Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-06 00:00:00

\~ \~ \~ \~[PERSON] «МТМ» звернувся досуду із позовом про стягненняз [PERSON] заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання. В обґрунтування позову зазначено, що відповідач є власником житлового приміщення, що розташоване за адресою [ADDRESS] та проживаючи в ньому користується послугами позивача з централізованого опалення, які надаються за вказаною адресою. Але відповідач тривалий період часу своїх обов?язків по сплаті за отримані послуги не виконує належним чином, у зв*язку з чим утворилась заборгованість за період з 01.10.2014 року по 01.05.2018 року у сумі 23026,67грн., яку позивач просить стягнути з відповідача, а також стягнути судовий збір в сумі 1762,00грн., сплачений при подачі позову до суду. Представник позивача [PERSON] «МТМ» в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі. В обґрунтування позовних вимог суду надав пояснення, аналогічні тим, що викладеним у позовній заяві. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову, оскільки він визнає факт наявності заборгованості, але вважає, що заборгованість утворилася з об*єктивних причин, оскільки 16.06.2014 року він звільнився з місць позбавлення волі та тривалий час не міг знайти роботу. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні по справі докази, у їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Правовідносини щодо прав та обовязків між теплопостачальною організацією та споживачем в сфері виробництва, транспортування та постачання теплової енергії регулюються Цивільним кодексом України, ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води і водовідведення і типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, затвердженими постановою КМУ від 21.07.2005 року №630 та іншими нормативно-правовими актами України. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Згідно з п.5 ч.3 ст. 20, ч.1-2 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.У разі наявності засобів обліку оплата комунальних послуг здійснюється виключно на підставі їх показників на кінець розрахункового періоду згідно з умовами договору, крім випадків, передбачених законодавством. Згідно п.1 Правил про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, з наступними змінами та доповненнями, ці Правила регулюють відносини між субєктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг(виконавець) і фізичною та юридичною особою(споживач), яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. Відповідно до п. 18 вище вказаних Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. Система (щомісячна або авансова) та форма (готівкова або безготівкова) оплати послуг визначається у договорі між споживачем і виконавцем. Зі змісту Договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води від 10.09.2010 року вбачається, що за адресою [ADDRESS] відкрито особовий рахунок 46240169 на ім*я власника [PERSON](а.с.7). Згідно інформації, наданої Департаментом реєстраційних послуг,відомості щодо зареєстрованого місця проживання відповідача [PERSON] відсутні(а.с.14), але як зазначив відповідач, він до теперішнього часу значиться зареєстрованим та проживає за вище вказаної адресою, що підтверджується інформацією, яка міститься у його паспорті громадянина України. \~ \~ \~ \~ Таким чином, судом встановлено, що відповідач є споживачем послуг з централізованого опалення за вище вказаною адресою та користується послугами позивача, що ним не оспорювалось у судовому засіданні, а тому при фактичному отриманні послуг він повинний проводити оплату за спожиті послуги з централізованого опалення. \~ \~ \~ \~ Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за надані послуги з централізованого опалення за адресою: [ADDRESS], за особовим рахунком №46240169 за період з жовтня 2014 року по травень 2018 року нараховано за послуги в сумі 23026,67грн., сплачено 0,00грн.. Отже, заборгованість за період з 01.10.2014 року по 01.05.2018 року складає 23026,67грн.(а.с.5), що також підтверджується наданою позивачем довідкою щодо заборгованості за надані послуги з централізованогоопалення та гарячоговодопостачання(а.с.6). Частина 1 ст. 81 ЦПК України визначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідачу надавався строк на надання до суду відзиву на позовну заяву і всіх доказів, які можливо доставити до суду, що підтверджують заперечення проти позову, але відзив до суду не надходив. Відповідач не спростував наданий [PERSON] «МТМ» розрахунок заборгованості, хоча такий процесуальний обовязок передбачений ст.ст. 12,13 ЦПК України. Отже, перевіривши наданий позивачем розрахунок заборгованості, суд визнає його правильним, а також враховує, що наданий позивачем розрахунок заборгованості відповідачем не спростовано належними та допустимими доказами, а також не надано альтернативного розрахунку. \~ \~ Аналізуючи\~надані по\~справі докази,\~у їх\~сукупності,\~суд приходить\~до висновку,\~що сума\~боргу у\~розмірі 23026,67грн\~підлягає стягненню\~з відповідача\~у повному\~обсязі,\~оскільки при\~вирішенні спору\~по суті\~суд враховує\~вимоги ст.ст.12,\~81\~ЦПК України,\~відповідно до\~яких цивільне\~судочинство здійснюється\~на засадах\~змагальності сторін.\~Учасники справи\~мають рівні\~права щодо\~здійснення всіх\~процесуальних прав\~та обовязків,\~передбачених законом. \~Кожна сторона\~повинна довести\~обставини,\~які мають\~значення для\~справи і\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Кожна\~сторона несе\~ризик настання\~наслідків,\~повязаних із\~вчиненням чи\~невчиненням нею\~процесуальних дій.\~Докази подаються\~сторонами та\~іншими учасниками\~справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідач в судовому засіданні не надав жодних доказів, якщо у нього такі малися, що спростовують доводи позивача і надані ним докази в обґрунтування позовних вимог, а навпаки, визнав факт наявності заборгованості, а тому суд, на підставі наявних у справі доказів, прийшов до переконання про можливість задоволення позову у повному обсязі. \~ \~ \~ \~Крім того, у відповідності зі ч.1 ст.141 ЦПК Українисудовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, оскільки позовні вимоги задоволені в повному обсязі, з відповідача на користь позивача також необхідно стягнути сплачений при подачі позову до суду судовий збір у загальній сумі1762,00грн..

Outcome: approved