Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-13 00:00:00

[PERSON] у своєму позові посилається на те, що з відповідачкою перебуває у шлюбі з 30.08.2003 року, зареєстрованому відділом реєстрації актів громадянського стану Сокирянського районного управління юстиції Чернівецької області по актовому запису за №59. Від спільного проживання мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які на даний час проживають з відповідачкою. Спільним сімейним життям прожили до жовтня 2019 року. Сім`я розпалася по тій причині, що вони з відповідачкою не знайшли взаєморозуміння, втратили повагу одне до одного, у них різні погляди на сімейне життя. Поновлювати сімейні відносини позивач не бажає, оскільки на даний час шлюбних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, можливості примирення не вбачає, тобто подальше їх з відповідачкою життя як подружжя є неможливе і збереження шлюбу суперечить його інтересам. Просив суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, однак направив до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його присутності, позовні вимоги підтримує повністю, судові витрати стягувати з відповідачки не бажає. Відповідачка [PERSON] , належним чином та завчасно повідомлялася про дату, час і місце судового засідання, до суду не з`явилася та не повідомила про причини своєї неявки, а також не подала відзив на позов. Підстав, передбачених ч.4 ст.223 ЦПК України, для відкладення розгляду справи не встановлено, у зв?язку з чим судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають між собою у шлюбі, зареєстрованому 30.08.2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Сокирянського районного управління юстиції Чернівецької області по актовому запису за №59 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 30.08.2003 року). Сторони є батьками неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 26.01.2004 року та копією повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 11.03.2020 року. Сім`я сторін фактично розпалась, поновлювати її позивач не бажає, збереження шлюбу не відповідає його інтересам. Згідно ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу, не допускається. Виходячи з цього, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту недоторканість. Таким чином, у суду відсутні підстави для примусового збереження сім`ї між сторонами при наявності категоричного заперечення щодо цього позивача. За таких обставин, позовні вимоги підлягають до задоволення. Внаслідок відсутності у суду даних щодо бажання відповідачки обрати після розірвання шлюбу дошлюбне прізвище, її прізвище « [PERSON] » слід не змінювати. Відповідно до положень ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідачки підлягають стягненню на користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 840,80 грн. На підставі ст.ст. 24, 110, 112 СК України та

Outcome: approved