Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-26 00:00:00

Адвокат [PERSON], який діє в інтересах [PERSON] звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із позовною заявою [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчатися. Позовні вимоги мотивує тим, що 29.08.2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Ужгородського райуправління юстиції Закарпатської області було розірвано шлюб між позивачем та відповідачем, про що складено відповідний актовий запис №97 та видано Свідоцтво про розірвання шлюбу серії 1-ФМ №027369. Від даного шлюбу у них народилася дитина [PERSON], [INFO]. Вказує, що відповідач сплачував аліменти у розмірі 1/4 частини всіх доходів до досягнення дитиною повноліття, однак вона продовжує навчатись на стаціонарній формі в Ужгородському торговельно-економічному коледжі КНТЕУ за контрактом. У звязку із навчанням, [PERSON] не має джерела доходів та самостійно забезпечити необхідні життєві потреби в повному обсязі не має змоги. Тому, просить суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON], яка продовжує навчатися, у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з дня подання заяви до суду і до закінчення нею навчання. Позивач у судове засідання не зявилася, однак в матеріалах справи міститься заява її представника, у якій він просить проводити розгляд даної справи без його участі та участі позивача за наявними у справі матеріалами, зазначивши, що позовні вимоги підтримує та просить задовольнити у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не зявився та подав клопотання, у якому просив розгляд справи провести у його відсутності та при визначенні розміру аліментів врахувати, що у нього на утриманні є двоє дітей та матір [INFO]. Через неявку в судове засідання учасників справи, судом у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку. Відповідно до свідоцтва про народження серії І-ФМ №073819 від 10.02.2000 року, виданого Сторожницькою сільською радою Ужгородського району, [PERSON] народився 27.01.2000 року та батьками дитини записані [PERSON] та [PERSON]. Як вбачається з Довідки №174 від 15.02.2018 року, виданої Сторожницькою сільською радою, [PERSON], [INFO], проживає на території сільської ради разом з матірю [PERSON], за адресою с. Сторожниця, вул. Тарновецька, 80. Судом встановлено, що [PERSON] начається на ІІ курсі денної форми навчання в Ужгородському торговельно-економічному коледжі КНТЕУ, ВНЗ І рівня акредитації, за спеціальністю «Облік і оподаткування» з 01.09.2017 за контрактом. Термін закінчення навчання 30.06.2019 року. У відповідності до до ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Аналогічна позиція викладена у п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Позивачем ставиться вимога про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання [PERSON] у розмірі у розмірі 1/4 частини всіх доходів, з дня подання до суду позову і до закінчення нею навчання. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. З ст.182 СК України слідує, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд враховує, що відповідач має на утриманні двох неповнолітніх дітей, матір похилого віку та те, що обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері так і батька. У звязку із вищенаведеним, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог та необхідністю стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/5 частини від усіх його доходів щомісячно до закінчення дитиною навчання. Згідно з ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Оскільки з позовом позивач звернувся 26.02.2018 року, то аліменти на утримання дитини підлягають стягненню з цієї дати. За приписами п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Виходячи з наведеного, оскільки позивача було звільнено від сплати судового збору, такий підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial