Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-09 00:00:00

[PERSON] пред'явив позов до [PERSON], яким просив розірвати шлюб, укладений 14 листопада 1988 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Одеської міської ради, актовий запис № 1247 між ним та [PERSON]; розподілити нерухоме майно подружжя, визнавши за [PERSON] право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS], загальною площею 69, 0 кв.м.; визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 0, 0566 га, розташовану на землях, які перебувають у відані Кароліно-Бугазької сільради Овідіопольського району Одеської області, надану для ведення садівництва, склад угідь: рілля 0,0566 га, що знаходиться в [ADDRESS], а також на земельну ділянку площею 0,1315 га (ріллі 0,1195 га, під господарськими будівлями і дворами - 0,0120 га, кадастр № 51211081400:02:003:0247), яка розташована на території Одеської області, Біляївського району в [ADDRESS], надану для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель. Ухвалою суду від 20.01.2010 року (головуюча суддя - Бжассо Н.В.) цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та розподіл подружнього майна роз'єднана у два самостійних провадження. Справі про розподіл майна подружжя залишений номер справи 1086/2010 рік; матеріали справи про розірвання шлюбу виділені в окреме провадження та розглянуті судом. Ухвалою суду від 09.03.2010 року (головуюча суддя - Бжассо Н.В.) прийнята до спільного розгляду зустрічна позовна заява [PERSON] до [PERSON], якою, з урахуванням уточнень, [PERSON] просила суд поділити рухоме та нерухоме майно подружжя. Після перерозподілу справи іншому складу суду, у зв'язку із припиненням повноважень попереднього головуючого по справі, ухвалою суду від 01.11.2012 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про розподіл подружнього майна та зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про розподіл спільного майна подружжя - залишено без розгляду. Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 17.06.2013 року ухвалу Київського районного суду міста Одеси від 01.11.2012 року в частині залишення без розгляду позовної заяви [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та розподіл подружнього майна скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду. Ухвалою судді від 06.08.2013 року цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про розподіл спільного майна подружжя прийнята до провадження та продовжена розглядом. Під час розгляду справи позивач викладені у позовній заяві вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити, визнавши за ним право власності на трьохкімнатну квартиру [ADDRESS], загальною площею 69, 0 кв.м., в тому числі житловою площею 39, 0 кв.м., а за відповідачем [PERSON] - право власності на земельну ділянку, площею 0,0566га, розміщену на землях, які перебувають у віданні Кароліно-Бугазької сільради Овідіопольського району Одеської області, надану для ведення садівництва, склад угідь: рілля - 0,0566 га, що знаходиться в [ADDRESS] (кадастровий номер земельної ділянки 5123781500:02:001:0449). Представник відповідача просила суд розподілити нерухоме майно подружжя між сторонами в рівних частках, визнавши право власності сторін по ? частки на вказані квартиру та земельну ділянку. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін та їх представників, суд встановив наступне. 14 листопада 1988 року Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Одеської міської ради зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], актовий запис № 1247, який в подальшому було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу від 18.09.2010 р. [NUMBER]. Під час перебування у шлюбі сторонами було придбано нерухоме майно. Так, 29 серпня 2001 року за нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу [PERSON] продав, а [PERSON] купив трьохкімнатну квартиру [ADDRESS], загальною площею 69, 0 кв.м., в тому числі житловою площею 39, 0 кв.м. 10 серпня 2007 року за нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу земельної ділянки [PERSON] продала, а [PERSON] купила земельну ділянку, площею 0,0566га, розміщену на землях, які перебувають у віданні Кароліно-Бугазької сільради Овідіопольського району Одеської області, надану для ведення садівництва, склад угідь: рілля - 0,0566 га, що знаходиться в [ADDRESS]. Право власності на вказану земельну ділянку зареєстровано за [PERSON] у відділі земельних ресурсів у Овідіопольскому районі, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку від 06.03.2008 року. Крім цього, 13 липня 2005 року за нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу [PERSON] продав, а [PERSON] купила земельну ділянку площею 0,1315 (ріллі - 0,1195 га, під господарськими будівлями і дворами - 0,0120 га, кадастровий номер 5121081400:02:003:0247), розташовану за адресою: [ADDRESS] (двадцять сім), надану для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель. Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 27.12.2012 року по цивільній справі № 1506/1715/2012 позов [PERSON] до [PERSON], треті особи: [PERSON], приватний нотаріус Біляївського районного нотаріального округу [PERSON] про визнання недійсним договору купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки, розташованої за адресою [ADDRESS] задоволено. Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 16.07.2014 року рішення Біляївського районного суду Одеської області від 27 грудня 2012 року залишено без змін. За правилами ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Частиною 1 ст. 70 СК України передбачено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. [PERSON] та [PERSON] домовленості щодо поділу спільного майна не досягли, шлюбний договір між сторонами не укладався. Згідно з ст. 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Отже, вказаними нормами права передбачена презумпцію віднесення придбаного під час шлюбу майна до спільної сумісної власності подружжя. Судом не приймаються доводи позивача про придбання останнім квартири за адресою: [ADDRESS] за власні кошти, оскільки належними та допустимими докази це не підтверджено. Вирішуючи спори між подружжям про майно, суди повинні встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясувати джерело і час його придбання. До складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб (п. п. 23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»). Судом не встановлені обставини, які у відповідності до ч. 2 ст. 70 СК України можуть бути підставами для відступлення від засад рівності часток подружжя при поділі майна.

Outcome: partial