Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-11 00:00:00

[PERSON] і [PERSON] 01.03.2018р. звернулись з позовом до Речичанської сільської ради Городоцького р-ну Львівської обл., який 22.03.2018р. уточнили, просили визнати за ними право на земельну частку (пай) площею 1,67 ум.кад.га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, по 1/2 частині за кожним. Вимоги мотивували тим, що [PERSON], що помер 10.09.2000р., згідно Сертифікату №ЛВ 147753, що зареєстрований в Книзі записів Сертифікатів 28.02.1997р. за №344, належало право на земельну частку (пай) площею 1,67 ум.кад.га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Речичанської сільської ради Городоцького р-ну Львівської обл. Що після смерті [PERSON] спадщину прийняла [PERSON], а після смерті 29.03.2004р. останньої, вони прийняли спадщину, однак через те, що державний акт виданий після смерті спадкодавця, їм відмовлено у оформленні права власності на вказану земельну ділянку, а відсутність оригіналу Сертифікату унеможливлює успадкування такого права в нотаріальному порядку. Просили позов задоволити. В судовому засіданні представник позивачів [PERSON] позов підтримала, також пояснила, що згідно Державного акту І-ЛВ №016698 видного 12.02.2002р. [PERSON], що помер 10.09.2000р., належала земельна ділянка площею 2,0024 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Речичанської сільської ради Городоцького р-ну Львівської обл. Що після смерті [PERSON] спадщину прийняла [PERSON], а після смерті 29.03.2004р. останньої, спадщину прийняли [PERSON] і [PERSON] та успадкували в т.ч. житловий будинок у с. Лісновичі Городоцького р-ну Львівської обл. Що рішенням Городоцького районного суду Львівської обл. від 27.05.2013р. за ними визнано право власності по 1/2 частині земельної ділянки площею 2,6786 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЛВ №016699 належала [PERSON], цим же рішенням їм відмовлено у визнанні права власності на земельну ділянку площею 2,0024 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, у звязку із тим, що Державний акт виданий після смерті спадкодавця, а отже такому на час смерті належало тільки право на земельну частку (пай). Що відсутність у позивачів оригіналу сертифікату про право на земельну частку (пай) унеможливлює успадкування такого права в нотаріальному порядку, в інший спосіб як звернутись до суду вони не можуть оформити спадщину, просила позов задоволити. Від стягнення судових витрат з відповідача відмовилась. Представник відповідача в судове засідання не зявився, 10.04.2018р. сільський голова подав заяву, у якій позовні вимоги визнав, просив про розгляд справи за відсутності їх представництва (а.с.54). Представник третьої особи в судове засідання не зявився. Заслухавши представника позивачів, вивчивши матеріали справи, суд приходить переконання про задоволення позову. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, має право безпосередньо звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом. Згідно норм гл. 84 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Положеннями ст. 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Згідно ст. 373 ЦК України, ст. 81 ЗК України право власності (право) на земельну ділянку набувається і здійснюється по закону. Громадяни України набувають права на земельні ділянки на підставі договорів, в т.ч. дарування, прийняття спадщини, тощо. Судом встановлено, що [PERSON], що помер 10.09.2000р., згідно Сертифікату №ЛВ 147753, що зареєстрований в Книзі записів Сертифікатів 28.02.1997р. за №344, належало право на земельну частку (пай) площею 1,67 ум.кад.га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Речичанської сільської ради Городоцького р-ну Львівської обл.(а.с.16, 40-53). Як вбачається із [PERSON] з Державного реєстру актів цивільного стану про смерть (а.с.8), [PERSON] помер 10.09.2000р. Згідно з п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008р., у разі відкриття спадщини до 01.01.2004р. до відносин спадкування застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу УРСР (ЦК УРСР). Відповідно до положень ст.ст. 524, 529 ЦК УРСР від 18.07.1963р., спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. За вимогами ст.ст. 548, 549 ЦК УРСР, для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. У п.\~3.3 розділу 1 ч. ІІ Методичних рекомендацій щодо вчинення нотаріальних дій, повязаних із вжиттям заходів щодо охорони спадкового майна, видачею свідоцтв про право на спадщину та свідоцтв про право власності на частку в спільному майні подружжя від 29.01.2009 зазначається, що доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідної місцевої державної адміністрації чи органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з\~ним; довідка державної податкової служби або страховика чи іншого органу про те, що спадкоємець після відкриття спадщини сплачував податки або страхові платежі по обовязковому страхуванню; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який підтверджує, що спадкоємець був постійно прописаний (зареєстрований) у спадковому будинку (квартирі); інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. [PERSON], як убачається із довідки Речичанської сільської ради Городоцького р-ну Львівської обл. № 486 від 12.09.2000р. (а.с.14а), на часі смерті спадкодавця [PERSON], проживала разом з\~ним, а тому фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, а отже прийняла спадщину після смерті останнього. Із копії свідоцтва про смерть І-СГ №332578 (а.с.7) видно, що [PERSON] померла 29.03.2004р. З копії заповіту, посвідченого 02.02.2004р. секретарем Речичанської сільської ради Городоцького р-ну Львівської обл. (а.с.10) убачається, що [PERSON] все своє майно, в рівних частках заповіла [PERSON] і [PERSON] Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, в т.ч. на земельну частку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,67 га на території Речичанської сільської ради Городоцького р-ну Львівської обл., що належала [PERSON] на підставі Сертифікату №ЛВ 147753. Позивачі [PERSON] і [PERSON], як убачається із свідоцтва про право на спадщину заповітом від 19.07.2005р. (а.с.11) прийняли спадщину після смерті [PERSON] Вищеозначене стверджується також рішенням Городоцького районного суду Львівської обл. від 27.05.2013р. (а.с.12). Із пояснень представника позивачів, із змісту позову, убачається, що оформити спадщину на вищеозначену земельну ділянку позивачі не можуть, оскільки державний акт на неї виданий після смерті [PERSON], а оригінал сертифікату про право на земельну частку (пай) відсутній. Відповідно до [PERSON] юстиції України від 21.02.2005р. №19-32/319, у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватись у судовому порядку. За наведеного, суд приходить переконання, що [PERSON] на час смерті правомірно належало право на земельну частку (пай) площею 1,67 ум.кад.га, яке в подальшому було успадковане його дружиною [PERSON], а після смерті останньої позивачі [PERSON] і [PERSON] прийняли спадщину, тому визнає за ними право на 1/2 частину від означеної земельної частки (паю), за кожним.

Outcome: approved