Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-30 00:00:00

[PERSON], надалі позивач, звернувся в суд з позовом до Тернопільської міської ради, Виконавчого комітету Тернопільської міської ради, за участю третьої особи на стороні відповідачів Товариство з обмеженою відповідальністю «Акція», в якому просить визнати незаконним та скасувати рішення Виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 30.04.2014р. №448 «Про переведення приміщень з житлового фонду в нежитловий», рішення від 01.07.2015р. №532 «Про надання в оренду майна комунальної власності» в частині передачі в оренду приміщення гуртожитку в м. Тернополі по вул. Гайова,29а, Товариству з обмеженою відповідальністю «Акція», визнати недійсним договір оренди індивідуального визначеного (нерухомого або іншого) майна, що належить до комунальної власності №4012, укладеного 15.07.2015р. між Виконавчим комітетом Тернопільської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю «Акція». Представники позивача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримують, в їх обґрунтування зазначають, що Виконавчий комітет Тернопільської міської ради не мав повноважень приймати рішення про переведення приміщень в нежитловий фонд та надавати приміщенню гуртожитку статус нежитлових, і такий термін суперечить формулюванню статті Житлового кодексу. При прийнятті оскаржуваного рішення від 30.04.2014р. №448 не було документа, який підтверджує здійснення перепланування, реконструкції нерухомого майна, що необхідно для виведення житлових приміщень із житлового фонду міста, що є порушеннями ««Порядку перепланування, реконструкції житлових та нежитлових приміщень, зміни їх функціонального призначення в м. Тернополі». Не було взято до уваги ті обставини, що в приміщеннях гуртожитку по вул. Гайова,29а, а саме в №1-7 площею 141 кв.м. проживає сам позивач, в яких був зареєстрований разом із своєю сімєю на законних підставах, а тому прийнятим рішенням порушено житлові права позивача на проживання. Договір оренди слід визнати недійсним, оскільки даним договором порушенні права позивача як мешканця приміщень гуртожитку, при прийнятті рішення №532 від 01.07.2015р. та станом на дату укладення договору оренди самого предмета оренди не існувало, оскільки у власності Тернопільської міської ради перебувало приміщення гуртожитку по вул. Гайова,29а, а нежитлове приміщення по вул. Гайова,29а, (1-2 поверх) набуто Тернопільською міською радою у власність лише 04.08.2015р. Представник Виконавчого комітету і Тернопільської міської ради в судовому засіданні позовні вимоги не визнає та просить відмовити у їх задоволенні, посилаючись на те, що Виконавчим комітетом оскаржувані рішення приймалися виключно в наданих Законом України «Про місце самоврядування в Україні» та ЖК Української РСР повноважень із погодженням власника майна Тернопільською міською радою. Будь-яких житлових прав та інтересів [PERSON] не порушено, оскільки при прийнятті рішення було зясовано, що [PERSON] в установленому порядку не використано ордер на вселення в приміщення №1-7 площею 141 кв.м. в гуртожитку по вул. Гайова,29а, він був зареєстрований та поселений лише по вказаній адресі в одну із кімнат, оскільки ордер на вселення за 1999 рік видався без зазначення жилої площі приміщення гуртожитку, і [PERSON] надано кімнату для проживання в межах норм житлової площі на одну особу та інших доказів реєстрації [PERSON] в кімнатах №1-7 площею 141 кв.м. гуртожитку не надано. Ордер на вселення [PERSON] та його сімї за 2005 рік не був реалізований, доказів реєстрації осіб по вказаній адресі позивач не надав, і ордер №1 від 20.11.2005р. був виданий юридичною особою, яка припинила свою діяльність станом на дату видачі ордеру №1. Для реалізації житлових прав [PERSON] направлено повідомлення про надання в користування іншого житлового приміщення у відповідності до житлових норм. Укладений Договір оренди нежитлового приміщення повністю відповідає вимогам закону, прав та інтересів [PERSON] не порушує, він не був стороною договору оренди і не має права на його оспорення. Представник ТОВ «Акція» в судовому засіданні просить відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON], посилаючись на правомірне прийняття рішень Виконавчим комітетом ТМР в межах наданих повноважень, Товариство набуло право оренди в установленому законом порядку, сплачує орендну плату, будь-які права чи охоронювані законом інтереси [PERSON] не порушенні. Суд, розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін в судовому засіданні встановив наступне. 30 квітня 2014 року Виконавчим комітетом Тернопільської міської ради прийнято рішення №4448 «Про переведення приміщень з житлового фонду в нежитловий», яким вирішено надати приміщенню першого поверху загальною площею 63,7 кв.м. та другого поверху загальною площею 234,0 кв.м. гуртожитку переобладнаного під готель за адресою м. Тернопіль, вул. Гайова,29а, статус нежитлових. Товариству з обмеженою відповідальністю «Міське бюро технічної інвентаризації» внести зміни в технічну документацію на будинок. Дане рішення приймалося на підставі ст. 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» з метою забезпечення належного утримання та використання приміщень комунальної власності, враховуючи пропозиції комісії по прийняттю-передачі гуртожитку у комунальну власність від 02.11.2007р. 01 липня 2015 року Виконавчим комітетом Тернопільської міської ради прийнято рішення №532 «Про надання в оренду майна комунальної власності», яким надано в оренду субєктам підприємницької діяльності майно комунальної власності згідно з додатком, Управлінню обліку та контролю за використанням комунального майна укласти договори оренди на приміщення, вказані в п. 1 даного рішення. [PERSON] Додатку до рішення ВК ТМР від 01.07.2015р. №532 нежитлове приміщення по вул. Гайова,29а, (1-2 поверх) готель, загальна площа приміщень 254,8/63,9 кв.м. передано в оренду Товариству з обмеженою відповідальністю «Акція». 15 липня 2015 року між орендодавцем Виконавчим комітетом Тернопільської міської ради в особі Управління обліку та контрою за використанням комунального майна, як уповноваженого органу по укладенню договорів оренди, та орендарем Товариством з обмеженою відповідальністю «Акція» був укладений Договір оренди індивідуально визначеного майна №4012. Відповідно до пункту 1 Договору оренди №4012, орендодавець на підставі рішення ВК ТМР від 01.07.2015р. №532 передає, а орендар 15.07.2015р. приймає в строкове платне користування окреме індивідуально визначене майно (нежитлові приміщення) комунальної власності площею 254,8/63,9 кв.м., розміщене в м. Тернополі по вул. Гайова,29А, на першому-другому поверсі. Майно передається в оренду з метою використання під готель. [PERSON] п. 10.1 цей Договір укладено на 25 місяців і діє з 15.07.2015р. по 14.06.2018р. Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 29.07.2008р. Тернопільська міська рада була власником гуртожитку по вул. Гайова,29а, в м. Тернополі загальною площею 297,7 кв.м. Як свідчить [PERSON] з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 08.08.2015р. Тернопільська міська рада із 04.08.2015р. є власником нежитлового приміщення по вул. Гайова,29а, загальною площею 296,9 кв.м. Вказано, що за рахунок проведеного ремонту, влаштування перегородок без порушення несучих конструкцій, загальна площа зменшилася на 0,8 кв.м., загальна площа приміщень становить 296,9 кв.м. відповідно до довідки №688 від 04.08.2015р., виданої Тернопільським міським бюро технічної інвентаризації. Відповідно до ч. 1 ст. 8 ЖК Української РСР переведення придатних для проживання жилих будинків і жилих приміщень у будинках державного і громадського житлового фонду в нежилі як правило не допускається. У виняткових випадках переведення жилих будинків і жилих приміщень у нежилі може здійснюватися за рішенням органів, зазначених в частині 2 статті 7 цього Кодексу. [PERSON] частини 2 статті 7 ЖК Української РСР непридатні для проживання жилі будинки і жилі приміщення переобладнуються для використання в інших цілях або такі будинки зносяться за рішенням виконавчого комітету обласної, міської Ради народних депутатів. Прийняття оспорюваного рішення Виконавчого комітету 30.04.2014р. №448 «Про переведення приміщень з житлового фонду в нежитловий» узгоджується із положеннями ст.ст. 7, 8 ЖК Української РСР, а також із ст. 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», а саме виконавчий орган міської ради вправі вирішувати питання переведення житлових приміщень, що належать на праві власності юридичним або фізичним особам, у нежитлові. Приймаючи до уваги те, що власником приміщення гуртожитку по вул. Гайова,29а, в м. Тернополі була Тернопільська міська рада, яка реалізуючи зміст права власності право володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, за відсутність будь-яких заперечень з її боку як власника майна, поголила дії щодо переведення приміщень із житлового в житловий фонд. Крім цього, суд зазначає, що як встановлено судовим рішенням по справі №607/16851/14-ц, яке міститься в матеріалах справи, гуртожиток по вул. Гайова,29а, не має безпосереднього сполучення власних систем водопостачання та водовідведення, електропостачання та газопостачання, і використовуватися окремо не може. Разом з тим, судом приймає до уваги те, що оспорене рішення ВК ТМР від 30.04.2014р. №448 «Про переведення приміщень з житлового фонду в нежитловий» приймалося, враховуючи пропозиції комісії по прийняттю-передачі гуртожитку у комунальну власність від 02.11.2007р. [PERSON] приймання-передачі гуртожитку у комунальну власність, затвердженого 12.11.2007р., комісією запропоновано перевести приміщення гуртожитку з житлового фонду у нежитловий фонд. В частині посилання позивача та його представників на порушення житлових прав [PERSON] шляхом прийняття рішення ВК ТМР від 30.04.2014р. №448 «Про переведення приміщень з житлового фонду в нежитловий», а саме позбавлення права на проживання, суд зазначає наступне. [PERSON] витягу з паспорту серії МС №263650 [PERSON] зареєстрований по місцю проживання в [INFO]. Поселення [PERSON] в гуртожиток по вул. Гайова,29а, відбувалося на підставі ордера від 06.09.1999р., виданого ВАТ «Тернопільський ремонтно-механічний завод «Елеваторпром» Із системного аналізу норм житлового законодавства вбачається, що ордер громадянам видається виключно на жилу площу. Ордер за 1999 рік не містить жодної інформації щодо жилої площі,яка надається [PERSON], а тому суд вважає, що [PERSON] повинен бути вселений в житло у межах норм житлової площі на одну особу. Ордер №1 від 20.11.2005р., виданий ТОВ «Комплекс-Сервіс» на поселення [PERSON], дружини [PERSON], дітей [PERSON] і [PERSON] в кімнати №1-7 площею 141 кв.м. в гуртожитку по вул. Гайова,29а, суд вважає не належним доказом в підтвердження проживання позивача та його сімї станом на дату прийняття ВК ТМР оспореного рішення у кімнатах №1-7 площею 141 кв.м. в гуртожитку по вул. Гайова,29, оскільки даний ордер за 2005 рік [PERSON] та членами його сімї в установленому законом порядку використаний не був, позивач в кімнати №1-7 разом із членами сімї не вселявся, не був зареєстрований, і таким право не скористався. Відповідно, позивач володіє правом на проживання в одній з кімнат гуртожитку на підставі ордеру за 1999 рік. Зазначені обставини також підтверджуються встановленими фактами ухвалою Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справи від 15.10.2015р., а саме згідно довідки УДМС України в Тернопільській області від 05.02.2014р. та паспорта [PERSON], останній зареєстрований в гуртожитку по вул. Гайова,29а, в м. Тернополі з 1999 року. [PERSON] довідки УДМС України в Тернопільській області від 25.03.2015р., [PERSON], [PERSON] та [PERSON] не зареєстровані в гуртожитку по вул. Гайова,29а, в м. Тернополі. Також суд, з врахуванням заперечень ТОВ «Акція» з цього приводу відзначає, що згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців ТОВ «Комплекст-Сервіс» припинило свою діяльність 14.02.2005р., особа, яка мала право представляти ТОВ «Комплект-Сервіс» у правовідносинах з третіми особами (керівник) до моменту припинення був [PERSON] Відповідно до постанови Господарського суду Тернопільської області від 09.08.2004р. визнано ТОВ «Комплект-Сервіс» банкрутом та призначено ліквідатором банкрута [PERSON] та покладено на нього обвязки, передбачені ст. 25 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». Тобто, з 09 серпня 2004 року [PERSON] наділений вчиняти по ТОВ «Комплекс-Сервіс» дії керівника. А тому, в суду виникає сумнів щодо правомірності підписання [PERSON] та проставляння відбитку печатки ТОВ «Комплекс-СервіС» в ордері №1 від 20.11.2005р. Долучений до матеріалів справи позивачем ордер від 05.06.2006р., підписаний [PERSON] на право зайняття кімнат №1-7 площею 141 кв.м. гуртожитку по вул. Гайова,29, на думку суду не є належним доказів в підтвердження виділу кімнат №1-7 площею 141 кв.м. для проживання, а також реєстрації та факту проживання в них станом на дату прийняття ВК ТМР оскаржуваного рішення. До матеріалів справи долучена лише його копія, і матеріалами справи було доведено відсутність реєстрації [PERSON] чи інших членів його сімї в кімнатах №1-7 по вул. Гайова,29а, тобто відсутність доказів використання ордеру в установленому законом порядку. Попри це, Виконавчим комітетом ТМР в забезпечення житлових прав [PERSON] було направлено звернення від 15.02.2016р., яке міститься в матеріалах справи, з пропозицію надання іншого приміщення кімнати гуртожитку для його поселення та проживання, яке [PERSON] залишене без реагування. Таким чином, позивачем не доведено порушення його прав та інтересів прийнятим ВК ТМР 30.04.2014р. за №448 рішенням «Про переведення приміщень з житлового фонду в нежитловий», за наявності чого були б підстави для його скасування. Щодо рішення, прийнятого Виконавчим комітетом ТМР 01.07.2015р. №532 «Про надання в оренду майна комунальної власності» в частині передачі в оренду приміщення гуртожитку в м. Тернополі по вул. Гайова,29а, Товариству з обмеженою відповідальністю «Акція» суд зазначає, що дане рішення приймалося за погодженням власника майна Тернопільської міської ради в користь ТОВ «Акція», які і можуть оскаржувати вказане рішення при наявності заперечень. Порушення, невизнання чи оспорення прав [PERSON] даним рішенням не встановлено. Враховуючи вищенаведене суд вважає, що рішення ВК ТМР від 30.04.2014р. за №448 рішення «Про переведення приміщень з житлового фонду в нежитловий» та від 01.07.2015р. №532 «Про надання в оренду майна комунальної власності» прийняті в межах наданих Виконавчому комітету повноважень, порушення норм законодавства, прав чи охоронюваних законом інтересів інших осіб не встановлено, як власник майна, так і орендар не висувають жодних зауважень, а відтак у задоволенні позовних вимог [PERSON] в цій частині слід відмовити. В частині заявлених позовних вимог [PERSON] про визнання недійсним договору оренди індивідуального визначеного (нерухомого або іншого) майна, що належить до комунальної власності №4012, укладеного 15.07.2015р. між Виконавчим комітетом Тернопільської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю «Акція» слід відмовити у їх задоволенні з наступних підстав. [PERSON] статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Статті 627 цього Кодексу з посиланням на статтю 6 Кодексу передбачає, що сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Особливості укладення договору оренди в даному випадку регулюються Законом України «Про оренду державного та комунального майна» та «Положенням про оренду комунального майна територіальної громади м. Тернополя». Рішенням господарського суду від 15.09.2015р. №921/765/15-г/5, яке долучене представником ТОВ «Акція» до матеріалів справи, була надана правова оцінка укладеному договору оренди від 15.07.2015р. №4012, досліджено процедуру укладення такого договору оренди та передачі орендованого майна та судом не було здобуто доказів і позивачем не доведено підстав для визнання договору оренди недійсним. В даному випадку, позивач [PERSON] на момент укладення договору оренди не був ні власником, ні орендарем приміщення, ні стороною оспореного договору оренди, не приймав участі у процедурі передачі приміщення в оренду, не заявляв з цього приводу своїх пропозицій, а відтак на думку суду не може оспорювати договір оренди, і при тому, що при розгляді справи не було встановлено порушення його прав чи інтересів, зокрема і вчиненим правочином. Посилання позивача в позовній заяві щодо того, що на момент укладання спірного договору оренди 15.07.2015р., Тернопільська міська рада не була власником нежитлового приміщення по вул. Гайова,29а, в м. Тернополі, яке згідно п. 1.1 Договору передано в оренду ТОВ «Акція», а стала власником лише 04.08.2015р., що підтверджує Витягом з Державного реєстру речових прав, на думку суду не може бути підставою для визнання правочину недійсним, оскільки як ствердив представник відповідачів в судовому засіданні, а також і представник орендаря ТОВ «Акція», договір оренди був укладений на реальне настання наслідків, відповідає нормам законодавства, виконується ними, будь-яких майнових чи інших претензії не має, і визнається сторонами повністю. Сторони по договору, зокрема і власником майна Тернопільською міською радою і уповноваженим органом по укладенню договору оренди Управлінням обліку та контролю за використанням комунального майна, вимог щодо оспорення предмета оренди не висувають. Інші посилання позивача про можливі порушення Виконавчим комітетом ТМР «Порядку перепланування, реконструкції житлових та нежитлових приміщень, зміни їх функціонального призначення в м. Тернополі», затвердженого рішенням ВК ТМР №1379 від 25.12.2013р., зокрема пункту 5 Порядку, щодо наявності дозволу на реконструкцію нерухомого майна, декларації про готовність обєкта до експлуатації, що необхідно для виведення житлових приміщень із житлового фонду міста, можуть служити підставами для заявлення іншого позову особою, яка вважає порушеними свої права, чого позивачем не доведено, а також органами, уповноваженими на вчинення таких дій. У відповідності до ст.ст. 60, 212 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. За таких обставин, суд прийшов до висновку, що в задоволенні позовних вимог [PERSON] слід відмовити повністю.

Outcome: dismissed