Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-18 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з позовною заявою до Юрївської селищної ради Юрївського району Дніпропетровської області про визнання права на отримання земельної частки (паю) в порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог позивачі зазначили, що 22 червня 2001 року помер [PERSON] Після його смерті на підставі заяв дітей померлого [PERSON] та [PERSON] нотаріусом заведено спадкову справу та у встановленому порядку видано останнім свідоцтва про право на спадщину. Разом з тим, на момент оформлення спадкових прав [PERSON] та [PERSON] не було відомо про той факт, що спадкодавцеві як члену КСП «Росія» за життя на підставі рішення Жемчужненської сільської ради Юрївського району Дніпропетровської області №\~14-р від 27.01.1997 р. та сертифікату серії ДП № 045740 від 19.02.1997 р. належало право на земельну частку (пай) площею 10,3000 умовних кадастрових гектарів. Тому, спадкоємці [PERSON] та [PERSON] хоча й набули спадкових прав на земельну частку (пай), однак своєчасно не оформили їх у передбаченому законом порядку. 11 березня 2007 року [PERSON] також помер. Спадщину після його смерті прийняла дружина померлого та позивачка у справі - [PERSON] При цьому, остання вважає, що набула право й на ? частину права на земельну частку (пай) у порядку спадкування за законом після смерті свого чоловіка. Однак, постановами державного нотаріуса спадкоємцям відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ (сертифікат) на право на земельну частку (пай). На підставі викладеного, [PERSON] та [PERSON] змушені звернутись до суду та просять (з урахуванням уточнених позовних вимог) визнати за ними право по ? частці за кожною на земельну частку (пай) площею 10,3000\~умовних кадастрових гектарів із земель КСП «Росія» в порядку спадкування після смерті [PERSON], померлого 22 червня 2001 року. Крім того, позивачки просять визнати поважними причини пропуску строку позовної давності, оскільки про те, що [PERSON] за життя отримав право на земельну частку (пай), вони дізнались лише у січні 2018 року. 23.07.2018 р. у справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання, за ініціативою суду залучено до участі у справі як третю особу без самостійних вимог на предмет спору Юрївську районну державну адміністрацію Дніпропетровської області та витребувано копії спадкових справ, заведених після смерті [PERSON] та [PERSON] 13.08.2018 р., 31.08.2018 р. та 20.09.2018 р. підготовчі судові засідання відкладено в звязку з неявкою учасників справи та несвоєчасним поданням витребуваних доказів (спадкових справ). 04.10.2018 р. підготовче провадження закрито та призначено судовий розгляд цивільної справи. Позивачі в судове засідання не зявились, але надали суду заяви, в яких просили розглянути справу за їх відсутності, наполягали на задоволенні уточнених позовних вимог. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просив слухати справу за відсутності представника відповідача, проти задоволення уточненого позову не заперечував. Представники третіх осіб Юрївської районної державної адміністрації Дніпропетровської області та Першої Павлоградської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області в судове засідання не зявились, надали суду заяву, в якій просили слухати справу за відсутності представника третьої особи, проти задоволення уточненого позову не заперечували. Представники третьої особи Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області в судове засідання не зявились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, заяв про причини неявки в судове засідання та про слухання справи за їх відсутності не надавали. Суд, перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в позовній заяві, зясувавши обставини, факти та відповідні їм правовідносини, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до п. 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08 серпня 1995 року № 720/95 (надалі Указ № 720/95) право \~на \~земельну \~частку (пай)\~мають члени\~колективного сільськогосподарського\~підприємства,\~сільськогосподарського кооперативу,\~сільськогосподарського \~ акціонерного\~ товариства,\~ в\~тому числі\~пенсіонери,\~ які\~раніше працювали\~в ньому\~і залишаються\~членами зазначеного\~підприємства,\~кооперативу,\~товариства,\~відповідно до\~списку,\~ що\~додається до\~державного \~акта \~на \~право колективної\~власності на\~землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними. \~ \~ \~ \~За положеннями абз. 3 п. 1 та п. 4 Указу № 720/95 паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості). Розміри земельної частки (паю) обчислюються комісіями, утвореними у підприємствах, кооперативах, товариствах з числа їх працівників. Рішення щодо затвердження обчислених цими комісіями розмірів земельної частки (паю) по кожному підприємству, кооперативу, товариству окремо приймається районною державною адміністрацією. Згідно з абз. 3 п. 2 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» від 10 листопада 1994 року № 666/94, чинного на час проведення паювання земель, кожному члену підприємства, кооперативу, товариства видавався сертифікат на право приватної власності на земельну ділянку (пай) із зазначенням у ньому розміру частки (паю) в умовних кадастрових гектарах, а також у вартісному виразі. За інформацією, що міститься в книзі реєстрації сертифікатів на земельний пай членів колективного сільськогосподарського підприємства «Росія» Юрївського району Дніпропетровської області, 19.02.1997 р. на імя [PERSON] було зареєстровано видачу сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ДП № 045740 (а.с.\~19-21). Відповідно до ст.ст. 2, 3 Закону України\~«Про порядок\~виділення в\~натурі (на\~місцевості)\~земельних ділянок\~власникам земельних\~часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною державною адміністрацією. Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває право на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами цивільного законодавства, в тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). 22.06.2001 р. [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-КИ № 385093, виданим 22.06.2001 р. Відділом реєстрації актів громадянського стану Павлоградського міського управління юстиції Дніпропетровської області (а.с. 12). За життя [PERSON] все своє майно де б воно не було та з чого б воно не складалося та все те, що буде належати йому на день смерті, заповідав [PERSON] та [PERSON] в рівних частках кожному (а.с. 93-94) Відповідно до\~ст.ст.\~524,\~534\~та 549 ЦК УРСР 1963 року, що діяв на час смерті [PERSON], спадкоємство здійснювалось за законом і за заповітом, кожний громадянин міг залишити за заповітом усе своє майно одній або кільком особам як тим, що входили, так і тим, що не входили до кола спадкоємців за законом. Для придбання\~спадщини необхідно\~було,\~щоб спадкоємець\~її прийняв,\~при цьому\~визнавалось,\~що спадкоємець\~прийняв спадщину, якщо\~він фактично\~ вступив\~в управління\~або володіння\~спадковим майном,\~або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Спадкоємцями всього майна померлого [PERSON] відповідно до норм вказаних статей стали його син [PERSON] та дочка [PERSON], які подали до Першої Павлоградської державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини та отримали свідоцтво про право на спадщину за заповітом в рівних частках (а.с.\~102-103). З матеріалів спадкової справи встановлено, що відомості про інших спадкоємців, які мають право на спадкування після смерті [PERSON], в матеріалах спадкової справи відсутні (а.с. 88-103). Згідно з\~ч.\~2\~ст.\~548\~ЦК УРСР\~1963\~року прийнята спадщина визнавалась належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Отже, [PERSON] та [PERSON] (кожен окремо) отримали право на спадщину у вигляді ? частки права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом після смерті свого батька [PERSON], однак не оформили спадкових прав у встановленому порядку. 11.03.2007 р. [PERSON] також помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-КИ № 136039, виданим 14.03.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Павлограду Павлоградського міського управління юстиції Дніпропетровської області (а.с. 108). Відповідно до частин 1 та 2 статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою. Статтями 1216 та 1218 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст.ст. 1217, 1258, 1261 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Позивачка [PERSON] згідно зі свідоцтвом про одруження серії І-АБ №\~014831, виданим Жемчужанською сільрадою Юрївського району Дніпропетровської області 05 липня 1970 року, на момент смерті [PERSON] була дружиною останнього, тому мала право на спадкування у першу чергу (а.с.\~117). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (статті 1268, 1269 ЦК України). [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON] шляхом подання заяви про прийняття спадщини до Першої Павлоградської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом (а.с.\~106, 143-157). З матеріалів спадкової справи встановлено, що, спадкові договори, заповіти спадкодавець [PERSON] за життя не складав, відомості про інших спадкоємців, які мають право на спадкування після його смерті, в матеріалах спадкової справи відсутні (а.с. 104-157). Таким чином, суд доходить висновку, що позивачка являється єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] Як визначено частиною 5 статті\~1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, а згідно з ч. 3\~ст. 1296 ЦК України\~відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Таким чином, у випадку, якщо спадкоємець, який закликався до спадкування, спадщину прийняв, але помер і юридично не оформив своїх спадкових прав, після смерті такої особи до його спадкоємців переходить не право на прийняття спадщини, а сама спадкова маса (спадкове майно або права та обовязки, що входять до складу спадщини). Отже, [PERSON] як єдиний спадкоємець за законом після смерті свого чоловіка [PERSON] має право на спадщину у вигляді ? частки права на земельну частку (пай), яке останній отримав після смерті свого батька [PERSON] Одночасно суд відмічає, що відсутність у позивачів правовстановлюючого документу (сертифікату), який би підтверджував факт належності [PERSON] права на отримання земельної частки (паю), є обставиною, що унеможливлює оформлення права на спадщину в нотаріальному порядку, адже за правилами п. 2 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про нотаріат» нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії (а.с. 23, 182). Таким чином, оскільки [PERSON] за життя мав право на отримання земельної частки (паю) із земель колективної власності КСП «Зоря», яке було успадковано за заповітом в рівних частках [PERSON] та [PERSON], а згодом в ? частці [PERSON], яка прийняла спадщину за законом після смерті свого чоловіка [PERSON],\~ суд вважає можливим визнати за позивачами право на отримання земельної частки (паю) площею 10,3000 га в умовних кадастрових гектарах в порядку спадкування.

Outcome: approved