Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-23 00:00:00

[PERSON]Ю звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON]Г, про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог зазначала, що з 26.04.2002 року перебувала із відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області 23.05.2016 року. Від шлюбу з відповідачем вони мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO], який проживає разом із нею та знаходиться на її утриманні. Після розірвання шлюбу відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає та ухиляється від покладеного на нього обовязку із утримання та виховання дитини, в звязку із чим вона вимушена була звернутись до суду із зазначеним позовом. Позивачка в судове засідання не зявилась, надала до суду заяву у якій просила розглядати справу у її відсутність позовні вимоги підтримує у повному обсязі просить їх задовольнити. Проти винесення заочного рішення по справі не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Причини неявки суду невідомі. Відповідно до ч. 1 ст. 224\~ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач проти такого вирішення справи не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Враховуючи, що позивачка проти заочного розгляду справи не заперечувала, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Сторони є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO] (а.с.7). Матеріалами цивільної справи, зокрема позовною заявою та довідкою про склад сімї квартального комітету від 08.02.2017 року встановлено, що неповнолітній [PERSON], [INFO] проживає разом із матірю та перебуває на її утриманні (а.с.1-2,12). Відповідач матеріальної допомоги щодо утримання дитини не здійснює; угоди, про сплату аліментів в добровільному порядку сторонами не досягнуто. Відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів визначено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу). Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. При вирішенні питання про розмір аліментів, суд виходить із того, що мінімальний розмір аліментів відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. Згідно з приписами ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Відповідно до ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Ураховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають задоволенню, а саме: стягнути з відповідача аліменти на користь позивача в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання неповнолітнього [PERSON], [INFO] та до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір, в сумі 640 грн.

Outcome: approved