Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-12 00:00:00

[PERSON] пред'явив до суду позов шляхом подання позовної заяви до [PERSON] яким просить розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем 12 вересня 2003 року у міському відділі реєстрації актів громадського стану №1 Харківського обласного управління юстиції, за актовим записом №1739, а також розподілити судові витрати. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що з 12 вересня 2003 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. На протязі останніх трьох років сімейне життя між сторонами поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Сторони мають протилежні погляди на шлюб та сім'ю, між ними постійно виникають сварки, свідком яких стає дитина. Позивач вважає, що подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, кожен живе своїм окремим життям. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 18 лютого 2019 року провадження у справі відкрито, розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено проведення підготовчого засідання. Позивач у підготовче судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, вказавши, що після розірвання шлюбу їх спільний неповнолітній син буде мешкати разом з матір'ю. Відповідач у підготовче засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, в якій вказала, що позовні вимоги визнає та просить ухвали рішення в підготовчому судовому засіданні. Питання про зміну її прізвища просила не вирішувати, а щодо місця мешкання спільної з позивачем дитини, вказала, що їх син мешкатиме з нею. Інших заяв та клопотань від відповідача не надійшло. Враховуючи, що в підготовче засідання не з'явились всі учасники справи, відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 12 вересня 2003 року міським відділом реєстрації актів громадського стану №1 Харківського обласного управління юстиції за актовим записом №1739, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] видане 12 вересня 2003 року міським відділом реєстрації актів громадського стану №1 Харківського обласного управління юстиції. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO] (підтверджено копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] видане 17 лютого 2004 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану №3 Харківського обласного управління юстиції, за актовим записом 629). За змістом положень частини першої статті 24 СК України та статті 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами третьою та четвертою статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх до збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно статті 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і зберігання шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу та фактичні взаємовідносини подружжя, вважає подальше сімейне життя подружжя і збереження сім'ї неможливим. Відповідно до вимог частини третьої статті 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадках визнання позову відповідачем. Відповідачем надана заява про визнання позову, а тому суд вважає можливим ухвалити рішення у підготовчому засіданні. Відповідно до статті 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач [PERSON] у своїй заяві просила не вирішувати питання про зміну її прізвища на дошлюбне «[PERSON]». Згідно квитанції №0.0.1259234899.1 від 05 лютого 2019 року при пред'явленні позову до суду позивачем були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 768,40 гривень. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог статті 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 768,40 гривень. На підставі викладеного і

Outcome: approved