Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-10 00:00:00

[PERSON], інтереси якої представляє адвокат [PERSON], звернулася в суд із позовом до Виноградівської міської ради Закарпатської області про визнання права власності на 1/6 частину спадкового майна. Свої позовні вимоги мотивує тим, що їй належить на праві приватної власності 4/6 частини житлового будинку з надвірними спорудами по вул.Терека, 24 в м.Виноградів. 1/6 частина будинку належить на праві власності доньці позивачки [PERSON] та 1/6 доньці [PERSON]. Ці частини успадковані доньками після смерті батька. 20.11.2014 року померла [PERSON], позивачка є єдиним спадкоємцем після смерті доньки. Бажаючи оформити спадщину, нотаріусом їй було відмовлено в цьому, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно і рекомендовано звернутися в суд. Позивачка просить суд визнати за нею право власності на 1/6 частину житлового будинку з надвірними будівлями в м.Виноградів по вул.Терека, 24 в порядку спадкування за законом. Сторони в судове засідання не з'явилися. Представник позивачки адвокат [PERSON] подала до суду письмову заяву про розгляд справи без їх участі. Позовні вимоги підтримують та просять такі задоволити. Представник відповідача Виноградівської міської ради подав до суду письмову заяву про розгляд справи без їх участі. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до таких висновків. В судовому засіданні достовірно встановлено, що позивачці на підставі Свідоцтва про право на спадщину від 11.12.1968 року належить 4/6 частини житлового будинку з надвірними спорудами по вул.Терека, 24 в м.Виноградів. 1/6 частина будинку по вул.Терека, 24 в м.Виноградів належить на праві власності доньці позивачки [PERSON] та 1/6 доньці [PERSON]. 20.11.2014 року в м.Рамат-Ган держава Ізраїль померла донька позивачки [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщини, зокрема, на 1/6 частину житлового будинку №24 по вул.Терека в м.Виноградів. [PERSON] за життя заповітного розпорядження залишено не було. Позивачка відповідно до ст.1261 ЦК України є єдиним спадкоємцем після смерті доньки. Відповідно до виготовленого [PERSON] БТІ технічного паспорту та довідки КП «Виноградівського районне БТІ» №376 від 17.05.2016 року житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в м.Виноградів будівництвом завершений, зареєстрований за [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в рівних долях, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, що видане Виноградівською державною нотаріальною конторою від 11.12.1968 року за реєстровим №2785 У зв'язку з необхідністю отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, як спадкоємець першої черги, позивачка звернулася до Виноградівської державної нотаріальної контори для подачі документів на оформлення спадщини. Однак нотаріусом було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину. Розглядаючи вказану справу в межах заявлених вимог та наданих сторонами доказів, суд приходить до переконання, що дані конкретні правовідносини врегульовані Цивільним кодексом України (2003 р.). Згідно ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Виходячи з вимог ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.5 ст.1268 Цивільного кодексу України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідну до ст.16 ЦК України визнання права с одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом. У відповідності до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвеціїї про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. В той же час, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, а також якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою (ст.344, ст.382 ч.2, ст.392 ЦК України). Відповідно до п.37 постанови №5 від 07.02.2014 року Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень частини першої статті 15 статті 392 ЦК власник майна має право пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним Документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється. За таких встановлених у судовому засіданні обставин, суд, розглядаючи вказану справу в межах заявлених позивачем вимог та на підставі наданих сторонами доказів, які оцінені судом в їх сукупності, вважає, що позивачем на законних підставах набуто право власності на 1/6 частину спадкового майна після смерті доньки, тому позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі.

Outcome: approved