Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-23 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON]\~ (надалі також позивач) звернулася до суду з позовом до Фотовизької сільської ради Глухівського району Сумської області (надалі також відповідач), третя особа: Відділ у Глухівському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, про визнання права власності на земельну частку (пай) у порядку спадкування за законом. Позивач обґрунтовувала позов тим, що 30.12.1997 року помер її дядько [PERSON], який проживав в [INFO]. Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно, яке складається із земельної частки (паю) площею 10,72 умовних кадастрових гектар, на підставі Сертифікату на право на земельну ділянку (пай) серії СМ № 0106121, зареєстрованого під № 121 від 01.10.1996 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по САПТЗТ «Іскра» на території Фотовизької сільської ради, виготовленого на підставі розпорядження голови Глухівської райдержадміністрації від 04.09.1996 року за № 346. Відповідно до ст. ст. 530, 549 ЦК УРСР, спадкоємцем другої черги на майно, що залишилось після смерті [PERSON], бо відсутні спадкоємці першої черги, є його рідна сестра [PERSON], яка прийняла спадщину фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном. 20.09.2016 року [PERSON] померла. Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно. Позивач є спадкоємцем першої черги після смерті матері [PERSON], на протязі шести місяців після смерті матері вона звернулась до приватного нотаріуса Глухівського районного нотаріального округу Сумської області [PERSON] з заявою про прийняття спадщини. Однак, оскільки сертифікат було втрачено, і нотаріус відмовила їй у видачі відповідно свідоцтва про право на спадщину у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно, вона не може оформити спадщину після померлої матері, і тому просить визнати за нею право власності на зазначену земельну ділянку в порядку спадкування за законом. \~ \~ \~ \~ \~ \~ В судове засідання позивач та її представник не зявилися, проте представник позивача надав до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримує, справу просить розглянути у їх відсутність. Представник відповідача в судове засідання не зявився, однак надав до суду заяву, у якій просить розглянути справу за їх відсутності, не заперечують проти задоволення позовних вимог. Третя особа в судове засідання свого представника не направила, хоча про час та місце судового засідання була повідомлена належним чином та завчасно. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши та дослідивши письмові докази і матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. З оглянутої судом копії паспорту вбачається, що паспорт видано [PERSON], яка народилася 19.11.1978 року у с. Муравейня Глухівського району Сумської області, зареєстроване місце проживання [PERSON] з 11.08.2004 року с. Муравейня, вул. Лісова, буд. 13, Глухівського району (а.с. 6-7). \~ \~ \~ Відповідно до копії свідоцтва про одруження, 17.11.2000 року позивач зареєструвала шлюб з [PERSON], прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу [PERSON] (а.с. 12). Копією свідоцтва про народження підтверджується, що позивач народилася 19.11.1978 р. у с. Муравейня Глухівського району Сумської області і її матірю записана [PERSON] (а.с. 9). \~ \~ Відповідно до копії свідоцтва про одруження, 14.11.1958 року [PERSON] (мати позивача) зареєструвала шлюб з [PERSON], прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу [PERSON] (а.с. 11). Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження та довідкою про народження підтверджується, що батьками [PERSON] (дядька позивача), [INFO], та [PERSON], [INFO], (матері позивача) є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8-10). \~ \~ \~ Згідно довідки Відділу у Глухівському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області № 31-29-99.1-488/2-17 від 24.03.2017 р., згідно наявних даних станом на 01.01.2013 р., [PERSON], який помер 30.12.1997 р., за життя одержав Сертифікат на право на земельну частку (пай) Серія СМ № 0106121, зареєстрований за № 121 від 01.10.1996 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по САПТЗТ «Іскра» на території Фотовизької сільської ради, в розмірі 10,72 умовних кадастрових гектара. Сертифікат виготовлений на підставі розпорядження голови Глухівської райдержадміністрації від 04.09.1996 року за № 346 (а.с. 16). Пленум Верховного Суду України у п. 24 своєї Постанови від 16.04. 2004 року №7 «Про Практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних спорів» визначено, що сертифікати про право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю. Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта про право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і вразі його смерті успадкування права на земельну частку (пай) здійснюється за нормами ЦК України, зокрема, коли особа із різних причин не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Враховуючи, що померлий [PERSON] за життя був включений в списки осіб, які мають право на земельну частку (пай), отримав сертифікат на право на земельну частку (пай), розташовану на території Фотовизької сільської ради, площею 10,72 умовних кадастрових гектара, то він набув право, яке [PERSON] успадкувала після його смерті, а тому позивач може успадкувати після смерті [PERSON] З копій свідоцтв про смерть вбачається, що [PERSON] помер 30.12.1997 р. у селі Муравейня Глухівського району Сумської області, [PERSON] померла 20.09.2016 року в смт. Степанівка Сумського району Сумської області (а.с. 4, 5), а відповідно до довідок Фотовизької сільської ради, після смерті [PERSON] на протязі шести місяців [PERSON] вступила у володіння майном, що залишилось після його смерті, шляхом догляду за будинком, а саме проведення поточного ремонту та посіву присадибної ділянки,заповіт від імені померлих не посвідчувався (а.с. 13 - 15) Оголошення в газеті «Глухівщина» № 23 від 31.03.2017 р. підтверджує, що дійсно сертифікат на право на земельну частку (пай) серія СМ № 016121, зареєстрований під № 121 від 01.10.1996 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), виготовлений на підставі розпорядження голови Глухівської райдержадміністрації від 04.09.1996 року № 346, загублений (а.с. 17). Згідно ст. 548 ЦК УРСР від 1963 р., для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв, а відповідно до ст. 549 цього ж кодексу, діями, що свідчать про прийняття спадщини є дії, що свідчать про фактичний вступ в управління або володіння спадковим майном. Згідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265\~цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Статтею 328 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна, в тому числі за законом відповідно до ст. 1217 ЦК України. У відповідності до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до ст. 1218 ЦК України, входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Так як [PERSON] після смерті [PERSON] розпоряджалася його майном, та є спадкоємцем другої черги, за таких обставин суд доходить до висновку, що [PERSON] прийняла спадщину та успадкувала право на земельну ділянку, належну спадкодавцю, а позивач після смерті [PERSON] є спадкоємцем першої черги, та в установленому порядку не може одержати правовстановлюючий документ на вказане майно, а тому успадковане право позивача підлягає захисту в судовому порядку. Тому, враховуючи, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, в тому числі на земельну ділянку, померла заповіт не залишила, спадкоємцем за законом першої черги є її донька [PERSON], сертифікат на право на земельну частку (пай) втрачений, і вказана обставина перешкоджає позивачу оформити спадщину в нотаріальній конторі згідно, а також з урахуванням того, що відповідач та третя особа не заперечують проти задоволення позову, і будь-яких доказів на спростування обставин зазначених у позові не надано, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про визнання за ним права власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] на земельну ділянку\~є законними, і підлягають задоволенню. На підставі викладеного та відповідно до ст. ст. 548, 549 ЦК УРСР (від 1963 р.), ст.ст. 15, 16, 328, 1216, 1217, 1218, 1223, 1225, 1261 ЦК України,

Outcome: approved