Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-28 00:00:00

Акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України» (далі по тексту позивач, АТ «Державний експортно-імпортний банк України») звернулось до Валківського районного суду Харківської області з позовом до [PERSON] (далі по тексту відповідач, [PERSON] ), в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за договором про відкриття у рамках зарплатного проекту карткового рахунку та кредитної лінії від 14.12.2015 року № 8342402461 ГМ/2015-12 у розмірі 16217,17 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 14.12.2015 року між Публічним акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України», та [PERSON] укладено договір про відкриття у рамках зарплатного проекту карткового рахунку та кредитної лінії № 8342402461 ГМ/2015-12, за умовами якого останньому відкрито кредитну лінію для проведення операцій з використанням картки, з лімітом у розмірі не більше 4000,00 грн. Згідно умов договору, [PERSON] зобов`язався повернути банку кредит та сплатити йому проценти за користування кредитом. У порушення умов кредитного договору, [PERSON] зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, у результаті чого станом на 18.06.2020 року [PERSON] має заборгованість у розмірі 16217,17 грн, а саме: 3992,48 грн заборгованість за основним боргом; 6729,36 грн заборгованість за відсотками; 1605,81 грн пеня, нарахована на прострочену заборгованість за відсотками; 1074,48 грн пеня, нарахована на прострочену заборгованість за основним боргом; 759,31 грн 3 % річних; 2055,74 грн інфляційне збільшення суми боргу. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Також не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву до суду не надав. Згідно із ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. У відповідності до приписів ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Розглянувши матеріали справи, вислухавши доводи представника позивача, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог з огляду на наступне. З матеріалів справи судом встановлено, що 14.12.2015 року між Публічним акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України», та [PERSON] укладено договір про відкриття у рамках зарплатного проекту карткового рахунку та кредитної лінії № 8342402461 ГМ/2015-12 (далі - Договір), за умовами якого останньому відкрито кредитну лінію для проведення операцій з використанням картки, з лімітом у розмірі не більше 4000,00 грн. Згідно умов договору, [PERSON] зобов`язався повернути банку кредит та сплатити йому проценти за користування кредитом. Згідно п. 2.10. Договору за користування кредитом клієнт зобов`язаний щомісячно сплачувати банку проценти, нараховані за фіксованою процентною ставкою у розмірі 40 % річних. Пунктом 8.1.1. Договору передбачено, що у разі прострочення погашення технічної заборгованості та/або кредиту та/або процентів за кредитом, клієнт сплачує банку за кожний день прострочення, включаючи день сплати, пеню. Пеня нараховується на суму простроченої заборгованості із розрахунку фактичної кількості днів прострочення, починаючи з дня виникнення простроченої заборгованості до дня її погашення у повному обсязі, у розмірі, визначеному умовами та тарифами обслуговування карткового рахунку. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Приписами ч. 1 ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Частиною 2 статті 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Судом встановлено, що відповідач належним чином свої зобов`язання за кредитним договором не виконував, внаслідок чого у відповідача перед позивачем станом на 18.06.2020 року утворилась заборгованість у розмірі 16217,17 грн, а саме: 3992,48 грн заборгованість за основним боргом; 6729,36 грн заборгованість за відсотками; 1605,81 грн пеня, нарахована на прострочену заборгованість за відсотками; 1074,48 грн пеня, нарахована на прострочену заборгованість за основним боргом; 759,31 грн 3 % річних; 2055,74 грн інфляційне збільшення суми боргу. Враховуючи, що відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» підлягають задоволенню. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved