Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-07 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до Дубенського міськрайонного суду, в якому просить розірвати шлюб з [PERSON] . В обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що з відповідачем по справі перебуває у шлюбі, зареєстрованому 18 травня 2009 року Княгининською сільською радою Дубенського району Рівненської області, актовий запис № 03. Від спільного подружнього життя мають двоє неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Причиною звернення до суду стало те, що відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, не здатен підтримувати нормальну атмосферу в сім`ї, піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. У них виявилися різні погляди на сімейне життя та на обов`язки подружжя один до одного. З 2015 року вони з відповідачем разом не проживають, дуже рідко спілкуються, не ведуть спільного господарства. Вважає, що їх шлюб розпався, примирення не бажає. Просить шлюб розірвати, дітей залишити проживати з нею. Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Стягнути з відповідача сплачений нею судовий збір. Ухвалою суду від 17 жовтня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. 12 жовтня 2020 року за клопотанням відповідача [PERSON] ухвалою суду провадження у справі було зупинено, сторонам по справі надано термін на примирення строком на один місяць. Ухвалою суду від 12 листопада 2020 року відновлено провадження та призначено справу до розгляду. Позивачка у судове засідання не з`явилась. Згідно поданої заяви просить справу слухати у її відсутності. Зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Примирення не бажає. Відповідач в судове засідання також не з`явився, належним чином повідомлявся про час, дату та місце розгляду справи, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення. Заяв та клопотань не надав, відзиву не надіслав, про причини неявки не повідомив, тому суд визнає його неявку з неповажних причин та вважає за можливе розглянути справу у його відсутність. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ч. 4 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Дослідивши матеріали справи, докази по справі, суд дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що подружжя перебуває у шлюбі, зареєстрованому 18 травня 2009 року Княгининською сільською радою Дубенського району Рівненської області, актовий запис № 03, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . [PERSON] народилася [INFO] , [PERSON] народилася [INFO] , їхніми батьками зазначені сторони по справі (а.с.6,7) Згідно з ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Сторони припинили сімейні і подружні стосунки, не бажають їх поновлення. Наданий судом сторонам строк на примирення не дав позитивних результатів. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а відповідачем не було надано жодних заперечень. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу порушує, передбачене ст. 56 Сімейного кодексу України, право дружини та чоловіка на особисту свободу. Згідно ч.3, ч.4 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а відповідачем не надано жодних заперечень, відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є не припустимим. Відповідно до ст. 112 ч. 2 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацію шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу позивачка просить залишити прізвище « [PERSON] ». Враховуючи, що спору щодо місця проживання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] немає, відповідно до ст. 160 СК України, суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу залишити проживати їх з позивачкою. Приймаючи до уваги, що причини, які спонукають позивачку наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, позов підлягає задоволенню. Відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частина 1 ст.133 ЦПК України передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Позивачкою було сплачено судовий збір у розмірі 768,40 грн., які в разі задоволення позову підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved