Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-13 00:00:00

Адвокат Єфремов В.О., який діє від імені позивача на підставі ордеру від 09 вересня 2019 року, 10.09.2019 звернувся до суду з вищезазначеною позовною заявою та просить визнати за [PERSON] право власності на 1/3 частку квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті бабусі [PERSON] , яка померла [INFO] . Позовні вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] померла бабуся позивача [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді 2/3 часток вищевказаної квартири, які належали померлій на підставі свідоцтва про приватизацію (1/3 частка) та на підставі свідоцтва про право на спадщину після померлого чоловіка - [PERSON] (1/3 частка). Інша 1/3 частка належить на праві спільної часткової власності відповідачу у справі - [PERSON] , яка є рідною сестрою позивача. За життя спадкодавець заповіту не складала, і оскілки матір сторін у справі - дочка спадкодавця [PERSON] померла у 1987 році, тобто раніше, ніж відкрилася спадщина, сторони у справі є спадкоємцями першої черги за правом представлення після смерті бабусі. Оскільки відповідач [PERSON] була зареєстрована у спадковій квартирі і постійно проживала разом із спадкодавцем, вона вважається такою, що прийняла спадщину, але ухиляється від оформлення спадщини у встановленому законом порядку. Позивач після смерті бабусі своєчасно звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, нотаріусом була заведена спадкова справа, але у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом йому було відмовлено у зв`язку з тим, що ним не подано правовстановлюючих документів на спадкову квартиру, які знаходяться у відповідача. БТІ також відмовило позивачу у видачі архівної довідки або копій правовстановлюючих документів на спадкове майно, оскільки він не є власником цього майна. Відповідач відмовляється надавати оригінали документів на квартиру, сама не звертається до нотаріуса за оформленням спадкових прав, чим чинить перешкоди позивачу в оформленні права власності на його частку у спадщині. Оскільки спадщина між спадкоємцями однієї черги розподіляється в рівних частках, позивач просить в судовому порядку визнати за ним право власності на 1/3 частку спадкової квартири. Ухвалою від 14.11.2019 позовну заяву [PERSON] було прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її розгляд в порядку загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 11 грудня 2019 року. Ухвалою від 16.01.2020 справу прийнято до свого провадження суддею Нестеренком О.М. В підготовчому судовому засіданні 11.02.2020 за клопотанням представника позивача судом витребувані докази у справі. 07.07.2020 підготовче провадження закрито, справа призначена до судового розгляду. В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, представник позивача - адвокат Гайдаш Є.В. надав клопотання про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення /а.с. 205/. Відповідач неодноразово викликалася до суду, але в судове засідання не з`явилася, відзив на позов не подала, будь-яких клопотань від неї не надходило. Оскільки порядок виклику відповідача до суду, передбачений ст.ст.128-130 ЦПК України, дотримано, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи, в тому числі відповідача, на підставі наявних доказів, та оголосив про заочний розгляд справи. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши надані позивачем та витребувані судом докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання у спосіб, зазначений у ст.16 ЦК України, зокрема, визнання права. Згідно положень ч.1 ст.19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Судом встановлено, що сторони у справі є рідними братом і сестрою, оскільки в документах про їх народження матір`ю записана [PERSON] , батьком - [PERSON] . Їх родинні стосунки підтверджено свідоцтвом про народження позивача [PERSON] , витягом з актового запису про народження відповідача [PERSON] , яка після укладення шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджено витребуваними судом копією актового запису про шлюб, витягами з Державних реєстрів актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження, про шлюб, свідоцтвом про шлюб матері, яка після укладання шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] » /а.с.14, 60-65/. Мати сторін [PERSON] була дочкою спадкодавця [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про її народження та свідоцтвом про укладення шлюбу /а.с.15, 16/. [INFO] [PERSON] померла /а.с. 13/. Її матір [PERSON] на підставі рішення виконавчого комітету Інгулецької районної ради народних депутатів Дніпропетровської області від 24.04.1987 була призначена опікуном над малолітніми [PERSON] , 1981 року народження, та [PERSON] , 1984 року народження /а.с.21/. В цьому рішення зазначено, що [PERSON] є бабусею [PERSON] та [PERSON] . Спадкодавцю [PERSON] , її чоловікові [PERSON] та відповідачу у справі [PERSON] належала на праві приватної спільної сумісної власності квартира за адресою: [ADDRESS] . Квартира належала співвласникам на підставі свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 05.04.2000, виданого органом приватизації Новокриворізьким гірничо-збагачувальним комплексом згідно з розпорядженням № 83 від 20.03.2000, і була зареєстрована Криворізьким БТІ в реєстровій книзі № 191п-353-353 /а.с.121/. Після смерті [PERSON] його дружина [PERSON] успадкувала 1/3 частку вищевказаної квартири і отримала свідоцтво про право на спадщину за законом від 05.12.2012, видане приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Перекопською О.О. /а.с.123/. Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна станом на час розгляду справи 1/3 частка квартири [ADDRESS] належить на праві приватної спільної часткової власності [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину ВТВ № 355859 від 05.12.2012, виданого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Перекопською О.О., зареєстровано в реєстрі за № 2155; інші 2/3 частки квартири належать на праві приватної спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] /а.с.11/. Тобто спадкодавцю належить 2/3 частки спірної квартири. Відповідна інформація стосовно власників спірної квартири та підстав виникнення права власності на неї міститься в архівній довідці № 430 від 25.05.2020, наданої суду КП ДОР «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» на виконання ухвали про витребування доказів /а.с.147/. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] /а.с.12/. За приписами ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно з положеннями ст.1261, 1266 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Позивач, як онук спадкодавця, мати якого померла, через представника за довіреністю [PERSON] звернувся до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини, але постановою державного нотаріуса П`ятої криворізької державної нотаріальної контори Оксамитної Н.В. від 20.08.2019 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку квартири, що належала спадкодавці, позивачу було відмовлено, оскільки представником за довіреністю не надано оригіналів правовстановлюючих документів на квартиру чи її частку, а також не визначення частки, яка належала спадкодавці /а.с.20/. З витребуваних судом за клопотанням представника позивача доказів вбачається, що після смерті [PERSON] 19.09.2018 в П`ятій криворізькій державній нотаріальній конторі заведено спадкову справу № 207/2018 щодо майна померлої за заявою онука спадкодавиці - [PERSON] , який наслав заяву поштою, особисто до нотаріальної контори не з`являвся. 15.11.2018 поштою надійшла заява від онучки спадкодавці [PERSON] , що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру від 16.03.2020 № 59846682. Нотаріус зазначає, що крім них інші особи із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до нотаріуса не зверталися, заяв про прийняття або про відмову від спадщини не надавали, заповіти від імені [PERSON] не посвідчувались, про що також свідчить довідка зі Спадкового реєстру від 16.03.2020 № 59846688 /а.с.75/. Таким чином, судом встановлено, що за життя спадкодавцю [PERSON] на праві власності належало 2/3 частки квартири за адресою: [ADDRESS] . Сторони у справі є спадкоємцями однієї черги після смерті баби [PERSON] , обоє в установлений законом строк звернулися до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини, і відповідно вони мають право на прийняття спадщини за законом у рівних частках від спадкового майна. Відповідно до положень ч.1 ст.1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними, а тому суд вважає, що сторони у справі мають право на рівні частки у спадковому майні - по 1/3 частці. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Судом встановлено, що після смерті [PERSON] відповідач [PERSON] фактично прийняла спадщину, оскільки на час смерті постійно проживала зі спадкодавцем за вищезазначеною адресою, що підтверджується відповідною відміткою в її паспорті, довідкою відділу реєстрації місця проживання громадян, які містяться в матеріалах спадкової справи /а.с.90, 116/. Оскільки спадкоємцю за законом - позивачу у справі - визнати право власності на спадкове майно у інший спосіб не видається можливим, Позивач і звернувся за захистом своїх спадкових справ до суду. Обраний позивачем спосіб захисту відповідає ст.16 ЦК України. Суд вважає, що встановлені всі підстави для визнання за позивачем права власності на 1/3 частку спадкової квартири, як спадкоємця за законом після смерті спадкодавця. З інформації нотаріуса видно, що 13 грудня 2019 року, тобто після звернення позивача до суду з цим позовом, [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом за реєстровим № 957 на 1/3 частку квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Ця обставина підтверджується матеріалами спадкової справи, якому зокрема зазначено, що свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/3 частку квартири видано [PERSON] , свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/3 частку квартири ще не видано /а.с.136/. Встановленим в судовому засіданні обставинам відповідають правовідносини щодо підстав набуття права власності, та правовідносини, що виникають із права особи звернутися до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно в разі неможливості вирішення цього питання у позасудовому порядку. Згідно зі ст.41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно з п.23 Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги при визнання прав на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, у зв`язку з тим, що позивач позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті баби з причини ненадання відповідачем оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, суд вважає що його позовні вимоги підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує, що відповідно до звіту про оцінку майна від 19.08.2020 ринкова вартість трикімнатної квартири за адресою: [ADDRESS] , становить 255510,00 грн., а отже вартість 1/3 частки спірного спадкового майна на момент оцінювання становить 85170,00 грн. /а.с.169-202/. Виходячи з цього, суд вважає, що позивачем сплачено судовий збір у розмірі, визначеному законом - 852,40 грн. /а.с.2, 203/, а тому відповідно до ст.141 ЦПК України, згідно з якою судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених позовних вимог, вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивача сплачений ним судовий збір у розмірі 852,40 грн.

Outcome: approved