Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-29 00:00:00

[PERSON] звернулася у суд з позовом до Коритненської сільської ради Вижницького району, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності. У позові вказувала, що є сестрою [PERSON], померлого 12 травня 2007 року. Після смерті брата залишилася спадщина у вигляді житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами у с.Бережонка по вул.Головній, №63 Вижницького району. Відповідно до ст.1142 ЦК України, спадкоємцями першої черги за законом після смерті брата є батьки: [PERSON] та [PERSON], які спадщину не прийняли і не претендують на неї, відмовляються на її користь. Крім неї, спадкоємцями другої черги по закону є її сестри та брати - [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], які не прийняли спадщину та не претендують на неї, відмовляються від неї на її користь. Вони пропустили строк для прийняття спадщини, спадщину не прийняли і на спадкове майно не претендують. Посилалася, що як спадкоємець за законом другої черги, фактично вступила в управління спадковим майном, оскільки на момент смерті спадкодавця хоча і не була зареєстрована, але проживала з братом в його будинку в с.Бережонка по вул.Головній, 63 Вижницького району, доглядала за ним, здійснила поховання померлого. 18 жовтня 2016 року, звернувшись до Вижницької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки вона у встановлений законом строк не подала заяву про прийняття спадщини і відповідно до ст. 1270 ЦК України, пропустила строк для прийняття спадщини, не надала доказів факту проживання з спадкодавцем на момент смерті. Також нотаріусом Вижницької державної нотаріальної контори їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, так як право власності на житловий будинок №63 з належними господарськими будівлями і спорудами, що в с.Бережонка, вул.Головна (колишня Бережонська, Головна), зареєстровано за [PERSON], рекомендовано звернутися до суду. На підтвердження того, що померлим [PERSON] було куплено зазначений житловий будинок, мається договір купівлі-продажу від 19 квітня 2004 року. Просила встановити факт, що має юридичне значення, а саме: факт постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що вона, [PERSON], на час відкриття спадщини постійно проживала разом із братом, [PERSON], померлим 12 травня 2007 року, у житловому будинку №63 за адресою: с.Бережонка по вул.Головна (колишня Бережонська, Головна) Вижницького району Чернівецької області та вважати її такою, що прийняла спадщину після його смерті; визнати за нею право власності на спадкове майно за законом, а саме на житловий будинок №63 з надвірними будівлями та господарськими спорудами, який розташований в с.Бережонка по вул.Головній (колишня Бережонська, Головна), що належало померлому [PERSON]. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, будучи належно повідомленою про місце, день та годину слухання справи, в адресованій суду заяві позов підтримала, просила справу розглядати за її відсутності. Представник відповідача Коритненської сільської ради в судове засідання не з'явився, будучи належно повідомленим про місце, день та годину слухання справи, в адресованій суду заяві позов визнав, просив справу розглядати без участі представника сільської ради. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], в судове засідання не з'явилися, будучи належно повідомленими про місце, день та годину слухання справи, в адресованих суду заявах позов визнали повністю і просили справу розглядати в їх відсутності. Спадщину після смерті [PERSON] вони не прийняли і на спадкове майно не претендують. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом установлено, що 12.05.2007 року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія І-МИ №030290 від 14 травня 2007 року, виданого виконавчим комітетом Коритненської сільської ради Вижницького району Чернівецької області. Після смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить: житловий будинок 1930 року побудови з належними до нього господарськими та побутовими будівлями та господарськими спорудами, що розташований по вул. Головній, 63 в с.Бережонка Вижницького району Чернівецької області, загальною вартістю 49 513 грн., що підтверджується довідкою виконавчого комітету Коритненської сільської ради Вижницького району Чернівецької області від 09.11.2016 року №1946, копією нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу житлового будинку від 19 квітня 2004 року та копією технічного паспорту, виготовленого станом на 17.09.2015 року КП «Вижницьке РБТІ». Позивач є сестрою спадкодавця [PERSON], що підтверджується копіями свідоцтв про народження, серії І-МИ №361563 та серії І-МИ №425932, виданих виконавчим комітетом Коритненської сільської ради, та спадкоємцем другої черги по закону. Спадкоємці першої черги за законом, батьки спадкодавця [PERSON] і [PERSON], та спадкоємці другої черги за законом, брати і сестри спадкодавця [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], спадщину після смерті [PERSON] не прийняли і не претендують на неї, що вбачається з поданих ними особисто заяв, які містяться в матеріалах справи. Постановою приватного нотаріуса Вижницького районного нотаріального округу [PERSON] від 18 жовтня 2016 року №57/02-31 відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок №63, з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в с.Коритне, вул.Головна (колишня Бережонська, Головна) Вижницького району Чернівецької області, у зв»язку з тим, що вчинення такої дії суперечить законові, так як вона у встановлений законом строк не подала заяви про прийняття спадщини і відповідно до ст.1270 ЦКУ пропустила строк для прийняття спадщини, не надала доказів про постійне проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини і вважається такою, що не прийняла спадщину. Тобто, для оформлення спадщини позивачу необхідно встановити факт постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною 3 вказаної статті встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Протягом передбаченого ст.1270 ЦК України строку позивач від спадщини не відмовлялася. У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року розяснено, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у звязку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Відповідно до п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України, у судовому прядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Довідкою виконавчого комітету Коритненської сільської ради від 09.11.2016 року підтверджено, що на день смерті [PERSON] разом з ним в одному будинку в с.Бережонка по вулиці Головній №63 ніхто не був зареєстрований, але проживала та доглядала за ним, по сьогоднішній день проживає сестра [PERSON], а згідно довідки виконавчого комітету Коритненської сільської ради від 26.10.2016 року на день смерті брата, [PERSON], який помер 12.05.2007 року, проживала разом з ним та доглядала його сестра, [PERSON], здійснила його поховання і в даний час проживає в його будинку. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] на час відкриття спадщини постійно проживала без реєстрації зі своїм братом [PERSON], доглядала його, здійснила поховання, а, отже, фактично прийняла спадщину після його смерті. Також вищевказаною постановою приватний нотаріус Вижницького нотаріального округу відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказане спадкове майно у зв'язку з тим, що право власності на житловий будинок №63 з належними до нього господарськими будівлями та спорудами розташованого в с.Бережонка, вул.Головна (колишня Бережонська, Головна) Вижницького району зареєстровано за [PERSON], а вчинення такої нотаріальної дії без реєстрації права власності за померлим [PERSON] буде суперечити законодавству України. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є успадкування прав на майно, в тому числі за законом відповідно до ст.1217 ЦК України. У відповідності до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Правилами ст.1268 ЦК України встановлено, що прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця. Згідно ст.174 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З копії договору купівлі-продажу житлового будинку від 19 квітня 2004 року, належним чином посвідченого державним нотаріусом Вижницької державної нотаріальної контори, вбачається, що [PERSON] продала, а [PERSON] купив житловий будинок, що знаходиться в с.Бережонка на вулиці Бережонській (колишня вулиця Головна) під номером 63 Вижницького району. Враховуючи зазначені вимоги закону, а також з урахуванням наведених вище досліджених судом доказів, суд вважає, що житловий будинок з належними до нього надвірними будівлями та господарськими спорудами, який розташований в с. Бережонка Вижницького району Чернівецької області по вул. Головній,63 належав [PERSON], позивач є сестрою спадкодавця і спадкоємцем за законом другої черги, прийняла спадщину, оскільки постійно проживала без реєстрації з братом на день його смерті, спору відносно спадкового майна немає, а тому її позовні вимоги про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі ст.ст.182, 328, 392, 1217, 1218, 1261, 1268-1270, 1273 ЦК України,

Outcome: approved