Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-22 00:00:00

адвокат Чеботаєв Андрій Миколайович, який діє в інтересах [PERSON] , звернувся до суду з вищеназваною заявою, у якій просив встановити факт смерті [INFO] в м. Харцизьк Донецької області, у віці 92 років, [PERSON] , [INFO] , за якою [PERSON] доглядала все її життя і у зв`язку з чим померлою був написаний заповіт на ім`я заявниці та її брата, [PERSON] . Заява мотивована тим, що [PERSON] померла на непідконтрольній території України Донецької області, а тому вона позбавлена можливості зареєструвати факт смерті особи іншим чином. Заявник [PERSON] та її представник адвокат Чеботаєв А.М. у судове засідання не з`явились, від представника заявника надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність. Представник заінтересованої особи, Краматорського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), у судове засідання не з`явився, надавши до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце судового засідання відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи по суті. Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що заяву необхідно задовольнити з огляду на наступне. Згідно п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до листа Краматорського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) № 20.13-15-2777 від 21 жовтня 2021 року, актовий запису про смерть [PERSON] , [INFO] , в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян, відсутній. Згідно копії свідоцтва про смерть, виданого на непідконтрольній території України Донецької області, [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] в м. Харцизьк Донецької області, про що зроблений відповідний запис. Відповідно до копії лікарського свідоцтва про смерть № 163 від 07 травня 2021 року, [PERSON] померла [INFO] в м. Донецьк Донецької області, про що зроблений відповідний запис. Відповідно до\~копії довідки\~про причину\~смерті №\~163\~від 07\~травня 2021\~року [PERSON] померла [INFO] , причина смерті: хронічна серцево-судинна недостатність, атеросклеротичний кардіосклероз з гіпертензією, ішемічна хвороба серця. З копії заповіту від 24 листопада 2008 року, посвідченого державним нотаріусом Першої харцизької державної нотаріальної контори Нагорняк Т.А., вбачається, що заповідач [PERSON] на випадок своєї смерті заповідає все належне їй майно, рухоме та нерухоме, яке буде належати їй на час її смерті, де б воно не знаходилось та в чому б не складалось, в тому числі жилий будинок з будівлями, що знаходяться в [ADDRESS] , та грошові внески в Ощадбанку України, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в рівних долях кожному. Зазначене також підтверджується копією витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі. Внаслідок укладення шлюбу заявниця змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] . Також до матеріалів справи додано фотознімки, на яких зображено могилу з написом [PERSON] 14.05.1928-07.05.2021, та копію довідки для отримання виплат на поховання. Оцінюючи усі додані документи як докази у даній справі, суд враховує вимоги міжнародно-правових актів і принципів, адже відповідно до ст. ст. 3, 8, 9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки», згідно яких, якщо невизнання документів, виданих окупаційною владою, веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян, такі документи повинні визнаватися. Так, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів». Застосовуючи зазначені міжнародні стандарти до цієї справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви. На підставі викладеного,

Outcome: approved