Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-06 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON], [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди. В обгрунутвання позовних вимог позивач вказує, що їй на праві власності належить квартира [ADDRESS]. В червні 2012 р. в сусідню квартиру [ADDRESS], вселились відповідачі. В 2013 р. вони пошкодили її вхідні двері. Неодноразово з цього приводу зверталась до правоохоронних органів. Проте відповідачі заперечували той факт,що вони пошкодили її двері. Будь-яких доказів того, що саме відповідачі пошкодили її двері не мала. 03.02.2017 р. в черговий раз звернулась до Камянець-Подільського ВП ГУНП в Хмельницькій області з приводу пошкодження її вхідних дверей відповідачами. Відповідно до висновку по матеріалах перевірки від 11.02.2017 р. було встановлено, що відповідачі під час того як відкривали вхідні двері до квартири, яка розташована за адресою вул.Індустріальна,11/60, не притримали їх та вони вдарились в її вхідні двері та пошкодили фарбу на дверях і через цю ситуацію виник конфлікт, склались неприязнені відносини. Саме при отриманні вказаного висновку достовірно довідалась про те, що саме відповідачі пошкодили її двері. Згідно висновку експертного дослідження №106Д-03/17 від 09.03.2017 року розмір майнової шкоди, заподіяної в результаті пошкодження вхідного дверного блоку в квартиру [ADDRESS], становить 975 грн. За проведення висновку експертного дослідження нею було проплачено 2000 грн. Позивачка на підставі ст.ст. 261, 1166 ЦК України просить суд винести рішення яким: стягнути з відповідачів завдану їй майнову шкоду, повязану з пошкодженням дверей в сумі 975 грн. та витрати затрачені на проведення висновку експертного дослідження в сумі 2000 грн.; стягнути з відповідачів на її користь судові витрати по справі. В суді позивачка та її представник позовні вимоги уточнили(а.с.53-54), вказують що двері були пошкоджені в червні 2013 р., але їй не були відомі прізвища відповідачів оскільки вони заселилися в квартиру без реєстрації, а з сусідкою в неї звязку не має так як вона проживає за кордоном. На її звернення відповідачі їй пояснювали, що ніякого відношення до пошкодження її дверей не мають. Тричі в 2015р., в 2016 р. та в 2017 р. зверталася в поліцію відносно відповідачів і тільки в 2017 р. їй стало відомо, що саме відповідачі пошкодили її двері. Позивачка просить суд: стягнути з відповідачів завдану їй майнову шкоду, повязану з пошкодженням її вхідних дверей в сумі 975 грн. та витрати, повязані з оплатою проведеного експертного дослідження в сумі 2000 грн. В суді позивачка та її представник уточнені позовні вимоги підтримали, просять їх задоволити. В суді позивачка пояснила, що двері було пошкоджено в червні 2012 р., двічі протягом 20 хвилин, двері на той час стояли нові без будь-яких пошкоджень, після ударів появилася вмятина, двічі підходила до відповідача просила щоб обмотав ручку, він казав що двері пошкодили не вони. Щодо відшкодування шкоди в 2012 р. не зверталась. 18.10.2015 р. виник скандал з відповідачем, після цього зверталась в поліцію, в т.ч. і щодо пошкодження дверей. Зверталася в поліцію і в 2016 р. і в 2017 р. 01.01.2017 р. біля 11.00 год. також був удар в двері, в той час говорила по телефону, коли підійшла до дверей побачила на площадці відповідачку. В подальшому після уточнення позовних вимог позивачка стверджувала, що двері було пошкоджено в червні 2013 р. Відповідач [PERSON] в суді позов не визнав, просить відмовити в його задоволенні. Суду відповідач пояснив, що після вселення в 2012 р. робили ремонт в квартирі. Дійсно мало місце що дверми було вдарено вхідні двері позивачки, хто це зробив не знає, чи то вони, чи то робітники які заносили меблі, будівельні матеріали, потім будівельне сміття. Після цього вибачився перед позивачкою, встановив обмежувальну пружину на вхідні двері їх квартири щоб надалі не було конфліктів. В жовтні 2015 р. мав конфлікт з позивачкою який остання влаштувала в підїзді будинку. В 2017 р. в поліції пояснень не надавав. Відповідачка [PERSON] та її представник в суді позов не визнали, просять відмовити в його задоволенні. Суду відповідачка пояснила, що після переїзду в квартирі робили ремонт під час якого випадково було пошкоджено двері позивачки, після розмов чоловіка ситуацію нібито налагодили; в жовтні 2015 р. виник новий конфлікт з позивачкою, одного разу в 04.30 год. ночі вона почала сильно грюкати в стіну, в той же день в чоловіка виник конфлікт з позивачкою в підїзді; після того позивачка тричі зверталася в 2015 р., 2016 р. та в 2017 р. в поліцію із заявою на них; з позивачкою перебувають в неприязних відносинах В суді відповідачка та її представник просять суд застосувати до вимог позивачки строк позовної давності. Свідок [PERSON] суду пояснила, що є матірю відповідачки, 01.01.2017 р. в неї були на святкуванні Нового року відповідачка з чоловіком та дітьми, а також син з невісткою. Відповідачка з сімєю прийшли 31.12.2016 р. ввечері, в неї переночували, а пішли додому біля 15-16 годин. Свідок [PERSON] суду пояснила, що позивачка є її знайомою, знає її з 1999 р.; в березні 2013 р. була в неї в квартирі вперше, в неї були нові гарні вхідні двері, періодично заходила до неї, влітку 2013 р. застала її в пригніченому стані, позивачка їй пояснила, що нові квартиранти із сусідньої квартири пошкодили їй вхідні двері. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, свідків, вивчивши матеріали перевірок Камянець-Подільського відділу поліції ГУНП в Хмельницькій області № 771 за 2015 р. та № 324 за 2017 р., вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. Позивачка є власником квартири [ADDRESS] згідно договору купівлі-продажу квартири від 12.04.2011 р. Позивачка постійно проживає та зареєстрована в зазначеній квартирі. Відповідачі, згідно їх пояснень в суді, з 2012 р. разом із їх неповнолітніми дітьми проживають в [INFO], без реєстрації. Квартира належить на праві власності родичці відповідачки яка постійно проживає за кордоном. Після заселення в квартиру ними було зроблено в ній ремонт. Сторони перебувають в неприязних відносинах. Після заселення відповідачів в квартиру [ADDRESS] було пошкоджено вхідні двері до квартири позивачки. Згідно висновку експертного дослідження № 106Д-03/17 від 09.03.2017 р. розмір майнової шкоди, заподіяної в результаті пошкодження вхідного дверного блоку в квартиру [ADDRESS], становить 975,00 грн. Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Передбачені ст.1166 ЦК України підстави відповідальності особи за завдану майнову шкоду застосовуються в разі наявності між сторонами спору в деліктних зобов'язаннях. Юридичною підставою деліктної відповідальності є склад цивільного правопорушення. Його складовими елементами є: протиправна поведінка заподіювача шкоди (дія або бездіяльність), настання шкоди, причинний зв'язок між протиправною поведінкою і настанням шкоди, вина заподіювача шкоди. При вирішенні спору позивач повинен довести факт заподіяння шкоди, її розмір, причинний зв'язок між неправомірними діями заподіювача шкоди та шкідливими наслідками, які наступили. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відсутність вини зобов'язаний довести відповідач (презумпція винуватості в деліктних правовідносинах). Зазначена особа звільняється від відшкодування шкоди, якщо доведе, що шкоду заподіяно не з її вини. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Розмір збитків, що підлягає відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Ст.1190 ЦК України встановлено, що особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. За заявою потерпілого суд може визначити відповідальність осіб, які спільно завдали шкоди, у частці відповідно до ступеня їхньої вини. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Ч.6 ст. 82 ЦПК України передбачено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. На думку суду, позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають в звязку із недоведеністю. При цьому суд враховує, що матеріали перевірки Камянець-Подільського відділу поліції ГУНП в Хмельницькій області № 771 за 2015 р. та № 324 за 2017 р. не є доказами підтверджуючими вину відповідачів у заподіяні відповідачці шкоди з врахуванням положень ч.6 ст. 82 ЦПК України, оскільки за їх наслідками були зроблені лише висновки які містять посилання на письмові пояснення заявниці(позивачки по справі) та її сусідки(відповідачки по справі). Із змісту первинної позовної заяви та уточнень до неї, а також особистих звернень в Камянець-Подільський відділ поліції та пояснень позивачки працівникам поліції, первинних пояснень позивачки в суді неможливо визначити дату пошкодження дверей позивачки оскільки сама позивачка вказує в одних випадках червень 2012 р.(пояснення від 09.02.2017 р., висновок по матеріалах перевірки від 11.02.2017 р.), в інших червень 2013 р.(уточнена позовна заява). Позивачкою не надано належних доказів підтверджуючих, що пошкодження її вхідних дверей було вчинено відповідачем по справі. Згідно пояснень відповідачки 09.02.2017 р. працівнику поліції вбачається, що вхідні двері позивачки були пошкоджені оскільки «відчинили вхідні двері не знавши як вони відчиняються випадково дверною ручкою пошкодили вхідні двері гр..[PERSON] з кв.№ 61, а іншого разу випадково пошкодили коли під час будівельних робіт виносили чи заносили будівельні матеріали…». Із змісту пояснень не вбачається, хто саме із членів сімї відповідачів пошкодив вхідні двері позивачки. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлена тривалістю у три роки згідно ст.. 257 ЦК України. Ч.1 ст.261 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідачка [PERSON] та її представник заявили в суді клопотання про застосування строків позовної давності. Оскільки події пошкодження дверей позивачки мали місце в черві 2012р.(червні 2013 р.), з позовом до суду позивачка звернулася 13.03.2017 р., а тому її вимоги в частині стягнення збитків з відповідачки задоволенню не підлягають. Суд критично оцінює твердження позивачки та її представника, що строк позовної давності має застосовуватися з часу отримання нею в лютому 2017 р. висновку Камянець-Подільського ВП оскільки тільки тоді вона дізналася, що саме відповідачі спричинили їй майнову шкоду. За змістом ч.1 ст. 261 ЦК України законодавець виходить не тільки з безпосередньої обізнаності особи про факти порушення її прав, а й обєктивної можливості цієї особи знати про ці факти. Крім цього суд враховує, що відповідачі проживають в сусідній квартирі з позивачкою постійно, що не позбавляло її права звернутися з своїми вимогами як до правоохоронних органів так і дол. суду завчасно. Твердження позивачки що 01.01.2017 р. біля 11.00 год. відповідачкою було пошкоджено її вхідні двері спростовані в суді поясненнями свідка [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: dismissed