Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-30 00:00:00

[PERSON]М (Позивач) звернувся до суду з вказаним позовом, в обґрунтування своїх вимог зазначив, що 24.11.2003 року на підставі наказу №123-к він був прийнятий на роботу заступником директора кузнечного виробництва Відкритого акціонерного товариства Криворізький турбінний завод «Констар». У подальшому дане підприємство було перейменовано у Публічне акціонерне товариство «Криворізький турбінний завод «Констар» (Відповідач). 26.12.2013 року, на підставі наказу №153-ку від 25.112.2013 року, у зв'язку із скороченням штату підприємства, він був звільнений за п.1 ст.40 КЗпП України. При звільненні відповідач не надав належну йому заробітну плату за період з липня 2013 року по 26.12.2013 року, у розмірі 9 162,46 грн. Оскільки Відповідач не розрахувався з ним своєчасно, тому має виплатити середній заробіток, який складає за весь час затримки по фактичний час виплати, за період часу з 27.12.2013 року по 06.02.2014 року, розмір цієї суми становить 3 978,24 грн. Стягнути на його користь середній заробіток за затримку розрахунку при звільнені, виходячи з розміру середньої заробітної платі 94,72 грн., з дати подання позовної заяви по день постановлення рішення судом. У судовому засіданні Позивач наполягав на задоволенні позову, просив суд врахувати, що згідно довідки, наданої Відповідачем, його середньоденна зарплата становить 94,81 грн., отже за період часу з 07.02.2014 року по 01.07.2014 року (дата розгляду справи по суті), Відповідач повинен йому сплатити - 13 747,45 грн. (145 днів х 94,81 грн.). Представник відповідача Курнова В.А. позовні вимоги не визнала, суду пояснила, що заробітна плата Позивачу підприємством не виплачена, у зв'язку з важким матеріальним становищем. Вислухавши пояснення учасників судового провадження, вивчивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, з наступних підстав. Судом встановлено та сторонами не заперечується, що 24.11.2003 року Позивач був прийнятий Відповідачем на роботу, а 26.12.2013 року звільнений згідно п.1 ст.40 КЗпП України. Згідно довідки відповідача від 28.04.2014 року, заборгованість підприємства по заробітній платі перед Позивачем, станом на 28.04.2014 року, складає 9 162,46 грн. Відповідно до ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Статтею 117 цього ж Кодексу передбачено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Як встановлено під час розгляду справи Відповідач, станом на день розгляду справи, розрахунки по виплаті заробітної плати з Позивачем, не провів, що є наслідком задоволення позовних вимог у повному обсязі. Крім того, відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимоги, тому сума судового збору, у розмірі 268,88 грн. підлягає стягненню з Відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved