Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-19 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано у судовому порядку у 2003 році, та від спільного подружнього життя мають сина [PERSON], [INFO]. [PERSON] 16.12.2014 року звернулася з позовом у суд про стягнення з відповідача аліментів на утримання сина у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з моменту досягнення сином повноліття до закінчення навчання, посилаючись на те, що син є студентом першого курсу стаціонарної форми навчання Вищого професійного училища №20 м.Львова, у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги. Суд ухвалив справу розглядати без участі представника позивача та відповідача, кожен з яких представив заяви, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить слухати справу у їхню відсутність (заяви в матеріалах справи), що відповідає вимогам ст.158 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до вимог ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Як вбачається із роз'яснень, даних в п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч.3 ст.199 СК право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають. Як встановлено судом, [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано у судовому порядку у 2003 році (а.с.3). Син сторін [PERSON], [INFO], зареєстрований та проживає разом з матір'ю [ADDRESS] та, після досягнення повноліття [INFO], продовжує навчатися на стаціонарній формі навчання Вищого професійного училища №20 м.Львова, у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги, а його батько [PERSON] (а.с.4) в змозі йому таку надавати, так як є здоровим і працездатним, погодився сплачувати аліменти у розмірі, який просить позивач. [PERSON], згідно довідки навчального закладу № 668 від 20.11.2014 року, закінчує навчання 31.12.2015 року (а.с.6). Згідно із ст.200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. У відповідності до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Виходячи з наведеного та враховуючи, що позивач продовжує навчання і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, тому з відповідача слід стягувати аліменти на утримання повнолітнього сина в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з [INFO] до закінчення ним навчання 31.12.2015 року. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави, а тому із [PERSON] слід стягнути 243,60 грн. судового збору в дохід держави, від сплати якого при подачі позовної заяви позивач була звільнена. У відповідності до ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved