Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-03 00:00:00

Адвокат Ільїна Т.А. звернулась до суду з відповідним позовом, в інтересах [PERSON] , [PERSON] , в якій просить визнати за [PERSON] , [INFO] , уродженкою с. Любимо-Павлівка Каховського району Херсонської області, право власності на 1/3 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] , визнати за [PERSON] , [INFO] , уродженкою м. Нова Каховка Херсонської області право власності на 1/3 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] , а також визнати за [PERSON] , [INFO] , уродженкою м. Нова Каховка Херсонської області, право власності в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] , на 1/3 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позову зазначила про те, що 05.06.2001 р., укладено договір міни №б/н на Регіональній універсальній товарній біржі «Таврійська», відповідно якого, позивачі [PERSON] , [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON] ) та померлий батько [PERSON] обміняли належну їм квартиру [ADDRESS] на будинок [ADDRESS] . Вказаний договір був зареєстрований у КП «Каховське БТІ», що підтверджується довідкою №233 від 28.04.2020 року доданою до матеріалів позовної заяви. З метою подальшого розпорядження вищезазначеним майном позивачі звернулися до приватного нотаріуса Новокаховського міського нотаріального округу для проведення реєстрації права власності на майно, а саме будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , але позивачам відмовлено у вчиненні нотаріальних дій у зв`язку з недодержанням нотаріальної форми договору міни. Також, на даний час встановити місцезнаходження продавця [PERSON] не можливо, що унеможливлює здійснити нотаріальне оформлення договору купівлі-продажу. З моменту укладення вказаного договору позивачі відкрито володіють та користується нерухомим майном. Вказана відмова свідчить про невизнання права власності іншим особами, у зв`язку з чим таке право підлягає судовому захисту, оскільки вона позбавлена можливості вільно володіти, розпоряджатися належним майном на власний розсуд. Крім того, [INFO] помер один з власників будинку, батько позивачки [PERSON] - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть виданим Виконавчим комітетом Таврійської міської ради м. Нова Каховка Херсонської області від 09.07.2020 року, актовий запис №32. Після його смерті залишилася спадщина за законом, а саме: 1/3 частка житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Будучи спадкоємцем за законом, позивачка [PERSON] прийняла спадщину шляхом подачі заяви до нотаріальної контори, але видати свідоцтво про право на спадщину за законом на зазначене майно приватний нотаріус відмовився, в зв`язку з тим, що недодержана нотаріальна форма договору міни від 05.06.2001 року. Дружина померлого [PERSON] відмовилася від прийняття спадщини після смерті чоловіка [PERSON] на користь своєї дочки [PERSON] . В зв`язку з цим позивачці рекомендовано звернутися до суду для встановлення права власності на спадкове майно. Представник позивачу у судове засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд справи за своєї відсутності, наполягаючи на задоволенні позовних вимог. Представник відповідача1 у судове засідання не з`явився, подала заяву про розгляд справи за свої відсутності, просила суд, прийняти рішення згідно чинного законодавства. Відповідач2 в судове засідання не з`явилась, з не відомих суду причин, хоча про день, час та місце розгляду справи була повідомлений належним чином, про причини неявки суд повідомляла, заяв про розгляд справи у свою відсутність та відзиву на позов не подавала. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою сторін, судове засідання проводити без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Судом встановлено, що відповідно до договору міни №б/н від 05.06.2001 року, укладеного на Регіональній універсальній товарній біржі «Таврійська», позивачі [PERSON] , [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON] ) та померлий батько [PERSON] обміняли належну їм квартиру [ADDRESS] на будинок [ADDRESS] . Вказаний договір був зареєстрований у КП «Каховське БТІ», що підтверджується довідкою №233 від 28.04.2020 року доданою до матеріалів позовної заяви. Відповідно до Рішенням Виконавчого комітету Таврійської міської ради №63 від 27.08.2020 року будинку [ADDRESS] було присвоєно адресу [ADDRESS] . Зазначене вбачається також з відомостей, що містяться в матеріалах інвентарної справи на будинок [ADDRESS] , витребуваної на запит суду для розгляду справи. Враховуючи, що цивільні правовідносини виникли до набрання чинності Цивільним Кодексом України 2004 року, а саме спірний договір міни нерухомого майна було укладено 006.06.2001 року, тому суд вважає за необхідне керуватися Цивільним Кодексом України (в редакції 1963 року). Частиною першою статті 128 ЦК УРСР, право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Відповідно до ст.ст. 241- 242 ЦК УРСР а договором міни між сторонами провадиться обмін одного майна на інше. Кожний з тих, хто бере участь у міні, вважається продавцем того майна, яке він дає в обмін, і покупцем майна, яке він одержує. Договір міни, в якому однією або обома сторонами є державні організації, може бути укладений лише у випадках, передбачених законодавством Союзу РСР і Української РСР. До договору міни застосовуються відповідно правила про договір купівлі-продажу, якщо інше не випливає з змісту відносин сторін. Відповідно до ст. 227 ЦК УРСР, договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією із сторін є громадянин. Відповідно до ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», який діяв на момент укладання сторонами договору міни нерухомого майна позивачі, обміняли належну їм квартиру [ADDRESS] на будинок [ADDRESS] , угода, зареєстрована на біржі, на той час не підлягала нотаріальному посвідченню та вважалася укладеною з моменту її реєстрації. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує право власності. Відповідно до аб. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно, відповідно до закону підлягає державній реєстрації, то таке право виникає з моменту державної реєстрації. Враховуючи, що договір міні б\\н 05.06.2001 року нотаріально не посвідчений, тобто не відповідає вимогам чинного законодавства, позивачі позбавлені можливості вільно розпоряджатися належним їм нерухомим майном, оскільки їх право власності не визнається, а тому таке право підлягає судовому захисту, відповідно до вимог ст. 392 ЦК України. За таких обставин, враховуючи також, що відповідач не оспорював заявлені проти нього позовні вимоги, суд вважає доведеним правомірність набуття права власності на спірний будинок, за договором міни нерухомого майна, який зареєстрований на товарній біржі, та визнає за ним права власності на зазначений житловий будинок. Щодо вимоги про визнання права власності на спадкове майно, суд зазначає наступне. З матеріалів позову вбачається, що [INFO] помер один з власників будинку, батько позивачки [PERSON] - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть виданим Виконавчим комітетом Таврійської міської ради м. Нова Каховка Херсонської області від 09.07.2020 року, актовий запис №32. Померлий [PERSON] є одним із співласників будинку, батьком позивачки [PERSON] , що підтверджується наданими суду документами. Після смерті останнього, залишилось спадкове майно, що складається з 1/3 частка житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Зазначене майно належало [PERSON] , на підставі вищевказаного договору міни нерухомого майна від 05.06.2001 року, зареєстрованого на Регіональній універсальній товарній біржі «Таврійська» 05.06.2001 року за №485 та в КП «Каховська бюро технічної інвентаризації» від 05.06.2001 року. Дослідивши завірену копію спадкової справи №58\\2020 померлого [PERSON] , наданої на запит суду приватним нотаріусом Новокаховського міського нотаріального округу Іваніщенко С.І., встановлено, що позивач [PERSON] , як спадкоємець за законом, звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, проте приватним нотаріусом Новокаховського міського нотаріального округу Іваніщенко С.І. у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом відмовлено, в зв`язку з недодержанням нотаріальної фірми договору міни від 05.06.2001 року. Дружина померлого [PERSON] відмовилася від прийняття спадщини після смерті чоловіка [PERSON] на користь своєї дочки [PERSON] , звернувшись до нотаріуса з відповідною заявою. Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). На підставі ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Статтею 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Факт того, що особа за життя не оформила свого права на спадкове майно після смерті матері, не має правового значення для вирішення питання щодо наявності права на це майно у її спадкоємців, оскільки відповідно до частини третьої статті 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє права на спадщину. Враховуючи зазначене, а також те, що правомірне набуття права власності позивачами на спірний будинок, за договором міни нерухомого майна, який зареєстрований на товарній біржі, а також правомірне набуття позивачем [PERSON] права власності в порядку спадкування, після смерті батька [PERSON] на частину вказаного житлового будинку, в судовому засіданні встановлено і підтверджено відповідними доказами, суд вважає позовні вимоги є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають зхадоволенню.

Outcome: approved