Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-22 00:00:00

Адвокат Воронко Віталій Васильович від імені та в інтересах [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа [PERSON] . В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що [INFO] помер дід заявника [PERSON] , дочкою якого є її матір [PERSON] . Заявник є дочкою [PERSON] . За життя 25.02.1995 року дід заявника склав заповіт, відповідно до якого заповів заявнику та її матері своє майно. На день складання заповіту заявнику було 11 років та вона носила прізвище [PERSON] . Вона звернулася з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом до Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори, проте нотаріус запропонував надати документи, які б підтверджували зміну її прізвища з [PERSON] на [PERSON] . З цим у заявника виникли труднощі, оскільки у неї відсутнє свідоцтво про укладення шлюбу з її першим чоловіком [PERSON] , т.я. після розірвання шлюбу свідоцтво забрали в органах ДРАЦС, а їй було видано свідоцтво про розірвання шлюбу. Після розірвання шлюбу вона вдруге вийшла заміж та взяла прізвище [PERSON] . Заявник звернулась до Сєвєродонецького міського відділу ДРАЦС ГТУЮ в Луганській області за поновленням актового запису про шлюб з [PERSON] , проте їй надали висновок про неможливість поновити відповідний актовий запис. З урахуванням уточнених вимог просив суд встановити факт належності [PERSON] заповіту від 25.02.1995 року, зробленого [PERSON] на ім`я [PERSON] . Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Представник заявника адвокат Воронко В.В. надав заяву про розгляд справи без його участі. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала заяву, в якій зазначила, що дійсно вона є матір`ю [PERSON] та донькою [PERSON] . Не заперечувала проти задоволення заявлених вимог. Просила розглянути справу без її участі. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне. Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Як вбачається з матеріалів справи, що звернення заявника до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу є необхідним для реалізації нею свого права на отримання спадщини після смерті діда, оскільки в інший спосіб вона не може встановити даний факт. 25.02.1995 року [PERSON] склав нотаріально посвідчений заповіт, відповідно до якого заповів в рівних частках усе своє майно, яке буде належати йому на день його смерті [PERSON] та [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер в м. Луганську, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 06.08.2019 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по Сватівському району та місту Голубівка Головного територіального управління юстиції у Луганській області. [PERSON] є дочкою [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 21.03.1964 року Камяно-Бродським ЗАГС м. Луганська та копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 23.10.1982 року Жовтневим райвідділом ЗАГС м. Ворошиловграда. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 09.11.1983 року Палацом Щастя м. Ворошиловграда. Згідно з копією паспорта [NUMBER] на ім`я [PERSON] , [INFO] , вона 23.10.2004 року зареєструвала шлюб з [PERSON] , що підтверджується записом відділу ЗАГС м. Луганська від 23.10.2004 року. Згідно з копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданого 31.10.2006 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 31.10.2006 року, про що зроблено актовий запис №630. Після реєстрації розірвання шлюбу їй присвоєно прізвище [PERSON] . 20.10.2007 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] та отримала прізвище [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції. Заявник [PERSON] позбавлена можливості документально підтвердити факт реєстрації шлюбу з [PERSON] , що підтверджується копією висновку про поновлення актового запису від 12.05.2017 року №52/17.10-75, зробленого Сєвєродонецьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, згідно з яким їй було відмовлено в поновленні актового запису про шлюб, укладений 23.10.2004 року з [PERSON] . На підтвердження факту реєстрації шлюбу з [PERSON] ). суду було надано копію довідки про реєстрацію шлюбу від 29.08.2019 року №26.1/1637.10-03, видану Відділом урочистої реєстрації шлюбів і народжень Луганського міського управління юстиції так званої самопроголошеної Луганської народної республіки, відповідно до якої [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 23.10.2004 року, актовий запис 885. Суд враховує, що місто Луганськ станом на час розгляду цієї справи знаходиться на тимчасово окупованій території України та відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року №1085-р входить до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. При цьому суд вважає за можливе застосувати загальні принципи («Намібійські винятки»), сформульовані в рішеннях Міжнародного суду ООН та Європейського суду з прав людини, в контексті оцінки документів про смерть особи, виданих закладами, що знаходяться на окупованій території, як доказів, оскільки розуміє, що можливості збору доказів щодо факту смерті особи на окупованій території можуть бути істотно обмеженими, у той час як встановлення цього факту має істотне значення для реалізації цілої низки прав людини, включаючи право власності (спадкування), право на повагу до приватного та сімейного життя тощо. Таким чином, з наведеного вбачається, що дійсно [PERSON] після реєстрації шлюбу з [PERSON] змінила своє прізвище на [PERSON] , проте після розірвання зазначеного шлюбу вона вийшла заміж вдруге за [PERSON] та змінила прізвище [PERSON] на [PERSON] . Оцінюючи докази, надані заявником, суд відзначає, що дійсно за відсутності свідоцтва про реєстрацію шлюбу між [PERSON] та [PERSON] , остання дійсно позбавлена можливості довести в органах нотаріату факт родинних відносин, а тому беручи до уваги обставини, встановлені в судовому засіданні у сукупності з наданими доказами, в тому числі копію довідки від 29.08.2019 року №26.1/1637.10-03, видану Відділом урочистої реєстрації шлюбів і народжень Луганського міського управління юстиції так званої самопроголошеної Луганської народної республіки, про реєстрацію шлюбу між [PERSON] та [PERSON] 23.10.2004 року, вважає, доведеним факт належності [PERSON] заповіту від 25.02.1995 року, зробленого [PERSON] на ім`я [PERSON] . З огляду на зазначене, суд вважає, що заява [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документу підлягає задоволенню. Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 ЦПК України судові витрати по справі заявнику не відшкодовуються, оскільки іншого не встановлено законом.

Outcome: approved