Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-06 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до Ляшківської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом. В обґрунтування позовних вимог вказала, що 07 лютого 2009 року померла її баба [PERSON] (свідоцтво про смерть серії І-КИ №259334, видане виконкомом Залеліївської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області 09.02.2009 року), яка по день своєї смерті була зареєстрована та проживала разом з нею за адресою: с.Залелія, вул.Чкалова, 76 Царичанського району Дніпропетровської області, що підтверджується довідкою виконкому Ляшківської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області від 21.04.2017 року №162. Бабусю вона доглянула та поховала за свої кошти. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, а саме: - земельна ділянка, площею 2,940 га, розташована на території Залеліївської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області, надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала померлій на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДП №088100 від 19.10.2004 року, кадастровий номер земельної ділянки 1225681100-01-012-0503. За життя 19 березня 1996 року [PERSON] склала заповіт, згідно якого усе належне їй майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось, заповіла їй [PERSON] Заповіт посвідчений секретарем виконкому Ляшківської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області та зареєстрований в реєстрі за №2. Після померлої [PERSON] вона фактично спадщину прийняла. Інші спадкоємці після померлої 07.02.2009 року [PERSON] свої права на спадкове майно не заявляли. Звернувшись 21.04.2017 року до державного нотаріуса Царичанського району Дніпропетровської області щодо отримання свідоцтва про право власності на спадкове майно, отримала відмову з підстав відсутності всіх необхідних правовстановлюючих документів в оригіналі. В звязку з вищевикладеним та посилаючись на вимоги ст.ст.1216, 1225, 1233 ЦК України, прохає суд визнати за нею право власності на вищевказане спадкове майно. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, надіславши до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує повністю. Представник відповідача Ляшківської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області в судове засідання не зявився. До суду надійшла заява про розгляд справи у відсутність їх представника, позовні вимоги визнають в повному обсязі. Суд, перевіривши матеріали справи, вивчивши всі надані по справі докази та даючи їм оцінку у їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню за слідуючих підстав. Згідно ст.11 ч.1 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу (ч.1 ст.60 ЦПК України). Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Нормами ч. 4 ст. 174 ЦПК України визначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В даному випадку у судовому засіданні відповідно до норм ч.1 ст.61 ЦПК України встановлено наступне. 07 лютого 2009 року померла баба позивача - [PERSON] (свідоцтво про смерть серії І-КИ №259334, видане виконкомом Залеліївської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області 09.02.2009 року), яка по день своєї смерті була зареєстрована та проживала разом з позивачем за адресою: с.Залелія, вул.Чкалова, 76 Царичанського району Дніпропетровської області, що підтверджується довідкою виконкому Ляшківської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області від 21.04.2017 року №162. Позивач доглянула спадкодавця та поховала за свої кошти (а.с.6). Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, а саме: - земельна ділянка, площею 2,940 га, розташована на території Залеліївської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області, надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала померлій на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДП №088100 від 19.10.2004 року, кадастровий номер земельної ділянки 1225681100-01-012-0503 (а.с.8). За життя 19 березня 1996 року [PERSON] склала заповіт, згідно якого усе належне їй майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось, заповіла позивачу [PERSON]. Заповіт посвідчений секретарем виконкому Ляшківської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області та зареєстрований в реєстрі за №2 (а.с.7). Позивач фактично спадщину прийняла після смерті [PERSON] спільним проживанням з спадкодавцем. Проте у видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу державним нотаріусом було відмовлено, з підстав відсутності всіх необхідних правовстановлюючих документів в оригіналі. Відповідачем заявлені позовні вимоги визнані у повному обсязі, тобто визнані всі ті обставини, на які позивач посилається на обґрунтування заявлених позовних вимог. Відповідно до вимог ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Оскільки, [PERSON] являється єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], фактично прийняла спадкове майно, інших осіб, які б мали право на обовязкову частку в спадковому майні не має, за викладених обставин, суд приходить до висновку про те, що маються законні підстави для винесення судового рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved