Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-17 00:00:00

[PERSON] (по тексту - [PERSON] , позивач) звернувся до Ізяславського районного суду Хмельницької області з позовною заявою до Шекеринецької сільської ради Ізяславського району Хмельницької області (по тексту - відповідач); третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області (по тексту - третя особа) про визнання за ним в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] (по тексту - [PERSON] , спадкодавець), який помер [INFO] , права на земельну частку (пай), розміром 2, 43 в умовних кадастрових гектарах, яка перебувала в колективній власності КСП «Промінь» в с. Шекеринці Ізяславського району Хмельницької області згідно протоколу розподілу земельних часток (паїв). Позов позивачем обґрунтований наступними обставинами. Так, позивач вказує, що [INFO] помер його батько [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина, а він, як спадкоємець вступив в управління спадковим майном. Зазначає, що його батько працював в КСП «Промінь» в с. Шекеринці Ізяславського району Хмельницької області, і вважає, що останній набув право на право на земельну частку (пай), так як був включений до списку осіб, які мають право на отримання сертифіката на земельну частку (пай). На думку позивача, з огляду, що його батько помер до моменту отримання вказаного вище сертифіката, а він як спадкоємець першої черги за законом прийняв спадщину в установленому порядку та є єдиним спадкоємцем за законом, то є необхідність в судовому порядку вирішити питання про визнання за ним такого права. Позивач в судове засідання не з`явився, подав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, подав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність з покликанням на відсутність заперечень щодо задоволення позову. Третя особа в судове засідання свого представника не забезпечила, хоча про дату, час та місце судового розгляду повідомлена в установленому порядку. Разом з тим третьою особою було подано письмові пояснення, згідно яких звертає увагу, що Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області та його структурні підрозділи відповідно до ст. 122 ЗК України не розпоряджаються спірною земельною ділянкою, оскільки вона належить до земель колективної власності, а не до земель державної власності. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] є сином [PERSON] , що стверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] , виданого 22.12.1967 року Шекеринеською сільською радою. Разом з тим, як вбачається з копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого повторно 30.01.2018 року виконавчим комітетом Шекеринецької сільської ради Ізяславського району Хмельницької області, [INFO] помер [PERSON] , який згідно довідки Шекеринецької сільської ради Ізяславського району Хмельницької області від 20.06.2018 року №309 був зареєстрований та постійно проживав в [ADDRESS] . Згідно вказаної вище довідки на день смерті [PERSON] з ним проживали дружина - [PERSON] та син [PERSON] . Згідно повідомлення Ізяславської державної нотаріальної контори від 13.02.2020 року №264/01-16, вбачається, що 19.11.2019 року на підставі заяви позивача - [PERSON] заведено спадкову справу №479/2019 після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Крім цього, як встановлено з державного акта на право колективної власності на землю серії ХМ №31, виданого 23.11.1995 року КСП «Промінь», вбачається, що останній був виданий вже після смерті [PERSON] . Згідно архівної довідки від 21.06.2018 року №О-142/04-04, виданої архівним відділом Ізяславської районної державної адміністрації Хмельницької області випливає, що в розпорядженні Ізяславської районної державної адміністрації Хмельницької області від 04.12.1996 року №252 є відомості про затвердження вартості земельної частки (паю) та її розміру в умовних кадастрових гектарах колективних сільськогосподарських підприємств. Разом з тим, згідно такої довідки вбачається, що в уточненому списку громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства «Промінь» с. Шекеринці Ізяславського району Хмельницької області, що є додатком до державного акта на право колективної власності на землю [PERSON] не значиться. Слід вказати, що за приписами ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Долучені позивачем до матеріалів справи копії документів, як останній вказує протоколу розподілу земельних часток (паїв), по своїй суті не містять інформації щодо предмета доказування, оскільки не містять жодних даних щодо їх обов`язкових реквізитів (їх дати та відомостей з яких можливо зробити висновок чого саме вони стосуються). На думку суду, вказані вище докази не є достатніми, так як у своїй сукупності не дають змоги дійти висновку, що спадкодавець [PERSON] був включений в список КСП, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Судом встановлено і те, що в стажовій книзі №3 за 1953-2007 роки/книга обліку трудового стажу і заробітку колгоспника/ колгоспу ім. Петровського с. Шекеринці Ізяславського району Хмельницької області [PERSON] значиться за 1953-1984 роки, що підтверджено архівною довідкою Ізяславської районної ради від 23.01.2018 року №239-0. Як визначає ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому, частина шоста вказаної статті чітко регламентує, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Надані позивачем докази не підтверджують викладених ним обставин щодо перебування [PERSON] на час паювання в членах КСП «Промінь» в с. Шекеринці Ізяславського району Хмельницької області. Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог судом також враховано наступне. Відповідно до частин першої та другої статті 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05.06.2003 року № 899-IV основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). За пунктом 2 Указу Президента України від 08.08.1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. За змістом статей 22, 23 ЗК України (в редакції 1990 року) особа набуває право на земельний пай за наявності трьох умов: перебування в членах КСП на час паювання; включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю; одержання КСП цього акта. Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України, Указу Президента України від 08.08.1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям». Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства. Право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Отже, особа набуває права на земельну частку (пай) у разі, якщо на момент одержання колективним сільськогосподарським підприємством акта на право колективної власності на землю вона працювала в цьому підприємстві, була його членом та включена до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Громадянин, якого помилково (безпідставно) не внесено до списку чи виключено з нього - додатку до державного акта на право колективної власності на землю, має до проведення розпаювання і видачі сертифікатів звернутися до загальних зборів членів КСП з питанням щодо внесення його до списку. Якщо землі вже розпайовані, то за згодою всіх власників сертифікатів має бути проведено перепаювання; у разі ж недосягнення згоди спір розглядається в судовому порядку. У такому випадку особа має звернутися до суду з позовом про визнання її права на земельну частку (пай) в КСП. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. Разом з тим, з огляду, що судом встановлено, що на ім`я спадкодавця сертифікат на земельну частку (пай) КСП «Промінь» в с. Шекеринці Ізяславського району Хмельницької області не виготовлявся, не реєструвався, більше того відсутні будь-які докази перебування останнього в членах КСП на час паювання, то підстави для задоволення відсутні. Покликання позивача, що його батько [PERSON] за свого життя мав право на земельну частку (пай), що був у колективній власності КСП «Промінь» в с. Шекеринці Ізяславського району Хмельницької області, однак не встиг отримати сертифікат та реалізувати таке право з огляду на свою смерть, суд оцінює критично, оскільки спадкодавець помер ще задовго до початку паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям. З наданих позивачем доказів не вбачається, що [PERSON] відповідно до Указу Президента України від 08.08.1995 року «Про невідкладні заходи щодо розпаювання земель, переданих у колективну власність» мав право при розпаюванні земель колективної власності вказаного КСП на земельну частку (пай), що в свою чергу виключає визнання за позивачем у порядку спадкування за законом права на земельну частку (пай), розміром 2, 43 в умовних кадастрових гектарах, яка перебувала в колективній власності КСП «Промінь» в с. Шекеринці Ізяславського району Хмельницької області, оскільки воно не належало померлому і не може входити до складу спадщини. Оскільки не було встановлено порушення відповідачем права позивача, то в задоволенні позову необхідно відмовити за його безпідставністю і недоведеністю, питання щодо застосування наслідків спливу позовної давності судом не вирішується. Також при вирішені спору суд враховує і позицію Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду, викладену в постанові від 17.03.2020 року по справі № 396/1683/18-ц. Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Outcome: dismissed