Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-08 00:00:00

[PERSON] (надалі «Позивач за первісним позовом») звернулася до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] (надалі «Відповідач 1 за первісним позовом»), [PERSON] (надалі «Відповідач 2 за первісним позовом») про визнання за [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], право власності на нерухоме майно в порядку спадкування 1/3 частину належного [PERSON] житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться в м. Івано-Франківську по вул Челюскінців, 59, до складу якого входить житловий будинок під літерою А, загальною площею 77,4 кв.м., літня кухня під літерою Б, загальною площею 40,3 кв.м., сарай під літерою В, загальною площею 6,5 кв.м., вбиральня під літерою У, загальною площею 1,0 кв.м., огорожа № 1, загальною площею 65,1 кв.м., огорожа № 2, загальною площею 51,2 кв.м., за планом земельної ділянки. [PERSON] (надалі «Позивач 1 за зустрічним позовом») звернулася до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області із зустрічним позовом до [PERSON] (надалі «Відповідач 1 за зустрічним позовом»), [PERSON] (надалі «Відповідач 2 за зустрічним позовом») про визнання за [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], право власності на нерухоме майно в порядку спадкування 1/3 частину належного [PERSON] житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться в м. Івано-Франківську по вул Челюскінців, 59, до складу якого входить житловий будинок під літерою А, загальною площею 77,4 кв.м., літня кухня під літерою Б, загальною площею 40,3 кв.м., сарай під літерою В, загальною площею 6,5 кв.м., вбиральня під літерою У, загальною площею 1,0 кв.м., огорожа № 1, загальною площею 65,1 кв.м., огорожа № 2, загальною площею 51,2 кв.м., за планом земельної ділянки. [PERSON] (надалі «Позивач 2 за зустрічним позовом») звернулася до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області із зустрічним позовом до [PERSON] (надалі «Відповідач 1 за зустрічним позовом») та [PERSON] (надалі «Відповідач 2 за зустрічним позовом») про визнання за [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], право власності на нерухоме майно в порядку спадкування 1/3 частину належного [PERSON] житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться в м. Івано-Франківську по вул Челюскінців, 59, до складу якого входить житловий будинок під літерою А, загальною площею 77,4 кв.м., літня кухня під літерою Б, загальною площею 40,3 кв.м., сарай під літерою В, загальною площею 6,5 кв.м., вбиральня під літерою У, загальною площею 1,0 кв.м., огорожа № 1, загальною площею 65,1 кв.м., огорожа № 2, загальною площею 51,2 кв.м., за планом земельної ділянки. Позивач за первісним позовом [PERSON] та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві. Зокрема, як зазначив представник Позивача [PERSON], Позивач за первісним позовом є спадкоємцем за заповітом щодо частини житлового будинку після смерті її діда [PERSON], однак у видачі свідоцтва про право власності нотаріусом їй було відмовлено у звязку із відсутності в заповіті [PERSON] визначеної частки, яку спадкодавець заповів [PERSON]. Відповідач 1 за первісним позовом [PERSON], в судовому засіданні проти задоволення первісного позову [PERSON] не заперечила та просила його задовольнити, визнавши право власності [PERSON] на 1/3 спірного житлового будинку. Представник Відповідача 2 за первісним позовом [PERSON], в судовому засіданні проти задоволення первісного позову [PERSON] не заперечив та просив його задовольнити, визнавши право власності [PERSON] на 1/3 спірного житлового будинку. Представник Позивача 1 за зустрічним позовом [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги за зустрічним позовом підтримав та просив їх задовольнити з підстав, викладених в зустрічній позовній заяві [PERSON]. Зокрема, як зазначив представник Позивача 1 за зустрічним позовом [PERSON], вона є спадкоємцем за заповітом щодо частини житлового будинку після смерті [PERSON], однак у видачі свідоцтва про право власності нотаріусом їй було відмовлено у звязку із відсутності в заповіті [PERSON] визначеної частки, яку спадкодавець заповів [PERSON]. Відповідач 1 за зустрічним позовом [PERSON] [PERSON], та її представник в судовому засіданні проти задоволення зустрічного позову [PERSON] не заперечили та просили його задовольнити, визнавши право власності [PERSON] на 1/3 спірного житлового будинку. Відповідач 2 за зустрічним позовом [PERSON] [PERSON], в судовому засіданні проти задоволення зустрічного позову [PERSON] не заперечила та просила його задовольнити, визнавши право власності [PERSON] на 1/3 спірного житлового будинку. Позивач 2 за зустрічним позовом [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги за зустрічним позовом підтримала та просила їх задовольнити з підстав, викладених в її зустрічній позовній заяві. Зокрема, як зазначила Позивач 2 за зустрічним позовом, вона є спадкоємцем за заповітом щодо частини житлового будинку після смерті [PERSON], однак у видачі свідоцтва про право власності нотаріусом їй було відмовлено у звязку із відсутності в заповіті [PERSON] визначеної частки, яку спадкодавець заповів [PERSON]. Відповідач 1 за зустрічним позовом [PERSON] [PERSON], та її представник в судовому засіданні проти задоволення зустрічного позову [PERSON] не заперечили та просили його задовольнити, визнавши право власності [PERSON] на 1/3 спірного житлового будинку. Представник Відповідача 2 за зустрічним позовом [PERSON] [PERSON], в судовому засіданні проти задоволення зустрічного позову [PERSON] не заперечив та просив його задовольнити, визнавши право власності [PERSON] на 1/3 спірного житлового будинку. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, Судом встановлено наступне. Статтею 328 Цивільного кодексу України (надалі «ЦК України») визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до Свідоцтва про смерть серія І-НМ № 172748 від 01 листопада 2004 року (а.с.6) [PERSON] помер 31 жовтня 2004 року. Відповідно до статті 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається (стаття 1234 ЦК України). За життя, 04 червня 2004 року, [PERSON] склав заповіт, який було посвідчено державним нотаріусом Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори [PERSON], за змістом якого належні йому кімнати № 1-10 площею 17,4 кв.м., № 1-11 площею 14, 6 кв.м., № 1-12 площею 6,3 кв.м., № 1-13 площею 8,4 кв.м., що знаходяться по вул. Челюскінців, буд. № 59 в м. Івано-Франківську заповів [PERSON], [INFO]; належні йому кімнати № 1-5 площею 18,9 кв.м., № 1-6 площею 6,7 кв.м., № 1-7 площею 7,9 кв.м., № 1-8 площею 13,4 кв.м., № 1-9 площею 16,7 кв.м., що знаходяться по вул. Челюскінців, буд. № 59 в м. Івано-Франківську заповів [PERSON], [INFO]; належні йому кімнати № 1-1 площею 6,8 кв.м., № 1-2 площею 10,9 кв.м., № 1-3 площею 14,8 кв.м., № 1-4 площею 6,5 кв.м., № 1-1 площею 6,8 кв.м., № 1-2 площею 10,9 кв.м., № 1-14 площею 14,6 кв.м., № 1-15 площею 21,6 кв.м., № 1-16 площею 26,5 кв.м.,що знаходяться по вул. Челюскінців, буд. № 59 в м. Івано-Франківську заповів [PERSON], [INFO]. Відповідно до частини 1 статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (частина 1 статті 1217 ЦК України). Згідно зі статтею 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до частини 1 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Статтею 1270 ЦК України визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців. Відповідно до частини 1 статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Як підтверджується матеріалами справи, [PERSON], [PERSON] та [PERSON] звернулися до нотаріальної контори із заявами про видачу свідоцтв про право на спадщину. Листом Державного нотаріуса Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори від 29 липня 2015 року № 2505/02-14/2 (а.с.7) [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки в заповіті, складеному [PERSON] і посвідченого [PERSON], державним нотаріусом Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори 04.06.2004 року за реєстровим № 3-1332, не вказано частки кожного спадкоємця. Як зазначили в судовому засіданні [PERSON] та представник [PERSON], нотаріусом їм було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину з аналогічних підстав. Враховуючи вищевикладене, [PERSON], [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з первісним та зустрічними позовами про визнання за кожною з них права власності в порядку спадкування за заповітом на 1/3 частку належного [PERSON] житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться в м. Івано-Франківську по вул Челюскінців, 59. Як зазначено в пункті 3.1 [PERSON] спеціалізованого суду Ураїни з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Як підтверджується матеріалами справи, [PERSON] належав в цілому жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в місті Івано-Фракнівську по вулиці Челюскінців № 59 на праві особистої власності. Відповідно до Довідки ОКП Івано-Франківське обласне бюро технічної інвентаризації від 04 серпня 2015 року № 01467 (а.с 9) домоволодіння по вул. Челюскінців, 59 м. Івано-Франківськ має наступні характеристики: станом на 27.08.1987 р. (момент здійснення реєстрації права власності) до складу домоволодіння входили: - житловий будинок під літерою А, загальною площею 77,4 кв.м., - літня кухня під літерою Б, загальною площею 40,3 кв.м., - сарай під літерою В, загальною площею 6,5 кв.м., - вбиральня під літерою У, загальною площею 1,0 кв.м., - огорожа № 1, загальною площею 65,1 кв.м., - огорожа № 2, загальною площею 51,2 кв.м. станом на 04.08.2015 р. (момент здійснення поточної технічної інвентаризації) до складу домоволодіння входили: - житловий будинок під літерою А, загальною площею 269,8 кв.м., - огорожа № 1, загальною площею 27,3 кв.м., - огорожа № 2, загальною площею 80,9 кв.м., - огорожа № 3, загальною площею 21,8 кв.м. Крім того, зі змісту вищевказаної довідки ОКП Івано-Франківське обласне бюро технічної інвентаризації від 04 серпня 2015 року № 01467 вбачається, що переходів права власності на даний обєкт в ОКП «Івано-Франківське ОБТІ» не реєструвалося. Як зазначили сторони в судовому засіданні, станом на час розгляду справи домоволодіння по вул. Челюскінців, 59 м. Івано-Франківськ не має первісного вигляду у звязку з тим, що воно змінилося внаслідок перепланування та здійсненння, в тому числі, самочинного будівництва. Крім того, сторони зазначили пр. те, що такі дії щодо перепланування та самочинного будівництва проводилися ще за життя покійного спадкодавця [PERSON], однак за свого життя він не встиг ці перебудови узаконити у встановленому чинним законодавством порядку. Вищевказані обставини станом на сьогоднішній день унеможливлюють отримання свідоцтв про право на спадщину за заповітом та оформлення права власності на спадкове майно спадкоємцями [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Крім того, у звязку із не зазначенням [PERSON] в заповіті часток кожного із спадкоємців, нотаріус позбавлений можливості видати свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду. Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів визначений у ст. 16 ЦК України. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права, що в рівній мірі означає як наявність права, так і його відсутність або й відсутність обовязків. Враховуючи все вищевикладене в сукупності, дослідивши матеріали справи, зважаючи на визнання первісного та зустрічних позовів усіма учасниками процесу, враховуючи те, що за змістом заповіту [PERSON] заповідані [PERSON], [PERSON] та [PERSON] частки домоволодіння є приблизно рівними і сторони не заперечують щодо розподілу між ними спадщини на три рівні частини, Суд дійшов висновку про те, що оскільки право власності [PERSON] на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться в м. Івано-Франківську по вул.. Челюскінців, 59 підтверджується Свідоцтвом про право власності на жилий будинок від 01 вересня 1987 року, а тому Суд вбачає підстави для визнання за [PERSON], як за спадкоємцем за заповітом, права власності на 1/3 частку належного [PERSON] житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться в м. Івано-Франківську по вул Челюскінців, 59 в порядку спадкування за заповітом; визнання за [PERSON], як за спадкоємцем за заповітом, права власності на 1/3 частку належного [PERSON] житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться в м. Івано-Франківську по вул Челюскінців, 59 в порядку спадкування за заповітом; визнання за [PERSON], як за спадкоємцем за заповітом, права власності на 1/3 частку належного [PERSON] житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться в м. Івано-Франківську по вул Челюскінців, 59 в порядку спадкування за заповітом Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права, що в рівній мірі означає як наявність права, так і його відсутність або й відсутність обовязків. За частиною 1,4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачами позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки є законні підстави для визнання за [PERSON], [PERSON] та [PERSON] права власності на спадщину у порядку спадкування за заповітом, а визнання відповідачами за первісним та зустрічними позовами позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, первісний позов [PERSON], зустрічний позов [PERSON] та зустрічний позов [PERSON] необхідно задовольнити в повному обсязі. Крім того, враховуючи те, що в ході розгляду даної цивільної справи сторонами надано суду Звіт № 0138/1115 про незалежну оцінку житлового будинку літ. «А» з прибудовами, зі змісту якого випливає, що вартість вказаного житлового будинку становить 474 035,00 грн., тобто ціна первісного та зустрічного позовів становить 158 011,67 грн. щодо кожного, а також, враховуючи те, що при поданні даного позову сторонами сплачено судовий збір в мінімальному розмірі, Суд дійшов висновку про необхідність стягнення з [PERSON] в спеціальний фонд Державного бюджету України недоплачену суму судового збору в сумі 1336,52 грн., необхідність стягнення з [PERSON] в спеціальний фонд Державного бюджету України недоплачену суму судового збору в сумі 1092,92 грн., необхідність стягнення з [PERSON] в спеціальний фонд Державного бюджету України недоплачену суму судового збору в сумі 1092,92 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved