Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-14 00:00:00

[PERSON] і [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 29.05.2009 року; від шлюбу сторони мають двох дітей - сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. [PERSON] 16.06.2016 року звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з відповідача аліментів на утримання двох дітей - у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до повноліття дітей, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, посилаючись на те, що сторони на даний час фактично проживають окремо, діти проживають з позивачкою (матір»ю); відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги у достатньому розмірі, тому вона (позивачка) вимушена була звернутися до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити у повному обсязі; відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився повторно, про час та місце розгляду справи відповідач був повідомлений належним чином, будь-яких заяв-клопотань від нього не надходило. Судом відповідно до положень ст.224 ЦПК України визнано за можливе ухвалити по даній справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення позивачки в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.181, 191 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька (матері) і (або) у твердій грошовій сумі; аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Як встановлено в судовому засіданні, сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 29.05.2009 року; від шлюбу сторони мають двох дітей - сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]; рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 06.10.2014 року шлюб між сторонами було розірвано; діти проживають разом з матір»ю - позивачкою [PERSON] (а.с.6-7, 9-10). Як стверджує позивачка, відповідач [PERSON] на даний час проживає окремо, він є працездатною особою, інших утриманців він не має; будь-яких утримань за виконавчими документами на користь третіх осіб не відбувається, відповідач може надавати матеріальну допомогу (сплачувати аліменти на дітей), але добровільно свій батьківський обов»язок не виконує; старший син [PERSON] є інвалідом з дитинства. Відповідно до ст.189 СК України договір про сплату аліментів на дітей в нотаріальному порядку сторони не укладали. Будь-яких заперечень по суті справи відповідачем [PERSON] судові не надано. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд враховує пояснення позивачки, стан здоров'я та матеріальне становище дітей, матеріальне становище відповідача, відсутність заперечень відповідача по суті справи, та вважає за можливе та необхідне встановити розмір аліментів у частці від доходу батька (відповідача) - у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з 16.06.2016 року і до повноліття дітей, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку згідно Закону - на кожну дитину. Згідно ст.183 СК України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) батька, матері на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Outcome: approved