Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-06 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до Довжоцької сільської ради про стягнення моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог позивачка вказує, що з 1980 р. по сьогоднішній час є користувачем земельної ділянки, що розташована в с. Довжок. В квітні 2012 р. з метою оформлення права власності на дану земельну ділянку (приватизації) нею було подано заяву до відповідача з проханням надати дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку. Рішенням Довжоцької сільської ради від 06.04.2012 року №7 «Про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку» їй було відмовлено надати такий дозвіл на вказану земельну ділянку площею 0,05 га для ведення особистого селянського господарства, мотивуючи тим, що на вказаній ділянці планується будівництво стадіону. П. 2 даного рішення орган місцевого самоврядування вирішив повторно розглянути дану заяву після уточнення умов виділення земельної ділянки. Про те, дану заяву розглянуто не було, в зв'язку із чим була вимушена звертатися із позовною заявою в Кам'янець-Подільський міськрайонний суд. Постановою Кам'янець-Подільського міськрайонного суду від 05.09.2013 р. по справі №676/6278/13-а зобов'язано Довжоцьку сільську раду повторно розглянути її заяву щодо надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку орієнтовною площею 0,05 га для ведення особистого селянського господарства та прийняти з цього приводу відповідне рішення. Повторно, розглянувши заяву, рішенням №31 від 25.04.2014 р. сесія Довжоцької сільської ради відмовила їй в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, розташованої в с. Довжок, площею 0,068 га, мотивуючи це тим, що вказана земельна ділянка розташована в межах паркової зони, і відповідно до ст. 83 ЗК України, дана земельна ділянка не може передаватися у приватну власність. В 2014 р. вимушена була ще раз звертатися в суд із позовною заявою про скасування даного рішення. Постановою Кам'янець-Подільського міськрайонного суду від 23.12.2014 р. справа № 676/5836/14-а її позов задоволено, визнано протиправним рішення та зобов'язано сільську раду розглянути заяву про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0680 га для ведення особистого селянського господарства. Рішенням XXXVII сесії VI скликання № 12 від 07.05.2015 р. Довжоцької сільської «Про виконання постанови Кам'янець-Подільського міськрайонного суду» без будь-якого обгрунтування та мотивів їй знову відмовили у наданні такого дозволу. Постановою Кам'янець-Подільського міськрайонного суду від 01.07.2015 р. справа № 676/3528/15-а знову ж таки визнано протиправним та скасовано рішення органу місцевого самоврядування, зобов'язано сільську раду розглянути її заяву про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0680 га для ведення особистого селянського господарства. Внаслідок протиправних дій відповідача нею зазнано моральних втрат, які призвели до погіршення стану здоров'я, постійного хвилювання, стрес, позбавлення можливості реалізації своїх звичок і бажань, які могла би реалізувати не витрачаючи часу на підготовку заяві звернень, скарг та судових позовів, відвідування судових засідань, щоб добитися належного на підставі закону права на оформлення у власність земельної ділянки. На думку позивачки розмір заподіяної відповідачем моральної шкоди становить в сумі 12 000,00 грн. Позивачка просить суд на підставі ст.ст. 19, 56 Конституції України, ст. 23, 1173 ЦК України, стягнути з відповідача на її користь 12000 грн. заподіяної моральної шкоди. В суді позивачка та її представник позов підтримали, просять його задоволити. Суду позивачка пояснила, що використовує спірну земельну ділянку під город, мала бажання її приватизувати в зв'язку з чим неодноразово зверталася до відповідача із заявами який під різними приводами відмовляв в їх задоволенні, оскаржувала до суду неправомірні дії відповідача, постановами суду неправомірні рішення відповідача були скасовані, моральна шкода пов'язана з погіршенням її стану здоров'я, в зв'язку з неправомірними діями відповідача вимушена була звертатися до лікарів; про надану відповідачем їй земельну ділянку згідно рішення сільської ради від 11.09.2015 р. дізналась тільки в суді, цю ділянку не визнає. Представник відповідача в суді позов не визнав, просить відмовити в його задоволенні. Суду представник відповідача пояснив, що позивачці сесією сільською ради неодноразово було відмовлено у відведенні земельної ділянки на вказаною позивачкою місці оскільки дана територія повинна використовуватись для озеленення населеного пункту, оскільки масив межує з меморіальним комплексом тому рішенням депутатів вирішено ці землі у приватну власність не надавати, а прийнято рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у постійне користування Довжоцької сільської ради для будівництва та обслуговування будівель органів державної влади та місцевого самоврядування, позивачці рішенням сесії від 11.09.2015 р. № 9 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки площею 0,20 га для ведення селянського господарства в іншому місці в с.Довжок. