Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-22 00:00:00

[PERSON], звертаючись до суду із заявою в порядку окремого провадження, просила встановити факт належності їй трудової книжки, яка видана заводом «Станки та автомати» м. Житомира 11.10.1978 року на імя [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що дошлюбне прізвище [PERSON] [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження та копією диплому про отримання освіти. 14.01.1983 року заявниця зареєструвала шлюб, внаслідок чого змінила прізвище на [PERSON]. При підготовці документів для подачі до пенсійного фонду для оформлення пенсії було встановлено, що у витязі з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, не вірно зазначене прізвище дружини до державної реєстрації шлюбу Нечипоренко. Не відповідність запису дошлюбного прізвища у трудовій книжці та у витязі з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища перешкоджає [PERSON] у реалізації права на отримання пенсії за віком. Заявник в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, заявлені вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Представник заінтересованої особи [PERSON] в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, та у заяві вказав, що проти задоволення заяви не заперечує за умови доведеності її належними доказами. На підставі ч. 3 ст. 211 ЦПК України, якою передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності, якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін. У відповідності до\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до наступного. Статтею 293 Цивільного процесуального кодексу України\~передбачено, що у порядку окремого провадження розглядаються також справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до положень\~ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України,\~суд розглядає справи про встановлення факту, серед іншого, \~належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, імям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Як роз'яснено у пункті 1\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року за №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~(з подальшими змінами та доповненнями), в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. При\~ розгляді справи\~ про встановлення відповідно до п.6 ст. 273 ЦПК факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі,\~ імені,\~ по батькові або замість імені чи по\~ батькові зазначені\~ ініціали\~ суд\~ повинен\~ запропонувати заявникові подати докази про те,\~ що правовстановлюючий документ належить йому і\~ що організація,\~ яка\~ видала\~ документ,\~ не\~ має можливості внести до нього\~ відповідні\~ виправлення. Судом встановлено, що 01.02.1960 року видано свідоцтво УР № 159253 про народження [PERSON], яка народилася 05.01.1960 року (а.с. 9). 28.06.1978 року Київським технікумом легкої промисловості видано [PERSON] диплом (а.с. 8). 11.10.1978 року розпочато заповнення трудової книжки на імя [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про шлюб І-ТП № 448093 прізвище виправлено на [PERSON] (а.с. 6). Згідно копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, який видано за запит [PERSON], прізвище дружини до державної реєстрації шлюбу вказано Нечипоренко (а.с. 7). Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до частини другої ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України,\~суд оцінює\~належність,\~допустимість,\~достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] про\~ встановлення факту належності їй трудової книжки, яка видана заводом «Станки та автомати» м. Житомира 11.10.1978 року на імя [PERSON], є обґрунтованою, оскільки даний факт підтверджений письмовими доказами, які містяться у матеріалах справи та знайшов своє підтвердження в ході судового розгляду справи. Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, оскільки [PERSON] має право на пенсійне забезпечення, для оформлення якого до органів пенсійного фонду необхідно надати трудову книжку. Отже, суд дійшов висновку, що заява [PERSON],\~заінтересована особа\~Житомирське обєднане\~управління Пенсійного\~фонду України\~в Житомирській\~області про\~встановлення факту\~належності документу підлягає задоволенню. Враховуючи наведене та

Outcome: approved