Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-27 00:00:00

[PERSON] просить встановити факт, що [PERSON], яка померла [INFO] року, є його матір'ю та визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] року його матері [PERSON] право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,1523 га, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], що належала матері на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 271625, виданого їй 22 серпня 2002 року Переяславською сільською радою та зареєстрованого за номером 500. В судовому засіданні позивач [PERSON] свої вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач - Переяслав-Хмельницька районна державна адміністрації, - подала заяву про розгляд справи без участі її представника. Відповідача - Київська міська рада - подала письмові пояснення, в яких просила слухати справу без участі її представника та прийняти обґрунтоване рішення. З показань свідків та письмових доказів судом встановлено такі обставини. Згідно з копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 18.12.2013 р., [PERSON] померла[INFO] року в м. Києві у віці 75 років. З копії свідоцтва про народження позивача серії [NUMBER] від 23.10.1967 р. вбачається, що [PERSON] народився [INFO] року, його батьком є [PERSON], а матір'ю - [PERSON]. Свідки [PERSON], [PERSON] та [PERSON] підтвердили, що матір'ю позивача [PERSON] є [PERSON], дівоче прізвище якої «[PERSON]», яка померла [INFO] року. Позивача вони знають з дитинства, оскільки є родичами. Матір [PERSON] завжди звали [PERSON]. Свідок [PERSON], - дружина позивача, повідомила, що про помилку у написанні імені матері у свідоцтві про народження сина вони з чоловіком дізналися лише після смерті матері, оскільки свідоцтво, як і всі інші документи, зберігалися в неї. Позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті своєї матері [PERSON]. У встановлений законом строк він звернувся із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса, на підставі якої в Шостій Київській державній нотаріальній конторі була заведена спадкова справа № 64/2014 року. Будь-які інші спадкоємці до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини не зверталися та не проживали разом з ним на час відкриття спадщини, що підтверджується довідкою Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Печерського району м. Києва «Печерськжитло» за січень 2014 року № 67. Позивач отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на грошові вклади та на 2/ 3 частки квартири [ADDRESS]. У видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку площею 0,1523 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] нотаріус відмовив, посилаючись на відсутність витягу з Державного земельного кадастру. Як повідомив нотаріусу державний реєстратор Управління Держземагенства в Переяслав-Хмельницькому районі (16.06.14 № 06-10/2544), відомості про спірну земельну ділянку до Державного земельного кадастру не внесені. На даний час неможливо провести реєстрацію земельної ділянки та присвоїти їй кадастровий номер через смерть власника. Позовні вимоги в частині належності [PERSON] зазначеної земельної ділянки позивач підтверджує копією державного акта на право приватної власності на землю серії Р1 № 271625, виданого 22.08.2002 на підставі рішення 2 сесії Переяславської сільської ради 24 скликання від 17.05.2002 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 500. Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються ст.ст. 1223,1258,1261,1268,1270 ЦК України. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разу не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно з ч.1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець за заповітом чи за законом, відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України, має право прийняти спадщину або не прийняти її. Для прийняття спадщини ч.1 ст.1270 ЦК України встановлений строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку він не заявив про відмову від неї. Судом встановлено, що позивач є спадкоємцем за законом першої черги, як син померлої. Він прийняв спадщину, оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та у встановлений законом строк не подав заяву про відмову від спадщини. Чоловік [PERSON] - [PERSON], - помер [INFO] року. Допитані судом свідки дали показання про те, що інших дітей вона не мала. За таких обставин суд дійшов до висновку про задоволення позову. На підставі ст.ст. 1223,1258,1261,1268,1269,1270 ЦК України,

Outcome: approved