Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-22 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] предявили позов до Березненської сільської ради Старокостянтинівського району про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що 8 грудня 2014 року померла [PERSON], якій належала земельна ділянка площею 2.72 га на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ХМ №077111, виданого 20 листопада 2003 року Березненською сільською радою Старокостянтинівського району, що знаходиться на території вказаної сільської ради. Після смерті [PERSON] спадщину прийняла [PERSON] як спадкоємець за заповітом, а [PERSON] має право на обовязкову частку у спадщині. 13 лютого 2015 року [PERSON] звернулась до Старокостянтинівської нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Однак постановою державного нотаріуса від 7 липня 2015 року їй відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину, оскільки право власності на земельну ділянку не було зареєстровано за померлою. Оскільки іншим шляхом оформити право власності на спадкове майно неможливо, тому позивачі просять задовольнити їх вимоги. Позивачка, яка одночасно є представником [PERSON], та представник відповідача в судове засідання не зявились, однак подали письмові заяви, в яких просять справу розглянути без їх участі. Позивачка позовні вимоги підтримує, представник відповідача позов визнав. Згідно з ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути заяву у відсутності сторін на підставі наявних у ній доказів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 1 березня 2010 року [PERSON], якій належала земельна ділянка площею 2.72 га на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ХМ №077111, виданого 20 листопада 2003 року Березненською сільською радою Старокостянтинівського району, заповіла все належне їй майно в рівних частинах на своїх дочок [PERSON] та [PERSON] 8 грудня 2014 року [PERSON] померла. На час відкриття спадщини з нею проживав її чоловік [PERSON], [INFO]. 13 лютого 2015 року до Старокостянтинівської нотаріальної контори звернулась із заявою про прийняття спадщини дочка померлої - [PERSON] В цей же день інша дочка померлої [PERSON] подала заяву до нотаріальної контори про відмову у прийнятті спадщини. Постановою державного нотаріуса від 23 квітня 2015 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом, оскільки за померлою не було зареєстровано право власності на вказану земельну ділянку. Зазначені обставини підтверджуються даними спадкової справи померлої [PERSON], свідоцтвами про народження, укладення шлюбу і смерті, державним актом на право власності на земельну ділянку серії ХМ №077111, виданим 20 листопада 2003 року Березненською сільською радою Старокостянтинівського району та листом управління Держземагенства у Старокостянтинівському районі № О-2203-0.31-1302/2-15 від 01.07.2015 року. Відповідно до вимог ст.1216, 1217, 1233, ч.1 ст.1241, ч.3 ст.1268, ч.1 ст.1269, ч.1 ст. 1275 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обовязкова частка). Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за заповітом, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за заповітом і розподіляється між ними порівну. Як встановлено судом, після смерті [PERSON] спадщину прийняла її дочка [PERSON] як спадкоємець за заповітом. Оскільки інша дочка померлої [PERSON], яка також є спадкоємцем за заповітом, у встановлений законом термін відмовилась від прийняття спадщини, то до [PERSON] перейшла її частка у спадщині. Враховуючи, що [PERSON], який є непрацездатним, постійно проживав зі своєю дружиною [PERSON], в тому числі і на час відкриття спадщини, тому він має право на обовязкову частку у спадщині, яка становить 1/4 частину. За таких обставин суд вважає, що позов слід задовольнити і визнати за [PERSON] в порядку спадкування право власності на 3/4 частини, а за [PERSON] - на 1/4 частину спадкового майна. При розподілі судових витрат суд враховує, що вина відповідача у неможливості в позасудовому порядку оформити спадщину відсутня, тому судові витрати по справі слід віднести на рахунок позивачів.\~ На підставі ст. 1216, 1217, 1233, 1241, 1268, 1269, 1275 ЦК України,

Outcome: approved