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, матеріали справ № №676/6278/13-а, № 676/5836/14-а, № 676/3528/15-а, суд встановив наступне. Постановою Кам'янець-Подільського міськрайонного суду від 05 вересня 2013 року по справі №676/6278/13-а за позовом [PERSON] до Довжоцької сільської ради Кам'янець-Поділського району про зобов'язання вчинити певну дію було встановлено, що [PERSON] на протязі тридцяти двох років користується земельною ділянкою площею 0,05 га, що розташована в селі Довжок,Кам»янець-Подільського району. З метою оформлення права власності на дану земельну ділянку остання звернулася до Довжоцької сільської ради із заявою з проханням надати дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою, щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку. Рішенням Довжоцької сільської ради № 7 від 06.04.2012 року у наданні такого дозволу їй було відмовлено. Пунктом 2 даного рішення передбачено повторний розгляд даної заяви після уточнення умов виділення земельної ділянки. Проте, повторно заява [PERSON] органом місцевого самоврядування не розглядалася. Вказаною постановою суду позов [PERSON] було задоволено та зобов'язано Довжоцьку сільську раду повторно розглянути заяву [PERSON] щодо надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку, розташовану в с.Довжок Кам'янець-Подільського району, площею 0,05 га для ведення особистого селянського господарства та прийняти з цього приводу відповідне рішення. Постанова суду сторонами не оскаржена та набула законної сили. Розглянувши її заяву повторно рішенням №31 від 25.04.2014 р. сесія Довжоцької сільської ради відмовила [PERSON] в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, розташованої в с. Довжок, площею 0,068 га, мотивуючи це тим, що вказана земельна ділянка розташована в межах паркової зони, і відповідно до ст. 83 ЗК України, дана земельна ділянка не може передаватися у приватну власність. Постановою Кам'янець-Подільського міськрайонного суду від 23.12.2014 р. справа № 676/5836/14-а за позовом [PERSON] до Довжоцької сільської ради Кам'янець-Поділського району про визнання протиправним та скасування рішення і зобов'язання вчинити дії було встановлено, що відповідачем не було надано належних доказів що земельна ділянка, якою користується [PERSON] відноситься до земель паркової зони, згідно повідомлення відділу Держземагенства у Кам»янець-Подільському районі Хмельницької області № 05-02-11/5207 від 15.12.2014 року квартал, в якому знаходиться земельна ділянка, якою користується [PERSON], згідно даних, що є у відділі відноситься до земель житлової та громадської забудови, будь-яка інша інформація щодо віднесення даного кварталу до паркової зони чи до будь-яких інших земель відсутня. В зв'язку з цим суд прийшов до висновку про безпідставність рішення Довжоцької сільської ради № 31 від 25 квітня 2014 року. Вказаною постановою суду було визнано протиправним та скасовано рішення № 31 ХХУП сесії УІ скликання Довжоцької сільської ради від 25.04.2014 року «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства», а також зобов'язано Довжоцьку сільську раду Кам'янець-Подільського району розглянути заяву [PERSON] від 14.04.2014 р. стосовно надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0680 га для ведення особистого селянського господарства. Постанова суду сторонами не оскаржувала ся і набула законної сили. Рішенням XXXVII сесії VI скликання № 12 від 07.05.2015 р. Довжоцької сільської ради «Про виконання постанови Кам'янець-Подільського міськрайонного суду» за результатами розгляду заяви [PERSON] знову було відмовлено у наданні дозволу. Постановою Кам'янець-Подільського міськрайонного суду від 01.07.2015 р. у справі № 676/3528/15-а за позовом [PERSON] до Довжоцької сільської ради Кам'янець-Поділського району про визнання протиправним та скасування рішення і зобов'язання вчинити дії було встановлено, що рішення № 12 від 07.05.2015 р. було прийнято без будь-якого обґрунтування та мотивів відмови, а тому суд дійшов висновку, що заява [PERSON] не розглянута належним чином. Зазначеною постановою суду було визнано протиправним та скасовано рішення № 12 XXXVII сесії VI скликання Довжоцької сільської ради від 07.05.2015 р. «Про виконання постанови Кам'янець-Подільського міськрайонного суду», а також зобов'язано Довжоцьку сільську раду Кам'янець-Подільського району розглянути у відповідності до вимог ст.. 118 ЗК України заяву [PERSON] від 14.04.2014 р. стосовно надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0680 га для ведення особистого селянського господарства, розташованої в с. Довжок. Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Ст. 1173 ЦК України встановлено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів. Ст. 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. На думку суду той факт, що відповідачем було вчинено неправомірні дії відносно позивачки є доведеним, адже як встановлено судом відповідачем тричі приймалися неправомірні рішення за результатами розгляду заяв позивачки які скасовувалися судами після її звернень. Внаслідок такої протиправної поведінки відповідача позивачка зазнала душевних страждань. При визначені розміру заподіяної протиправними діями відповідача позивачці моральної шкоди суд враховує характер правопорушення, глибину фізичних та душевних страждань позивачки, її вік, позбавлення її можливості реалізації свого права на отримання земельної ділянки у приватну власність, стан її здоров'я, те, що позивачка вже тривалий час хворіє, перебуває на обліку з приводу гіпертонічної хвороби з 1997 р., що підтверджується копією медичної картки(а.с.32), а також те, відшкодування моральної шкоди не може бути джерелом для невиправданого збагачення. В зв'язку з цим суд дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved