Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-06 00:00:00

[PERSON] (надалі «Позивач) звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до ТОВ Лакі Стар Тревел (надалі- Відповідач) про стягнення коштів, в якому просив стягнути з ТОВ Лакі Стар Тревел в користь [PERSON] 37490,65 грн. завданих матеріальних збитків. Представником позивача 07.03.2017 року подано заяву про розгляд справи у їх відсутності. Представник Відповідача в судове засідання не зявився, про причини неявки суду не сповістив, про дату та час судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке повернулось на адресу суду з відміткою про отримання. ( а.с.34). Частиною 4 статті 169 ЦПК України визначено, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до частини 1 статті 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відтак, виходячи зі змісту частини 4 статті 169 та частини1 статті 224 ЦПК України, а також того, що Відповідач про причини неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не подав, зважаючи на заяву Позивача, в якій він просив розглядати справу у його відсутності, з огляду на подання Позивачем достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін, Суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Відповідно до частини 2 статті 197 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Проаналізувавши викладені в позовній заяві пояснення Позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, Судом встановлено наступне. 20.10.2015 року між ТОВ Лакі Стар Тревел та [PERSON] укладено договір №2015/010 від 20.10.2015 року про надання інформаційно-консультаційних та організаційних послуг. Згідно умов даного договору ТОВ Лакі Стар Тревел як Виконавець за відповідну плату зобовязувався надати [PERSON] як Замовнику, комплекс послуг, зокрема участь у програмі Work and Travel USA. Відповідачем не виконано п. 8.4.5 умови даного договору та не повернув кошти позивачу, згідно заяви Замовника. Обовязок щодо повернення коштів Замовнику чітко визначений договором у розділі 8Відповідальність, санкції та рекламації та згідно п.8.4.5 яким передбачено, що у разі випадку отримання Замовником, відмови у наданні вїзної візи в консульстві США, Виконавець повертає Замовнику, решту суми еквівалентну 1200 дол. США. З матеріалів справи випливає, що Позивачем було належно виконано всі умови договору№2015/010 від 20.10.2015 року про надання інформаційно-консультаційних та організаційних послуг. Згідно п.3 Договору Умови та порядлк надання послуг, п.3.2. Послуги за цим договором надаються виключно після здійснення Замовником відповідної оплати завданих послуг. Розмір оплати послуг визначається Додатком №1 до договору та становить 1700 доларів США і сплачується в два етапи. Дана оплата Позивачем проведена в повному обсязі згідно квитанцій від 22.10.2015 року на суму еквівалентну 400 дол. США та 17.12.2015 року на суму еквівалентну 1250 дол. США. 15.03.2016 року консульством США йому було відмовлено у наданні вїзної візи та надано офіційну відмову. 21.03.2016 року Позивач звернувся до Відповідача з заявою про повернення коштів у відповідності до п. 8.4.5. Договору, на що йому було зазначено, що повернення коштів буде проводитись 30.09.2016 року, а за наявності коштів можливо і раніше. 29.09.2016 року Позивач звернувся в офіс до Виконавця по договору щодо можливості одержання коштів, на що йому повідомив працівник ТОВ Лакі Стар Тревел, що не можуть знайти його заяву від 21.03.2016 року та запропонували повторно подати таку заяву, що Позивачем і було зроблено. У відповідності до умов договору розрахунок між Виконавцем та Замовником проводиться протягом трьох днів з дня отримання вимоги про оплату. Станом на 08.12.2016 року заява про повернення коштів залишається без виконання , кошти Позивачу не повернуто. Відповідно до п.5.4.2. Договору Виконавець зобовязаний надати послуги замовлені згідно цього договору в обсягах, на умовах та у строки, передбачені цим договором, згідно п. 5.4.7. у разі порушення своїх зобовязань за цим договором відшкодувати замовнику нанесені своїми діями збитки. Збитками в даній ситуації є протиправні дії Виконавця в частині неповернення коштів, що напряму передбачено п.8.4.5, що у разі випадку отримання Замовником відмови у наданні вїзної візи в консульстві США, Виконавець повертає Замовнику решту суми еквівалентну 1200 дол. США, дана умова договору є обовязком для Виконавця. За зазначених вище обставин Виконавець зобовязаний повернути Замовнику кошти еквівалентні 1200 дол. США. При виконанні Договору №2015/010 від 20.10.2015 року про надання інформаційно-консультаційних та організаційних послуг, ТОВ Лакі Стар Тревел, як Виконавець за відповідну плату зобовязувався надати [PERSON]Ю, як Замовнику, комплекс послуг для участі у програмі Work and Travel USA. Як вбачається з п.2.1. Виконавець мав надати комплекс послуг в який і входило підготовка до участі у проходженні співбесіди у Консульстві США в Україні, а відповідно і належне заповнення документів, які подаються у дане консульство. Згідно відмови у відкритті неімміграційної візи від 15.03.2016 року причиною відмови було зазначено не рівень знання та володіння мовою, а саме неналежне подання документів та його неповного переліку, з чого випливає, що Відповідач неналежно виконав умови договору в цій частині, хоча брав на себе такі зобовязання та отримав відповідні кошти. Позивач вважає, що кошти в сумі 160 дол. США, які він сплатив на вимогу Відповідача для проходження співбесіди в консульстві США, згідно квитанції від 19.02. 2016 року в сумі 4320,0 грн. еквівалентного курсу долара США станом на 19.02.2016 року також підлягають поверненню. Позивач в позові зазначив, що з моменту звернення до Відповідача з заявою від 21.03.2016 року пройшло 9 місяців, тобто щодо даної суми підлягає застосування нарахування 3% річних. З матеріалів справи випливає, що розмір грошового зобовязання становить 32441,4 грн., термін неповернення становить 9 місяців, 32441,4 грн. Х 3% річних:12 місяців Х на 9 місяців=729,25 грн. Розмір суми, який підлягає відшкодуванню становить: -1200 дол. США х27,0345 грн.=32441,4 грн. - сума, що підлягає поверненню згідно п.8.4.5.; 32441,4 грн. х 3% річних: 12 місяців х 9 місяців =729,25 грн. - сума 3% річних, 160 дол. США, які позивач сплатив самостійно на вимогу Виконавця для проходження співбесіди в консульстві США, згідно квитанції від 19.02.2016 року в сумі 4320,0 грн., а відповідно - 4320,0 грн. Загальна сума становить 37 490,65 грн. Відповідно до ст. 509 ЦК України\~зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 524 ЦК України: 1. зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. 2.Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті. Відповідно до ст. 533 ЦК України: 1.Грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. 2.Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. 3.Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Загальні умови виконання зобовязань визначено статтею 526 ЦК України. Так, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту (частина 1 статті 527 ЦК України). Згідно з частиною 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною 1 статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно з п.4 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання у відповідача настають правові наслідки, передбачені договором або законом, зокрема відповідач зобовязаний відшкодувати понесені збитки. Відповідно до ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобовязання не допускається. Відповідно до ст. 625 ЦК України: 1. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. 2.Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Проаналізувавши матеріали справи, враховуючи вимоги чинного законодавства України, суд дійшов висновку про те, що вимога Позивача до ТОВ Лакі Стар Тревел про стягнення збитків завданих невиконанням умов договору є обгрунтованою і підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до частини 1, 2, 3 статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина 4 статті 60 ЦПК України). Враховуючи вищезазначене, проаналізувавши матеріали справи, враховуючи вимоги чинного законодавства України, суд дійшов висновку про те, що вимога Позивача є обгрунтованою та підлягає задоволенню. Відповідно до частини 1 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відтак, стягненню з ТОВ Лакі Стар Тревел підлягає сплачена Позивачем сума судового збору в розмірі 551,20 грн. На підставі наведеного, відповідно до 526, 527 ч.1, 610, 611, 623 Цивільного Кодексу України, ст. ст. 3, 118-120 ЦПК України,

Outcome: approved