Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-25 00:00:00

[PERSON] через свого представника [PERSON] звернулась до суду зі скаргою, просить скасувати постанову про перевірку матеріалів виконавчого провадження №25446930 від 10.06.2019 заступника начальника Головного територіального управління юстиції з питань державної виконавчої служби - начальника управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції України Чепурного В.М.; просить зобов`язати Оболонський районний відділ державної служби м. Києва скласти довідку-розрахунок заборгованості по аліментах згідно рішення Оболонського районного суду м. Києва від 24.07.2000 за період з 14.07.2000 по 24.04.2014. Вимоги скарги обґрунтовані тим, що 24 липня 2000 року Мінський районний суд м. Києва видав виконавчий лист по справі №2-2858, в якому вказано, що суд вирішив стягнути з [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Києва, на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 14.07.2000 до її повноліття, але не менше Ѕ частини неоподаткованого мінімуму доходів громадян. Виконавчі провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-2858/2000 р. були відкриті у чотирьох виконавчих службах м. Києва: Шевченківський, Голосіївський, Дарницький та Оболонський в зв`язку з тим, що боржник часто змінював місце роботи з метою приховати свої доходи та уникнути від сплати аліментів на неповнолітню дитину з усіх видів заробітку. На скаргу стягувача аліментів від 07.05.2019 заступником начальника Головного територіального управління юстиції з питань державної виконавчої служби - начальником Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Чепурним В.М. проведено перевірку щодо законності виконавчого провадження № 25446930 з примусового виконання виконавчого листа №2-2858/2000 р. В результаті перевірки вищевказаного виконавчого провадження начальником Управління ДВС ГТУЮ у м. Києві Чепурним В.М. винесено постанову про перевірку матеріалів виконавчого провадження від 10.06.2019, копія якої була направлена представнику стягувача аліментів директором Департаменту виконавчої служби 02.07.2019 та отримана представником стягувача аліментів 09.07.2019. При ознайомлені з постановою про перевірку матеріалів виконавчого провадження від 10.06.2019 начальником Управління ДВС ГТУЮ у м. Києві Чепурним В.М., представником стягувача аліментів [PERSON] виявлено недостовірну інформацію, яка не відповідає фактичним обставинам справи, що свідчить про неповноту перевірки матеріалів виконавчого провадження №25446930 з примусового виконання виконавчого листа №2-2858/2000 р., що підтверджується наступним. У постанові про перевірку матеріалів виконавчого провадження від 10.06.2019 вказано, що 15.05.2014 державним виконавцем Ковальчук Т.П. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, оскільки 24.04.2014 дитина досягла повноліття. Однак, державним виконавцем Ковальчук Т.П. було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження в зв`язку з заявою боржника передати на виконання виконавчий лист №2-2858/2000 р. до Дарницької РВДВС м. Києва за новим місцем працевлаштування боржника в сімейному ТОВ «Мидагрупп» (м. Київ, вул. Бориспільська 9,корпус 91), оскільки незважаючи на повноліття дитини заборгованість по аліментах на той період складала 80307,53 грн., що підтверджується довідкою - розрахунком по аліментах від 30.03.2014 р. № 143/15. У постанові про перевірку виконавчого провадження від 10.06.2019 вказано: «згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомості щодо наявності нерухомого майна за боржником відсутні, транспортних засобів, нерухомого майна та земельних ділянок за боржником не зареєстровано, за адресою зазначеною у виконавчому документі боржника та його майно не виявлено, таким чином заходи щодо розшуку майна боржника на яке можливо звернути стягнення виявилось неможливим. Встановити місце роботи боржника не виявилося можливим», що не відповідає дійсності. Боржник особисто надав довідку до Оболонського РВДВС про його працевлаштування в Дарницькому районі м. Києва по вул. Бориспільській, 9 [ADDRESS] , а також стягувачем аліментів неодноразово надавалась інформація державним виконавцям про те, що боржник все своє майно реєстрував на другу дружину - [PERSON] , матір та сімейне ТОВ «Мидагрупп», Подружжя [PERSON] - [PERSON] мають спільне сумісне майно в Дарницькому районі м. Києва, яке боржник приховує від виконавчої служби. За адресою, вказаною в заявах боржника: [ADDRESS] , боржник тільки зареєстрований, проте там не проживає з 2009 року, що підтверджується довідкою Шевченківського РУ ГУ МВС м. Києва від 14.12.2009. Що стосується земельних ділянок, то земельна ділянка зареєстрована на матері боржника, на якій боржник збудував приміський будинок. Тільки в 2001 - 2002 роках боржник витратив більше 1000000,000 грн. на будівельні матеріали та будівельно-монтажні роботи, що підтверджується банківськими виписками ПАТ «Укргазбанк», які були отримані на вимогу Оболонського районного суду м. Києва. Злісний боржник по аліментах витрачав значні кошти на будування приміського будинку, а на аліменти для дитини коштів не вистачало, так в 2000 році сплатив 0,00 грн. аліментів, в 2001 році сплатив 320,00 грн. за рік, в 2002 році сплатив 400,00 грн. на рік. Черговий особистий автомобіль ЗАЗ VIDA номерні знаки [NUMBER] , боржник придбав на початку 2014 році та з метою уникнення арешту рухомого майна, автомобіль зареєстрував на сімейне ТОВ «Мидагрупп», що підтверджується листом Регіонального Сервісного центру МВС у м. Києві від 22.11.2017 р. № 31/26-780аз. На численні клопотання стягувача аліментів щодо виявлення спільного сумісного майна з дружиною [PERSON] державний виконавець Фещенко І.І. жодних дій не вчиняє. ТОВ «Мідагрупп», директором якого є боржник, згідно КВЕД надає в оренду нерухоме майно, автомобілі та легкові автотранспортні засоби. Скаржник звертає увагу, для того, щоб надати в оренду нерухоме майно, автомобілі та легкові автотранспортні засоби, потрібно їх спочатку придбати. При цьому в заперечені на позов про стягнення неустойки, боржник вказує, що на його утриманні знаходиться непрацююча дружина та дитина від другого шлюбу і сам боржник отримує менше рівня середньої заробітної плати по м. Києву. Також, скаржник вказує, що в оскаржуваній постанові інформацію щодо отриманих доходів боржника від підприємницької діяльності вказана не вірно, оскільки вказаний обсяг виручки за період з 01.01.2001 по 31.12.2001 в сумі 61200,84 грн. не відповідає дійсності. За 2001 рік обсяг виручки складає 194419,71 грн., а сума 61200,84 грн. це отримана виручка тільки за 4 квартал 2001 року. Крім того, доходи боржника за період з 19.05.2000 по 31.12.2004 загалом складають не 866669,93 грн., а 999888,80 грн. В оскаржуваній постанові не повідомлено про результати вживаних заходів до податкових органів, що має суттєве значення для визначення загальної суми заборгованості по аліментам. Державний виконавець Фещенко І.І. при винесенні постанови про закінчення виконавчого провадження №25446930 з примусового виконання виконавчого листа №2-2858/2000 р. порушує рішення Оболонського районного суду м. Києва від 27.04.2000 в частині стягнення аліментів з усіх видів заробітку та п.п. 1.16 постанови Кабінету Міністрів України від 26.02.1993 №146 «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб», утримання аліментів з працівників провадиться з усіх видів заробітку і додаткової винагороди як за основною роботою, так і за роботою по сумісництву, в тому числі з доходів від підприємницької діяльності, селянських (фермерських) господарств, кооперативів, об`єднань громадян, а також доходів, що припадають на частку платника аліментів від присадибної ділянки або підсобного господарства. Стягувач аліментів категорично не погоджується з постановою про перевірку матеріалів виконавчого провадження від 10.06.2019, оскільки не було досліджено всіх обставин справи, не звернуто уваги на той факт, що довідка-розрахунок заборгованості по аліментах від 03.03.2017, на підставі якої державний виконавець Фещенко І.І. винесла постанову про закінчення виконавчого провадження №25446930 нарахована тільки за підприємницьку діяльність за період з 14.07.2000 по 31.12.2004. В довідці відсутні аліменти від прихованих доходів боржника від ДПІ Оболонського району в сумі 372903,63 грн. та аліменти від доходів за сумісництвом. Станом на день подачі скарги державним виконавцем не визначена загальна сума заборгованості та не складена остаточна довідка-заборгованість по аліментам згідно рішення суду за період з 14.07.2000 по 24.04.2014. Ухвалою суду від 13.08.2019 відкрито провадження у справі. Представник стягувача у судовому засіданні вимоги скарги підтримала, просила задовольнити з підстав, викладених у скарзі. Представник Управління ДВС ГТ УЮ у м. Києві у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні скарги, оскільки оскаржувана постанова винесена з дотриманням норм чинного законодавства. Представник Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у судове засідання не прибув, про час та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, тому його неявка не є перешкодою для вирішення скарги. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні скарги, виходячи з наступного. Судом установлено, що на примусовому виконанні Оболонського РВДВС міста Києва ГТУЮ у місті Києві перебував виконавчий лист Оболонського районного суду міста Києва № 2-2858 від 06.04.2010 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини усіх видів його заробітку до досягнення дитиною повноліття. Постановою головного державного виконавця Оболонського РВДВС міста Києва ГТУЮ у місті Києві Фещенко І.І. від 18.06.2018 року виконавче провадження за виконавчим листом Оболонського районного суду міста Києва № 2-2858 від 06.04.2010 року закінчено у зв`язку із погашенням заборгованості у повному обсязі. Не погоджуючись з указаною постановою [PERSON] оскаржила її до в.о. начальника Оболонського РВДВС міста Києва ГТУЮ у місті Києві. Постановою в.о. начальника Оболонського РВДВС міста Києва ГТУЮ у місті Києві Манасерян А.А. про перевірку виконавчого провадження від 01.08.2018 року дії державного виконавця Оболонського РВДВС міста Києва ГТУЮ у місті Києві Фещенка І.І. щодо закінчення виконавчого провадження № 25446930 визнані такими, що вчинені з дотриманням вимог Закону України «Про виконавче провадження». Постановою Київського апеляційного суду від 28.03.2019 постанову в.о. начальника Оболонського РВ ДВС м. Києва ГТ УЮ у м. Києві про перевірку виконавчого провадження №25446930 з примусового виконання виконавчого листа №2-2858/2000 від 01.08.2018 скасовано. 10.06.2019 заступником начальника головного територіального управління юстиції з питань державної виконавчої служби - начальником Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві Чепурним В.М., на виконання доручення Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України №3087/15806-33-19/20.4.2 від 28.05.2019 про проведення перевірки щодо законності виконавчого провадження №25446930 з примусового виконання виконавчого листа Оболонського районного суду м. Києва №2-2858/2000 від 06.04.2010 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , аліментів в розмірі ј частини усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 14.07.2000 до досягнення дитиною повноліття винесено постанову про перевірку матеріалів виконавчого провадження, якою встановлено, що дії державного виконавця Оболонського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Чорного В.В. при виконанні виконавчого провадження №25446930 визнано такими, що вчинені порушенням вимог ст.ст. 11, 74 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 21.04.1999 №606-XIV); дії в.о. начальника Оболонського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Манасерян А.А. визнано такими, що вчинені з порушенням вимог ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», пункту 7 Розділу ХІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5; дії державного виконавця Оболонського РВ ДВС м. Київ ГТ УЮ у м. Києві Фещенко І.І. визнано такими, що вчинені у відповідності до вимог п. 9 ч. 1, ч. 2 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження». Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. Згідно ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги. Зі змісту скарги та заявлених вимог вбачається, що боржник не погоджується з розрахунками заборгованості за аліментам, проведеними державним виконавцем. Частиною першою та третьою ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що порядок стягнення аліментів визначається законом. Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частки від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому СК України. У відповідності до частини восьмої ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом. Згідно із частиною третьою ст. 195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом. Системний аналіз вказаних норм права дає підстави дійти висновку про те, що законодавець визначив обов`язок державного виконавця обчислювати розмір заборгованості за аліментами і водночас імперативно закріпив, що у разі незгоди заінтересованої особи з визначеним (обчисленим) державним виконавцем розміром заборгованості за аліментами, спір вирішується судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом. Право та порядок на звернення до суду за захистом визначається процесуальним законом. Цивільний процесуальний кодекс України визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства (ст.1 ЦПК України). Частиною першою статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст. 5 ЦПК України). Згідно із ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Враховуючи вищезазначені вимоги закону та ту обставину, що між сторонами виник спір щодо розміру заборгованості за аліментами, то такий спір відповідно до закону підлягає вирішенню судом у порядку позовного провадження з дотриманням процедури, визначеної відповідним процесуальним законом. Таким чином, скаржник звернувся до суду в порядку судового контролю за виконанням судових рішень, в той час як Закон України «Про виконавче провадження» та Сімейний кодекс України передбачають, що у разі незгоди заінтересованої особи з обчисленим державним виконавцем розміром заборгованості за аліментами спір вирішується судом. При цьому, слід зазначити, що указані нормативні акти не передбачають можливість оскарження розрахунку державного виконавця про розмір заборгованості, так як обчислення заборгованості за аліментами є обов`язком останнього, який визначений на законодавчому рівні. У зв`язку із наведеним, суд приходить до висновку про безпідставність поданої скарги.

Outcome: dismissed