Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-09 00:00:00

[PERSON] (по тексту [PERSON]А.) звернулася до суду\~ з позовною заявою до\~ Христівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області, Ізяславської районної державної адміністрації Хмельницької третя особа - Головне управління Держгеокадастру в особі відділу в Ізяславському районі Хмельницької області про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування. В обгрунтування заявлених вимог позивач покликається на наступні обставини. Так, вказує, що 10 січня 2011 року помер [PERSON], а 10 травня 2012 року померла [PERSON], після їх смерті відкрилася спадщина до складу якої входять чотири земельні ділянки розташовані на території Христівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області. Зазначає і те, що спадщину після смерті вказаних [PERSON] та [PERSON] прийняв, але не оформив їхній син [PERSON], за заявами якого було заведено відповідні спадкові справи №221/2016 та №220/2016, свідоцтво про право на спадщину останній не отримав, оскільки 16 листопада 2016 року помер. Після його смерті відкрилася спадщина, яку у встановлені законом строки прийняла дружина померлого [PERSON], шляхом подання заяви про прийняття спадщини, а діти померлого, які на день смерті проживали разом з ним у встановлений законом строк відмовилися від прийняття спадщини, тому єдиним спадкоємцем першої черги є позивач. 23 травня 2017 року Приватним нотаріусом Ізяславського районного нотаріального округу [PERSON] відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на земельні ділянки. Відповідно до інформації, що міститься у Державному земельного кадастрі [PERSON] належало дві земельні ділянки згідно державного акта від 17.01.2002 РІ №817354, площею - 0,1592 га та 2,5821 га, а [PERSON] належало дві земельні ділянки згідно державного акта від 17.01.2002 РІ №817648, площею 2, 3610 га та 0, 2442 га. Позивач вказує, що фактично прийняла спадщину після смерті чоловіка [PERSON] на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України, проте не може оформити право власності на земельні ділянки, оскільки державні акти, що посвідчують право втрачені, про що було зроблено повідомлення в газеті «Зоря Надгориння» №21 від 25 травня 2016 р. З врахування викладених обставин, позива просить визнати за собою право власності на земельну ділянку площею 2, 5821 га кадастровий номер 6822188400:03:001:0302 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Христівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області та належала померлій [PERSON] на підставі державного акта від 17.01.2002 р. серія РІ №817354; визнати право власності на земельну ділянку площею 0, 1592 га кадастровий номер 6822188400:03:008:0221 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Христівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області та належала померлій [PERSON] на підставі державного акта від 17.01.2002 р. серія РІ №817354, визнати право власності на земельну ділянку площею 2, 3610 га кадастровий номер 6822188400:03:016:0148 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Христівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області та належала померлому [PERSON] на підставі державного акта від 17.01.2002 р. серія РІ №817648; визнати право власності на земельну ділянку площею 0, 2442 га кадастровий номер 6822188400:03:008:0281 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Христівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області та належала померлому [PERSON] на підставі державного акта від 17.01.2002 р. серія РІ №817648. У судовому засіданні позовні вимоги представник позивача підтримав в повному обсязі. Представник відповідача 1, 2 в судове засідання не з'явилися, надали суду заяви про можливість задоволення позову та розгляд справи без їх участі. Третя особа явку уповноваженого представника у судове засідання не забезпечила. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши, наявні в матеріалах справи письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення повністю з наступних підстав. Судом встановлено, що 10 січня 2011 року помер [PERSON], який проживав та був, зареєстрований за адресою: [INFO], на день смерті проживав зі [PERSON], що стверджено відповідною довідкою від 16.02.2017 року №99 Христівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області. Слід констатувати, що згідно рішення Ізяславського районного суду Хмельницької області від 14.09.2016 року встановлено факт, що [PERSON], який помер 10 січня 2011 року, дійсно являвся рідним батьком [PERSON], [INFO], а [PERSON], яка померла 08 травня 2012 року, дійсно являлася рідною матірю [PERSON], [INFO]. Згідно свідоцтва про смерть, виданого Ізяславським районним віділом ДРАЦС ГТУ юстиції в Хмельницьків області серії І-БВ №293457, [PERSON] померла 08.05.2012 року, про що внесено актовий запис № 9 від 10.05.2012 року. У ході розгляду встановлено, що спадщину після смерті [PERSON] та [PERSON] прийняв, але не оформив їхній син [PERSON], за заявами якого було заведено відповідні спадкові справи №221/2016 та №220/2016, що стверджено наданими відомостями приватного нотаріуса Ізяславського районного нотаріального округу Хмельницької області [PERSON], в тому числі довідками зі Спадкового реєстру. [PERSON] свідоцтво про право на спадщину не отримав, оскільки помер. Так, згідно свідоцтва про смерть, виданого Ізяславським районним віділом ДРАЦС ГТУ юстиції в Хмельницьків області серії І-БВ №293458, [PERSON] помер 14.11.2016 року, про що внесено актовий запис № 19 від 16.11.2016 року. Разом з тим, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яку у встановлені законом строки прийняла дружина померлого [PERSON] (свідоцтво про укладення шлюбу І-БВ №407727), шляхом подання заяви про прийняття спадщини, а діти померлого [PERSON], [PERSON], [PERSON], які на день смерті проживали разом з ним у встановлений законом строк відмовилися від прийняття спадщини, тому єдиним спадкоємцем першої черги є позивач. 23 травня 2017 року приватним нотаріусом Ізяславського районного нотаріального округу [PERSON] відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на земельні ділянки. Відповідно до інформації, що міститься у Державному земельного кадастрі [PERSON] належало дві земельні ділянки згідно державного акта від 17.01.2002 РІ №817354, площею - 0,1592 га та 2,5821 га, а [PERSON] належало дві земельні ділянки згідно державного акта від 17.01.2002 РІ №817648, площею 2, 3610 га та 0, 2442 га. Разом з тим, державні акти, що посвідчують право власності втрачені, про що було зроблено повідомлення в газеті «Зоря Надгориння» №21 від 25 травня 2016 р. Відповідно до ст. ст.\~15,\~16 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Статтями 1216, 1225 та 1268\~ЦК України\~встановлено, що спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), належність спадщини спадкоємцю з часу відкриття спадщини незалежно від часу її прийняття, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Відповідно до статей 1258 та 1261\~ЦК України\~спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово, зокрема, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до\~ст. 392 ЦК України\~власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п. 23\~постанови пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008року «Про судову практику у справах про спадкування»\~свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. На підставі викладеного, з врахуванням того, що [PERSON] фактично прийняла спадщину після смерті чоловіка [PERSON], однак позбавлена можливості оформити право власності на земельні ділянки, оскільки державні акти, що посвідчують право втрачені, суд знаходить, що позовні вимоги є підставними та обгрунтованими, а тому їх слід задовольнити.

Outcome: approved