Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-03 00:00:00

[PERSON], яка діє в інтересах малолітніх [PERSON] та [PERSON], звернулася до суду з позовом, в якому просить позбавити відповідачів батьківських прав відносно їх дітей. Позов обґрунтовує тим, що відповідачі є батьками малолітніх [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Між відповідачами зареєстровано шлюб 18.06.2010 року. Відповідачка [PERSON] - донька позивачки та відповідно малолітні [PERSON] та [PERSON] доводяться позивачці онуками. Відповідачі вихованням своїх дітей не займаються, ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків, матеріально не допомагають, ведуть аморальний спосіб життя, пиячать, вживають наркотичні засоби, прихильні до жебракування, своїх дітей не відвідують. Онуки позивачки проживаються разом з нею, всі питання щодо виховання дітей вирішуються нею самостійно без участі та підтримки з боку відповідачів. Тому, позивачка вважає доцільним позбавити відповідачів батьківських прав та стягувати з них аліменти на утримання дітей. В судове засідання представник позивачки [PERSON] не з'явилася, від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили, заяв про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за їх відсутності від них не надходило. Від начальника служби у справах дітей Попілянської районної державної адміністрації Житомирської області - Білобжицької А.Ю. надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Від представника органу опіки та піклування - виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області Гнєдашової Н.Г. надійшла заява про розгляд справи за її відсутності та клопотання про залучення до матеріалів справи копій рішення виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області № 208/2 від 23.11.2017 та висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області від 23.11.2017. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, в зв'язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Позивачка в судовому засіданні 24.10.2017 позов підтримала та пояснила, що [PERSON] та [PERSON] - батьки малолітніх [PERSON] та [PERSON], свідомо ухиляються від виконання батьківських обов'язків по вихованню і матеріальному утриманню своїх дітей, не цікавляться про них, не піклуються, не проявляють заінтересованості в їх долі, не цікавляться їх станом здоров'я, не піклуються про фізичний та духовний розвиток, взагалі до дітей не з'являються, ведуть аморальний спосіб життя. Вважає доцільним позбавити відповідачів батьківських прав. Представник позивачки [PERSON] в судовому засіданні 24.10.2017 позов підтримала та пояснила, що батьки малолітніх [PERSON] та [PERSON] загальноприйнятих сімейних відносин не підтримують, вихованням своїх доньок не займаються, не проявляють заінтересованості в їх долі, не цікавляться їх станом здоров'я, не піклуються про фізичний та духовний розвиток, взагалі до дітей не з'являються, ведуть аморальний спосіб життя. Вважає доцільним позбавити відповідачів батьківських прав. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачки, її представника, свідків, оцінивши наявні у справі докази, приходить до висновку про можливість задоволення позову з наступних підстав. Відповідно до принципу 6 Декларації прав дитини від 20 листопада 1059 року, дитина для повного і гармонійного розвитку своєї особистості потребує любові і розуміння, вона повинна рости під опікою і відповідальністю своїх батьків в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ч. 1 ст. 19 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, держава вживає усіх необхідних заходів з метою захисту дитини від відсутності піклування або недбалого ставлення до неї з боку батьків. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 1, ч. 2, ч. 4 ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані поважати дитину. Відповідно до ст. 155 Сімейного кодексу України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати та батько можуть бути позбавленні судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України, особа, позбавлена батьківських прав не звільняється від обов'язків щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року № 3, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], про що свідчать копії свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 28.01.2014 та серії [NUMBER] від 25.01.2011 /а.с.11-12/. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 27.12.1982 позивачка по справі - [PERSON] є матір'ю [PERSON] /а.с.9/. [PERSON] та [PERSON] проживають за адресою: [ADDRESS] разом з бабою [PERSON] та тіткою [PERSON], підтвердженням чого є копія довідки про склад сім'ї від 03.04.2017, видана КП «Житломасив» /а.с.13/. Відповідно до довідки КП «Житломасив» від 06.04.2017 відповідачка [PERSON] за адресою: [ADDRESS] не проживає з 01 лютого 2016 року /а.с.14/. Факт ухилення відповідачів від виховання дітей підтверджується письмовими доказами, зокрема: згідно наданих дільничним педіатром довідок від 10.04.2017 [PERSON] та [PERSON] перебувають на медичному обліку в амбулаторії № 12 Центру первинної медико-санітарної допомоги № 2 ММР ЗО, на прийоми до лікаря дітей приводить баба [PERSON] /а.с. 16-17/; згідно інформації ДНЗ «Казка» станом на 10.05.2017, вихованням дітей займаються бабуся та тітка, мати та батько вихованням малолітніх [PERSON] та [PERSON] не займаються, у дошкільному навчальному закладі їх не бачили /а.с. 18-19/; відповідно до інформації Мелітопольської ЗОШ № 4 від 31.10.2017 [PERSON] є ученицею даного навчального закладу, проживає разом з бабою [PERSON] та тіткою [PERSON], які займаються її вихованням та піклуванням, батьки дитини не беруть участі у вихованні доньки, не підтримують зв'язок з класним керівником /а.с.101/. Згідно висновку органу опіки та піклування - виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області від 23.11.2017 року щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON], відсутні підстави, щоб не підтримати позовну заяву [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] про позбавлення їх батьківських прав по відношенню до дітей: [PERSON], [PERSON] /а.с.94/. Допитана у якості свідка [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що [PERSON] та [PERSON] проживають разом з бабою [PERSON], яка займається їх вихованням, оскільки мати дітей віддала їй своїх доньок та участі в піклуванні за дітьми не приймає. Також, зазначає, що [PERSON] за характером запальна, тож прихильна до скандалів. Свідок [PERSON] пояснила, що є донькою позивачки, діти відповідачів проживають разом з бабою [PERSON] та знаходяться на її утриманні, відповідачі безвідповідально ставляться до батьківських обов'язків, ухиляються від виховання своїх дітей, зловживають спиртними напоями, відновити спілкування з дітьми не намагаються, сповіщенні про намір [PERSON] позбавити їх батьківських прав та байдуже до цього відносяться. Отже, відповідачі систематично, навмисно та свідомо ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по відношенню до своїх дітей протягом тривалого часу: не виявляють інтересу до їх існування, не цікавляться їх долею, вихованням не займаються, не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання, не виявляють бажання спілкуватися з дитиною в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, не надають їм доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню дітьми загальновизнаних норм моралі. Таким чином, враховуючи відношення відповідачів до своїх дітей та в інтересах дітей, суд приходить до висновку, що відповідачів слід позбавити батьківських прав. Враховуючи, що одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину, та оскільки відповідачі не виділяють грошових коштів на утримання доньок, вимоги про стягнення аліментів підлягають задоволенню. Згідно до ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або дитини або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. За правилами ст.182 СК України, які діяли на момент подачі позовної заяви, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК України. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України (в редакції, яка діє на момент винесення рішення) розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно із ч.1ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. Тому суд вважає необхідним стягнути з відповідачів аліменти на утримання малолітніх [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], починаючи від дня пред'явлення позову - 17.05.2017 року до 07 липня 2017 року включно у розмірі 1/4 частини заробітку (доходів), але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, а з 08 липня 2017 року і до досягнення дітьми повноліття, щомісячно, у розмірі 1/4 частини заробітку (доходів), але не менше 50 % встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь юридичної чи фізичної особи, під опіку або на виховання якій буде передана дитина. Також, з урахуванням вимог ст.88 ЦПК України з відповідачів підлягає солідарному стягненню судовий збір.

Outcome: approved