Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-16 00:00:00

Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Харківського обласного управління АТ «Ощадбанк» (далі АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії ХОУ АТ «Ощадбанк», позивач) звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] (далі-відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 47600,36 грн. В обґрунтування свого позову позивач зазначив, що відповідно до укладеного Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, до якого приєднався відповідач шляхом підписання Заяви про приєднання та Заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредиту), Банк встановив відповідачу відновлювальну кредитну лінію у розмірі 42000 грн. на картковий рахунок з використанням платіжної картки на строк 60 місяців з процентною ставкою 38%. В результаті неналежного виконання умов кредитного договору з боку відповідача, станом на 22.10.2019 року існує заборгованість у розмірі 47600,36 грн., що складається з наступного: загальна сума основної заборгованості 41981,33 грн.; - загальна сума заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом 5168,71 грн.; -загальна сума заборгованості за РКО ( комісія) 101,09 грн.; -загальна сума нарахованої пені 264,65 грн.; - розмір 3% річних на суму простроченого кредиту 66,57 грн.; -розмір 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів -18,01 грн. В зв`язку з невиконанням відповідачем умов договору, позивач просить стягнути з відповідача вищевказану заборгованість, а також судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 1921,00 грн. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглядати справу за його відсутності на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Також зазначив, у разі неявки в судове засідання відповідача не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений. Відповідно до ч.3 ст. 131 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з`явились в судове засідання без поважних причин. Таким чином, суд вважає, що відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин, причину неявки суду не повідомив, про час і місце судового засідання був повідомлений. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що у справі маються достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та, зі згоди позивача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про таке. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідного до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Статтями 77, 78 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ч.4 ст. 77 ЦПК України суд не бере до розгляду докази, що не стосується предмета доказування. Судом встановлено, що 26.10.2018 року між позивачем та відповідачем укладений договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, до якого приєднався відповідач шляхом підписання Заяви про приєднання та Заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредиту) (далі -договір). На підставі вказаного Договору Банк встановив [PERSON] відновлювальну кредитну лінію у розмірі 42000,00 грн. строком на 60 місяців з процентною ставкою 38% річних на картковий рахунок з використанням платіжної картки. Процентна ставка за Кредитом є фіксованою і складає 38 (тридцять вісім) процентів річних за користування кредитними коштами у всіх випадках, кім випадку користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду. Відповідно до п.6.7 Заяви клієнт щомісячно здійснює часткове повернення Кредиту в розмірі обов`язкового щомісячного платежу, визначеної за звітний (білінговий) період на дату сплати обов`язкового щомісячного платежу. Також Клієнт має право в будь який час без сплати Банку будь-яких комісій за це провести дострокове повне чи часткове погашення Кредиту, при цьому в разі дострокового погашення всієї суми Кредиту, Клієнт зобов`язаний надати Банку кошти для погашення заборгованості за нарахованими процентами за користування Кредитом, та іншими сумам, які повинні бути сплачені за Кредитним договором в день такого дострокового погашення Кредиту. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений законом або договором. Судом встановлено, позивачем виконано умови договору та кошти в передбаченому договором розмірі передані відповідачу, проте з боку відповідача має місце неналежне виконання взятих на себе грошових зобов`язань за Договором, у зв`язку з чим виникла прострочена заборгованість за кредитом. Отже, в результаті неналежного невиконання умов кредитного договору з боку відповідача, станом на 22.10.2019 року у відповідача перед позивачем виникла заборгованість в розмірі 47600,36 грн., що складається із наступного: загальна сума основної заборгованості 41981,33 грн.; - загальна сума заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом 5168,71 грн.; -загальна сума заборгованості за РКО ( комісія) 101,09 грн.; -загальна сума нарахованої пені 264,65 грн.; - розмір 3% річних на суму простроченого кредиту 66,57 грн.; -розмір 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів -18,01 грн. Наявність заборгованості у зазначеному розмірі підтверджується розрахунком заборгованості. Відповідно до ст. ст. 526, 1054 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу; за кредитним договором позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до\~статті 599 ЦК України,\~зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно з ст.\~610\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України\~якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то вразі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Як зазначено в ч. 1 статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Враховуючи, що відповідач взятих на себе кредитних зобов`язань в строки, передбачені договором кредиту, належним чином не виконав, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Питання про стягнення судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved