overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-24 00:00:00

[PERSON] у жовтні 2015р. звернувсь до суду з заявою, в якій просить встановити факт належності правовстановлюючого документу, а саме: що [PERSON], яка померла [INFO]. - його бабуся, належить свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серія [NUMBER], виданий Великочернятинською сільською радою Старокостянтинівського району Хмельницької області 05.06.2001 року на ім»я [PERSON]. В обґрунтування заявник посилавсь на те, що його бабуся [PERSON], яка померла [INFO]., він та його сестра [PERSON] є спадкоємцями померлої, а за життя бабуся отримала свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серія [NUMBER], виданий Великочернятинською сільською радою Старокостянтинівського району Хмельницької області 05.06.2001 року на ім'я [PERSON]. Він - заявник є спадкоємцем, однак оформити свої спадкові права не може через розбіжність у написанному прізвища бабусі у свідоцтві про право власності на майновий пай та свідоцтві про смерть. Заявник звернувся із заявою до суду в якій просить його заяву задовольнити, з вищенаведених підстав, справу слухати у його відсутності. В судовому засіданні представник заявника - [PERSON] заяву підтримав повністю, просить її задовольнити, з вищенаведених підстав. Представник заінтересованої особи - Великочернятинської сільської ради Старокостянтинівського району звернувсь до суду з заявою про те, що заяву визнає, просить справу розглянути у його відсутності. Заінтересована особа - [PERSON] звернулася до суду з заявою про те, що заяву визнає, просить справу розглянути у її відсутності. Суд, заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи, знаходить достатньо підстав для встановлення факту, який для заявника має юридичне значення. Судом встановлено, що [PERSON], яка померла [INFO]. належить свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серія [NUMBER], виданий Великочернятинською сільською радою Старокостянтинівського району Хмельницької області 05.06.2001 року на ім'я [PERSON]. Дані обставини підтверджуються поясненнями представника заявника, даними свідоцтва про смерть [PERSON] серія [NUMBER] від 09.01.2008р., даними свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серія [NUMBER] від 05.06.2001 р., даними постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій Старокостянтинівської державної нотаріальної контори №2188/02-31 від 16.06.2014р., На підставі викладеного та відповідно до положень ст.ст.256 - 259 ЦПК України, суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

[PERSON] у жовтні 2015 року звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 01 серпня 2012 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] [INFO] Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що спільне життя з відповідачем не склалося через різницю характерів, відсутності взаєморозуміння та довір'я між сторонами. З червня 2015 р. сторони не підтримують шлюбно-сімейні стосунки. Позивач вважає, що примирення та подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам сторін і дитини. Суперечки щодо місця проживання дитини та поділу майна, яке є спільною власністю відсутні. Позивач у судовому засіданні позов підтримав, наполягав на розірванні шлюбу. Відповідач у судовому засіданні позов визнала. Відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини справи визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що між сторонами втрачено почуття любові та взаєморозуміння, шлюб фактично розпався, сторони не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, спільного господарства не ведуть. Таким чином, суд знаходить, що сім'я розпалася остаточно, примирення бути не може, шлюб носить формальний характер, а тому підлягає розірванню. На підставі статтей 105, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-24 00:00:00

[PERSON] у жовтні 2015 року звернулась з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 05 лютого 2011 року вони уклали шлюб, зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Старокостянтинівського районного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис №17. Від проживання у шлюбі мають дитину [PERSON], [INFO], однак сімейне життя не склалось через різні характери, примирення між ними та збереження сімї не можливе, проживають окремо. Відповідач проживає з іншою жінкою. Позивач звернулась до суду з заявою про те, що позов підтримує повністю, просить його задовольнити з вищенаведених підстав, справу слухати у відсутності. Відповідач звернувсь до суду з заявою про те, що позов визнає повністю, не заперечує проти його задоволення, просить справу слухати у його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.112 СК України: Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні сторони уклали шлюб 05 лютого 2011 року, зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Старокостянтинівського районного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис №17. Від проживання у шлюбі мають дитину [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалось через різні характери, примирення між сторонами та збереження сімї не можливе, проживають окремо. Дані обставини підтверджуються даними свідоцтва про шлюб сторін серії 1-БВ №084371 від 05.11.2011р., даними свідоцтва про народження дитини і сторонами не оспорюються. За таких обставин та відповідно до положень ст.ст. 104, 105, 110 112 СК України, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-16 00:00:00

[PERSON] у жовтні 2015 року звернулась з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 25 грудня 2001 року, вони уклали шлюб, зареєстрований у відділі реєстрації актів громадського стану Старокостянтинівського районного управління юстиції Хмельницької області, актовий запис №297. Від проживання у шлюбі мають сина Ігоря, [INFO] та дочку [PERSON], [INFO] Сімейне життя не склалось через різні характери, примирення між ними та збереження сімї не можливе, проживають окремо. Позивач в судовому засіданні позов підтримав, просить його задовольнити, з вищенаведених підстав. Відповідач позов визнав, не заперечує проти його задоволення. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.112 СК України: Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні сторони уклали шлюб 25 грудня 2001 року, зареєстрований у відділі реєстрації актів громадського стану Старокостянтинівського районного управління юстиції Хмельницької області, актовий запис №297. Від проживання у шлюбі мають сина Ігоря, [INFO] та дочку [PERSON], [INFO] Сімейне життя не склалось через різні характери, примирення між ними та збереження сімї не можливе, проживають окремо понад рік. Дані обставини підтверджуються поясненнями сторін, даними свідоцтва про шлюб сторін серії 1-БК №152544 від 25.12.2001р., даними свідоцтва про народження дітей. За таких обставин та відповідно до положень ст.ст. 104, 105, 110 112 СК України, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-21 00:00:00

[PERSON] у жовтні 2015 року звернулась з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 29 вересня 2009р. вони уклали шлюб, зареєстрований у Мирненській селищній раді Каланчацького району Херсонської області, актовий запис №6. Від проживання у шлюбі мають дочку - [PERSON], [INFO] сімейне життя не склалось через різні характери, примирення між ними та збереження сім'ї не можливе, проживають окремо. Позивач звернулась до суду з заявою про те, що позов підтримує повністю, просить його задовольнити з вищенаведених підстав, справу слухати у його відсутності. Відповідач звернувсь до суду з заявою про те, що позов визнає повністю, не заперечує проти його задоволення, просить справу слухати у його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.112 СК України: суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні, сторони уклали шлюб 29 вересня 2009., зареєстрований у Мирненській селищній раді Каланчацького району Херсонської області, актовий запис №6. Від проживання у шлюбі мають сина - [PERSON], [INFO] Сімейне життя не склалось через різні характери, примирення між сторонами та збереження сім'ї не можливе, проживають окремо. Дані обставини підтверджуються даними свідоцтва про шлюб сторін серії [NUMBER] від 29.09.2009р., даними свідоцтва про народження дитини і сторонами не оспорюються. За таких обставин та відповідно до положень ст.ст. 104, 105, 110 - 112 СК України, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-24 00:00:00

[PERSON] у жовтні 2015 року звернулась з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину в розмірі 1/4 частини його доходів на утримання дитини та на своє утримання в розмірі 1/5 частини його заробітку, посилаючись на те, що з відповідачем 05 лютого 2011 року зареєструвала шлюб та має одну дитину: дочку [PERSON], [INFO], вона не працює, так як доглядає дитину у віці до трьох років, а батько допомоги на утримання дитини не надає. Позивач звернувсь до суду з письмовою заявою, про те, що позов підтримує повністю, просить його задовольнити, з вищенаведених підстав, справу розглянути у її відсутності. Відповідач звернувсь до суду з письмовою заявою, про те, що позов визнає не заперечує проти його задоволення, просить справу розглянути у його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ч.2 ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Судом встановлено, що сторони мають одну дитину дочку [PERSON], [INFO], батько дитини матеріальної допомоги на її утримання не надає, має постійне місце роботи. Матір дитини- позивач не працює, оскільки доглядає дочку у віці до трьох років. Дані обставини підтверджуються, даними свідоцтва про народження дитини серії І-БВ №225908 від 24.06.2014 виданного ВДРАЦ стану реєстраційної служби Старокостянтинівського районного управління юстиції Хмельницької області, даними свідоцтва про шлюб серії 1-БВ №084371 виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Старокостянтинівського районного управління юстиції Хмельницької області. За таких обставин, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, відповідно до положень ст.ст.84, 180, 182, 183, 191 СК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-10 00:00:00

[PERSON] у жовтні 2015 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] Родрігеса [PERSON], [PERSON], третя особа - Заводський районний відділ у місті Запоріжжі УДМС України в Запорізькій області, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Позивачкав судове засідання не зявилася, надала суду заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності в заочному порядку, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не зявився, причини неявки суду не відомі, але він був належним чином повідомлен про час і місце розгляду справи через засоби масової інформації. Третя особа судове засідання не зявилися, надали суду заяву, в якій просили справу розглядати за їх відсутності, проти позову не заперечують. У звязку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. На підставі наявних у справі доказів, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] на праві власності належить квартира за адресою: [ADDRESS]. За її згодою за вищевказаною адресою було зареєстровано [PERSON] Родрігеса [PERSON] та [PERSON] (а.с.4-6). Фактично відповідач [PERSON] Родрігес [PERSON] у квартирі за адресою [ADDRESS] не мешкає 03.03.2014 року, а [PERSON] у квартирі не мешкає з 2012 року. Відповідачі не квартплату та комунальні послуги не сплачують. Станом будинку не цікавляться. Реєстрація відповідачів перешкоджає позивачці оформити субсидію. На теперішній час місце проживання відповідачів невідоме. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою. Частиною 2 ст. 405 ЦК України передбачено, що член сімї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст.. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строком, проводиться в судовому порядку. Таким чином в судовому засіданні було встановлено, що є всі передбачені законом підстави для задоволення позову, оскільки відповідачі не проживають в квартирі, в якій він зареєстровані, не утримують її.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-13 00:00:00

[PERSON] у жовтні 2016 року звернулась до суду з позовом в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, мотивуючи свої вимоги тим, що вони не мають спільних інтересів та мають різні погляди на життя та сім'ю. Збереження сім'ї стало неможливим, вони стали чужими людьми і примирення між ними бути не може, тому вважає, що подальше перебування її в шлюбі з відповідачем шкодить її інтересам. В судовому засідання позивач пояснила, що з відповідачем вони фактично не проживають з середини 2016 року, кожен з них веде свій спосіб життя, а тому просила розірвати їх шлюб. Відповідач позов визнав, повідомив, що із жовтня 2016 року вони з позивачем живуть окремо, примирення між ними неможливе, спору за майно між ними наразі не має. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд приходить до наступного: Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України - у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. 16 грудня 2011 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Сміла Смілянського міського управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 468 (а.с.3). Від шлюбу сторони мають малолітню дочку [PERSON] 2014 року народження, що підтверджується її свідоцтвом про народження (а.с.5). Спору про місце проживання дитини між сторонами немає. Шлюб між сторонами носить формальний характер, сімейних відносин сторони не підтримують з жовтня 2016 року, примирення між сторонами неможливе та подальше перебування їх у шлюбі буде шкодити інтересам обох з подружжя. Спору про поділ спільного майна між сторонами немає. Частиною 2 ст.112 СК України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них За таких обставин позовні вимоги підлягають до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-04 00:00:00

[PERSON] у жовтні 2016 року звернулася до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 29 липня 2011 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що спільне життя з відповідачем не склалося через різницю характерів, відсутності взаєморозуміння та довіру між сторонами. Сторони не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, спільне господарство не ведеться. Позивач вважає, що примирення та подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам сторін і дитини. Суперечки щодо місця проживання дитини та поділу майна, яке є спільною власністю відсутні. Позивач у судовому засіданні позов підтримав, наполягав на розірванні шлюбу. Відповідач у судовому засіданні позов визнав. Відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини справи визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що між сторонами втрачено почуття любові та взаєморозуміння, шлюб фактично розпався, сторони не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, спільного господарства не ведуть. Таким чином, суд знаходить, що сім'я розпалася остаточно, примирення бути не може, шлюб носить формальний характер, а тому підлягає розірванню. На підставі статтей 105, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-25 00:00:00

[PERSON] у жовтні 2017 року заявив позов про розірвання шлюбу, що був укладений нею з [PERSON]. [PERSON] надіслала заяву, за якою на вимогах позову наполягала, просила розглянути справу без її участі, проти розгляду справи в порядку заочного провадження не заперечувала. ФранкоК. в суд не з'явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. Ознайомившись з матеріалами справи, суд вважає за можливе постановити заочне рішення на підставі наявних доказів. Позивач проти такого порядку розгляду справи не заперечувала. Судом встановлено таке. Сторони перебувають у шлюбі з 20.11.2012 року, на що вказує свідоцтво про шлюб (а.с. 2-3), від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Позивач в заяві вказує, що шлюб розпався через протилежні погляди на сімейне життя, з серпня 2016 року вони проживають окремо, будь-яких відносин не підтримують, поновлювати відносини не бажає. За таких обставин, відсутності заперечень відповідача, суд знаходить існування шлюбу формальним та таким, що суперечить інтересам сторін, а тому він підлягає розірванню на підставі ст.ст. 105, 112 СК України. Питання розподілу судових витрат позивачем не порушувалось.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-01 00:00:00

[PERSON] у жовтні 2017 року заявила позов до Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб, та до колишнього чоловіка [PERSON], за яким просила визнати за нею право на реєстрацію місця проживання за адресою: [ADDRESS]. Провадження у справі відкрите відповідно до ухвали судді від 26.10.2017р. [PERSON] подала через канцелярію суду заяву, за якою на вимогах позову наполягала, просила розглянути справу без її участі. Відповідачі в суд не з'явились. Від представника відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації Ліснюк Н.Д. надійшов відзив на позов, за яким представник просила в задоволенні позову відмовити, за безпідставністю. Судом встановлено таке. [PERSON], відповідно до довідки ЄРРЦ Філія № 809 від 09.11.2011 року, з 05.01.2012 року проживає за адресою: [ADDRESS], без реєстрації. Дані обставини підтверджуються також довідками Комунального концерну «Центр комунального сервісу» Святошинського району від 21.12.2016 року та 23.12.2016 року (а.с. 5, 6,7), і актом, що складений сусідами позивача 16.03.2018р. (а.с. 23). В квартирі також зареєстровані та проживають колишній чоловік позивача [PERSON] та їх син [PERSON], [INFO] (а.с. 22). [PERSON] 12.01.2018 року звернулась до Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації із заявою про реєстрацію місця проживання за адресою: [ADDRESS]. Проте, цього ж дня в задоволенні заяви було відмовлено на підставі п.11 абз. 1 Правил реєстрації місця проживання, що затверджені постановою КМ України від 02 березня 2016 року №207, за обставин подання неповного пакету документів для реєстрації. Дійсно позивачем не було надано документів на підтвердження права проживання в спірному житлі, що визначені п.18 п.п. 4 вказаних Правил. Разом з тим, ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» встановлено, що особа повинна бути зареєстрована за місцем свого фактичного проживання. Згідно зі ст. 29 ЦК України, м ісцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Тому, виходячи з того, що [PERSON] з 05.01.2012 року по теперішній час постійно проживає в квартирі [ADDRESS], з урахуванням відсутності заперечень відповідача [PERSON], суд вважає, що вона має право на реєстрацію місця проживання за адресою квартири. При цьому, даних, що цим будуть порушені права третіх осіб, судом не встановлено. Отже, позов може бути задоволено. Питання розподілу судових витрат позивачем не порушувалось. На підставі наведених в рішенні норм закону,

Outcome: approved