Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-31 00:00:00

[PERSON] у поданій нею 17.11.2020 до суду позовній заяві до Макіївської міської ради просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] тривалістю в три місяці з дня набрання чинності рішенням суду, пославшись на таке: [INFO] у м. Макіївці Донецької області померла її мати - [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на недоотриману за життя суму пенсії. Вона (позивачка) як спадкоємиця задля отримання спадщини звернулася до Добропільского об`єднаного управління Пенсійного фонду України, який здійснював виплату пенсії спадкодавцю. Але у видачі відповідних грошових коштів їй було відмовлено у зв`язку з відсутністю належних документів, що підтверджують факт смерті спадкодавця. [INFO] факт смерті матері було встановлено рішенням Голосіївського районного суду м. Києва у справі № 752/2255/20, що набрало законної сили 06.04.2020. Оскільки у рішенні суду про встановлення факту смерті спадкодавці було некоректно зазначено її ім`я та по-батькові (не повністю, а лише ініціали), вона (позивачка) вимушена була звернутися до суду за виправленням описки. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 26.10.2020 у судовому рішенні була виправлена описка. 04.11.2020 Голосіївським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Києва їй було видано свідоцтво про смерть матері. При цьому встановлений статтею 1270 ЦК України строк для прийняття спадщини виявився пропущеним. Причиною пропуску строку стало оголошення в Україні з 12 березня 2020 року карантину у зв`язку з пандемією СОVID-19, що призвело до закриття КПВП на лінії розмежування з тимчасово окупованою територією, та неможливість регулярної її (позивачки) участі у судових засіданнях, пов`язаних зі встановленням факту смерті спадкодавиці, а також викликане карантином надмірне навантаження на суд, що у сукупності стали на заваді вчасного встановлення факту смерті і отримання свідоцтва про смерть матері. Ухвалою судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 23.11.2020 позовну заяву залишено без руху за підстав недотримання вимог ст.175 ЦПК України (а.с.19-20). Судовою ухвалою від 04.12.2020 відкрито провадження у цивільній справі за дійсним позовом за правилами загального позовного провадження, справу призначено до розгляду у підготовчому засіданні (а.с.26). Судовою ухвалою від 05.01.2021 підготовче провадження у справі закрите, справу призначено до судового розгляду по суті у судовому засіданні (а.с.33). Позивачка, належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилася, надавши суду заяву про розгляд справи у її відсутність (а.с.43). Відповідач повідомлений про дату, час і місце проведення судового засідання належним чином шляхом друкування оголошення на сайті «Судова влада України» (http://ksm.dn.court.gov.ua) на сторінці Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області у розділі «Оголошення про виклик до суду» (а.с.27). З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дістає таких висновків. Судом установлено, що [INFO] в м. Макіївці Донецької області померла [PERSON] , [INFO] , уродженка м. Макіївки Донецької області, про що Голосіївським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 04.11.2020 складений відповідний актовий запис №361 (копія свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] - на а.с.13). Розпорядженням КМУ від 07листопада 2014 № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження» (в редакції розпорядження Кабінету Міністрів України від 7 лютого 2018 р. № 79-р) місто Макіївка Донецької області віднесено до населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на все її майно. Позивачка [PERSON] , [INFO] є дочкою [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про її народження Серії [NUMBER] (копія - на а.с.14). Тож, у відповідності до ст.1261 ЦК України позивачка, як дочка спадкодавиці, є спадкоємицею першої черги на спадщину, що відкрилася після смерті [PERSON] . Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (ч.2 ст.1220 ЦК України). Згідно з інформацією, наданою першою Костянтинівською державною нотаріальною конторою Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) листом від 24.12.2020 №2570/01-09 (а.с.36), відповідно до інформаційних довідок у Спадковому реєстрі відсутня інформація щодо спадкової справи до майна померлої та заповіту після [PERSON] , яка померла [INFO] ; інформацію підтверджено Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) за № 63022705, виданою 23.12.2020) (а.с.37), та Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) за № 63022753, виданою 23.12.2020) (а.с.38). З огляду на дату надання вище згадуваної інформації, слід вважати, що передбачений ч.1 ст.1270 ЦК України строк для прийняття спадщини позивачкою пропущений. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Суд визнає наведену позивачкою обставину, яка стала підставою пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, - об`єктивними, непереборними та істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, якими стали смерть спадкодавиці на тимчасово непідконтрольній України території та необхідність звернення до суду з приводу встановлення факту смерті матері, що значно ускладнилося закриттям КПВП на лінії зіткнення через карантинні заходи під час пандемії короно вірусної інфекції. Не зважаючи на достатні підстави для визначення позиваці додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, з огляду на таке: Відповідно до статті 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч.1). Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна (ч.2). В особливих випадках місце відкриття спадщини встановлюється законом (ч.3) (це положення було доповнено Законом від 12.02.2015 № 189-VІІІ, який набув чинності 04.03.2015). Зокрема питання щодо місця відкриття спадщини врегульовано статтею 11-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» та статтею 9-1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». Відповідно до вказаних норм, у разі якщо останнім місцем проживання спадкодавця є тимчасово окупована територія або населений пункт, на території якого органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, затверджений рішенням Кабінету Міністрів України, місцем відкриття спадщини є місце подання першої заяви, що свідчить про волевиявлення щодо спадкового майна, спадкоємців, виконавців заповіту, осіб, заінтересованих в охороні спадкового майна, або вимоги кредиторів. У позовній заяві позивачка зазначає спадковим майном пенсію, неотриману спадкодавцем за життя у Добропільському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України, а також вказує на відмову Управління у виплаті їй як спадкоємцю відповідних грошових коштів. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2018 «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом (абз.1). Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини (абз.2). Згідно з ч.1 ст.10 Закону України «Про місцеве самоврядування», сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. У порушення наведених вище приписів статті 11-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» та статті 9-1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» позивачка визначила відповідачем Макіївську міську раду, юридична адреса якої: Донецька обл., місто Макіївка, Центрально-Міський район, площа Радянська, 1, тобто на тимчасово окупованій території. Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц). Суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред`явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача (ст.51 ЦПК України). Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. Згідно з ч.2 ст.51 ЦПК України суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред`явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача. Законодавче визначення місця відкриття спадщини у разі, якщо останнім місцем проживання спадкодавця є тимчасово окупована територія або населений пункт, на території якого органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, було роз`яснено позивачці у судовій ухвалі про залишення позовної заяви без руху від 23.11.2020 (а.с.19-20). Проте своїм правом на заміну неналежного відповідача належним позивачка не скористалася, відповідного клопотання не заявила, до участі у справі належного відповідача (яким за умови надання відповідних доказів подання першої заяви має бути Добропільська міська рада) не залучила. Пленум Верховного Суду України у п.8 постанови від 12 червня 2009р. №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснив, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі чи залишення заяви без руху, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному статтею 33 ЦПК України (*ст.51 ЦПК у діючій редакції). Після заміни неналежного відповідача або залучення співвідповідача справа розглядається спочатку в разі її відкладення або за клопотанням нового відповідача чи залученого співвідповідача та за його результатами суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, за результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача (пункт 40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц). Враховуючи те, що позивачка пред`явила позов до неналежного відповідача, а клопотання про його заміну не заявила, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Outcome: dismissed