Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-10 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс» та просила визнати виконавчий напис №3399, вчинений 13 березня 2020 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимиром Вікторовичем про стягнення з позивача на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс» заборгованості в розмірі 7801 грн. 87 коп. таким, що не підлягає виконанню. Позивач вказує, що в квітні 2018 року, між товариством з обмеженою відповідальністю «Фінфорс», (далі - відповідач) та [PERSON] (далі - позивач) був укладений кредитний договір (далі - Договір), за умовами якого кредитор надав позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості,платності та цільового характеру використання грошові кошти у сумі 4 200 (чотири тисячі) грн. 00 коп. У зв`язку з неналежним виконанням позивачем своїх зобов`язань за договором, а саме порушенням строків повернення кредиту та сплати відсотків, відповідач звернувся до приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимира Вікторовича, який вчинив виконавчий напис на вищезазначеному кредитному договорі, стягнувши з [PERSON] на користь ТОВ «Фінфорс» заборгованість за кредитним договором у сумі 7 801 грн. 87 коп. Позивач вказує, що відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. У 1999 році (за дії Цивільного кодексу Української РСР 1963 року) була прийнята постанова Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172, якою затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік). При цьому, Перелік уже не передбачав ні стягнення заборгованості з підстав, що випливають з розрахункових і кредитних відносин, ні стягнення заборгованості за товари, куплені в кредит, за індивідуальне пошиття одягу на умовах оплати матеріалів ательє і майстерень у кредит. У листопаді 2014 року постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 було внесено зміни до Переліку. Після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» його було доповнено новим розділом про стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі № 826/20084/14 було визнано незаконною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме:п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Таким чином, у приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимира Вікторовича не було підстав для вчинення виконавчого напису на кредитному договорі. Представником позивача подано заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву до суду не надходив. Треті особи у справі у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, заяв та клопотань він них до суду не надійшло. За таких обставин суд ухвалив провести розгляд справи у відсутності представника відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.ст. 223, 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи і оцінивши надані позивачем та витребувані за клопотанням позивача докази, суд прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 12 грудня 2018 року, між товариством з обмеженою відповідальністю «СС ЛОУН» та [PERSON] був укладений кредитний договір №441966-А за умовами якого кредитор надав позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у сумі 4 250 (чотири тисячі двісті п`ятдесят) грн. 00 коп. на строк до 01 вересня 2019 року з подальшим підписанням додаткових угод та продовженням строку повернення суми кредиту до 06 травня 2019 року. 13 березня 2020 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимиром Вікторовичем, було вчинено виконавчий напис про звернення стягнення з позивача заборгованості за вищевказаним кредитним договором в сумі 7 801 грн. 87 коп. на користь ТОВ «Фінфорс», що є правонаступником ТОВ «СС ЛОУН» на підставі договору відступлення права вимоги за кредитними договорами від 30 липня 2019 року. 25 березня 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Дорошкевич Вірою Леонідівною було відкрито виконавче провадження з примусового виконання вказаного виконавчого документу. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172 затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), що не передбачав ні стягнення заборгованості з підстав, що випливають з розрахункових і кредитних відносин, ні стягнення заборгованості за товари, куплені в кредит, за індивідуальне пошиття одягу на умовах оплати матеріалів ательє і майстерень у кредит. Постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 було внесено зміни до Переліку. Після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» його було доповнено новим розділом про стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі № 826/20084/14 було визнано незаконною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме:п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Суд приходить до висновку, що виконавчий напис було вчинено на підставі документів, що не входять до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, що порушує право позивача оскільки для проведення стягнення відсутні правові підстави. Порушене право позивача підлягає захисту шляхом визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Таким чином, наявні підстави для задоволення позовних вимог. Витрати по сплаті судового збору в сумі 840,80 на підставі ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Витрати позивача на професійну правничу допомогу в сумі 5000,00 грн. належним чином не підтверджені та стягненню не підлягають. На підставі викладеного та

Outcome: approved