Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-29 00:00:00

[PERSON] пред`явила у суді позов до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини, додаткових витрат. Позовна вимога щодо розірвання шлюбу обґрунтована тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, у зв`язку з різними поглядами на сімейне життя, права та обов`язки подружжя та відсутністю взаєморозуміння, спільного побуту, окремого проживання. Позовна вимога щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання спільної дитини та додаткових витрат, обґрунтована тим, що син позивача та відповідача наразі та у подальшому буде проживати та перебувати на повному утриманні позивача. У зв`язку з чим позивач звернулась до суду з відповідним позовом, в якому просила суд шлюб, укладений між нею та відповідачем розірвати; стягнути на її користь на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду та до досягнення дитиною повноліття; а також додаткові витрати на дитину у розмірі 1120 грн. 00 коп. на вивчення англійської мови та у розмірі 700 грн. на танці щомісячно. До початку судового засідання позивач подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, а справу розглянути без її участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про день, час та місце розгляду справи судом повідомлений належним чином. До суду подав заяву, в якій позовну заяву визнав частково, проти розірвання шлюбу не заперечував, а щодо розміру аліментів, просив врахувати при їх визначенні, що ним сплачують аліменти на дитину від першого шлюбу та погодився на їхній розмір в межах 15% від усіх видів його доходу. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку про часткове задоволення позову з таких підстав. Судом достовірно встановлено, що між сторонами 18.03.2014 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві було укладено шлюб, про що видане Свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] . (а.с. 4) Від шлюбу у сторін народилась спільна дитина: [PERSON] , [INFO] , що встановлено на підставі Свідоцтва про народження серія [NUMBER] . (а.с. 5) З матеріалів справи також вбачається, що [PERSON] відвідує школу танцю Dream Team, та займається Хіп-Хопом. Відповідно до Довідки ФОП [PERSON] від 02.07.2019 року, оплата за навчання становить 700 грн. щомісячно. (а.с. 15) Згідно Довідки ЖБК «Молодіжний-13» від 02.07.2019 року, [PERSON] разом з дитиною - [PERSON] мешкають за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 16) Судом також встановлено, що тривалий час сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства. Спірні правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Сімейного кодексу України. За визначенням ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Позивач та відповідач мають різні погляди на сімейне життя, взаємні права та обов`язки подружжя та не мають взаєморозуміння. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України шлюб розривається, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. З урахуванням встановлених обставин справи та на підставі ст.ст. 104, 105, 110-112 СК України, суд дійшов висновку, що дана сім`я тривалий час носить формальний характер, вжиття заходів щодо збереження сім`ї не може дати позитивного результату, буде суперечити інтересам сторін, впливати на їх психоемоційний стан, тому підстав для збереження надалі міцної та здорової сім`ї не вбачається. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, наявність у платника аліментів рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; докази про витрати платника аліментів, що перевищують десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, а також наявність інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до рішення Подільського районного суду м. Києва від 19.12.2012 року, відповідач [PERSON] перебував у шлюбі з [PERSON] від якого народилась дитина - [PERSON] , [INFO] . На утримання дитини з відповідача стягуються аліменти у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21.11.2012 року та до досягнення дитиною повноліття. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (п. 2 ч. 2 ст. 182 СК України). Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) батька дитини визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Таким чином, оскільки відповідач визнав позовні вимоги частково, відсутність шлюбних відносин між сторонами та факт перебування дитини на утриманні позивача не підлягають доказуванню. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а тому, вимога позивача підлягає задоволенню з дня подання позовної заяви до суду, тобто з 20.02.2019 року. Суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів, який підлягає стягненню з відповідача в розмірі 1/5 частини з усіх видів доходів (заробітку) батька, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з урахуванням того, що з відповідача вже стягують аліменти на іншу дитину. Окрім аліментів, позивач просить суд стягнути з відповідача додаткові витрати на дитину, а саме 1120 грн. 00 коп. на вивчення англійської мови та 700 грн. на танці щомісячно. В матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що дитина вивчає англійську мову, а також докази того, що таке навчання оплачується у розмірі 1120 грн. 00 коп. Відтак, в цій частині вимог позов не підлягає задоволенню. Стосовно витрат на відвідування танців суд встановив наступне. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] відвідує школу танцю Dream Team, та займається Хіп-Хопом. Відповідно до Довідки ФОП [PERSON] від 02.07.2019 року, оплата за навчання становить 700 грн. щомісячно. (а.с. 15) Відповідно до ч. 1 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Частина 2 вказаної статті передбачає, що розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. (ч. 3 ст. 185 СК України) Разом з тим, з наданої до суду довідки неможливо встановити з якого періоду дитина відвідує школу, ким з батьків оплачується грошова сума у 700 грн., а також з матеріалів справи не можливо встановити до якого часу дитина відвідуватиме цю школу. Крім того, безпідставним вбачається стягнення всієї суми витрат (700 грн.) з відповідача, адже згідно ст. 185 СК України, обидва з батьків мають приймати участь у додаткових витратах на дитину. Відтак, суд не вбачає достатньо підстав для задоволення позову в цій частині у зв`язку з недоведеністю. Згідно з вимогами п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дітей в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі, зокрема, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: partial