Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-23 00:00:00

[PERSON] (місце проживання: Україна, [ADDRESS]) звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовом до [PERSON] (місце проживання: Україна, Луганська область, Кремінський район, село Єпіфанівка, вулиця Жданова, будинок 66) про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, в якому просить стягнути аліменти на його утримання у звязку із навчанням, тертя особа - [PERSON] (місце проживання: Україна, [ADDRESS]). В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він є повнолітньою дитиною відповідача. На теперішній час [PERSON] є студентом другого курсу Сєвєродонецького хіміко-механічного технікуму Східноукраїнського національного університету імені [PERSON]. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання позивача, який продовжує навчання, не надає. На підставі викладеного позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивач та третя особа присутні не були, надали заяви про розгляд справи без їх участі та підтримали позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не зявився, про причину неявки суд не повідомив, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Заяви про розгляд справи без його участі до суду не надходило, відзиву на позов від відповідача також не надходило. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач не заперечував проти заочного розгляду справи за відсутності відповідача. У звязку з наведеним, суд вважав за можливе слухати справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього, про що було постановлено ухвалу, яка відображена в протоколі судового засідання. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно із копією свідоцтва про народження серії І-ЕД № 139063, виданого 07 липня 2000 року Єпіфанівською сільською радою Кремінського району Луганської області, [PERSON] народився 01 травня 2000 року, про що зроблено відповідний актовий запис № 04. Батьком записаний [PERSON], матірю [PERSON]. Відповідно до довідки № 04-05/357, виданої Сєвєродонецьким хіміко-механічним технікумом Східноукраїнського національного університету імені [PERSON], [PERSON] є студентом другого курсу Сєвєродонецького хіміко-механічного технікуму Східноукраїнського національного університету імені [PERSON] за спеціальністю 274 «Автомобільний транспорт»\~ з 01.09.2016 року (наказ про зарахування № 74 від 11.08.2016 року) по 30.06.2020 року. Форма навчання\~ - денна/бюджетна. Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу (далі СК України) якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного із батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ст. 182\~ СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня предявлення позову. Суд вважає, що [PERSON] потребує матеріальної допомоги у звязку із навчанням, адже він продовжує навчання у технікумі на денній формі навчання та у звязку із цим не працює. Доказів на користь протилежного до суду не надано. Суд також враховує, що сторонами не надано доказів наявності у відповідача інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, або наявності інших обставин, що мають істотне значення та можуть свідчити про неможливість надавання відповідачем матеріальної допомоги сину, який продовжує навчання. За таких обставин, враховуючи, що відповідач у добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання своєї повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, а дитина потребує такої допомоги, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, у звязку із чим позов підлягає задоволенню. При цьому визначення розміру аліментів у 1/4 частці від всіх видів доходу відповідача щомісячно є справедливим з огляду на встановлені судом обставини справи. В частині вимог про стягнення аліментів у розмірі не менше 50 % мінімуму для дитини відповідного віку суд вважає за необхідне відмовити, адже за змістом ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину в розмірі не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, розповсюджується лише на неповнолітніх та малолітніх осіб. Відповідно до підп. 3 п. 5 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує, що позивач була звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів. Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інших положень щодо сплати судового збору відповідачем, в разі задоволення вимог позивача, звільненого від сплати судового збору, чинна редакція ЦПК України не містить. При цьому суд виходить із необхідності обовязкового покладення на сторону, не на користь якої ухвалено судове рішення та яка не звільнена від сплати судового збору, зобовязання щодо сплати судового збору, а також суд виходить з того, що кошти судового збору спрямовуються на забезпечення здійснення судочинства та функціонування органів судової влади (ч. 3 ст. 9 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»). Приймаючи до уваги вимоги ст. 141 ЦПК України та положення Закону України «Про судовий збір», суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 704 грн. 80 коп. У відповідності до ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: partial