Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-20 00:00:00

[PERSON] звернулася з заявою, в якій вказала, що перебувала у шлюбі з [PERSON] в період з 01 квітня 1972 року до 1993 року, коли шлюб був розірваний з метою отримання чоловіком квартири як військослужбовцем. [PERSON] зареєстрував своє місце проживання в м.Черкаси, але продовжив проживати з нею однією родиною в квартирі [ADDRESS] . Так як чоловік так і не отримав квартиру, у 2012 році вони придбали квартиру у [ADDRESS] , в якій [PERSON] зареєстрував своє місце проживання,проте незмінно проживав з нею та сином [PERSON] в квартирі [ADDRESS] . Після розірвання шлюбу їх відносини не змінилися, вони проживали однією сім`єю, мали спільний побут, вели спільне господарство, мали взаємні права та обов`язки та єдиний бюджет, виховували сина. [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті залишилася спадщина, а саме квартира [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] , заявниця подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, їх син спадщину не приймав та не претендує на неї. Просила встановити факт, що вона вона та [PERSON] постійно проживали однією сім`єю з 1993 року до дня відкриття спадщини, так як встановлення вказаного факту необхідно для оформлення спадкових прав після його смерті. У судове засідання з`явилась заявниця, її представник, які підтримали заяву, надали пояснення, аналогічні обґрунтуванню заяви. Представник заінтересованої особи - Смілянської міської ради у судове засідання не з`явився, надав письмові пояснення, в яких просив прийняти законне та обґрунтоване рішення. Вислухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Ст. 124 Конституції Українивизначає, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Порядок розгляду справ непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав регулюються розділом ІV Цивільного процесуального кодексу України. Стаття 315 ЦПК України передбачає, що суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юричне значення, в тому числі й проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Як вбачається з досліджених доказів, між [PERSON] та [PERSON] 27 липня 1993 року було розвано шлюб, про що було зроблено запис № 319 у відділі реєстрації актів громадського стану виконавчого комітету Смілянської міської ради Черкаської області. Заявниця та померлий є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 06.12.1977р. Биджанською сільською радою Ленінського району ЕОА. Відповідно до договору купівлі-продажу від 11.06.2012 року [PERSON] купив однокімнатну квартир за адресою: [ADDRESS] , що підтвержується копією витягу про державну реєстрацію прав, номер витягу 34641913 від 26.06.2012 року. Також, державним нотаріусом Смілянської державної нотаріальної контори Зайцевою О.А., надано інформацію, що після смерті [INFO] [PERSON] , до Смілянської нотаріальної контори звернулася з заявою про прийняття спадщини [PERSON] . У судовому засіданні у якості свідків допитані [PERSON] та [PERSON] , які повідомили, що знають заявницю та знали померлого [PERSON] довгий термін, вказали, що їм стало відомо про те, що між ними розірваний шлюб лише після смерті [PERSON] . Вказували, що заявниця та [PERSON] жили однією сім`єю, допомогали один одному, виховували сина, відзначали свята, між ними дійсно існували подружні стосунки. Відповідно до п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення фактів, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Стаття 1264 ЦК України передбачає, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Частина 3 ст.1268 ЦК України встановлює, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Від встановлення факту постійного проживання заявницею з померлою особою залежить виникнення її майнових прав, а саме виникнення спадкових прав, тому суд визнає вимоги обґрунтованими, підтверджуються доказами по справі, тому їх слід задовольнити.

Outcome: approved