Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-11 00:00:00

[PERSON] (надалі за текстом - позивач) звернувся до суду з позовом до відповідачів - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , в особі законного представника [PERSON] , про визнання їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме, квартирою [ADDRESS] . Свої вимоги обґрунтовує тим, що позивач є власником квартири [ADDRESS] . Разом з позивачем в квартирі значяться зареєстрованими відповідачі по справі, однак, останні з 1994 року у квартирі не мешкають, оскільки виїхали на постійне місце проживання до Іспанії, де в 2007 р. отримали громадянство, що підтверджується доданими до позовної заяви паспортами відповідачів з їх перекладами на українську мову. З 2008 р. відповідачі переїхали до Сполучених Штатів Америки і на даний час проживають там. В квартирі особисті речі відповідачів відсутні, вони не цікавляться квартирою та не беруть участі в її утриманні та оплаті платежів за житлово - комунальні послуги, жодного разу не з`являлися до квартири, і всі обов`язки, що випливають з утримання житлового приміщення, лежать на позивачеві, крім того, позивач позбавлений можливості оформити субсидію, здійснити відчуження належної йому на праві власності квартири, у зв`язку з чим, позивач звернувся за захистом порушеного права до суду. До початку судового засідання, представник позивача [PERSON] подала заяву про розгляд справи за її відсутності, у якій зазначила, що підтримує позов та просить його задовольнити в повному обсязі. Від представника відповідачів [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, у якій він зазначив, що відповідачі позов визнають у повному обсязі. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 Постанови від 12.06.2009 р. № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки відповідачі визнали позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі або рішенні, у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи визнання відповідачами позову, позивачу підлягає поверненню з державного бюджету судовий збір у розмірі 384,20 гривень. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved