Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-25 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про припинення права на частку в спільному майні, шляхом виділу грошової компенсації за частку в будинковолодінні [ADDRESS] та визнання за нею права власності на частку в будинковолодінні яка належала покійному [PERSON] на підставі заповіту посвідченого в її користь 09.02.2006р. приватним нотаріусом Івано-Франківського нотаріального округу по реєстру № 80 від імені [PERSON]. В судовому засіданні представник [PERSON] підтримала позов та вказала, що [PERSON] є спадкоємцем за заповітом, а [PERSON] має лише обов'язкову долю в спадщині померлого, що підтверджується довідкою Івано-Франківської державної нотаріальної контори. Між спадкоємцями склались складні стосунки, що унеможливлює спільне проживання, використання та розпорядження належним майном. Посилається на те, що [PERSON] тривалий час проживає в іншому житлі, тобто забезпечена житлом і проживає по [ADDRESS]. Крім того, при розгляді спору просить врахувати що будинковолодіння [ADDRESS] не підлягає поділу в натурі, що стверджується висновком судової будівельно-технічної експертизи №48/06-08 від 12.06.2008р. Враховуючи незначну частку, яка не може бути виділена в натурі, просила виділити грошову компенсацію по дійсній вартості 1/2 частини самого спадкового майна 1/4 від 52/100 становить - 1/4 від 52/100 вартості майна 19 103 грн., тобто в сумі 4 775,5 грн. Представник відповідачки [PERSON] [PERSON] позов не визнала та пояснила, що їхня дочка [PERSON] була усиновлена нею та померлим [PERSON] на підставі рішення Івано-Франківського міськвиконкому від 19.11.1990р. При розірванні шлюбу між ними була домовленість про те, що частку в будинку він подарує дочці, як єдиній спадкоємиці . Сплата грошової компенсації в такій незначній сумі, яку пропонує позивачка позбавить її права власності, і вона не дає згоди на отримання грошової компенсації за частку в будинковолодінні, оскільки будь-якого іншого житла, в тому числі на праві власності в м.Івано-Франківську та області немає, проживає з матір'ю в гуртожитку, який належить Івано-Франківському НТУНГ тимчасово. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, які надані суду сторонами та заперечень, з'ясувавши фактичні обставини справи суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON]. На час його смерті [PERSON] належала 1/2 частина від 52/100 частини житлового будинку по [ADDRESS]. Згідно заповіту, який посвідчений 09.02.2006р. приватним нотаріусом Івано-Франківського нотаріального округу по реєстру № 80 від імені [PERSON] в користь [PERSON] все належне йому майно він заповів позивачці [PERSON] Спадкоємцем за законом є також дочка - відповідачка [PERSON], яка має право на обов'язкову частку у спадщині відповідно до ст.1241 ЦК України, як неповнолітня дитина спадкодавця на момент його смерті. Відповідно до ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства. Цивільний кодекс України вказує при яких підставах можлива сплата грошової компенсації. Згідно ч. 2 ст. 364 ЦПК України компенсація співвласникові у вартості майна може бути надана лише за його згодою. Стаття 365 ЦК України, встановлює, що право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших власників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Відповідачка не дала згоди на сплату грошової компенсації за частку в будинковолодінні. Судом встановлено, що будь-якого іншого житла, в тому числі на праві власності в м.Івано-Франківську в неї немає, проживає з матір'ю в гуртожитку, який належить Івано-Франківському НТУНГ в кімнаті площею 11.69 кв.м. тимчасово, що стверджується довідкою університету (а.с.26, 135). По справі проведено судову будівельно-технічну експертизу №48/06-08 від 12.06.2008р. У висновку експертизи зазначено про те, що дійсна вартість 52/100 будинковолодіння по [ADDRESS] в поточних цінах, тобто станом на червень 2008р. становить 19 102 грн., а дійсна вартість 1/2 частини спадкового майна 1/4 від 52/100 становить - 1/4 від 52/100-19102:4=4775,5 грн. Провести реальний розподіл спадкової частини будинковолодіння між співвласниками у співвідношенні 1/2 до 1/2 спадкового майна неможливо. Доказів щодо дійсної вартості майна станом на 2014р. позивачкою не надано. Виходячи з наведеного суд враховує, що припинення права на частку в спільному майні завдасть [PERSON] істотну шкоду, як співвласнику, оскільки грошова компенсація в сумі 4775,5 грн. є незначною, а будь-якого іншого житла, в тому числі на праві власності в неї немає. Частка в спільному майні є єдиним майном що належить [PERSON] Відповідно суд приходить до переконання про безпідставність позовних вимог [PERSON] Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами та іншими учасниками процесу доказів. Згідно ч.1 ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог і заперечень. Виходячи з вищенаведеного та

Outcome: dismissed