Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-04 00:00:00

[PERSON] звертаючись до суду з позовом, просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою 118 в буд. 83 по вул. Красносільського в м. Чернігові. В обґрунтування позову вказує, що є власником 2-кімнатної квартири за адресою [ADDRESS]. В цій квартирі , крім неї, з 28.12.2012р. зареєстрований, але не проживає її далекий родич-відповідач по справі- Остапенко [PERSON]. В травні 2014 року відповідач забрав свої особисті речі, виселився з квартири і став проживати за іншою адресою, яка в даний час їй невідома. При цьому відповідач пообіцяв знятись з реєстрації в її квартирі, але так цього і не зробив до теперішнього часу. Фактично з травня 2014 року відповідач [PERSON] жодного дня не проживав її квартирі і не сплачував за користування комунальними послугами. Реєстрація відповідача в квартирі позивача порушує її право користування та розпорядження нею та ставить її в скрутне матеріальне становище, оскільки вона змушена сплачувати комунальні платежі і за відсутнього відповідача. Відповідно до актового запису про зміну імені № 159 від 09 грудня 2015 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції , [PERSON] змінив прізвище на «Селюнін» .( а.с. 31-32) В судове засідання позивач не з»явилась, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи без її участі. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не зявився, належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи , про причини чи неможливість неявки у судове засідання до суду не надано, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило, тому суд вважає можливим розглядати справу за його відсутності на підставі наявних у справі доказах. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно з договором дарування квартири від 06.06.2001 року та реєстраційним написом ЧМБТІ №174 від 15.06.2001 позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] ( а.с. 4.) Згідно з копією особового рахунку квартири [ADDRESS] № 130957-9, за вказаною адресою зареєстровані : [PERSON] та [PERSON] ( а.с. 6) Відповідно до довідки КП ЖЕК № 13 Чернігівської міської ради [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO] ( а.с.7) Згідно відомостей з адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України у Чернігівській області [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO] ( а.с. 13, а.с 19). Як пояснив в судовому засіданні 22 вересня 2016 року свідок [PERSON], відповідач по справі не проживає в квартирі позивачки тривалий час, а саме , з травня 2014 року , його особистих речей в квартирі немає. Акт від 22.06.2016 року свідчить про те, що [PERSON] не проживає в [INFO] з травня 2014 року по теперішній час . ( а.с. 4.) Відповідач є далеким родичем власника житла. Позивач, як власник житла, ставить питання про захист своїх прав та визнання відповідача таким, що втратив право користування спірною квартирою. Відповідно до ст..405 ЦК України члени сім'ї власника житла , які проживають разом з ним, мають права на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла (колишній член сім'ї) втрачає право користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Статтею 9 ЖК України визначено, що ніхто не може бути обмежений у праві користування житлом інакше як на підставах і в порядку, передбачених законом. Пленум Верховного Суду України в п.10 постанови від 12 квітня 1985 року №2 «Про деякі питання, що вникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» роз'яснив, що у справах цієї категорії необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт того, що відповідач не проживає у квартирі понад рік, а саме, з травня 2014 року. Аналізуючи досліджені докази у справі, суд приходить до висновку про відсутність відповідача за місцем реєстрації за адресою : [ADDRESS] понад рік без поважних причин, що дає суду підстави визнати його таким, що втратив право користування цим житлом. Згідно вимог ст.88 ЦПК України, судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved