Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-18 00:00:00

[PERSON]\~у травні\~2018\~року звернулася\~до суду\~із вказаним\~позовом,\~в обґрунтування якого зазначила, що 04 серпня 2009 року в с. Іванівка Вовчанського району Харківської області помер її батько [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина. У звязку із тим, що на момент смерті батька, спадкове майно, яке б належало йому при житті було відсутнє, у встановлений шестимісячний строк вона не зверталась із відповідною заявою про прийняття спадщини. У квітні 2018 року їй стало відомо, що при перевірці архівних документів, знайшовся сертифікат на право на земельну частку пай на імя її батька [PERSON] Крім неї спадкоємцями першої черги також є її брати [PERSON], [PERSON], [PERSON], які на спадщину не претендують. Брат [PERSON] звертався до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але спадщину не оформив. Вважає, що вона пропустила строк для подання заяви з поважної причини, а тому просила визначити їй додатковий строк, для подання відповідної заяви про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON], терміном три місяці. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позові. Зазначила, що вона знала про смерть батька, однак не подавала відповідну заяву про прийняття спадщини, оскільки не знала про наявність у померлого права на земельну частку (пай). Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи сповіщався завчасно та належним чином. Надав суду заяву у якій не заперечував проти позовних вимог. Просив справу розглядати без його участі. Третя особа [PERSON] у судовому засіданні не заперечував проти задоволення позовних вимог, вважав, що його сестра [PERSON] має право на спадщину після померлого батька. Третя особа [PERSON] під час судового розгляду заперечив проти задоволення позовних вимог, вказавши на відсутність поважних причин для поновлення строку щодо подання заяви про прийняття спадщини. Представник третьої особи [PERSON] [PERSON] не заперечувала проти задоволення позовних вимог, вважаючи що всі діти мають право отримати свою частку у спадковому майні. \~\~\~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Згідно ст. ст. 4, 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду по захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні й суспільні інтереси в спосіб, визначений законами України. Як встановлено під час судового розгляду, відповідно до фотокопії свідоцтва про смерть серії І-ВЛ за № 633033, виданого повторно Вовчанським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області - [PERSON] помер 04 серпня 2009 року (а.с. 6). Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому право на земельну частку (пай) на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ХР № 0053932, зареєстрований 31 жовтня 1996 року за номером 217 (а.с. 8). Із заявою про прийняття спадщини після померлого [PERSON], 30 січня 2010 року до державної нотаріальної контори звернувся [PERSON] Згідно фотокопій свідоцтва про народження серії І-ВЛ за № 374576 та свідоцтва про укладення шлюбу серії ІІІ ВЛ за № 344204, позивач [PERSON] є донькою померлого [PERSON] (а.с. 9-10). Відповідно до ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що [PERSON] із відповідною заявою до нотаріальної контори у встановлений ст. 1270 ЦК України строк не зверталась за прийняттям спадщини і фактично не прийняла спадщину після смерті батька [PERSON] За правилами ч. ч. 1, 3 ст. 1272 ЦК України у разі, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Звертаючись до суду з позовом, позивач зазначила поважністю причини пропуску строку для прийняття спадщини те, що їй не було відомо, про наявність у батька права на земельну частку (пай). Проте поважними причинами пропуску строку визнаються ті, які пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов'язані з тривалими відрядженнями, у тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Однак наведена позивачем причина пропуску строку для прийняття спадщини, а саме необізнаність щодо наявності у неї майнових прав на земельну частку (пай) після смерті батька, не може бути визнана поважною відповідно до положень ч. 3 ст. 1272 ЦК України. Позивач на момент відкриття спадщини знала про смерть батька та не була позбавлена можливості своєчасно звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем не надано належних та допустимих доказів щодо наявності у неї об'єктивних, істотних, непереборних перешкод для подання заяви про прийняття спадщини, а тому відсутні правові підстави для визначення [PERSON] додаткового строку для прийняття спадщини. Посилання позивача на необізнаність щодо наявності у неї майнових прав на земельну частку (пай) після смерті батька не заслуговують на увагу, оскільки це не пов'язано з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для реалізації права на спадщину шляхом подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори з серпня 2009 року. Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму Узагальненні «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 01 березня 2013 року зазначив, що судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини як необізнаність особи про наявність спадкового майна, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, які передбачають рівність прав сторін щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості та обовязок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. \~\~\~\~\~\~\~\~ Таким чином, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, суд приходить до висновку про необгрунтованість позовних вимог та відмови у їх задоволенні. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: dismissed