Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-26 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~[PERSON] та [PERSON] звернулись до суду в порядку окремого провадження із спільною заявою про розірвання шлюбу. В обґрунтування заяви заявники зазначили, що 21 серпня 2015 року між ними був укладений шлюб, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраціїної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №820. Від сумісного життя мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], який проживає з матірю та знаходиться на її утриманні. Фактично шлюбні відносини між заявниками припинені та не ведеться спільне господарство. За таких обставин заявники дійшли згоди, що збереження сімї неможливо і суперечить їх інтересам та інтересам неповнолітньої дитини. Між заявниками досятнуто згоду стосовно виховання та утримання спільної дитини, про що свідчить нотаріально посвідчений договір від 25.06.2018 року. Заявники [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявились, подали через канцелярію суду заяви про розгляд справи без їх участі, зазначили, що заяву підтримують та просять її задовольнити. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини заяви про розірвання шлюбу, суд вважає, що заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається із ч. 3 ст. 293 ЦПК Україниу порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. Судом встановлено, що 21 серпня 2015 року між заявниками був укладений шлюб, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраціїної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №820. В період шлюбу у заявників народився син [PERSON], 01.06.2016 року, що підтверджується відповідною копією свідоцтва про народження від 16.06.2016 року, серія 1-ВЛ №445982. Також з заяви вбачається, що між заявниками фактичні шлюбні відносини припинені, не ведуть спільне господарство, на примирення не згодні. Між заявниками досягнуто згоди щодо здійснення ними батьківських прав та визначення місця проживання неповнолітньої дитини. Між заявниками 25.06.2018 року укладено договір про сплату аліментів на дитину та щодо здійснення батьківських прав та виконання обовязків, який посвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області [PERSON], зареєстрованого у реєстрі за №1467. Таким чином, спорів щодо порядку виховання та утримання дитини між заявниками немає. В силу ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 109 Сімейного кодексу України, подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року N 11, розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст.109 СК), провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей. Крім того, подружжя подає до суду договір про розмір аліментів на дитину (дітей). Судам слід перевіряти дотримання нотаріального посвідчення такого договору. У ньому сторони передбачають способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину тим з них, хто проживає окремо від дитини. Сторони передбачають у договорі також порядок, умови та форми (грошова і (або) натуральна) надання утримання одним з батьків. Відповідно до\~ч.3 ст.\~109 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. За таких обставин, у суду немає підстав для вжиття додаткових заходів для примирення подружжя, оскільки це буде суперечити моральним засадам суспільства і інтересам обох з подружжя, а тому відповідно до\~ст.\~109 Сімейного Кодексу України, такий шлюб розривається судом. Відповідно до вимог\~ст.113 СК України\~заявник [PERSON] не виявив бажання після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved