Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-16 00:00:00

Адвокат Ясінська Я.О., діючи в інтересах [PERSON] та [PERSON] , звернулася до Сокирянського районного суду Чернівецької області з вищевказаним позовом до Сокирянської державної нотаріальної контори в особі державного нотаріуса Панасюк В.М., про скасування обтяження у вигляді заборони відчуження нерухомого майна. Обґрунтовуючи позовні вимоги, посилалася на те, що [PERSON] є власником 3/4 частини житлового будинку з господарськими будівлями по [ADDRESS] , який вона успадкувала від своєї бабусі, а [PERSON] є власником 1/4 частини вищевказаного житлового будинку з господарськими будівлями. Дану частку [PERSON] отримав у спадщину від свого батька, [PERSON] , який належав померлому на праві власності на житловий будинок, отриманий згідно свідоцтва про право власності, виданого виконавчим комітетом Сокирянської міської ради 27.05.1982 року №2244 та зареєстрованому в Чернівецькому ОБТІ 27.05.1982 року в реєстрову книгу №14 під реєстровим №2218. В жовтні 2020 року [PERSON] та [PERSON] звернулись до державної нотаріальної контори з питанням щодо оформлення договору купівлі - продажу житлового будинку по [ADDRESS] . Проте, державний нотаріус в оформленні прав відмовив з підстав, що на майно, а саме житловий будинок по [ADDRESS] накладено обтяження у вигляді заборони відчуження нерухомого майна, згідно витягу №229133623 від 22.10.2020 року. З даного витягу видно, що в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна міститься запис від 20.03.2008 року за №6823547 про накладення заборони на майно, житловий будинок, який знаходиться в [ADDRESS] , який на момент внесення запису ніби то належав [PERSON] , хоча власниками цього майна згідно свідоцтва про право власності від 27.05.1982 було подружжя: [PERSON] та [PERSON] , після смерті яких даний житловий будинок перейшов у спадщину [PERSON] та [PERSON] Запис внесено до Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна Сокирянською державною нотаріальною конторою, яка є структурним підрозділом Міністерства юстиції України. Згідно вказаного запису, заборону на відчуження майна накладено згідно повідомлення Чернівецького відділення Будбанку, б/н від 06.06.1972 року. З моменту як [PERSON] та [PERSON] дізнались про наявну заборону, одразу ж звернулись до Сокирянської державної нотаріальної контори із заявою щодо вилучення запису за реєстраційним №6823547 від 20.03.2008 року з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, на що їм була надана відповідь від 12.11.2020 року, згідно з якою державний нотаріус відмовив у знятті заборони відчуження майна, у зв`язку із тим, що згідно п.п5.1. п.5 глави 15 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, нотаріус знімає заборону на відчуження майна при одержанні повідомлення: кредитора про погашення позики; про припинення договору застави (іпотеки); про припинення договору іпотеки у зв`язку з набуттям іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання; після припинення договору іпотеки у зв`язку з відчуженням іпотекодержателем предмета іпотеки; про відчуження майна, переданого під виплату ренти; за рішенням суду та в інших випадках, передбачених законом та порекомендував звернутись до суду для вирішення даного питання. У зв`язку із відмовою державного нотаріуса, вона звернулась до Сокирянського РБТІ із запитом, в якому просила надати відомості про те, чи був зареєстрований в Сокирянському РБТІ житловий будинок по [ADDRESS] до 1973 року, якщо так, то хто був власником даного житлового будинку. Згідно наданої відповіді від 30.10.2020 року Сокирянське РБТІ повідомило, що згідно архівних даних забудовником житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , станом на 1973 рік являвся [PERSON] . Даний будинок не був зареєстрований в Чернівецькому БТІ станом на 1973 рік. Відомостей про те, що [PERSON] будь - які права на житловий будинок по [ADDRESS] , не має. Представник позивачів звернулась з запитом до Національного банку України щодо надання інформації про місце знаходження Будбанку або його правонаступників та хто є правонаступником Будбанку в Україні. Відповідно до наданої відповіді від 06.11.2020 року, Національний банк України повідомив, що станом на 04.11.2020 року Державний реєстр банків не містить відомостей про реєстрацію НБУ банку, який став правонаступником Промбудбанку України. Окрім того, нею, адвокатом Ясінською Я.О., в інтересах позивачів було подано адвокатський запит до ПАТ «Промінвестбанку України» як можливого правонаступника Промбудбанку із питанням, щодо надання інформації про те, чи є ПАТ «Промінвестбанк» правонаступником Будбанку, якщо так, то чи існують на даний момент невиконані кредитні зобов`язання [PERSON] , [PERSON] або [PERSON] та [PERSON] перед ПАТ «Промінвестбанком» як правонаступником Будбанку. Згідно наданої ПАТ «Промінвестбанком» відповіді, ПАТ «Промінвестбанк» повідомив, що не є правонаступником установ Будбанку СРСР, а тому інформація щодо кредитних зобов`язань [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] перед ПАТ «Промінвестбанком» як правонаступником Будбанку у банку відсутня. Враховуючи те, що заборона накладена на майно [PERSON] та [PERSON] , які його успадкували у встановленому законодавством України порядку, а також те, що на даний момент не можливо встановити хто такий [PERSON] , який ніколи не був власником житлового будинку по [ADDRESS] , оскільки право власності на даний будинок набули спадкодавці [PERSON] та [PERSON] , відповідно до рішення виконкому Сокирянської міської ради від 27.05.1982 року №2244 та зареєстрованому в Чернівецькому ОБТІ 27.05.1982 року в реєстрову книгу №14 під реєстровим №2218, а забудовником даного житлового