Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-22 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 06.12.2003 (а.с.6). [PERSON] є батьком неповнолітнього [PERSON] (а.с.7). [PERSON] 05.06.2006 прийнятий прохідником третього розряду на дільниці №26 ш. Октябрська, ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат», а 10.04.2015 переведений прохідником 4 розряду з повним робочим днем на підземних роботах, дільниця №37, ш. Октябрська (а.с.8-11). [INFO] [PERSON] помер (а.с.25) за наступних обставин: згідно акта №32-61 про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом [PERSON], затвердженого заступником начальника ГУ Держпраці у Дніпропетровській області 17.07.2017 та складеного комісією 14.07.2017 (далі - Акта), 05.06.2017 на першу зміну (з 23:00 год. 05.06.2017 до 06:00 год. [INFO]) виконуючий обов'язки заступника начальника дільниці №37 [PERSON] видав письмовий наряд робітникам дільниці №37, зокрема: прохіднику [PERSON] на буріння шпурів 51х2.0м у штреку акумуляційному в осях 113-115 гор. -122-м. О 08:15 год. [PERSON] виявив, що [PERSON] присипаний гірничою масою лежав в осях 113-115 гор. -1220м з ортом 113 осі гор. -1220м, а о 08:25 доповів про це начальнику дільниці №37 [PERSON]. Помічником командира Оперативного взводу ДВГРЗ [PERSON] о 10:03 год. було констатовано біологічну смерть [PERSON], зумовлену травмами, несумісними з життям. Причина настання нещасного випадку: основна - технічна-незадовільний технічний стан виробничих об'єктів, будівель, споруд, інженерних комунікацій, територій; супутні: 1) організаційна - невиконання посадових обов'язків, 2) технічна - інші - раптовий викид породи (а.с.12-15). У п.10 Акта вказано, що особи, які допустили порушення вимог законодавства про охорону праці, або орган, який проводить розслідування: - [PERSON] - гірничий майстер дільниці №37 шахти «Октябрська» ПАТ «Кривбасзалізрудком», який не здійснив належний контроль за дотриманням працівниками технологічних процесів, виконання робіт відповідно до вимог охорони праці та не забезпечив безпосереднє керівництво охороною праці в зміні, здорові і безпечні умови праці підлеглого персоналу, чим порушив вимоги посадової інструкції. А також допустив до виконання робіт [PERSON] на робоче місце, яке не відповідало вимогам безпеки - [PERSON] - начальник дільниці № 37 шахти «Октябрська» ПАТ «Кривбасзалізрудком», який не забезпечив безпечну організацію робіт на дільниці, чим порушив вимоги посадової інструкції, а також допустив ведення гірничих робіт з відхиленням від паспорта, чим порушив правила безпеки. У Акті проведення спеціального розслідування нещасного випадку, що стався [INFO] о 08:15 год. у ПАТ «Кривбасзалізрудком» від 14.07.2017, затвердженого заступником начальника ГУ Держпраці у Дніпропетровській області 17.07.2017 зазначено причини настання нещасного випадку: 1. Основна: Технічна, незадовільний технічний стан виробничих об'єктів, будівель, споруд, інженерних комунікацій, територій, а саме: кріплення сполучення акумуляційного штреку в осях 113-115 осі гор - 1220 м з ортом 113 осі гор.- 1220м. Порушено п. 2 глава 2 розділ ІІІ. Правил безпеки під час розробки родовищ рудних та нерудних корисних копалин підземним способом НПАОП 0.00-1.77-16 2. Супутні: - Організаційна: невиконання посадових обов'язків. - Технічна: інші-раптовий викид породи. У п. 6 Висновок комісії вказано, що більшістю членів комісії було прийнято рішення, що особами, чиї дії або бездіяльність призвели до нещасного випадку є: - [PERSON] - гірничий майстер дільниці №37 шахти «Октябрська» ПАТ «Кривбасзалізрудком»; - [PERSON] - начальник дільниці № 37 шахти «Октябрська» ПАТ «Кривбасзалізрудком» (а.с.16-24). Згідно до ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно ч.2 ст.1168 ЦК України, моральна шкода, завдана смертю фізичної особи. Відшкодовується її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживають з нею однією сім'єю. Рішенням Конституційного Суду України від 08.10.2008 року № 20-рп/2008 (справа про страхові виплати) визначено, що саме право громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки ст.237-1 КЗпП України (для потерпілих) та ст.1167 ЦК України (для членів сімей потерпілих) їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця). Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку з між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. За таких обставин суд приходить до висновку, що відповідач є особою, що несе відповідальність по відшкодуванню моральної шкоди [PERSON], яка діє в інтересах малолітнього [PERSON]., сина [PERSON], померлого [INFO]. У зв'язку з чим доводи відповідача щодо відсутності підстав для відшкодування моральної шкоди з боку відповідача на користь позивача, є необґрунтованими. Посилання відповідача на те, що на час розгляду справи в провадженні СВ Покровського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №120170040730001602 від 06.06.2017р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.272 КК України і відповідачу не відомо чи скористалась позивач своїм правом на пред'явлення цивільного позову в рамках кримінального провадження до винних осіб (до [PERSON], [PERSON].), не заслуговують на увагу, оскільки дане кримінальне провадження перебуває лише на стадії досудового слідства, а отже цивільний позов по ньому в рамках кримінального провадження не міг бути розглянутий судом, і по якому прийняте відповідне рішення (вирок). Добровільне виділення відповідачем коштів на поховання загиблого[PERSON], не може бути підставою для відмови в позові. Окрім того посилання відповідача на те, що порушення цивільного права особи щодо відшкодування моральної шкоди, спричиненої втратою професійної працездатності, може виникнути, зокрема, після відмови підприємством відшкодувати їй моральну шкоду в добровільному порядку, а тому звернення позивача до суду з цією позовною заявою є передчасною, є необґрунтованими, оскільки [PERSON] звернулась до суду з позовом про відшкодування моральної шкоди у зв'язку з загибеллю чоловіка на виробництві, а не щодо відшкодування моральної шкоди, спричиненої втратою професійної працездатності. Факт заподіяння моральної шкоди позивачу у зв'язку з втратою близької людини встановлений в судовому засіданні. Зокрема, [PERSON] переносить моральні страждання, оскільки не може звикнутися з тим, що сталось, змінився звичайний уклад життя, батько займався вихованням дитини, дитина перебуває у напруженому психічному стані, адже постійно загадує батька ї до теперішнього часу, оскільки усвідомлює та не може змиритися, що більше ніколи його не побачить. У п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 року (з подальшими змінами) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» зазначено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. За таких обставин суд, беручи до уваги конкретні обставини по справі, характер і ступень моральних страждань малолітнього [PERSON]., батько якого помер в результаті нещасного випадку на виробництві, перенесення ним моральних страждань, втрати батька, впевненості в майбутнє, опори, залишення без моральної та матеріальної підтримки, що позбавило його звичайному укладу життя та вимагає додаткових зусиль для організації свого життя. Крім того, суд вважає, що [PERSON]. завдано глибоких моральних страждань, з огляду на незворотні негативні наслідки, які настали для нього внаслідок смерті батька. Виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку, що з ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» необхідно стягнути на користь [PERSON] яка діє в інтересах малолітнього [PERSON]. 100000 грн. на відшкодування моральної шкоди, без утримання податку з доходів фізичних осіб. Крім того, суд вважає необхідним відмовити позивачу в частині позову про стягнення витрат на правову допомогу в сумі 8300 грн. виходячи з наступного. Частини 1 та 2 ст.134 ЦПК України передбачає вимогу до кожної із сторін процесу подавати до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які сторона понесла і які очікує понести у зв'язку з розглядом справи. Наслідком невиконання цього обов'язку є право суду відмовити у відшкодуванні судових витрат, крім витрат на сплату судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону в доведенні іншої фактичної суми судових витрат, що підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. У разі істотного збільшення або зменшення заявленої до відшкодування суми судових витрат порівняно із попереднім (орієнтовним) розрахунком сторона повинна довести неможливість передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку або поважність причин зменшення суми. Позивач [PERSON] не надала до суду попередній розрахунок витрат на правову допомогу, та сам розрахунок таких витрат. Акт прийому-здачі наданих послуг від 11.04.2018 не є розрахунком витрат як передбачено законом, та не містить вартості кожного виду робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (а.с.92). Договір про надання юридичної (правової) допомоги від 11.06.2017 та додаткова угода до цього договору від 11.06.2017 також не містять вартості кожного виду робіт (наданих послуг) (а.с.26-29, 90-91). Таки чином, суд приходить до висновку, що позивачем не надано належних доказів, що підтверджують витрати на правову допомогу. На підставі ст.ст.1167, 1168 ЦК України,

Outcome: partial