Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-08 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися з позовом до Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про звільнення майна з-під арешту. Позивачі зазначали, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 13 липня 2000 року, [PERSON] є власником 1/3 частини квартири [ADDRESS] . Після смерті дідуся [PERSON] , батько позивача [PERSON] - [PERSON] прийняв спадщину та отримав свідоцтво про право на спадщину за законом від 13.12.2006 р. на 1/3 частину квартири [ADDRESS] . Тобто, наразі її батько [PERSON] є власником 2/3 частин квартири, зазначеної вище. Власником 1/3 частини квартири [ADDRESS] , згідно свідоцтва про право власності на житло від 13 липня 2000 року, є бабуся позивача [PERSON] - позивач [PERSON] [INFO] помер [PERSON] , який був зареєстрований в квартирі [ADDRESS] . Після його смерті в строк визначений законом позивачі звернулися до Броварської міської державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , де було відкрито спадкову справу. Спадкове майно батька складається із 2/3 частин квартири [ADDRESS] . Проте, постановою про відмову від 03 березня 2020 року Броварської міської державної нотаріальної контори, позивачам було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину на 2/3 частин квартири [ADDRESS] . В своїй постанові про відмову нотаріус вказує про наявність арештів на спадкове майно, а саме: - постанова про арешт майна боржника, видана 23.06.2008 р. ВДВС Броварського МРУЮ, реєстраційний номер обтяження: 19826394, зареєстрованого у зв`язку із відкриттям розділу державним реєстратором Орловою Т.М.; - постанова про арешт майна боржника, видана 23.06.2008 р. ВДВС Броварського МРУЮ, реєстраційний номер обтяження: 19826343, зареєстрованого у зв`язку із відкриттям розділу державним реєстратором Орловою Т.М. Мати позивача - [PERSON] звернулася із заявою до відповідача про надання інформації щодо накладення та зняття арешту з майна її батька, але листом від 25.09.2020 р. за №70783 їй було повідомлено про відсутність провадження про стягнення аліментів з батька на користь матері позивача та рекомендовано з питанням зняття арешту звертатись до суду. Посилаючись на викладене, позивачі просили суд звільнити з-під арешту майно [PERSON] та скасувати постанови Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції про арешт майна боржника, видані 23.06.2008 р. реєстраційний номер обтяжень: 19826394 та 19826343. В судове засідання позивачі [PERSON] і [PERSON] та її представник адвокат Усенко М.М. не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, представник позивача направив до суду заяву про розгляд справи у їхню відсутність, позовні вимоги підтримав, просив про їх задоволення в повному обсязі. В судове засідання представник відповідача Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 13 липня 2000 року, квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в рівних частинах належала [PERSON] , позивачу [PERSON] та [PERSON] (а.с.4). Також, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 13 грудня 2006 року, [PERSON] належить 2/3 частини вищевказаної квартири (а.с.5). [INFO] помер [PERSON] , який був сином позивача [PERSON] та батьком позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвами про народження та свідоцтвом про смерть (а.с.6-8). Постановою про відмову від 03 березня 2020 року Броварської міської державної нотаріальної контори позивачам було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину після смерті [PERSON] на 2/3 частин квартири [ADDRESS] , у зв`язку із перебуванням спадкового майна під арештом (а.с.9). Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, квартира [ADDRESS] знаходиться під арештом. Підстава арешту: постанова про арешт майна боржника, видана 23.06.2008 р. ВДВС Броварського МРУЮ; реєстраційний номер обтяження: 19826494; зареєстровано у зв`язку з відкриттям розділу державним реєстратором Орловою Т.М.; постанова про арешт майна боржника, видана 23.06.2008 р. ВДВС Броварського МРУЮ; реєстраційний номер обтяження: 19826343; зареєстровано у зв`язку з відкриттям розділу державним реєстратором Орловою Т.М. (а.с.11-14). Згідно листа Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) №70783 від 25.09.2020 р., на виконанні у відділі не перебуває виконавче провадження про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] . В зв`язку з тим, що згідно інструкції з діловодства ДВС термін зберігання архівних справ три роки, після чого архівні справи знищуються, вирішити питання про зняття арешту не є можливим (а.с.10). За нормами ст.ст. 317 та 321 ЦК України зміст права власності полягає у праві власника володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України передбачено право власника вимагати усунення перешкод у здійсненні права розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст. 41 Конституції України, право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованого Верховною Радою України 17.07.1997 року (Закон № 475/97-ВР) визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Частиною 2 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. З огляду на викладене, суд дійшов обґрунтованого висновку, що позов підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved