Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-04 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до Берегівського районного суду з позовом до виконавчого комітету Варівської сільської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, зазначивши, що 08 вересня 2015 року померла їх мати [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на належний останній на праві власності житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: Закарпатська обл., Берегівський р-н, с. Вари, вул. Задор, 74 (далі будинок). Чоловік померлої (батько позивачів) [PERSON] помер ще 15 жовтня 1994 року. Позаяк позивачі були єдиними спадкоємцями їх померлої матері, вони були впевнені, що прийняли спадщину автоматично після її смерті і що для цього їм не потрібно було вчиняти жодних додаткових дій. Крім того, знаючи, що саме по собі оформлення спадщини не є безплатним, вони були змушені відкладати візит до нотаріуса, щоб назбирати хоч якісь гроші з пенсії, яка для обох із них є єдиним джерелом доходу. У березні 2016 року вони звернулися до Берегівської державної нотаріальної контори Закарпатської області для оформлення права на спадщину, однак їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в звязку з пропущенням строку для прийняття спадщини та запропоновано звернутися до суду для визначення додаткового строку для подання заяви про її прийняття. Таким чином, позивачі через свою юридичну необізнаність та скрутне фінансове становище пропустили строк для прийняття спадщини після смерті матері. Позивачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не зявилися, при цьому подали до суду заяву, в якому просили справу розглянути без їх участі, позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити. Представник відповідача виконавчого комітету Варівської сільської ради в судове засідання також не зявився, згідно поданого листа просили суд розглянути справу без участі їх представника, за наявними у матеріалах справи документами. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного. 08 вересня 2015 року померла мати позивачів [PERSON]. Після смерті останньої відкрилася спадщина на її майно. Судом встановлено, що позивачі [PERSON] та [PERSON], які є спадкоємцями за померлою матірю, пропустили шестимісячний строк подачі заяви про прийняття спадщини. Однак, як вбачається із матеріалів справи, пропуск строку був викликаний по тій причині, що позивачі вважали, що вони автоматично прийняли спадщину, тобто із-за їх юридичної необізнаності, а також скрутного матеріального становища. Відповідно до частини першої статті 1269 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно з частинами першою, другою статті 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Водночас, частиною третьою статті 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як розяснив Пленум Верховного Суду України в пункті 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Таким чином, суд приходить до висновку, що причина пропуску строку для прийняття спадщини позивачками [PERSON] та [PERSON] є поважною, тому позов слід задовольнити та визначити додатковий строк у один місяць, який достатній для подання ними заяви про прийняття спадщини. На підставі наведеного та

Outcome: approved