Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-04 00:00:00

[PERSON], яка діє в інтересах [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], яка діє в інтересах малолітньої [PERSON] про визнання права власності на спадкове нерухоме майно. Свій позов обґрунтовує тим, що вона та малолітня [PERSON] являються спадкоємцями першої черги за законом після смерті її сина [PERSON], який помер [INFO] року. Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшла, 1/3 частина квартири [ADDRESS] та гараж [ADDRESS] Крім того, вона є спадкоємцем за заповітом після смерті сина [PERSON], який помер [INFO] року. Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшла, 1/3 частина квартири [ADDRESS]. Спадщину прийняла шляхом спільного проживання разом із спадкодавцями на час відкриття спадщини. При зверненні до нотаріальної контори їй було відмовлено в отриманні свідоцтв про право на спадщину за законом та за заповітом, у зв'язку з тим, що не визначені частки спадкодавців у праві спільної сумісної власності на квартиру та відсутністю правовстановлюючого документа на гараж. На підставі наведеного, просить визнати за нею, як спадкоємцем за законом, право власності на 1/6 частину квартири за вказаною адресою та 1/2 частину гаража [ADDRESS] після смерті сина [PERSON] та, як за спадкоємцем за заповітом, право власності на 1/3 частину квартири після смерті сина [PERSON], всього по квартирі - на 1/2 частину, як на спадкове майно. [PERSON] звернулась в суд із зустрічним позовом в інтересах малолітньої [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування своїх вимог вказує, що її дочка [PERSON], [INFO], та позивач за первісним позовом [PERSON] є спадкоємцями першої черги за законом після смерті батька та сина [PERSON], який помер [INFO] року. Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшла, 1/3 частина квартири [ADDRESS] та гараж [ADDRESS] В інтересах дочки [PERSON] у встановлений законом строк звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті її батька [PERSON] Також вказує, що згідно виконавчого листа Луцького міськрайонного суду виданого 06.04.2006 року з [PERSON] в користь [PERSON] були стягнуті аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини від його заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03.01.2006 року і до досягнення дитиною повноліття. Однак, останній своєчасно аліменти не сплачував, тому заборгованість по сплаті аліментів станом на день його смерті [INFO] року становить 31845,73 грн. На підставі наведеного, просить визнати за малолітньою [PERSON] право власності на 1/6 частину квартири [ADDRESS] та 1/2 частину гаража [ADDRESS] та стягнути з відповідача [PERSON], як іншого спадкоємця першої черги за законом, 1/2 частину заборгованості по сплаті аліментів в розмірі 15922,85 грн. Ухвалою Луцького міськрайонного суду від 18.02.2014 року до участі в справі в якості третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача залучено гаражний кооператив «Автомобіліст-3». Представник позивача та відповідача за зустрічним позовом [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги за первісним позовом підтримала, просить позов задовольнити. Зустрічний позов визнала в частині визнання права власності на спадкове нерухоме майно, проти позову в частині стягнення з [PERSON] в користь [PERSON] заборгованості по сплаті аліментів - заперечила, посилаючись на ст.1219 ЦК України. Представник відповідача та позивача за зустрічним позовом [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Вимоги за зустрічним позовом підтримала, проти задоволення первісного позову не заперечила. Представник третьої особи гаражного кооперативу «Автомобіліст-3» в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. За даних обставин суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. У зв'язку з відсутністю в судовому засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що первісний та зустрічний позови підлягають до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 01.10.1998 року [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS] (а.с.10). Згідно ст.370 ЦК України вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Згідно довідки гаражного кооперативу «Автомобіліст-3» від 02.10.2013 року № 2 встановлено, що [PERSON] є власником гаража [ADDRESS] в даному кооперативі (а.с.3) [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 23.02.2013 року(а.с.7). У відповідності до ч.1 ст.1220 ЦК України [INFO] року відкрилась спадщина на належне йому майно: 1/3 частину квартири [ADDRESS] та гараж в [ADDRESS] Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. До кола спадкоємців першої черги за законом після смерті [PERSON] у відповідності до ст.1261 ЦК України увійшла його мати [PERSON], яка спадщину після смерті сина прийняла відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України та у встановлений законом строк звернулася до Першої Луцької державної нотаріальної контори, та малолітня дочка [PERSON], яка прийняла спадщину відповідно до ч.4 ст.1268 ЦК України та в інтересах якої мати [PERSON] у встановлений законом строк звернулася до Першої Луцької державної нотаріальної контори, що стверджується матеріалами спадкової справи № 47/2013, заведеної Першою Луцькою державною нотаріальною конторою 07.03.2013 року (а.с.24-41). Отже, після смерті [PERSON] його мати [PERSON] та малолітня дочка [PERSON] успадкували по 1/6 частині квартири [ADDRESS] та по 1/2 частині гаража [ADDRESS] [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 26.07.2013 року(а.с.78). У відповідності до ч.1 ст.1220 ЦК України 26.07.2013 року відкрилась спадщина на належну йому 1/3 частину вищевказаної квартири. Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно заповіту від 24.04.2013 року спадкодавець [PERSON] заповів все належне йому майно, з чого б воно не складалося і де б воно не знаходилося, і взагалі, все те, що буде належати йому на день смерті матері [PERSON], яка прийняла спадщину у відповідності до ч.3 ст.1268 ЦК України та у встановлений законом строк звернулася до приватного нотаріуса Луцького міського нотаріального округу, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі та інформацією нотаріуса, з якої вбачається, що у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті сина [PERSON] позивачу відмовлено в зв'язку з тим, що не виділена частка померлого у спільному майні(а.с.79-81). Згідно висновків про вартість об'єктів оцінки ринкова вартість квартири [ADDRESS] станом на 30.10.2013 року становить 157 569 грн., вартість гаража [ADDRESS] станом на 05.11.2013 року становить 10000 грн.(а.с.12,71). На основі викладеного суд приходить до висновку, що за [PERSON] слід визнати право власності на 1/6 частину квартири [ADDRESS] та 1/2 частину гаража [ADDRESS], як на спадкове майно після смерті сина [PERSON] та право власності на 1/3 частину вказаної квартири, як на спадкове майно після смерті сина [PERSON] та за малолітньою [PERSON] слід визнати право власності на 1/6 частину квартири [ADDRESS] та 1/2 частину гаража [ADDRESS], як на спадкове майно після смерті батька [PERSON] Суд приходить до висновку також, що до задоволення підлягає вимога [PERSON] в інтересах [PERSON] про стягнення з [PERSON], як спадкоємця за законом після смерті сина [PERSON], 15922,85 грн. заборгованості спадкодавця по сплаті аліментів. Згідно розрахунку, наданого Другим відділом державної виконавчої служби Луцького МУЮ заборгованість по сплаті аліментів згідно виконавчого листа по справі №2-1016, виданого Луцьким міськрайонним судом про стягнення з [PERSON] в користь [PERSON] аліментів в розмірі 1/4 частини від його заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03.01.2006 року до досягнення дитиною повноліття, станом на [INFO] року становила 31845,73 грн.(а.с.62). Відповідно до ч.1 ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Оскільки аліменти з [PERSON] були стягнуті за рішенням суду, виконавчий лист перебував на виконанні в органах державної виконавчої служби, заборгованість по сплаті аліментів утворилася за життя спадкодавця, суд вважає, що така заборгованість входить до складу спадщини і підлягає погашенню спадкоємцями. Зі смертю спадкодавця [PERSON] припинилися його зобов'язання, як платника, по сплаті аліментів, як щомісячних платежів. Згідно ч.1 ст.1282 ЦК України кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Враховуючи частку майна, що успадкувала [PERSON] після смерті сина [PERSON], його вартість, підтверджену висновками про вартість об'єктів оцінки, суд приходить до висновку, що з [PERSON] в користь [PERSON], яка діє в інтересах [PERSON], слід стягнути 15922,85 грн. заборгованості спадкодавця по сплаті аліментів. Що стосується заперечень представника [PERSON] проти вимоги [PERSON] про стягнення заборгованості по аліментах, то згідно положень ст.1219 ЦК України, право на аліменти, пенсії та інші соціальні виплати не входить до складу спадщини, адже має на меті матеріальне забезпечення конкретної особи, а передумовою виникнення зазначених прав у спадкодавця була його участь у соціальних та трудових відносинах. Однак наведене правило не застосовується до випадків, коли зазначені суми були нараховані, але не одержані спадкодавцем і за умови відсутності членів його сім'ї, бажаючих їх отримати. В такому разі ст. 1227 ЦК України встановлює, що право вимагати виплати таких сум входить до складу спадщини. Отже, у випадку смерті платника аліментів, його спадкоємці зобов'язані погасати заборгованість по сплаті аліментів на дитину. На підставі ст.ст.1216-1223, 1233, 1261, 1268,1282 ЦК України ,

Outcome: approved