Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-14 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] є співвласниками будинку № 8 по вул. Тараскіна в с. Юрівка Малинського району, за яким закріплена земельна ділянка площею 0,25 га з цільовим призначенням для обслуговування жилого будинку та господарських будівель. 14 квітня 2015 року між сторонами укладено договір поділу нерухомого майна та порядку користування будинком з господарськими будівлями та спорудами. Зважаючи на наявний спір щодо встановлення порядку користування земельною ділянкою відповідно до часток у праві власності на житловий будинок, позивач звернулась до суду з позовом, вимогами якого просила визначити порядок користування земельною ділянкою площею 0,2500 га, відповідно до варіанту №5 експертного висновку №312/16. Відповідач позовні вимоги визнала частково і не заперечувала, щодо розподілу земельної ділянки, відповідно до варіанту №2 висновку експерта, оскільки бажає щоб їй залишилось садове дерево. Представник Малинівської сільської ради Малинського району [PERSON] зазначила, що спір між сторонами існує постійно, сторони не йдуть на жодний компроміс, всі запропоновані варіанти заперечують, будь-яке рішення суду не задовольнить сторони. Дослідивши матеріали справи, вислухавши учасників процесу, суд приходить на наступного. Встановлено, що співвласниками житлового будинку №8 по вулиці Тараскіна в с. Юрівка Малинського району є [PERSON], якій належить 47/200 ідеальних частин будинковолодіння та [PERSON], частка якої у власності становить 153/200 ідеальних частин. Рішенням Малинівської сільради від 17.06.2013 року надано [PERSON] дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою, щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі для передачі у власність, площею 0,075 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: с. Юрівка Малинського району вул. Тараскіна, 8. 14 квітня 2015 року співвласники уклали нотаріально посвідчений договір поділу нерухомого майна та встановлення порядку користування житловим будинком з господарськими будівлями та спорудами.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно ч.1 ст. 103 ЗК України власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей. Відповідно до розяснень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16.04.2004 року викладених в п. 19, при встановленні порядку користування земельною ділянкою між співвласниками будинку, суд враховує можливість нормального користування будинком, здійснення за ним догляду, розташування господарських будівель, можливості проходу з вулиці на подвіря, а також враховуються вимоги санітарних правил і правил протипожежної безпеки. Зважаючи на категоричність позицій кожної із сторін, повязаної з небажанням йти по поступки, відсутність згоди відповідача на сплату грошової компенсації за ? частки господарських будівель і споруд, з врахуванням імперативного принципу диспозитивності, що зобовязує суд розглядати справу лише в межах заявлених вимог, тієї обставини, що позивачем не заявлено вимог щодо припинення права на частку у спільному майні, а саме ? частини сараю «Б», ? частини літньої кухні «Л», ? частини криниці «К» суд не може розглядати як прийнятні варіанти №4 та №5 запропоновані судовим експертом в висновку №312/16 від 28 березня 2016 року (а.с. 37-65). Суд вважає, що порядок користування між сторонами, земельною ділянкою по вул. Тараскіна,8 можливо встановити по третьому варіанту висновку експерта № 312/16, оскільки там враховані розташування будівель та можливості мати кожному із співвласників, підїзд до своєї частки будинку, такий розподіл відповідає ідеальним долям в будинку. Крім того, враховується можливість позивача здійснити прибудову до її однієї кімнати з дотриманням будівельних норм та можливості існування внутрішнього двору. Заперечення відповідача щодо наявності у неї приміщення гаражу «Г» суд відхиляє, оскільки як встановлено в судовому засіданні він був побудований лише минулого року та як обєкт нерухомого майна відсутній в договорі поділу нерухомого майна від 14 квітня 2015 року між співвласниками будинку. Крім того, суд наголошує на існуванні конфлікту між сторонами, що має наслідком мінімізувати запропонованим варіантом можливість останнім побачення однією з одною, та ймовірного вирішення питання щодо сплати грошової компенсації за частки споруд і будівель в спільному дворі в майбутньому. Питання щодо судових витрат вирішується в порядку ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved