Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-14 00:00:00

[PERSON] звернулася у суд із позовом до Прутівської сільської ради про встановлення права власності на спадкове майно. Позовні вимоги мотивувала тим, що її рідній бабусі [PERSON] була передана у приватну власність земельна ділянка площею 1,03 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Прутівської сільської ради, та на підставі рішення Прутівської сільської ради від 08.11.2000р. було виготовлено державний акт на право приватної власності на землю, серії IV -ІФ № 010744 від 01.03.2001р.. Після її смерті 01.04.2000року відкрилася спадщина, яка складається з вищевказаної земельної ділянки, спадкоємцем якої за законом став син померлої [PERSON]. Після його смерті 28.10.2003р. спадкоємцем за заповітом на все спадкове майно є позивачка. В даний час вона бажає оформити право власності на спадкове майно, а саме: на земельну ділянку площею 1,03 га, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки державний акт на право приватної власності на землю серії IV ІФ № 010744 виданий 01.03.2001р. вже після смерті [PERSON]. Просить визнати за нею право власності на спірну земельну ділянку площею 1,03 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Прутівської сільської ради згідно державного акту на право приватної власності серії IV ІФ № 010744 від 01.03.2001р. Представник позивачки подала до суду заяву, якою позовні вимоги підтримала у повному обсязі, позов просила задовольнити, а справу просила розглядати без її участі. Представник відповідача подав до суду заяву, якою позовні вимоги визнав, проти задоволення позову не заперечує, справу просив розглядати без його участі. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не проводилось. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення за наступних підстав. Судом встановлено, що згідно державного акту серії ІV-ІФ №010744 на право власності на землю, [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку площею 1,03 гектарів для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Прутівської сільської ради, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №245 від 01.03.2001р. Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-НМ № 046157, [PERSON] померла 01.04.2000р.. В оперативне управління майном після її смерті вступив її син [PERSON] (довідка Прутівської сільської ради від 19.02.2016р.). Факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану від 23.02.2016р. 28.10.2003р. помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть від 29.10.2003р.. Все належне йому на праві власності майно він заповів позивачці [PERSON] (заповіт посвідчений 28.07.2003р. секретарем Прутівської сільської ради не відмінявся та не скасовувався). Відповідно до довідок Прутівської сільської ради від 19.02.2016р. № 214, 215, з дня смерті [PERSON] в оперативне управління майном вступив її син [PERSON], який помер 28.07.2003 р.. Після його смерті спадкоємцем всього належного йому майна за заповітом є його донька-позивачка [PERSON]. Факт її родинних відносин із померлим підтверджується свідоцтвом про народження від 11.08.1984р.. На час смерті [PERSON] в господарстві проживали: його донька [PERSON], зять [PERSON], онук [PERSON]. В управління спадковим майном вступила позивачка. Прийняття позивачкою спадщини підтверджується спадковою справою, згідно якої після смерті [PERSON] спадкова справа не заведена, 08.02.2016р. позивачкою подано до Першої Снятинської державної нотаріальної контори заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, з дня смерті [PERSON] управління спадковим майном вступила позивачка. Згідно свідоцтва про одруження, позивачка [PERSON] 06.10.2002р. зареєструвала шлюб між [PERSON] 03.02.2016р. Першою Снятинською державною нотаріальною конторою позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки державний акт на право власності на землю ІV-ІФ №010744 виданий після смерті [PERSON] 01.03.2001р. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно із ч.ч.2, 3, 5 ст.158 ЗК України, виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності та користуванні громадян і юридичних осіб. На час\~\~смерті спадкодавця [PERSON] був чинним\~Цивільний кодекс УРСР 1963 р.. Згідно ст. 524 ЦК УРСР, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом; спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. За ст. 534 ЦК УРСР кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Заповідач може у заповіті позбавити права\~\~спадкоємства одного, кількох або всіх спадкоємців за законом. Відповідно до ст. 548 цього Кодексу, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Згідно\~ст. 560 ЦК УРСР, спадкоємці, закликані до спадкоємства, можуть одержати в державній нотаріальній конторі за місцем відкриття\~\~спадщини свідоцтво про право на спадщину. Зібрані по справі докази вказують, що [PERSON] на праві власності належала земельна частка (пай) розміром 1,03 гектарів для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Прутівської сільської ради Снятинського району Івано-Франківської області, після смерті якої було видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ІV-ІФ №010744, яку після її смерті успадкував її син [PERSON]В, вступивши в управління спадковим майном. Після його смерті спадкоємцем за заповітом на все належне йому майно є позивачка, а тому суд вважає, що за [PERSON] слід визнати право власності на земельну частку (пай), що розташована на території Прутівської сільської ради Снятинського району Івано-Франківської області, в межах земельної ділянки площею1,03 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІV-ІФ №010744 від 01.03.2001р., зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №245, виданого на [PERSON] На підставі наведеного та ст.ст. 15, 16, 328,1218, 1268, ЦК України, ст. 524, 534, 548, 549, 560 ЦК УРСР

Outcome: partial