Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-16 00:00:00

[PERSON] , яка діє від свого імені та в інтересах неповнолітнього [PERSON] , звернулась до суду з заявою, заінтересована особа: [PERSON] , в якій просила встановити [PERSON] , [INFO] , обмежувальний припис строком на шість місяців, яким: - заборонити перебувати в місці проживання (перебування) заявниці з дітьми за адресою: будинок [ADDRESS] ; - заборонити спілкування з неповнолітнім [PERSON] , [INFO] ; - заборонити наближатися до місця проживання заявниці (будинок [ADDRESS] ), до місця навчання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , ( [ADDRESS] ), до місця роботи заявника (КЗ Коротичанський ЗДО (ясла-садок) Пісочинської сільради, розташований по [ADDRESS]) ближче, ніж на 200 метрів. В обґрунтування вимог зазначає, що з серпня 2019р. її колишнім чоловіком [PERSON] , за місцем проживання заявника та спільних дітей: [ADDRESS] , систематично вчиняється домашнє насильство щодо останніх. З цього приводу [PERSON] неодноразово зверталася з відповідними заявами до Харківського ВП ГУНП в Харківській області. У зазначених випадках [PERSON] щодо заявника та спільних синів - неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , здійснювалося психологічне насилля, яке полягало в погрозах вбивства, погрозах застосування до заходів примусового психіатричного лікування, економічному насильстві, яке полягало у повній відмові від участі в утриманні дітей, відмові приймати участь в оплаті навчання дітей, залякуванні позбавленням житла, самовільному вивезенні спільного майна з будинку, крадіжці особистих документів заявника. Крім того, 23.06.20р. за адресою проживання заявника з дітьми, [PERSON] в присутності молодшого сина, неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , вчинено сварку, в ході якої [PERSON] висловлювався нецензурно, вкотре погрожував та застосував до заявника фізичне насильство. На підставі заяв [PERSON] порушено чотири кримінальних провадження, які в подальшому було об`єднано в одне провадження № 12020220430001019 від 25.06.20р. за статтею 126-1 КК України. Наявність кримінального провадження за фактом домашнього насильства не зупинило [PERSON] від вчинення і надалі домашнього насильства. Так, вже 07.08.21р. [PERSON] знову приїхав до місця проживання заявника з дітьми, погрожував, ображав, висловлювався на адресу заявника нецензурною лайкою в присутності неповнолітнього сина - [PERSON] . Після надання сином показів у кримінальному провадженні № 12020220430001019 від 25.06.20р. щодо обставин вчинення [PERSON] домашнього насильства, останній постійно намагається залякати сина, погрожує. На підставі зазначених фактів щодо [PERSON] було складено протокол про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 1732 КУпАП. Наразі справа № 635/7081/21 про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст. 1732 КУпАП за вчинення 07.08.21р. домашнього насильства знаходиться в провадженні Харківського районного суду Харківської області. Крім того, 13.08.21р. Начальником ВП № 2 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області було прийнято рішення про застосування до [PERSON] тимчасового обмежувального припису. Однак, попри наявність кримінального провадження за фактом вчинення [PERSON] домашнього насильства, судового провадження про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, застосування тимчасового обмежувального припису, 27.10.21р., під час перебування заявника на роботі, останній зателефонував син [PERSON] , який був дуже наляканий. [PERSON] , добре знаючи, що заявника немає вдома, приїхав до місця проживання заявника з дітьми, залякував та психологічно тиснув на молодшого неповнолітнього сина, вимагав відчинити йому двері, погрожував, що потрапить до будинку будь-яким способом, погрожував, що викине заявника з дітьми з житла, оскільки будинок зареєстрований на нього. Наразі Харківським районним судом Харківської області розглядається справа про розподіл спільного майна подружжя № 635/695/20. Будинок, в якому заявник з дітьми мешкають придбаний під час шлюбу з [PERSON] , іншого житла у заявника з дітьми, на відміну від [PERSON] , немає. [PERSON] , зауважує, що зараз вона з дітьми знаходяться в постійному страху і очікуванні, які подальші протиправні дії допустить щодо них [PERSON] . Представником [PERSON] адвокатом Водолажченком В.