Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-05 00:00:00

[PERSON] у лютому 2017 року звернувся до суду з позовом до Черкаської місцевої прокуратури та Реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції Черкаської області про зняття арешту з майна, зобовязання вчинити певні дії, вказавши, що є власником 1/3 частини квартири №42 в будинку №174 по вул. гетьмана Сагайдачного у м. Черкаси та у грудні 2016 року довідався, що не може розпорядитися своїм майном, оскільки 19.01.2004 року слідчим Придніпровської районної прокуратури м. Черкас було винесено постанову про арешт його майна про що 05.06.2007 року державним реєстратором Першої черкаської державної нотаріальної контори внесено відповідний запис до Реєстру обтяжень нерухомого майна. Оскільки на даний час Придніпровська районна прокуратура м. Черкас ліквідована то він звернувся за розясненнями до Черкаської місцевої прокуратури де йому повідомили, що кримінальна справа №0210300006 в межах якої було накладено арешт закрита ще 10.08.2004 року, а матеріали справи знищені, тому прокуратура сама не може зняти вказаний арешт. Нотаріус також повідомив йому про неможливість зняти арешт без відповідного рішення прокуратури або суду. За таких обставин він був вимушений звернутися до суду за захистом своїм прав та просив суд ухвалити рішення яким скасувати арешт накладений на 1/3 частку його квартири та зобовязати реєстраційну службу внести відповідні записи до Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна. Ухвалою суду від 01.03.2017 року за ініціативою позивача, позовні вимоги до Реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції Черкаської області про зобовязання вчинити певні дії залишено без розгляду. У судовому засідання позивач підтримав позовні вимоги про зняття арешту з майна. Додатково пояснив, що до перейменування та перенумерації квартира співвласником якої він є мала адресу: [ADDRESS]. Представник прокуратури Черкаської області прокурор Грушовенко Є.Г. позовні вимоги визнав. Не заперечував проти зняття арешту з майна [PERSON]. Підтвердив, що кримінальна справа в межах якої було накладено арешт на частину квартири позивача закрита ще у 2004 році та на даний час знищена, копія постанови про арешт майна відсутня, а тому зясувати з яких підстав було накладено арешт на майно позивача неможливо. Суд вислухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши письмові докази встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. [PERSON] є співвласником квартири №42 в будинку №174 по вул. гетьмана Сагайдачного у м. Черкаси (до перейменування та перенумерації [ADDRESS]), що підтверджено Свідоцтвом про право власності на житло від 21.01.1999 року виданим органом приватизації Придніпровського райвиконкому (а.с. 7). Згідно Інформаційної довідки №74476501 від 01.12.2016 року з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, - 05.06.2007 року реєстратором: Перша черкаська державно нотаріальна контора під №5071403 зареєстровано обтяження (арешт) на підставі постанови, 06-05 НП-03 від 19.01.2004 року прокуратури Придніпровського району на 1/3 частину квартири [PERSON] за адресою [ADDRESS] (а.с. 8-10). За повідомленням Черкаської місцевої прокуратури №177-925-16 від 13.01.2016 року та №167-2/2 вих.17, - кримінальна справа №0120300006 закрита 10.08.2004 року, а матеріали справи знищені 08.12.2015 року на підставі акту №1, як такі що не мають цінності та втратили практичне значення (а.с. 4, 6). Перша черкаська державна нотаріальна контора листом від 24.01.2017 року повідомила [PERSON] про неможливість самостійного зняття арешту з майна (а.с. 5). Згідно ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ч.1 ст. 319 ЦК). Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом (ч.1-2 ст. 320 ЦК). На даний час відсутні будь-які правові підстави для арешту 1/3 частини квартири [PERSON], оскільки кримінальна справа в межах якої було накладено арешт закрита та знищена. Органи прокуратури на існуванні вказаного арешту не наполягають. Зняти вказаний арешт в межах кримінального судочинства неможливо внаслідок відсутності кримінальної справи та самого рішення (постанови) про накладення арешту на майно. Крім того суд враховує, що відомості до Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна були внесені 05.06.2007 року, тобто майже через 3 роки після закриття кримінальної справи 10.08.2004 року. За таких обставин наявність у Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна запису від 05.06.2007 року за №5071403 про арешт 1/3 частини квартири [ADDRESS] порушує права [PERSON] як власника вказаного майна. Вказане свідчить про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] та звільнення майна з під арешту. При вирішенні питання про судові витрати суд виходить з того, що позивач просив не стягувати з відповідача понесені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved