Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-03 00:00:00

[PERSON] у серпні 2016 р. звернулася до суду з позовом до [PERSON], 3 особа-Харківський районний відділ державної виконавчої служби ( далі ВДВС) Головного територіального управління юстиції у Харківській області про стягнення з відповідача заборгованості по аліментах у сумі 16120 грн. 43 коп., неустойки ( пені) за несплату аліментів в період з 31.08.2013 р. по 31.07.2016 р. в сумі 7010 грн. 90 коп., змінити спосіб стягнення аліментів відповідно до рішення Жовтневого районного суду м.Харкова від 27.10.2010 р. на утримання неповнолітнього сина [PERSON] з твердої грошової суми на 1/3 частку усіх видів заробітку кожного місяця. На обґрунтування позову [PERSON] послалася на те, що віддповідач [PERSON] свої аліментні зобовязання належним чином не виконує, в окремі місяці допускав прострочення платежів, неповні платежі, за більшість місяців аліменти не виплачував зовсім, тому на підставі довідки про розмір заборгованості, складеної державним виконавцем Харківського ВДВС Головного територіального управління юстиції у Харківській області, станом на 20.01.2016 р. загальна заборгованість становить 16120 грн. 62 коп. Оскільки вказана заборгованість виникла з вини відповідача позивачка з посиланням на ч. 1 ст. 196 СК України просила стягнути вказану суму неустойки (пені), яку розрахувала в розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожний день прострочення за останні три роки. Позивачка також стверджує, що розмір присуджених за рішеням суду на теперішній час є меншим за мінімальний розмір аліментів, встановлений ч.2 ст. 182 СК України, тому в подальшому просить стягувати аліменти від частини всіх видів доходів. В судовму засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач заперечував проти позову щодо стягнення заборгованості по аліментам та пені, посилаючись на те, що він щомісяця перераховував позивачці кошти на утримання дитини і не має заборгованості, надавши відповідні квитанції, до державного виконавця його не викликали, виконавчий лист за місцем роботи не направляли. [PERSON] згоден в подальшому сплачувати аліменти у частці від заробітку, тому як офіційно працює і має стабільну заробітну плату, але просить зменшити розмір аліментів, які просить стягувати [PERSON] і врахувати стан його здоров'я , оскільки у 2013 р. він переніс операцію з приводу перелому шийки стегна, при якій перебував на лікуванні близько п'яти місяців і потребує в подальшому лікування. Представник 3 - особи в судове засідання не з'явився, про день і час розгляду справи повідомлявся завчасно, із заявою про згоду на участь у справі не звертався. Суд заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, приходить до наступного. Рішенням Жовтневого районного суду м.Харкова від 27.05.2010 р. стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання їх неповнолітнього сина [PERSON] у розмірі 500 грн. щомісяця, починаючи з 03.03.2010 р. і до досягнення ним повноліття. Виконавчий лист пред'явлено позивачкою до примусового виконання. Відповідно до ч.1 ст. 195 СК України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не проводилося стягнення. Згідно з довідкою державного виконавця Харківського ВДВС Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 20.01.2016 р., заборгованість по аліментах станом на 20.08.2015 р. становить 14943 грн. 29 грн. Загальна заборгованість складає 16120 грн. 62 коп., зокрема з 21.08. 2015 р. по 01.09.2015 р.-177 грн. 43 коп., з 01.09.2015 р. по 01.10.2015 р. -500 грн. та повторно за той же вересень 2015 р.- 500 грн. За вимогами, передбаченими частиною першою статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. За своєю правовою природою аліментні зобов'язання це періодичні платежі, які боржник зобов'язаний сплачувати щомісячно і несвоєчасна сплата аліментів передбачає настання негативних наслідків матеріального характеру у вигляді стягнення неустойки (пені). В судовому засіданні відповідач стверджував про відсутність заборгованості по сплаті аліментів та надав суду для огляду відповідні фіскальні чеки за період з 2010 р. по вересень 2016 р. про перерахування стягнутої за рішенням суми-500 грн. щомісяця. Копії фіскальних чеків про грошовий переказ за період з серпня 2013 р. до теперішній час ( в межах позовних вимог щодо здійснення розрахунку розміру пені за трирічний строк) долучені до матеріалів справи. Таким чином, сума заборгованості по аліментам, що міститься у довідці Харківського ВДВС, суперечить наданим відповідачем доказам про виконання ним належним чином обов'язку по утриманню дитини, згідно з рішенням суду. На виконання вимог ст.60 ЦПК України, позивач не довела тих обставин, що рішення суду про стягнення аліментів на її користь не виконувалося з вини відповідача, тому підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення заборгованості і пені за порушення строку виплати аліментів суд не находить. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може згодом бути зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів, у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення стану здоров'я когось із них. Згідно з ч.3 ст. 181, ч.1 ст.183 Сімейного Кодексу України кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу і ( або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Позивач просить стягнути аліменти в розмірі 1/3 частини заробітку відповідача. Як встановлено судом, [PERSON] офіційно працює, має стабільну заробітну плату і не заперечує проти стягнення з нього аліментів, з урахуванням його стану здоров'я та потреби у лікуванні , у розмірі ? частини доходу щомісяця. З огляду на зазначені обставини, суд вважає за необхідне зміними розмір стягнутих за рішенням суду аліментів на дитину з твердої грошової суми на ? частку з усіх видів заробітку відповідача щомісяця. Відповідно до ст.ст. 79, 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір в дохід держави. На підставі викладеного і

Outcome: partial