Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-16 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до Оболонського районного суду міста Києва із позовом до [PERSON] , треті особи [PERSON] , приватний нотаріус КМНО Швець Р.О., державний реєстратор КП «Благоустрій Шевченківського району» Красюк Д.Ф., Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ), Друга Київська нотаріальна контора, про витребування майна із чужого незаконного володіння. Одночасно позивачами подано заяву про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно - 1/2 частину квартири [ADDRESS] та заборони відповідачу відчуження 1/2 частини вказаної квартири. В обґрунтування заяви зазначають про те, що в разі незабезпечення їх позову шляхом накладення арешту на частину нерухомого майна та заборони її відчуження, істотно ускладнить або навіть зробить неможливим виконання рішення суду в разі задоволення їх позову в майбутньому. Вивчивши підстави порушеної заяви, суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Пунктами 2, 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб та забороною вчиняти певні дії. Згідно із ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. З огляду на зазначене, в судове засідання для вирішення питання забезпечення позову сторони не викликались. Як роз`яснено у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Враховуючи обґрунтованість наведених заявниками доводів про необхідність вжиття заходів для забезпечення їх позову, наявність реальних ризиків невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду у цій справі, суд дійшов висновку про задоволення заяви в частині забезпечення позову шляхом накладення арешту на 1/2 частину квартири [ADDRESS] . Щодо вимоги заявників про забезпечення позову шляхом заборони [PERSON] відчуження 1/2 частини вказаної квартири, то в цій частині заява є необґрунтованою та задоволенню не підлягає. Крім того, в даному випадку, накладення арешту є достатнім заходом забезпечення позову [PERSON] та [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: partial