Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-21 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON], третя особа: орган опіки та піклування Броварської міської ради Київської області про позбавлення батьківських прав. Позивач зазначала, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 26 червня 2010 року. Від цього шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 14 травня 2015 року шлюб між ними було розірвано. Фактично з часу народження їхній син проживає з позивачем та знаходиться на її повному матеріальному забезпеченні. Відповідач не займається вихованням дитини, не цікавиться станом її здоров'я, фізичним та духовним розвитком. Відповідач є молодою, фізично здоровою, працюючою особою, однак матеріальної допомоги на утримання їхньої спільної дитини не надає. Згідно довідки-розрахунку від 29 серпня 2016 року, виданої Броварським міськрайонним відділом ДВС Головного територіального управління юстиції у Київській області, заборгованість відповідача по сплаті аліментів за період з 20 червня 2014 року по 01 вересня 2016 року становить 29662,58 грн. У зв'язку із таким байдужим відношенням відповідача до своїх батьківських обов'язків, у травні 2016 року позивач звернулася до органу опіки та піклування Броварської міської ради Київської області із заявою про позбавлення батьківських прав. На засідання комісії відповідач не з'явився, хоча про дату, місце та час розгляду заяви щодо позбавлення його батьківських прав відносно його малолітнього сина [PERSON], [INFO], був повідомлений належним чином. Згідно висновку від 10 травня 2016 року, орган опіки та піклування Броварської міської ради Київської області вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню до його малолітнього сина [PERSON], [INFO], у зв'язку з тим, що батько ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню та матеріальному утриманню дитини, життям та здоров'ям дитини не цікавиться. Посилаючись на викладене, позивач просила суд позбавити [PERSON], [INFO], батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO]. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Направила до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. В судове засідання представник третьої особи органу опіки та піклування Броварської міської ради Київської області Сундук Л.І. не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Направила до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] 26 червня 2010 року зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис №305 (а.с.6). Від спільного подружнього життя мають одного неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] (а.с.7). Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 14 травня 2015 року шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було розірвано (а.с.26,38). Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 13 травня 2015 року, залишеним без змін ухвалою колегії суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області від 02 липня 2015 року, із відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини всіх доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та аліменти в розмірі ? частини всіх доходів на утримання позивача [PERSON] до досягнення дитиною трирічного віку (а.с.25,27-29). Позовну заяву відповідача [PERSON] про зміну розміру аліментів було залишено без розгляду ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 28 березня 2016 року (а.с.31). Згідно довідки-розрахунку від 29 серпня 2016 року №28004, виданої Броварським міськрайонним відділом ДВС Головного територіального управління юстиції у Київській області, заборгованість відповідача [PERSON] по сплаті аліментів на утримання неповнолітнього сина за період з 20 червня 2014 року по 01 вересня 2016 року становить 29662,58 грн. (а.с.41). Відповідно до характеристики, складеної 22 лютого 2016 року депутатом Броварської міської ради Київської області [PERSON], позивач [PERSON], [INFO], зареєстрована за адресою: [ADDRESS], фактично з 2005 року проживає за адресою: [ADDRESS]. Спільно з позивачем за вищевказаною адресою проживають малолітні діти: дочка - [PERSON], [INFO], та син - [PERSON], [INFO], а також її мати - [PERSON], [INFO], та батько - [PERSON], [INFO]. Колишній чоловік відповідач [PERSON] не проживає з сім'єю з серпня 2013 року, тобто покинув дружину ще в період вагітності. Участі в житті сім'ї та вихованні дітей не бере, матеріально дружині та дітям не допомагає. Позивач [PERSON] вихованням та забезпеченням малолітнього сина займається сама з допомогою своїх батьків (а.с.35,37). Позивач [PERSON] працює асистентом на 0,8 ставки кафедри художнього моделювання костюму на умовах контракту з 11 листопада 2006 року в Київському Національному університеті технологій та дизайну. З 01 вересня 2015 року перервала відпустку по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та приступила до роботи (а.с.36). Згідно висновку №1-18/694 від 10 травня 2016 року, орган опіки та піклування Броварської міської ради Київської області вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню до його малолітнього сина [PERSON], [INFO], у зв'язку з тим, що батько ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків (а.с.32-33). Відповідно до ст..150 СК України, батьки повинні піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, моральний та духовний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитини» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст..6 Декларації прав дитини, дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Пленум Верховного Суду України в п. п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року N 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до правильного висновку про те, що [PERSON] ухиляється від обов'язків по вихованню свого неповнолітнього сина, що, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, є підставою для позбавлення батьківських прав. За таких обставин суд приходить до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Крім того,

Outcome: approved