Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

[PERSON]»янчук [PERSON] звернувся в Рівненський міський суд з позовною заявою до Приватного Вищого Навчального закладу «Міжнародний Економіко-гуманітарний Університет імені [PERSON] [PERSON]»янчука» про поновлення на посаді, стягнення середньомісячного заробітку за період вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування позову зазначає, що з 01 вересня 1998 року його прийнято на відповідні посади у Рівненський економіко-гуманітарний інститут, правонаступником якого на даний час є Приватний вищий навчальний заклад «Міжнародний економіко-гуманітарний університет імені академіка [PERSON]», де в зв'язку з наступними переведеннями він працював на посаді проректора з питань економічного розвитку та кандидата наук - професора кафедри історії України за суміщенням посад. 03 липня 2015 року на його адресу надійшло повідомлення №07/53 від 30 червня 2015 року, про те, що терміново необхідно з'явитись до відділу кадрів Приватного вищого навчального закладу «Міжнародний економіко-гуманітарний університет імені академіка [PERSON]» для отримання трудової книжки.06 липня 2015 року ним на ім'я ректора навчального закладу направлено лист з проханням роз'яснити ситуацію по змісту вищевказаного повідомлення. Проте, оскільки відповіді так і не отримав, 10 липня 2015 року, з метою вияснити ситуацію, прибув до відділу кадрів, де йому видали трудову книжку та надали копію витягу з наказу від 30 червня 2015 року №48-К.Після ознайомлення з вищевказаним витягом з наказу стало відомо, що його , як проректора з питань економічного розвитку, звільнено з роботи з 30 червня 2015 року згідно п.1 ст.40 КЗпП України (скорочення штату працівників) та як професора кафедри історії за суміщенням посад звільнено з роботи з 30 червня 2015 року згідно п.6 ст.36 КЗпП України по відмові від продовження роботи у зв'язку із змінами істотних умов праці. Вважає, що звільнення з роботи є незаконним, а дії відповідача неправомірними, оскільки його звільнено з порушенням встановленого трудовим законодавством порядку. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги \~підтримав повністю. Вважає,що трудове законодавство не тільки зазначає перелік підстав розірвання трудового договору з ініціативи роботодавця, але й встановлює юридичні гарантії забезпечення прав працівника від незаконного звільнення, однією з яких є передбачений приписами ст.492 КЗпП України для працівників при скороченні чисельності або штату є обов'язок власника підприємства чи уповноваженого ним органу наступне вивільнення працівників персонально попередити не пізніше ніж за два місяці та одночасно вжити заходів для працевлаштування працівника. Отже, звільнення працівника з підстав, не передбачених законом, або з порушенням установленого законом порядку свідчить про незаконність такого звільнення та тягне за собою поновлення порушених прав працівника. Представник відповідача позов не визнав, вважає позовні вимоги безпідставними, такими що не ґрунтуються на нормах діючого законодавства. Так, відповідно до Наказу ректора Приватного вищого навчального закладу «Міжнародний економіко-гуманітарний університет імені академіка [PERSON]» від 30.06.2015 року за № 47-К [PERSON]»янчука Ю.С., проректора з питань економічного розвитку,звільнено з роботи з 30.06.2015 року згідно п.1 ст.40 КЗпП України ( скорочення штату працівників) та професора кафедри історії за суміщенням посад, звільнити з роботи з 30.06.2015 року, згідно п.6 ст.36 КЗпП України- відмова від продовження роботи у зв»язку із змінами істотних умов праці. Рішення власника про звільнення [PERSON]»янчука Ю.С. з роботи відповідають, оскільки власник належно виконав вимоги ч.2 ст.40, ч.3 ст.492 КЗпП України. У відповідності до вимог ст.49-2 КЗпП України [PERSON]»янчуку Ю.С. у відповідності запропоновано іншу посаду, разом з тим, Позивач відмовився від переведення на запропоновану його роботу. Крім того , виконані вимоги щодо ознайомлення його з наказом та вручення трудової книжки. Просить відмовити у задоволенні позову. \~\~\~\~Оцінюючи пояснення сторін, досліджені надані в справі докази в їх сукупності, встановлені обставини, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають до задоволення з наступних підстав. Так, відповідно до Наказу ректора Приватного вищого навчального закладу «Міжнародний економіко-гуманітарний університет імені академіка [PERSON]» від 30.06.2015 року за № 47-К позивача [PERSON]»янчука Ю.С., проректора з питань економічного розвитку, звільнено з роботи з 30.06.2015 року згідно п.1 ст.40 КЗпП України ( скорочення штату працівників) та професора кафедри історії за суміщенням посад, звільнити з роботи з 30.06.2015 року, згідно п.6 ст.36 КЗпП України- відмова від продовження роботи у зв»язку із змінами істотних умов праці Під час розгляду справи по суті судом встановлено, що ректором Приватного вищого навчального закладу «Міжнародний економіко-гуманітарний університет імені академіка [PERSON]» видано наказ за № 031/110-ОД від 02.09.2014 року про укладення та переукладання контрактів з працівниками Університету. Вказаний наказ видано на підставі Наказу Міністерства освіти і науки України від 24.12.2002 року за № 744 «Про затвердження Положення про обрання та прийняття на роботу науково-педагогічних працівників вищих навчальних закладів третього і четвертого рівнів акредитації та ЗУ «Про освіту». Відповідно до ч.3 ст.32 КЗпП України У зв'язку iз змiнами в органiзацiї виробництва i працi допускається змiна iстотних умов працi при продовженнi роботи за тiєю ж спецiальнiстю, квалiфiкацiєю чи посадою. Про змiну iстотних умов працi - систем та розмiрiв оплати працi, пiльг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, сумiщення професiй, змiну розрядiв i найменування посад та iнших - працiвник повинен бути повiдомлений не пiзнiше нiж за два мiсяцi.