Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-03 00:00:00

[PERSON] пред'явила до суду позов шляхом подання позовної заяви до [PERSON], яким просить розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем 06 грудня 2014 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції за актовим записом №697. Крім того, позивач просила суд судові витрати покласти на відповідача. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. На протязі останніх пів року сімейне життя між сторонами погіршувалося, що в кінцевому результаті привело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Позивач та відповідач мають протилежні погляди на шлюб та сім'ю. Ведення спільного господарства та сумісне проживання сторін припинено. За глибоким переконанням позивача подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Майнових спорів сторони не мають. Після розірвання шлюбу спільна дитина позивача та відповідача проживатиме з матірю. 06 квітня 2018 року на адресу суду надійшла інформація про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) відповідача, отримана в порядку ч.6 ст.187\~ЦПК України з Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Головного Управління ДМС України в Харківській області. Ухвалою судді Харківського районного суду Харківської області від 19 квітня 2018 року позовну заяву [PERSON] було залишено без руху із наданням позивачу строку для усунення недоліків позовної заяви. 22 травня 2018 року позивачем усунуто недоліки позовної заяви в звязку з чим, ухвалою судді Харківського районного суду Харківської області від 05 червня 2018 року відкрито провадження по справі. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій підтримала позовні вимоги у повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав. Враховуючи, що в судове засідання не з'явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Будь-яких клопотань сторонами не надано. Враховуючи заяви позивача та відповідача, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України\~за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 06 грудня 2014 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №697, під час державної реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище з Абрамова на [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ВЛ №247415, виданим Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції 06 грудня 2014 року. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ВЛ №446742, виданого Виконавчим комітетом Мереф'янської міської ради Харківського району Харківської області. За змістом положень ч. 1 ст.\~24\~СК України та ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України\~передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх до збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 112 СК України\~суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і зберігання шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. Судом встановлено, що спільне життя сторін не склалося, сторони не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства, однією сім'єю не проживають. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу та фактичні взаємовідносини подружжя, вважає подальше сімейне життя подружжя і збереження сім'ї неможливим. Враховуючи викладене, а також ту обставину, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд вважає наявними законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову за результатами підготовчого провадження. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачем [PERSON] в ході розгляду справи не заявлено вимоги щодо відновлення дошлюбного прізвища. Відповідно до квитанції TS213100 від 13 березня 2018 року при пред'явленні позову до суду позивачем понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 704,80 гривень. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ч.1\~ст. 141 ЦПК України, якою передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного і

Outcome: approved