Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-17 00:00:00

[PERSON] у вересні місяці 2018 року звернулась до суду з вимогами ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача аліменти у розмірі 3118 грн. щомісяця на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], 2013 року народження та [PERSON], 2015 року народження, стверджуючи, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов'язків щодо утримання дітей. В судове засідання позивачка та її представник не з'явилися, представник позивачки [PERSON] надав письмову заяву про розгляд справи за відсутності сторони позивача, зазначивши, що позов підтримує. Відповідач до суду не з'явився, надав заяву про визнання позову, зазначивши, що він на сьогодні не працевлаштований, не має постійного доходу, але на утримання дітей буде щомісяця сплачувати 3118 грн., і просить вирішити спір за його відсутності. Суд вивчив матеріали справи і встановив наступне: Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 2012 року по 2018 рік - рішенням Київського райсуду м. Одеси від 21.09.2018 року шлюб між сторонами розірвано. Від цього шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON], 2013 року народження, актовий запис про народження №3013, вчинений 04.04.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції та сина [PERSON], 2015 року народження - актовий запис про народження №6523, вчинений 11.07.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції. Після розірвання шлюбу між сторонами діти залишились проживати з матір'ю, батько дітей припинив утримувати дітей, займатися їх вихованням. Позивачка у своїй позовній заяві посилається на скрутне матеріальне становище і відсутність можливості самотужки забезпечити належне утримання синів, їх всебічний фізичний і духовний розвиток, тому [PERSON] звернулась до суду з цим позовом і вимагає стягнути з відповідача на утримання неповнолітніх дітей аліменти в розмірі 3118, 00 грн. щомісяця. Позивачка у заяві зазначила, що відповідач не має постійної роботи, його доходи носять періодичний і мінливий характер, тому аліменти позивачка просить стягнути в твердій грошовій сумі відповідно до прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. При вищенаведених обставинах суд вважає позов [PERSON] про стягнення аліментів таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: ст.180 СК визначає « батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття». Згідно ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ч.2 ст.181 СК України за домовленістю між батьками дитини, той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Суд встановив , що батько проживає окремо від дітей і що після розірвання шлюбу з [PERSON] відповідач не приймає участі в утриманні дітей. За рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батька і (або) у твердій грошовій сумі, що передбачено ч.3 ст.181 СК України. Суд встановив і сторони визнали, що відповідач не має постійної роботи і відповідно не має постійного доходу. З огляду на викладене та у зв»зку з визнанням позову у повному обсязі, суд стягує аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі - 3118 грн. щомісяця на утримання обох малолітніх синів (1559 грн на кожну дитину), починаючи з дня звернення з позовом до суду і до досягнення дітьми повноліття. Правовідносини, які виникли між сторонами з приводу стягнення аліментів з батька на утримання неповнолітніх дітей, регулюються ст.ст.180, 181, 182,184 СК України.

Outcome: approved