\~ Згідно з оглянутим в судовому засіданні переліку №031/110 від 02.09.2014 року [PERSON]»янчука Ю.С. із вказаним наказом ознайомлений. Відповідно до ст.36 КЗпП України пiдставами припинення трудового договору є:\~вiдмова працiвника вiд переведення на роботу в iншу мiсцевiсть разом з пiдприємством, установою, органiзацiєю, а також вiдмова вiд продовження роботи у зв'язку iз змiною iстотних умов працi. Як досліджено в судовому засіданні та підтверджується оглянутими письмовими доказами [PERSON]»янчуку Ю.С. повідомлено про необхідність укладання трудового договору у формі контракту з науково-педагогічним працівником та у разі відмови роз»яснено порядок звільнення. Факт отримання даного доказу підтверджується повідомленням Поштамт-ЦПЗ № 1 за № 11/31-790 від 08.07.2015 року, де зазначено,що рекомендовані листи на ім»я [PERSON]»янчука Ю.С. отримані його дружиною 25.04.2015 року. Доводи представника позивача щодо не особисто вручення повідомлень суд оцінює критично, оскільки відповідно до вимог діючого законодавства України дружина є «близьким родичем» та особою, яка має право отримувати кореспонденцію. Крім того, в судовому засіданні встановлено наказом ректора Університету за № 031/35-ОД від 21.04.2015 року «Про внесення змін до штатного розпису» виведено із штатного розпису ( крім інших зазначених в наказі) посаду проректора з питань економічного розвитку університету та затверджено штатний розпис в новій редакції. Зміна у штатному розписі університету погоджено на засіданні профкому ППО «МЕГУ імені академіка [PERSON]»янчука від 15.04.2015 року де члени профкому ухвалили : дати згоду на внесення змін до штатного розпису та звільнення працівників,що обіймали дані посади,із подальшим їх працевлаштуванням на інших посадах в університеті. Відповідно до ст.49-2 КЗпП України про наступне вивiльнення працiвникiв персонально попереджають не пiзнiше нiж за два мiсяцi.\~При вивiльненнi працiвникiв у випадках змiн в органiзацiї виробництва i працi враховується переважне право на залишення на роботi, передбачене законодавством.\~ Відповідно до вимог ст.49-2 КЗпП України [PERSON]»янчука Ю.С. повідомлено про скорочення посади проректора з питань економічного розвитку з 30.06.2015 року та запропонована посада професора кафедри історії ( повідомлення № 07/14 від 21.04.2015 року). Факт надіслання повідомлень підтверджується оглянутим в судовому засіданні журналом вихідної кореспонденції Університета, а факт отримання даного повідомлення підтверджується повідомленням Поштамт-ЦПЗ № 1 за № 11/31-790 від 08.07.2015 року, де зазначено, що рекомендовані листи на ім»я [PERSON]»янчука Ю.С. отримані його дружиною 25.04.2015 року. Вказане підтверджується показами допитаними в судовому засіданні свідків [PERSON], [PERSON],[PERSON], які пояснили, що вони є працівниками Приватного вищого навчального закладу «Міжнародний економіко-гуманітарний університет імені академіка [PERSON]» та в межах своїх повноважень готували проекти наказів, направляли поштову кореспонденцію та інш. Згідно ч.3 ст. 49 КЗпП України одночасно із попередженням про звільнення у звязку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві. Таким чином, законом чітко визначено обовязок власника або уповноваженого ним органу запропонувати вивільнюваному працівнику іншу роботу, а не здійснити його переведення на роботу необумовлену трудовим договором. Дана норма Закону найшла своє підтвердження в судовому засіданні. Крім того, відповідно до п.2.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 р. №58 до трудової книжки вносяться відомості про працівника; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення; відомості про відкриття на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у звязку із цим винагороди. Таким чином, даним нормативним актом визначено вичерпний перелік відомостей, які заносяться до трудової книжки працівника. Про вчинення запису Позивач ознайомлений , про що свідчить його підпис . Таким чином, відповідачем правомірно видано наказ №48-К від 30.06.2015 року про звільнення позивача [PERSON]»янчука [PERSON]. Щодо позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення відшкодування моральної шкоди заподіяної незаконним звільненням необхідно зауважити наступне. Згідно ст. 235 КЗпП у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. Водночас, Позивач звільнений на законних підставах, а тому відсутній, факт вимушеного прогулу, а отже і підстави стягнення середнього заробітку. Згідно ст. 2371 КЗпП відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Разом з тим, будь-яких порушень прав позивача у ході судового розгляду справи не встановлено, а тому підстави для стягнення відшкодування моральної шкоди також відсутні. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: dismissed