Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-18 00:00:00

[PERSON] (надалі також - позивач) звернулась до суду з позовними вимогами до [PERSON] (надалі також - відповідач) про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, мотивуючи їх тим, що з 23.05.2012 р. вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з нею та знаходяться на її утриманні. Зазначає, що у них з відповідачем різні погляди на життя, несумісність характерів. На даний час вони живуть разом, але спільного господарства не ведуть. Оскільки відповідач матеріально не підтримує дітей, позивач звернулася до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) на утримання доньки та сина, до досягнення дітьми повноліття, та просить розірвати їх шлюб. 30.08.2021 р. суд відкрив провадження у цій справі та з урахуванням ч. 4 ст. 19 ЦПК України вирішив її розглянути у порядку спрощеного провадження (а.с. 36-37). Сторони не подавали клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні чи призначення судового засідання у спрощеному провадженні. 31.08.2021 р. суд направив на адресу проживання відповідача поштове відправлення з ухвалою про відкриття провадження у справі у спрощеному провадженні та копію позовної заяви з додатками, із пропозицією направити до суду свій відзив на позов (а.с. 39). 10.09.2021 р. відповідач отримав цю ухвалу, проте відзиву на позов в установлений судом строк не подав. Розглянувши наявні у справі документи і матеріали, суд встановив наступне. З свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському районі Одеського міського управління юстиції, вбачається, що [PERSON] і [PERSON] зареєстрували шлюб 23.05.2012 р., актовий запис за № 547, прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON] (а.с. 5). З оглянутих копій свідоцтв про народження вбачається, що сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 11). Судом встановлено, що на час розгляду справи сторони не підтримують подружніх стосунків, позивач вважає неможливим збереження сім`ї, бажає шлюб розірвати, на примирення не згодна. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 55 Сімейного кодексу України, дружина та чоловік зобов`язані піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Враховуючи вищезазначені норми закону та особливий характер сімейних відносин і їх об`єктивну недоступність для оточуючих, суд не може покласти обов`язок збереження сім`ї на одного з подружжя при наявності на це його категоричного заперечення. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що сім`я сторін розпалася, збереження шлюбу буде суперечити інтересам як подружжя, і тому цей шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України), батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Зважаючи на те, що відповідач є батьком [PERSON] та [PERSON] , він за законом зобов`язаний надавати матеріальну допомогу на їх утримання, а відтак суд доходить до висновку про покладення на відповідача обов`язку сплачувати аліменти на утримання своїх малолітніх дітей. За загальним правилом аліменти присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України). Розмір аліментів у частці від заробітку (доходу) на двох дітей становить одну третину (ч. 5 ст. 183 СК України). При цьому відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я і матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інші обставини, що мають істотне значення. Визначаючи розмір аліментів, суд виходить з того, що відповідач є особою працездатного віку, має нормальний стан здоров`я, і має об`єктивну можливість виплачувати аліменти, а будь-яких доказів, які б спростовували ці обставини, відповідач не надав. Враховуючи наведене, суд вважає вимоги позивача про стягнення аліментів на дітей обґрунтованими. Зважаючи на те, що позовні вимоги в частині розірвання шлюбу суд задовольнив, то з відповідача у відповідності до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір в сумі 908,00 грн. У зв`язку із тим, що позивач була звільнена від сплати судового збору за вимогою про стягнення аліментів, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 908,00 грн. На підставі викладеного та відповідно до ст.ст. 110, 112, ст.ст. 180-183, 191 СК України,

Outcome: approved