Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-27 00:00:00

[PERSON] у своєму позові посилається на те, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 27.12.2005 року, зареєстрованому виконавчим комітетом Білоусівської сільської ради Сокирянського району Чернівецькій області по актовому запису за №13. Від спільного проживання мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . На даний час спільним сімейним життям не проживають. Сім`я розпалася по тій причині, що вони з відповідачем не знайшли взаєморозуміння, втратили повагу одне до одного, різні погляди на сімейне життя. Поновлювати сімейні відносини позивачка не бажає, оскільки на даний час шлюбних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, можливості примирення не вбачає, тобто подальше їх з відповідачем життя як подружжя є неможливе і збереження шлюбу суперечить її інтересам. Крім цього посилається на те, що діти проживають з нею та знаходяться на її утриманні. Між ними не досягнуто згоди про розмір добровільної сплати аліментів. Просила суд: розірвати шлюб між нею та відповідачем, після розірвання шлюбу не бажає змінювати прізвище на дошлюбне; стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 1500,00 грн. на кожну дитину щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви та до досягнення дітьми повноліття; судові витрати по сплаті судового збору бажає стягнути з відповідача. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, проте подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує повністю, просила розглянути справу без її присутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з`явився, проте подав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав повністю, просив розглянути справу за його відсутності. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Підстав, передбачених ч.2 ст.223 ЦПК України, для відкладення розгляду справи не встановлено, у зв?язку з чим судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають між собою у шлюбі, зареєстрованому 27.12.2005 року виконавчим комітетом Білоусівської сільської ради Сокирянського району Чернівецькій області по актовому запису за №13 (повторне свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 08.12.2020 року). Судом встановлено, що відповідач - [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] від 23.01.2006 року та серії [NUMBER] від 20.08.2013 року. Сім`я сторін фактично розпалась, поновлювати її позивачка не бажає, збереження шлюбу не відповідає її інтересам. Згідно ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу, не допускається. Виходячи з цього, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту недоторканість. Таким чином, у суду відсутні підстави для примусового збереження сім`ї між сторонами при наявності категоричного заперечення щодо цього позивачки. Відповідач ухиляється від надання позивачці матеріальної допомоги на утримання дітей в добровільному порядку. Стаття 180 СК України передбачає обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до вимог ст.182 СК України суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище відповідача. На підставі ч.1 ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегульований, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір аліментів, суд, враховуючи положення ст.182 СК України, вважає, що з відповідача, який не має постійної роботи та стабільних заробітків, слід стягувати аліменти на користь позивачки на неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 1500,00 грн. на кожну дитину щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення ними повноліття. При цьому, суд виходить з розумності та достатності вищезазначеного розміру аліментів, необхідних для задоволення потреб позивачки на утримання неповнолітніх дітей, а також з реальної можливості відповідача такий розмір аліментів сплачувати щомісячно, не порушуючи прав останнього. За таких обставин, позовні вимоги підлягають до задоволення зі стягненням з відповідача на користь позивачки та на користь держави судового збору.

Outcome: approved