Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-19 00:00:00

[PERSON] (надалі позивач) звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив стягнути із ПрАТ «УСК Княжа Вієнна Іншуранс Групп» залишок несплаченого страхового відшкодування в розмірі 7\~773, 21 грн, стягнути з ІП «Агро-Вільд Україна» в рахунок відшкодування майнової шкоди амортизаційний знос в розмірі 15\~436,5 5 грн, витрати на оплату авто-товарознавчого дослідження в розмірі 4\~000, 00 грн, витрати на отримання консультації та підготування позовної заяви в розмірі 3\~000, 00 грн, моральну шкоду в розмірі 5\~000, 00 грн та судовий збір у розмірі 1\~757, 60 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що 16.09.2019 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю позивача та [PERSON] , внаслідок чого автомобіль позивача зазнав технічних ушкоджень. Відповідно до європротоколу винним визначено [PERSON] . На момент ДТП відповідальність водія була застрахована згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності № 101362011 у страховій компанії ПрАТ «УСК Княжа Вієнна Іншуранс Групп». Для з`ясування нанесеної матеріальної шкоди проведено автотоварознавче дослідження № ЕД-2507-2-1405.19 від 16.10.2019 року, за результатами якого вартість відновлюваного ремонту складає 34\~039, 65 грн. 26.02.2020 року позивачем подано заяву на виплату страхового відшкодування у сумі 34\~039, 65 грн. 13.03.2020 року ПрАТ «УСК Княжа Вієнна Іншуранс Групп» відшкодувала 24\~266,44 грн. Франшизу у розмірі 2\~000 грн сплатив [PERSON] . Отже, на думку позивача несплачена частина страхового відшкодування складає 7\~773, 21 грн яка підлягає стягненню з ПрАТ «УСК Княжа Вієнна Іншуранс Групп». В свою чергу, з ІП «Агро-Вільд Україна», як роботодавця [PERSON] , підлягають стягненню інші збитки позивача. ІП «Агро-Вільд Україна» надав суду заперечення на позовну заяву, в яких заперечував проти позову та зазначив, що майнова шкода повинна відшкодовуватись особою, яка її завдала. Проте позивач не довів, що шкода завдана саме ІП «Агро-Вільд Україна». ПрАТ «УСК Княжа Вієнна Іншуранс Групп» правом надання відзиву на позовну заяву не скористалось. Справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, клопотань про розгляд справи в загальному порядку від сторін не надходило. Після початку розгляду справи позивач надав клопотання про виклик в якості свідка [PERSON] . За приписами ч. 3 ст. 91 ЦПК України заява про виклик свідка має бути подана до або під час підготовчого судового засідання, а якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, - до початку першого судового засідання у справі. Враховуючи, що заява позивача подана вже після першого судового засідання, вказана заява залишена без задоволення. Не є спірним між сторонами, що 16.09.2019 року сталася ДТП за участю транспортного засобу Chevrolet Cruze, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням позивача та Volkswagen Caddy, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Сторонами складено повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, в якому [PERSON] визнав себе винним у скоєні ДТП (арк. с. 10). Як зазначено у повідомленні, власником полісу страхування транспортного засобу є ІП «Агро-Вільд Україна». Відповідно до ст. 9 Закону України «Про страхування» страхова сума - грошова сума, в межах якої Страховик відповідно до умов страхування зобов`язаний провести виплату при настанні страхового випадку. Страхова виплата - грошова сума, яка виплачується Страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страховий поліс в матеріалах справи відсутній, тому встановити розміри страхових сум за договором страхування не є можливим. 26.02.20 року позивач подав до страхової компанії ПрАТ «УСК Княжа Вієнна Іншуранс Групп» заяву на виплату, якою підтверджено, що між потерпілим та страховиком досягнуто згоду про розмір страхового відшкодування, який складає 34\~039,65 грн. Зазначений розмір страхового відшкодування розраховано з урахуванням передбаченого розміру франшизи - 2\~000 грн (арк. с. 11). 13.03.2020 року на рахунок позивача надійшла сума в розмірі 24\~266,44 грн (арк. с. 12). Як зазначено у розділі «деталі операції» вказана сума надійшла від Княжа Вієнна Іншуранс Групп, відшкодування по страховому акту № 190000249308 від 11.03.2020 року. Вказаний акт в матеріалах справи відсутній, доказів не надходження іншої частини платежу, зокрема, виписки по рахунку, довідки банку тощо, позивачем не надано. Також позивачем не надано доказів звернення до страхової компанії з вимогами щодо сплати залишку страхового відшкодування. Позивач не надав до позовної заяви вказані докази та не скористався можливістю витребувати їх судом до першого судового засідання. Враховуючи наведене, суд вважає вимоги позивача до страхової компанії ПрАТ «УСК Княжа Вієнна Іншуранс Групп» не доведеними. Щодо вимог позивача до ІП «Агро-Вільд Україна» суд зазначає наступне. Згідно із ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Тобто, відповідальність юридичної або фізичної особи настає у випадках, коли особа, з вини якої заподіяна шкода, знаходиться з цією юридичною або фізичною особою в трудових відносинах, і шкоду така особа заподіяла у зв`язку з виконанням трудових (службових) обов`язків. Представник ІП «Агро-Вільд Україна» заперечував, що [PERSON] , який винний у скоєнні ДТП, знаходиться у трудових відносинах із підприємством, отже і шкода заподіяна не у зв`язку з виконанням трудових (службових) обов`язків. Суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні будь які відомості щодо місця роботи [PERSON] . Із клопотанням про витребування відповідних доказів позивач не звертався. В той же час, представник відповідача не надав відомостей, що [PERSON] неправомірно заволодів транспортним засобом, або керував автомобілем без реєстраційного документа на транспортний засіб, переданого власником. Згідно з п. 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України). Частинами 1-3 ст. 51 ЦПК України встановлено, що суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Враховуючи, що необхідність заміни первісного відповідача належним відповідачем встановлено під час другого судового засідання при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження, та відповідних доводів від позивача не надходило, суд позбавлений можливості замінити відповідача ІП «Агро-Вільд Україна» на [PERSON] . Згідно зі ст.\~12\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд сприяє всебічному та повному з`ясуванню обставин по справі, роз`яснює їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їх прав у випадках передбачених цим Кодексом. Частиною 1 статті 76\~ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ст.\~77\~ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. У відповідності до ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З урахуванням наведеного, суд вважає не доведеними обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed