Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

[PERSON] «Міські теплові мережі» в особі філії [PERSON] «Міські теплові мережі» Комунарського району звернулось до Комунарського районного суду м. Запоріжжя із позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води. В обґрунтування позовних вимог зазначило наступне. Позивач за період часу з жовтня 2012 року по лютий 2015 року надав відповідачам, які мешкають за адресою: [ADDRESS] послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води. Заборгованість за надані послуги складає 3060,97 грн. Відповідачі не виконують своїх зобов'язань по оплаті наданих послуг. На підставі викладеного позивач просить суд стягнути з відповідачів суму заборгованості за послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води у розмірі 3060,97 грн. та судовий збір. Представник позивача [PERSON] «Міські теплові мережі» в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи у відсутність представника позивача [PERSON] «Міські теплові мережі», підтримав викладене в позовній заяві, наполягав на позовних вимогах, просив суд задовольнити їх в повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не зявились, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялись своєчасно та належним чином причину неявки суду не повідомив. Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, відповідно до вимог ч. 4 ст. 169 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (ухвалює заочне рішення). Представник позивача згідно наданої заяви не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку вищевикладеним, на підставі ст.ст. 197, 224 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності позивача та відповідача в порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі. У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов'язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно зі ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Згідно зі ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст. 57, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Ухвалою Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 07.05.2015 року було відмовлено у прийнятті заяви [PERSON] «МТМ» та розяснено [PERSON] «МТМ» право на звернення до суду у порядку позовного провадження. Таким чином, у відповідності до ч. 2 ст. 101 ЦПК України суд розглядає справу в позовному провадженні. Відповідно до\~ст. 68 ЖК України,\~ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~наймач (споживач) зобов'язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Правовідносини між сторонами\~регулюються\~Законом України «Про житлово-комунальні послуги»,\~Законом України «Про теплопостачання»\~та іншими нормативно-правовими актами. Статтями\~20,\~21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~визначені обов'язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, обов'язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обов'язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Згідно зі\~ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~до числа житлово-комунальних послуг відносяться й послуги з центрального опалення. Пунктом 5 частини 2\~ст. 20 зазначеного Закону\~передбачено обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Обов'язок наймача (власника) квартири укласти договір на надання житлово-комунальних послуг та оплачувати надані послуги передбачено також пунктом 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених\~постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 8 жовтня 1992 року. Статтею 24 Закону України «Про теплопостачання»\~визначено, що до основних обов'язків споживача відноситься своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії. Такі ж положення містяться і в п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених\~Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року.\~\~ Згідно з п. 6 вказаних Правил послуги повинні відповідати: з централізованого постачання холодної та гарячої води - вимогам щодо якості і тиску води, температури гарячої води, а також розрахунковим нормам витрати води у точці розбору; а з централізованого опалення - нормативній температурі повітря у приміщеннях квартири (будинку садибного типу) за умови їх утеплення споживачами та вжиття власником (балансоутримувачем) будинку та/або виконавцем заходів до утеплення місць загального користування будинку. Відповідно до ст.ст.\~525,\~526 ЦК України\~зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Як вбачається з матеріалів справи, відповідачі не належним чином виконують свої обов'язки щодо своєчасної оплати за комунальні послуги, у зв'язку з чим станом на 01.03.2015 року сума заборгованості складає 3060,97 грн., що підтверджується розрахунком. [PERSON], [PERSON] зареєстровані за адресою: [INFO], що підтверджується довідкою виданою 12.03.2015 року ЦОА № 12. З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позов є доведеним обґрунтованим та підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до\~ст. 88 ЦПК України\~з відповідача підлягає стягненню сума судових витрат, що сплачені позивачем пропорційно до задоволених вимог.

Outcome: approved