overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-25 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин, посилаючись на те, що [INFO] померла їх мати [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді квартири та грошових коштів. Для отримання спадщини заявниці звернулись до П'ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини, однак 28 травня 2014р. отримали відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на кошти, оскільки прізвище матері в свідоцтві про смерть не співпадає з прізвищем зазначеним у свідоцтвах про народження заявниць. З огляду на викладене [PERSON] та [PERSON] просять ухвали рішення, яким встановити, що померла [PERSON] є їх рідною матір'ю. В судовому засіданні [PERSON] та [PERSON] підтримали заяву за викладеними в ній обставинами та просили задовольнити в повному обсязі. Зацікавлена особа - Головне управління юстиції в м. Києві про розгляд справи був належним чином повідомлений (а.с.18), причини неявки в судове засіданні представника не повідомили. За даних обставин, суд вважав за можливе проводити розгляд справи за відсутності представника. Вислухавши пояснення [PERSON], [PERSON] та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено наступне. Відповідно до свідоцтва про смерть, [PERSON] померла [INFO] у віці 95 років (а.с.4). Відповідно до свідоцтва про народження, батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). Відповідно до копії свідоцтва про одруження, [PERSON] одружилась з [PERSON] 06 лютого 1967 року та змінила прізвище після одруження на [PERSON] (а.с.) Відповідно до свідоцтва про народження, батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON] (а.с.5). Отже, враховуючи та що у [PERSON] та [PERSON] ті ж самі батьки, суд приходить до висновку, що [PERSON] та [PERSON] є рідними сестрами. Відповідно до посвідки про шлюб, 25 червня 1939 року [PERSON] та [PERSON] вступили в шлюб. Прізвище після одруження [PERSON] не змінювала (а.с.8). Відповідно до довідки №222 виданої 27.03.1998 року виконкомом Женишковецької сільської ради Віньковецького району Хмельницької області, сімя [PERSON] та його дружина [PERSON] проживали в [ADDRESS] в складі їхньої сім'ї рахувався і проживав син [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO] (а.с.9). Вищевказана довідка підтверджує факт про те, що [PERSON] є матір'ю [PERSON], а оскільки, [PERSON] та [PERSON] є рідними сестрами, суд вважає, що в судовому засіданні заявниками доведено факт родинних відносин та встановлено, що померла [PERSON] є рідною матір'ю заявниць. Враховуючи викладене, суд вважає заяву [PERSON] та [PERSON] обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-27 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з заявою про надання право на шлюб їх доньці [PERSON] з [PERSON]. Свою заяву мотивують тим, що [PERSON] проживає з [PERSON], з яким має намір зареєструвати шлюб. Після звернення до органів реєстрації актів цивільного стану, їй повідомлено, що реєстрація шлюбу для осіб, що не досягли шлюбного віку, можливо тільки за рішенням суду. Враховуючи те, що їй 17 років, на даний час вагітна терміном 13-14 тижнів, є необхідність зареєструвати шлюб до народження дитини. [PERSON], її батьки та [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити. Представник органу опіки та піклування не заперечувала проти задоволення заяви. Суд дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] народилась 30.05.2000 року, на час розгляду справи їй виповнилось 17 років та вона є неповнолітньою. Згідно довідки ПБСР ім. З.С. Клименко [PERSON] перебуває на обліку в жіночій консультації вагітність 13-14 тижнів. Відповідно до\~ч. 1 ст. 22 СК України шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. У відповідності до ч.2 цієї статті, особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. Відповідно до\~ст. 23 СК України\~за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Таким чином, зважаючи не те, що [PERSON] є вагітною, її батьки та представник органу опіки та піклування не заперечують проти надання їй права на шлюб, суд вважає, що заява підлягає задоволенню оскільки надання права на шлюб відповідає інтересам заявника.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-31 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з заявою про розірвання шлюбу, в порядку окремого провадження, посилаючись на те, що останнім часом подружнє життя заявників значно погіршилось, заявники намагались зберегти сім'ю, але на даний час переконались, що є зовсім різними людьми і тому в інтересах подружжя та дитини вирішили розірвати шлюб. В судовому засіданні [PERSON] підтримала заяву за викладеними в ній обставинами та просила задовольнити, зазначивши, що дитина залишиться після розлучення проживати з нею. Заявник [PERSON] в судовому засіданні підтримав заяву та просив шлюб розірвати. Вислухавши заявників, судом встановлено наступне. 24 липня 2009 року заявники зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві. Від шлюбу заявники мають доньку [PERSON], [INFO] (а.с.13). Відповідно до ч.1 ст. 109 СК України, подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. 18 лютого 2016 року [PERSON] та [PERSON] уклали договір про визначення місця проживання дитини, умов її утримання та участі батьків у вихованні (а.с.14-15). Судом встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі заявників. Відповідно до ч.3 ст. 109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Судом встановлено, що після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права заявників, а також права їхніх малолітніх дітей. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-12 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з заявою про розірвання шлюбу, в порядку окремого провадження, посилаючись на те, що починаючи з 2013 року по подружнє життя заявників значно погіршилось, погляди на сімейне життя виявились абсолютно різними. Заявники не могли досягти згоди з багатьох питань, які поставали перед ними. З жовтня 2014 року фактичні шлюбні відносини були припинені, враховуючи неможливість відновлення між заявниками повноцінних сімейних відносин, вважають, що шлюб між ними повинен бути розірваний. В судовому засіданні [PERSON] підтримала заяву за викладеними в ній обставинами та просила задовольнити, зазначивши, що малолітні діти залишаться після розлучення проживати з нею. Заявник [PERSON] в судовому засіданні підтримав заяву та просив шлюб розірвати. Вислухавши заявників, судом встановлено наступне. 25 грудня 2009 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві. Після одруження [PERSON] змінила прізвище на [PERSON]. Від шлюбу заявники мають малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.8,9). Відповідно до ч.1 ст. 109 СК України, подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. 19 лютого 2015 року [PERSON] та [PERSON] уклали договір про визначення місця проживання дітей, умов їх утримання та участі батьків у їх вихованні (а.с.10-11). Судом встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі [PERSON] та [PERSON] Відповідно до ч.3 ст. 109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Судом встановлено, що після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права заявників, а також права їхніх малолітніх дітей. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-01 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з заявою про розірвання шлюбу, в порядку окремого провадження, посилаючись на те, що у зв'язку з різними поглядами на сімейне життя та побут, спільне життя заявників не склалось, а тому вважають, що шлюб між ними повинен бути розірваний. В судовому засіданні [PERSON] підтримала заяву за викладеними в ній обставинами та просила задовольнити, зазначивши, що малолітній син залишиться після розлучення проживати з нею. Заявник [PERSON] в судовому засіданні підтримав заяву та просив шлюб розірвати. Вислухавши заявників, судом встановлено наступне. 08 листопада 2008 року [PERSON] та [PERSON]. зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві. Після одруження [PERSON]. змінила прізвище на [PERSON]. Від шлюбу заявники мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.6). Відповідно до ч.1 ст. 109 СК України, подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. 31 жовтня 2015 року [PERSON] та [PERSON] уклали договір між батьками щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дитини. Судом встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі [PERSON] та [PERSON] Відповідно до ч.3 ст. 109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Судом встановлено, що після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права заявників, а також права їхнього малолітнього сина. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-26 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з заявою, про розірвання шлюбу в порядку ч.3 ст.234 ЦПК України, вказуючи суду на те, що з 15 вересня 2007 р. вони перебувають в зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] [INFO], спільне життя не склалося, оскільки у них різні погляди на життя, на виховання дітей та ведення домашнього господарства, почуття любові один до одного більше не відчувають, вказували суду на те, що розірвання даного шлюбу відповідає як їх інтересам так і інтересам їх сина. Зазначали, що між ними досягнуто письмової угоди про утримання та визначення місця проживання дитини, спору щодо поділу майна між ними немає. Враховуючи наведене, просили постановити рішення, яким розірвати зареєстрований між ними шлюб. Заявник [PERSON] в судовому засіданні, підтримав заяву про розірвання шлюбу та просив її задовольнити, вказував, що примирення між ним та дружиною не можливе. В судовому засіданні заявниця [PERSON] просила заяву задовольнити підтвердивши суду обставини викладені в заяві. Суд, вислухавши пояснення [PERSON] та [PERSON], дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 15 вересня 2007р., від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] [INFO] (а.с. 9, 10 - копії свідоцтва про шлюб та про народження). Відповідно до укладеного між [PERSON] та [PERSON] договору між батьками про участь у вихованні та утриманні дитини від 15.12.2014 р. ( а.с. 5) між останніми досягнуто угоди щодо участі у вихованні, утриманні та місця проживання дитини. Як встановлено в судовому засіданні на момент звернення сумісне проживання [PERSON] та [PERSON] припинено. У заявників різні погляди на життя, на виховання дітей та ведення домашнього господарства, почуття любові один до одного більше не відчувають. Спільне подружнє життя та ведення господарства неможливе, оскільки буде суперечити їхнім інтересам та інтересам дитини. Відповідно до ч.3 ст.234 ЦПК України, у порядку окремого провадження розглядаються також справи про розірвання шлюбу за заявою подужжя, яке має дітей. Згідно до ч.3 ст.109 СК України, суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає що причини, що спонукали сторони на розірвання шлюбу є обгрунтованими, подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї стали неможливими. На підставі зазначеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-26 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з заявою, про розірвання шлюбу в порядку ч.3 ст.234 ЦПК України, вказуючи суду на те, що з 22 липня 2001 р. вони перебувають в зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають малолітніх синів, [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] Спільне життя не склалося, оскільки до шлюбу знали одне одного всього чотири місяці і як виявилось після шлюбу, у них були зовсім протилежні погляди на сімейне життя, заявники намагались всіма силами зберегти сімю, але нічого не допомогло це зробити та переконались, що є зовсім різними людьми. Вказували суду на те, що розірвання даного шлюбу відповідає як їх інтересам так і інтересам їх дітей. Зазначали, що між ними досягнуто письмової угоди, дговір між батьками, щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дітей, спору щодо поділу майна між ними немає. Враховуючи наведене, просили постановити рішення, яким розірвати зареєстрований між ними шлюб. Заявник [PERSON] в судовому засіданні, підтримав заяву про розірвання шлюбу та просив її задовольнити, вказував, що примирення між ним та дружиною не можливе. В судовому засіданні заявниця [PERSON] просила заяву задовольнити підтвердивши суду обставини викладені в заяві. Суд, вислухавши пояснення [PERSON] та [PERSON], дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 22 липня 2001р., від шлюбу мають малоолітніх синів [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] (а.с. 6 - копії свідоцтва про шлюб та а.с. 7,8 копія свідоцтва про народження). Відповідно до укладеного між [PERSON] та [PERSON] договору між батьками щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дітей від 04.02.2015 р. ( а.с. 4) між останніми досягнуто угоди щодо здійснення батьківських прав та місця проживання дитини. Як встановлено в судовому засіданні спільне життя заявників не склалося, заявники втратили почуття любові один до одного, заявники не ведуть спільного господарства, проживають окремо. Відповідно до ч. 3 ст. 234 ЦПК України, у порядку окремого провадження розглядаються також справи про розірвання шлюбу за заявою подужжя, яке має дітей. Згідно до ч.2 ст.112 СК України, суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що причини, що спонукали сторони на розірвання шлюбу є обгрунтованими, подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї стали неможливими. На підставі зазначеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-04 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з заявою про розірвання шлюбу, в якій посилаються на те, що 17.11.1990 р. між ними був укладений шлюб. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Вже понад три роки [PERSON] та [PERSON] живуть окремо. Спільне життя не склалось в силу різних темпераментів та різних поглядів на життя. Вже не один раз намагались зберегти сім'ю, але переконались, що зовсім різні люди, тому в інтересах всієї родини вирішили розірвати шлюб. Спору про розподіл спільного майна не мають, оскільки вирішили це питання за домовленістю. В судовому засіданні [PERSON] та [PERSON] заяву підтримали, просили постановити рішення про розірвання шлюбу. Після розірвання шлюбу [PERSON] просила залишити прізвище «[PERSON]». Суд, заслухавши пояснення заявників [PERSON] та [PERSON], дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 17.11.1990 р. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають повнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Сімейні відношення припиненні, подружнього господарства не ведуть, на примирення не згодні. За таких обставин, суд вважає, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, шлюб фактично розпався та існує формально. Після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права заявників та їх дітини, тому заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-22 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з заявою про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого мають доньку [PERSON] , 2012 р.н. Причиною розірвання шлюбу є різні погляди на сімейне життя та виховання дитини, припинення ведення спільного господарства, фактичне припинення шлюбних відносин, з січня 2017 р. не проживають разом та не ведуть спільне господарство. 11.03.2013 р. ухвалою Деснянського районного суду м. Києва відкрито провадження по справі. В судовому засіданні представники заявників вимоги заяви підтримали в повному обсязі, просили розірвати шлюб. Від заявників в судове засідання надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд приходить до наступного. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 26.11.2011 р. у Лівобережному відділі державної реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім`ї, а/з 2938. Від шлюбу подружжя має доньку - [PERSON] , [INFO] . 18.02.2019 р. між [PERSON] та [PERSON] укладено договір про участь батьків у забезпеченні умов життя дитини та виховання дитини. Подружнє життя не склалось, причиною розірвання шлюбних відносин стало те, що у заявників не співпадають погляди на сімейне життя, шлюбно-сімейні стосунки заявники не підтримують, спільне господарство не ведуть з січня 2017 р., при цьому зберегти сім`ю та відновити свої стосунки не бажають. У відповідності до ч. 3 ст. 293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про, зокрема, розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей. Згідно ст. ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 109 СК України, подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом з письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їх дитини. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що сім`я фактично розпалась та зберегти її неможливо, оскільки збереження сім`ї призведе до порушення інтересів кожного з подружжя та їх дитини, тому є наявні підстави для задоволення позову щодо розірвання шлюбу. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-24 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з заявою про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя у них не склалося. Сторони не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільно господарство та проживають окремо. У зв'язку в вказаним сторони просять суд розірвати шлюб укладений між ними. До початку судового засідання [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з заявами про розгляд справи за її відсутності, вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленим наступні обставини. [PERSON] та [PERSON] перебувають в шлюбі з 23.05.2009 року, який було зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 710. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину: доньку - [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що спільне життя у заявників не склалось, у зв'язку з вони не підтримують шлюбні стосунки, не ведуть спільно господарство та проживають окремо. 22.10.2014 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено, нотаріально посвідчений договір про проживання, виховання дитини та сплату аліментів на її утримання Спору щодо поділу майна, заявники не мають. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей. Таким чином, суд приходить до висновку, що заява [PERSON], [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, оскільки збереження шлюбу суперечитиме інтересам обох сторін та інтересам малолітньої дитини. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-28 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з заявою про усиновлення малолітнього [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що вони перебувають в шлюбі, дітей не мають, бажають усиновити дитину. В суді заявники заяву підтримали, просили її задовольнити. Заслухавши пояснення заявників, свідка, висновок представника органу опіки та піклування, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] в місті Славута Хмельницької області. В свідоцтві про народження його батьками указані: [PERSON] та [PERSON], яка рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 30.10.2013 року (справа № 682/2743/13-ц) позбавлена батьківських прав відносно сина [PERSON], [INFO]. Відомості про батька виключені з актового запису про народження дитини, відповідно до рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 12.12.2012 р.( справа № 2214/3724/12). Відповідно до розпорядження Славутської районної державної адміністрації [PERSON] наданий Статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Малолітній [PERSON] з травня 2013 року перебуває у Хмельницькому спеціалізованому будинку дитини «Берізка» на повному державному забезпеченні, де до нього ніхто не навідувався і не цікавився ним, що стверджується інформацією дитячого будинку від 08.01.2014 року № 30. Відомостей про наявність у дитини братів, сестер у дитячому закладі немає. Згідно з медичним висновком [PERSON] має змішані специфічні розлади психічного розвитку F 83. Дитина отримала щеплення відповідно до віку. Заявники перебувають в зареєстрованому шлюбі з 19.10.2003 року, дітей не мають, матеріально забезпечені, здорові, житлом також забезпечені. Виключно позитивно характеризуються. Перебувають на обліку в службі у справах дітей Летичівської райдержадміністрації Хмельницької області з 08.08.2013 року за № 55, як кандидати в усиновителі. Виявили бажання усиновити дитину, зі станом його здоров'я обізнані, встановили гарний контакт із дитиною. Усиновлення заявниками [PERSON] буде відповідати найвищим інтересам дитини.

Outcome: approved