Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-15 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житлом. В позові [PERSON] вказала, що їй на праві власності належить домоволодіння, розташоване за адресою: [ADDRESS]. 25.06.1999 року син позивача зареєстрував шлюб з відповідачем, після чого подружжя проживало в вказаному будинку, де і зареєстрували відповідача. Шлюб було розірвано 22.11.2010 року. Відповідач з серпня 2010 року не проживає у згаданому будинку, проте і не погоджується знятися з реєстрації. Позивач вказує, що в зв'язку з цим відповідач втратила право користування її будинком, а тому просить визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явилася та надіслала заяву, в якій прохає справу розглянути за її відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Третя особа [PERSON] позовні вимоги підтримав. Третя особа Лубенський районний відділ ДМС України у Полтавській області в судове засідання не з'явився та надіслав заперечення, в якому просив в задоволенні позову відмовити через неналежне оформлення позовної заяви. Заслухавши пояснення позивача та третьої особи, покази свідків, дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що за договором купівлі-продажу від 28.04.2000 року, укладеним з [PERSON], позивач набула право власності на будинок, розташований за адресою: [ADDRESS]. 25.06.1999 року син позивача, [PERSON], уклав шлюб з відповідачем, [PERSON] Від шлюбу мають дитину [PERSON] [INFO]. 10.05.2000 року відповідача зареєстровано за адресою: [ADDRESS]. Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 22.11.2010 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] Згідно акту вуличного комітету від 01.04.2015 року [PERSON], яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS], з 01.08.2010 року не проживає за вказаною адресою. В судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] повідомили, що відповідач була зареєстрована за адресою позивача, однак фактично там ніколи не проживала. Вищевказані факти в своїй сукупності свідчать, що відповідач не проживає в будинку належному позивачу, не користується даним житлом, не з'являється в ньому, хоча перешкод в цьому їй ніхто не чинить, не несе жодних витрат по його утриманню, добровільно знятися з реєстрації в ньому не бажає, фактично проживає за іншою адресою. Стаття 41 Конституції України проголошує право кожного володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Стаття 47 Конституції України гарантує право кожному на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Згідно ч.4 ст.156 ЖК України до членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. Відповідно до ст.64 ЖК України до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Згідно ст.405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи викладене, оскільки відповідач без поважних причин понад рік не проживає в будинку за адресою: [ADDRESS], дане житло залишила добровільно, не є його співвласником, вказаний будинок є приватною власністю позивача, суд вважає за необхідне задовольнити позов. Судові витрати понесені позивачем по сплаті судового збору підлягають стягненню на його користь з [PERSON], оскільки згідно ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved