Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-17 00:00:00

[PERSON] року звернувся до суду з позовом про встановлення порядку та способу його участі у вихованні і спілкуванні з малолітнім сином [PERSON]. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що з 23 квітня 2004 року перебував у шлюбі з відповідачем [PERSON], від шлюбу з якою має сина [PERSON], [INFO]. 07 грудня 2012 року шлюб між ними з відповідачем розірвано рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу. Син [PERSON] проживає разом з відповідачкою. Він як батько своєчасно та повністю виконує обов'язки по матеріальному забезпеченні сина, завжди зустрічався і сином з урахуванням його інтересів, зайнятості, стану здоров'я та його побажань. Однак після розірвання шлюбу з відповідачкою, остання безпідставно перешкоджає його особистому спілкуванні з сином та можливості брати участь у його вихованні. В зв'язку з цим він змушений був звернутися з заявою про виконкому Довгинцівської районної у місті ради, відповідно до рішення якої було встановлено спосіб його участі у вихованні та спілкуванні із сином: періодичність зустрічей - щотижня, тривалість зустрічей - з 19-00 п'ятниці до 19-00 суботи, місце зустрічей - без обмежень. Незважаючи на рішення органу опіки та піклування відповідач продовжує чинити йому перешкоди в спілкуванні з дитиною, переховуючи сина та відмовляючи йому у зустрічах з дитиною. Тому позивач просить зобов'язати відповідача усунути перешкоди у спілкуванні та вихованні сина, встановити спосіб його участі у спілкуванні із сином: періодичність зустрічей - щотижня, тривалість зустрічей - з 19-00 п'ятниці до 19-00 суботи, місце зустрічей - без обмежень, надати можливість у літній період оздоровлювати сина з виїздом разом з ним до зони відпочинку, та стягнути з відповідача на його користь понесені ним судові витрати: судовий бір та витрати на правову допомогу. В судовому засіданні позивач наполягав на задоволенні вимог з підстав, викладених в позовній заяві, доповнивши, що на його думку відповідачка залякала їх сина, в її присутності він боїться розмовляти з ним, своїм батьком, тому він просить проводити зустрічі у відсутність відповідачки та без контролю з її сторони цих зустрічей. Відповідач [PERSON] позов визнала частково, пояснивши, що в цілому вона не заперечує проти зустрічей сина з позивачем, однак бажає, щоб вони проходили в її присутності, оскільки був випадок застосування фізичного насилля зі сторони позивача по відношенню до їх сина, тому дитина просто боїться залишатися з батьком наодинці. Представник відповідача [PERSON] позов визнав частково, вказавши, що дитина хвороблива, часто хворіє, що підтверджується виписками та довідками з лікарні, тому необхідно постійно і ретельно слідкувати за дотриманням санітарних умов при проживанні дитини. Представник органу опіки та піклування Березуцька Н.І. вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки обоє батьків повинні приймати участь у вихованні дитини, умови проживання дитини у батька задовільні. Однак з огляду на психологічний стан дитини зустрічі повинні носити поступовий характер: спочатку в присутності матері, потім уже без неї. Вислухавши позивача, відповідача, представника відповідача, представника органу опіки та піклування, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON], [INFO] (а.с. 8 - копія свідоцтва про народження). Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 грудня 2012 року шлюб між сторонами розірвано (а.с.9 - копія рішення). Рішенням виконавчого комітету Довгинцівської районної у місті ради встановлено наступний спосіб участі [PERSON] у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином [PERSON], [INFO]: періодичність зустрічей - щотижня, тривалість зустрічей - з 19-00 п'ятниці до 19-00 суботи, місце зустрічей - без обмежень (а.с.10 - копія рішення). Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно до вимог ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати,батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Статтею 153 СК України передбачено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли це право обмежене законом. Дитина, яка розлучена з одним із батьків чи обома батьками, має право регулярно підтримувати особисті стосунки й прямі контакти з обома батьками, крім випадків, коли це суперечить найвищим інтересам дитини. Згідно приписів ст.157, ч.1, ч.2, ч.3 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Статтею 158 СК України передбачено, що за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов'язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов'язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоров'я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи (ч.ч. 1, 2ст. 159 СК України). Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 19 СК України передбачено, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини обов'язковою є участь органу опіки та піклування. За змістом п. 74 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 866 від 24 вересня 2008 року, під час розгляду судом спорів між батьками щодо виховання дитини районна, районна у м. Києві та Севастополі держадміністрація, виконавчий орган міської, районної у місті ради подає до суду письмовий висновок про способи участі одного з батьків у вихованні дитини, місце та час їх спілкування, складений на підставі відомостей, одержаних службою у справах дітей в результаті проведення бесід з батьками, дитиною, родичами, які беруть участь у її вихованні, обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, що стосуються зазначеної справи. З урахуванням зазначеного, виходячи з вимог ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 8 ст. 7, ст.ст. 141, 159 СК України, враховуючи стан здоров'я та вік дитини, характер стосунків, що склалися між сторонами, суд вважає, що встановлення такого способу участі батька у вихованні сина, як періодичні побачення з ним кожної суботи з 09-00 години до 19-00 години без обмежень місця зустрічі, з урахуванням режиму дня дитини та її бажання, на даному етапі буде максимально відповідати інтересам дитини. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому підлягають стягненню на користь позивача з [PERSON] понесені витрати по оплаті судового збору (а.с.1-квитанція) та витрат на правову допомогу (а.с.11-13 - договір, акт виконаних робіт, квитанція). На підставі викладеного,

Outcome: partial