складу судових витрат. Відповідно до п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільняються від сплати судового збору позивачі у справах про стягнення аліментів. Якщо позивача, на користь якого ухвалене рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в доход держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог (ст. 88 ЦПК України). Чинним законодавством України визначена ставка судового збору в таких справах 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, що в грошовому вираженні складає 487,20 грн.. З урахуванням часткового задоволення вимог позивача суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 146,16 грн..

Outcome: partial