overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-14 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулись з заявою окремого провадження, в якій вказали, що перебувають у шлюбі з 28.12.2013 року, від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Сім`я фактично розпалась, сторони припинили родинні стосунки, у зв`язку з чим просять шлюб розірвати. Заявники, особисто прибувши до суду, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, наполягаючи на задоволенні заяви та ухваленні рішення про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку сторін в судове засідання. Будь-які інші заяви чи клопотання сторонами не заявлялись, а судом не вирішувались. Факт перебування сторін у шлюбі підтверджено копією свідоцтва про шлюб, виданого Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції 28.12.2013 року. При вирішенні заяви суд виходить з наступного. За ст.109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Між сторонами укладений договір щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дитини від 25.02.2021 року. Як вказує ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст. 51 Конституції України, ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.1 ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. За ч.3 ст.109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно ст. 105, 110 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. За ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Як вказує ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. Враховуючи викладене, суд вважає що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, тому шлюб між сторонами повинен бути розірваний. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-07 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулись зі спільною заявою в суд про розірвання їхнього шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що спільне життя у них не склалося, через різні погляди на сімейне життя. При цьому подали нотаріально посвідчений договір про місце проживання дитини та порядок здійснення батьківських прав та обовязків. Шлюб носить формальний характер, а тому вважають, що подальше сумісне життя та збереження сімї є неможливим та недоцільним. Суд, ухвалив справу розглядати без участі заявників, які представили заяви, в яких заяву про розірвання шлюбу підтримують і просять розглядати справу за їх відсутності (заяви в матеріалах справи), що відповідає вимогам ст.158 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ч.3 ст.234 ЦПК України та п.4 ч.1 ст.256 ЦПК України суд у порядку окремого провадження розглядає справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей. Відповідно до положень СК України, шлюб може бути розірвано за рішенням суду за спільною заявою подружжя, яке має дітей, в порядку, встановленому ст.109 цього Кодексу. Як встановлено судом та доведено матеріалами справи, заявники уклали шлюб 07.10.2006 року у міському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управліня юстиції, актовий запис №3795 /а.с.4/, від шлюбу мають малолітню доньку Софію, [INFO] /а.с.9/. Також встановлено, що заявники проживають окремо один від одного, не ведуть спільного господарства, припинили сімейні відносини, намірів поновлювати шлюбні стосунки та примиритись не мають. Крім цього, подружжя Гелиш відповідно до вимог ст.109 СК Україниуклало договір від 20.10.2015 року, який посвідчений нотаріально /а.с.9, згідно якого досягло згоди щодо визначення постійного місця проживання малолітньої доньки з матірю, порядку здійснення батьківських прав та обовязків. Судом встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі заявників, між ними втрачене взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя та збереження шлюбно-сімейних стосунків між заявниками не можливе і суперечить інтересам подружжя та дитини. На момент постановлення рішення судом сплинув строк, передбачений ч.4 ст.109 СК України, протягом якого заявники заяву про розірвання шлюбу не відкликали. З урахуванням фактичних взаємин подружжя, дійсних причин заяви, наведене свідчить про те, що розлад у відносинах заявників носить стійкий характер і продовжується тривалий час, що призвело до втрати почуття любові та перспектив налагодження стосунків немає. Наведене дає підстави для висновку про те, що подальше проживання та збереження сімї Гелиш неможливе, тому суд приходить до переконання, що шлюб між заявниками слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-24 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулись з позовом в інтересах неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], до [PERSON], в якому після уточнення позовних вимог просили суд позбавити її батьківських прав. Позов мотивований тим, що батько дитини, який був їхнім сином, помер, а відповідачка, яка є матір'ю дитини, тривалий час не опікується останньою, ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків та не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. В судовому засіданні позивачі свої позовні вимоги підтримали з наведених вище підстав. Відповідачка в суд не з'явилась, подала до суду нотаріально завірену заяву, в якій просить справу слухати у її відсутність, позовні вимоги про позбавлення її батьківських прав визнає повністю. Представник органу опіки і піклування відносно задоволення позову не заперечує. Суд, вислухавши пояснення позивачів, представника служби у справах дітей, прокурора оглянувши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Батьками малолітнього [PERSON], який народився [INFO], є [PERSON] та [PERSON] (прізвище після реєстрації повторного шлюбу змінено на [PERSON]), що вбачається з свідоцтва про народження дитини. та свідоцтва про шлюб [PERSON] 2 Позивачі по справі є батьками [PERSON], який помер [INFO] , що вбачається з свідоцтва про народження та свідоцтва про смерть останнього . З пояснень позивачів, а також пояснень начальника служби у справах дітей Ружинської райдержадміністрації Житомирської області Драчук Т.А., довідки Ружинської селищної ради Ружинського району Житомирської області від 17.11.2015р. №4060, вбачається, що неповнолітня дитина [PERSON] з часу народження проживає в смт.Ружині Ружинського району Житомирської області разом зі своїм дідом [PERSON] та бабою [PERSON] - позивачами по справі, а відповідачка тривалий час, а саме з часу розлучення з батьком дитини, тобто з грудня 2011 року, з дитиною не проживає, не займається її вихованням, не піклується про неї, не цікавиться долею дитини та не надає матеріальної допомоги на її утримання. З висновку органу опіки і піклування від 16.12.2015р. №02-24/4596. вбачається, що орган опіки і піклування вважає, що доцільно позбавити відповідачку батьківських прав відносно її сина [PERSON] у зв'язку з ухиленням її від виконання батьківських обов'язків. Проаналізувавши добуті в суді докази суд вважає, що оскільки відповідачка тривалий час ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини: не піклується про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, матеріально не утримує , тому вона повинна бути позбавлена батьківських прав. Думку самої дитини стосовно задоволення позову суд не заслуховував, враховуючи її малолітній вік При розгляді справи не було встановлено, що у відповідачки на праві власності є житловий будинок чи квартира, тому суд не може накласти заборону на відчуження такого житла.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-10 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулись з позовом до [PERSON] та [PERSON], вказавши, що на підставі ордеру від 01.11.1979 року родині у складці [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] надана квартира [ADDRESS]. На цей час квартира не приватизована та в ній зареєстровані проживаючими чотири особи: [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Однак, фактично відповідачі [PERSON] не мешкає у квартирі з 2004 року, а [PERSON] з 2007 року. Посилаючись на ст. 71, 72 ЖК України позивачі просять позбавити відповідачів права користування квартирою. В судове засідання 11.03.2015 року позивачі не з'явились, направили д суду клопотання про розгляд справи за їх відсутності, на задоволенні позову наполягали. У судовому засіданні 23.02.2015 року позивачі підтвердили обставини, викладені в позовній заяві, наголошуючи, що відповідачі тривалий час не мешкають у квартирі, однак, позивачі мусять нести додатково витрати зі сплати комунальних послуг, які нараховуються на них. Відповідачі в судове засідання не з'явились, про місце та час розгляду справи повідомлялись судовими повістками за адресою реєстрації та адресою, зазначеною позивачами в якості адреси проживання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-19 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулись з позовом до [PERSON], треті особи Чутівська державна нотаріальна контора та Вільницька сільська рада Чутівського району Полтавської області, про встановлення факту родинних відносин та визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Рішенням Чутівського районного суду Полтавської області від 01.02.2017 р. позов був задоволений частково. Встановлено, що [PERSON], який помер 10 листопада 2014 р., є двоюрідним братом [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] В інший частині позовних вимог відмовлено. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 1 128 грн. 33 коп. в рахунок відшкодування витрат на правову допомогу та 275 грн. 60 коп. витрат по сплаті судового збору, а всього 1\~403 грн. 93 коп. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 1 128 грн. 33 коп. в рахунок відшкодування витрат на правову допомогу та 275 грн. 60 коп. витрат по сплаті судового збору, а всього 1\~403 грн. 93 коп. Даним рішенням не повністю вирішено питання про розподіл судових витрат. У судове засідання сторони та їх представники не з'явились, були належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду, їх присутність згідно ч. 3 ст. 220 ЦПК України не є обов'язковою. Звертаючись з даним позовом, якій позивачі подали в позовному порядку, та в якому просили встановити факт родинних відносин та визначити додатковий строк для прийняття спадщини, позивачі сплатили судовий збір в розмірі 826 грн. 80 коп., в той час як, відповідно до п.п. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», повинні були сплатити 1\~102 грн. 40 коп. (кожен з позивачів повинен сплатити судовий збір по 551 грн. 20 коп. за кожну позовну вимогу), таким чином позивачі не доплатили судовий збір в розмірі по 275 грн. 60 коп., який повинен бути з них стягнутий. Одночасно суд повинен стягнути з [PERSON] на користь кожного з позивачів по 275 грн. 60 коп. в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-24 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулись з позовом до суду, в якому зазначили, що вони є співвласниками квартири [ADDRESS]. Окрім них в квартирі зареєстрований відповідач - колишній чоловік [PERSON] У березні 2013 року він зібрав свої речі та добровільно залишив спірне житло. У користуванні квартирою відповідачу ніхто не перешкоджав. З того часу відповідач в квартирі не проживав, але в наслідок того, що він зареєстрований на нього робляться нарахування у зв'язку з чим позивачі несуть зайві розходи. Просять визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням. У судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала позовні вимоги у повному обсязі. Позивач [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що він дійсно у березні 2013 року зібрав свої речі, віддав ключі від квартири та залишив спірну квартиру. Але зробив він це у зв'язку з тим, що посварився з колишньою дружиною та вона його вигнала. З того часу в квартирі не проживав. Повернутись проживати в квартиру не намагався, за ключами від квартири до колишньої дружини не звертався. Проти позову заперечує оскільки не вважає себе таким, що втратив право користуватись спірною квартирою. Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, самостійних вимог не заявив. Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, свідків, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу від 17.08.1999 року [PERSON] та [PERSON] придбали у приватну власність по 1/2 частині квартири[ADDRESS]. Згідно договору купівлі-продажу від 10.11.1999 року [PERSON] продав [PERSON] належну йому 1/2 частину спірної квартири. Згідно довідки в квартирі крім власників зареєстрований відповідач який з березня 2013 року в квартирі не проживає. Цей факт підтвердили свідки [PERSON] та [PERSON] які пояснили, що відповідач з березня 2013 року в квартирі не проживає та речей його в квартирі немає. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач не надав суду жодного доказу того, що його вигнали з квартири. Суд прийшов до висновку, що відповідач добровільно покинув спірне житлове приміщення. Перешкод у проживанні в спірній квартирі йому ніхто не чинив. Цим він поставив позивачів у важке матеріальне становище, оскільки розходи, пов'язані з оплатою комунальних послуг та квартирної платні несуть вони. Згідно ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік. Таким чином, враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що відповідач не проживає в спірній квартирі без поважних причин понад один рік та втратив право на користування цією квартирою.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-27 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулись із вказаною заявою до суду, в якій просили розірвати укладений між ними шлюб. Свої вимоги заявники обґрунтовують тим, що перебувають у зареєстрованому шлюбі з 30 вересня 2006 року, від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалося з причин втрати почуття любові та поваги один до одного, різних поглядів на життя та сім'ю. Сім'я розпалась, проживають окремо, а тому прийшли до висновку про розірвання шлюбу. На примирення та зберігання шлюбу не згодні, будь-який спір між ними відсутній. В судове засідання заявники не з'явились, надали заяви в яких просять розглядати справу за їх відсутності, заявлені вимоги підтримують в повному обсязі, просять розірвати шлюб, час для примирення їм не потрібен. Суд дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що заява підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб (Серія [NUMBER], актовий запис в книзі реєстрації шлюбів № 635) заявники перебувають у зареєстрованому шлюбі з 30 вересня 2006 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження Серія [NUMBER], актовий запис в книзі реєстрації народжень № 132). Згідно ч. 3 ст. 234 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З матеріалів справи вбачається, що сімейні стосунки між сторонами припиненні у зв'язку з втратою почуття любові та взаємоповаги, на теперішній час сторони прийшли до твердого переконання про неможливість подальшого спільного життя та збереження шлюбу. Враховуючи наведене, суд не вбачає підстав для відмови у задоволенні заяви та надання подружжю строку для примирення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-13 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулись із заявою, в якій просять встановити той факт, що їх батько [PERSON] , який помер [INFO] , за життя був чоловіком [PERSON] , яка померла [INFO] , оскільки відсутні відомості про їх одруження. Встановлення факту родинних відносин має для заявників юридичне значення, оскільки дає можливість реалізувати право на спадкування за померлим батьком [PERSON] . До суду від заявників надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності. Представник заінтересованої особи - територіальної громади в особі Любецької селищної ради Ріпкинського району Чернігівської області в судове засідання не з`явився, надіславши клопотання про розгляд справи за його відсутності та проти встановлення факту не заперечує. Від представника Ріпкинської районної ДНК надійшло клопотання про розгляд справи за її відсутності та у вирішенні справи покладається на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, оскільки факт, який просить встановити заявники, знайшов своє підтвердження на підставі поданих письмових доказів. У відповідності до п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд встановлює факти родинних відносин між фізичними особами. Встановлення факту родинних відносин має для заявників юридичне значення, оскільки дає можливість реалізувати право на спадкування. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-21 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулись у суд з даним позовом, який мотивували тим, що [INFO] помер їх батько [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина за законом у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями [ADDRESS] Вказали, що вони є спадкоємцями після смерті [PERSON] за заповітом і бажають оформити спадщину, однак не можуть цього зробити, оскільки право власності спадкодавця на будинок не зареєстровано належним чином. Просили визнати за ними право власності на спадкове майно в порядку спадкування. В судове засідання сторони не з'явились, письмово просили справу слухати у їх відсутності. Позивачки позов підтримали в повному обсязі та просили його задовольнити, а відповідач повідомив, що позов визнає. За таких обставин, суд проводить розгляд справи без фіксації технічними засобами, відповідно до вимог п.2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності та давши їм оцінку, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [INFO] в с.Старики, Коростенського району помер [PERSON], якому на праві записів у погосподарській книзі №5 за 2011-2015 роки належав житловий будинок з надвірними будівлями [ADDRESS] (а.с.15). Частиною 5 статті 1268 ЦК України визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Позивачки [PERSON] та [PERSON] є дочками померлого [PERSON], а крім того він склав заповіт на їх ім'я, яким заповідав вказаний будинок їм у рівних долях. Позивачки прийняли спадщину, подавши заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Нотаріус відмовив позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину через те, що право власності спадкодавця на спадковий будинок не підтверджено правовстановлюючими документами (а.с.17). Правовідносини, що виникли між сторонами врегульовані ст.ст.1220, 1222, 1261, 1268 ЦК України, а права позивачів підлягають судовому захисту, оскільки інший спосіб реалізувати свої спадкові права у них відсутній. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-20 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулись через Чаплинський районний суд Херсонської області до Червонополянської сільської ради Чаплинського району Херсонської області з позовними вимогами про зміну черговості одержання права на спадкування, посилаючись на те, що [INFO] року померла їх рідна сестра [PERSON], яка проживала у селі Червона Поляна Чаплинського району. [PERSON] не має спадкоємців першої черги, а лише другої, до якої вони відносяться, оскільки за рішенням Чаплинського районного суду Херсонської області від 22.06.2015 року позивачам був наданий додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після спадкодавця [PERSON]. Після смерті сестри залишилось спадкове майно - частина будинку та земельна ділянка, які позивачі мають намір успадкувати, але просять суд визнати їх такими спадкоємцями, які є в першій черзі, оскільки при житті сестри, яка була інвалідом, мала безпорадний стан через психічну хворобу і потребувала довготривалої допомоги, опікувались нею, матеріально забезпечували її проживання, надавали іншу допомогу. В судовому засіданні позивачі підтримали свої вимоги, пояснюючи, що за хворою сестрою [PERSON] піклувались весь час, оскільки вона була інвалідом дитинства, лікували її, здійснювали догляд а після її смерті - поховання. Представник відповідача - Червонополянської сільської ради Чаплинського району Херсонської області у судове засідання не з'явився, але надав лист про розгляд справи у відсутність представника. У судовому засіданні свідки у справі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] пояснили, що добре знають сім'ю [PERSON] брата [PERSON] і сестру [PERSON] померлої [PERSON] і підтверджують, що брат і сестра при житті [PERSON] постійно надавали їй допомогу, матеріально забезпечували її побут, придбавали для неї дрова та вугілля, продукти харчування, ліки, постійно провідували її, оскільки вона через інвалідність з дитинства з психічним захворюванням була у безпорадному стані. Коли сестра захворіла, її перевезли до лікарні у м. Херсон і доглядали хвору до дня її смерті. Заслухавши позивачів, свідків у справі, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] про зміну черговості одержання права на спадкування належить задовольнити, оскільки на підставі досліджених судом доказів суд прийшов до висновку про наявність права у позивачів отримати спадок у першу чергу черговості спадкоємців за фактом тривалого часу опікування за спадкодавцем [PERSON] через її безпорадний стан у зв'язку з хворобою, а також матеріального забезпечення та іншої допомоги вказаній особі. Згідно ч.2 ст.1259 ЦК України, фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалась, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Outcome: approved