Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-10 00:00:00

Акціонерне товариство [PERSON] «ПриватБанк» звернувся до Суворовського районного суду міста Одеси з позовом\~\~до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 22.12.2008 року у розмірі 29 543 гривень 82 копійок. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що 22.12.2008 року між ПАТ КБ «Приват Банк» та [PERSON] було укладено договір № б/н, згідно якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 1 500 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява позичальника разом з умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою складаний між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Позивач умови договору виконав в повному обсязі, проте відповідач платежі належним чином не здійснював, у зв'язку з чим станом на 30.04.2018 р. за ним виникла заборгованість у загальній сумі 29 543 гривень 82 копійок . Позивач просить стягнути на його користь з відповідача заборгованість у сумі 29 543 гривень 82 копійок та судовий збір у сумі 1 762 гривень. В судове засіданні представник позивача не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином, надав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив. У звязку з викладеним, зі згоди представника позивача, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача, який був повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи, так як у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280-282 ЦПК України.\~\~ Вивчивши матеріали справи, суд вважає, про те, що позов є обґрунтованим, є доказаним, тому підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, про те, що 22.12.2008 року між ПАТ КБ «Приват Банк» та [PERSON] було укладено договір № б/н, згідно якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 1 500 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с.9); Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява позичальника разом з умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою та тарифами складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві (а.с.10-15); Відповідно до умов та правил надання банківських послуг при порушені клієнтом строків платежів по будь-якому грошовому зобов'язанню, передбаченому договором понад 120 днів, зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 250 грн. + 5 % від суми позову. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №б/н від 22.12.2008 року сума боргу станом на 30.04.2018 року становить у розмірі 29 543 гривень 82 копійок, яка складається з: заборгованість за кредитом 1 201 гривень 16 копійок; заборгованість по процентам за користування кредитом 23 297 гривень 72 копійок; пеня 3 400 гривень, штраф (фіксована частина) 250 гривень; штраф (процентна складова) 1 394 гривень 94 копійок (а.с.6-8); Відповідач [PERSON] порушив договірні зобов'язання, та загальний розмір заборгованості становить у розмірі 29 543 гривень 82 копійок. \~Пунктом 1 ст.\~1054\~ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст.\~1054\~ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Отже, згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Відповідно до ст.ст. 525, 526, ч.1 ст. 625\~ЦК України зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається. \~Частиною 1 ст.530 ЦК України, передбачено, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч.1 ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до ч.3 цієї ж статті,\~\~пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. \~Відповідно до ч.1 ст.550 ЦК України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Відповідач [PERSON] не виконує свої зобовязання за договором кредиту, тому у нього виник обовязок перед позивачем по виплаті суми кредиту у сумі 29 543 гривень 82 копійок. При таких обставинах, позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.ст.141\~ЦПК України на користь позивача підлягають стягненню з відповідача витрати понесені позивачем за оплату судового збору в розмірі 1 762 гривень (а.с.23). На підставі викладеного, та

Outcome: approved