Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-22 00:00:00

Адвокат Демченко Вероніка Сергіївна в інтересах [PERSON] звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON] про визначення місця проживання дитини, третя особа - Служба у справах дітей Сєвєродонецької міської ради. В обґрунтування позову представником позивача зазначено, що [INFO] у позивача [PERSON] з відповідачем [PERSON] народилась спільна дитина - син [PERSON] . В шлюбі позивач із відповідачем не були та спільного господарства не вели. Дитина постійно проживала і на сьогоднішній день постійно проживає з позивачем за адресою: [ADDRESS] . Позивач повністю опікується інтересами і потребами дитини, піклується про нього, займається вихованням, слідкує за розвитком та здоров`ям дитини. Відповідач проживає в іншому місті - м. Сєвєродонецьк, має окрему сім`ю з іншою жінкою, з якою у нього є двоє малолітніх дітей. Участі у вихованні та розвитку дитини Відповідач практично не приймає та коштів на утримання дитини не надає. На підставі виконавчого листа, виданого 07.02.2013 року по цивільній справі № 1227/9491/2012 Сєвєродонецьким міським судом Луганської області, з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з 06.12.2012 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Проте відповідач аліменти на виховання дитини не сплачує. Позивач ніколи не перешкоджала і не має наміру у подальшому перешкоджати спілкуванню відповідача з дитиною. Проте, до теперішнього часу позивач та відповідач не дійшли згоди щодо місця проживання сина. Позивач переконана, що дитина повинна проживати разом з нею. Дитина навчається у школі І-ІІІ ступенів № 292 імені гетьмана України Івана Мазепи Деснянського району м. Києва в 4-А класі. Дитина облікована в медичних установах та отримує необхідну первинну медико-санітарну допомогу в лікаря-педіатра КНП «ЦПМСД № 1» Деснянського району м. Києва [PERSON] згідно з укладеною декларацією. Позивач має постійне місце проживання за адресою: [ADDRESS] , та добрі житлові умови. Поруч з місцем проживання позивача знаходяться вищевказані школа та дитяча поліклініка, які відвідує дитина. Позивач має вищу освіту та постійну стабільну роботу з належним заробітком, що дозволяє їй утримувати дитину належним чином. Крім того, Позивач має нормований робочий день, що дозволяє приділяти необхідній час спілкуванню з Дитиною. А укладений з роботодавцем трудовий договір передбачає своєчасну виплату заробітної плати. Позивач не судима, до кримінальної чи адміністративної відповідальності не притягалася, хронічних захворювань не має, на обліку в психоневрологічному та інших диспансерах не перебувала та не перебуває, позитивно характеризується за місцем роботи та місцем проживання. У зв`язку з чим представник позивача звернулася до суду та просила визначити місце проживання [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] , за місцем її реєстрації або проживання. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, її представником адвокатом Демченко В.С. подана заява з проханням розглянути справу без її участі та участі позивача, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву з проханням розглянути справу без його участі, в якій зазначив, що повністю визнає позовні вимоги та не заперечує проти ухвалення судом рішення про їх задоволення в повному обсязі. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Служби у справах дітей Сєвєродонецької міської ради в судове засідання не з`явився, суду подав заяву з проханням розглянути справу без його участі та прийняти рішення на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини. У судовому засіданні встановлено, що згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 04.11.2009 Відділом реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції Луганської області, [PERSON] народився [INFO] , актовий запис № 1000, батьком якого записаний - [PERSON] , матір`ю - [PERSON] . Згідно з довідкою № 30 від 31.01.2020, виданою школою І-ІІІ ступенів № 292 імені гетьмана України Івана Мазепи Деснянського району міста Києва, [PERSON] дійсно навчається в школі І-ІІІ ступенів № 292 імені гетьмана України Івана Мазепи м. Києва в 4-А класі. Згідно з відповіддю КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1» Деснянського району м. Києва № 276 від 28.02.2020, дитина [PERSON] , [INFO] , відвідує та отримує первинну медико-санітарну допомогу лікаря-педіатра КНП «ЦПМСД № 1» Деснянського району м. Києва. Супровід дитини при відвідуванні лікарів і догляд за нею здійснює мати хлопчика. Згідно з копією виконавчого листа від 09.01.2013 у справі № 1227/9491/2012, виданого Сєвєродонецьким міським судом Луганської області, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з 06.12.2012 року до досягнення дитиною повноліття. Згідно з довідкою № МГК00000008 від 19.02.2020, [PERSON] працює в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Максі Груп Київ» з 09.10.2019 року. На даний момент займає посаду Офісний службовець з інформування клієнтів. Нарахований дохід за період з 09.10.2019 по 31.01.2020 у сумі 19 627, 27 грн. Отже, з досліджених в судовому засіданні фактичних обставин справи судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу визначення місця проживання неповнолітньої дитини разом із матір`ю. Вказані правовідносини регулюються нормами Сімейного кодексу України. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 161 СК України орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 171 СК України дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Відповідно до статті 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно із статтею 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Стаття 11 Закону України «Про охорону дитинства» наголошує, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей, однак предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Із системного тлумачення статей 3, 9, 18 Конвенції про права дитини, частин другої та третьої статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» вбачається, що при вирішенні спору про визначення місця проживання дитини, суди мають враховувати передусім інтереси дитини. Відповідно до статті 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини (стаття 155 СК України). Отже, батьки дитини не тільки мають право на виховання дитини та й обов`язок виховувати дитину у атмосфері поваги до її прав, її людської гідності, в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї родини, сім`ї, свого народу та Батьківщини. Задовольняючи позов та визначаючи місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , суд враховує визнання позову відповідачем та виходить з того, що відповідно до ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. При визначенні місця проживання дитини суд враховує, що позивач займається вихованням дитини, піклується про неї, має житло, в якому створені усі належні умови для виховання дитини. Натомість відповідач не займається вихованням дитини, ухиляється від виконання батьківських обов`язків по утриманню дитини, та не заперечує щоб їх спільна дитина мешкала разом з позивачем. За таких обставин суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, обставини, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування своїх позовних вимог, є достовірними, підтверджені в судовому засіданні, а також підтверджені письмовими доказами та визнані відповідачем , у зв`язку з чим позовні вимоги адвоката Демченко Вероніки Сергіївни в інтересах [PERSON] щодо визначення місця проживання дитини [PERSON] , [INFO] , разом з її матір`ю [PERSON] підлягають задоволенню, а таке рішення суду буде відповідати інтересам дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Понесення позивачем судових витрат підтверджується дублікатом квитанції № 0.0.1669686836.1 від 07.04.2020 про сплату судового збору у сумі 840,80 грн., який відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved