Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-13 00:00:00

[PERSON] (позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Київської міської ради (відповідача), в якому просив суд визнати за ним право власності на 1/2 частину земельної ділянки загальною площею - 0,0935 га, кадастровий номер 8000000000:88:019:0093, цільове призначення для індивідуального житлового, гаражного та дачного будівництва, що знаходиться за адресою [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті батька - [PERSON] , що помер [INFO] та визнати за ним право власності на 1/6 частину земельної ділянки загальною площею - 0,0935 га, кадастровий номер 8000000000:88:019:0093, цільове призначення для індивідуального житлового, гаражного та дачного будівництва, що знаходиться за адресою [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті матері - [PERSON] , що померла [INFO] . Позовні вимоги обгрунтовані тим, що [INFO] помер батько позивача - [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина на майно - 1/2 частину земельної ділянки загальною площею - 0,0935 га, кадастровий номер 8000000000:88:019:0093, цільове призначення для індивідуального житлового, гаражного та дачного будівництва, що знаходиться за адресою [ADDRESS] . Вказана земельна ділянка належала [PERSON] (бабі позивача), яка померла [INFO] , [PERSON] прийняв спадщину, але не оформив у встановленому законом порядку. [INFO] померла мати позивача - [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина на майно - 1/6 частину земельної ділянки загальною площею - 0,0935 га, кадастровий номер 8000000000:88:019:0093, цільове призначення для індивідуального житлового, гаражного та дачного будівництва, що знаходиться за адресою [ADDRESS] . Вказане спадкове майно [PERSON] прийняла після смерті [PERSON] , але не оформила у встановленому законом порядку. Позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті батька - [PERSON] та спадкоємцем за законом після смерті матері - [PERSON] . Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Забігайло Л.П. відмовила позивачу у видачі свідоцтв про право на спадщину після смерті [PERSON] , [PERSON] , оскільки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутня реєстрація права власності на спадкове майно. Вказана обставина змушує позивача звернутися до суду з позовом про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом та за заповітом. У відзиві на позов представник відповідача при вирішенні справи покладається на думку суду. (а.с.76-77) В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, у відзиві на позов просить розглянути справу у його відсутність. Розгляд справи відбувається в судовому засіданні (ч. 1 ст. 211 ЦК України). Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч. 1 ст. 223 ЦПК України). Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 11.06.2020 р. відкрито провадження у справі, витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Забігайло Л.П. належним чином завірену копію заповіту, який посвідчений 19.08.2013 р., за реєстровим №2281. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 12.10.2020 р. витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Забігайло Л.П. копії спадкових справ до майна [PERSON] та [PERSON] . Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що розпорядженням КМДА від 19.05.1997 р. №631 передано у спільну приватну власність [PERSON] та [PERSON] земельна ділянка, площею 0,09 га, що розташована по [ADDRESS] . (а.с.13) 11.11.1999 р. [PERSON] видано державний акт про право власності на земельну ділянку, площею 0,0935 га, що розташована по [ADDRESS] . Земельну ділянку передано для обслуговування житлового будинку і господарським будівель у спільну приватну власність з [PERSON] (а.с.11) На підставі рішення Київської міської ради від 06.10.2005 р. №143-2/3607 у додаток до розпорядження КМДА від 19.05.1997 р. №631 внесено зміни, а саме « [PERSON] » замінено на « [PERSON] », «0,09» замінено на «1/3 від 0,09 та 2/3 від 0,09»; «приватну» замінено на «часткову». Державний акт від 11.11.1999 р. №88-2-00322 знято з реєстрації. (а.с. 14-15) Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна від 15.01.2020 р. щодо об`єкту нерухомого майна - земельної ділянки, площею 0,0935 га, що розташована по [ADDRESS] , [PERSON] зареєструвала право власності на 1/3 частку земельної ділянки. Право власності на 2/3 частки зазначеної земельної ділянки у встановленому законом порядку за [PERSON] не зареєстровано. [INFO] . [PERSON] помер. (а.с. 9) 19.09.2018 р. позивач звернувся до приватного нотаріуса Забігайло Л.В. з заявою про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] . Згідно заповіту, зареєстрованого в реєстрі №2281, посвідченого 19.08.2013 р. приватним нотаріусом Мельниченко І.О., [PERSON] все майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось і взагалі все те, що буде належати на день смерті і на що матиме право за законом заповідає сину [PERSON] . Крім [PERSON] спадкоємцем після смерті [PERSON] було його дружина [PERSON] . Згідно ст. 1241 ч.1 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Згідно ст. 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування непрацездатні громадяни - особи, які досягли встановленого статтею 26 цього Закону пенсійного віку, або особи з інвалідністю, у тому числі діти з інвалідністю, а також особи, які мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до закону. На час смерті [PERSON] , його дружині та матері позивача - [PERSON] було повних вісімдесят один рік, а отже була непрацездатною (особою пенсійного віку), тому вона незалежно від змісту заповіту на користь [PERSON] мала право на половину частки, яка належала б їм у разі спадкування за законом (обов`язкова частка), тобто на 1/6 частки земельної ділянки, що розташована, розташована по [ADDRESS] . [INFO] померла [PERSON] (а.с. 10) 08.04.2019 р. позивач звернувся до приватного нотаріуса Забігайло Л.В. з заявою про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] 15.01.2020 р. приватний нотаріус Забігайло Л.П. відмовила [PERSON] у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом після смерті батька [PERSON] (1/2 частку земельної ділянки) та за законом після смерті матері [PERSON] (на 1/6 частку земельної ділянки), оскільки право власності спадкоємців не підтверджено документами, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутня реєстрація права власності на спадкове майно, що підтверджується постановами про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Згідно звіту з експертної оцінки ринкова вартість земельної ділянки, що розташована по [ADDRESS] , становить 743886,00 грн, варість 2/3 частки - 495924,00 грн. Стаття 1216 ЦК України передбачає те, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Згідно із ч. 1-3 ст.1268 ЦК України,спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно до статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно до статті 1271 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. № 7, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права. Прецендента практика ЄСПЛ містить принцип «належного урядування». Цей принцип,як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість (див. зазначене вище рішення у справі «Москаль проти Польщі» (Moskalv. Poland), п. 73). Стаття 1 Першого протоколу до конвенції закріплює захист власності і встановлює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно з усталеною практикою Європейського Суду з прав людини Конвенція призначена для гарантування не теоретичних або ілюзорних прав, а прав практичних та ефективних (рішення від 9 жовтня 1979 року в справі Ейрі (пункт 24), рішення від 30 травня 2013 року в справі «Наталія Михайленко проти України (пункт 32). У розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції «майном» визнаються активи, включаючи права вимоги, стосовно яких заявник може стверджувати, що він має принаймні «законне сподівання» на отримання можливості ефективно здійснити майнове право (рішення ЄСПЛ у справі «Стретч проти Сполученого Королівства» (пункт 32). «Законне сподівання» на отримання «активу» також може захищатися статтею 1 Першого протоколу. Так, якщо суть вимоги особи пов`язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має «законне сподівання», якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя - наприклад, коли є усталена практика національних судів, якою підтверджується його існування (рішення у справі «Копецький проти Словаччини» (Kopecky v. Slovakia). Отже, враховуючи принцип автономного тлумачення понять, застосовний в практиці Європейського суду, отримане (хоча і не оформлений належним чином) спадкове майно охоплюється поняттям «майно» в розумінні ст. 1 Першого протоколу. Враховуючи наведені обставини, беручи до уваги те, що за життя [PERSON] та [PERSON] не оформили у встановленому законом порядку право власності на відповідні частки земельної ділянки, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , суд прийшов до висновку про можливість задоволення даного позову, оскільки це є єдиний можливий спосіб захисту порушених прав та подальшого володіння земельною ділянкою. Тому, необхідно визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину земельної ділянки загальною площею - 0,0935 га, кадастровий номер 8000000000:88:019:0093, цільове призначення для індивідуального житлового, гаражного та дачного будівництва, що знаходиться за адресою [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті батька - [PERSON] , що помер [INFO] та визнати за [PERSON] право власності на 1/6 (одна шоста) частину земельної ділянки загальною площею - 0,0935 га, кадастровий номер 8000000000:88:019:0093, цільове призначення для індивідуального житлового, гаражного та дачного будівництва, що знаходиться за адресою [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті матері - [PERSON] , що померла [INFO] . Згідно п.п.15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. На підставі викладено та

Outcome: approved