Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-03 00:00:00

[PERSON] просив зобов*язати [PERSON] та [PERSON] усунути перешкоди у користуванні наданої йому земельною ділянкою площею 0.16 га шляхом перенесення твердого межевого знаку ( паркану ) у попереднє місце між домоволодіннями [ADDRESS] та [ADDRESS] , звільнивши незаконно зайняту земельну ділянку площею 0.0132 га. При цьому посилався на те , що у 2000 році [PERSON] подарувала йому будинок , разом з яким до нього перейшло право користування присадибною ділянкою площею 0.16 га , якою користувалась [PERSON] . Дана земельна ділянка була розмежована із земельною ділянкою [PERSON] , яку зараз займають відповідачі ,парканом , встановленим у 1963 році . Рішенням 2 сесії 24 скликання Піщанської селищної ради від 07.06.2002 року йому було передано у приватну власність земельну ділянку площею 0.13 га , яка не відповідала фактичним розмірам ( 0.16 га ) . Після його звернення рішенням 15 сесії 4 скликання Піщанської селищної ради від 25.01.2005 року йому додатково була надана земельна ділянка площею 0.03 га , яка уже знаходилась у його фактичному користуванні . 08.05.2004 року відповідачі перенесли тверду межову споруду ( паркан ) , перемістивши її з постійного місця на територію його земельної ділянки на 2.2. м. при його довжині 60 м. , зменшивши його земельну ділянку на 0.0132 га . З 2007 року спір з даного питання розглядається в суді . Своїм рішенням від 22.10.2008 року № 323 Піщанська селищна рада неправомірно скасувала своє попереднє рішення про надання йому земельної ділянки площею 0.03 га. На підставі рішення Піщанської селищної ради від 22.01.2008 року [PERSON] були видані державні акти на право приватної власності на спірні земельні ділянки . Постановою Піщанського районного суду від 20.12.2011 року , залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 20.03.2012 року , рішення Піщанської селищної ради від 22.10.2008 року про скасування рішення ради від 25.01.2005 року було визнано незаконним і скасовано . Також рішенням Крижопільського районного суду від 13.08.2012 року , залишеного без змін ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 25.09.2012 року , були визнані недійсними державні акти на право приватної власності на землю , видані [PERSON] 13.03.2008 року . У зв*язку із скасуванням судом рішення Піщанської селищної ради від 22.10.2008 року ним було подано до апеляційного суду Вінницької області заява про перегляд його рішення від 29.12.2010 року у зв*зку з нововиявленими обставинами . Проте ухвалою від 11.07. 2012 року було визнано наявність нових обставин , які можуть бути підставою для подання нового позову про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою . Ця обставина була підтверджена ухвалою ВСС України від 13.08.2012 року . В судовому засіданні представник позивача [PERSON] , підтримуючи позов , посилався на те , що факт самовільного захоплення частини земельної ділянки [PERSON] [PERSON] по [ADDRESS] підтверджується листом Піщанської селищної ради від 06.06.2005 року , що і стало приводом для залучення останнього для участі у справі в якості співвідповідача . Також посилався на те , що [PERSON] ( батькові співвідповідача [PERSON] ) згідно додатку до рішення 11 сесії 23 скликання Піщанської селищної ради від 18.05.2000 року була передана земельна ділянка площею 0.21 га по [ADDRESS] , яка складається з двох частин : 0.06 га по [ADDRESS] та [ADDRESS] - 0.15 га . Вважав , що зазначені земельні ділянки не стосуються предмету спору , оскільки розташовані в іншому місці і не межують з спірною земельною ділянкою . Про розбіжність в розмірах земельної ділянки , на якій позивач звів фундамент під будинок , і почав виготовляти технічну документацію , йому стало відомо тільки в 2004 році . Тому рішенням сесії від 25.01.2005 року йому і було додатково надано 0.03 га . , яку він уже використовував . Посилався також на те , що рішеннями судів скасовані державні акти на земельні ділянки відповідача [PERSON] Представник відповідачів [PERSON] проти задоволення позову заперечувала , посилаючись на те , що він пред*явлений до неналежного відповідача - [PERSON] ( чоловіка [PERSON] , який ніякого відношення до спірної земельної ділянки не має ) . Також посилалась на те , що позов стосується подій травня 2004 року , коли , на думку позивача , відповідачі перенесли паркан на його ділянку . Вважала , що на той час позивач не мав ніяких документів , підтверджуючих його право на спірну земельну ділянку . Земельна ділянка площею 0.21 га була надана [PERSON] рішенням 11 сесії 23 скликання від 18.05.2000 року і після отримання в дар будинку дочка [PERSON] виготовила державні акти на земельні ділянки , які судами були визнані недійсними . Посилалась на те , що рішенням № 302/2 від 25.01.2005 року 15 сесії 4 скликання позивачу надано