будинку був [PERSON] , який право власності так і не оформив та продав незавершений будівництвом житловий будинок подружжю Леленків, є всі підстави вважати, що дане обтяження було накладено помилково, а тому може бути скасовано за рішенням суду. Просить скасувати обтяження у вигляді заборони відчуження нерухомого майна, а саме житлового будинку з господарськими будівлями за адресою: [ADDRESS] , який належить на праві власності [PERSON] та [PERSON] , накладене на підставі повідомлення б/н від 06.06.1972 року Чернівецького відділення Будбанку, зареєстроване в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів 20.03.2008 року за №6823547 реєстратором: Сокирянська державна нотаріальна контора, 60200, м. Сокиряни, вул. Пушкіна,2. В судове засідання позивачі [PERSON] та [PERSON] та її представник [PERSON] не з`явилися, однак представник позивачів подала до суду заяву про проведення судового засідання без її присутності та без присутності позивачів, позовні вимоги підтримали повністю. Представник відповідача в.о. державного нотаріуса Сокирянської державної нотаріальної контори Панасюк В.М. в судове засідання також не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її присутності, вирішення позовних вимог поклала на розсуд суду. Судом на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази по даній цивільній справі, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Як вбачається із витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №226425503 від 01.10.2020 року, власником 3/4 житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, серії та номер: №1169 НМВ169665, виданий 01.10.2020 року приватним нотаріусом Сокирянського районного нотаріального округу Чернівецької області Твердушкіним Р.Д. є [PERSON] . Із інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №229133623 від 22.10.2020 року встановлено про наявність заборони (архівний запис), реєстраційний номер обтяження 6823547, зареєстрована 20.03.2008 року Сокирянською державною нотаріальною конторою на підставі повідомлення б/н від 06.06.1972 року Чернівецького відділення Будбанку на об`єкт обтяження: будинок [ADDRESS] , власником якого є [PERSON] . З інформації КП «Сокирянське РБТІ» №100 від 30.10.2020 року встановлено, що згідно архівних даних забудовником житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , станом на 1973 рік являвся [PERSON] . Даний житловий будинок не був зареєстрований в Чернівецькому БТІ станом на 1973 рік. Згідно повідомлення Національного Банку України встановлено, що згідно з Указом Президії Верховної Ради СРСР від 07.04.1959 «Про реорганізацію системи банків довгострокових вкладень» та Постанови Ради Міністрів СРСР від 07.04.1959 №369 «Питання, пов`язані з реорганізацією системи банків довгострокових вкладень» функції Сільгоспбанку та комунальних банків було покладено на Будбанк СРСР та Держбанк СРСР. Відповідно до Постанови ЦК КПРС, Ради Міністрів СРСР від 17.07.1987 № 821 «Про вдосконалення системи банків в країні і посилення їх впливу на підвищення ефективності економіки» було реорганізовано діючі та утворено нові спеціалізовані банки, які створили систему банків у складі: Державний банк СРСР, Банк зовнішньоекономічної діяльності СРСР, Промислово-будівельний банк СРСР (Промбудбанк СРСР), Агропромисловий банк СРСР, Банк Житлово-комунального господарства і соціального розвитку СРСР, Банк трудових заощаджень і кредитування населення СРСР (Ощадний банк СРСР). Пунктом 8 зазначеної постанови було передбачено створення банками СРСР відповідних республіканських банків в союзних республіках з прямим підпорядкуванням банкам СРСР. Згідно з пунктом 2 Постанови Верховної Ради Української РСР «Про порядок введення в дію Закону України Про банки і банківську діяльність» від 20.03.1991 № 873-ХІІ Український республіканський банк державного комерційного промислово - будівельного банку «Укрпромбудбанк» з його мережею, обчислювальними центрами, усіма активами, пасивами був оголошений Верховною Радою України власністю України. 27.09.1991 року Національним банком України було зареєстровано статут Державного комерційного промислово-будівельного банку України (Промбудбанк України), про що було внесено запис до Республіканської книги реєстрації банків за номером 1. 09.04.1992 року Національний банк України анулював реєстрацію Промбудбанку України, про що здійснено відповідний запис до Республіканської книги реєстрації банків. Станом на 04.11.2020 року Державний реєстр банків не містить відомостей про реєстрацію Національним банком України банку, який став правонаступником Промбудбанку України. З інформації ПАТ «Промінвестбанк» №22-4/1-04102 від 05.11.2020 року вбачається, що ПАТ «Промінвестбанк» не є правонаступником установ Будбанку СРСР в Україні, в тому числі Чернівецького відділення Будбанку СРСР, тому інформація щодо кредитних зобов`язань [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , перед Будбанком СРСР у банку відсутня. Згідно ст.609 ЦК України зобов`язання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобов`язання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу, зокрема за зобов`язаннями про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю. Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Стаття 321 ЦК України передбачає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» записи до Державного реєстру прав, вносяться і на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку, що у даному випадку порушується право власності позивачів, внаслідок чого вони позбавлені змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. Підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивачів підлягає судовому захисту у заявлений ними спосіб.

Outcome: approved