Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-07 00:00:00

Адвокат Какулія Отарі Євгенович в інтересах [PERSON] звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що [PERSON] є власником житлового приміщення, розташованого за адресою: [ADDRESS] , яке придбав у [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . У вищезазначеній квартирі залишився зареєстрованим відповідач [PERSON] , який до теперішнього часу не виконав своє зобов`язання щодо зняття з реєстраційного обліку, передбачене умовами договору купівлі-продажу квартири. Наявність реєстрації відповідача у квартирі порушує права та інтереси позивача, як власника квартири, оскільки створює перешкоди у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном, в тому числі змушує його нести додаткові витрати по сплаті за надані комунальні послуги. Просив визнати [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS] . Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Представник позивача адвокат Какулія О.Є. в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, в якій підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час і місце судового засідання справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Причини неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи за його відсутності не надходило. Своїм правом на подачу відзиву не скористався. 06.01.2021 року судом постановлено ухвалу про прийняття до розгляду позовної заяви, відкрито провадження у справі і призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження. 08.02.2021 року судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. Квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] , на праві приватної власності належить [PERSON] , що підтверджується копією договору купівлі-продажу квартири від 03.12.2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Луганської області Єпіфанцевою Н.В., та копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 03.12.2020 року №235376305. З копії вищевказаного договору купівлі-продажу квартири від 03.12.2020 року вбачається, що [PERSON] купив вказану квартиру у [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Згідно з п. 13 вказаного договору купівлі-продажу квартири від 03.12.2020 року [PERSON] зобов`язався знятися з реєстрації місця проживання до 10.12.2020 року. Відповідно до довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 15.12.2020 року №20382, виданої Відділом адміністративних послуг Центру надання адміністративних послуг у м. Сєвєродонецьку, за адресою: [ADDRESS] , станом на 15.12.2020 року зареєстрований [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно з ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основних свобод людини, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Частиною 1 статті 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. В силу ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з правовою позицією Постанови Верховного суду України від 16.01.2012 року по справі №6-57цс11 за позовом про усунення перешкод у користуванні власністю у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши разом з тим одну з таких вимог: про позбавлення права власності на житлове приміщення; про позбавлення права користування житловим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. Оскільки відповідач перестав бути власником спірної квартири, то, відповідно, він втратив право користування цією квартирою, у зв`язку з тим, що це право є похідним від права власності. Таким чином, реєстрація відповідача за адресою: [ADDRESS] , яка належить на праві приватної власності позивачу [PERSON] , створює перешкоди у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки у зазначеному випадку саме такий спосіб захисту дає можливість реального усунення порушення права власності. Згідно з ч. 1, 3 ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені судові витрати по оплаті судового збору у сумі 840,80 грн.

Outcome: approved