Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-23 00:00:00

[PERSON] просить визнати дійсним договір купівлі-продажу автомобіля [NUMBER], укладений між ним та [PERSON] 09.03.2016 року і зняти арешт з цього транспортного засобу накладений державним виконавцем в рамках виконавчого провадження з виконання постанови Конотопського міськрайонного суду від 29.07.2016 року про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності. На обгрунтування вимог зазначив, що 09.03.2016 року між ними фактично відбулась угода купівлі-продажу вказаного автомобіля на виконання якої він заплатив власнику [PERSON] 8000 грн., а той передав свідоцтво про реєстрацію авта. Транспортним засобом користувався його син [PERSON] З часом стало відомо, що останній був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.130 КпАП України з оплатним вилученням цього автомобіля. На виконання постанови суду державним виконавцем Конотопського МРВ ДВС ГТУЮ у Сумській області на автомобіль був накладений арешт з поміщенням на штраф майданчик. Вважаючи, що при укладенні угоди відбулась домовленість щодо усіх істотних умов, просить визнати договір дійсним і зняти арешт з автомобіля. Відповідач [PERSON] заперечує задоволенню вимог, при цьому пояснив, що машину не продавав і ніяких грошей від [PERSON] не отримував. Належний йому автомобіль був переданий позивачу лише для тимчасового використання. Треті особи: - [PERSON] подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, вимоги підтримує; - представник Конотопського МРВ ДВС ГТУЮ у Сумській області державний виконавець Маленко І.А. вказала, що під час виконання постанови суду про притягнення [PERSON] до адмінвідповідальності з оплатним вилученням автомобіля [NUMBER] на зазначений транспортний засіб був накладений арешт. До теперішнього часу авто не продано. Щодо позову, то при винесенні рішення покладається на розсуд суду. Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи вважає, що позов задоволенню не підлягає з огляду на таке. Загальний порядок укладення договорів будь-якими учасниками цивільних відносин визначено у главі 53 ЦК України. До принципово важливих складових цієї процедури відносяться зміст та форма договору, спосіб, місце укладення. Правове регулювання відносин, повязаних з купівлею-продажем транспортних засобів, здійснюється на підставі положень ЦК України з урахуванням загальних положень про договір та спеціальних правил, закріплених у відповідних положеннях Порядку здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2009 року № 1200 та Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року № 1388, які визначають певні особливості укладення, виконання та правові наслідки невиконання відповідних договорів. Під час продажу транспортних засобів, що перебувають (перебували) на обліку в уповноваженому органі МВС або Держсільгоспінспекції, покупцеві територіальним органом з надання сервісних послуг МВС видається свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) або Держсільгоспінспекцією - свідоцтво про реєстрацію машини з відміткою про зняття машин (тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів) з обліку чи акт технічного стану. У разі зняття з обліку транспортного засобу покупцеві видається свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) та копія реєстраційної картки, що додається до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на пластиковій основі. Отже, продаж транспортного засобу, що має ідентифікаційний номер, передбачає відповідне оформлення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу, зняття його з обліку, отримання свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт). За приписами статей 10, 60 ЦПК України обовязок доказування і подання доказів покладено на сторони. У статті 11 ЦПК України закріплено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Жодних доказів того, що між сторонами відбулась угода купівлі-продажу автомобіля з урахуванням наведених вище положень позивачем не представлено, що є підставою для відмови у задоволенні позову.

Outcome: dismissed