Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-11 00:00:00

Акціонерне товариство «Альфа-Банк» звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість в сумі 241859, 68 грн. та судові витрати в розмірі 3627,90 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 15.03.2019 АТ «Альфа-Банк» та відповідач [PERSON] уклали угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, шляхом акцептування клієнтом публічної пропозиції банку на комплексне банківське обслуговування фізичних осіб (в рамках обслуговування продукту «Максимум-готівка»). Відповідно до умов вищевказаного договору, позивач виконав взяті на себе зобов`язання за договором, відкривши відповідачу картковий рахунок № [NUMBER] у валюті гривня та випустив міжнародну платіжну картку МС DEBIT WORLD строком дії 3 роки з моменту її випуску, встановивши ліміт кредитної лінії у розмірі 200000 грн.00 коп. Відповідач скористався кредитними коштами, але не виконує належним чином договірні зобов`язання, внаслідок чого заборгованість відповідача [PERSON] станом на 23.03.2021 року становить 241859,68 грн. і складається з: 142367,19 грн. - тіло кредиту; 88663,88 грн. - просрочка по тілу; 1115,68 грн. - відсотки за кредитом; 9712,93 грн. - неустойка. Ухвалою Тетіївського районного суду Київської області від 31.05.2021 року відкрито провадження в цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Альфа- Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості та постановлено розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого засідання. Ухвалою Тетіївського районного суду Київської області від 14.09.2021 року підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. У судове засідання представник позивача АТ «Альфа-банк» Воронцова М.О. не з`явилась, надіслала до суду клопотання, у якому просить здійснювати розгляд справи за відсутності представника АТ «Альфа-Банк». Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 15.03.2019 року Акціонерне товариство «Альфа-Банк» та [PERSON] уклали угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, шляхом акцептування клієнтом публічної пропозиції банку на комплексне банківське обслуговування фізичних осіб (в рамках обслуговування продукту «Максимум-готівка»). (а.с.8-10). Відповідно до умов вищевказаного договору, позивач виконав взяті на себе зобов`язання за договором, а саме відкрив відповідачу картковий рахунок № [NUMBER] у валюті гривня та випустив міжнародну платіжну картку МС DEBIT WORLD строком дії 3 роки з моменту її випуску, встановивши ліміт кредитної лінії у розмірі 200000 грн.та надавши відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач скористався кредитними коштами, але не виконує належним чином договірні зобов`язання, внаслідок чого згідно наданого АТ «Альфа-Банк» розрахунку, заборгованість відповідача [PERSON] станом на 23.03.2021 року становить 241859,68 грн. і складається з: 142367,19 грн. - тіло кредиту; 88663,88 грн. - просрочка по тілу; 1115,68 грн. - відсотки за кредитом; 9712,93 грн. - неустойка. (а. с. 7). Відповідно до ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно із частинами першою, другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Відповідачем не надано до суду жодних пояснень, заперечень та відзиву щодо позовних вимог позивача, а також належних та допустимих доказів в спростування доводів позивача щодо нарахованої суми заборгованості. Отже, виходячи зі змісту заявлених позовних вимог, аналізу положень чинного законодавства України, враховуючи, що в матеріалах справи наявні належні та допустимі докази щодо невиконання договірних зобов`язань відповідачем, суд вважає, що позовні вимоги позивача необхідно задовольнити в повному обсязі, зокрема, стягнути з відповідача [PERSON] на користь АТ «Альфа-Банк» заборгованість в сумі 241859, 68 грн. Відповідно до ст. 264 ЦПК України суд під час ухвалення рішення вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Як встановлено судом, позивачем понесені судові витрати у вигляді судового збору за подання позовної заяви в сумі 3627 грн. 90 коп., що підтверджується меморіальним ордером № 222176073 від 28.04.2021 року. Отже, понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати у виді сплаченого судового збору в сумі 3627 грн. 90 коп. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved