overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-11 00:00:00

[PERSON] (надалі за текстом - позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (надалі за текстом - відповідач), про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири. Позовні вимоги мотивує тим, що йому на праві власності належать підвальні нежитлові приміщення загальною площею 206 кв.м. в літері А у будинку № 9 по вул. Маршала Гречка у м. Києві, які неодноразово затоплювались власником квартири № 3 у вказаному будинку, що знаходиться поверхом вище - відповідачем, про що складений акт представниками КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва». Так, відповідно до звіту з визначення вартості збитку нанесеного власнику майна № 120/12-17 від 28.12.2017 р., вартість збитку внаслідок такого залиття складає 38194 грн. Оскільки відповідач відмовляється відшкодувати завдану шкоду, позивач звернувся до суду з даним позовом і просив стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду в розмірі 38194 грн., а також витрати по сплаті судового збору. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 20 червня 2018 року було відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду. В судове засідання позивач та його представник не з`явились. Від представника позивача надійшла заява з проханням розглядати справи у його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримали в повному обсязі. В судові засідання, призначені на 20.07.2018 р., 04.09.2018 р., 12.11.2018 р. відповідач не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся, згідно повернення поштового відправлення: «лист повертається за закінченням терміну зберігання», причини неявки суд не повідомив, до суду не надав жодних доказів того, що залиття нежитлових приміщень позивача відбулося не з вини відповідача, а такожвідзив на позов не надав. Третя особа комунальне підприємство «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду Подільського району» в судове засідання явку представника не забезпечила, про час та місце судового засідання повідомлялася, про причини неявки суд не повідомила. У відповідності до ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов'язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об'єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази. Відповідно до вимог ст. 58 ЦПК України, сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Особиста участь у справі особи не позбавляє її права мати в цій справі представника. Статтею 44 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватись процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Вбачається, що справа перебуває в провадженні суду з лютого 2018 р., при цьому, по справі неодноразово відкладалось судове засідання через неявку відповідача. Вищенаведене дає підстави суду вважати, що відповідач намагається затягнути розгляд справи, а тому суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-04 00:00:00

[PERSON] (надалі за текстом - позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (надалі за текстом - відповідач), про встановлення порядку користування квартирою. Позовні вимоги обґрунтовував тим, що спірна квартира [ADDRESS] належить позивачу та відповідачу на праві власності в рівних долях. В вказаній квартирі зареєстровано чотири особи, позивач, відповідач, дружина відповідача та їх малолітній син, спірна квартира складається із 3-х кімнат, загальною площею 44,3 кв.м., а також кухні, ванної кімнати, вбиральні, двох коридорів, вбудованої шафи та балкону. Розмір кімнат спірної квартири складає: 18,9 кв.м., 13,1 кв.м. та 12,3 кв.м., відповідно. Покликаючись на положення ч. 1 ст. 355 ЦПК України згідно якої майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно), ч. 1 ст. 356 ЦК України відповідно до якої власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю, ч. 3 ст. 358 ЦК України якою передбачено, що кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації, звернувся до суду для визначення порядку користування спірною квартирою. Позивач в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі, після роз'яснення судом наслідків визнання відповідачем позову, відповідач в судовому засіданні підтвердив безумовність визнання ним позову та, на запитання суду, зазначив, що визнання ним позову не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, інших заяв та клопотань до суду не заявляв. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як роз'яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 Постанови від 12.06.2009 р. № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки, відповідач визнав позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-02 00:00:00

[PERSON] (надалі за текстом - позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (надалі за текстом - відповідач), про розірвання шлюбу В обґрунтування свого позову позивач зазначив, що 16.04.2011 року вони з відповідачем уклали шлюб. Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON] , [INFO] . Позивач повідомив, що спільне життя у них не склалося, вони втратили почуття взаємної любові та поваги, шлюб став формальністю, спільного побуту вони не ведуть, тому просить розірвати шлюб в судовому порядку. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 17.12.2020 року відкрито провадження у справі, призначено судове засідання. Позивач подав до суду заяву, в якій підтримав свої позовні вимоги, просив задовольнити позов та розглянути справу за його відсутності. Відповідач також подала заяву, в якій визнала позов в повному обсязі та просила розглянути справу без її участі. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 Постанови від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки відповідач визнала позовні вимоги та не заперечувала проти їх задоволення, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-03 00:00:00

[PERSON] (надалі за текстом - позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (надалі за текстом - відповідач), про розірвання шлюбу В обґрунтування свого позову позивач зазначив, що 16.10.2010 року вони з відповідачем уклали шлюб. Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON] , [INFO] . Позивач повідомив, що спільне життя у них не склалося, вони втратили почуття взаємної любові та поваги, шлюб став формальністю, спільного побуту вони не ведуть, тому просить розірвати шлюб в судовому порядку. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 26.01.2021 року відкрито провадження у справі, призначено судове засідання. Позивач подав до суду заяву, в якій підтримав свої позовні вимоги, просив задовольнити позов та розглянути справу за його відсутності. Відповідач також подала заяву, в якій визнала позов в повному обсязі та просила розглянути справу без її участі. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 Постанови від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки відповідач визнала позовні вимоги та не заперечувала проти їх задоволення, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-02 00:00:00

[PERSON] (надалі за текстом - позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (надалі за текстом - відповідач), про розірвання шлюбу В обґрунтування свого позову позивач зазначив, що 28.08.2010 року вони з відповідачем уклали шлюб. Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON] , [INFO] . Позивач повідомив, що спільне життя у них не склалося, вони втратили почуття взаємної любові та поваги, шлюб став формальністю, спільного побуту вони не ведуть, тому просить розірвати шлюб в судовому порядку. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 11.03.2021 року відкрито провадження у справі, призначено судове засідання. Позивач подав до суду заяву, в якій підтримав свої позовні вимоги, просив задовольнити позов та розглянути справу за його відсутності. Відповідач також подала заяву, в якій визнала позов в повному обсязі та просила розглянути справу без її участі. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 Постанови від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки відповідач визнала позовні вимоги та не заперечувала проти їх задоволення, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-19 00:00:00

[PERSON] (надалі за текстом - позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (надалі за текстом - відповідач), про розірвання шлюбу. Зазначив, що 15.01.2010 р. між позивачем та відповідачем був укладений шлюб, що підтверджено свідоцтвом про шлюб, серія [NUMBER] , актовий запис № 12, видане Дарницьким районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві. Від даного шлюбу сторони спільних дітей не мають. Посилаючись на те, що сімейні стосунки між сторонами не склалися внаслідок різних поглядів на життя, відсутність взаєморозуміння та різних життєвих прагнень, з`ясування відносин та суперечки призвели до втрати взаємної довіри та любові. Шлюбні відносини між ними фактично припинилися з вересня 2017 року Подальше спільне проживання та примирення між ними є неможливим, позивач просив розірвати шлюб. Спору про поділ майна не має. До початку судового засідання позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності, у якій зазначив, що позов підтримує та просить його задовольнити в повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач на призначені судові засідання 20.09.2018 р. та 20.11.2018 р. не з`явилася, повідомлялася належним чином, причини неявки суд не повідомила, відзив на позов не надала. Відповідач правом на участь в судових засіданнях не скористалася, за таких обставин,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-30 00:00:00

[PERSON] (надалі за текстом - позивач) звернувся до суду з позовом до ПАТ «Київський річковий порт» (надалі за текстом - відповідач), про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Позовні вимоги обґрунтовував тим, що з 2000 року працював у відповідача. 25.11.2013 року був звільнений за скороченням штату, згідно п. 1 ст. 40 КЗпП України. Починаючи з 01.01.2013 року відповідач виплачував заробітну плату нерегулярно, внаслідок чого станом на 25.11.2013 року за відповідачем утворилась заборгованість у розмірі 8 718 грн. 50 коп. Відповідачем 30.12.2013 року було виплачено заборгованість по заробітній платі. З урахуванням уточнень у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість у розмірі 2 896 грн. 86 коп. У зв'язку з вказаними обставинами, позивач звернувся до суду за захистом порушеного права. У судовому засіданні позивач та його представник підтримали позов з викладених у ньому підстав та просили його задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні визнала позов у повному обсязі. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як роз'яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки, у судовому засіданні представник відповідача визнала позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, перевіривши повноваження представника відповідача, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-06 00:00:00

[PERSON] (надалі за текстом - позивач) звернулася до Подільського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (надалі за текстом - відповідач), про стягнення додаткових витрат на дитину. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 06.02.2010 року між нею та відповідачем був укладений шлюб. 06.02.2013 року Рішенням Подільського районного суду міста Києва по справі №758/229/13-ц вказаний шлюб було розірвано. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , який з дня розлучення проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. 12.02.2013 року Рішенням Подільського районного суду міста Києва по справі № 758/217/13-ц з відповідача стягнуто на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу, починаючи з 08.01.2013 року до досягнення дитиною повноліття, судом було видано виконавчий лист, на підставі якого відкрито виконавче провадження. Подільською районною в місті Києві державною адміністрацію було винесено розпорядження № 433 від 23.06.2017 року, про надання дозволу на зміну прізвища [PERSON] на [PERSON] , на підставі вказаного розпорядження отримано свідоцтво про народження. Починаючи з 2018 року, позивач понесла витрати на розвиток здібностей сина, його лікування та відпочинок, загальна сума таких витрат - 31 607,03 грн. Відповідач від участі у додаткових витратах на утримання дитини ухиляється, у зв`язку з чим, позивач просила стягнути з відповідача додаткові витрати на утримання дитини у розмірі 15 803,51 грн. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу від 17.01.2019 року, справу було передано на розгляд судді Войтенко Т.В. Ухвалою суду від 25.01.2019 року відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. 04.06.2019 року позивачем подано заяву про збільшення позовних вимог. У заяві позивач просила стягнути з відповідача додаткові витрати на утримання дитини у розмірі 21 925,01 грн. у зв`язку з тим, що за час, що пройшов після подання позовної заяви, вона здійснила додаткові витрати на утримання дитини. 04.06.2019 року позивачем подано заяву про збільшення позовних вимог. У заяві позивач просила стягнути з відповідача додаткові витрати на утримання дитини у розмірі 26 795,01грн. у зв`язку з тим, що за час, що пройшов після подання попередньої заяви про збільшення позовних вимог, вона здійснила додаткові витрати на утримання дитини. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судових справ від 16.10.2019 року, справу було передано на розгляд судді Гребенюку В.В. Ухвалою суду від 17.10.2019 року справу прийнято до розгляду у загальному позовному провадженні, призначено судове засідання. Позивач в судове засідання не з`явилася, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, клопотань чи заяв про відкладення розгляду справи до суду не подавав, правом на участь в судових засіданнях не скористався, відзив на позовну заяву не надав. За таких обставин,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-26 00:00:00

[PERSON] (надалі за текстом - позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (надалі за текстом - відповідач 1), про стягнення боргу, посилаючись на те, що 01.11.2017 року між позивачем та відповідачем 1 було укладено договір позики, відповідно до якого відповідач 1 отримала в борг 8 087 доларів США, які зобов`язувалася повернути до 23.07.2018 року зі сплатою фіксованої суми процентів в розмірі 30 відсотків за весь період користування позикою. Внаслідок невиконання відповідачем 1 умов договору щодо повернення позики перед позивачем виникла заборгованість в розмірі 10 597,44 доларів США, в тому числі 8 087 доларів США основної суми боргу, 2 426,10 доларів США - процентів, 84,34 долари США - 3 % річних. Оскільки відповідач 1 ухиляється від виконання своїх обов`язків, позивач була змушена звернутися до суду з позовом про стягнення суми боргу, а також суми судового збору та витрат на професійну правничу допомогу. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 02.05.2019 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання, встановлено строк для подання відзиву. Представник позивача подав до суду уточнену позовну заяву, в якій як співвідповідача просив залучити чоловіка відповідача 1 [PERSON] (надалі за текстом -відповідач 2), а суму боргу стягнути з них солідарно. Крім того, представник позивача подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Співвідповідачі відзив у встановлений законом строк не подали, на призначені судові засідання не з`явилися, повідомлялися належним чином, поважних причин неявки суд не повідомили, правом на участь в судових засіданнях не скористалися, за таких обставин,

Outcome: partial