земельну ділянку площею 0.03 га і зобов*язано замовити технічну документацію зі складання державного акту на право власності на земельні ділянки , а також застережено , що приступити до використання земельної ділянки можна тільки після отримання документа , що посвідчує право власності на землю та державної реєстрації . Однак позивач , не зважаючи на дане рішення , звів на ділянці фундамент під майбутній будинок . Також посилалась на те , що аналогічні позови , тільки із зміною відповідачів , вже неодноразово розглядались судами , якими прийняті відповідні рішення , а тому просила закрити провадження по справі . Не заперечувала , що спір щодо рішень сесій Піщанської селищної ради до даного часу адміністративним судом не вирішений , а також те , що рішення Крижопільського районного суду від 13.08.2012 року про визнання недійсними державних актів на право приватної власності на землю , видані [PERSON] , залишено без змін ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 25.09.2012 року . Аналізуючи встановлене , суд приходить до висновку , що в задоволенні позову слід відмовити , виходячи з наступного . Підставою звернення позивача до суду з вказаним позовом послужили ухвала апеляційного суду Вінницької області від 11.07.2012 року і ухвала Вищого спеціалізованого суду України 13.08.2012 року , якими визнано , що постанова Піщанського районного суду від 20.12.2011 року і ухвала Вінницького апеляційного адміністративного суду від 20.03.2012 року є новими обставинами і можуть бути підставою для пред*явлення нової вимоги , оскільки вони виникли після ухвалення рішення апеляційного суду Вінницької області від 29.12.2010 року ( а.с.18-20 ) . Тому своєю ухвалою від 09.01.2014 року суд відмовив у задоволенні клопотання представника відповідачів про закриття провадження у справі . Судом встановлено , що позивач притягнув до участі у справі в якості відповідача [PERSON] на підставі листа Піщанської селищної ради від 06.06.2005 року , яка розглядала скаргу позивача по факту самовільного перенесення останнім паркану на земельній ділянці , в якому вказано , що [PERSON] ніякого відношення до земельної ділянки не має . Також судом встановлено , що постановою Піщанського районного суду від 20.12.2011 року рішення 18-ої сесії Піщанської селищної ради 5-го скликання Піщанського району Вінницької області від 22.10.2008 року « Про відміну рішення № 302/3 15-ої сесії 4-го скликання від 25.01.2005 року « Про надання земельних ділянок у межах селища « про надання [PERSON] земельної ділянки площею 0.03.га по [ADDRESS] визнано незаконним і скасовано ( а.с.11 ) . Дана постанова ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 20.03.2012 року залишено без змін ( а.с.12 ) . Разом з тим , ухвалою Вищого адміністративного суду України від 21.11.2013 року дані судові рішення скасовані , справу спрямовано на новий розгляд до суду першої інстанції і , як встановлено з пояснень представників сторін , до даного часу не розглянута . Рішенням Крижопільського районного суду від 13.08.2012 року , залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 25.09.2012 року , були визнані недійсними державні акти на право приватної власності на землю , видані [PERSON] 13.03.2008 року ( а.с. 123 - 125 ) . Згідно рішення виконавчого комітету Піщанської селищної ради № 3 від 14.03.2002 року позивачу дозволено виготовити будівельний паспорт на будівництво будинку по [ADDRESS] . Цим же рішенням ( п. 3 ) визначено , що земельна ділянка в кількості 0.13 вже наділена рішенням ( але в наступному ) 2 сесії 24 скликання від 07.06.2002 року ( а.с. 153 ) . Дійсно , рішенням № 262 сесії , але 4 скликання ( а не 24 скликання ) від 07.06.2002 року [PERSON] надано у приватну власність земельну ділянку площею 0.13 га для ведення житлового будівництва та обслуговування житлових споруд ( земля належала [PERSON] ) ( а.с. 21 ) . Таким чином , виходячи з того , що спір щодо правомірності надання позивачу земельної ділянки площею 0.03 га по [ADDRESS] не вирішений , суд приходить до висновку про те , що на час розгляду справи позивач право власності на передані органом місцевого самоврядування земельні ділянки не ствердив державним актом - єдиним документом , що у даному випадку підтверджує таке право і користується земельною ділянкою площею 0.13 га. , а відповідно до виписки з рішення № 302/2 від 25.01.2005 року мав право приступити до використання земельної ділянки тільки після отримання документа , що посвідчує право власності на землю та його державної реєстрації . Відновлення меж за фактичним використанням земельних ділянок передбачає безспірність такого використання , що не доведено ні позивачем , ні відповідачами , оскільки вони не довели наявність права власності на земельні ділянки . На підставі наведеного , ст.. 126 ЗК України ,

Outcome: dismissed