Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-27 00:00:00

[PERSON] (місце проживання: [ADDRESS] звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовом до [PERSON] (місце проживання: [ADDRESS]) про стягнення аліментів на утримання дружини, в якому просить стягнути аліменти на її утримання до досягнення неповнолітньою дитиною трирічного віку. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що вона уклала шлюб з відповідачем. Сторони мають неповнолітню дочку, [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дружини не надає. На підставі викладеного вона вимушена звернутися до суду з даним позовом. В судове засідання позивач не з'явилася, надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про причину неявки суд не повідомив, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Заяви про розгляд справи без його участі до суду не надходило, відзиву на позов від відповідача також не надходило. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач не заперечувала проти заочного розгляду справи за відсутності відповідача. У зв'язку з наведеним, суд вважав за можливе слухати справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього, про що було постановлено ухвалу, яка відображена в протоколі судового засідання. У зв'язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У Принципі 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27.02.1991 року, Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. 2, 4, 6 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. З матеріалів справи вбачається, що згідно із копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 24 квітня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сєвєродонецького міського управління юстиції у Луганській області, [PERSON] та [PERSON] 24 квітня 2015 року зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 166. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON]. Згідно із копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 19 січня 2016 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції у Луганській області, [PERSON] народилася [INFO] року, про що зроблено відповідний актовий запис № 32. Батьком записаний [PERSON], матір'ю - [PERSON]. Суд враховує, що відповідач є батьком [PERSON], яка є його неповнолітньою дитиною, при цьому суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, доводи, викладені позивачем на підтвердження своїх вимог, знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, у зв'язку із чим позов підлягає задоволенню. Розмір аліментів у вигляді 1/4 частки від усіх доходів відповідача на дружину є найбільш справедливим та таким, що враховує як право дружини на належне матеріальне утримання від чоловіка, так і стан здоров'я чоловіка, його вік та працездатність. Крім того, із змісту позовної заяви вбачається, що позивач не має можливості вийти на роботу, адже до досягнення дитиною трьох років її не може бути поміщено у дитячий садок. Доказів на користь протилежного відповідачем не надано. Відповідно до підп. 3 п. 5 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Приймаючи до уваги вимоги ст. 141 ЦПК України та положення Закону України «Про судовий збір», суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 704 грн. 80 коп. У відповідності до ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved