Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-11 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позивач зазначала, що вони з відповідачем проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу у період з кінця літа 2017 року по листопад 2018 року. Від спільного життя мають неповнолітнього сина: [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає разом із позивачем та знаходяться на її забезпеченні. Відповідач проживає окремо, матеріальну допомогу на утримання дитини надає добровільно у розмірі 4500-6000 грн. Зі змісту позовної заяви вбачається, що причинами звернення позивача до суду стала агресивна поведінка відповідача по відношенню до неї. Посилаючись на викладене, просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 6000 грн., щомісячно, починаючи із дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Також, позивач просила про стягнення з відповідача на її користь додаткових витрат у вигляді 100% оплати лікування дитини у разі необхідності. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. В судове засіданя відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] не з'явилися. Представник відповідача подала до суду заяву про розгляд справи без її участі та часткове визнання позову у розмірі 2000 грн. У письмовому відзиві на позовну заяву відповідач заперечував проти визначеної позивачем суми аліментів, вважає її не обґрунтованою, посилаючись на те, що позивачем не надано жодних доказів його спроможності сплачувати таку суму аліментів та посилався на те, що прожитковий мінімум на дитину віком до 3-х років відповідно до ЗУ «Про державний бюджет України на 2020 рік» складає 1859 грн. Крім того, відповідач зазначав, що на його повному утриманні знаходиться неповнолітня дитина - дочка [PERSON] , [INFO] , яка проживає з ним, оскільки мати дитини - [PERSON] померла [INFO] . Донька навчається в Житомирському автодорожньому коледжі НТУ на І курсі денного відділення. Також, на його утриманні знаходиться його мати - [PERSON] , [INFO] , яка є пенсіонеркою. Не працює та отримує мінімальну пенсію. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком неповнолітнього сина: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження останнього (а.с.9), і, на підставі ст.180 Сімейного Кодексу України, відповідач зобов`язаний утримувати неповнолітнього сина до досягнення ним повноліття. Відповідно до довідки №119 від 17 січня 2019 року, виданої виконавчим комітетом Требухівської сільської ради Броварського району Київської області та актом обстеження житлово-побутових умов складеним депутатом Требухівської сільської ради Броварського району Київської області Удовенко О.О., позивач [PERSON] зареєстрована та проживає разом із сином [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с.8,10). Як роз'яснено п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 р. №3, за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. В ст. 182 СК України, зазначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідачем надано суду копію свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , в якому [PERSON] зазначений її батьком, а матір'ю дитини вказана - [PERSON] . Згідно із свідоцтвом про смерть, [PERSON] - мати [PERSON] , померла [INFO] . Із довідки №1191 від 12 серпня 2020 року вбачається, що [PERSON] навчається на першому курсі Житомирського автомобільно-дорожнього коледжу НТУ на денному відділенні. Термін навчання з 01 вересня 2020 року по червень 2023 року. Мати відповідача - [PERSON] , [INFO] , є пенсіонеркою, що підтверджується пенсійним посвідченням № [NUMBER] . Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ЗУ «Про державний бюджет України на 2020 рік», прожитковий мінімум для дитини віком від до 6 років становить: з 1 січня 2020 року - 1779 гривень, з 1 липня - 1859 гривень, з 1 грудня - 1921 гривня. Відповідно до ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. За таких обставин, враховуючи, що позивачем не надано доказів про доходи відповідача, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 (дві тисячі) грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно з відповідною індексацією згідно закону, на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, тобто з [INFO] по [INFO] . Вимоги позивача про стягнення з відповідача на її користь додаткових витрат у вигляді 100% оплати лікування дитини у разі необхідності, є такими, що не ґрунтуються на вимогах закону, а тому задоволенню не підлягають. Крім того, відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, таким чином суд вважає необхідним стягнути із відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 840,80 грн.

Outcome: partial