Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-26 00:00:00

[PERSON] , яка діє в інтересах [PERSON] , звернулася до суду з позовом, в якому просить вселити її сина [PERSON] в квартиру [ADDRESS] та зобов`язати відповідача [PERSON] усунути перешкоди в користуванні [PERSON] квартирою, що знаходиться за вищезазначеною адресою, шляхом передачі останньому ключів від даної квартири. В обґрунтування позову зазначила, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі із відповідачем. Від даного шлюбу [INFO] в них народився син [PERSON] . В лютому 2006 року шлюб між нею та відповідачем було розірвано. При розірванні шлюбу ними було вирішено, що їх спільний син буде проживати разом із матір`ю. Разом з тим, з 11 листопада 2015 року син зареєстрований у квартирі [ADDRESS] і яка належить її колишньому чоловіку (відповідачу) [PERSON] .. На даний час сину виповнилося 15 років і вин висловив своє бажання проживати за адресою свого зареєстрованого місця проживання, тобто у квартирі відповідача. Однак, відповідач не спілкується із своїм сином та не дає йому можливості потрапити до квартири, в якій на даний момент проживають сторонні люди і всіляко чинить йому перешкоди щодо його проживання в квартирі в якій син зареєстрований та має право нею користуватися. У зв`язку із чим, вона була вимушена звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 24.05.2019р. провадження за даним позовом відкрито за правилами спрощеного позовного провадження та призначено справу до розгляду в судове засідання з повідомленням сторін. Залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Орган опіки та піклування Черкаської міської ради. Сторони в судове засідання не з`явилися. Від позивача [PERSON] , яка діє в інтересах неповнолітнього [PERSON] , надійшла заява про розгляд справи без її участі. Також вона зазначила, що підтримує позовні вимоги та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Про дату, час та місце розгляду справи відповідач повідомлявся, але направлена кореспонденція повернулась без вручення через відсутність адресата та його неявкою до відділу зв`язку за поштовим повідомленням. Відповідно до ст.280 ЦПК судом прийнято рішення про заочний розгляд справи. Представник третьої особи - Органу опіки та піклування Черкаської міської ради в судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив. Про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи та оцінивши надані докази, судом встановлені наступні обставини справи і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 27 квітня 2004 року відділом РАЦС міста Іскітима управління по справам РАЦС адміністрації Новосибірської області Російської Федерації [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітнього [PERSON] , який народився [INFO] у м. Іскітим Новосибірської області (а.с.6). Із свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] виданого 05 грудня 2006 року відділом РАЦС Іскітимського району управління у справах РАЦС Новосибірської області Російської Федерації вбачається, що шлюбу між [PERSON] та [PERSON] було розірвано 26 лютого 2006 року, про що було зроблено відповідний актовий запис № 84 (а.с.8). Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи за відомостями департаменту організаційного забезпечення Черкаської міської ради від 06.02.2019р. [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 11 листопада 2015р. по теперішній час (а.с. 4). Судом також було встановлено, що квартира [ADDRESS] належить рідному батьку [PERSON] - відповідачу [PERSON] [PERSON] висловив бажання проживати за адресою свого зареєстрованого місця проживання, а саме у квартирі свого батька. Разом з тим, відповідач не надає добровільної згоди на проживання сина у його квартирі та чинить перешкоди сину у користуванні даним жилим приміщенням. Згідно акту відвідування №311 від 01 серпня 2019 року складеного посадовими особами Служби у справах дітей Черкаської міської ради, місце проживання неповнолітнього [PERSON] зареєстроване за адресою: [ADDRESS] . Зі слів матері [PERSON] , неповнолітній зареєстрований в квартирі разом зі своїм батьком [PERSON] , який є власником квартири. Фактично неповнолітній проживає в квартирі, яка належить його бабусі [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , разом з матір`ю та старшим братом [PERSON] , [INFO], та займають кімнату в трикімнатній квартирі. В іншій частині житла проживає бабуся зі своїм чоловіком та [PERSON] (дядько неповнолітнього). Доступу для вільного користування житлом батька та проживання в ньому неповнолітній не має. Батько постійно проживає в Одеській області, з сином не спілкується, аліменти не сплачує, життям сина не цікавиться. Обстежити житло, де зареєстроване місце проживання житини, не вдалося, т.я. на час відвідування, двері квартири ніхто не відкрив. Зі слів сусідки з кв. 235, цього ж будинку, в квартирі 234 проживають квартиранти. [PERSON] вона бачила місяць назад, але він в квартирі постійно не проживає. Згідно довідки з місця проживання та про склад сім`ї комітету самоорганізації населення мікрорайону «Митниця» від 02.08.2019р. по [ADDRESS] фактично проживають дві особи без реєстрації (квартиранти). Також позивач зверталася до правоохоронних органів із заявою, в якій просила вчинити дії щодо вселення її сина у квартиру за зареєстрованим місцем його проживання. За результатами здійсненої перевірки правоохоронними органами за її зверненням, останній було рекомендовано вирішувати дане питання в приватному звернення до суду. За таких обставин між сторонами вбачається спір, що виник із житлових правовідносин, які регулюються нормами Цивільного кодексу України (далі - ЦК) та Житлового кодексу України (далі - ЖК). Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядженням своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи за відомостями департаменту організаційного забезпечення Черкаської міської ради від 06.02.2019р. [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 11 листопада 2015р. по теперішній час (а.с. 4). Відповідно до ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного житлового приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Як з`ясовано судом, відповідач добровільної згоди на проживання його сина у своїй квартирі не надав. Крім того, останній чинить перешкоди сину у користуванні житловим приміщенням в якому зареєстрований неповнолітній. У відповідності до ч. 1 ст. 156 ЖК України члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням Як з`ясовано судом, на сьогоднішній день позивач та її син не мають постійного місця проживання та вимушені винаймати житло. Дитина знаходиться на повному утриманні та вихованні позивачки, іншого житла у них немає. Згідно до ч. 4 ст. 156 ЖК України припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє членів сім`ї права користування займаним приміщенням. Згідно ст. 16 Конвенції по правам дитини «жодна дитина не може бути об`єктом свавільного або незаконного втручання в здійснення її права на особисте і сімейне життя, недоторканість житла, таємницю кореспонденції або незаконного посягання на її честь і гідність. Дитина має право на захист закону від такого втручання або посягання». Згідно ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 р. «кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції». За таких обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню. Щодо розподілу судових витрат у відповідності до ст. 141 ЦПК України, то суд враховує відсутність клопотання позивача про відшкодування понесених нею судових витрат, а тому дане питання не розглядає. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved