Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-21 00:00:00

[PERSON], звертаючись з позовом до суду, просила стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти на утримання повнолітнього сина - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку, починаючи стягнення з 05 червня 2016 року і до закінчення дитиною навчання - 30 червня 2019 року. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві, пояснила, що з 25 липня 1997 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, під час шлюбу у подружжя народилась дитина - [PERSON], [INFO]. Після припинення шлюбу дитина залишилась проживати разом з матір'ю, перебувала на її утриманні, відповідач добровільно надав матеріальну допомогу на утримання дитини. На даний час дитина досягла повноліття, навчається на першому курсі економічного факультету в Київському національному університеті імені Тараса Шевченка, на контрактній основі. Позивач наголосила, що оскільки син навчається на денній формі навчання, тому немає змоги влаштуватись на роботу, щоб отримувати заробіток та самостійно сплачувати за навчання в університеті, доходів позивача не вистачає для оплати навчання та забезпечення інших потреб дитини на проїзд до місця навчання, одяг, харчування, підручники тощо, тому вимушена звернутись з цим позовом до суду для визначення розміру аліментів, які має сплачувати відповідач на утримання повнолітнього сина на період його навчання. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково, погоджується сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина на період його навчання в розмірі 1/8 частки від всіх видів заробітку, наголосив, що до досягнення дитиною повноліття добровільно сплачував аліменти на утримання сина в розмір ? частини від заробітку, має намір надавати сину матеріальну допомогу на період його навчання у вищому навчальному закладі, однак просив зменшити розмір аліментів, які просить визначити позивач, враховуючи наявність у відповідача на утримання двох малолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, третя особа подала до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] [INFO], батьками дитини записані: батько - [PERSON], мати - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження. За нормою ст.198 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ст.199 Сімейного кодексу України передбачено обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Як з'ясовано судом, з 01 вересня 2015 [PERSON] навчається у Київському національному університеті імені Тараса Шевченка, на денній формі навчання, факультет економічний, спеціальність «менеджмент організацій та адміністрування», термін навчання - з 01 вересня 2015 року до 30 червня 2019 року, ці обставини підтверджуються довідкою від 12 травня 2016 року за №040/2124, яка видана деканом факультету Київського національного університету імені Тараса Шевченка [PERSON], та Договором про надання освітньої послуги (навчання) Київським національним університетом імені Тараса Шевченка від 14 серпня 2015 року. (а.с.14-15, 16) Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Як роз'яснено у п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але не меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. (ч.2 ст.200 Сімейного кодексу України) При визначенні розміру аліментів на утримання повнолітньої дитини, суд виходить з матеріального становища кожної із сторін спору, та враховує наступні обставини, що позивач [PERSON], мати дитини, має постійне місце роботи, працює завідуючою аптеки в ФОП [PERSON] та отримує середньомісячну заробітну плату у розмірі 1400,00 грн., повнолітній [PERSON] навчається у вищому навчальному закладі на денній формі навчання, не працює, відповідно до вимог сімейного законодавства повнолітня дитина має право на отримання матеріальної допомоги з боку батьків. В той же час, відповідач [PERSON] є особою працездатного віку, має постійне місце роботи, працює на посаді інженера - конструктора 2 категорії на державному підприємстві «Антонов», середньомісячна заробітна плата складає 9774,18 грн., доказів про наявність медичних протипоказань встановлених відповідачу щодо працевлаштування та заняття певними видами діяльності суду надано не було, в той же час відповідача має на утриманні двох малолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], тому в сукупності оцінених судом доказів, є підстави вважати, що відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої дитини на період її навчання, оскільки отримує заробітну плату, яка перевищує мінімальній розмір заробітної плати встановлений державою, при визначенні розміру аліментів суд вважає за можливе зменшити розмір аліментів визначений позивачем до 1/6 частини всіх видів заробітку відповідача, враховуючи майновий стан відповідача та наявність у нього інших утриманців. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON], третя особа: [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, підлягає задоволення частково, ухвалюючи рішення суд присуджує стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання повнолітнього сина - [PERSON], [INFO], аліменти на у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, на період навчання в Київському національному університеті імені Тараса Шевченка, починаючи з 07 червня 2016 року до 30 червня 2019 року включно. Відповідно до положень ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд присуджує стягнути з [PERSON] на користь на користь держави судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 551 грн. 20 коп., оскільки позивач звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів. Враховуючи наведене та

Outcome: approved