Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-18 00:00:00

[PERSON] зернулася до суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів. Посилається на те, що рішенням Свалявського районного суду Закарпатської області від 19 квітня 2017 року присуджено стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1000 гривень щомісяця, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Вважає, що з часу ухвалення рішення розмір витрат на утримання сина значно зріс. Вона змушена самостійно утримувати та виховувати дитину, несе постійні витрати на оздоровлення, лікування та харчування, заняття сина в різних секціях, забезпечення одягом та шкільним приладдям. Відповідач інших дітей, окрім нашої спільної дитини немає, а тому просить збільшити розмір аліментів, які сплачує відповідач на утримання дитини [PERSON], [INFO] до 2500 гривень щомісячно та допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць. Відповідачем по справі подано відзив на позов в якому зазаначає, що він справно сплачує аліменти на утримання дитини в розмірі 1000 гривень. Він хворіє, проживає з мамою та батьком, які є пенсіонерами і ніде не працюють та перебувають на його утриманні.Просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі та розглянути справу без його участі (а.с.16-18 ) Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився. В відзиві на позов зазначив про розгляд справи без його участі та на підставі наявних матеріалів у справі (а.с.18) Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно виконавчого листа Свалявського районного суду Закарпатської області від 19 квітня 2017 року присуджено стягувати з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень щомісяця, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 8). Частиною 1 ст.2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 18 Конвенції про захист прав дитини (далі Конвенції), суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно ст. 27 Конвенції батько (- ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 8 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Згідно зі ст. 51 Конституції України та ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а обов'язок з утримання дитини покладається рівною мірою на обох батьків. За положеннями ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. П.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від15.05.2006 року №3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. В силу ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.8 Закону України Про охорону дитинства кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідачем по справі не надано відомостей про матеріальне становище, про стан здоров'я, тощо, наявність яких би могла свідчити про відсутність можливості забезпечувати сплату сину аліментів у мінімально визначеному чинним законодавством розмірі. Заперечення відповідача зводяться фактично до відсутності юридичних підстав для збільшення розміру стягуваних аліментів на дитину. Відомостей про те, що він як батько несе додаткові витрати на утримання сина, окрім аліментів у розмірі 1000 гривень на місяць не надано. Присуджена сума аліментів нарівні 1000 гривень на місяць є явно недостатньою для забезпечення гармонійного, фізіологічного, психічного, духовного розвитку дитини, що також підтверджується розмірами мінімальних прожиткових мінімумів для дітей певного віку, які визначає держава. Статтею 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2019 рік визначено, що у 2019 році прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. Водночас, заявляючи вимогу про збільшення розміру аліментів до суми 2500 грн. позивачем не надано доказів на підтвердження обґрунтованості саме такого розміру аліментів, відсутні документальні підтвердження витрат які несе позивач повязаних з утриманням дитини. За вказаних обставин, суд виходячи із засад справедливості та обєктивності вважає за можливе збільшити розмір аліментів присуджених з відповідача з 1000 грн. до мінімального встановленого чинним законодавством на рівні - 2000 гривень. Що стосується негайного виконання рішення в межах суми платежу за один місяць, то суд вважає, що оскільки це є правом а не обовязком суду, а також те що за рішенням суду вже стягуються аліменти з відповідача, де було судом допущено негайне виконання, дана вимога є недоцільною. З урахуванням викладеного позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача. на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 768,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial