Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-28 00:00:00

[PERSON] (надалі-Позивач) звернувся в суд з позовом до [PERSON] , [PERSON] (надалі-Відповідачі) про визнання права власності на житловий будинок з надвірними спорудами, що розташовані в [ADDRESS] в порядку спадкування за законом. Вказані об`єкти належали на праві власності [PERSON] , який помер [INFO] . Свідоцтво на право власності за життя спадкодавцем оформлено не було. Після смерті [PERSON] було відкрито спадщину на спадкове майно. Після смерті [PERSON] , спадщину шляхом спільного проживання із спадкодавцем на день смерті, прийняв [PERSON] . Спадкоємцями за законом є Позивач та Відповідачі. Як зазначає Позивач у поданому позові, на даний час необхідно визнати право власності на спадкове майно, однак в нотаріальній конторі право власності на житловий будинок з надвірними будівлями оформити не можливо, оскільки відсутні правовстановлюючі документи. Позивач звернувся до суду із письмовоюи заявою про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити в повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, подали письмові заяви про визнання позовних вимог та розгляд справи у їх відсутності. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Повно та всебічно з`ясувавши обставини, на які Позивач послався, як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, подані на підтвердження таких, з врахуванням вимог процесуального закону про належність та допустимість таких доказів, Ратнівський районний суд дійшов висновку про підставність позовних вимог, з огляду на наступне: Згідно вимог ст. 1220 та 1221 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Положеннями ст. 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частиною 2 ст. 1258 ЦК України встановлено, що кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Спадкування згідно ст. 1217 ЦК України здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до змісту ч. 1 ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Частиною 1 ст. 1265 ЦК України передбачено, що у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. В основі спадкування за законом знаходиться принцип черговості, який полягає у встановленні пріоритету прав одних спадкоємців за законом перед іншими. Кожна черга - це визначене коло осіб, з урахуванням ступеня їх близькості спадкодавцеві, яке «становлене законом на підставі припущення про те, що спадкодавець залишив би своє майно найближчим родичам, членам сім`ї, утриманцям і (або) іншим родичам до шостого ступеня споріднення. Системне тлумачення положень статей 1258, 1259 та інших положень книги 6 ЦК України дозволяє стверджувати про необхідність розмежовувати такі правові конструкції як «одержання права на спадкування наступною чергою» (частина друга статті 1258 ЦК України) та «зміну суб`єктного складу осіб, які набувають право на спадкування за законом». «Одержання права на спадкування наступною чергою» (частина друга статіі 1258 ЦК України) стосується другої - п`ятої черг і пов`язується із такими негативними юридичними фактами як: відсутність спадкоємців попередньої черги; усунення спадкоємців попередньої черги від права на спадкування; неприйняття спадкоємцями попередньої черги спадщини; відмова від прийняття спадщини. На «зміну суб`єктного склад осіб, які набувають право на спадкування за законом» в межах певної черги впливають такі юридичні факти як: зміна черговості на підставі договору або рішення суду (стаття 1259 ЦК України); застосування правил про право представлення (стаття 1266 ЦК України); відмова спадкоємця від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця за законом (частина друга статті 1274 ЦК України); спадкова трансмісія (стаття 1276 ЦК України); збереження правового зв`язку при усиновленні (частина третя статті 1260 ЦК України). Зміна суб`єктного складу осіб, які набувають право на спадкування за законом стосується першої - п`ятої черги. Аналіз статті 1266 ЦК України свідчить, що спадкуванням за правом представлення - це такий порядок набуття права на спадкування за законом при якому спадкоємці п`ятої черги включаються до складу першої, другої чи третьої черги замість спадкоємця внаслідок того, що він помер до відкриття спадщини. По своїй суті спадкування за правом представлення - це специфічний порядок набуття права на спадкування за законом, і він не є окремою підставою або видом спадкування. У такому разі суб`єктами спадкування за правом представлення будуть певні спадкоємців за законом. Спадкування за правом представлення надає можливість спадкоємцям п`ятої черги за законом переміститися у вищу чергу (першу, другу або третю чергу). Тлумачення абзацу 2 частини першої статті 1265 ЦК України дозволяє зробити висновок, що ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. Ступінь є свого роду одиницею вимірювання споріднення поміж родичами за походженням. (Він надає можливість встановити «відстань» між спорідненими особами (родичами за походженням). Причому така «відстань» може характеризувати як більш близьке споріднення, так і віддалене. Як наслідок чим далі біологічно особи знаходяться одна від одної, тим більший порядковий ступінь споріднення їх пов`язує (Постанова Верховного Суду від 20 червня 2018 року по справі № 643/1216/15-ц). Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] - батько Позивача та син спадкодавця [PERSON] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 01 вересня 1988 року). Таким чином, після смерті батька, відповідно до ст. 1266 ЦК України, за правом представлення Позивач є спадкоємцем першої черги. Із свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] вбачається, що Позивач є онуком [PERSON] Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 01 квітня 2004 року, стверджено, що [PERSON] помер [INFO] . Згідно довідки, виданої Здомишельською сільською радою Ратнівського району Волинської області №179/02-15 від 13.02.2020 року слідує, що за адресою в [ADDRESS] значиться житловий будинок, який належав [PERSON] , яий помер [INFO] . На час смерті [PERSON] проживав разом з Позивачем. Спадкоємцями за законом є Позивач та Відповідачі. Копією спадкової справи Ратнівської державної нотаріальної контори, Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №59411900 від 13.02.2020 року підтверджено, що відкрилась спадщина після смерті [PERSON] , спадкоємцем за законом є Позивач, який прийняв спадщину шляхом постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідачі, які також є спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] , на час відкриття спадщини проживали окремо і у визначений законом шестимісячний строк заяв про прийняття спадщини нотаріусу не подавали, оскільки на спадщину не претендують, а тому, у відповідності до ч.1 ст. 1272 ЦК України, вважаються такими що не прийняли спадщину. З повідомлення Ратнівської державної нотаріальної контори № 161/02-14 від 13.02.2020 року вбачається, що Позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок по причині відсутності правовстановлюючих документів. Згідно з Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 207948654 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що знаходиться в [ADDRESS] відомості відсутні. Згідно технічного паспорту, виготовленого ТОВ «ЕК КОНТАКТ» на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] знаходяться: житловий будинок - «А-1» (загальною площею - 73,3 кв.м., житловою площею - 47,9 кв.м.), прибудова - «а»; прибудова - «а1»; погріб - «Б-1»; вбиральня - «В»; баня - «Г-1»; прибудова - «г»; гараж - «Д-1»; господарська будівля - «В-1»; навіс - «е»; навіс - «е1»; гараж - «Є-1»; колодязь - «1». За таких обставин Суд вважає, що заявлений позов слід задовольнити, визнавши Позивача власником в порядку спадкування за законом житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, які знаходяться в [ADDRESS] , який набув право власності на вказані об`єкти нерухомого майна в порядку спадкування за законом. На підставі викладеного,

Outcome: approved