Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-05 00:00:00

[PERSON], яка діє від імені та в інтересах [PERSON], звернулася до суду із позовною заявою, в якій просила визнати недостовірною наступну інформацію, повідомлену [PERSON] [INFO] року в ефірі телеканалу «112 Україна»: «В мене є інформація по те, що він тісно співпрацював з [PERSON], друге - [PERSON], і це була людина [PERSON], і тісно по обвальним схемам, мільярдним обвальним схемам , співпрацював з [PERSON]. І саме цю людину [PERSON] лобіював на цю посаду… ось схема багатомільйонних розкрадань тих грошей, які мали піти для компенсації тарифів, на стипендії, пенсії, на допомогу інвалідам, на українські дороги, на українську армію… На схемі - злочинні зв,язки людини, про які я сказав, з мафією, шайкою [PERSON], його підприємництва ми, зокрема, в спільній власності, спільні підприємства, [PERSON]» /висловлювання номер 1/; «Автомобілі там Лексус, Гранд Черокі, що завгодно» /Висловлювання номер 2/; «Тут є інформація про зв,язку по обвальним схемам» /Висловлювання номер 3/; «Що робив шість разів за рік у Цюриху начальник податкової?» /Висловлювання номер 4/. Зобов,язати [PERSON] не пізніше одного місяця з дня набрання рішення законної сили, простувати в ефірі телеканалу «112 Україна» зазначену недостовірну інформацію та принести публічні вибачення [PERSON]. Представник позивача посилалась на таке: Відповідач є народним депутатом у11 скликання. [INFO] року в ефірі телеканалу «112 Україна» відповідачем було поширено відомості про позивача, яку не відповідають дійсності, є неправдивими та порушують особисті немайнові права позивача, а саме його право на повагу його гідності і честі інформація: «В мене є інформація по те, що він тісно співпрацював з [PERSON], друге - [PERSON], і це була людина [PERSON], і тісно по обвальним схемам, мільярдним обвальним схемам , співпрацював з [PERSON]. І саме цю людину [PERSON] лобіював на цю посаду… ось схема багатомільйонних розкрадань тих грошей, які мали піти для компенсації тарифів, на стипендії, пенсії, на допомогу інвалідам, на українські дороги, на українську армію… На схемі - злочинні зв,язки людини, про які я сказав, з мафією, шайкою [PERSON], його підприємництва ми, зокрема, в спільній власності, спільні підприємства, [PERSON]» /висловлювання номер 1/; «Автомобілі там Лексус, Гранд Черокі, що завгодно» /Висловлювання номер 2/; «Тут є інформація про зв,язку по обвальним схемам» /Висловлювання номер 3/; «Що робив шість разів за рік у Цюриху начальник податкової?» /Висловлювання номер 4/.Дана інформація записана на веб-сайті телеканалу «112 Україна». Таким чином, дана інформація стосується особисто позивача і була поширена в необмеженій кількості серед глядачів телеканалу «112 Україна», а також серед усіх активних користувачів мережі Інтернет. Висловлювання номер 1 та 3 є цинічною видумкою відповідача. Щодо висловлювань номер 2, то позивач та його сім,я мають у власності тільки один автомобіль. В період з 1 січня 2014 року по [INFO] року позивач був у місці Цюрих /Швейцарія/ тільки один раз - тур вихідного дня. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності /неповні або перекручені/. Як вважає представник позивача, в наявності докази неправдивості недостовірності інформації, яка ганьбить честь, гідність та ділову репутацію позивача. У відповідності до ст. 302 ЦК України встановлено обов,язок особи, яка поширює інформацію, переконатися в її достовірності. Тобто, перед тим,як поширити непідтверджену інформацію негативного змісту щодо особи потрібно вжити певних заходів щоб перевірити достовірність інформації, яка підлягала розголошенню та не допустити порушення прав, свобод та законних інтересів жодної людини. В даному випадку інформація перевірена відповідачем не була, що призвело до поширення недостовірної інформації. Як зазначає представник позивача у судовому засіданні, у відповідності до п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України номер 1 від 27 лютого 2009 року, ст.277 ЦК України, ст.10 ЦПК України на відповідача покладено обов.язок надання доказів достовірності поширеної ним негативної інформації. З огляду на те, що відповідач не надав жодних доказів висловленої інформації та не надав доказів , що вказана інформація отримана законним шляхом з офіційних джерел, то доказів подібних тверджень у відповідача немає. У зв,язку з тим, що оскаржувана інформація на телеканалі «112 Україна», крім критики містять інформацію, що не відповідає дійсності, принижує честь, гідність та ділову репутацію позивача, то подібна інформація підлягає спростуванню в ефірі телеканалу «112 Україна» у той же спосіб, в який вона була поширена, відповідачем. Відповідно до роз,,ясень , що містяться в п.15 постанову Пленуму ВСУ номер 1 при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а/ поширення інформації, тобто доведення її дол. відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, поширення недостовірної інформації , тобто такої. Що не відповідає дійсності; поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Таким чином, як зазначає представник позивача, юридичний склад правопорушення відповідає усім чотирьом пунктам, є доведеним та є підставою для задоволення даного позову. Представник позивача зобов,язати відповідача спростувати недостовірну інформацію в ефірі телеканалу «112 Україна» в той же спосіб, в який вона була поширена відповідачем [PERSON], а відповідачеві телеканалу «112 Україна» надати час в ефірі для спростування вказаної інформації відповідачем [PERSON] Відповідач [PERSON] до судового засідання не з,явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, таким чином, суд вважає його неявку до суду без поважних причин. Представники відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія» 112-ТВ» заперечували проти позовних вимог позивача з посиланням на таке:у відповідності до Закону України «Про телебачення і радіомовлення» телерадіоорганізація та її працівники не несуть відповідальності за поширення інформації, що не відповідає дійсності у разі, якщо інформація розповсюджена без попереднього запису та містилася у виступах осіб, які не є працівниками телерадіоорганізації. Відповідач [PERSON] не є працівником телеканалу. Таким чином, інформація, яку вимагає спростувати позивач булав поширена в прямому ефірі телеканалу «112 Україна» без попереднього запису [PERSON], а т ому відповідач номер 2 звільняється від відповідальності за поширення такої інформації. Крім того, телерадіоорганізація не несе відповідальності за поширення інформації, що не відповідає дійсності, якщо інформація є дослівним цитуванням заяв і виступів /усних і друкованих/ посадових осіб органів державної влади та органів місцевого самоврядування, народних депутатів України, кандидатів на пост Президента України, кандидатів в народні депутати України та у депутати рад усіх рівнів, кандидатів на посади сільських, селищних, міських голів. Згідно інформації, яка міститься на офіційному сайті порталу Верховної Ради України, [PERSON] є народним депутатом України. Таким чином, відповідач номер 2 звільняється від відповідальності за поширення такої інформації. Крім того представики відповідача номер 2 вважають, що позивач не довів. Що внаслідок поширення вказаної інформації було порушено його особисті немайнові права. Обов,язковою обставиною, яка має бути доведена позивачем - є наявність шкоди, завданої особистим немайновим благам позивача поширенням інформації спростування якої вимагається. Відсутні будь-які твердження, які б будь-яким чином порушували немайнові права позивача. Озвучена інформація є лише особистою думкою відповідача номер 2 та суб,єктивним поглядом. Відповідач номер 1 власноруч намалював якісь картинки, назвав їх схемою та давав свої судження з таких картинок. Фактично це є оціночним судженням, які не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Якщо особа вважає. що оціночні судження або думки принижують її гідність, честь та ділову репутацію, а також інші особисті немайнові права вона вправі скористатися наданим їй правом на відповідь, а також на власне тлумачення справи у тому самому засобі масової інформації з метою обґрунтування безпідставності поширених суджень, надавши їм іншу оцінку. Критерієм відмежування «тверджень» від «суджень» є можливість перевірки інформації на предмет правдивості. Однак у перелічених в позовній заяві висловах відсутні жодні дані щодо фактів порушення позивачем вимог законів, які можна перевірити на предмет їх правдивості. Таким чином, відповідач номер 2, як зазначається у запереченнях, не несе відповідальності за поширення спірної Інформації. Водночас частина спірної інформації, на спростуванні якої наполягає позивач, не стосується особи позивача, в частина спірної інформації являє собою оціночні судження і не може бути спростована відповідно до ст.. 30 Закону України «Про інформацію». Суд вважає позовні вимоги не підлягаючими задоволенню за таких підстав: У відповідності до ст. 277 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі. Відповідно до ст. 299 ЦК України фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації. У відповідності до ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї або членів її сім,ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Поширювачем інформації, яку подає посадова чи службова особа при виконанні своїх посадових обов,язків вважається юридична особа, у якій вона працює. Якщо недостовірна інформація міститься у документі, який прийняла /видала/ юридична особа, цей документ має бути відкликаний. Спростування недостовірної інформації здійснюється незалежно від вини особи, яка її поширила. Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена. Відповідно до ст.5 Закону України «Про інформацію», кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод та законних інтересів. Реалізація права на інформацію гне повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи, законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб. Відповідно до ст. 28 Конституції України фізична особа має право на повагу до гідності і честі. Відповідно до ст.. 68 Конституції України кожен зобов,язаний неухильно додержуватись Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Як встановлено у судовому засіданні, Відповідачем [PERSON] [INFO] року в ефірі телеканалу «112 Україна» була повідомлена наступна інформація: «В мене є інформація по те, що він тісно співпрацював з [PERSON], друге - [PERSON], і це була людина [PERSON], і тісно по обвальним схемам, мільярдним обвальним схемам , співпрацював з [PERSON]. І саме цю людину [PERSON] лобіював на цю посаду… ось схема багатомільйонних розкрадань тих грошей, які мали піти для компенсації тарифів, на стипендії, пенсії, на допомогу інвалідам, на українські дороги, на українську армію… На схемі - злочинні зв,язки людини, про які я сказав, з мафією, шайкою [PERSON], його підприємництва ми, зокрема, в спільній власності, спільні підприємства, [PERSON]» /висловлювання номер 1/; «Автомобілі там Лексус, Гранд Черокі, що завгодно» /Висловлювання номер 2/; «Тут є інформація про зв,язку по обвальним схемам» /Висловлювання номер 3/; «Що робив шість разів за рік у Цюриху начальник податкової?» /Висловлювання номер 4/. У судовому засіданні встановлено, що представником позивача в позовній заяві не наведено повного тексту виступу відповідача номер 1, тому частини виступу, наведені представником у позовній заяви, без повного його тексту, втрачають зміст вказаного повідомлення. Відповідно до п.15 По станови Пленуму Верховного Суду України номер 1 від 27 лютого 2009 року «Про судову практику у с правах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову є сукупність таких обставин: -поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи; поширення недостовірної інформації, тобто такої, що не відповідає дійсності; поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Згідно з ч.3 ст.277 ЦК України негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного. Але ч.3 ст.277 ЦК України виключена на підставі Закону номер 1170-У11 від 27 березня 2014 року. Таким чином, відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов,язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. У судовому засіданні представником позивача не надано доказів про те, що поширена інформація є недостовірною та є такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію позивача. Крім того, у судовому засіданні досліджено повний текст виступу відповідача [PERSON], з якого вбачається, що у нього є інформація на підставі розслідування народного слідчого комітету, яку він і оголосив [INFO] року та яку позивач просив визнати недостовірною. Таким чином, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є недоказаними та не підлягаючими задоволенню. На підставі ст.ст. 94, 201, 277, 297, 299 ЦК України, Закону України «Про інформацію», Закону України «Про телебачення і радіомовлення»,

Outcome: dismissed