Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-10 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14.05.2011 року і від спільного подружнього життя мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. [PERSON] 25.03.2015 року звернулася з позовом в суд про стягнення з відповідача аліментів на утримання доньки в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, покликаючись на те, що відповідач кошти на утримання доньки в добровільному порядку не надає, хоча працює і може сплачувати аліменти у вказаному розмірі. В судовому засіданні позивач позов підтримала, покликаючись на мотиви такого, який просить задовольнити. Відповідач подав заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає у повному обсязі, просить розглядати справу за його відсутності (а.с.7), що суд вважає за можливе, оскільки це відповідає вимогам ст.158 ЦПК України, а матеріалів справи достатньо для прийняття рішення по суті. Заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до вимог ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У відповідності до ч.1 і ч.2 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Як вбачається із роз'яснень, даних в п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 СК. Як встановлено в судовому засіданні, малолітня донька [PERSON], [INFO], зареєстрована та проживає разом з матір'ю [ADDRESS], та, що відповідач з січня 2015 року не несе жодних витрат на утримання дитини, хоча працює водієм в ТОВ «Овація» і може надавати кошти на утримання доньки своєчасно і систематично. У відповідності до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Виходячи з наведеного та враховуючи, що утримувати дітей зобов'язані обоє батьків, то з відповідача слід стягувати аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до повноліття дитини, проти чого не заперечив відповідач у поданій на адресу суду заяві. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави, а тому із [PERSON]. слід стягнути 243,60 грн. судового збору в дохід держави, від сплати якого при подачі позовної заяви позивач була звільнена. У відповідності до ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved