Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-17 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися із вище вказаним позовом до Національної акціонерної страхової компанії «Оранта», [PERSON], [PERSON], який в судовому засіданні підтримали і просили задовольнити. Зокрема у позові зазначили, що 18.07.2013 р. біля 01 год. 14 хв. в с. Залізний Порт Голопристанського району Херсонської області [PERSON], керуючи транспортним засобом «Мерседес» д/н [NUMBER], при проїзді рівнозначного перехрестя зіткнувся із транспортним засобом «ЗАЗ» д/н [NUMBER] під керування водія [PERSON], внаслідок якого автомобілі отримали механічні пошкодження. За вказаним фактом відносно [PERSON] був складений протокол про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП, згідно якого [PERSON] порушив вимоги п. 16.12 ПДР. Відповідно до постанови судді Суворовського районного суду м. Херсона від 26.09.2013 р., залишеною без змін постановою судді апеляційного суду Херсонської області від 21.10.2013 р., провадження у справі закрито у зв'язку із відсутністю в діях [PERSON] складу адміністративного правопорушення. [PERSON] в порушення вимоги пп. «д» п. 2.3. та пп. «а» п. 19.1 Правил дорожнього руху не забезпечив безпеку дорожнього руху і створив своїми діями загрозу безпеці дорожнього руху, а саме: в темну пору доби рухався на транспортному засобі без включеного світлового пристрою, що призвело до вище вказаної дорожньо-транспортної пригоди. В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «Мерседес» д/н [NUMBER] отримав механічні пошкодження, чим заподіяна матеріальна шкода у розмірі 92 445 грн., що підтверджується ремонтною калькуляцією № [NUMBER] від 06.08.2013 р., складеною департаментом врегулювання збитків Відкритого акціонерного товариства НАСК «Оранта», актом виконаних робіт № 35874, рахунком № 1 від 28.01.2014 р. для проведення ремонтних робіт автомобіля, рахунком № 47 від 07.11.2013 р. для проведення ремонтних робіт автомобіля. Власником транспортного засобу «ЗАЗ» д/н [NUMBER] - є [PERSON], що підтверджується полісом № АЕ/1241202 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, виданим Високопільським районним відділенням ВАТ НАСК «Оранта», дата укладення договору - 25.02.2013 р. Вважають, що власник транспортного засобу [PERSON] та особа , яка керувала транспортним засобом і здійснила ДТП - [PERSON] - повинні нести солідарну відповідність перед потерпілими відповідно до ст. 1190 ЦК України. Відповідно до ст. 979 ЦК України вразі настання страхового випадку страховик зобов'язаний виплатити страхове відшкодування. 23.07.2013 р. [PERSON] звернувся із відповідною заявою до ВАТ НАСК «Оранта» щодо здійснення страхото відшкодування у зв'язку із пошкодження транспортного засобу. Відповідач ВАТ НАСК «Оранта» відмовив позивачу у задоволенні його вимог щодо страхового відшкодування у зв'язку із відсутністю інформації про визнання водія забезпеченого транспортного засобу винним у настанні зазначеної дорожньо-транспортної пригоди. Згідно з умовами вище вказаного страхового полісу страхова сума складає 50 000 грн., розмір франшизи складає 510 грн. Вважають, що ВАТ НАСК «Оранта» повинно відшкодувати 49 490 грн. У відповідності до вимог ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). З відповідачів [PERSON] та [PERSON] слід стягнути солідарно 42 955 грн. Крім того, діями відповідачів заподіяна моральна шкода, яка полягає у моральних стражданнях та хвилюваннях через дорожньо-транспортну пригоду [PERSON] як власника пошкодженого транспортного засобу, [PERSON] - як водію транспортного засобу під час скоєння дорожньо-транспортної пригоди. В результаті пошкодження транспортного засобу був змінений звичайний спосіб життя, позбавлені можливості літнього відпочинку, заробітку, в процесі якого використовували вказаний автомобіль, змушені були займатися відновлюванням автомобіля. [PERSON] отримав психологічний стрес під час зіткнення транспортних засобів. Вказані події вплинули на душевний стан, погіршився стан здоров'я. Моральну шкоду оцінюють у розмірі 30 000 грн. кожному, яку просять стягнути солідарно з відповідачів [PERSON] та [PERSON] Також просять стягнути з відповідача понесені витрати по сплаті судового збору за подання позову та за забезпечення позову у розмірі 1533 грн. 55 коп. Позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі і просила їх задовольнити з підстав, зазначених у позові. Позивач [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача ВАТ НАСК «Оранта» Сікорський О.В. надав заяву про розгляд справи без його участі. Також зазначив, що ВАТ НАСК «Оранта» не заперечує щодо сплати страхового відшкодування у розмірі 49 490 грн., що відповідає умовам договору. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час і дату слухання справи повідомлений належним чином. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] позовні вимоги не визнав та надав до суду заперечення, в яких зазначив, що посилання позивачів на ст. 1190 ЦК України є безпідставним, оскільки вказана норма передбачає солідарну відповідальність перед потерпілими осіб, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди. Позивачі не наводять в чому полягає спільність дій (бездіяльність ) відповідачів, внаслідок яких сталося ДТП. Також позивачі посилаються на постанову Суворовського районного суду та апеляційного суду, якими встановлено відсутність складу адміністративного правопорушення в діях [PERSON] Однак зазначені постанови суду не встановлюються факту, що ДТП сталося з вини [PERSON] Навпаки, матеріалами досудового розслідування, внесеного в ЄРДР за № 12030475000114 від 27.07.2013 р. встановлено, що ДТП сталося з вини водія [PERSON], який порушив вимоги п.2.3. б, 16.11, 16.12, 16.15 Правил дорожнього руху ( висновок інспектора, постанова слідчого, довідка № 9232108). Доводи позивачів по те, що нібито після удару «лежачими поліцейськими» у автомобіля «ЗАЗ Део» зникло світло - грунтуються лише на показах свідків, яки рухалися в напрямку руху автомобіля ЗАЗ, який був за ними на деякій відстані, тому не могли бачити, що світло було, а потім раптом зникло. Покази свідків спростовуються відповіддю ПАТ «Запорізький автобудівний завод» від 27.01.2015 р. № 58/К70, в якій категорично зазначено про неможливість одночасного мимовільного раптового відключення всіх освітлювальних приладів та фар внаслідок наїзду на пагорби. Вважає, що вина водія [PERSON] у ДТП не доведена, тому у задоволенні позову просить відмовити. Також вважає недоведеними позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди. Заслухавши думку сторін, допитавши свідків, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. Так, судом під час розгляду справи було встановлено, що 18.07.2013 р. біля 01 год. 14 хв. в с. Залізний Порт Голопристанського району Херсонської області [PERSON], керуючи транспортним засобом «Мерседес» д/н [NUMBER], при проїзді рівнозначного перехрестя вул. 1 Травня та Шкільна, зіткнувся із транспортним засобом «ЗАЗ» д/н [NUMBER] під керування водія [PERSON], внаслідок якого автомобілі отримали механічні пошкодження. За вказаним фактом відносно [PERSON] був складений протокол про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП, згідно якого [PERSON] порушив вимоги п.16.12 ПДР. Постановою судді Суворовського районного суду м. Херсона від 26.09.2013 р., залишеною без змін постановою судді апеляційного суду Херсонської області від 21.10.2013 р., провадження у справі закрито у зв'язку із відсутністю в діях [PERSON] складу адміністративного правопорушення. Відносно водія [PERSON] також було складено протокол про адміністративне правопорушення серії АГ2 № 839598 від 18.07.2013 р. за ч. 1 ст. 130 КУпАП України по вище вказаному факту дорожньо-транспортної пригоди. Постановою судді Високопільського районного суду Херсонської області від 18.11.2013 р. провадження по справі було закрито у зв'язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення. Постановою слідчого СВ Голопристанського РВ УМВС України в Херсонській області від 10.10.2013 р. кримінальне провадження № 12013040750003114 за фактом дорожньо-транспортної пригоди закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв'язку із відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 КК України. Висновком судової авто-технічної експертизи № 3818 від 20.02.2015 р. встановлено, що при раптовому зникненні освітлювання на транспортному засобі при русі у нічний час доби водій повинен діяти відповідно до вимог п. 31.6 «б» та п. 12.3. Правил дорожнього руху. Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. У відповідності із ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною 2 ст. 59 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Обов'язок по доказуванню обставин, викладених у позові, лежить саме на позивачу. Склад цивільно-правової відповідальності включає в себе такі елементи, як: 1)протиправна поведінка особи; 2)настання шкоди; 3)причинний зв'язок між протиправною поведінкою особи та настанням шкоди; 4)вина особи, яка завдала шкоди. Відсутність хоча б одного із чотирьох елементів унеможливлює настання цивільної відповідальності за спричинення шкоди. Так, факт керування водієм [PERSON] автомобілем [NUMBER] в стані алкогольного сп'яніння під час дорожньо-транспортної пригоди 18.07.2013 р., хоча і знайшов своє підтвердження, оскільки адміністративне провадження за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно [PERSON] закрито з нереабілітуючих підстав, але перебування [PERSON] у стані алкогольного сп'яніння під час керування транспортним засобом не знаходиться у причинному зв'язку із наставшою дорожньо-транспортною пригодою, тому не є доказом вини у спричиненні ДТП 18.07.2013 р. Протокол про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] за ст. 124 КУпАП України складений не був, обвинувального вироку по даному факту відносно [PERSON] немає, висновком судової автотехнічної експертизи вина [PERSON] у дорожньо-транспортній пригоді не доведена, причинний зв'язок між його діями та наступившими наслідками експертом не встановлений. Таким чином, позивачами не надано до суду доказів вини відповідача [PERSON] у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 18.07.2013 р. біля 01 год. 14 хв. в с. Залізний Порт Голопристанського району Херсонської області на перехресті вулиць 1 Травня та Шкільна, а тому позовні вимоги про відшкодування матеріальної та моральної шкоди до відповідача [PERSON], як до особи, яка керувала транспортним засобом (джерелом підвищеної небезпеки), до відповідача [PERSON], який є власником транспортного засобу та до НАСК «Оранта», як до особи, яка є страховиком цивільно-правової відповідальності власника транспортного засобу, задоволенню не підлягають як безпідставні та необґрунтовані.

Outcome: dismissed