Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-24 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом про розірвання шлюбу, укладеного між нею та [PERSON] 19 липня 2008 року. В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що 19 липня 2008 року вона зареєструвала шлюб із відповідачем у виконавчому комітеті Василівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області за актовим записом № 3. Від шлюбу мають малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини з відповідачем на даний час остаточно припинились. Причиною розпаду сім`ї зазначає різні погляди на спільне життя, непорозуміння, суперечності в питанні спільного життя, відсутність взаємоповаги та почуття любові один до одного. Позивач вважає, що подальше шлюбне життя не можливе, оскільки це суперечить її інтересам. У судове засідання позивач не з'явилася, надавши суду заяву у якій зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить суд про розгляд справи за її відсутності. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не надавав. Згідно ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв'язку з тим, що сторони в судове засідання не з'явились фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З урахуванням зазначених положень закону та думки позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. У відповідності до свідоцтва про укладення шлюбу від 19 липня 2008 року серія 1-КИ № 108877, 19 липня 2008 року [PERSON] та [PERSON] (до шлюбу Нелеп) [PERSON] зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Василівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області за актовим записом № 3. Також судом встановлено, що сторони мають спільних малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сторони спільне господарство не ведуть, шлюбні стосунки не підтримують. Вказана обставина не заперечується сторонами і відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України не підлягає доказуванню. Підстав для надання строку для примирення судом не встановлено. Таким чином, фактичні взаємини подружжя свідчать, що між сторонами остаточно припинено шлюбні відносини і їх неможливо відновити, отже збереження шлюбу неможливе та суперечило б інтересам подружжя. Відповідно до вимог 112 Сімейного Кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд прийшов до висновку про те, що вбачаються підстави для розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Під час державної реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище на «Онищенко», яке вона просить залишити після розірвання шлюбу. Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК України відповідач повинен відшкодувати на користь позивача судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп.

Outcome: approved