Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-20 00:00:00

[PERSON] (надалі - позивач) звернувся до Рівненського міського суду Рівненської області з позовом до [PERSON] (надалі - відповідач), в якому просить розірвати шлюб, укладений між сторонами. Позовну заяву мотивує тим, що на протязі останнього часу сімейне життя погіршувалося. Причинами розпаду сім`ї є несумісність характерів, розбіжність у життєвих поглядах, постійні конфлікти, відсутність між ними взаєморозуміння унеможливлює співжиття у шлюбі. У судове засідання позивач не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи. 21 серпня 2020 року представник позивача [PERSON] подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Окрім того, просить судовий збір покласти на позивача. У судове засідання відповідач також не з`явилася, була належним чином повідомлена про час, дату та місце розгляду справи. 21 серпня 2020 року відповідач подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі, вказує, що примирення між ними неможливе і вона його не бажає. Згідно частини четвертої статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вирішуючи питання щодо наявності законних підстав для визнання позову відповідачем та задоволення позову у зв`язку з цим, суд враховує наступне. Відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Нетішинського міського управління юстиції Хмельницької області 11 лютого 2006 року, серії [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 11 лютого 2006 року, актовий запис №21. Після реєстрації шлюбу присвоєні прізвища чоловікові - [PERSON] , дружині - [PERSON] . Під час перебування у шлюбі у сторін народилися діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] . Згідно з частиною третьою статті 105 Сімейного кодексу України (надалі - СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Стаття 112 СК України передбачає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони не підтримують подружніх стосунків і бажають розлучитися. Відповідно до частини першої статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд вважає, що на даний час спільне проживання сторін стало не можливим і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тобто фактично шлюб не існує, а тому його слід розірвати, що не позбавляє сторін права повторно зареєструвати шлюб після усунення обставин, що були підставою для його розірвання. Відповідно до частини другої статті 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд вважає за необхідне роз`яснити, що згідно абзацу 2 частини третьої статті 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Однак, представник позивача [PERSON] просить судовий збір покласти на позивача, відтак суд не здійснює розподілу судових витрат.

Outcome: approved