Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-16 00:00:00

[PERSON] у судовому порядку звернулася до [PERSON] з позовом, в якому зазначила, що з відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі з 18 січня 2019 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , яка перебуває на її повному утриманні. Спільне життя з відповідачем не склалося, фактичні шлюбні відносини припинено, спільне господарство не ведеться. Вважає шлюб таким, що суперечить її інтересам, просить його розірвати, після розірвання шлюбу залишити шлюбне прізвище « [PERSON] ». Крім того, оскільки відповідач не надає матеріальної допомоги по утриманню дитини, просить стягнути з нього аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала та наполягала на їхньому задоволені. Пояснила, що на даний час перебуває у відпустці по догляду за дитиною та з відповідачем не проживає разом більше трьох місяців. Після розірвання шлюбу просила залишити шлюбне прізвище « [PERSON] ». Відповідач [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що офіційно не працевлаштований, однак, проти задоволення позову не заперечував, оскільки також не має наміру продовжувати шлюбні відносини з [PERSON] та згоден на стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої доньки. Дослідивши матеріали справи, заслухавши позицію сторін, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 18.01.2019 року, зареєстрованому Дніпровським районним у місті Херсоні відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, актовий запис № 21, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . В судовому засіданні встановлено, що сторони не підтримують шлюбні відносини, на даний час разом не проживають, спільне господарство не ведуть, взаємним побутом не пов`язані, будь-які ознаки сім`ї відсутні. Таким чином, характер відносин, які склалися, свідчать про повний розпад сім`ї, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, оскільки вона не бажає підтримувати шлюбні відносини з чоловіком та знайти спільну мову в сімейних питаннях. Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У частинах третій та четвертій статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього кодексу. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, приймаючи до уваги те, що шлюб носить формальний характер, позивач вважає його таким, що суперечить її інтересам, а відповідач визнає позов, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а шлюб - розірванню. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Що стосується стягнення аліментів, то суд приходить до наступного. Згідно довідки, виданої Новофедорівською сільською радою Голопристанського району Херсонської області від 23.09.2020 р. № 98/02-29 вбачається, що [PERSON] , [INFO] , проживає разом зі своєю матір`ю [PERSON] , [INFO] , та знаходяться на повному її утриманні. Відповідно до положень ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України). Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. За частинами першою, другою статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У відповідності до положень ч. 5 ст. 183 СК України, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на двох дітей - однієї третини заробітку (доходу) платника аліментів. Зважаючи на викладене, беручи до уваги роз`яснення пункту 17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3, враховуючи, що відповідач визнає позов, суд вважає можливим задовольнити вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини, а саме: у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 08.10.2020 року до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до положень п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Виходячи з вищевикладеної норми, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по судовому збору в сумі 420,40 грн., платіжне доручення про сплату якого позивачем, міститься в матеріалах справи. Згідно положень ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу суду було надано: договір про надання правової допомоги № 08 від 08.10.2020 року, квитанцію до прибуткового касового ордеру від 08.10.2020 року на сімсот гривень.

Outcome: approved