Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-19 00:00:00

[PERSON], яка діє від імені [PERSON], за участю заінтересованої особи Генічеського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області звернулась до суду із заявою про встановлення факту народження дитини, у якій просила встановити факт народження доньки заявника - [PERSON], [INFO] в м. Севастополь, АР Крим. Свої вимоги представник заявника мотивувала тим, що заявник [INFO] народила дівчинку. Пологи відбулись на тимчасово окупованій території України, у м. Севастополі, АР Крим, про що було видано обмінну карту та свідоцтво про народження. Представник заявника усно звернулась до Генічеського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області з метою державної реєстрації народження дитини, проте їй було відмовлено, оскільки представником заявника не подано належного документу, що підтверджує факт народження, що й стало підставою звернення до суду з відповідною заявою. У судовому засіданні представник заявника [PERSON] вимоги заяви підтримала, просила її задовольнити. Представник заінтересованої особи Генічеського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області у судове зсідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши надані докази, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного. Пунктом 7 ч.1 ст. 256 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Судом встановлено, що заявник [PERSON], [INFO], народила [INFO] дівчинку у пологовому будинку № 2 міської лікарні № 5 м. Севастополь, АР Крим, про що пологовим будинком № 2 міської лікарні № 5 м. Севастополь, АР Крим видано обмінну карту № 01729 від 23 червня 2017 року та відділом запису актів цивільного стану Ленінського району м. Севастополя Управління запису актів цивільного стану м. Севастополя видано свідоцтво про народження [NUMBER] від 05 липня 2017 року. З метою реєстрації факту народження дитини і отримання свідоцтва про народження, [PERSON] - представник заявника [PERSON] усно звернулась до Генічеського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області. Однак у реєстрації та отриманні свідоцтва про народження дитини їй було відмовлено у зв'язку з тим, що представником заявника не подано належного документу, що підтверджує факт народження дитини. Згідно з п. 1 ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій визначається тимчасово окупованою територією. Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Частиною 3 даної статті Закону передбачено, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. З аналізу вищенаведеного законодавства, суд приходить до висновку, що обмінна карта № 01729, видана пологовим будинком № 2 міської лікарні № 5 м. Севастополь, АР Крим від 23 червня 2017 року та свідоцтво про народження видане відділом запису актів цивільного стану Ленінського району м. Севастополя Управління запису актів цивільного стану м. Севастополя від 05 липня 2017 року, є недійсними, у зв'язку з чим не створює правових наслідків, що позбавляє заявника, яка є громадянкою України, можливості зареєструвати факт народження дитини та реалізувати інші права та обов'язки, пов'язані із цим. Згідно зі ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою Постановою Верховної ради України від 27 лютого 1991 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. Судом встановлено, що орган державної реєстрації актів цивільного стану не має можливості зареєструвати народження дитини у відповідності до Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/2 від 18 жовтня 2000 року. Так п. 2 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану передбачено підстави для проведення державної реєстрації народження дитини. При відсутності підстав для державної реєстрації народження, визначених у цьому пункті, державна реєстрація народження проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження жінкою. Згідно ст. 135 Сімейного кодексу України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Оскільки на момент народження дитини і протягом десяти місяців перед народженням доньки заявник в шлюбі не перебувала, тому запис про батька дитини повинен провадитися відповідно до положень ч. 1 ст. 135 СК України. З огляду на викладене, суд вважає що дійсно для проведення державної реєстрації народження дитини є об'єктивні перешкоди. З метою захисту прав і свобод громадян України, якими є заявник та її донька, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви про встановлення факту народження дитини, бо законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість заявнику отримати свідоцтво про народження її доньки, виданого державним органом України.

Outcome: approved