Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-17 00:00:00

[PERSON] (надалі також позивач) звернулася до суду із позовними вимогами до [PERSON] (надалі також відповідач) про розірвання шлюбу, мотивуючи їх тим, що з 21 травня 2003 року вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільну дитину: доньку [PERSON] , [INFO] . Позов мотивує тим, що вони з відповідачем мають різні характери, стремління та вподобання, по різному відносяться до життя та виховання дитини. Певний час припинили з відповідачем шлюбні стосунки і перестали вести спільне господарство, на примирення категорично не згодна, шлюб зберігати не має наміру, тому позивач просить розірвати їх шлюб. 02.09.2021 р. суд відкрив провадження у цій справі та з урахуванням ч. 4 ст. 19 ЦПК України вирішив її розглянути у порядку спрощеного провадження (а.с. 43-44). Сторони не подавали клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні. 02.09.2021 р. суд направив на зареєстровану адресу та на адресу місця проживання відповідача поштові відправлення з ухвалою про відкриття провадження у справі у спрощеному провадженні та копію позовної заяви з додатками, із пропозицією направити до суду свій відзив на позов (а.с. 46). 04.09.2021 р. та 16.09.2021 р. відповідач отримав цю ухвалу, проте відзиву на позов в установлений судом строк не подав (а.с. 49, 51). Розглянувши наявні у справі документи і матеріали, суд приходить до висновку, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню з наступних підстав. Зі свідоцтва про одруження Серія [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Глухівського міського управління юстиції Сумської області, вбачається, що [PERSON] і [PERSON] одружилися 21.05.2003 р., актовий запис за № 66, прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON] (а.с. 41). З оглянутої копії свідоцтва про народження вбачається, що сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] (а.с. 7). Судом встановлено, що на час розгляду справи сторони не підтримують подружніх стосунків, позивач вважає неможливим збереження сім`ї, бажає шлюб розірвати, на примирення не згодна. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 55 Сімейного кодексу України, дружина та чоловік зобов`язані піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Враховуючи вищезазначені норми закону та особливий характер сімейних відносин і їх об`єктивну недоступність для оточуючих, суд не може покласти обов`язок збереження сім`ї на одного з подружжя при наявності на це його категоричного заперечення. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що сім`я сторін розпалася, збереження шлюбу буде суперечити інтересам як подружжя, і тому цей шлюб необхідно розірвати. На підставі викладеного та відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved