Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-23 00:00:00

[PERSON] через свого представника [PERSON] звернувся до суду з позовом до приватного підприємства «Агротех», в якому зазначено, що відповідно до Державного акту від 28 грудня 2002 року серії МК №002433 мати позивача - [PERSON] набула права власності на земельну ділянку площею 8,29 га, розташовану в межах території Веселобалківської сільської ради Казанківського району Миколаївської області, яку в 2000 році передала в оренду ТОВ «Казанківська агрофірма «Агротех» строком на п'ять років, і якою продовжило користуватися ПП «Агротех» без договору оренди цієї земельної ділянки. Після смерті матері, що мало місце [INFO], [PERSON], як спадкоємець за законом, в лютому 2009 року отримав Свідоцтво про право на спадщину на згадану вище земельну ділянку та замовив технічну документацію із землеустрою для отримання Державного акту на успадковану земельну ділянку і попередив ПП «Агротех» про безпідставність використання ним цієї ділянки. На його звернення до відповідача з попередженням про наміри самостійно обробляти успадковану земельну ділянку останній повідомив його про наявність існуючого договору оренди землі, укладеного 15 квітня 2003 року його матір'ю [PERSON] строком на 10 років та обов'язковість виконання ним умов договору. Отримавши в Казанківському відділі Держземагенства примірник договору оренди землі від 15.04.2003 року та ознайомившись з ним виявив, що спірний договір не містить підпису його матері, як орендодавця, а тому був складений і зареєстрований відповідачем в односторонньому порядку, що вказує на те, що спадкодавець [PERSON] цього договору не укладала. Крім того, вказаний договір від 15.04.2003 року, який зареєстровано Казанківським відділом земельних ресурсів 08.09.2006 року за №408, не містить в собі всіх істотних умов, передбачених ст.15 Закону України «Про оренду землі», тому посилаючись на викладене представник позивача просила визнати спірний договір оренди землі від 15.04.2003 року недійсним, скасувати його державну реєстрацію та стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати. Згодом представник позивача [PERSON] своєю заявою від 22.11.2013 року змінила підстави позову і посилаючись на відсутність в спірному договорі однієї з істотних умов, передбачених ст.15 Закону України «Про оренду землі», а саме об'єкта оренди (місце розташування і розмір земельної ділянки) та відсутність план-схеми земельної ділянки, просила визнати спірний договір оренди землі недійсним. У судовому засіданні представник позивача підтримала заявлені (остаточні) вимоги і просила їх задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати. Представник відповідача за довіреністю Феоктістов О.В. заявлені позовні вимоги не визнав і пояснив, що між ПП «Агротех» та власником земельної ділянки [PERSON] 15.04.2003 року було укладено договір оренди земельної ділянки площею 8,29 га, розташованої в межах території Веселобалківської сільської ради Казанківського району, строком на 10 років, який було зареєстровано 08.09.2006 року Казанківським відділом земельних ресурсів за №408. Умови договору, у тому числі і щодо об'єкта оренди, були узгодженні при його підписанні. Виплата орендної плати здійснювалася орендодавцеві своєчасно, а після смерті власника ділянки орендна плата сплачувалася і сплачується спадкоємцю [PERSON], заборгованості не існує. Вважає, що посилання представника позивача на відсутність в укладеному договорі однієї з істотних умов, передбачених ст.15 Закону України «Про оренду землі», а саме об'єкта оренди - місця розташування і розміру земельної ділянки, а також відсутність план-схеми земельної ділянки, як на підстави визнання цього договору недійсним, є надуманими. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд приходе такого висновку. Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною першою ст.15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно до вимог ч.2 ст.792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, тобто відносини сторін повинні регулюватись Законом України «Про оренду землі». Відповідно до ч.1 ст.20 Закону України «Про оренду землі» від 06.10.1998 року (далі - Закон) договір оренди землі підлягає державній реєстрації та на підставі ч.1 ст.210, ч.3 ст.640 ЦК України, ч.2 ст.125 ЗК України і ст.18 указаного Закону України є укладеним (вчиненим) із моменту його державної реєстрації. Відповідно до вимог ст.203 ЦК України передбачені загальні вимоги, додержання яких є необхідними для чинності правочину - волевиявлення учасника правочину, додержання форми правочину визначеного законом та вчинення правочину особою, яка має необхідний обсяг цивільної дієздатності. Згідно до ч.2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до вимог ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені першою-третьою, п'ятою, шостою частинами ст.203 ЦК України. Матеріалами справи встановлено, що 15.04.2003 року між ПП «Агротех» та громадянкою [PERSON], яка в силу Державного акту про право приватної власності на землю серії ІІІ-МК №002433 від 28.12.2002 року, являлася власником земельної ділянки, площею 8,29 га, розташованої на території Веселобалківської сільської ради Казанківського району, була досягнута домовленість про передачу належної їй земельної ділянки в оренду строком на 10 років. Ця домовленість реалізована правочином (договором) з додержанням визначеної законом письмової форми, який зареєстровано у Казанківському відділі земельних ресурсів 08 вересня 2006 року за №480, тому є укладеним з моменту його державної реєстрації. На момент досягнення згоди між сторонами щодо укладення договору оренди земельної ділянки орендодавець [PERSON] та орендар ПП «Агротех» мали узгодження з істотних умов договору, зокрема, щодо об'єкту оренди - земельної ділянки, площею 8,29 га, розташованої на території Веселобалківської сільської ради Казанківського району). Будь-яких зауважень щодо узгодженого об'єкта оренди (місця розташування земельної ділянки та її площі) орендодавець [PERSON] не мала і на момент реєстрації вказаного договору (18.09.2006 року), як не мала таких зауважень до дня своєї смерті, що мала місце [INFO]. Протягом 2003-2008 років сторони виконували умови договору та жодних суперечок щодо його змісту та обсягу прав і обов'язків у сторін не виникало. Вищевикладене, а також наданий відповідачем примірник спірного договору за №62, вказують на те, що орендодавець [PERSON] та орендар ПП «Агротех» після досягнення домовленості з усіх істотних умов, у тому числі і щодо об'єкта оренди, 15 квітня 2003 року підписали договір оренди належної [PERSON] земельної ділянки площею 8,29 га, розташованої на території Веселобалківської сільської ради Казанківського району, який набрав чинності з моменту його реєстрації. При цьому, невід'ємною частиною цього договору, як зазначено в п.8.1 договору, є План земельної ділянки з визначенням її розмірів і місцезнаходження. За таких обставин суд вважає, що спірний договір був укладений сторонами відповідно до положень ст. ст.14, 15, 18 Закону України «Про оренду землі» (чинним на момент підписання спірного договору) і без порушень вимог ст. ст.4-6, 11, 17, 19 цього Закону, тому посилання представника позивача на відсутність в спірному договорі однієї з істотних умов, передбачених ст.15 Закону України «Про оренду землі», а саме об'єкта оренди, як на підставу визнання недійсним згаданого договору, є необгрунтованими. Посилання представника позивача на відсутність плану-схеми, як на підставу визнання недійсним спірного договору, суд вважає помилковими, так як план-схема земельної ділянки є невід'ємною частиною договору, однак її наявність не відноситься до обов'язкових (істотних) умов договору оренди земельної ділянки відповідно до положень ст.14 Закону України «Про оренду землі» (в редакції Закону станом на 01.01.2003 року чинного на момент підписання спірного договору). Таким чином, суд приходе висновку про відсутність підстав для визнання спірного договору оренди земельної ділянки від 15.04.2003 року недійсним. Після смерті спадкодавця [PERSON]., що мало місце [INFO], її син [PERSON], як спадкоємець за законом, отримавши Свідоцтво про право на спадщину за законом від 12.09.2009 року та Державний акт про право власності на земельну ділянку, площею 8,2900 га, розташовану на території Веселобалківської сільської ради Казанківського району Миколаївської області (за межами населеного пункту), набув права власності на вказану ділянку і згідно до п.7.4 договору оренди від 15.04.2003 року для нього, як нового власника земельної ділянки, договір оренди земельної ділянки зберігає чинність. За таких обставин коли в судовому засіданні не встановлено порушень законних прав [PERSON], як власника земельної ділянки, яка перебуває в оренді на підставі чинного договору, потреби в захисті своїх прав згідно до вимог ч.1 ст.3 ЦПК України та ст.15 ЦК України, він не потребує, тому суд відмовляє в задоволенні заявлених вимог. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем у зв'язку з розглядом справи, належить віднести на його рахунок.

Outcome: dismissed