Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-01 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] у вересні 2016 року звернулися до суду із позовом до [PERSON] про усунення від права на спадкування. Свої позовні вимоги позивачі обґрунтовують тим, що 03 березня 2016 померла їх та [PERSON] мати - [PERSON]. Внаслідок її смерті відкрилася спадщина, яка складається з двох земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, оскільки за життя померла подарувала належний їй житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташовані у с. Вишневе Пирятинського району Полтавської області своїй дочці [PERSON]. Відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу України [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями за законом майна померлої. Іншим спадкоємцем як за законом так і за заповітом є [PERSON] Позивачі просять просять усунути відповідача від права спадкування майна померлої [PERSON] Вказують, що [PERSON] мала похилий вік, протягом тривалого часу через хворобу була у безпорадному стані і потребувала постійного стороннього догляду. Відповідачка [PERSON] у жодний спосіб не здійснювала догляд за матірю. На прохання останньої свідомо ухилялася від надання такої допомоги. Крім того, проживаючи у свого сина [PERSON] [PERSON] мала твердий намір скасувати заповіт, складений нею на користь відповідача. Для цього їй потрібен був паспорт, проте на постійні вимоги матері відповідач відмовляла їй повернути документ. У судовому засіданні позивачі [PERSON] та [PERSON] та представник позивача [PERSON] - [PERSON] підтримали позов та просили усунути відповідачку [PERSON] від права на спадкування за законом та за заповітом майна [PERSON], яка померла 03 березня 2016 року. Позивач [PERSON] пояснив, що їх мати [PERSON] проживала у [INFO] одна. Доглядала її постійно рідна сестра [PERSON] [PERSON] хворіла на цукровий діабет, погано бачила і не могла сама набрати інсулін для інєкцій, які вона собі робила. Відповідач періодично приїжджала до неї з м.Пирятина. У кінці грудня 2015 року він був змушений забрати матір до себе, так як відповідач вчинила скандал та відмовилася доглядати матір. До кінця лютого 2016 року матір проживала у нього, а потім попросилася поїхати додому. Він відвіз її додому та найняв людину, щоб доглядала за нею. За 1,5 тижня мати трагічно померла - залишившись без догляду остання померла отруївшись чадним газом. За життя мати хотіла змінити заповіт, але не змогла цього зробити, так як паспорт знаходився у відповідача. Мати хворіла на цукровий діабет і ліки їй виписували лише по паспорту. Вони телефонували [PERSON], щоб вона повернула паспорт, але вона не віддавала. Тому позивач і звернувся до дільничного поліції. Позивач [PERSON] пояснила, що відповідач доглядала матір, так як сама [PERSON] не мала можливості цього робити, бо сама є інвалідом та проживає в іншому місті. Але в грудні 2015 року її до себе забрав брат [PERSON] У кінці лютого мати попросила відвезти її додому. Відповідачу телефонували родичі, що матір привезли додому,щоб вона приїхала, але вона не приїхала. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнала, проти задоволення позову заперечувала, пояснила, що [PERSON] не приймав ніякої участі у догляді матері. [PERSON] потребувала постійного догляду, особливо після перелому стегна у 2011 році. Вона увесь час доглядала за матірю та як проживала з нею у будинку № 2 по вул. Ворошилова с. Вишневе Пирятинського району Полтавської області. Пояснила, що вона не відмовлялася доглядати матір, лише запропонувала [PERSON] самому спробувати це зробити, обурившись на те, що він просив у матері гроші. 22.12.2016 [PERSON] забрав матір жити до себе у с. Каплинці Пирятинського району, однак 22.02.2016 привіз [PERSON] назад у с. Вишневе Пирятинського району. Вона збиралася приїхати до матері, коли їй повідомили, що вона вдома. Родичі повідомили їй, що [PERSON] привіз матір та найняв людину для догляду за нею. Паспорт матері знаходився у неї, оскільки [PERSON] необхідно було щомісяця отримувати пенсію. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що у січні 2016 року до нього звертався [PERSON] з приводу того, що його сестра [PERSON] забрала паспорт їх матері, який потрібен для отримання ліків для матері. З відповідачем він не спілкувався та цим питанням у подальшому не займався. Свідок [PERSON] дала пояснення про те, що сторони у справі є її двоюрідними братом та сестрами. У грудні 2015 року між відповідачем та позивачем [PERSON] відбулася сварка, після якої він забрав матір [PERSON] до себе у с.Каплинці Пирятинського району. 13.02.2016 [PERSON] привіз матір на її прохання додому у с.Вишневе. Так як мати свідка та рідна сестра [PERSON] не могла щодня приходити до неї, вони домовилися, що до неї раз у день буде приходити [PERSON], щоб погодувати її. [PERSON] хотіла, щоб до неї приїхала донька [PERSON], яка доглядала її постійно до того як її забрав син. Про те, що тітка хотіла змінити заповіт нічого не знає. Зазначила, що тітка хворіла на цукровий діабет та потребувала догляду. Відповідач коли її залишала саму вдома просила її чи її матір наглянути за нею. Коли [PERSON] привіз матір додому, відповідача повідомили про це приблизно за тиждень. У лютому 2016 року, коли син привіз тітку додому, паспорт [PERSON] був у неї вдома. Свідок [PERSON] пояснила суду, що позивач [PERSON] попросив її доглянути матір, яка жила сама. Інєкції інсуліну вона робила собі сама, в обовязки свідка входило приготувати їжу для неї. [PERSON] помалу сама пересувалася. Пояснила, що навідувалася до [PERSON] близько місяця, остання просила, щоб приїхала її дочка [PERSON] Свідок [PERSON] пояснив суду, що довідку Харківецької сільської ради Пирятинського району від 06.10.2016 про те, що відповідач доглядала за своєю матірю було видано зі слів депутата с.Вишневе за місцем проживання [PERSON] Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 03 березня 2016 року померла мати [PERSON], [PERSON] та [PERSON] [PERSON]. ( а.с.7-11). Внаслідок її смерті відкрилася спадщина, яка складається з двох земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані в с. Вишневе Пирятинського району Полтавської області. Відповідно до заповіту від 17 серпня 1999 року, посвідченого секретарем Харківецької сільської ради Пирятинського району, все своє майно [PERSON] заповіла відповідачці [PERSON] ( а.с.61). Відповідач [PERSON] прийняла спадщину після смерті матері, подавши у встановлений законом строк до нотаріуса заяву про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] (а.с.55). Згідно\~ст. 1223 ЦК України\~право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. 1261 - 1265 цього Закону. Згідно з\~ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Позивачі [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями майна першої черги за законом померлої [PERSON] та у встановлений строк подали заяви про прийняття спадщини за законом після її смерті (а.с.43,62). Згідно з приписами ч.2 ст.1224 Цивільного кодексу України ( далі- ЦК України), не мають права на спадкування особи, які умисно перешкоджали спадкодавцеві скласти заповіт, внести до нього зміни або скасувати заповіт і цим сприяли виникненню права на спадкування у них самих чи в інших осіб або сприяли збільшенню їхньої частки у спадщині. Відповідно до\~ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі\~\~і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі\~\~виник спір. Позивачами жодними допустимими та належними доказами не було доведено той факт, що спадкодавець [PERSON] мала твердий намір змінити заповіт, складений нею на користь своєї доньки [PERSON], а остання умисно перешкоджала їй у цьому. Не доведено також, що з цією метою відповідач забрала паспорт матері [PERSON] та утримувала його в себе. Ці обставини спростувала у судовому засіданні свідок [PERSON], яка пояснила, що коли позивач [PERSON] у лютому 2016 року привіз матір додому, паспорт був у неї. Отже доводи позивачів про те, що відповідач перешкоджала спадкодавцю [PERSON] змінити заповіт, складений на її користь, у звязку з чим має бути усунена від спадкування за заповітом є необґрунтованими, а позовні вимоги в цій частині є недоведеними та задоволенню не підлягають. Відповідно до ч. 5 ст. 1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. При цьому, суд звертає увагу, що для постановлення рішення про усунення від спадкування у справі повинні бути надані належні та допустимі докази, які б свідчили про те, що спадкодавець потребував допомоги відповідача, останній мав можливість її надати, проте ухилявся від обов'язку щодо її надання. Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який її потребував, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов'язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов'язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов'язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів в їх сукупності спадкоємець може бути усунений від спадкування. При цьому, зібранами у справі доказами не доведено обставин, з якими закон пов'язує можливість усунення спадкоємця від спадкування. Зокрема судом установлено, що[PERSON] мала похилий вік, протягом тривалого часу через хворобу була у безпорадному стані і потребувала постійного стороннього догляду. З 2011 по 2015 рік відповідач [PERSON] здійснювала постійний догляд за матірю. Ці обставини у судовому засіданні підтвердили свідки та не заперечували самі позивачі. Після суперечки із сестрою, яка доглядала матір, позивач [PERSON] забрав проживати матір до себе. Таким чином, обовязок доглядати та утримувати матір взяв на себе її син [PERSON], у звязку з чим підстав стверджувати, що відповідач навмисно ухилилися від надання допомоги спадкодавцеві, який її потребував, немає. Так само немає підстав стверджувати про те, що відповідач відмовилися надавати допомогу матері, коли від родичів дізналася, що позивач привіз її додому у кінці лютого 2016 року. Крім того, у судовому засіданні було установлено, що догляд за [PERSON] могли здійснювати її сестра [PERSON] та племінниця [PERSON], які проживали в одному селі з нею, а також свідок [PERSON], яку найняв для матері позивач [PERSON], про що було відомо відповідачу [PERSON] Окрім наведеного, суд зазначає, що вимоги позивачів про усунення відповідача від спадкування за законом є безпідставними також з огляду на те, що відповідач є спадкоємцем за заповітом майна померлої [PERSON] та прийняла у встановленому законом порядку спадщину як спадкоємець за заповітом.

Outcome: dismissed