Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-13 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] , (далі - позивачі) звернулись до суду із позовом до Ситняківської сільської ради (далі - відповідач), в якому вказали, що [INFO] померла їх мати, [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина, зокрема, на: житловий будинок із господарськими надвірними спорудами та будівлями, що розташований у [ADDRESS] ; земельну ділянку площею 2,1177 га для ОСГ із кадастровим номером 3222787400:02:003:0041 та земельну ділянку площею 2,1176 га для ОСГ із кадастровим номером 3222787400:02:003:0040. Вказані земельні ділянки були передані у власність [PERSON] в результаті виділення на місцевості в натурі земельних часток (паїв). Згідно заповіту, складеного померлою [PERSON] , все своє майно вона заповіла своїм дітям, позивачам по справі у рівних частках. Інших спадкоємців ні за законом ні за заповітом немає. У визначений законом термін позивачі звернулися із заявою про прийняття спадщини, у зв`язку з чим Макарівською районною державною нотаріальною конторою було відкрито спадкову справу № 289/2018 та видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] на згаданий вище житловий будинок з по господарськими спорудами. Однак на інше спадкове майно, а саме на спірні земельні ділянки, у видачі свідоцтва про право на спадщину було відмовлено постановою № 774/02-31 від 24.07.2020 року, оскільки реєстрація права власності на вказані ділянки проведена державним реєстратором після смерті [PERSON] . Таким чином офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття речових прав на нерухоме майно шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відбулося після смерті особи власника, що суперечить положенням Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а також положенням ЦК України. Оскільки згідно ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність особи (здатність мати цивільні права та обов`язки) припиняється у момент смерті фізичної особи. Поряд з тим [PERSON] за життя отримала право на приватизацію у законний спосіб окремо визначені земельні ділянки, які були передані їй уповноваженим органом та у межах норм, визначених законом у результаті виділення на місцевості в натурі земельних часток (паїв). Враховуючи, що позивачі прийняли частину спадщини за заповітом та отримали на частину майна свідоцтво про право на спадщину, вважається що вони прийняли усе спадкове майно та прав на нього, в тому числі і на спірні земельні ділянки, адже до складу спадщини входять усі прав та обов`язки, що належали померлому спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. То ж, позивачі, посилаючись на ст. ст. 1216, 1218, 1222-1223, 1225, 1268 ЦК України враховуючи, що їх матері, [PERSON] , за життя було передано у власність вказані вище земельні ділянки, виділені їх в натурі на місцевості, остання за життя розпочала процедуру приватизації цих земельних ділянок, просили суд визнати за ними у порядку спадкування, спільне право на завершення процесу приватизації та безоплатної передачі у спільну власність в рівних частинах земельної ділянки площею 2,1177 га для ОСГ із кадастровим номером 3222787400:02:003:0041 та земельної ділянки площею 2,1176 та для ОСГ із кадастровим номером 3222787400:02:003:0040. Також просили суд скасувати державну реєстрацію права власності [PERSON] на земельну ділянку із кадастровим номером 3222787400:02:003:0041 (номер запису про право власності 30228009 від 07.02.2019 року) та земельну ділянку із кадастровим номером 3222787400:02:003:0040 (номер запису про право власності 30228191 від 07.02.2019 року), оскільки її було проведено з порушенням норм закону, а саме після смерті [PERSON] . Ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 14.08.2020 року позов [PERSON] та [PERSON] , прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 14.09.2020 року, встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Також даною ухвалою суду відповідно до ст. 84 ЦПК України витребувано від від Макарівської районної державної нотаріальної контори Київської області належним чином засвідчену копію спадкової справи №289/2018 до майна померлої [INFO] [PERSON] , яка надійшла до суду та приєднана до матеріалів справи (а.с. 38-53). У підготовче судове засідання позивачі не прибули, їх представник, адвокат Живага О.В. через канцелярію суду подав письмову заяву, в якій просив проводити засідання без його участі, позовні вимоги підтримав (а.с. 54). Відповідач в установлений судом строк подав відзив на позовну заяву, в якому позов визнав повністю, та просив слухати справу у відсутності його представника (а.с. 37). Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослі дивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне. [INFO] померла [PERSON] , яка до дня смерті проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 05.06.2018 року (а.с. 6), довідкою №207 від 27.07.2020 року Ситняківської сільської ради (а.с. 13). Після її смерті відкрилась спадщина на: житловий будинок із господарськими надвірними спорудами та будівлями, що розташований у [ADDRESS] ; земельну ділянку площею 2,1177 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства із кадастровим номером 3222787400:02:003:0041 та земельну ділянку площею 2,1176 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства із кадастровим номером 3222787400:02:003:0040. Як вбачається із спадкової справи №289/2018 до майна померлої [INFO] [PERSON] , заведеної Макарівською районною державною нотаріальною конторою Київської області, згідно заповіту, посвідченого 02.08.2010 року секретарем виконкому Ситняківської сільської ради Пузаковою А.А., який на день смерті спадкодавця не змінений та не скасований, [PERSON] все своє майно вона заповіла своїм дітям (позивачам по справі) у рівних частках (а.с. 43). Інших спадкоємців ні за законом ні за заповітом, які б прийняли спадщину, судом не встановлено. Позивачі у визначений законом строк звернулись до нотаріальної контори з відповідними заявами про прийняття спадщини та на частину спадкового майна, а саме житловий будинок з господарськими спорудами у [ADDRESS] отримали свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а.с. 51-зворотній бік, а.с. 52) та зареєстрували своє право власності на житловий будинок у встановленому законом порядку, що підтверджується Витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 11, 12). Однак на інше спадкове майно, а саме згадані вище земельні ділянки, у видачі свідоцтва про право на спадщину було відмовлено постановою № 774/02-31 від 24.07.2020 року (а.с. 53), оскільки реєстрація права власності на вказані ділянки проведена державним реєстратором після смерті [PERSON] . Так, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 30.10.2004 року (а.с. 9), [PERSON] прийняла у спадщину після смерті чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] , право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Оберіг», що знаходиться на території Ситняківської сільської ради, розміром 2,17 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), належного померлому на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай), виданого 18.03.2002 року на підставі Рішення Макарівської РДА №47 від 22.02.2001 року. Згідно довідки №63 від 11.03.2020 року Ситняківської сільської ради, за [PERSON] рахується частка (пай) під №369 в адміністративних межах сільської ради (а.с. 15). Згідно довідки №62 від 11.03.2020 року Ситняківської сільської ради, за [PERSON] рахується частка (пай) під №370 в адміністративних межах сільської ради (а.с. 14). Так, [PERSON] належало право на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Оберіг», що знаходиться на території Ситняківської сільської ради, розміром 2,17 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) відповідно до Сертифікату серії РН №357168, виданого 28.03.2001 року на підставі Рішення Макарівської РДА №47 від 22.02.2001 року (а.с. 42). Розпорядженням Макарівської районної адміністрації Київської області від 26.11.2018 року № 950 «Про затвердження технічної документації щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі власникам земельних часток (паїв)» [PERSON] передано у власність дві земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 2,1177 та 2,1176 із кадастровими номерами 3222787400:02:003:0041 та 3222787400:02:003:0040 (а.с. 16-18) як власнику земельних часток (паїв). 07.02.2019 року на підставі Розпорядження від 26.11.2018 року № 950 державним реєстратором було відкрито розділи щодо реєстрації об`єктів нерухомості (земельних ділянок) та внесено записи про право власності [PERSON] №30228191 на земельну ділянку із кадастровим номером 3222787400:02:003:0040 та запис №30228009 про право власності [PERSON] на земельну ділянку із кадастровим номером 3222787400:02:003:0041, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (а.с. 21, 22), та відповіддю ГУ Держгеокадастру у Київській області (а.с. 20). Між сторонами виникли правовідносини, які регулюються зокрема Цивільного кодексу України (далі -ЦК України) та Земельного кодексу України (далі - ЗК України). Як встановлено ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. ст. 1217 та ст. 1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до ст. 126 ЗК України, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідно п.6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України №5 від 07.02.2018 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК), проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Разом із тим суди повинні розмежовувати право на спадщину як майнове право (об`єкт спадкування) та виникнення права власності на спадкове майно як на об`єкт нерухомого майна. Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Приймаючи визнання відповідачем позову, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, враховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що позивачі належать до спадкоємців за заповітом після смерті [INFO] [PERSON] , інших спадкоємців, які б прийняли спадщину, ні за законом/заповітом судом не встановлено, спадщину прийняли та на частину спадкового майна отримали відповідні свідоцтва про право на спадщину, та оскільки спадкодавець [PERSON] , за життя не набула права власності на земельну ділянку згідно зі ст. ст. 125, 126 ЗК України, проте розпочала процедуру приватизації земельних ділянок відповідно до чинного законодавства України, то до спадкоємців, тобто до позивачів відповідно до ст. 1218 ЦК України переходить право на завершення приватизації та одержання правовстановлюючих документів на ці земельні ділянки на ім`я спадкоємців. Також підлягають задоволенню і позовні вимоги про скасування державної реєстрації права власності [PERSON] на земельну ділянку із кадастровим номером 3222787400:02:003:0041 та земельну ділянку із кадастровим номером 3222787400:02:003:0040, оскільки її було проведено з порушенням норм закону, а саме після смерті [PERSON] . Судові витрати по оплаті судового збору не підлягають стягненню з відповідача, оскільки відповідач не вчиняв протиправних дій, що стали підставою даного позову та покладаються на позивача. Поряд з тим, відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 420,40 грн., слід повернути позивачу з бюджету, оскільки відповідач визнав позов. Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved