Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-11 00:00:00

[PERSON], яка діє в інтересах [PERSON] звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із позовною заявою до [PERSON] про стягнення подвійної суми забезпечувального платежу за попереднім договором від 08.09.2015 року у розмірі - 184000,00 грн., 3% річних в розмірі - 13945,74 та 49864,00 грн. - інфляційних втрат. Позовні вимоги мотивує тим, що 08.09.2015 року між [PERSON] Данієлою Василівною та [PERSON] було укладено попередній договір про купівлю продаж нерухомого майна, а саме однокімнатної квартири, загальною площею 21,35 кв.м, шо знаходиться в [ADDRESS]. Вказаний договір посвідчено приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за № 2255. Проте, на визначену у попередньому договорі дату підписання основного договору продавець до нотаріуса не зявився та повідомив, що у нього виникли проблеми з документами і він продати квартиру не може. Зазначає, що позивач та відповідач постійно перебувають на звязку, однак останній постійно вказує на наявність у нього обґрунтованих підстав щодо неможливості повернення коштів. У звязку із невиконанням відповідачем взятого на себе обовязку з укладення основного договору, позивач просить стягнути передбачену пунктом 5.3 попереднього договору подвійну суму забезпечувального платежу у розмірі 184000,00 грн., а також 3% річних в розмірі та інфляційні втрати. Позивач не скористалася правом на участь у судовому засіданні та в матеріалах справи міститься заява її представника, згідно з якиою вона просить розглянути справу у їх відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задоволити, не заперечують проти ухвалення заочного рішення. Відповідача не скористався правом на участь у судовому засіданні, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило, відзиву чи заперечень на позовну заяву подано не було. У відповідності до ч. 4\~ст. 223 ЦПК України\~у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відтак, суд розглядає справу відповідно до ч. 4\~ст. 223 ЦПК України\~заочно, оскільки проти цього не заперечує позивач. Через неявку в судове засідання учасників справи, судом у відповідності до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 08.09.2015 року між [PERSON] Данієлою Василівною та [PERSON] було укладено попередній договір про купівлю продаж нерухомого майна, а саме однокімнатної квартири, загальною площею 21,35 кв.м, шо знаходиться в [ADDRESS], який посвідчено приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за № 2255. Пунктом 5.1 попереднього договору від 08.09.2015 року визначено, що до підписання цього Договору, в рахунок належних за Основним договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання, з метою забезпечення реалізації своїх намірів щодо купівлі-продажу квартири та своєї платіжної спроможності, Покупець передала, а Продавець отримав суму забезпечувального платежу у розмірі 92000,00 гри. (девяносто дві тисячі грн.). Також п. 6.1 вказаного договору визначено, що за домовленістю сторін укладання Основного договору здійснюватиметься 15.02.2016 року о 17 годині у приміщені офісу приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу [PERSON] за адресою: місто Ужгород, вул. Толстого, буд. 6. За приписами ст. 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Законом може бути встановлено обмеження щодо строку (терміну), в який має бути укладений основний договір на підставі попереднього договору. Істотні умови основного договору, що не встановлені попереднім договором, погоджуються у порядку, встановленому сторонами у попередньому договорі, якщо такий порядок не встановлений актами цивільного законодавства. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена - у письмовій формі. Сторона, яка необґрунтовано ухиляється від укладення договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства. Зобов'язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення. Договір про наміри (протокол про наміри тощо), якщо в ньому немає волевиявлення сторін щодо надання йому сили попереднього договору, не вважається попереднім договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог\~відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобовязанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно ст.629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. За ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом: припинення зобовязання, зміна умов зобовязання, сплата неустойки, відшкодування та моральної шкоди. В ході судового розгляду судом встановлено, що матеріали справи не містять доказів укладення основного договору купівлі-продажу нерухомого майна та не містять доказів на підтвердження неможливості укладення основного договору у погоджений сторонами строк, а також повідомлень відповідача щодо існування обставин, які унеможливлюють підписання договору, тощо. Згідно з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 13.02.2013 року у справі\~№ 6-176цс12, внесення завдатку як способу забезпечення виконання зобовязання може мати місце лише в разі наявності зобовязання. Якщо договору, який би за своєю формою та змістом відповідав вимогам закону, між сторонами укладено не було, а сторони лише домовилися укласти такий договір в майбутньому, передана грошова сума є авансом, який підлягає поверненню. Поверненню підлягає й аванс, отриманий за попереднім договором. Разом з тим, як передбачено нормами Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», індекс інфляції (індекс споживчих цін) - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання, а ціни в Україні встановлюються в національній валюті - гривні. Офіційний індекс інфляції, що розраховується Державним комітетом статистики України, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто купівельної спроможності гривні, а не іноземної валюти. Згідно з розрахунком заборгованості [PERSON] за період з 19.02.2016 року по 01.08.2018 року донараховано інфляційні втрати у розмірі 49864,00 грн. та 3 % річних у сумі 13945,74 грн. Отже, як зазначено, зокрема, у рішенні ВСУ від 28 березня 2012 року у справі 6-36736, індексації внаслідок знецінення підлягає лише грошова одиниця України - гривня, а тому суд вважає за необхідне застосувати норми ч. 2 ст. 625 ЦК України щодо сплати боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, яке визначене у гривні. У відповідності до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З урахуванням всіх обставин справи, враховуючи вимоги ст. 81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, виходячи із принципів розумності та справедливості, зважаючи на те, що позивачем було надано належні докази на підтвердження своїх тверджень про неукладення основного договору, укладення якого було передбачено попереднім договором від 08.09.2015 року, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення. Згідно з вимогами ч.1\~ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п.1 ч.2\~ст.141 ЦПК України,\~у разі задоволення позову, судовий збір покладається на відповідача.\~

Outcome: approved