Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-17 00:00:00

[PERSON] через представника інтересів [PERSON] 21 травня 2015 року звернулась до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до [PERSON], [PERSON], треті особи: Реєстраційна служба Дніпропетровського міського управління юстиції, приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] про визнання недійсними свідоцтв, договору, заборони відчуження та витребування майна (а. с. 2-7). Представник позивача у позовній заяві та у судовому засіданні в обґрунтування позовних вимог посилався на те, що використовуючи паспорт громадянина України, виданого на імя [PERSON], проте не належного останній, невідомі особи від імені позивача отримали зареєстрували на імя [PERSON] право власності на належний останній житловий будинок № 27 по вул. Полковій у м. Дніпропетровську, отримали відповідне свідоцтво. Вказаний житловий будинок та земельна ділянка на якій він розташований, дійсно належать на праві власності позивачу, проте відповідної реєстрації в державних органах України такого права позивачем не було проведено. 22 вересня 2014 року невстановлені особи, використовуючи вказаний паспорт, який мені не належить, заснували Товариство з обмеженою відповідальністю «Гагарін Дніпро» (код 39404214), засновниками (учасниками) якого є: [PERSON] та [PERSON], розмір частки якої становить 40%, що дорівнює 490 000,00 грн. та вноситься майном: земельною ділянкою, яка належить засновнику (учаснику) на підставі свідоцтва про право власності індексний номер 23843164, видане 04 липня 2014 року реєстраційною службою Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, розташованою за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Полкова, 27 вартістю 90000,00 грн. та житловим будинком, який належить засновнику (учаснику) на підставі свідоцтва про право власності індексний номер 25701359, видане 18 серпня 2014 року реєстраційною службою Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, розташований на цій земельний ділянці. Цього ж числа було проведено державну реєстрацію вказаного товариства. 25 вересня 2014 року реєстраційною службою Дніпропетровського міського управління юстиції було видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно, відповідно до якого власником житлового будинку № 27 по вул. полковій у м.Дніпропетровську є ТОВ «Гагарін Дніпро». При цьому, 24 вересня 2014 року було прийнято рішення про вихід із складу учасників товариства [PERSON], зменшення статутного капіталу товариства, затвердження складу учасників та перерозподіл часток у статутному капіталі товариства, про затвердження та викладення Статуту товариства у новій редакції, за якими [PERSON] було виділено вартість частини майна товариства пропорційну 100 % частки у Статутному капіталі товариства наступним чином: 1) 66,67 % частки учасника у статутному капіталі товариства, що складає 490000,00 грн. повернути у вигляді майна, а саме: земельна ділянка, розташована за адресою вул. Полкова, 27 в м. Дніпропетровську вартістю 90000,00 грн. житловий будинок, розташований за цією же адресою вартістю 400000,00 грн. 2) за результатами фінансового року, після затвердження звіту за 2014 рік та в строк до 12 місяців з дня виходу виплатити учаснику товариства вартість частини майна товариства пропорційну 33,33% частки учасника у статутному капіталі товариства, що складає 245000,00 грн. Таким чином ТОВ «Гагарін Дніпро» здійснило передачу земельної ділянки та житлового будинку, які розташовані за адресою вул. Полкова, 27 в м. Дніпропетровську, на користь [PERSON]. Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 20 квітня 2015 року визнано недійсним статут товариства з обмеженою відповідальністю «Гагарін Дніпро», який зареєстровано за № 1 203 102 0000 029126 від 22 вересня 2014 року; визнано недійсною державну реєстрацію юридичної особи товариства з обмеженою відповідальністю «Гагарін Дніпро» та скасовано запис в Єдиному державному реєстрі про проведення державної реєстрації юридичної особи № 1 203 102 0000 029126; визнано недійсним рішення загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю «Гагарін Дніпро» від 24 вересня 2014 року; визнано недійсним статут товариства з обмеженою відповідальністю «Гагарін Дніпро», викладений у новій редакції, який зареєстровано за № 1 203 105 0001 029 126 від 29 вересня 2014 року; визнано недійсною державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу товариства з обмеженою відповідальністю «Гагарін Дніпро» та скасовано запис в Єдиному державному реєстрі про проведення державної реєстрації юридичної особи № 1 203 105 0001 029\~126; припинено товариство з обмеженою відповідальністю «Гагарін Дніпро». 30 вересня 2014 року за [PERSON] було зареєстровано право власності на належні [PERSON] житловий будинок та земельну ділянку, що розташовані за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Полкова, 27, а 09 жовтня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір іпотеки нерухомого майна, відповідно до умов якого забезпечено виконання зобов'язань, що виникло у [PERSON] на підставі договору позики (основний договір), укладеного між ним та [PERSON] 09 жовтня 2014 року на суму 4 705 930,00 грн. з обумовленням в основному договорі терміном повернення боргу до 16 жовтня 2014 року, предметом іпотеки є саме зазначені житловий будинок та земельна ділянка. У звязку з зазначеним позивач звернулась до суду з даним позовом, в якому просила суд визнати недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно (серія САК № 510407) на житловий будинок А-2 з надвірними побудовами (підвал під А-2, «1-6 огорожа та 1 - відмостка, загальною площею 494,8 кв.м.) розташований за адресою: м.Дніпропетровськ по вул. Полкова, 27 на ім'я [PERSON], реєстраційний номер [NUMBER] у реєстраційній службі Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області; визнати недійсним свідоцтво про право власності (індексний номер 27652989) на житловий будинок А-2 з надвірними побудовами (підвал під А-2, «1-6 огорожа та 1 -відмостка загальною площею 494,8 кв.м.), розташований за адресою: м. Дніпропетровськ по вул. Полкова, 27 на ім'я [PERSON], видане реєстраційною службою Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області 03 жовтня 2014 року (номер запису про право власності 7217172); визнати недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно (індексний номер 27645560) на земельну дільницю площею 0,0905 га, розташовану за адресою: м.Дніпропетровськ по вул. Полкова, 27 на ім'я [PERSON], видане реєстраційною службою Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області 03 жовтня 2014 року (номер запису про право власності 7215422); визнати недійсним договір іпотеки нерухомого майна від 09 жовтня 2014 року укладений між [PERSON] та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON]Є та зареєстрований в реєстрі за № 2644; визнати недійсною заборону відчуження зазначеного в договір іпотеки нерухомого майна від 09 жовтня 2014 року майна, житлового будинку № 27 по вулиці Полковій в м.Дніпропетровську, посвідчену приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON]Є та зареєстровано в реєстрі за № 2645; визнати недійсною заборону відчуження зазначеного в договір іпотеки нерухомого майна від 09 жовтня 2014 року майна, земельної ділянки по вулиці Полковій 27 в м.Дніпропетровську, посвідчену приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON]Є та зареєстровано в реєстрі за № 2646; витребувати з володіння [PERSON] на мою [PERSON] Георгієвни користь житловий будинок А-2 з надвірними побудовами (підвал під А-2,«1-6 огорожа та 1 - відмостка, загальною площею 494,8 кв.м.) розташований за адресою: м.Дніпропетровськ по вул. Полкова, 27; витребувати з володіння [PERSON] на мою [PERSON] Георгієвни користь земельну ділянку площею 0,0905 га, розташовану за адресою: м.Дніпропетровськ по вул. Полкова, 27, кадастровий номер земельної ділянки 1210100000:03:202:0029; стягнути з [PERSON] та [PERSON] в рівних частках на користь [PERSON] судові витрат у сумі 3897,6 грн., які складаються з судового збору в розмірі 3654,00 грн., судового збору за подання до суду заяви про забезпечення доказів в сумі 121,80 грн. та судового збору за подання до суду заяви про забезпечення позову в сумі 121,80 грн. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та наполягав на їх задоволенні. Відповідачі у судове засідання не зявились, про час, дату та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки у судове засідання не повідомили. За таких обставин, а також приймаючи до уваги, що представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, в матеріалах справи достатньо доказів для ухвалення по справі заочного рішення, суд на підставі ч. 4 ст. 169 ЦПК України вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача за правилами постановлення заочного рішення. Вислухавши пояснення сторони позивача, дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд приходить до висновку щодо можливості задоволення позовних вимог у повному обсязі, виходячи з наступного. Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу незакінченого будівництвом житлового будинку, укладеного між [PERSON] та [PERSON] та посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] 18 листопада 2002 року за реєстровим № 1939, а також на підставі Державного ату на право приватної власності на землю серії Р2 № 207148, виданого на імя [PERSON] Дніпропетровською міською Радою народних депутатів 15 березня 2003 року, позивач є власницею житлового будинку та земельної ділянки, які розташовані за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Полкова, 27 (а. с. 8, 9-10). Також судом встановлено, що рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 20 квітня 2015 року визнано недійсним статут товариства з обмеженою відповідальністю «Гагарін Дніпро», який зареєстровано за № 1 203 102 0000 029126 від 22 вересня 2014 року; визнано недійсною державну реєстрацію юридичної особи товариства з обмеженою відповідальністю «Гагарін Дніпро» та скасовано запис в Єдиному державному реєстрі про проведення державної реєстрації юридичної особи № 1 203 102 0000 029126; визнано недійсним рішення загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю «Гагарін Дніпро» від 24 вересня 2014 року; визнано недійсним статут товариства з обмеженою відповідальністю «Гагарін Дніпро», викладений у новій редакції, який зареєстровано за № 1 203 105 0001 029 126 від 29 вересня 2014 року; визнано недійсною державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу товариства з обмеженою відповідальністю «Гагарін Дніпро» та скасовано запис в Єдиному державному реєстрі про проведення державної реєстрації юридичної особи № 1 203 105 0001 029\~126; припинено товариство з обмеженою відповідальністю «Гагарін Дніпро» (а. с. 12-16). З мотивувальної частини вказаного рішення Господарського суду Дніпропетровської області вбачається, що зборами учасників ТОВ «Гагарін Дніпро» від 24вересня 2014 року було прийнято рішення про вихід із складу учасників товариства [PERSON], зменшення статутного капіталу товариства, затвердження складу учасників та перерозподіл часток у статутному капіталі товариства, про затвердження та викладення статуту товариства у новій редакції, за якими [PERSON] було виділено вартість частини майна товариства пропорційну 100 % частки у статутному капіталі товариства наступним чином: 1) 66,67 % частки учасника у статутному капіталі товариства, що складає 490000,00 грн. повернути у вигляді майна, а саме: земельна ділянка, розташована за адресою вул. Полкова, 27 в м. Дніпропетровську вартістю 90000,00 грн. житловий будинок, розташований за цією же адресою вартістю 400000,00 грн. 2) за результатами фінансового року, після затвердження звіту за 2014 рік та в строк до 12 місяців з дня виходу виплатити учаснику товариства вартість частини майна товариства пропорційну 33,33% частки учасника у статутному капіталі товариства, що складає 245000,00 грн. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Судом було встановлено, що 09 жовтня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір іпотеки нерухомого майна, відповідно до умов якого забезпечено виконання зобов'язань, що виникло у [PERSON] на підставі договору позики (основний договір), укладеного між ним та [PERSON] 09 жовтня 2014 року на суму 4 705 930,00 грн. з обумовленням в основному договорі терміном повернення боргу до 16 жовтня 2014 року. Даний договір посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON]Є та зареєстрований в реєстрі за № 2644, предметом іпотеки за договором є житловий будинок та земельна ділянка, які розташовані за адресою: м.Дніпропетровськ, вул. Полкова, 27, на які накладено заборону на відчуження (а. с. 17-18). Викладене підтверджується копією вказаного договору, наявною в матеріалах справи. З копії даного договору вбачається, що зазначені обєкти нерухомого майна, які становлять предмет іпотеки, були зареєстровані за іпотекодавцем [PERSON] 30 вересня 2014 року та належить йому на підставі: житловий будинок на підставі свідоцтва про право власності, індексний № 27652989, виданого Реєстраційною службою Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області 03 жовтня 2014 року, номер запису про право власності: 7217172, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 433439612101; земельна ділянка на підставі свідоцтва про право власності, індексний № 27645560, виданого Реєстраційною службою Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області 03 жовтня 2014 року, номер запису про право власності: 7215422, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 399839812101. Правовідносини, які виникли між сторонами урегульовані нормами Конституції України, Цивільного кодексу України. Згідно ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з положеннями ст. 26 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Згідно з ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Положеннями ст. 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Згідно ч. ч. 1, 3, 5 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Частиною 1 ст. 216 ЦК України передбачено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Статтею 387 ЦК України передбачено, що власник може витребувати в натурі належне йому майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави, заволоділа ним. Відповідно до ч.1 ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Оцінюючи усі докази, які були дослідженні судом у судовому засіданні у їх сукупності, та вирішуючи вимоги позивача до відповідачів, враховуючи, що підставою для набуття [PERSON] права власності на житловий будинок та земельну ділянку, розташовані за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Полкова, 27 є участь в ТОВ «Гагарін Дніпро», статут останнього та рішення загальних зборів його учасників від 24 вересня 2014 року, які у судовому порядку визнані недійсними та припинено ТОВ «Гагарін Дніпро», суд приходить до висновку щодо обґрунтованості, доведеності позовних вимог на можливості їх задоволення у повному обсязі. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, враховуючи результат вирішення справи, на підставі ст. 88 ЦПК України суд вважає за можливе стягнути з відповідачів в рівних частках на користь позивача в рахунок повернення витрат по сплаті судового збору 3775,80 грн., які складаються з судового збору за подання позову в розмірі 3654,00 грн., судового збору за подання до суду заяви про забезпечення доказів в сумі 121,80 грн. У задоволенні заяви щодо стягнення витрат по сплаті судового збору за подання до суду заяви про забезпечення позову в сумі 121,80 грн., суд вважає за необхідне відмовити, оскільки дана заява була повернута заявнику. На підставі викладеного,

Outcome: approved