Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-02 00:00:00

[PERSON] (надалі за текстом - позивач) звернувся до Херсонського міського суду Херсонської області з позовом до публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (надалі за текстом - відповідач), про зобов`язання вчинити дії. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що згідно договору банківського вкладу №SAMDN1000739335601 він мав доступ для отримання інформації по рахунку з допомогою виданої електронної ощадної книжки. У березні 2014 року відповідач заблокував дію цієї книжки. У зв`язку із цим, позивач неодноразово протягом 2014-2019 років звертався до відповідача з проханням надати інформацію про стан рахунку по вкладу та нарахованих по ньому відсотків. Оскільки відповіді на свої заяви позивач не отримав, останній звернувся до суду з даним позовом про зобов`язання вчинити дії. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 27.12.2019 року матеріали цивільної справи було передано до Київського апеляційного суду для визначення підсудності даної справи. Ухвалою Київського апеляційного суду від 24.03.2020 року підсудність спору було визначено за Подільським районним судом м. Києва. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 25.05.2020 року позовну заяву було залишено без руху, надано строк для усунення недоліків. 24 червня 2020 року від позивача надійшла заява про усунення недоліків та квитанція про сплату судового збору. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 24.06.2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. 21.09.2020 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог та зазначив, що 17.11.2014 року між відповідачем та ТОВ «ФК «Фінілон» укладено договір про переведення боргу б/н та переведення боргу за зобов`язанням банку щодо виплати коштів за договором банківського вкладу №SAMDN1000739335601 (вклад депозит VIP) від 25.11.2013 року, тому відповідач на цей час не несе зобов`язань за вказаним договором, а ТОВ «ФК «Фінілон» є новим боржником за таким договором банківського вкладу. Крім того, акцентував увагу суду на тому, що відповідач на час розгляду справи не є стороною договору банківського вкладу №SAMDN1000739335601 (вклад депозит VIP) від 25.11.2013 року, а відтак, не може надати інформацію про стан рахунку за цим договором станом на грудень 2019 року. 02.07.2021 року на адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзив, у якій останній просив відхилити доводи, що викладені у відзиві на позовну заяву, як необґрунтовані та задовольнити позовні вимоги. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Присутній у судовому засіданні представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників процесу, судом встановлено, що 25.11.2013 року між позивачем та відповідачем укладено договір банківського вкладу №SAMDN1000739335601 (вклад депозит VIP) (а.с. 11-13). 26.05.2014 року представник позивача звернувся до відповідача із заявою про переведення вказаного договору банківського вкладу у відділення ПАТ КБ «Приватбанк», яке розташоване в м. Гола Пристань, Херсонської області (а.с. 30). Листом від 10.06.2014 року №20.1.0.0.0./7-20140604/2686 відповідач повідомив позивача про припинення діяльності на території Автономної Республіки Крим і міста Севастополя (а.с. 33-34). 04.08.2014 року позивач звернувся до відповідача повторно із заявою про переведення вказаного договору банківського вкладу у відділення ПАТ КБ «Приватбанк», яке розташоване в м. Гола Пристань, Херсонської області (а.с. 35-36). Листом від 25.09.2014 року №20.1.0.0.0./7-20140811/4657 відповідач повідомив позивача про те, що банком призупинено обслуговування клієнтів та роботу відділень Кримського ГРУ ПАТ КБ «Приватбанк» (а.с. 37). 20.08.2014 року позивач звернувся до відповідача із заявою про переведення вказаного договору банківського вкладу у відділення ПАТ КБ «Приватбанк», яке розташоване в м. Гола Пристань, Херсонської області (а.с. 38-39). Листом від 08.09.2014 року №20.1.0.0.0./7-20140908/750 відповідач повідомив позивача про те, що необхідно зачекати з відповіддю, оскільки спеціалісти Головного офісу ПАТ КБ «Приватбанк» шукають необхідну інформацію в архівах і програмних комплексах банку та проводять перевірку даних (а.с. 40). 11.09.2014 року позивач звернувся до відповідача із вимогою надати виписки про рух грошових коштів, розміщених на депозитних рахунках (а.с.41-42). Листом від 08.09.2014 року №20.1.0.0.0./7-20141016/518 відповідач повідомив позивача про те, що необхідно зачекати з відповіддю, з огляду на те, що спеціалісти Головного офісу ПАТ КБ «Приватбанк» шукають необхідну інформацію в архівах і програмних комплексах банку та проводять перевірку даних (а.с. 43). 17.11.2014 року між відповідачем та ТОВ «ФК «Фінілон» укладено договір б/н про переведення боргу за зобов`язанням банку щодо виплати коштів за договором банківського вкладу №SAMDN1000739335601 (вклад депозит VIP) від 25.11.2013 року (а.с. 88-90). 21.10.2016 року позивач звернувся із заявою до відповідача про надання довідки (а.с. 44). 23.11.2016 року листом №20.1.0.0.0./7-20161026/4505 відповідач рекомендував позивачу використовувати авторизовані канали зв`язку з банком: Приват24, службу клієнтської підтримки 3700, чат «Допомога Онлайн» (а.с. 45). 23.10.2019 року позивач звернувся до відповідача із заявою про надання інформації про стан банківського рахунку за договором банківського вкладу №SAMDN1000739335601 (вклад депозит VIP) (а.с. 46-48). Листом №20.1.0.0.0/7-191101/1866 від 18.11.2019 року відповідач повідомив позивача, що до розгляду приймаються звернення клієнтів банку, які надійшли за допомогою авторизованих каналів зв`язку (а.с. 49-50). Згідно довідки б/н від 10.09.2020 року, яка видана відповідачем за підписом головного бухгалтера АТ КБ «Приватбанк», відповідач підтверджує факт виконання банком в повному обсязі зобов`язань щодо перерахування на рахунки ТОВ «ФК «Фінілон» грошових коштів позивача, відповідно до договору переведення боргу №б/н від 17.11.2014 року та витягу з електронного додатку цього договору (а.с. 91-92). Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд керується наступним. Статтею 6 Конвенції визнається право людини на доступ до правосуддя, а відповідно до статті 13 Конвенції (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. При цьому, під ефективним способом слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам. Обраний спосіб захисту має безпосередньо втілювати мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту, тобто мати наслідком повне припинення порушення його прав та охоронюваних законом інтересів. Водночас, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути «ефективним» як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (пункт 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Афанасьєв проти України» від 05 квітня 2005 року, заява № 38722/02). Під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною. Спосіб захисту може бути визначений як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату. Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягнути суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинене порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав. Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача. Відповідно до пункту 2.1 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого постановою Національного банку України від 03 грудня 2003 року № 516 (надалі за текстом - Положення № 516), грошові кошти в національній та іноземній валюті або банківські метали, залучені від юридичних і фізичних осіб, обліковуються банками на відповідних рахунках, відкриття яких здійснюється банком на підставі укладеного в письмовій формі договору банківського вкладу (депозиту) або договору банківського рахунку та інших документів відповідно до законодавства України, у тому числі нормативно-правових актів Національного банку України з питань відкриття банками рахунків у національній та іноземній валюті. У пункті 2.9 Положення № 516 передбачено, що укладення договору банківського рахунку та договору банківського вкладу (депозиту) може здійснюватися відокремленим підрозділом банку - юридичної особи за наявності належним чином оформленої уповноваженим особам довіреності на підписання документів. Відповідно до пункту 2.1 Положення про організацію бухгалтерського обліку та звітності в банках України, затвердженого постановою Національного банку України від 30 грудня 1998 року № 566 (втратив чинність 07.07.2018 року), будь-яка система обліку повинна забезпечити хронологічне та систематичне відображення всіх операцій банку в регістрах бухгалтерського обліку на підставі первинних документів. Таким чином, відкриття банківських рахунків та обліковування на них грошових коштів, залучених від юридичних і фізичних осіб, на підставі укладеного в письмовій формі договору банківського вкладу (депозиту), є обов`язком банку. У пункті 3.3 глави 3 Положення № 516 передбачено, що за договором банківського вкладу (депозиту) незалежно від його виду банк зобов`язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, розміщених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Першочергово суд враховує, що надані стороною позивача докази є належними та допустимими доказами на підтвердження укладення договору банківського вкладу №SAMDN1000739335601 (вклад депозит VIP) від 25.11.2013 року. Також, на підтвердження факту укладання договору №SAMDN1000739335601 (вклад депозит VIP) від 25.11.2013 року відповідач надав у якості доказу щодо переведення грошових коштів позивача на нового боржника (ТОВ «ФК «Фінілон») Витяг з електронного додатку «Приложение 1 (Реестр Кредиторов) к договору перевода долга № б.н. от 17.11.2014» від 10.09.2020 року за підписом головного бухгалтера АТ КБ «ПриватБанк» Ярмоленко В.В., з якого вбачається, що на ТОВ «ФК «Фінілон» Банком переведено суму коштів за договором №SAMDN1000739335601 (вклад депозит VIP) від 25.11.2013 року (а.с. 91-92). Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з частиною першою статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі статтею 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. У статті 1060 ЦК України передбачено, що договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов`язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Відповідно до частини першої статті 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов`язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом. Діяльність відокремленого підрозділу відповідача на території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя припинено на підставі Постанови Правління Національного банку України «Про відкликання та анулювання банківських ліцензій та генеральних ліцензій на здійснення валютних операцій окремих банків і закриття банками відокремлених підрозділів, що розташовані на території Автономної Республіки Крим і міста Севастополя» від 06 травня 2014 року № 260. Так, згідно з пунктом 5 цієї Постанови банкам, серед яких зазначено ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», визначено припинити діяльність відокремлених підрозділів, що розташовані на території Автономної Республіки Крим і міста Севастополя, та протягом місяця з дня набрання чинності цією постановою забезпечити закриття таких відокремлених підрозділів, про що повідомити Національний банк України. Відповідно до частини третьої статті 95 ЦК України філії та представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення. Припинення діяльності філії не впливає на обсяг зобов`язань банку відповідно до чинного цивільного законодавства. У відповідності до статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із статтею 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банк - це юридична особа, яка на підставі банківської ліцензії має виключне право надавати банківські послуги, відомості про яку внесені до Державного реєстру банків. Відтак, суд доходить висновку про те, що саме юридична особа, а не її філія чи її відокремлений підрозділ має виконувати зобов`язання за укладеними такою юридичною особою договорами та правочинами. Так, разом із відзивом стороною відповідача надано довідку №б/н від 10.09.2020 року про інформацію щодо стану рахунку по договору банківського вкладу №SAMDN1000739335601 (вклад депозит VIP) від 25.11.2013 року станом на 10.09.2020 року (а.с. 91-92). Оскільки надання зазначеної вище інформації є предметом даного позову, а така інформація була надана стороною відповідача під час розгляду справи у суді, суд доходить висновку про відмову у задоволенні позову. У відповідності до положень статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, і кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій, маючи рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною першою статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів доходить до висновку про необґрунтованість позову. На підставі положень статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому сплачений судовий збір на користь позивача на стягується.

Outcome: dismissed