Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-21 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по сплаті аліментів за період з 31.01.2001 року по 01.03.2018 року на утримання сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], та доньки [PERSON] [INFO], в розмірі 119629,49 гривень; та стягнути пеню за прострочення сплати аліментів за період з 31.01.2001 року по 01.03.2018 року на утримання сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], та доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 35558,10 гривень. Позивач згідно заяви зменшила позовні вимоги, просила стягнути пеню за прострочення сплати аліментів. Відповідач згідно заяви позовні вимоги про стягнення пені за прострочення сплати аліментів визнав в повному обсязі, просив задовольнити. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно виконавчого листа, виданого Сарненським районним судом Рівненської області від 20 лютого 2001 року (справа №2-448/2001 р.) стягнуто з [PERSON], [INFO], на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], в розмірі 1/2 частини неоподаткованого мінімуму громадян. Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу І-ГЮ №027177 шлюб між сторонами розірвано 16 листопада 2000 року. Згідно розрахунку заборгованості Сарненського районного відділу Державної виконавчої служби ГТУЮ у Рівненській області №3681 від 13.03.2018 року заборгованість за виконавчим листом №2-448 від 20.02.2001 року станом на 01.03.2018 року становить 119629,49 гривень. Згідно розрахунку нарахування пені по заборгованості по сплаті аліментів [PERSON] загальна сума нарахованої пені становить 35558,10 гривень. Відповідно до ч.1, 2 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Пунктом 22 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15 травня 2006 року розяснено, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені), визначеної ст.196 СК України, настає лише за наявності вини цієї особи, на платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Необхідно стягнути з відповідача пеню за прострочення сплати аліментів за період з 31.01.2001 року по 01.03.2018 року на утримання сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], та доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 35558,10 гривень. На підставі викладеного, ст. 196 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved