Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-23 00:00:00

[PERSON] пред'явила до суду позов шляхом подання позовної заяви до [PERSON], який в подальшому уточнила та в остаточній редакції просила стягнути з відповідача на її користь на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 24 липня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що з 23 квітня 2015 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між сторонами були фактично припинені, з 2017 року відповідач не приймає участі у вихованні їх з позивачем спільної дитини, а також не надає коштів на її утримання. Малолітній [PERSON] є дитиною інвалідом до 18 років, проживає разом з позивачем. Відповідач працевлаштований до Товариства з обмеженою відповідальністю «Контакт 92», сума його доходу складає 3700 гривень, інших осіб на його утриманні немає, тому відповідач має можливість сплачувати аліменти. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 03 вересня 2018 року провадження у справі відкрито, розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено проведення підготовчого засідання. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 24 вересня 2018 року позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та дружини в частині позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дружини залишено без розгляду. Позивач у підготовче засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, в якій уточнені позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач, який був повідомлений про день, час та місце проведення підготовчого засідання в порядку ч. 7 ст. 130 ЦПК України, у підготовче засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, в якій уточнені позовні вимоги визнав у повному обсязі. Інших заяв та клопотань від відповідача не надійшло. Враховуючи, що в підготовче засідання не зявились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 23 квітня 2015 року Виконавчим комітетом Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області за актовим записом №15 (свідоцтво про шлюб серії І-ВЛ №257914, видане 23 квітня 2015 року Виконавчим комітетом Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області). Як вбачається зі змісту свідоцтва про народження серії І-ВЛ №437431, виданого 19 лютого 2016 року Виконавчим комітетом Височанської селищної ради Харківського району Харківської області, 07 лютого 2016 року народився [PERSON], батьками дитини записані: батько [PERSON], мати [PERSON]. Малолітня дитина [PERSON], [INFO], проживає разом з позивачем за адресою: Харківська область, Харківський район, с. Високий, вул. Пшеничко,22А ( довідка про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб №1141/02-31, видана 22 червня 2018 року Виконавчим комітетом Височанської селищної ради, акт депутату Височанської селищної ради [PERSON] від 11 серпня 2017 року). Відповідно до медичного висновку №108, виданого 30 вересня 2016 року Комунальним закладом охорони здоровя «Мереф'янська центральна районна лікарня» та виписки із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого №3Д 1424, виданої 22 вересня 2016 року Комунальним закладом охорони здоровя Обласна клінічна лікарня Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф, малолітній [PERSON], [INFO], являється дитиною-інвалідом. Згідно\~ст. 180 Сімейного кодексу України\~батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.ч.1-4\~ст. 181 Сімейного кодексу України\~способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч.ч. 1, 2\~ст. 182 Сімейного кодексу України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідачем не надано суду даних про наявність на його утриманні інших неповнолітніх дітей та непрацездатних членів сім'ї, а також доказів, які свідчать про наявність підстав для звільнення від обов'язку утримувати дитину. Крім того, судом встановлено та не заперечується сторонами по справі, що відповідач працевлаштований адміністратором в ТОВ «Контакт 92», його дохід складає 3700 грн. на місяць. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ч. ч. 1, 2\~ст. 141 Сімейного Кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Зі змісту ст.183\~СК України вбачається, що за загальним правилом аліменти визначаються судом у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Частинами 1, 5\~ст. 183 Сімейного кодексу України\~визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину\~однієї чверті, на двох дітей\~однієї третини, на трьох і більше дітей\~половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до ч. 1\~ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Позов про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини предявлений до суду 24 липня 2018 року. Відповідно до ч.2\~ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадках визнання позову відповідачем. Відповідачем надана заява про визнання позову, а тому суд вважає можливим ухвалити рішення у підготовчому засіданні. Відповідно до п. 1 ч. 1\~ст. 367 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог\~ст. 141 ЦПК України, зокрема витрати по сплаті судового збору у розмірі 704,80 гривень суд стягує з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного і

Outcome: approved