Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-17 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом в суд до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та повнолітньої дитини, що навчається. В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги збільшила та підтримала їх з підстав, наведених в позовній заяві. Просить суд постановити рішення, яким стягувати з [PERSON] в її користь на утримання неповнолітнього сина- [PERSON]., [INFO] та повнолітнього сина -[PERSON], [INFO] аліментів в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку до досягнення молодшим сином повноліття, старшим сином 23 -х років за умови, що він буде продовжувати навчання, починаючи стянувати з дня пред'явлення позову. Стягувати з [PERSON] на її користь додаткові витрати на оплату навчання дитини- [PERSON]., [INFO], який продовжує навчання у ДВНЗ «Прикарпатський національний університет ім.В.Стефаника» в розмірі ? витрат на навчання, згідно договору про підготовку фахівця освітньо-кваліфікаційного рівня бакалавра до закінчення ним навчання , а також судові витрати по справі. В частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допустити рішення суду до негайного виконання. Відповідач -[PERSON] в судовому засіданні пояснив, що підстави для стягнення з нього будь-яких коштів на утримання дітей відсутні, оскільки він добровільно надає їм посильну матеріальну допомогу. Однак, якщо позивачка наполягає на стягненні з нього аліментів по рішенні суду, він погоджується. Суд, дослідивши докази, надані сторонами на виконання вимог ст. 60 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обгрунтування своїх вимог і заперечень, та, з'ясувавши фактичні обставини справи, приходить до висновку про можливість часткового задоволення позову з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували в шлюбі, який на час розгляду даної справи -розірваний , згідно рішення Надвірнянського р-нного суду. З'ясовано також, що за час перебування в шлюбі у позивачки з відповідачем народилося двоє дітей, сини- [PERSON]., [INFO] та -[PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про їх народження, копія яких долучена до матеріалів справи. Як видно з акту обстеження матеріально-побутових умов №1298 від 24.11.2015 року, який складений депутатом Надвірнянської м/ради, позивачка працює лаборантом НГВУ «Надвірнаннафтогаз», зареєстрована та проживає з двоїма дітьми за адресою [ADDRESS] у власному житловому будинку. Старший син - [PERSON], [INFO], повнолітній - студент Прикарпатського національного університету, молодший син - [PERSON], [INFO]-школяр. Доведено також ту обставину, що відповідач по справі має стабільний заробіток, оскільки також працює в НГВУ «Надвірнанафтогаз» оператором. Даний факт підтверджує довідка, видана НГВУ «Надвірнанафтогаз» 12.02.2016 року за №727/219, копія якої долучена до матеріалів справи. Наявність у відповідача постійного місця роботи також підтверджується поясненнями в судовому засіданні позивачки [PERSON]та не заперечується відповідачем - [PERSON] Відповідно до ст.ст.180, 181 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, а за рішенням суду кошти на утримання дитини, аліменти, присуджуються в частці від доходу їх матері, батька, і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 1 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. З врахуванням всіх обставин справи, матеріального становища позивачки та платника аліментів, який має регулярний, стабільний заробіток, не має інших утриманців, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини підлягають до часткового задоволення і розмір аліментів може бути визначений судом у відсотковому відношенні по 1/4 частині всіх видів заробітку відповідача щомісячно. Що стосується вимог позивачки про стягнення з відповідача аліментів на повнолітнього сина -[PERSON], [INFO] на період навчання до досягнення ним 23 -х років, суд встановив наступне: Повнолітній син сторін по справі - [PERSON], [INFO] , в даний час навчається на ОКР «бакалавр» (4 курс) напряму підготовки «Туризм» Інституту туризму ДВНЗ «Прикарпатський національний університет ім. В. Стефаника», ІV рівня акредитації на денній платній формі навчання, що підтверджується довідкою даного навчального закладу від 19.10.2015 року за № 01-23/3160 та договором про підготовку фахівця освітньо- кваліфікаційного рівня бакалавра. Крім того, з пояснень позивачки вбачається., що син знаходиться на її утриманні, однак нею не спростована і та обставина, що участь в його утриманні приймає і відповідач- [PERSON] Матеріально- побутові умови проживання позивачки задовільні, однак її доходи на утримання сім'ї складаються тільки з заробітної плати лаборанта НГВУ «Надвірнанафтогаз», що підтверджується долученою до матеріалів справи довідкою НГВУ «Надвірнанафтогаз» 05.02.2016 року за №727/167. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і в зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина. Відповідач- [PERSON] на даний час працює, регулярно отримує заробітну плату, інших утриманців не має. В судовому засіданні не здобуто доказів щодо неспроможності відповідача- [PERSON]., батька повнолітньої дитини, надавати матеріальну допомогу своїй дитині на період навчання в учбовому закладі. Сам відповідач не заперечує щодо стягнення з нього коштів на утримання сина на період його навчання. Враховуючи всі обставини справи, суд вважає, що [PERSON] взмозі надавати матеріальну допомогу на утримання його сина на час навчанні в ДВНЗ «Прикарпатський Національний університет ім. В. Стефаника, тобто до 01.07.2016 року, однак в меншій частці - по 1/6 частині з його доходу. Посилання позивачки про необхідність стягнення з [PERSON] додаткових витрат на утримання повнолітнього сина, пов'язаних з його навчанням, згідно договору про підготовку фахівця освітньо- кваліфікаційного рівня бакалавра до закінчення навчання, в судовому засідання, відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України не доведено, тому в цій частині вимоги [PERSON] до задоволенні не підлягають. Зі змісту ст.60 ЦПК України випливає, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, а також доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. З врахуванням обставин справи, матеріального становища позивачки та платника аліментів, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] підлягає до часткового задоволення.

Outcome: approved