Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-22 00:00:00

[PERSON] просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими спорудами, який розташований за адресою [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] , [INFO] . Після смерті [PERSON] , залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку та господарських споруд, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Згідно господарської книги Малобілозерської сільської ради Василівського району Запорізької області №34 особливий рахунок 01-1840-1 головою господарства по [ADDRESS] , зареєстровано за [PERSON] . Згідно рішення Василівської районної ради народних депутатів №196 від 17.10. 1990 року, право власності на зазначений будинок визначено за [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією зазначеного рішення, яке додається до позову. Зазначений житловий будинок [PERSON] прийняв у спадок за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , так як на день смерті, тобто на час відкриття спадщини, проживав постійно із спадкодавцем, а саме з померлою [PERSON] . Померлий [INFO] [PERSON] є єдиним спадкоємцем за заповітом спадкового майна, яке залишилося після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Однак після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , [PERSON] , до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини не звертався і не подавав заяви про прийняття спадщини за заповітом і тим самим спадкових прав на вищевказане спадкове майно не оформляв. Позивач [PERSON] , являється спадкоємцем першої черги за законом, спадкового майна, яке залишилося після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] . У встановлений законом строк позивач звернулася до приватного нотаріуса Василівського нотаріального округу Запорізької області Бесараб А.О. з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті батька [PERSON] . Крім позивача, інших спадкоємців за законом чи за заповітом спадкового майна, яке залишилося після смерті [PERSON] , нема. Після звернення із заявою до нотаріуса про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищевказаний житловий будинок, мотивуючи відмову тим, що позивач не надала оригінали документів які б посвідчували право власності та витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на житловий будинок. Ухвалою Василівського\~районного суду\~Запорізької області\~від \~17\~травня 2019 року відкрито провадження у даній справі та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, суду надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги просить задовольнити. Представник відповідача Малобілозерської сільської ради Василівського району Запорізької області в особі сільського голови Вовк С.В. подав заяву про розгляд справи без участі їх представника, проти позовних вимог не заперечують. Представник третьої особи Приватний нотаріус Василівського районного нотаріального округу Запорізької області Бесараб Алевтина Олексіївна подала заяву про розгляд справи без участі третьої особи. Суд вважає можливим розглянути справу без участі осіб, що не з`явилися у судове засідання. У зв`язку із здійсненням судом розгляду справи за відсутності учасників справи, на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ч.ч.3, 4 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого судового провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому судовому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206,207 цього Кодексу. Згідно ч.4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові матеріали справи та докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Стаття 392 ЦК України визначає, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, \~який засвідчує його право власності. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] у віці 81 рік померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим Малобілозерською сільською радою Василівського району Запорізької області (а.с.8). 03 жовтня 1987 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем Малобілозерської сільської ради народних депутатів, Василівського району Запорізької області Фоменко Л.Г., зареєстровано в реєстрі за №54, в якому зробила таке заповітне розпорядження: житловий будинок, який знаходиться в [ADDRESS] , заповіла [PERSON] (а.с.7). Згідно листа Василівської державної нотаріальної контори №391/01-16 від 05.06.2019 року після смерті [INFO] [PERSON] . Спадкова справа не заводилася і з заявами про прийняття спадщини ніхто не звертався. Відповідно до довідки №2074 від 22.12.2018 року виданої Малобілозерською сільською радою Василівського району Запорізької області про те, що [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 1927 року по день смерті [INFO] . Разом з нею за вищевказаною адресою на день її смерті та на протязі 6-ти місяців після смерті були зареєстровані та проживали донька [PERSON] , 1947 року народження, зять [PERSON] , 1949 року народження, онук [PERSON] , 1975 року народження, онука [PERSON] , 1982 року народження (а.с.9). [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданого Виконавчим комітетом Малобілозерської сільської ради Василівського району Запорізької області від 03.08.2017 року (а.с.6). 04 грудня 2015 року [PERSON] склав заповіт, посвідчений секретарем виконкому Малобілозерської сільської ради Василівського району Запорізької області Бедрик В.В., зареєстровано в реєстрі за №147, в якому заповів [PERSON] , яка народилася [INFO] , земельну ділянку в розмірі 6,59 га, яка належить йому на праві приватної власності на землю згідно Державного акту на землю серії ІІ [NUMBER] ЗП [NUMBER] 014623, виданого Малобілозерської сільською радою 12.02.2002 року (а.с.63). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого М [NUMBER] Білозерською сільської радою Василівського району Запорізької області від 20.11.1982 року народження, [PERSON] , народилася [INFO] , мати записана як « [PERSON] », батько записаний як « [PERSON] » (а.с.5). Відповідно до довідки від 07.05.2019 року виданої Малобілозерською сільською радою Василівського району Запорізької області про те, що дійсно в с. Мала Білозерка Василівського району Запорізької області вулиця «Кірова» перейменована на вулицю «Зелінського», згідно розпорядження сільського голови №22 від 19.02.2016 року (а.с.10). Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.ст.1269, 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, та на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має протягом шести місяців з дати відкриття спадщини подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. З досліджених\~судом матеріалів\~спадкової справи\~встановлено,\~що спадкоємцем\~за законом\~першої черги\~смерті [INFO] [PERSON] ,\~є його\~дочка [PERSON] , яка прийняла спадщину шляхом подачі до нотаріальної контори відповідної заяви. Інший спадкоємець за законом першої черги, який був зареєстрований на день смерті [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , і фактично прийняв спадщину - [PERSON] помер [INFO] . Після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилася і з заявами про прийняття спадщини ніхто не звертався. Згідно ст.1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент смерті. Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу її відкриття. За вимогами ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обов`язковим, коли об`єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов`язковій державній реєстрації. Для підтвердження наявності спадкового майна, яке підлягає державній реєстрації та місця його знаходження, нотаріусу слід подати документ, що підтверджує право власності спадкодавця на майно з відміткою органу, що проводить реєстрацію, або реєстраційного посвідчення, яке є невід`ємною частиною правовстановлюючого документа. В свою чергу право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця лише з моменту державної реєстрації цього майна (ч.2 ст.1299 ЦК України). Право власності на нерухоме майно може бути оформлене на ім`я особи, яка померла, у разі наявності документів, які б підтвердили право власності на майно цієї особи. У випадку відсутності таких документів порушене питання вирішується у судовому порядку. Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб ( спадкоємців). Відповідно до ч.3 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч.4 ст.3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. При вирішенні спору суд керується законодавством, яке регулювало виникнення права власності у спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків, зокрема: ЦК УРСР 1963 року, Законом України від 07 грудня 1990 року №553-ХІІ «Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування», постановою Ради Міністрів Української РСР від 11 березня 1985 року №105 «Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР», Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за №112/5, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року №5-24-26, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31 січня 1966 року. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затв. заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року №56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п.4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п.20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Згідно рішення виконавчого комітету Василівської районної ради народних депутаті Запорізької області від 17 жовтня 1990 року №196, додатку №4 та архівний витяг з додатку №4 до рішення (а.с.12, 13, 14), вирішено питання про оформлення права власності за [PERSON] на житловий будинок [ADDRESS] з видачею свідоцтва про право власності, обов`язок видачі поклався, в тому числі на Мелітопольське міжміське бюро технічної інвентаризації. Однак це рішення в частині видачі [PERSON] свідоцтва про право власності виконано не було. Відповідно до довідки виданої виконкомом Малобілозерської сільської ради Василівського району Запорізької області від 07.11.2018 року (а.с.16), згідно погосподарської книги №34, особовий рахунок №01-1840-1, житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] , належав [PERSON] (а.с.16). Зважаючи на реєстрацію вказаного житлового будинку в погосподарській книзі за померлою [PERSON] , а потім за [PERSON] за їх життя у виконкомі Малобілозерської сільської ради, останні мали вищевказаний будинок на праві особистої власності, відповідно до діючої на той час ст.13 Конституції СРСР, ст.101, ст.128, ст.134, ст.ст.224-227 ЦК УРСР (редакції 1963 року), право власності на який переходить в порядку спадкування. Згідно довідки Малобілозерської сільської ради Василівського району Запорізької області №353 від 12.04.2019 року (а.с.17), земельна ділянка загальною площею 0,73 га в т.ч. для обслуговування житлового будинку 0,25 га знаходиться в постійному користуванні [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с.17). Відповідно до спадкової справи №37/2017 року, 27 жовтня 2017 року [PERSON] , [INFO] , звернулася до приватного нотаріуса Василівського районного нотаріального округу Запорізької області Бесараб А.О. з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] (а.с.59). Неможливість для позивача оформлення спадщини в нотаріальній конторі підтверджено постановою нотаріуса від 12 жовтня 2018 року (а.с.15), якою позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом/заповітом на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Таким чином,\~враховуючи,\~що житловий\~будинок [ADDRESS] ,\~належав на\~праві власності\~померлому [PERSON] ,\~позивач [PERSON] є спадкоємицею\~за заповітом\~після смерті\~батька [PERSON] і прийняла\~спадщину після\~його смерті,\~інші спадкоємці\~відсутні,\~правовстановлюючі документи\~на будинок\~відсутні,\~що унеможливлює\~оформлення позивачем в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, тому позовні вимоги позивача [PERSON] про визнання за нею права власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після смерті [INFO] [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved