Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-11 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із позовом до [PERSON] про усунення перешкод у вихованні та спілкуванні з сином та онуком, відповідно, а також визначення наступного способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею: батькові кожної другої суботи з «11» год. «00» хв. до «15» год. «00» хв. неділі; в літній період з 1 по 7 червня, з 1 по 7 липня, з 1 по 7 серпня за адресою: м. Ізмаїл, вул. Перемоги, 23; бабці кожної четвертої суботи з «11» год. «00» хв. до «15» год. «00» хв. неділі; в літній період з 15 по 21 червня, з 15 по 21 липня, з 15 по 21 серпня за адресою: м. Ізмаїл, 3-й провулок Шевченко, 50. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в період з 03.11.2006 року по 03.09.2009 року [PERSON] перебував з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, від якого 23.01.2007 року народився син [PERSON] Всі разом вони проживали в будинку позивача [PERSON] Бабця [PERSON] приймала участь у вихованні онука, у звязку з чим, він звик до неї та дуже її любить. Після розірвання шлюбу, через виниклі непорозуміння, відповідач перешкоджає їм у спілкуванні з дитиною, у тому числі, неодноразово відмовляла їм у зустрічах у вихідні та святкові дні. Згідно з висновком органу опіки та піклування виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради, який має рекомендаційний характер, вони мають право на спілкування з дитиною кожної третьої суботи місяця з 10 год. 00 хв. до 18 год. 00 хв. на нейтральній території у присутності матері. Із даним висновком вони не згодні, у звязку з чим, вимушені звернутися до суду. Ухвалою суду від 14.12.2016 року до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, залучений орган опіки та піклування виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради (а.с.24). Ухвалою суду від 12.04.2017 року залишена без розгляду позовна заява [PERSON] до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, орган опіки та піклування виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради, про усунення перешкод у вихованні дитини та спілкуванні з нею, визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею (а.с.94). У судовому засіданні позивач позовні вимог уточнила, остаточно просила: кожної другої і четвертої суботи з «11» год. «00» хв. до «15» год. «00» хв. неділі; в літній період щомісяця по чотири дні за адресою: м. Ізмаїл, 3-й провулок Шевченко, 50 (а.с.96). На задоволенні позову наполягала на підставі викладених у ньому доводів. Відповідач позов та обставини позову визнала в повному обсязі. Наслідки визнання позову їй розяснено відповідно до ч.2 ст.174 ЦПК України. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, вважала позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі. Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку. У відповідності до ст.3 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1989 р. (далі Конвенція), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Стаття 27 Конвенції визначає, що держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. \~ Аналогічні положення містяться у ст.ст.14, 15 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 року №2402, який був прийнятий на розвиток міжнародного права в Україні. Відповідно до ч.2 ст.150, ч.1 ст.151 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Згідно з ч.2 ст.155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. За змістом ст.257 СК України баба має право спілкуватися зі своїми внуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не має права перешкоджати у здійсненні бабою своїх прав щодо виховання внуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба має право на звернення до суду з позовом про їх усунення. Стаття 263 СК України визначає, що спір щодо участі баби у виховані дитини вирішується судом відповідно до статті 159 цього Кодексу. Так, у відповідності до положень ч.ч.1, 2 ст.159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоров'я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Так, у судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 03.11.2006 року по 03.08.2009 року перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.9-11). Як вбачається із свідоцтва про народження серії ІІІ-ЖД №321130, виданого Ізмаїльським відділом РАЦС 16.09.1981 року, [PERSON] є бабкою малолітнього [PERSON] (а.с.13). Рішенням комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради за вих.№02/21-1788 від 17.10.2016 року [PERSON] визначено спосіб участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею кожної третьої суботи місяця, з «10» год. «00» хв. до «18» год. «00» хв., на нейтральній території у присутності матері дитини (а.с.12). Відповідач [PERSON] з часу припинення фактичних шлюбних відносин з [PERSON] чинить позивачу [PERSON] перешкоди у вихованні дитини та спілкуванні з нею; вищевказане рішення комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради не виконує. Згідно з висновком органу опіки та піклування виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради від 10.03.2017 року [PERSON] визначено наступний спосіб участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею кожної третьої суботи місяця, з «10» год. «00» хв. до «18» год. «00» хв., на нейтральній території у присутності матері дитини (а.с.82, 83). Згідно з актом обстеження умов проживання за №22 від 27.02.2017 року, [PERSON] створено відмінні умови для проживання дитини (дитині підготовлена окрема кімната, іграшки, компютер тощо); в будинку тепло, затишно, чисто (а.с.80). Позивач має джерело заробітку, добрі житлово-побутові умови для перебування дитини тривалий час та спілкування з нею у звичній для неї домашній обстановці (а.с.61-72); приймає участь у додаткових витратах на дитину; хвороб, які б становили загрозу для дитини, не має. Дані обставини визнані сторонами у судовому засіданні та у відповідності до ст.61 ЦПК України не підлягають додатковому доказуванню. З огляду на вік дитини, вірогідність впливу на її думку з боку сторін у справі, а також уразливу психіку, суд вважає не доцільним вислуховувати думку дитини при вирішенні спору щодо її виховання. За змістом ч.ч.8, 9 ст.7 СК України регулювання сімейних відношень має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року за №3477-ІV є джерелом права, також свідчить про те, що при визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її звязків із сімєю, крім випадків, коли сімя виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (п.100 рішення ЄСПЛ «Мамчур проти України» від 16.07.2015 року). На підставі наведеного та з урахуванням того, яку роль відіграє розлучення батьків в стані дитини, виходячи з пріоритету прав дитини, яка не може бути заручником особистих відносин батьків, її віку, стану здоров'я, особистих якостей матері, бабки, можливості створення належних матеріально-побутових та психологічних умов для виховання, відпочинку, лікування, оздоровлення і навчання дитини, бажання та можливості бабки піклуватися про її здоров'я та всебічний розвиток, а також той факт, що і мати, і бабця проявляють турботу та увагу щодо малолітньої дитини, її долі, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. На думку суду, заявлений позивачем порядок відповідає інтересам малолітньої дитини; спілкування із бабцею можливе без шкоди для її здоров'я, психічного та фізичного розвитку. Виходячи з пріоритету інтересів дитини, суд не погоджується з висновком органу опіки та піклування, яким позивачу визначено спосіб участі у вихованні та спілкуванні з дитиною кожної третьої суботи місяця з 10 год. 00 х. до 18 год. 00 хв. на нейтральній території в присутності матері, оскільки він не містить передбачені законодавством мотиви. Крім того, враховуючи вік дитини, умова побачення з нею в присутності матері, на думку суду, порушуватиме право позивача на особисте спілкування та прямі контакти.

Outcome: approved