Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-25 00:00:00

[PERSON] пред'явила до суду позов шляхом подання позовної заяви до [PERSON], яку в подальшому уточнила та в остаточній редакції просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 21 травня 2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Комінтернівського районного управління юстиції міста Харкова за актовим записом №161; стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у розмірі 2000 гривень щомісяця, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 21 травня 2005 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейні відносини та обовязки з ведення господарства та виховання дітей, сварки, фізичні образи з боку відповідача. З вересня 2017 року шлюбні відносини між позивачем та відповідачем припинені, з листопада 2017 року сторони проживають окремо. Позивач зазначає, що [PERSON] не має регулярного стабільного доходу, протягом тривалого часу останній самоусунувся від необхідності матеріально забезпечувати родину, зароблені відповідачем кошти взагалі не надавалися ним для потреб сім'ї, тому у позивача є підстави вважати, що відповідач і в подальшому в добровільному порядку буде ухилятися від матеріального утримання дітей. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 07 вересня 2018 року у задоволенні клопотання [PERSON] про звільнення її від сплати судового збору за подання до суду позовної заяви про розірвання шлюбу відмовлено. Позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей було залишено без руху, позивачу наданий строк для усунення недоліків 10 днів з дня вручення копії ухвали. В установлені законом строки позивач усунула зазначені в ухвалі суду недоліки. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 08 листопада 2018 року провадження у справі відкрито, розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено проведення підготовчого засідання. Позивач в підготовче засідання не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності в якій позовні вимоги, з урахуванням уточнень, підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач, який був повідомлений про день, час та місце проведення підготовчого засідання в порядку ч. 1 ст. 130 ЦПК України, у підготовче засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, в якій позовні вимоги [PERSON], з урахуванням уточнень, визнав повністю. Інших заяв та клопотань від відповідача не надійшло. Враховуючи, що в підготовче засідання не зявились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 21 травня 2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Комінтернівського районного управління юстиції міста Харкова за актовим записом №161, під час державної реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище з «Довгопола» на «Козир» (свідоцтво про шлюб серії І-ВЛ №011233, видане 21 травня 2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Комінтернівського районного управління юстиції міста Харкова). Від шлюбу сторони мають малолітніх дітей [PERSON], [INFO] ( свідоцтво про народження серії І-ВЛ №015785, видане 24 червня 2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Комінтернівського районного управління юстиції міста Харкова) та [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії 1-ВЛ №087417, видане 01 серпня 2007 року Комінтернівським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції). Малолітні діти [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], проживають разом зі своєю матір'ю [PERSON], що не заперечувалося сторонами в ході розгляду справи. За змістом положень ч. 1\~ст.\~24\~СК України та ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4\~ ст. 56 СК України\~ передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх до збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і зберігання шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу та фактичні взаємовідносини подружжя, вважає подальше сімейне життя подружжя і збереження сім'ї неможливим. Відповідно до\~ст. 113 СК України\~особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач [PERSON] у своїй заяві просить після розірвання шлюбу її прізвище залишити без змін. Щодо вимог позивача про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст.\~141\~СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. За змістом ч. 3 ст. ст. 181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1\~ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства»\~на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, отже, і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у\~Сімейному кодексі України. Частинами 1, 2 ст.182 Сімейного кодексу України\~передбачено,\~що при\~визначенні розміру\~аліментів суд\~враховує:\~1)\~стан здоров'я\~та матеріальне\~становище дитини;\~2)\~стан здоров'я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів;\~3)\~наявність у\~платника аліментів\~інших дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина;\~3-1)\~наявність рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів;\~3-2)\~доведені стягувачем\~аліментів витрати\~платника аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів;\~4)\~інші обставини,\~що мають\~істотне значення.\~Розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідачем в ході розгляду справи не надано суду доказів на підтвердження того, що він офіційно працевлаштований, має постійний, регулярний дохід, а також відомості щодо наявності на його утриманні інших неповнолітніх дітей та непрацездатних батьків. Докази, які свідчать про наявність підстав для звільнення від обовязку утримувати дітей в матеріалах справи відсутні, заперечень щодо розміру аліментів відповідачем також не надано. Враховуючи всі вищевикладені обставини, а також рівний обов'язок батьків щодо утримання дітей, прожитковий мінімум, встановлений\~Законом України\~«Про державний\~бюджет України\~на 2018\~рік» для дітей віком від 6 до 18 років, який станом на 26 грудня 2018 року становить 2027 гривень, та у звязку з відсутністю даних щодо наявності у відповідача будь-якого доходу, а також визнання останнім позову, суд вважає необхідним встановити розмір аліментів на утримання малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 гривень щомісячно, але не менще, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи із дня пред'явлення позову до суду, а саме 05 вересня 2018 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до п. 1 ч. 1\~ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Згідно ч.2\~ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. \~Відповідно до вимог ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадках визнання позову відповідачем. Відповідачем надана заява про визнання позову, а тому суд вважає можливим ухвалити рішення у підготовчому засіданні. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог\~ст. 141 ЦПК України. Суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 704,80 гривень за подання до суду позовної заяви про розірвання шлюбу. Витрати по сплаті судового збору у розмірі 704,80 гривень за подання до суду позовної заяви про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей суд стягує з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного і

Outcome: approved