Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-10 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Данченка 30» (далі - ОСББ) про відшкодування збитків в розмірі 77 050,0 грн, завданих внаслідок залиття квартири, та про стягнення судових витрат. Позов обґрунтовано тим, що 04 грудня 2020 року квартира позивача була повністю залита водою у зв`язку з несправністю каналізаційного стояка, який належить до загальнобудинкових мереж. Позивач вважає відповідача відповідальним за завдання їй збитків, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем обов`язків по утриманню житлового будинку, що призвело до залиття квартири. Сума матеріального збитку підтверджена звітом про оцінку. Відзив на позов судом було повернуто без розгляду. Відповідач подав письмові пояснення до справи, в яких зазначив свою позицію щодо обставин події залиття та щодо заперечення збитків. Ухвалою судді від 11.01.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження з викликом сторін у справі. Ухвалою суду від 07.04.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті за правилами загального позовного провадження. У судовому засіданні 06.05.2021 року було здійснено допит свідка [PERSON] , 11.05.2021 було здійснено допит свідка [PERSON] . У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з тих підстав, що викладені в позовній заяві, просив задовольнити позов. У судовому засіданні представник відповідача заперечував проти заявлених позовних вимог, просив відмовити у задоволенні позову. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доказам, заслухавши пояснення представників сторін, покази свідків, суд зазначає про наступне. [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , площею 41,8 кв.м., що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. ОСББ «Данченка 30» створено власниками квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку [ADDRESS] та діє відповідно до Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», Статуту, затвердженого протоколом установчих зборів від 23 березня 2019 року. Згідно п.1 Розділу ІІ Статуту метою створення об`єднання є забезпечення і захист прав співвласників, дотримання ними своїх обов`язків, належне утримання та використання спільного майна будинку, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів. Згідно п.3 Розділу ІІ завданням та предметом діяльності ОСББ є забезпечення належного утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території. 04 грудня 2020 року відбулося залиття квартири [ADDRESS] водою з каналізаційного трубопроводу. Сторони визнають, що у той же день, 04 грудня 2020 року, позивачем на місце події було викликано представників ОСББ та сантехніка, щоб зупинити подальше залиття квартири. 12 грудня 2020 року комісією у складі Голови правління ОСББ [PERSON]., члена правління ОСББ [PERSON], [PERSON] , у присутності [PERSON] , Зінов`єва Д.С. , [PERSON] було складено Акт №2 про наслідки залиття житлового приміщення. Акт складено за зовнішнім оглядом квартири. З Акту №2 вбачається, що квартира [ADDRESS] розташована на першому поверсі 17-типоверхового будинку 2016 року побудови, складається з однієї житлової кімнати. Актом зафіксовано, що 04.12.2020 було виявлено забитий каналізаційний стояк гранулами від туалету домашніх тварин користувачами стояка квартир [ADDRESS], 139,148,157 166, 175, 184, 193, 202, 211, 220, 229, 238, 247, 256, 265. У квартирі [ADDRESS] встановлений, але не спрацював зворотній клапан, розташований у вбиральні. 04.12.2020 квартира була повністю залита водою, яка витікала з туалету та ванни. На момент огляду квартири очевидні ознаки залиття: вздуті стики ламінату на підлозі в двох кімнатах та на кухні (частково), на кухні відклеєні плінтуси, пошкоджено низ шафи в коридорі та низ тумби в одній з кімнат, відклеєний плінтус в коридорі. В Акті зазначено, що обстеження вище розташованої квартири не проводилося. Також, в Акті рукописно зазначені зауваження про те, що [PERSON] , адвокат Зінов`єв Д.С., [PERSON] з причиною залиття не згідні, вважають відповідальним за залиття (винною особою) - ОСББ «Данченка 30». [PERSON] листом від 17.12.2020 запропонувала керівнику відповідача чи представнику ОСББ бути присутнім при оцінці збитків, завданих залиттям квартири, що відбудеться 23.12.202 об 11.00год., докази відправки наявні у матеріалах справи. Однак, представник ОСББ на оцінку збитків в запропоновану дату не з`явився, згідно відомостей вебсайту Укрпошти про статус доставки кореспонденції вказаний лист був відправлений 17.12.2020, 22.12.2020 відправлення не було вручене під час доставки. Товариством з обмеженою відповідальністю «Меркурій Партнерс» складено Звіт про оцінку розміру збитку, завданого затопленням житловій квартирі, площею 41,8 кв. м. за адресою: [ADDRESS] . Дата оцінки - 23.12.2020, дата складання звіту - 24.12.2020, термін дії звіту - 12 місяців. Об`єкт оцінки за Звітом - розмір збитку, завданий затопленням житловій квартирі загальною площею 41,8 кв.м., розташованій за адресою: [ADDRESS] . Згідно Висновку про вартість об`єкта оцінки за Звітом про оцінку: розмір збитку, завданого затопленням житловій квартирі загальною площею 41,8 кв.м. розташованій за адресою: [ADDRESS] , дорівнює ринковій вартості відновлювального ремонту, що станом на 23.12.2020 складає - 77 050,00 грн. зазначено, що розрахований збиток є мінімальним, оскільки розраховано вартість лише першочергових необхідних заходів та засобів. Висновок підписаний оцінювачем - [PERSON] та керівником ТОВ «Меркурій Партнерс». Свідок [PERSON] повідомив, що він працює сантехніком неофіційно, також проживає у вказаному будинку, і 04.12.2020 перебував біля квартири [ADDRESS] , але в квартиру не заходив. Перебуваючи біля входу в квартиру бачив затоплення коридору. Коли спустився вниз до підвалу, то побачив, що загальний стояк у підвалі був забитий, зокрема, гранулами з туалетів домашніх тварин, підтвердив, що у будинку є багато домашніх тварин, а тому стверджувати, що причиною забиття загального трубопроводу у будинку є дії позивача не може. Свідок [PERSON] є чоловіком позивачки, власниці квартири [ADDRESS] . Свідок повідомив, що це вже друге залиття квартири. Вони звернулися в суд, оскільки затоплення 04 грудня 2020 року завдало значних збитків у квартирі. Щодо пошкодження меблів зазначив, що вмонтована шафа підлягає повній заміні, оскільки двері шафи взагалі не закриваються; щодо тумб, то зазначив, що знизу тумби були пошкоджені внаслідок залиття і на його думку такі не можна використовувати за призначенням в подальшому. Предмет позову - вимога про стягнення завданої матеріальної шкоди в розмірі 77 050,00 грн. на підставі ст. ст. 22, 1166 ЦК України. Спірні правовідносини стосуються завдання шкоди внаслідок залиття квартири. Відповідно до частин першої та другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відповідно до ст. 1166 ЦК України, шкода завдана майну фізичної або юридичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні враховувати, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Частиною 2 ст. 1166 ЦК України передбачено, що особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відсутність своєї вини відповідно до вимог ч.2 ст.1166 ЦК України має доводити саме заподіювач шкоди, а не позивач має доводити наявність вини відповідача, хоча він не позбавлений цього права. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: шкода; протиправна поведінка заподіювача шкоди; причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача; вина. Основними доказами, на які покликається позивач на підтвердження своїх вимог, є двосторонній Акт №2 про наслідки залиття квартири, який доводить факт та обставини події, та Звіт про оцінку збитків - на підтвердження розміру збитків. Порядок складання Акту про залиття, аварії квартир регулюється Правилами утримання житлових будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Держжитлокомунгоспу України 17.05.2005 №76, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 р. за №927/11207. Відповідно п. 2.3.6 зазначених Правил, у разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт (додаток 4). З додатку № 4 Правил утримання житлових будинків та прибудинкових територій вбачається, що в Акті про залиття обов`язково описується, що трапилося і які наслідки (що залите, які обсяги робіт, які ушкодження, які речі ушкоджено, чітко зазначається причини залиття (несанкціоноване втручання мешканців квартири у роботу системи (заміна радіаторів, трубопроводів, вентилів, рушникосушарок тощо), незадовільне технічне обслуговування систем, передчасний вихід з ладу радіаторів опалення, трубопроводів, вентилів, гнучких підводок та ін.) В акті повинен міститись висновок про те, хто заподіяв шкоду. Наданий позивачем в підтвердження залиття його квартири Акт №2 про наслідки залиття відповідає вказаним вимогам за змістом та формою, складений комісійно, представниками ОСББ та за участю власників та мешканців залитої квартири з описом обставин залиття та завданої шкоди, а відтак є належним доказом. Причиною залиття в Акті вказано - забиття каналізаційного стояка (трубопроводу) гранулами від туалетів домашніх тварин. Свідок [PERSON] також підтвердив забиття каналізаційного стояка закам`янілою «пробкою», якою виявилися гранули від туалетів домашніх тварин; вказаний каналізаційний стояк знаходиться у підвальному приміщенні будинку. Доказів неправомірного втручання позивачем (власником квартири) чи квартиронаймачами у санвузол, сантехнічний стан квартири, неправомірне користування сантехнікою позивачем та/або квартиронаймачами не встановлено, відповідачем не подано та в Акті залиття - не зазначено. У своїх поясненнях представник відповідача зазначив, що доступ до коліна каналізаційного стояка, з якого сталося залиття, обмежений внаслідок помилок технічних будівництва. Відповідач не звертався до суду з клопотанням про проведення експертизи стосовно встановлення технічних причин завдання шкоди залиттям тощо, а також по залучення забудовника до участі у справі. Аргументи відповідача щодо іншої події залиття квартири не стосуються обставин даної справи та спірних правовідносин, а тому не беруться судом до уваги. Щодо нормативного