Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-09 00:00:00

Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії - Донецьке обласне управління ПАТ «Ощадбанк» (далі АТ «Ощадбанк») звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості та стягнення судових витрат, обґрунтувавши свої вимоги тим, що відповідно до укладеного між позивачем та [PERSON] договору №1443/02-ДК від 04.05.2011 по відкриття працівнику ВАТ «Ощадбанк» карткового рахунку для платіжної картки та здійснення розрахунково-касового обслуговування за дебетово-кредитною схемою та відповідно до додаткового договору №2 до Договору №1443/02-ДК від 04 травня 2011 року про відкриття працівнику ВАТ «Ощадбанк» карткового рахунку для платіжної картки та здійснення розрахунково-касового обслуговування за дебетово-кредитною схемою від 08 жовтня 2013 року [PERSON] було надано кредит у розмірі 40 000,00 грн. з фіксованою процентною ставкою за кредитом, яка складає 10,5 % річних і сплачується щомісячно. Проте [PERSON] належним чином не виконував зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого утворилась заборгованість станом на 22.07.2019 року у сумі 34823, 37 грн., що складається з заборгованості за основним боргом (кредитом) - 26827,54 грн., процентами за користування кредитом - 6325,47 грн., комісії - 26,83 грн., витрат від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 1007,13 грн., 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 178,61 грн., 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 457,79 грн. У зв`язку з чим, позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитом та судові витрати. У судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася по невідомим суду причинам. Про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, в установленому законом порядку, в зв`язку з чим, суд відповідно до ст. 280 ЦПК України дійшов до висновку, про можливість ухвалення заочного рішення, на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, на підставі частини другої статті 274 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідив надані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Між сторонами по справі виникли цивільно-правові відносини на підставі договору кредитування, які регулюються Цивільним кодексом України. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає з суті кредитного договору. Судом встановлено, що між Відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» та [PERSON] було укладено договір №1443/02-ДК від 04.05.2011 по відкриття працівнику ВАТ «Ощадбанк» карткового рахунку для платіжної картки та здійснення розрахунково-касового обслуговування за дебетово-кредитною схемою та відповідно до додаткового договору №2 до Договору №1443/02-ДК від 04 травня 2011 року про відкриття працівнику ВАТ «Ощадбанк» карткового рахунку для платіжної картки та здійснення розрахунково-касового обслуговування за дебетово-кредитною схемою від 08 жовтня 2013 року [PERSON] було надано кредит у розмірі 40 000,00 грн. з фіксованою процентною ставкою за кредитом, яка складає 10,5 % річних і сплачується щомісячно. Відповідно до п. 6.1.2. Договору відповідач зобов`язався щомісячно сплачувати за кредитом всі платежі, не пізніше 25 числа місяця, наступного за звітним. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Судом встановлено, що кредитний договір укладений сторонами в письмовій формі, підписаний уповноваженою на це посадовою особою позивача та відповідачем [PERSON] . Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав. Згідно з ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого позивачем, заборгованість за договором укладеним з відповідачем станом на 22.07.2019 року складає 34823, 37 грн., що складається з заборгованості за основним боргом (кредитом) - 26827,54 грн., процентами за користування кредитом - 6325,47 грн., комісії - 26,83 грн., витрат від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 1007,13 грн., 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 178,61 грн., 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 457,79 грн. Відповідно до ст. 610 ЦК України невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання є порушенням позичальником своїх зобов`язань. Відповідно до вимог ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти і такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з положеннями пунктів 3.1. та 3.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань» від 17.12.2013 року № 14, інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена ч. 2 ст. 625 ЦК України не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Відтак, відповідач зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, а також три проценти річних від простроченої суми. Позивачем здійснене нарахування 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 178,61 грн. та 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 457,79 грн. Отже, аналізуючи надані по справі докази в їх сукупності, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги повністю та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по кредиту за договором №1443/02-ДК від 04.05.2011 року у загальному розмірі 34823, 37 грн. При цьому суд виходить з вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України, відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, і кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідач в судове засідання не з`явився, не скористався своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надав належних доказів, які спростовують доводи позивача. Отже, суд, на підставі наявних у справі доказів, дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог повністю. Крім того, позивач Відкрите акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» змінило назву на Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк». Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Пунктом 1 ч.2 ст.141 ЦПК України передбачено, що у разі задоволення позову, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1921,00 грн., який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved