overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-27 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON], в якому просить стягувати з нього в її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 (одна тисяча п'ятсот) гривень, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, посилаючись на те, що від шлюбу з відповідачем в них народилася одна дитина. Відповідач не надає жодної матеріальної допомоги на її утримання. Враховуючи, що позивач самостійно утримувати дитину не може, відповідач може надавати матеріальну допомогу, просить поданий позов задовольнити. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, однак в письмовій заяві зменшила свої позовні вимоги та просила стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в розмірі 1000 (однієї тисячі) гривень, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, в письмовій заяві до суду позов [PERSON] визнав повністю. Суд вважає за можливе слухати справу у відсутності сторін по наявним матеріалам справи. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно з ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Свідоцтвом про народження стверджується, що у сторін по справі народився син [PERSON], [INFO] (а.с.8). Згідно з рішенням Горохівського районного суду Волинської області від 29 травня 2018 року, [PERSON] та [PERSON] розірвали свій шлюб (а.с.9). З довідки Бужанівської сільської ради Горохівського району Волинської області від 02 липня 2018 року №689 вбачається, що на утриманні в [PERSON] знаходиться одна дитина - син [PERSON] (а.с.5). Судом встановлено, що відповідач [PERSON] допомоги на утримання дитини не надає. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що з [PERSON], [INFO], жителя [ADDRESS], (реєстраційний номер облікової картки платника податків - невідомий), слід стягувати в користь [PERSON], [INFO], жительки [ADDRESS] (реєстраційний номер облікової картки платника податків - [NUMBER]) аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 (одній тисячі) гривень щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25 липня 2018 року до досягнення дитиною повноліття. Крім того, згідно з ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути у доход держави судовий збір в сумі 704,80 гривень, так як позивач звільнена від сплати судового збору у відповідності до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року №3674-VI.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-27 00:00:00

\~ \~ \~ \~[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON]І, про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що шлюб з відповідачем зареєстрували 27.12.2002 р. В шлюбі у них народилися діти: донька Даріна, [INFO], та донька Діана, [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося хоча намагалася всіма силами зберегти сімю. Відповідач веде самостійний спосіб життя, тривалий термі проживає з іншою жінкою, подальше спільне проживання стало нестерпним, мають різні погляди на життя. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу суперечить її інтересам. Позивач просить суд винести рішення яким шлюб з відповідачем розірвати. В судове засідання позивач не зявилась, направила суду заяву в якій просить справу розглянути без її участі, позов підтримує, просить прізвище після розірвання шлюбу залишити. Представник позивача в підготовчому судовому засіданні позов підтримав, просить його задоволити. \~ \~ \~ \~Відповідач в судове засідання повторно не зявився, причини неявки суду не повідомив, про розгляд справи повідомлений належним чином. Суд вважає за можливе справу розглянути без його участі, враховуючи, що в підготовчому судовому засіданні відповідач позов визнавав. Фіксування судового процесу не здійснюється у відповідності до ч.2\~ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. Сторони зареєстрували шлюб 27.12.2002 р. у відділі РАГС Камянець-Подільського міського управління юстиції Хмельницької області, про що складено актовий запис № 841. В шлюбі в них народилися діти: донька Даріна, [INFO], та донька Діана, [INFO]. Спільне життя сторін видалось невдалим. В звязку із різними поглядами на життя, різні характери в сімї часто виникали сварки, непорозуміння. Під час спільного проживання відповідач неодноразово вчиняв проти дружини протиправні насильницькі дії, що в суді підтвердила свідок [PERSON], що також підтверджується копією вироку Камянець-Подільського міськрайонного суду від 24.05.2017 р. В звязку з неприязними відносинами сторони проживають окремо. Позивач миритися з відповідачем не бажає оскільки це суперечить її інтересам. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно \~ч.1 ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування \~жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Ч.3 ст. 56 СК України передбачено, що кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. \~ \~ \~ \~Враховуючи обставини справи, суд вважає, що подальше спільне життя й збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, а тому підстав для збереження \~сімї \~немає.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-22 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] міської ради Волинської області, в якому просить визнати її право власності в порядку спадкування за законом першої черги на житловий будинок з відповідними надвірними будівлями та господарськими спорудами, який знаходиться у м.Горохові по вул.Сокальській, 29, Волинської області, посилаючись на те, що 12 січня 2013 року помер її чоловік [PERSON]. Після його смерті позивач прийняла спадщину, є його спадкоємницею за законом першої черги, а тому просить поданий позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] міської ради в заяві до суду просить розглядати справу у відсутності їхнього представника, позовні вимоги [PERSON] визнає повністю. Суд вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з свідоцтвом про смерть, [PERSON] помер 12 січня 2013 року (а.с.5). Рішенням Горохівського районного суду Волинської області від 22 липня 2004 року було визнано право власності [PERSON] на житловий будинок і надвірні споруди, що в м.Горохові по вул.Сокальській, 29, Волинської області (а.с.4). З свідоцтва про одруження видно, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с.8). Відповідно до технічної документації на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться в м.Горохові по вул.Сокальській, 29, Волинської області, даний будинок було побудовано з дотриманням встановлених будівельних та технічних норм. Відповідно до спадкової справи після померлого [PERSON], [PERSON] після його смерті прийняла спадщину, є його спадкоємницею за законом першої черги. Інші спадкоємці спадщини після померлого [PERSON] не приймали. Отже, судом встановлено, що [PERSON] після померлого [PERSON] прийняла спадщину, є спадкоємницею його майна за законом першої черги. А тому суд вважає, що слід визнати право власності [PERSON] в порядку спадкування за законом першої черги на житловий будинок з відповідними надвірними будівлями та господарськими спорудами, який знаходиться у м.Горохові по вул.Сокальській, 29, Волинської області. Позивач в заяві до суду від стягнення судових витрат з відповідача [PERSON] міської ради відмовилася.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-10 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] міської ради Волинської області та [PERSON], в якому просить визнати її право власності в порядку спадкування за законом першої черги на житловий будинок з відповідними надвірними будівлями та спорудами, який розташований в м.Горохові по вул.Б.Хмельницького, 31, Волинської області, посилаючись на те, що 4 березня 1991 року помер її батько [PERSON]. Після його смерті позивач є спадкоємницею за законом першої черги, прийняла спадщину, а тому просить поданий позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] міської ради в заяві до суду просить розглядати справу у відсутності їхнього представника, позовні вимоги [PERSON] визнає повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явилася, в письмовій заяві до суду просить дану справу розглядати в її відсутності, позов [PERSON] визнає повністю, будинок був повністю власністю чоловіка. Суд вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з свідоцтвом про смерть, [PERSON] помер 04.03.1991 року (а.с.5). З свідоцтва про народження [PERSON] видно, що її батьками є [PERSON] та [PERSON], а згідно з копіями свідоцтв про шлюб, [PERSON] двічі одружувалась та змінила своє прізвище на [PERSON] (а.с.6,8). Технічною документацією на житловий будинок, який розташований в м.Горохові по вул.Б.Хмельницького, 31, Волинської області стверджується, що його було побудовано з дотриманням встановлених будівельних та технічних норм. Інвентаризаційною справою на об»єкт нерухомого майна за адресою м.Горохів, вул.Б.Хмельницького, 31 стверджується, що власником його був [PERSON] З відповіді [PERSON] державної нотаріальної контори від 04.03.2016 року №355/01-09 видно, що спадкової справи після померлого [PERSON] не заводилось. Отже, судом встановлено, що [PERSON] після померлого [PERSON] є спадкоємцем за законом першої черги, єдина прийняла належну їй спадщину. А тому суд вважає, що слід визнати право власності [PERSON] в порядку спадкування за законом першої черги на житловий будинок з відповідними надвірними будівлями та спорудами, який розташований в м.Горохові по вул.Б.Хмельницького, 31, Волинської області. [PERSON] в письмовій заяві до суду від стягнення судових витрат з відповідача [PERSON] міської ради відмовилася.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-29 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] міської ради, в якому просить визнати її право власності в порядку спадкування за законом першої черги на житловий будинок з надвірними господарськими будівлями та спорудами, який розташований в Берестечко, вул.Л.Українки, 24, Горохівського району Волинської області, посилаючись на те, що її чоловік [PERSON] помер 16 серпня 2009 року. Після його смерті позивач прийняла спадщину, а тому просить поданий позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] міської ради в заяві до суду просить розглядати справу у відсутності їхнього представника, позовні вимоги [PERSON] визнає повністю. Суд вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з свідоцтвом про смерть, [PERSON] помер 16.08.2009 року (а.с.3). Відповідно до свідоцтва про одруження, [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі (а.с.6). Довідкою виконавчого комітету [PERSON] міської ради від 30.04.2015 року №249 стверджується, що заповіт на житловий будинок №24 по вул.Л.Українки в м.Берестечко спадкодавцем [PERSON] не складався і не посвідчувався. Єдиними спадкодкоємцями за законом після смерті спадкодавця [PERSON] являються дружина [PERSON], дочка [PERSON] та дочка [PERSON] (а.с.4). З заяв [PERSON] та [PERSON] вбачається, що вони спадщини після померлого [PERSON] не прийняли, від її прийняття відмовилися в користь матері [PERSON] Технічною документацією на житловий будинок, який розташований в Берестечко, вул.Л.Українки, 24, Горохівського району Волинської області стверджується, що його було побудовано з дотриманням встановлених будівельних та технічних норм. З спадкової справи після померлого [PERSON] видно, що [PERSON] від успадкування вищевказаного майна відмовилася, [PERSON] після смерті свого чоловіка [PERSON] прийняла спадщину. Отже, судом встановлено, що [PERSON] після померлого [PERSON] є спадкоємницею за законом першої черги, прийняла належну їй спадщину, оскільки постійно проживала разом з ним. Інші спадкоємці за законом спадщини після померлого [PERSON] не прийняли. А тому суд вважає, що слід визнати право власності [PERSON] в порядку спадкування за законом першої черги на житловий будинок з надвірними господарськими будівлями та спорудами, який розташований в Берестечко, вул.Л.Українки, 24, Горохівського району Волинської області. [PERSON] в заяві до суду від стягнення судових витрат з відповідача [PERSON] міської ради відмовилася.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-28 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] міської ради, в якому просить визнати її право власності на земельну ділянку площею 0,0411 га (кадастровий номер 0720810100:03:001:0305), яка належала [PERSON] на підставі Державного акта на право приватної власності на землю III-ВЛ № 021554, посилаючись на те, що 17 вересня 2001 року помер її чоловік [PERSON]. Після його смерті позивач прийняла спадщину, є його спадкоємницею за законом першої черги, а тому просить поданий позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] міської ради в заяві до суду просить розглядати справу у відсутності їхнього представника, позовні вимоги [PERSON] визнає повністю. Суд вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з свідоцтвом про смерть, [PERSON] помер 17.09.2001 року (а.с.7). Свідоцтвом про одруження стверджується, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі (а.с.8). З Державного акта на право приватної власності на землю III-ВЛ № 021554 вбачається, що [PERSON] належала земельна ділянка, а технічною документацією на земельну ділянку стверджується її місцезнаходження та площа (а.с.9-13). З відповіді [PERSON] державної нотаріальної контори від 08.09.2015 року вбачається, що спадкової справи після померлого [PERSON] не заводилось. Отже, судом встановлено, що [PERSON] після померлого [PERSON] є спадкоємницею за законом першої черги, прийняла спадщину. А тому суд вважає, що слід визнати право власності [PERSON] в порядку спадкування за законом першої черги на земельну ділянку площею 0,0411 га (кадастровий номер 0720810100:03:001:0305), яка належала [PERSON] на підставі Державного акта на право приватної власності на землю III-ВЛ № 021554. [PERSON] в заяві до суду від стягнення судових витрат з відповідача [PERSON] міської ради відмовилась.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-09 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] міської ради Горохівського району Волинської області, в якому просить визнати в порядку спадкування за законом першої черги її право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та побутовими спорудами, що розташований за адресою: м.Горохів, вул.Б.Хмельницького, 60, Волинської області, а саме: А-1 житловий будинок (1965 р.п. загальною площею 74,2 кв.м.); а1 погріб (1965 р.п. загальною площею 8,2 кв.м.); а3 веранда ([INFO] загальною площею 21,2 кв.м.); Б-1 хлів (1965 р.п.); б сарай (1967 р.п.); Д вбиральня (1965 р.п.); 1 Огорожа (1970 р.п.). Мотивує свій позов тим, що 16 серпня 2011 року помер її батько, [PERSON]. Після його смерті позивач є спадкоємцем за законом першої черги, прийняла спадщину, а тому просить поданий позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] міської ради в заяві до суду просить розглядати справу у відсутності їхнього представника, позовні вимоги [PERSON] визнає повністю. Суд вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до свідоцтва про смерть, [PERSON] помер 16.08.2011 року (а.с.6). Документами про родинні відносини стверджується, що [PERSON] є дочкою [PERSON] (а.с.4). Відповідно до технічної документації на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: м.Горохів, вул.Б.Хмельницького, 60, Волинської області, даний будинок було побудовано з дотриманням встановлених будівельних та технічних норм. З відповіді [PERSON] державної нотаріальної контори від 07.09.2017 року №1690/01-09 видно, що спадкової справи після померлого [PERSON] не заводилось. Отже, судом встановлено, що [PERSON] після померлого [PERSON] прийняла спадщину, є спадкоємцем за законом першої черги. А тому суд вважає, що слід визнати в порядку спадкування за законом першої черги право власності [PERSON] на житловий будинок з надвірними будівлями та побутовими спорудами, що розташований за адресою: м.Горохів, вул.Б.Хмельницького, 60, Волинської області, а саме: А-1 житловий будинок (1965 р.п. загальною площею 74,2 кв.м.); а1 погріб (1965 р.п. загальною площею 8,2 кв.м.); а3 веранда ([INFO] загальною площею 21,2 кв.м.); Б-1 хлів (1965 р.п.); б сарай (1967 р.п.); Д вбиральня (1965 р.п.); 1 Огорожа (1970 р.п.). Позивач в заяві до суду від стягнення судових витрат з відповідача [PERSON] міської ради відмовився.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-30 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] міської ради Горохівського району, в якому просить визнати її право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з відповідними надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться в м.Берестечко, вул.Костельна (Шевченка) 3, Горохівського району Волинської області, посилаючись на те, що [PERSON] вказаний вище житловий будинок посвідчила їй заповітом. [PERSON] померла 30 грудня 1997 року. Після її смерті позивач прийняла спадщину, а тому просить поданий позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] міської ради в заяві до суду просить розглядати справу у відсутності їхнього представника, позовні вимоги [PERSON] визнає повністю. Суд вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 1235 ЦК України надається право заповідачу на призначення спадкоємців. З заповіту, складеного [PERSON] 23 квітня 1996 року, який було посвідчено секретарем Берестечківської міської ради та зареєстровано в реєстрі за №29 видно, що вона все своє майно заповіла [PERSON] (а.с.6). Згідно з свідоцтвом про смерть, [PERSON] померла 30.12.1997 року. Постановою державного нотаріуса від 23 грудня 2016 року №2371/02-31 [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказане вище майно, оскільки спадкодавець не подав документи на оформлення спадщини в повному обсязі (а.с.10). Довідкою [PERSON] міської ради від 15.12.2016 №1165 стверджується, що заповіт на житловий будинок №3 п вул.Костельна в м.Берестечко спадкодавцем [PERSON] посвідчений у міській раді 23.04.1996 року за р№29, не змінений і не скасований. Єдиним спадкоємцем за заповітом після померлої [PERSON] являється [PERSON] (а.с.8). Відповідно до технічної документації на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: м.Берестечко, вул.Костельна (Шевченка) 3, Горохівського району Волинської області, даний будинок було побудовано з дотриманням встановлених будівельних та технічних норм. З спадкової справи після померлої [PERSON] видно, що [PERSON] після її смерті є спадкоємцем за заповітом, прийняла спадщину. Отже, судом встановлено, що [PERSON] після померлої [PERSON] прийняла спадщину, є її спадкоємцем за заповітом. А тому суд вважає, що слід визнати право власності [PERSON] в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з відповідними надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться в м.Берестечко, вул.Костельна (Шевченка) 3, Горохівського району Волинської області, як на спадкове майно після померлої [PERSON]. Позивач в заяві до суду від стягнення судових витрат з відповідача [PERSON] міської ради відмовилася.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-10 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] міської ради Київської області, [PERSON] районної ради Київської області, треті особи: Комунальне підприємство «[PERSON] районна центральна лікарня», управління комунальної власності [PERSON] міської ради Київської області про визнання права на приватизацію житлового приміщення. Позивач зазначала, що вона засилилась в кімнату № 74 гуртожитку по вул. Шевченка, 12-а в м. Бровари на підставі ордеру на кімнату в сімейному гуртожитку від 19.01.1988 р. на імя її чоловіка [PERSON] Ордер видано на підставі рішення виконавчого комітету [PERSON] міської ради народних депутатів від 19 січня 1988 року. В 1995 році вони розлучилися і позивач взяла прізвище [PERSON]. Після розлучення залишилася проживати в зазначеній кімнаті № 74. Іншого житла не має. Позивач стоїть на квартобліку з 1988 року, як молодий спеціаліст. З того часу і до тепер вона фактично проживає та зареєстрована за вказаною адресою. Доказами, що підтверджують вказану обставину є: довідка про відсутність у неї прав власності на нерухоме майно від 28.09.11 р. № 6100; довідка № 78 від 17.06.2015 р. про те, що вона перебуває на квартирному обліку; довідка № 417 від 06.05.2011 р. з Ощадного банку України про те, що вона не одержувала приватизаційні чеки.

Outcome: partial