Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-27 00:00:00

[PERSON] (по тексту - [PERSON], позивач) звернулася до Ізяславського районного суду Хмельницької області з позовною заявою до Ріпківської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області (по тексту - відповідач) про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що по [ADDRESS] у порядку спадкування після смерті [PERSON], який помер [INFO] В обгрунтування заявлених вимог позивач покликається на наступні обставини. Так, вказує, що [INFO] помер її батько - [PERSON], після смерті якого фактично в управління спадковим майно вступила мати [PERSON], яка проживала та була зареєстрована в будинку, що по [ADDRESS], але у зв'язку зі своєю смерті не оформила своїх прав на вказане майно. При цьому, на момент смерті [PERSON] з нею ніхто не проживав та не був з нею зареєстрованим. Позивач акцентує увагу, що 28.11.1997 року в Ізяславській державній нотаріальній конторі заведено спадкову справу № 498/1997 після смерті її батька та нею було оформлено спадкові права на вклади останнього. Зазначає і те, що являючись спадкоємцем, яка прийняла спадщину позбавлена можливості у позасудовому порядку реалізувати свої спадкові права на житловий будинок з надвірними будівлями, що по [ADDRESS], так як відсутні правовстановлюючі документи. У судове засідання 28.12.2018 року позивач та її представник не з'явилися, однак останніми подано письмові заяви про розгляд справи без їх участі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, до суду подав заяву, в якій просив справу розглядати у його відсутності, задовольнивши заявлені вимоги позивача. З огляду на письмові заяви учасників справи, суд вважає за можливе розглянути справу без їх участі на підставі наданих письмових матеріалів. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд прийшов до наступного висновку. Як встановлено судом, [INFO] помер [PERSON] (актовий запис про смерть №10), що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим Ріпківською сільською радою Ізяславського району 25.10.1995 року. Свідоцтвом про народження позивача [NUMBER], виданого Ріпківською сільською радою Ізяславського району 03.06.1968 року засвідчено, що [PERSON] є батьком [PERSON] (після реєстрації шлюбу - [PERSON]). Згідно відомостей наданих Ізяславською державною нотаріальною конторою від 07.11.2018 року №1947/01-16 після смерті [PERSON], який помер [INFO] заведена спадкова справа №498/1997р., і на підставі заяви його дочки [PERSON], якій як єдиному спадкоємцю першої черги, який прийняв спадщину видано 28.11.1997 року свідоцтво про спадщину. Згідно копії спадкової справи №16-1996, заведеної Ізяславською державною нотаріальною конторою до майна [PERSON], померлого [INFO] встановлено, що на підставі заяви дочки останнього [PERSON] 20.01.1998 року видано свідоцтво про право на спадщину за законом, а саме на компенсаційні виплати за рахунок коштів ФРН, як особі, яка насильно вивезена на примусові роботи до Німеччини в сумі 600 німецьких марок (зареєстровано в реєстрі за №1-104). Враховано також і те, що після смерті [PERSON] фактично в управління спадковим майно вступила його дружина та мати позивача - [PERSON], яка проживала та була зареєстрована в будинку, що по [ADDRESS], але у зв'язку зі своєю смерті не оформила своїх прав на вказане майно. Вказана обставина стверджена довідкою Ріпківської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області за №509 від 27.06.2018 року. При цьому у відповідності з довідкою Ріпківської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області за №817 від 02.11.2018 року вбачається, що згідно запису в погосподарській книзі №3 за 1995 рік [PERSON] до дня смерті [INFO] була зареєстрована та проживала в [ADDRESS] після її смерті фактично в управління спадковим майном вступила дочка [PERSON], яка взяла під охорону речі домашнього вжитку, але не була зареєстрована разом з померлою. Тим самим, суд констатує, що позивач у справі є єдиним спадкоємцем першої черги за законом [PERSON], померлого [INFO] та прийняла спадщину в установленому порядку після його смерті. Згідно довідки КП «Ізяславське районне бюро технічної інвентаризації» від 31.10.2018 року вбачається, що на житловий будинок з надвірними будівлями, що по [ADDRESS] відсутні правовстановлюючі документи, а його фактичним власником значиться саме [PERSON], який помер [INFO] Судом встановлено і те, що позивач виготовила технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] Згідно приписів ст. 524 ЦК УРСР (в редакції чинній на час відкриття спадщини після смерті [PERSON]) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. Місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті ( статті 525, 526, ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР). За приписами ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини (ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР). За приписами ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження. Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 24.06.1983 року «Про практику розгляду судами України справ про спадкування» роз'яснено, що якщо у шестимісячний строк позивач вступив в управління або володіння спадковим майном або його частиною, суд з цих підстав вирішує питання про визнання права на спадкове майно. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не впливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, судом встановлено, що спадкоємцем першої черги за законом майна [PERSON], який помер [INFO] є його дочка [PERSON], яка в силу об'єктивних причин позбавлена можливості належно оформити свої спадкові права, так як у спадкодавця відсутні правовстановлюючі документи на майно, яке входить до складу спадщини. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За таких обставин, суд вважає, що позов слід задовольнити, визнавши за [PERSON] право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що по [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер [INFO] Підстави розподілу судових витрат відсутні.

Outcome: approved