Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-21 00:00:00

[PERSON] звернулася у Малиновський районний суд м. Одеси з позовом до ТОВ „НАДІЯ, про захист прав споживачів та стягнення матеріальної та моральної шкоди. Представник ТОВ „НАДІЯ у судовому засіданні, у позовних вимогах в частині стягнення моральної шкоди просив відмовити в іншій частині позовних вимог позов визнав. [PERSON] у судове засідання не з'явилася, однак надала до суду заяву в якій просила слухати справу у її відсутність, свої позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Суд перевіривши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. [PERSON], на праві власності належить автомобіль марки „Аисіі А6, реєстраційний номер [NUMBER]. 21 грудня 2008 року автомобіль [PERSON] в результаті дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений, після чого вона звернулася до офіційного дилера „Аисіі АО в місті Одесі - ТОВ „НАДІЯ. 22 січня 2008 року автомобіль був доставлений на ремонт до ТОВ „НАДІЯ де був складений перелік необхідних для ремонту запчастин. Потім позивачкою 08 грудня 2009 року було сплачено грошову суму в розмірі 79 500 гривень з метою замовлення та придбання відповідачем необхідних для ремонту її автомобіля запчастин та матеріалів. Згідно замовлення наряду та видаткових накладних ТОВ „НАДІЯ було замовлено та придбано запчастин для ремонту вищевказаного автомобіля на такі суми: замовлення наряд №200 від 27.01.10 на суму 23 948,03 гривень, видаткова накладна 810 від 28.12.2009 на суму 17 467,20 гривень та видаткова накладна №804 від 25.12.2009 на суму 21 731,09 гривень. Зазначені грошові суми були використані відповідачем за призначенням, на ці кошти були замовлені, придбані та встановлені на автомобіль необхідні запчастини. Однак до теперішнього часу автомобіль [PERSON] повністю не відремонтований та у відповідача залишається борг перед позивачкою в сумі 16 353,68 гривень. Будь-яких дій з боку відповідача стосовно виконання своїх обов'язків по ремонту автомобіля відповідачки, чи сплати їй залишку грошових коштів у зазначеній сумі не відбувається. На сьогодні позивачка позбавлена можливості користуватися автомобілем, а також відповідач ухиляється відшкодувати їй невикористані грошові кошти в сумі 16 353,68 гривень. Відповідно зі ст. 4 Закону України „Про захист прав споживачів споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, послуг, які реалізуються на території України, мають право на захист своїх прав державою, належну якість продукції та обслуговування, звернення до суду та інших уповноважених органів державної влади за захистом порушених прав. Споживачі мають також і інші права, встановлені законодавством про захист прав споживачів. Згідно до вимог ч. 1 ст. 22 Закону України „Про захист прав споживачів захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. Частиною 2 ст. 22 Закону України „Про захист прав споживачів також передбачено, що при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. За таких обставин, в звязку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань були порушені права [PERSON] як споживача, внаслідок чого їй була завдана матеріальна шкода в сумі 16 353,68 гривень, від повернення якої відповідач ухиляється. Крім того, в звязку з порушенням прав [PERSON] та в звязку з тим, що внаслідок незаконних дій відповідача, вона позбавлена можливості користуватись власним автомобілем на протязі тривалого часу, що негативним чином суттєво вплину на спосіб життя позивачки, так як вона має малолітню дитину і відсутність автомобілю викликає у неї певні труднощі. Тому суд вважає за доцільне позовні вимоги [PERSON] до ТОВ „НАДІЯ задовольнити частково, та стягнути з ТОВ „НАДІЯ на користь [PERSON] відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 16 353,68 гривні стягнути з ТОВ „НАДІЯ на користь [PERSON] моральну шкоду в сумі 1 500,00 гривень. Згідно до вимог ч. З ст. 22 Закону України „Про захист прав споживачів споживачі позбавлені від сплати державного мита. Згідно ч.2 ст. 88 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішенні, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини позовних вимог. Тому суд вважає за доцільне стягнути з ТОВ „НАДІЯ на користі, держави судові витрати, у розмірі 163,00 гривні Державне мито, та 120 грн. на користь [PERSON] витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Outcome: partial