Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-11 00:00:00

[PERSON] через свого представника [PERSON] звернулася до Чугуївського міського суду Харківської області з позовною заявою про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, в якій просить суд визнати [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , 2001 року народження, [PERSON] , 2001 року народження, [PERSON] , 2006 року народження, [PERSON] , 2012 року народження, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , 2006 року народження, [PERSON] , 2013 року народження, [PERSON] , 2013 року народження, такими, що втратили право користування житловим будинком [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що їй на праві приватної власності належить житловий будинок [ADDRESS] . У даному житловому будинку який належить Позивачу на праві приватної власності, зареєстровані Відповідач 1 по справі та її діти: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , а також Відповідач 2 та її діти: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Однак фактично [PERSON] . Відповідач 1 та її діти за вказаною адресою ніколи не мешкали та не мешкають до цього часу, [PERSON] не мешкає за вказаною адресою з 2000 року, а її діти ніколи за вказаною адресою не проживали. В будинку особистих речей відповідачів не має, жодної участі в сплаті комунальних послуг вони не приймають. [PERSON] , як власник, не має можливості в повній мірі реалізувати своє право, встановлене Конституцією України та законом, на вільне володіння, користування та розпорядження своїм майном. Позивач через свого представника надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. (а.с. 54). Від голови Малинівської селищної ради Чугуївського району Харківської області до суду надійшли клопотання про розгляд справи без участі їх представника, поданих як від третіх осіб по справі. Заперечень в клопотаннях не зазначено (а.с. 169,189). Відповідачі в судове засідання повторно не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили. Відповідачі про дату та час розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином, шляхом направлення судових повісток. Також, відповідачі викликалися до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Враховуючи, що відповідно до положень ст. 128 ЦПК України, з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, а також те, що позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, а відповідачі відзиви не подали, наявні всі умови, встановлені ст. 280 ЦПК України, які необхідні для ухвалення заочного рішення. Таким чином, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність відповідачів за доказами, що містяться в матеріалах справи при заочному розгляді справи відповідно до положень ст. 281 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, які є належними, допустимими і достовірними, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи із наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивачу, [PERSON] , на праві приватної власності належить житловий будинок [ADDRESS] , що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна (а.с.9,10). У даному житловому будинку [ADDRESS] , який належить Позивачу на праві приватної власності, зареєстровані Відповідач 1 по справі та її діти: [PERSON] , 2001 року народження, [PERSON] , 2001 року народження, [PERSON] , 2006 року народження, [PERSON] , 2012 року народження, а також Відповідач 2 та її діти: [PERSON] , 2006 року народження, [PERSON] , 2013 року народження, [PERSON] , 2013 року народження (а.с. 11). Згідно акту обстеження домоволодіння по [ADDRESS] від 27.03.2018 року під час виходу на місце опитування сусідів стало відомо, що [PERSON] 1974 року народження власником будинку [ADDRESS] було видано дозвіл на тимчасову реєстрацію з 1991 року по 1993 рік лише на час навчання, але вона зловживає правами громадянина та продовжує користуватися реєстрацією хоча за даною адресою ніколи не мешкала та не мешкає до теперішнього часу, так як і її діти [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . В результаті обстеження також було з`ясовано, що [PERSON] 1987 року народження зареєстрована за даною адресою, але не мешкає з 2000 року, її діти [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] зареєстровані формально але ніколи не проживали по [ADDRESS] . Вищевказані обставини також підтверджуються актом про обстеження домоволодіння від 26.11.2017 року (а.с.128), актом про обстеження домоволодіння від 05.06.2018 року (а.с.133), актом обстеження домоволодіння від 03.08.2016 року (а.с.12). Відповідно до довідки КП «Малинівка» від 07.11.2017 року в будинку зареєстровані але не проживають [PERSON] та [PERSON] та їх діти з 01.01.2000 по теперішній час. В зв`язку з цим вивіз твердих побутових відходів не здійснюється (а.с.134). Відповідно до листа Чугуївського ВП ГУ НП в Харківській області №3426/119-19 від 20.08.2018 року (а.с.135), згідно інформаційно-пошукової системи «АРМОР» [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] не зверталась до Чугуївського ВП із заявами або скаргами щодо вчинення перешкод особисто для них та їх дітей в користуванні та проживанні в будинку за адресою: [ADDRESS] [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до довідки від 13.07.2018 року №37 Малинівського ДНЗ (ясел-садку) діти Відповідачів не відвідували та не відвідують Малинівський дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) (а.с.137). Згідно повідомлення від 11.07.2018 року №01-28/206 КЗ «Малинівський ліцей №1» діти Відповідачів у навчальному закладі КЗ «Малинівський ліцей №1» не навчалися і нині не навчаються (а.с.138) Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Згідно ст. 391 ЦК України, передбачено право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Стаття 383 Цивільного Кодексу України передбачає, що власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання та проживання членів своєї сім`ї. Статтею 321 ЦК України передбачена непорушність права власності, отже ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідачі не є членами сім`ї Позивача. Згідно із ст. 71 ч. 1 Житлового Кодексу УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається житлове приміщення лише протягом шести місяців, а згідно ст.72 цього Кодексу визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Таким чином, оскільки Відповідачі та їх діти фактично у будинку не проживають, не сплачують плату за користування житловим приміщенням і комунальні послуги, не несуть інших витрат по утриманню будинку та, враховуючи те, що у Позивача з Відповідачами не було ніяких письмових домовленостей стосовно проживання у вищевказаному будинку вони вважаються такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 29 Цивільного Кодексу України місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.04.1985 року «Про деякі питання що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», коли особа була відсутня понад встановлені строки без поважних причин, то суд вправі визнати її такою, що втратила право на жилу площу. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. На підставі викладеного і

Outcome: approved