overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-06 00:00:00

[PERSON] О.А.31.10.2018 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що, він з відповідачем одружились 18.02.2011 року . Шлюб зареєстрований виконавчим комітетом Комсомольської селищної ради міста Свердловська Луганської області, актовий запис № 04. Від цього шлюбу мають неповнолітню дитину дочку [PERSON], [INFO]. На жаль , спільне життя з відповідачем поступово почало погіршуватися , не стало взаєморозуміння , погляди на сімейні відносини та сімейні обовязки перестали співпадати. Суперечки частішали. Шлюбні відносини фактично припинено з весни 2018 року. Спору майнового характеру та спору про виховання дитини не заявлено. В судове засідання позивач не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, до суду надав заяву в якій просив розглянути справу без його участі, на позові наполягав. Відповідач у судове засідання не зявилась. Про час та місце розгляду була повідомлена належним чином. Суд розглянув справу за відсутності сторін на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 18.02.2011 року . Шлюб зареєстрований виконавчим комітетом Комсомольської селищної ради міста Свердловська Луганської області, актовий запис № 04. Від цього шлюбу мають неповнолітню дитину дочку [PERSON], [INFO]. На жаль , спільне життя з відповідачем поступово почало погіршуватися , не стало взаєморозуміння , погляди на сімейні відносини та сімейні обовязки перестали співпадати. Суперечки частішали. Шлюбні відносини фактично припинено з весни 2018 року. Спору майнового характеру та спору про виховання дитини не заявлено. При таких обставинах суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін, що має істотне значення, а тому суд на підставі ст.112 Сімейного кодексу України вважає за необхідне постановити рішення про розірвання шлюбу. Після розірвання шлюбу [PERSON] буде іменуватися прізвищем [PERSON]. На підставі ст.ст.105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-25 00:00:00

[PERSON] обґрунтовується тим, що позивачка [PERSON] і відповідач [PERSON] перебували у шлюбі з липня 1995 р. по липень 2005 р. Від шлюбу 01.11.1997 р. народився син [PERSON], який досяг повноліття і на даний час навчається на третьому курсі денного відділення Сумського будівельного коледжу , термін навчання по 30.06. 2017 р. і потребує матеріальної допомоги, яку відповідач як батько дитини повинен надавати відповідно до вимог ст. 199 Сімейного кодексу України, до досягнення сином 23 -х річного віку. [PERSON], який інших утриманців не має і працює доцентом факультету агротехнологій та природокористування Сумського національного аграрного університету, ухиляється від надання матеріальної допомоги сину [PERSON] на період його навчання. А тому заявлена вимога про стягнення з відповідача аліментів на утримання сина [PERSON] на період його навчання у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку, до досягнення дитиною віку 23 х років , з відшкодуванням понесених судових витрат за надання правової допомоги у сумі 250 грн. У судовому засіданні позивачі [PERSON] і [PERSON] заявлені вимоги підтримали з зазначених вище підстав. Відповідач [PERSON] проти заявленого до нього позову про стягнення коштів на утримання сина на період його навчання, відшкодування понесених судових витрат за надання правової допомоги заперечень не має. Суд, вислухавши доводи сторін, оцінивши надані докази вважає , що позов підлягає задоволенню, згідно вимог ст. 198-200 СК України, враховуючи наступні обставини. Встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком повнолітнього сина- Токмань [PERSON] , [INFO] , який є студентом 3 -го курсу Сумського будівельного коледжу , напрямок підготовки будівництво та експлуатація будівель та споруд, термін навчання з 11.08.2013 р. по 30.06. 2017 р. Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON] , довідкою учбового закладу /а.с. 8-9 / . Згідно вимог ст.199 Сімейного кодексу України, відповідач як батько зобов»язаний приймати участь в утриманні свого повнолітнього сина , який потребує матеріальної допомоги на період навчання . При визначенні розміру аліментів суд враховує думку сторін щодо розміру такої матеріальної допомоги, можливість надання утримання другим з батьків позивачкою [PERSON], з врахуванням матеріального стану відповідача [PERSON] , який має постійне місце роботи і заробіток працює доцентом кафедри садово-паркового та лісового господарства Сумського національного аграрного університету / довідка учбового закладу залучена до матеріалів справи під час її розгляду у судовому засіданні /. Тому суд приходить до висновку про можливість стягнення коштів з відповідача [PERSON] у вигляді аліментів у розмірі 1/4 частини з його заробітку на утримання сина - [PERSON] на період його навчання. Також відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки [PERSON] кошти у сумі 250 грн. як витрат, понесених нею за надання правової допомоги адвоката за виготовлення позовної заяви / а.с.11/.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-13 00:00:00

[PERSON] обґрунтував позовну заяву тим, що його батьки - [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому у шлюбі, який 16 серпня 2004 року розірваний. Після розірвання шлюбу батьки перестали проживати однією сім`єю і він залишився проживати разом із матір`ю [PERSON] за адресою [ADDRESS] в будинку, що належить дідові [PERSON] . Позивачем вказано, що на даний час він навчається на IV курсі Вищого професійного училища №7 м. Кременчука Полтавської області за спеціальністю «Прикладна механіка» і не перебуває на державному забезпеченні. Батько до досягнення ним повноліття, сплачував його матері аліменти на утримання. По досягненню ним повноліття виплати припинені. [PERSON] вказав, що на даний час потребує матеріальної допомоги, оскільки несе витрати на придбання підручників, папок та інших канцелярських приладів для навчання, а також одягу, витрати на транспорт, повсякденні витрати. Після досягнення ним повноліття батько не заперечує допомагати фінансово, але згоден тільки на підставі рішення суду. Його мати [PERSON] , на даний час офіційно не працевлаштована, не має постійного доходу, перебуває на обліку як шукаюча роботу, не має постійного доходу. Як студент Вищого навчального закладу отримує стипендію, яка у вересні 2019 року склала 490 грн. Позивач вказав, що інколи отримує премію, яка у вересні 2019 року склала 255 грн, таким чином його дохід значно менший від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який станом на час звернення до суду складає 2007 грн. Враховуючи вказане та те що його батько є працездатною особою, працює на ПП «АЛМАЗ-М», має постійний регулярний дохід, має на утриманні малолітнього сина 13 років, вважає, що, відповідач, може цілком приймати участь у його утриманні до досягнення 23 років або до закінчення навчання. На підставі вищевикладеного просив суд: - стягнути з [PERSON] , [INFO] , уродженця с.Чечелево Полтавської області, що зареєстрований і проживає: [ADDRESS] , ідентифікаційний номер [NUMBER] на користь [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] ідентифікаційний номер. [NUMBER] аліментна час мого навчання в розмірі 1500 грн. щомісячно до досягнення 23-річного віку до [INFO] ; -стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] витрати пов`язані з наданням правової допомоги в розмірі 1500 грн. 10.04.2020 року від [PERSON] до суду надійшов відзив на позовну заяву простягнення аліментів на утримання повнолітнього сина на час навчання, в якому вказав наступне. Ознайомившись з вимогами та підставами позовної заяви,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-11 00:00:00

[PERSON] обґрунтував позов тим, що 5.04.2012 року він позичив відповідачу 15500 грн. які [PERSON] зобов'язався повернути до 01.05.2012 року, але не повернув. Тому просив стягнути з відповідача на його користь борг за договором позики від 05.04.2012 року в сумі 16571,41 грн., де 15500 грн. сума грошових коштів яка передавалась за договором і 1071,41 грн. , що є три проценти річних від простроченої суми за період з 1.05.2012 року до 20.08.2014 року. В судове засідання представник позивача- адвокат [PERSON] подав заяву про розгляд справи без позивача і його представника та, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідно до ст..74 ч.4 ЦПК України виклик відповідача до суду здійснено за зареєстрованим в установленому порядку місцем його проживання, але відповідач не проживає за вказаною адресою, а тому судовий виклик вручений належним чином. Відповідно до ст..224 ч.1 ЦПК України проведено заочний розгляд справи. Судом встановлено слідуюче. 5.04.2012 року позивач позичив відповідачу [PERSON] 15500 грн. які [PERSON] зобов'язався повернути до 01.05.2012 року, але не повернув. Вказані обставини підтверджуються розпискою відповідача. Тому на підставі ст..ст. 1047 ч.2, 625 ч.2 ЦК України слід стягнути з відповідача на користь позивача борг за договором позики від 05.04.2012 року в сумі 16571,41 грн., де 15500 грн. сума грошових коштів яка передавалась за договором і 1071,41 грн. , що є три проценти річних від простроченої суми за період з 1.05.2012 року до 20.08.2014 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-21 00:00:00

[PERSON] обґрунтувала позов тим, що відповідач [PERSON] є батьком дітей: дочки [PERSON], [INFO] і сина [PERSON], [INFO] та не виконує батьківських обов'язків, так як добровільно не надає коштів на їх утримання які проживають з матір'ю - позивачем по справі і перебувають на її утриманні. Відповідач невідомо де працює і може сплачувати на кожну дитину аліменти в розмірі 500 грн. щомісячно. Тому позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання кожної дитини в розмірі 500 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з дня подачі заяви до суду і до досягнення кожною дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала і пояснила, що їй відомо, що відповідач надав їй допомогу на утримання дітей тільки протягом 6ісяців з дня розірвання шлюбу в 2012 році. Відповідач мав нерегулярний дохід. Відповідач не з'явився в судове засідання і проведено заочний розгляд справи відповідно до ст.224 ч.1 ЦПК України. Судом встановлено слідуюче. Відповідач [PERSON] є батьком дітей: дочки [PERSON], [INFO] і сина [PERSON], [INFO] та не виконує батьківських обов'язків, так як добровільно не надає коштів на їх утримання які проживають з матір'ю - позивачем по справі і перебувають на її утриманні. Відповідач має нерегулярний дохід, має працездатний вік і може сплачувати на кожну дитину аліменти в розмірі 500 грн. щомісячно. Вказані обставини підтверджуються поясненнями позивача в якості свідка, свідоцтвами про народження дітей, довідкою про перебування дітей на утриманні матері. А тому на підставі ст.ст.180 ч.1, 182 ч.1, 184 ч.1 СК України позов задоволити. Стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 500 грн. щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви до суду 13.05.2016 року і до досягнення дочкою повноліття. Стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 500 грн. щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви до суду 13.05.2016 року і до досягнення сином повноліття. Також на підставі ст. 88 ч.1 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача 1030 грн. у відшкодування судових витрат, пов'язаних з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. Стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-23 00:00:00

[PERSON] обґрунтувала позов тим, що відповідач [PERSON] не виконує батьківських обов'язків і не надає щомісячно матеріальну допомогу на утримання дитини яка проживає з матір'ю. Просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO] в розмірі ? частки заробітку ( доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно , починаючи з дня подачі заяви до суду - 03.11.2014 року і до досягнення дитиною повноліття . В судовому засіданні позивач позов підтримала. Відповідач пояснив, що позов визнає. У зв'язку з визнанням позову є законні підстави для його задоволення відповідно до ст.. 174 ч.4 ЦПК України. Тому судом встановлено, що відповідач [PERSON] не виконує батьківських обов'язків і не надає щомісячно матеріальну допомогу на утримання дитини [PERSON], [INFO] яка проживає з матір'ю. На підставі ст..ст. 180 ч.1, 182,183 СК України позов слід задоволити і стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO] в розмірі ? частки заробітку ( доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно , починаючи з дня подачі заяви до суду - 03.11.2014 року і до досягнення дитиною повноліття .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-29 00:00:00

[PERSON] обґрунтувала свої вимоги тим, що її дідусь [PERSON] 17.07.2016 року помер. Позивачка на цей час є спадкоємцем за законом першої черги, у звязку з чим звернулась до відповідача з вимогами сплатити їй не доотриману дідуся пенсію, яка була нарахована але не була виплачена. Пенсійний фонд у виплаті відмовив позивачу. Такі дії відповідача [PERSON] просить визнати незаконними та зобовязати сплатити недоотриману пенсію. Статтею 1227 ЦК України\~передбачено, що суми заробітної плати, пенсії стипендії, аліментів, допомог у звязку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були нею одержані за життя, передаються членам його сімї , а у разі їх відсутності\~входять до складу спадщини. Відповідно до частини першої статті 52 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у звязку з його смертю виплачується по місяць смерті включно членам його сімї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сімї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. [PERSON] є членом сімї померлого, проживала з дідусем - пенсіонером по день його смерті і у відповідності до статті 52 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» недоотримана померлим [PERSON] у звязку зі смертю сума пенсії за рішенням суду, повинна бути сплачена позивачу. Відповідно дії відповідача по відмові у виплаті пенсії, що не виплачена її дідуся на день смерті, слід визнати незаконними, оскільки така виплата передбачена вказаними вище нормами закону.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-15 00:00:00

[PERSON] обґрунтувала свої вимоги тим, що її донька [PERSON] 06.09.2016 року померла. Позивач на цей час є спадкоємцем за законом першої черги, у звязку з чим звернулась до відповідача з вимогами сплатити їй не доотриману донькою пенсію, яка була нарахована але не була виплачена. Пенсійний фонд у виплаті відмовив позивачу. Такі дії відповідача [PERSON] просить визнати незаконними та зобовязати сплатити недоотриману пенсію. Статтею 1227 ЦК України\~передбачено, що суми заробітної плати, пенсії стипендії, аліментів, допомог у звязку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були нею одержані за життя, передаються членам його сімї , а у разі їх відсутності\~входять до складу спадщини. Відповідно до частини першої статті 52 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у звязку з його смертю виплачується по місяць смерті включно членам його сімї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сімї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. [PERSON] є членом її сімї, проживала з донькою - пенсіонером на день її смерті разом у квартирі і у відповідності до статті 52 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» недоотримана померлою [PERSON] у звязку зі смертю сума пенсії за рішенням суду, повинна бути сплачена позивачу. Відповідно дії відповідача по відмові у виплаті пенсії, що не виплачена її доньки на день смерті, слід визнати незаконними, оскільки така виплата передбачена вказаними вище нормами закону.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-15 00:00:00

[PERSON] обґрунтувала свої вимоги тим, що її матір [PERSON] 12.07.2016 року померла. Позивач на цей час є спадкоємцем за законом першої черги, у звязку з чим звернулась до відповідача з вимогами сплатити їй не доотриману материну пенсію, яка була нарахована але не була виплачена. Пенсійний фонд у виплаті відмовив позивачу. Такі дії відповідача [PERSON] просить визнати незаконними та зобовязати сплатити недоотриману пенсію. Статтею 1227 ЦК України\~передбачено, що суми заробітної плати, пенсії стипендії, аліментів, допомог у звязку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були нею одержані за життя, передаються членам його сімї , а у разі їх відсутності\~входять до складу спадщини. Відповідно до частини першої статті 52 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у звязку з його смертю виплачується по місяць смерті включно членам його сімї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сімї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. [PERSON] є членом її сімї, проживала з матусею - пенсіонером на день її смерті разом у квартирі і у відповідності до статті 52 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» недоотримана померлою [PERSON] у звязку зі смертю сума пенсії за рішенням суду, повинна бути сплачена позивачу. Відповідно дії відповідача по відмові у виплаті пенсії, що не виплачена її матері на день смерті, слід визнати незаконними, оскільки така виплата передбачена вказаними вище нормами закону.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-09 00:00:00

[PERSON] обласна психіатрична лікарня звернулася до суду з заявою про госпіталізацію [PERSON] у психіатричний стаціонар без його згоди або згоди його законного представника, вказавши в ньому, що [PERSON], [INFO], який проживає за адресою [INFO] був госпіталізований 08 лютого 2017 року о 15-30 годині в [PERSON] облпсихлікарню. Направлення на госпіталізацію було видане 08.02.2017 року лікарем-психіатром [PERSON] Після особистого огляду [PERSON] лікар-психіатр приймального відділення ЧОПЛ [PERSON] зробив висновок про необхідність госпіталізації [PERSON] у психіатричний стаціонар для обстеження або лікування у зв'язку із наявністю у нього тяжкого психічного розладу, який обумовлює його небезпеку для себе і оточуючих, суттєву шкоду його здоров*ю внаслідок погіршення психічного стану у разі, якщо особі не буде надана психіатрична допомога. Підставою для висновку про необхідність госпіталізації є відомості про поведінку [PERSON], які надійшли від дільничного психіатра ЧОПЛ. На підставі цих відомостей [PERSON] був оглянутий лікарем-психіатром [PERSON] у приймальному відділенні [PERSON] облпсихлікарні 08 лютого 2017 року, який підтвердив обґрунтованість рішення про госпіталізацію. Крім того, [PERSON]. був оглянутий комісією лікарів-психіатрів [PERSON] облпсихлікарні. Комісія підтвердила обґрунтованість рішення про госпіталізацію [PERSON] та наявність в нього тяжкого психічного розладу і прийшла до висновку, що обстеження та лікування [PERSON] можливе тільки в умовах стаціонару. Просить продовжити подальше перебування хворого на лікуванні в психіатричному закладі. Представник [PERSON] обласної психлікарні в судовому засіданні заяву підтримав і підтвердив обставини, що в ній викладені. [PERSON] в судове засідання не доставлений, згідно довідки ЧОПЛ не може бути присутнім під час судового засідання, у зв*язку з неадекватною поведінкою, емоційною нестійкістю та небезпекою для оточуючих. Суд, заслухавши пояснення представника [PERSON] облпсихлікарні, висновок прокурора, дослідивши письмові докази по справі, зокрема висновок комісії лікарів-психіатрів від 09 лютого 2017 року, вважає, що заява підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що факти, викладені в заяві знайшли своє повне підтвердження і [PERSON] примусово госпіталізувати до [PERSON] обласної психіатричної лікарні.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-07 00:00:00

[PERSON]-О.В. звернулася до суду з позовною заявою в якій просить розірвати шлюб з [PERSON] \~ \~ \~ \~В обґрунтування позову у заяві вказала, що 04 листопада 2014 року між нею та відповідачем зареєстрований шлюб у Гончарівській сільській раді Золочівського району Львівської області, актовий запис за № 10. Від шлюбу у них народився син: [PERSON], [INFO] Зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося, він не приділяє сім'ї належної уваги,\~вчиняє конфлікти, сварки, зловживає алкогольними напоями. У них склалися неприязні відносини один до одного, та сімя фактично розпалася близько чотирьох місяців тому. В судове засідання позивач не з'явилася, подала заяву, у якій просить розглянути справу у її відсутності, вимоги позову підтримує, просить шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав заяву, у якій просить розглядати справу у його відсутності, позов визнає, просить шлюб розірвати. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб серії І-СГ №240344 від 04.11.2014 року, між сторонами було укладено шлюб, який зареєстрований у Гончарівській сільській раді Золочівського району Львівської області, актовий запис за № 10. Відповідно до копії свідоцтва про народження [PERSON] народився 14.03.2016 року, батьками вказані [PERSON] та [PERSON]-О. В. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З часу фактичного припинення шлюбних відносин та знаходження позову в суді примирення між сторонами не відбулось. Крім цього, суд, розриваючи шлюб між сторонами, враховує інтереси неповнолітніх дітей, оскільки їх повноцінний розвиток та виховання у сім'ї, в якій у батьків різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, є неможливим. Відповідно до ч.3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що не має підстав для подальшого збереження шлюбу, такий суперечить інтересам позивача, у зв'язку з чим доцільно його розірвати, а позов відповідно задовольнити. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 704,80 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved