Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-13 00:00:00

[PERSON], надалі позивач, звернулася в суд з позовом до [PERSON], надалі відповідач, в якому просить стягнути на її користь додаткові витрати в сумі 3192,50 грн. на утримання повнолітньої дочки [PERSON], яка продовжує навчання. В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримує, в їх обгрунтування зазначає, що дочка [PERSON] навчається на денній формі першого курсу факультету іноземних мов Тернопільського національного педагогічного університету ім. В.Гнатюка. Вартість навчання становить 12770 грн. за навчальний рік. Нею було оплачено вартість навчання першого семестру в сумі 6385 грн. Зазначає, що вона не отримує значного доходу, розмір якого надавав би можливість самостійно оплачувати вартість навчання. Тому, у відповідача виник обов'язок утримувати повнолітню дочку, що продовжує навчатися, шляхом приймання участі у додаткових витрат. Відповідач в судові засідання не з'являвся, заперечень поти позову не подав. Тому, суд в порядку ст.ст. 169, 224 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказах. Суд, дослідивши зібрані по справі докази та оцінивши норми чинного законодавства, встановив наступне. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 18.11.2013р. по справі №607/16919/13-ц присуджено до стягнення із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання повнолітньої дочки [PERSON] [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно на час її навчання, але не більше ніж до досягнення 23 років. Також, присуджено до стягнення із [PERSON] на користь [PERSON] додаткові витрати по оплаті за навчання повнолітній дочці [PERSON] в сумі 3192,50 грн. Судом встановлено, що шлюб між сторонами було розірвано на підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду від 20.11.2012р. Від шлюбу у сторін 20 серпня 1995 року народилася дочка [PERSON]. Згідно довідки Тернопільського Національного педагогічного університету ім. В.Гнатюка №361 від 05.09.2013р. [PERSON] навчається на першому курсі факультету іноземних мов Тернопільського національного педагогічного університету ім. В.Гнатюка денної форми навчання. Термін навчання з 01.09.2013р. по 30.06.2017р. Викладені обставини станом на дату розгляду справи підтверджуються також довідкою Тернопільського НПУ ім. В.Гнатюка від 06.02.2014р. №27. У відповідності до умов Договору від 23.08.2013р. розмір плати встановлюється за весь строк надання освітньої послуги і становить 51080 грн. Плата в розмірі 12770 грн. вказана за кожен навчальний рік. Вартість навчання у першому семестрі складає 6385 грн. Рішенням суду від 18.11.2013р. по справі №607/16919/13-ц було встановлено, що [PERSON] згідно квитанції від 08.08.2013р. сплатила 6385 грн. - вартість навчання за перший семестр. Згідно долученої позивачем копії квитанції від 31.01.2014р. [PERSON] сплатила 6385 грн., що становить вартість другого семестру навчання [PERSON], половину яких просить стягнути із відповідача при наявності у нього такої можливості та обов'язку на участь у додаткових витратах на дитину. Стаття 185 Сімейного кодексу України передбачає, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язанні брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворою, каліцтвом тощо). Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Із позовних вимог вбачається, що [PERSON] звернулася до суду з посиланням на вказану статтю Сімейного кодексу України про стягнення додаткових витрат на навчання дочки [PERSON], [INFO], яка є повнолітньою, і на утримання якої вже було стягнено за рішенням суду від 18.11.2013р. із відповідача аліменти до закінчення її навчання та до досягнення нею двадцяти трьох річного віку. Стаття 185 Сімейного кодексу України відносить до глави 15 Сімейного кодексу України «Обов'язок матері, батька утримувати дитину та його виконання». Однак, суд зазначає, що права та обов'язки батьків щодо утримання повнолітніх доньки, сина, та його виконання, визначенні в главі 16 Кодексу, та ст. 201 СК України, які містяться в даній главі Кодексу і передбачено, що до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми лише ст. 187, 189-192 і 194-197 СК України. В даному переліку підстав для здійснення утримання батьками повнолітніх дітей стаття 185 Кодексу не значиться. Оскільки [PERSON] заявлено вимогу про стягнення додаткових витрат (оплата за навчання) на утримання повнолітньої дочки, що нормами законодавства не передбачено, суд прийшов до висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed