Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-18 00:00:00

[PERSON] у позові проти Банку з посиланням на ч.1 ст. 559 ЦК України просить визнати договір поруки від 15.08.2007 таким, що припинив свою дію. Вимогу мотивує тим, що забезпечене порукою зобовязання змінилося без згоди поручителя. Представник позивача у суді вимоги останнього підтримала. Зазначила, що припинення поруки у випадку зміни основного зобовязання прямо передбачено законодавством. Представник Банку та відповідач [PERSON] до суду не зявилися, про час та місце розгляду справи оповіщені у встановленому порядку. Причини своєї неявки не повідомили, із заявами про розгляд справи без їх участі не зверталися. Суд ухвалив розглядати справу на підставі наявних доказів. Третя особа [PERSON] позов визнала. Дослідженим матеріалам справи відповідають цивільні правовідносини. 15.08.2007 між [PERSON] та АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є Банк, укладено договір про надання споживчого кредиту №11198633000 про надання йому кредиту в сумі 110000 доларів США під 11,3% річних з кінцевим строком повернення до 15.08.2032 (а.с. 8-10). З метою забезпечення виконання зобовязань позичальником за наведеним кредитним договором, 15.08.2007 між Банком та [PERSON] а також між Банком та [PERSON] було укладено договори поруки (а.с. 12). 15.08.2007 між АКІБ «УкрСиббанк» і [PERSON] укладено додаткову угоду № 1 до Кредитного договору, за умовами пункту 1.5 якої пункт 5.2 основного договору доповнено новим абзацом такого змісту: «У випадках настання обставин: - передбачених підпунктами «а», «б» пункту 5.2 договору процентна ставка за користування кредитними коштами встановлюється в розмірі подвійної процентної ставки, що діє відповідно до пункту 1.3.1 договору; - передбачених підпунктом «в» пункту 5.2 договору процентна ставка за договором збільшується не більше ніж на 10 % для кредитів у національній валюті та не більше ніж на 5 % для кредитів в іноземній валюті, відповідно до розміру ставки, що діє згідно з пунктом 1.3.1 договору; - передбачених підпунктом «г» пункту 5.2 договору процентна ставка за користування кредитними коштами встановлюється на рівні діючих процентних ставок банку за програмами кредитування». Зазначена додаткова угода укладена між банком та позичальником за відсутності згоди поручителя. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя (ст. 554 ЦК України). Отже, порука є спеціальним додатковим заходом майнового характеру, спрямованим на забезпечення виконання основного зобов'язання. Підставою для поруки є договір, що встановлює зобов'язальні правовідносини між особою, яка забезпечує виконання зобов'язання боржника, та кредитором боржника. Відповідно до ч.1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Обсяг зобов'язань поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель (ч.ч.1, 2 ст 553 ЦК України). Згідно із ч.1 ст. 651 ЦК України зміна умов договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі зміни договору зобов'язання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо (ч.1 ст. 653 ЦК України). За змістом ч.1ст. 654 ЦК України зміна договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту. Відповідно до ч.1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Зі змісту вказаної норми вбачається, що до припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобов'язання без згоди поручителя, які призвели до збільшення обсягу відповідальності останнього. Таке збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобов'язання виникає в разі: збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом; установлення нових умов щодо порядку зміни процентної ставки в бік збільшення; розширення змісту основного зобов'язання щодо дострокового повернення кредиту та плати за користування ним; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами; установлення (збільшення) розміру неустойки тощо. У зобов'язаннях, в яких беруть участь поручителі, збільшення кредитної процентної ставки навіть за згодою банку та боржника, але без згоди поручителя або відповідної умови в договорі поруки, не дає підстав для покладення на останнього відповідальності за невиконання або неналежне виконання позичальником своїх зобов'язань перед банком. Аналогічна правова позиція міститься у Постанові ВСУ від 10.09.2014 по справі № 6-70цс14. Таким чином, з огляду на положення ч.1 ст. 559 ЦК України, суд дійшов висновку, що встановлення додатковою угодою до кредитного договору нових умов щодо збільшення розміру процентної ставки шляхом визначення конкретних (збільшених) процентних ставок, що застосовуються у зв'язку з порушенням позичальником кредитної дисципліни тощо, за відсутності згоди поручителя на укладення такої додаткової угоди призводить до збільшення обсягу відповідальності останнього, а тому позов [PERSON] є ґрунтовним.

Outcome: approved