регулювання відносин з управління майном у багатоквартирному будинку, суд зазначає таке. За приписами ст. ст. 316, 319, 322 Цивільного кодексу (ЦК) України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч.2 ст.382 ЦК України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування та зокрема, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку. Відповідно до ст.385 ЦК України власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків). Таке об`єднання є юридичною особою, що створюється та діє відповідно до закону та статуту. Особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку, регулювання правових, організаційних та економічних відносин, пов`язаних з реалізацією прав та виконанням обов`язків співвласників багатоквартирного будинку щодо його утримання та управління визначені Законом України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку». Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» багатоквартирний будинок це житловий будинок, в якому розташовано три чи більше квартири; управитель багатоквартирного будинку (далі - управитель) це фізична особа - підприємець або юридична особа - суб`єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб; управління багатоквартирним будинком - це вчинення співвласниками багатоквартирного будинку дій щодо реалізації прав та виконання обов`язків співвласників, пов`язаних з володінням, користуванням і розпорядженням спільним майном багатоквартирного будинку. Статтею 9 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» передбачено, що управління багатоквартирним будинком здійснюється його співвласниками. За рішенням співвласників усі або частина функцій з управління багатоквартирним будинком можуть передаватися управителю або всі функції - об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку (асоціації об`єднань співвласників багатоквартирного будинку). Наймачі, орендарі та інші користувачі квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку можуть брати участь в управлінні багатоквартирним будинком виключно за дорученням власників таких квартир та приміщень. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 10 вказаного Закону співвласники приймають рішення щодо управління багатоквартирним будинком на зборах у порядку, передбаченому цією статтею. Якщо у багатоквартирному будинку в установленому законом порядку утворено об`єднання співвласників, проведення зборів співвласників та прийняття відповідних рішень здійснюється згідно із законом, що регулює діяльність об`єднань співвласників багатоквартирних будинків. До повноважень зборів співвласників належить прийняття рішень з усіх питань управління багатоквартирним будинком, у тому числі про: визначення управителя та його відкликання, затвердження та зміну умов договору з управителем; обрання уповноваженої особи (осіб) співвласників під час укладання, внесення змін та розірвання договору з управителем, здійснення контролю за його виконанням; визначення повноважень управителя щодо управління багатоквартирним будинком. Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначені Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку». Згідно ст.4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання. Господарче забезпечення діяльності об`єднання може здійснюватися власними силами об`єднання (шляхом самозабезпечення) або шляхом залучення на договірних засадах суб`єктів господарювання. Об`єднання відповідає за своїми зобов`язаннями коштами і майном об`єднання, від свого імені набуває майнові і немайнові права та обов`язки, виступає позивачем та відповідачем у суді. Закон України «Про житлово-комунальні послуги» (у новій редакції) визначає поняття управителя багатоквартирного будинку. Натомість, нечинний вже Закон України «Про житлово-комунальні послуги» у старій редакції визначав поняття «балансоутримувача». Зважаючи на вищенаведене, позивач помилково вважає ОСББ балансоутримувачем будинку, при цьому не покликаючись на жодні положення законодавства щодо визначення ОСББ як балансотримувача. Згідно ст. 12 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» управління багатоквартирним будинком здійснює об`єднання через свої органи управління. Статтею 9 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» передбачено, що управління багатоквартирним будинком здійснюється його співвласниками. Так, у вищевказаних Законах відсутній порядок передачі чи взяття будинку чи майна співвласників будинку саме на баланс. Натомість, чинне законодавство містить поняття управління будинком та майном, управителя тощо. З системного аналізу наведеного вбачається, що: співвласники будинку здійснюють управління будинком, однак при прийнятті відповідного рішення вони передають таке управління будинком до ОСББ, яке, в свою чергу, створюється для належного утримання та використання спільного майна, що є основним завданням ОСББ. Крім того, вказані закони, та інше законодавство, не виключають обов`язків власників будинку належно користуватися та дбати зокрема, про сантехнічне обладнання будинку, загальнобудинкових мереж, яке є спільним майном власників квартир, використовувати його за призначенням, не засмічувати каналізаційні трубопроводи відходами, які заборонено викидати у каналізаційні стоки тощо, адже спільне майно передбачає і спільну відповідальність за таке майно та спільні обов`язки щодо утримання спільного майна. Так, відповідачем належними доказами не доведено, що ним своєчасно та належно здійснювалися профілактичні огляди та поточні ремонти сантехнічного обладнання будинку, інженерних мереж будинку, не подано документів, які б підтверджували фіксування вказаного. Таким чином, суд вважає доведеним, що матеріальна шкода, яка була завдана позивачу затопленням належної йому квартири, знаходиться у причинно-наслідковому зв`язку з неналежним станом загальнобудинкового каналізаційного обладнання, трубопроводу, що перебуває у межах відповідальності та управління ОСББ, та пов`язана як з неналежною експлуатацією вказаного обладнання мешканцями будинку, так із незабезпеченням відповідачем належного утримання сантехнічного обладнання з метою попередження подібних випадків. Щодо розміру збитків, то такий належно підтверджується Звітом про оцінку. Частиною 1 ст.81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, як встановлено, згідно Висновку про вартість об`єкта оцінки за Звітом про оцінку: розмір збитку, завданого затопленням житловій квартирі загальною площею 41,8кв.м. розташованій за адресою: [ADDRESS] , дорівнює ринковій вартості відновлювального ремонту, що станом на 23.12.2020 складає - 77 050,00 грн., зазначено, що розрахований збиток є мінімальним, розраховано вартість лише першочергових необхідних заходів та засобів. Звітом про оцінку (арк. 14) деталізовано оцінку витрат, необхідних для відновлення стану квартири, зокрема, передбачено, що вартість ремонтних робіт - 17320,00 грн, вартість матеріалів - 36 225,00 грн., вартість меблів - 23 505,00 грн, з них тумби - 15 700,00 грн за 2 штуки, шафа - 7 805,00 грн. Проте з Акту №2 про залиття вбачається пошкодження однієї тумби. Отже, звіт про оцінку в частині пошкодження тумб суперечить акту про наслідки залиття, де йдеться про пошкодження однієї тумби. Згідно вимог ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Разом з тим, суд вважає за необхідне зменшити розмір заявлених збитків на суму вартості двох тумб - 15 700,00 грн, оскільки позивачем не доведено пошкодження двох тумб настільки, що такі не можуть бути в подальшому бути використані за призначенням. Свідок [PERSON] також вказані обставини не спростував. У відповідності до вимог ст. ст. 76, 77 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Таким чином, суд вважає, що позов слід задоволити частково, до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає 61 350,00 грн у відшкодування завданих збитків. Розподіл судових витрат. У відповідності до ч.ч. 1, 9 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю незалежно від результатів вирішення спору. Позивачем при поданні позову сплачено судовий збір у розмірі 840,8 грн, що підтверджено платіжним дорученням у матеріалах справи. Крім того, позивачем подано документальне підтвердження про оплату оцінки визначення збитку на суму 1 500,00 грн згідно дубліката Квитанції від 16.12.2020. На підставі ст. 139 ЦПК України розмір витрат на залучення спеціаліста, підготовку експертного висновку встановлюється зокрема, на підставі рахунків. Суд вважає, що розмір витрат на висновок спеціаліста (звіт про оцінку майна) в сумі 1 500,00 грн є співрозмірним зі складністю справи, обсягом роботи тощо. Таким чином, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у сумі 840,80 грн та витрати, пов`язані з оцінкою вартості завданих збитків у сумі - 1500,00 грн. Також, позивачем подано клопотання про відшкодування витрат на правову допомогу. Згідно з п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При цьому склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Позивач у додатку до позову зазначив орієнтовний розрахунок судових витрат, серед яких передбачено витрати на правову допомогу. На підтвердження вказаних вимог позивач надав до суду договір про надання правової допомоги №29/12 від 29 грудня 2020 року, укладений між Зінов`євим Д.С. та [PERSON] , копію Свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, копію Ордеру серії КС №727214, копію Платіжного доручення від 29.12.2020 про оплату правової допомоги на суму 2904,52 грн, від 01.05.2021 на суму 2095,48 грн, від 15.02.2020 на суму 1500,00 грн, від 30.03.2021 на суму 1507,54 грн, від 04.03.2021 на суму 1500,00 грн, від 06.04.2021 на суму 1507,54 грн; Акт наданих послуг до Договору про надання правової допомоги від 05 січня 2021 року, згідно якого сторони погодили надання та отримання послуг зі складання позовної заяви про відшкодування збитків на суму 4900,00 грн. Враховуючи критерій складності справи, обсяг виконаних робіт, ціну позову, досвід адвоката (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №8344/10 від 08.10.2019), принципи співмірності та розумності судових витрат, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7890,00 грн.

Outcome: partial