Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-30 00:00:00

[PERSON] подала до Куликівського районного суду Чернігівської області суду позовну заяву до [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше як 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що вона є матірю, а відповідач батьком малолітньої [PERSON], яка проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, домовленості про добровільну сплату аліментів не досягнуто. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував та погодився на стягнення з нього аліментів на утримання доньки [PERSON] у розмірі ? частини його доходу. Заслухавши позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. По справі встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком малолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії I-ЕЛ № 143633 від 06.12.2013, виданим відділом РАЦС Куликівського РУЮ Чернігівської області(а.с.3). Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Куликівського районного суду Чернігівської області від 01 грудня 2015 року. Відповідно до довідки Куликівської селищної ради Куликівського району Чернігівської області № 5900 від 24.11.2015, [PERSON], [INFO], проживає разом з матірю [PERSON]. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до закону батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов'язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, зазначене лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. Розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання. Відповідно до ч 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. На час розгляду справи домовленості між батьками з приводу участі відповідача в утриманні дітей не досягнуто, а тому аліменти, в силу ст. 181 СК України, підлягають стягненню в судовому порядку в розмірі 1/4 частини заробітку(доходу) відповідача починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, оскільки батько дитини [PERSON] є працездатною особою, працездатного віку, позов визнав, визнання ним позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, що відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України є підставою для задоволення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць необхідно допустити до негайного виконання. Судовий збір, у розмірі 487 грн 20 коп., відповідно до ст.88 ЦПК України, необхідно стягнути з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved