Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-16 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в обґрунтування якого зазначає, що 21 жовтня 2006 року між ними зареєстровано шлюб. У шлюбі народилося двоє дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує, що шлюбні стосунки з відповідачем припинені з червня 2020 року, подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим, у зв`язку з чим просить розірвати шлюб. Ухвалою суду від 13 квітня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в спрощеному позовному провадженні. Позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, просить задовольнити, слухання справи здійснювати без її участі, про що надала відповідну заяву. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про слухання справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не подав. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін в заочному порядку. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Як убачається з матеріалів справи, 21 жовтня 2006 року Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис № 1017 (а.с. 2). Після одруження [PERSON] замінила прізвище на « [PERSON] ». Сторони мають двох дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 3, 5). Як зазначає позивач у позовній заяві, сторони спільного господарства не ведуть, стосунків не підтримують, шлюбні відносини припинено з червня 2020 року. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст. ст. 111, 112 СК України, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, суд вважає примирення сторін неможливим. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї є неможливим і суперечить інтересам сторін, позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. За загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти, суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. У разі наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини (висновок Верховного Суду у постанові від 15 січня 2020 року по справі № 200/952/18, провадження № 61-14859св19). Відповідно до ч. 1 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Враховуючи відсутність заперечень з боку відповідача щодо залишення місця проживання дітей з матір`ю, суд вважає за можливе після розірвання шлюбу малолітніх - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , залишити проживати разом з матір`ю [PERSON] . Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір у розмірі 908 грн., а відтак з відповідача на користь позивача необхідно стягнути зазначену суму.

Outcome: approved