Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-08 00:00:00

Адвокат Шурхно Кирило Анатолійович в інтересах заявника [PERSON] звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з заявою про встановлення факту постійного сумісного проживання фізичної особи, заінтересована особа Сєвєродонецька міська рада Луганської області. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що заявник є сином [PERSON] , який помер [INFO] . На момент смерті [PERSON] заявник проживав разом з батьком за адресою: [ADDRESS] . Його батько на момент смерті був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з частки квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] . Інших спадкоємців, окрім заявника, немає. На момент смерті з [PERSON] зареєстрованою була також колишня дружина заявника [PERSON] , яка не є родичем померлому. Після смерті батька заявник звернувся з метою отримання спадщини до нотаріуса. Проте йому відмовили через пропущений строк для прийняття спадщини. Встановлення факту постійного сумісного проживання з батьком, який помер [INFO] , заявнику необхідно з метою отримання свідоцтва про право на спадщину. Просив встановити факт постійного сумісного проживання [PERSON] з його батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , на день смерті [PERSON] , тобто [INFO] . Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явився. В судовому засіданні представник заявника адвокат Шурхно К.А. заявлені вимоги підтримав, підтвердив доводи, викладені в заяві. Додатково пояснив, що у померлого була дочка [PERSON] , яка була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Згодом в судове засідання не з`явися, надав заяву про розгляд справи без його участі. В судовому засіданні представник заінтересованої особи Сєвєродонецької міської ради Луганської області Шарнікова І.І. заперечувала проти вимог заяви, оскільки немає підтвердження, що син мешкав разом зі своїм батьком. Згодом в судове засідання не з`явилась, причини неявки не повідомила. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона була одружена з [PERSON] , в 1987 році шлюб між ними було розірвано, проте вони продовжували жити разом. [PERSON] мав частку у праві власності на квартиру по [ADDRESS] , був в ній зареєстрований, проте фактично проживав по [ADDRESS] . Постійно з ними приблизно з 1995 року до початку 2000 року жив [PERSON] , після чого з 15.06.1999 року був зареєстрований по [ADDRESS] . На момент смерті [PERSON] її син [PERSON] мешкав з нею і своїм батьком по [ADDRESS] . У них є донька [PERSON] , яка з 12.08.2012 року зареєстрована по [ADDRESS] , проте донька не зверталась із заявою про прийняття спадщини, але їй надала довіреність на оформлення спадкових прав. Її чоловік помер вдома на [ADDRESS] , вона і син займались організацією поховання. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що [PERSON] це син [PERSON] . З моменту купівлі квартири на [ADDRESS] , він весь час проживав в цій квартирі. Також в цій квартирі проживали донька [PERSON] - [PERSON] та чоловік [PERSON] . На момент смерті [PERSON] з ним проживали син і дружина. Донька [PERSON] з ними не жила, бо раніше вийшла заміж і жила разом з чоловіком. [PERSON] були проблеми зі здоров`ям, йому відрізали ногу і помер він у квартирі по [ADDRESS] . Вислухавши пояснення учасників справи, свідчення свідків, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне. Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Частиною 1 ст. 1261 ЦК України встановлено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.1, 3 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як вбачається з поданої заяви, підставою для звернення до суду про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем стало те, що [PERSON] хоче отримати свідоцтво про право на спадщину, яка відкрилась після смерті його батька [PERSON] . Судом встановлено, що заявник [PERSON] є сином [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 23.07.1984 року Відділом ЗАЦС м. Рівне. Згідно з копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції у Луганській області 05.10.2012 року, [PERSON] помер [INFO] у віці 55 років в м. Сєвєродонецьк Луганської області. Відповідно до копії домової книги для реєстрації громадян, проживаючих за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] , [INFO] , був зареєстрований за вказаною адресою з 14.12.1989 року по 20.09.2008 року. [PERSON] був знятий з реєстрації за вказаною адресою з вибуттям до місця проживання за адресою: [ADDRESS] . Згідно з копією свідоцтва про право власності на житло від 11.03.1999 року, виданого Сєвєродонецьким ДПП об`єднанням «Азот» Луганської області, квартира, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , на праві власності належить [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Як вбачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 24.12.2019 року №558/02-31, винесеної приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Глаговською О.В., [PERSON] відмовили у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [INFO] його батька [PERSON] , у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини, встановленого законодавством. Згідно з роз`ясненнями, які викладені у п.23 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. В судовому засіданні не було встановлено, що нотаріус відмовив [PERSON] в оформленні спадщини через відсутність документів, що підтверджують факт його постійного проживання з померлим батьком, що змусило його звертатись до суду за захистом порушених прав з заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Оскільки нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [INFO] [PERSON] , у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини, встановленого законодавством, то звернення до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини свідчить про те, що заявником невірно обрано спосіб захисту порушеного права, оскільки він мав звернутись до суду з позовом про визначення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Крім того, в судовому засіданні зі свідчень свідка [PERSON] було встановлено, що у неї є донька [PERSON] , батьком якої є померлий [PERSON] і яка з 12.08.2012 року зареєстрована по [ADDRESS] , разом з померлим батьком. Проте донька не зверталась із заявою про прийняття спадщини, але надала свідкові довіреність на оформлення її спадкових прав. Зазначене свідчить про те, що [PERSON] - донька померлого [PERSON] виявила свою волю щодо прийняття спадщини та уповноважила свідка [PERSON] на оформлення її спадкових прав. Крім того, вона була зареєстрована разом з померлим батьком, а тому в силу приписів ч. 3 ст.1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину. Проте зазначена особа до участі в цій справі не залучалась, хоча рішення суду по цій справі зачіпає її права та обов`язки, оскільки вона, як і заявник є спадкоємцем першої черги за законом після смерті свого батька. З огляду на зазначене, суд вважає, що заява [PERSON] про встановлення факту постійного сумісного проживання фізичної особи, не підлягає задоволенню. Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 ЦПК України судові витрати по цій справі не відшкодовуються учасникам справи, оскільки іншого не встановлено законом.

Outcome: dismissed