М. надано заперечення, в яких останній зазначає, що додатки, які долучені до заяви [PERSON] , не містять доказового обґрунтування постійного використання з боку [PERSON] дій, які кваліфікуються як домашнє насильство. Неодноразові звернення до органів поліції не є доказом постійного використання з боку [PERSON] дій, які кваліфікуються як домашнє насильство, оскільки рішення по кримінальному провадженню не прийнято. Заходи обмеження щодо [PERSON] в межах кримінального провадження не застосовувались. Крім того, справа про адміністратвине правопорушення щодо [PERSON] за ч.1 ст.173-2 КУпАП закрита постановою від 02.11.2021 за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. Також зауважив, що [PERSON] є власником будинку [ADDRESS] , а тому має всі права на користування ним. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 29.10.2021 провадження у справі відкрито. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 28 серпня 1999 р., який розірвано рішенням Харківського районного суду Харківської області від 19 лютого 2020 р. В шлюбі народились діти [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до свідоцтва про зміну імені від 25.09.2021 серії [NUMBER] , 25.09.2021 [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». Суду надано висновок фахівця з питань судово-медичної експертизи №638-2020 від 23.06.2020, відповідно до якого у [PERSON] внаслідок дії травматичних тупих предметів завдано садна на внутрішній поверхні лівого плеча в середній третині, що за ступінем тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень. Відомості за заявою [PERSON] щодо вчинення відносно останньої домашнього насильства та нанесення легких тілесних ушкоджень з боку [PERSON] внесені до ЄРДР за № 12020220430001019 від 25.06.20р. за ч.1 ст.125, ст.126-1 КК України. 13.08.2021 відносно [PERSON] встановлено терміновий заборонний припис кривдника, встановлено заборону на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи [PERSON] . Відповідно до листа КНП ХРР «Центр первинної медичної допомоги №2 Харківського району від 30.12.2019 №607, [PERSON] , [INFO] , перебуває з народження на диспансерному обліку в амбулаторії загальної практики-сімейної медицини з приводу бронхіальної астми з 2014 року. В липні 2019 року перед початком учбового процесу був направлений до спеціалістів для проходження медогляду. 10.10.2019 року звернувся в амбулаторію по допомогу (зі слів - після сутички між батьками). Став на захист матері, батько смикнув за вухо після чого на вусі з`явилась гематома. З 23.10.2019 року по 30.10.2019 року перебував на лікуванні в амбулаторії ЗПСМ сел.Коротич з приводу гострого бронхіту. З 04.11.2019 року по 13.11.2019 року перебував на стаціонарному лікуванні в МКБЛ №17 з приводу Хвороби Шінця. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 22.12.2015, житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , належить [PERSON] . Постановою Харківського районного суду Харківської області від 02.11.2021 закрито провадження за протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №472012 від 13.08.2021 у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення в діях [PERSON] за ч.1 ст.173-2 КУпАП. Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 02.06.2020 по справі №635/212/20 позов [PERSON] задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 2000,00 грн. щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову, а саме з 10 січня 2020 року і до повноліття [PERSON] .Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання, у розмірі 1000 гривень щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову, а саме з 10 січня 2020 року до закінчення навчання 30 червня 2022 року, але не більше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років. Рішення набрало законної сили 30.12.2020. З наданого розрахунку заборгованості по сплаті аліментів від 10.11.21 вих.№42878, станом на 10.11.2021 заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів за виконавчими листом №635/212/20 на утримання [PERSON] становить 1499 грн. З наданого розрахунку заборгованості по сплаті аліментів від 10.11.21 вих.№42877, станом на 10.11.2021 заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів за виконавчими листом №635/212/20 на утримання [PERSON] становить 4500 грн. З виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №1382 убачається, що [PERSON] перебував в медичному закладі з 28.01.2021 по 29.01.2021 у зв`язку з некрозом гідатиди правого яєчка. Відповідно до довідки №4627 КНП ХРР «Обласний медичний клінічний центр урології і нефрології ім В.І. Шаповала, [PERSON] з 14.07.2021 по 21.07.2021 знаходився на лікуванні у дитячому урологічному відділенні, 14.07.2021 проведено операцію, ревізія калитки зліва, деторсія яєчка зліва. З наданого результату огляду №38451118 КНП ХРР «Центр первинної медичної допомоги» [PERSON] убачається, що у останнього 02.11.2021 відбувся приступ задухи. З наданої виписки з медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого №20281 КНП ХОР «Обласна дитяча клінічна лікарня №1» убачається, що [PERSON] має діагноз: бронхіальна астма, інтермітуючий перебіг, змішана, період загострення. Напад середньої важкості Алергічний реніт, інтермітуючий перебіг, період загострення , алергічний кон`юктивіт. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що є сином [PERSON] та [PERSON] . По суті заяви пояснив, що коли йому було 8-10 років, [PERSON] примушував його фізично працювати, допомагати по будівництву, возити тачку, носити цеглу, будматеріали. Брат сильно хворів і більша частина господарства була на свідкові, приготування їжі, город. [PERSON] часто безглуздо карав молодшого брата, примушуючи за дрібні провини годинами сидіти перед вікном, рахуючи горобців, або з повним стаканом води ходити по сходах, якщо вода проливалась, усе починалося спочатку. Завдяки неясним віруванням [PERSON] застосовувались все більш жорсткі покарання та заборони - не можна пити воду у певні дні, не можна їсти м`ясо, [PERSON] відмовив йому у медичній допомозі, він ледь не залишився інвалідом. Їх з братом лікували лише трав`яними настоянками та дихальними вправами, усе медичне лікування відбувалось потайки від [PERSON] . У молодшого брата була алергія на полин, так його лікували настоянкою полину. Влітку 2019 року мати сказала свідкові, що не може так далі жити і хоче з батьком розлучитись. Потім він дізнався від брата, що [PERSON] того шантажував, щоби той переконав мати не розлучатися, потім звинувачував брата у тому, що він не зміг цього зробити. Потім почалися скандали, які дуже відбились на братові, він довго себе звинувачував у тому, що не зміг врятувати шлюб батьків. [PERSON] робив абсурдні речі - розібрав та вивіз меблі з будинку, викрав документи, потім їх повернув. Критичною точко стало, коли [PERSON] наніс братові травму на вусі, свідкові він сказав «я готовий тут каменю на камені не залишити, тільки б вас покарати». Умови життя в родині стали нестерпні, свідок перейшов мешкати у гуртожиток. Після зміни свідком факультету навчання [PERSON] відмовився оплачувати його навчання та позбавив кишенькових грошей, грошей на проїзд тощо, все витрати лягли на плечі матері, вона вимушена була звернутись про стягнення аліментів. [PERSON] сказав, що буде сплачувати аліменти, коли буде вважати за потрібне. Він продовжує знущатися з молодшого брата, каже, що ми винуваті, що не змогли «вправити матері мозок». 07.08.2021 відбувся черговий конфлікт, свідкові зателефонував брат, свідок по голосному зв`язку говорив з батьком, той сказав, що він його «катком закатає»; свідок на прохання брата приїхав додому, але діалогу з [PERSON] не вийшло, від нього були вимоги ключів від будинку і щоби вони з`їжджали. На запитання учасників свідок [PERSON] пояснив, що їх з братом хобі висміювались, говорилось, що музичні інструменти це не чоловіча справа, хоча у них з братом є здібності. Перевірка домашнього завдання для брата також ставала покаранням, одного разу до 12 години ночі брат прасував кутки зошитів. Щодо відмови у медичній допомозі пояснив, що це матері заборонялось, бо «усі лікарі брехуни». У свідка був кістно-хрящовий кістоз, потрібна була операція, замість цього над ним 2 години читали молитви, після двох таких сеансів мати потайки відвезла його до лікаря, де дали направлення в інститут ім. Ситенка, де свідка прооперували. Також у нього був «перекрут яєчка», це було рано вранці, було погане самопочуття, нудило. [PERSON] заварив коріння лопуху і сказав до вечора випити. Через деякий час свідок зателефонував матері, яка звернулась до терапевта, яка дала направлення до лікарні, де його відразу прооперували, інакше він міг би залишитися інвалідом. Свідка також пару раз фізично карали, один раз ременем за те, що не зміг 10 разів підтягнутися. Допитаний у судовому засіданні у присутності представника Служби у справах дітей та соціального педагога малолітній свідок [PERSON] пояснив, що є сином [PERSON] та [PERSON] . По суті заяви свідок пояснив, що з дитинства не відчував любові батька. Кожного разу той вчиняє скандали, виганяє їх з дому, лається, ображає; коли злиться, не контролює себе. Може за вухо поволокти свідка на другий поверх. Одного разу увечері свідок пив молоко, у нього був неприємний смак, вночі йому стало зле, він пожалівся матері, виявилося, що молоко скисле. На це батько почав йому говорити, що він нічого не розуміє, корова це священна тварина, примусив його просити вибачення у молока. Коли мама заступилась за нього, батько сказав, що вона оскверняє його віру. Одного разу батько довго тримав його у кутку в якості покарання, він попросився у туалет, на що батько сказав йому мочитися у кутку, що він зробив, на що батько почав його сварити, казати, що він дебіл, тупий, як його мати, свідок півдня стояв у кутку. Найстрашнішим покаранням для нього була перевірка домашнього завдання. За загнуті куточки зошита його батько сварив, одного разу сильно дав лінійкою по руці, до 12 години ночі свідок міг праскою вирівнювати кутки зошитів. За оцінки у 8 балів батько казав, що він тупий, ставив у куток, за гарні оцінки ніколи не хвалив. Його могли покарати тим, що він цілий день замість того, щоби гуляти з друзями, сидів біля вікна, рахуючи горобців і записуючи у зошит. Цілий день міг ходити з повним стаканом води по сходах на другий поверх за те, що багато розмовляв. Якщо вода проливалась, треба було ходити ще годину. Батько категорично забороняв їм їсти м`ясо, казав, що вони від нього злі. Коли він без пояснень їхав на два тижні, мама їм готувала м`ясо. У деякі дні (приблизно два рази на місяць) батько забороняв їм пити воду, протягом усього дня ані краплини. У свідка з дитинства астма, сильна алергія. Одного разу йому стало зле, він попросив у батька допомоги, той заварив настоянку полину, а у свідка на нього алергія. Для лікування батько давав їм якісь відвари, чай, щось у сирому вигляді. Якщо свідок хворів, батько казав «зціли себе сам», «ви самі винуваті, що хворієте». Коли свідок був маленький, батько возив його до знахарів, вони бігали з хрестом, щось робили, лікували його так від астми, це був для нього стрес. Батько забороняв мамі лікувати їх з братом, вона це робила потайки від нього. За захоплення музикою батько називав свідка «маминим синком». Коли вони з мамою і братом мешкали на квартирі, приїхавши додому, побачили, що розібрана стільниця, поламані стільці, зник принтер. За їх присутності батько іноді розбирав та виносив меблі, казав, що вони повинні забратися з його володінь. 23.06.2020 батько сказав матері забрати речі з тумбочки, він буде її розбирати, почав розбирати тумбочку, мама знімала це на телефон, потім батько почав тріпати маму, свідок зателефонував дільничному, коли батько почув його голос, відпустив маму. Того дня батько знімав свідка на камеру і питав, що той бачив. 07.08.2021 приїхав батько, почав кричати свідку, що той його не поважає, на що свідок сказав, що не хоче з ним спілкуватися. Потім батько попросив набрати брата, свідок набрав, вони посварились, батько казав, що маму катком закатає і в землю закопає, кидався на маму, казав, щоби вони забирались геть з його володінь, вимагав ключи від будинку і літньої кухні, потім приїхала поліція і брат. Були випадки, коли батько під час сварки з мамою бив посуд. 27.10.2021 близько 12 годин свідок був удома сам, сильно лаяли собаки й кидались на паркан, він злякався і зателефонував матері, батька того дня не бачив. Зі слів матері, їй дзвонив дільничний, що батько хотів потрапити у будинок. У листопаді цього року свідок лежав у лікарні із «задишкою», приїхав батько, спитав, чого він тут валяється, почав знімати його на камеру, він злякався, підійшов до медсестри і попросив, щоби той пішов, після цього батько забрав гостинці, які приніс, і пішов. Цього літа свідок лежав удома на першому поверсі після операції, приїхав батько з дільничним і якоюсь жінкою, оглядали будинок, казали, що будуть виносити речі, батько хотів здати будинок в оренду. Свідок пояснив, що боїться батька, вони живуть у страху, боїться, що батько приїде додому або в школу і влаштує скандал. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин та досліджених в судовому засіданні наданих доказів, прийшов до висновку про повне задоволення вимог заявника, виходячи з наступних підстав. Основним нормативно-правовим актом, який регулює спірні правовідносини, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (далі - Закон). Цей Закон визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства. Згідно з пунктами 3, 4, 14 та 17 частини першої статті 1 Закону домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Економічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру. Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 24 Закону до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника. За пунктом 7 частини першої статті 1 Закону обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Згідно з частиною третьою статті 26 Закону рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. У пункті 9 частини першої статті 1 Закону визначено, що оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Згідно з пунктом 3 частини першої статті 350-4 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності). Відповідно до частини першої статті 350-6 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні. Законом визначено, що видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків. Як зазначив Верховний Суд у постанові від 09 вересня 2020 року у справі № 711/3280/20 (провадження № 61-10780св20), суди під час вирішення заяви про видачу обмежувального припису мають надавати оцінку всім обставинам та доказам у справі, вирішувати питання про дотримання прав та інтересів дітей і батьків, а також забезпечити недопущення необґрунтованого обмеження одного із батьків у реалізації своїх прав відносно дітей у разі безпідставності та недоведеності вимог заяви іншого з батьків. Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Проаналізувавши надані учасниками докази, суд приходить до висновку, що заявником доведено факти систематичного вчинення домашнього насильства над нею та її дітьми з боку [PERSON] . Зокрема, наданими заявником доказами підтверджуються факти вчинення фізичного насильства: - 10.10.2019,коли, застосовуючи фізичну силу, [PERSON] примусово вивів з кімнати малолітнього сина [PERSON] , що підтверджується поясненнями заявника та свідків [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні, фотографією від 10.10.2019, листом від 30.12.2019 головного лікаря КНП «ЦПМД № 2» Харківського району, згідно з яким дитина [PERSON] , 2008 р.н., 10.10.2019 звернувся в амбулаторію по допомогу (зі слів - після сутички між батьками); став на захист матері, батько смикнув за вухо, після чого на вусі з`явилась гематома. У судовому засіданні [PERSON] підтвердив, що дійсно за вухо вивів [PERSON] з кімнати; - заподіяння [PERSON] заявниці легких тілесних ушкоджень 23.06.2020 у виді саден на внутрішній поверхні лівого плеча в середній третині, що підтверджується поясненнями заявника та свідків у судовому засіданні, копією висновку фахівця з питань судово-медичної експертизи № 638-2020 від 23.06.2020, витягом з ЄРДР по кримінальному провадженню № 12020220430001019 від 25.06.2020 за ознаками ч. 1 ст. 125 КК України; - фізичні покарання [PERSON] дітей ременем, лінійкою. Наданими заявником доказами підтверджуються факти вчинення економічного насильства [PERSON] : - перешкоджання у наданні дітям [PERSON] та [PERSON] медичної допомоги, що підтверджується поясненнями заявниці та свідків у судовому засіданні, медичними виписками про перебування дітей на стаціонарному лікуванні, проведенні операцій тощо; - обмеження споживання дружиною та дітьми води у певні дні, заборона споживання м`яса, що підтверджується поясненнями заявниці та свідків у судовому засіданні; - наявність заборгованості по аліментах станом на 10.11.2021 на сину [PERSON] у сумі 4500 грн. (тобто за два з половиною місяці), на сина [PERSON] у сумі 1499 грн. (тобто за півтора місяці). Тривалі перерви у сплаті аліментів, зокрема на сина [PERSON] протягом 11 місяців - з січня по листопад 2021 року; - відмова від оплати навчання сина [PERSON] у вищому навчальному закладі, відмова надавати йому гроші на проїзд до місця навчання, що підтверджується поясненнями заявниці та свідка [PERSON] у судовому засіданні; - розібрання та вивіз меблів з будинку, в якому проживає заявниця з дітьми, що підтверджується поясненнями заявниці та свідків у судовому засіданні, а також відеозаписами; - заволодіння документами заявниці, що підтверджується поясненнями заявниці та свідків у судовому засіданні; - намагання здати в оренду частину житлового будинку, в якому проживає заявниця з молодшим сином, сторонній особі, що підтверджується поясненнями заявниці та свідків у судовому засіданні, а також відеозаписом від 16.07.2021; - відмова у добровільному порядку сплачувати витрати на навчання та лікування дітей, що підтверджується поясненнями заявниці та свідків у судовому засіданні, перепискою заявниці з [PERSON] . Заявницею надано докази вчинення [PERSON] психологічного насильства: - погрози на її адресу та адресу дітей, знецінення та приниження дітей, застосування принизливих і безглуздих покарань до молодшого сина [PERSON] , що підтверджується поясненнями заявниці та свідків у судовому засіданні. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків, тобто на підставі оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Оскільки заявниця та [PERSON] на даний час не проживають разом, це певною мірою зменшує ризик подальшого застосування домашнього насильства. Водночас, надаючи оцінку вказаним ризикам, суд зауважує, що на дослідженому у судовому засіданні відеозаписі від 01.08.2021 зафіксовано слова [PERSON] про те, що він буде приїздити до будинку кожного дня, бо це його будинок і до себе додому він повинен приїжджати. Отже, враховуючи, що [PERSON] має право користування житлом, в якому проживає заявниця із молодшим сином, висловлює наміри кожного дня до нього приїжджати, продовжує до нього навідуватись, у тому числі після винесення термінового заборонного припису органами поліції 13.08.2021, беручи до уваги численні факти вчинення домашнього насильства [PERSON] , малолітній вік [PERSON] , який є найбільш вразливим як внаслідок домашнього насильства, так і внаслідок психологічного навантаження у зв`язку з численними конфліктами батьків, суд вважає ризик продовження вчинення домашнього насильства з боку [PERSON] достатньо високим, що обумовлює необхідність застосування обмежувального припису та задоволення заяви [PERSON] у повному обсязі. Доводи [PERSON] та його представника щодо недоведеності заявницею фактів вчинення домашнього насильства спростовуються сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів, зокрема, поясненнями заявниці та свідків [PERSON] та [PERSON] , письмовими та відеодоказами. Належних, допустимих та достатніх доказів на спростування доводів заявниці щодо численних та систематичних фактів вчинення [PERSON] домашнього насильства щодо неї та їх спільних дітей суду не надано. Доводи представника [PERSON] про те, що обмежувальний припис позбавить [PERSON] конституційних прав на проживання в належному йому будинку спростовуються правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 17.02.2021 у справі № 766/13927/20, згідно з якою тимчасове обмеження прав власності кривдника з метою забезпечення безпеки постраждалої особи шляхом встановлення судом обмежувального припису в порядку, визначеному Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», є легітимним заходом втручання у права та свободи особи. Крім того, суд приймає до уваги пояснення [PERSON] про те, що він протягом тривалого часу винаймає квартиру, а також враховує, що у власності останнього є житловий будинок по [ADDRESS] . Водночас суд погоджується з доводами представника [PERSON] і вважає протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП від 13.08.2021 відносно [PERSON] неналежним доказом, оскільки постановою Харківського районного суду Харківської області від 02.11.2021 провадження у справі про адміністративне правопорушення закрито на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення (постанова не набрала законної сили). Інші доводи [PERSON] та його представника висновку суду про обгрунтованість заяви [PERSON] не спростовують. На підставі ч.3 ст.350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, відносяться на рахунок держави. На підставі викладеного і

Outcome: approved