Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-08 00:00:00

Адвокат Оковітов Роман Володимирович в інтересах [PERSON] звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області із заявою про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні, заінтересована особа Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що заявник проживала разом з чоловіком [PERSON] однією сім`єю за адресою: [ADDRESS] . Вони вели спільне господарство. Її чоловік помер [INFO] . Вона є людиною з інвалідністю І групи, а її чоловік був інвалідом війни І групи. На момент смерті чоловік отримував пенсію, яка значно перевищувала розмір пенсії заявника. Фактично вона перебувала на утриманні свого чоловіка і постійно отримувала від нього матеріальну допомогу, яка була постійним і основним джерелом існування. З метою призначення пенсії по втраті годувальника заявник звернулась до Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області, проте отримала відмову через відсутність документів, що підтверджують факт її перебування на утриманні у померлого чоловіка. Метою звернення заявником до суду з вказаною заявою є отримання нею пенсії у з зв`язку з втратою годувальника. Просив встановити факт, що [PERSON] , [INFO] , перебувала на утриманні свого чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] . Заінтересована особа Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області надала суду письмові пояснення, в яких заперечувала проти задоволення заяви [PERSON] , оскільки заявлені вимоги є необґрунтованими. В обґрунтування письмових пояснень зазначила, що [PERSON] не перебуває на обліку в управлінні та не отримує ніяких виплат. Її чоловік [PERSON] за життя перебував на обліку в управлінні та отримував пенсію по інвалідності. Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області вважає, що [PERSON] не надано будь-яких доказів про те, що її чоловік [PERSON] надавав їй допомогу, яка була для неї постійним і основним джерелом засобів для існування. Водночас заінтересована особа не визнає існування у заявника права на отримання пенсії у зв`язку з втратою годувальника з причин відсутності документів на підтвердження такого права. Під час розгляду заяви про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні в порядку окремого провадження існує спір про право з приводу наявності у [PERSON] права на пенсію у зв`язку з втратою годувальника. 27.10.2020 року судом постановлено ухвалу про прийняття до розгляду заяви, відкриття провадження у справі за правилами окремого провадження. 01.12.2020 року судом постановлено ухвалу про витребування доказів. Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явилась. Представник заявника адвокат Оковітов Р.В. в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі та участі заявника, в якій просив задовольнити заяву [PERSON] . Представник заінтересованої особи Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області в судове засідання не з`явився. Враховуючи, що заінтересована особа була належним чином повідомлена про місце, день і час судового розгляду справи, що підтверджується даними рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення Управлінню Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області, діючи відповідно до приписів п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представника заінтересованої особи. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне. Як вбачається з матеріалів справи, підставою для звернення в суд із заявою про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні, стало те, що заявник [PERSON] бажає отримувати пенсію по втраті годувальника, після смерті її чоловіка [PERSON] . Згідно із копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 17.10.2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровського міського управління юстиції Луганської області, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 17.10.2008 року, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за №177. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєне прізвище [PERSON] . Згідно із копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 18.08.2020 року Луганським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] у віці 38 років, про що 18.08.2020 року складено відповідний актовий запис №263. Як вбачається з копією посвідчення серії [NUMBER] , виданого 11.07.2002 року Управлінням Пенсійного фонду України в м. Кіровську Луганської області, та копією посвідчення серії [NUMBER] , виданого 07.07.2009 року УПСЗН м. Кіровськ, [PERSON] безстроково є інвалідом І групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни інвалідів війни та отримує пенсію по інвалідності І групи по Закону про військовослужбовців. [PERSON] отримував пенсію по інвалідності, щомісячний розмір якої за період з січня по червень 2019 року становив 4266,45 грн., з липня по листопад 2019 року 10166 грн., з грудня 2019 року по червень 2020 року 10647 грн., що підтверджується довідками Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області від 15.12.2020 року №7761 2577 0678 1764 та від 03.02.2021 року №8781 9677 9670 1918. [PERSON] є інвалідом дитинства І групи, що підтверджується копією посвідчення серії [NUMBER] , виданого 06.04.2009 року Виноградівським УПСЗН, та копією довідки до акта огляду МСЕК серії 10 ААБ №090025. [PERSON] отримує державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства І групи, щомісячний розмір вказаної допомоги за лютий 2020 року становить 2204,39 грн. та за період з березня по червень 2020 року 3364,60 грн., з липня по серпень 2020 року 3516,40 грн., що підтверджується довідками Управління праці та соціального захисту населення Військово-цивільної адміністрації міста Сєвєродонецьк Луганської області від 20.11.2020 року №1/6961 та від 20.11.2020 року №1/6961. Крім того, із вказаних довідок вбачається, що [PERSON] за період з січня 2019 року по січень 2020 року не отримувала вказану допомогу. Таким чином, дохід [PERSON] значно перевищував розмір щомісячного доходу його дружини [PERSON] . Як було встановлено в судовому засіданні [PERSON] постійно проживала зі своїм чоловіком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , та перебувала на його утриманні. Факт реєстрації місця проживання [PERSON] та [PERSON] за вказаною адресою підтверджується копією паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого 07.03.2009 року Віноградівським РВ ГУМВС України в Закарпатській області, та копією паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого 02.10.1998 року Сєвєродонецьким МВ УМВС України в Луганській області. Вказана обставина також підтверджується копією довідки від 21.09.2020 року №2063, виданої Комунальним підприємством «Міське житлове управління Кіровської міської ради Луганської області» самопроголошеної «Луганської народної республіки». Суд враховує, що м. Голубівка (м. Кіровськ) Луганської області станом на час розгляду цієї справи знаходиться на тимчасово окупованій території України та відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року №1085-р входить до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Вказана обставина позбавляє заявника можливості підтвердити факт проживання з її чоловіком у встановленому законом порядку. При цьому, суд вважає за можливе застосувати названі загальні принципи («Намібійські винятки»), сформульовані в рішеннях Міжнародного суду ООН та Європейського суду з прав людини, в контексті оцінки документів про проживання особи, виданих закладами, що знаходяться на окупованій території, як доказів, оскільки розуміє, що можливості збору доказів щодо факту проживання особи на окупованій території можуть бути істотно обмеженими, у той час як встановлення цього факту має істотне значення для реалізації цілої низки прав людини, включаючи право власності (спадкування), право на повагу до приватного та сімейного життя тощо. Згідно з копією повідомлення Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області від 27.08.2020 року №200-206/Д-02/8-1216/20, заявнику [PERSON] було відмовлено у переході на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, оскільки у заявника на підставі наданих нею документів відсутнє право на одержання вказаної пенсії і не підтверджений факт спільного проживання з померлим чоловіком і факт перебування на його утриманні. Відповідно до положень статті 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. Пунктом 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» передбачено, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Відповідно до пункту 2.3 розділу II «Документи, необхідні для призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший» Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» до заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника подаються документи померлого годувальника, перелічені в підпунктах 2, 3 пункту 2.1 розділу II даного Порядку, а також, серед іншого, документ про перебування членів сім`ї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника. Згідно з ст. 38 Закону України «Про пенсійне забезпечення» члени сім`ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували яку-небудь пенсію, мають право перейти на нову пенсію. Згідно з першим абзацом ч. 1 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, а також у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника. Відповідно п. 1 ч. 2 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» непрацездатними членами сім`ї вважаються чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону. Згідно з ч. 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» до членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника. Пункт 2.11. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затверджений Постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1, передбачає, що за документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймаються довідки або інші документи про склад сім`ї, видані відповідно до чинного законодавства за місцем проживання (реєстрації) особи, зокрема органом місцевого самоврядування, або документ про реєстрацію місця проживання (разом з годувальником за однією адресою), виданий згідно із вимогами статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні». У разі неможливості надати такі документи факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється у судовому порядку. Вищенаведене підтверджує, що встановлення факту перебування на утриманні має юридичне значення для заявника і без встановлення цього факту вона не зможе реалізувати своє право на призначення пенсії у зв`язку із втратою годувальника. Отже, факт перебування фізичної особи на утриманні померлого, має значення для переходу на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, яку може бути призначено за умови, що утримання було повним або допомога, яка надавалась утриманцю, була постійним і основним джерелом засобів до існування навіть, коли утриманець (заявник) мав заробіток, одержував пенсію, стипендію тощо. Повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, окрім допомоги померлого. Якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то необхідно встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування. Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу і що померлий виконував обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги необхідно з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів. Додатково суд звертає увагу на неможливість одержання заявником [PERSON] певних документів (довідки житлово-експлуатаційних або інших організацій з місця проживання (реєстрації), або довідки органів місцевого самоврядування, або довідки про реєстрацію місця проживання разом з годувальником за однією адресою), які посвідчують факт перебування на утриманні, внаслідок проведення антитерористичної операції у м. Голубівка (м. Кіровськ) Луганської області та непідконтрольності території вказаного міста органам влади України станом на час розгляду справи. Вказана обставина також підтверджує те, що встановлення факту перебування на утриманні має юридичне значення для заявника. Судом встановлено, що заявник [PERSON] проживала разом зі своїм чоловіком [PERSON] та отримувала державну соціальну допомогу, розмір якої в декілька разів менший за пенсію, яку отримував її чоловік. Таким чином, пенсія померлого чоловіка [PERSON] була для [PERSON] постійним і основним джерелом засобів до існування, яка була непрацездатним членом сім`ї померлого у зв`язку з досягненням пенсійного віку. Враховуючи зазначене, суд вважає неспроможними доводи представника заінтересованої особи щодо того, що заявник отримує державну соціальну допомогу, яка покриває мінімальний прожитковий мінімум для осіб непрацездатного віку, що в свою чергу виключає можливість задоволення заяви. Також суд вважає необґрунтованими доводи представника заінтересованої особи щодо відсутності у [PERSON] права на отримання пенсії з підстави, що вона постійно проживала разом зі своїм чоловіком на непідконтрольній українській владі території тимчасово окупованої території Луганської області, з наступних підстав. Згідно з копією довідки від 05.02.2020 року №919-5000264317, виданої Управлінням праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради, [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , взята на облік як внутрішньо переміщена особа, фактичним місцем проживання/перебування якої є адреса: [ADDRESS] . Місцем проживання фізичної особи згідно з положеннями ч. 1 ст. 29 ЦК України є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Відповідно до ч. 6 ст. 29 ЦК України фізична особа може мати кілька місць проживання. Згідно з положеннями Закону Україну «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» місце фактичного проживання особи не залежить від місця її реєстрації. Місцем проживання особи може бути будь-яке житлове приміщення, в якому особа проживає постійно або тимчасово, яке належить цій особі на праві власності або праві користування, що визнається власником жилого приміщення. Отже, місце проживання і місце реєстрації не є тотожними з урахуванням п. 10 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», згідно з якою реєстрація - це лише внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України. При цьому, громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні гарантується свобода пересування та вільний вибір місця проживання. Як вбачається з наданої копії довідки від 21.09.2020 року №2063, виданої Комунальним підприємством «Міське житлове управління Кіровської міської ради Луганської області» самопроголошеної «Луганської народної республіки», заявник проживала разом зі своїм чоловіком з 06.04.2011 року по [INFO] в м. Кіровськ Луганської області, а саме на тимчасово непідконтрольній території органам влади України. Звертаючись до суду із заявою про встановлення факту перебування заявника на утриманні чоловіка, [PERSON] зазначила, що довідки з зареєстрованого її місця проживання Управлінням Пенсійного фонду України у м. Сєвєродонецьк Луганської області не приймається, оскільки вона з померлим чоловіком зареєстровані на тимчасово окупованій території. Частиною 1 статті 7 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» визначено, що для взятої на облік внутрішньо переміщеної особи реалізація прав на зайнятість, пенсійне забезпечення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, на отримання соціальних послуг здійснюється відповідно до законодавства України. Отже, факт проживання заявника [PERSON] на тимчасово окупованій території Луганської області не позбавляє її права на отримання пенсії з цієї підстави. Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає, що в суді було підтверджено, що заявник [PERSON] до дня смерті її чоловіка [PERSON] постійно проживала з ним, вела спільне сумісне господарство, перебувала на його утриманні, а грошова допомога з боку останнього була для неї не єдиним, але основним і постійним джерелом засобів для існування. Разом з тим, отримання заявником [PERSON] державної соціальної допомоги у розмірі, який забезпечує її прожитковий мінімум, не має правового значення для вирішення вказаного спору. Щодо доводів Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області про існування спору про право під час розгляду заяви [PERSON] про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні в порядку окремого провадження, суд з урахування положень ч. 6 ст. 294 ЦПК України не вбачає підстав для залишення заяви без розгляду, виходячи з наступного. Як вбачається з письмових пояснень Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області та листа вказаного Управління від 27.08.2020 року №200-206/Д-02/8-1216/20, доводи заінтересованої особи стосуються виключно недоведення заявником [PERSON] обставин, на які вона посилається в обґрунтування заявлених вимог, що не є по суті підтвердженням наявності спору про право. При цьому необхідно ураховувати, що у кожному конкретному випадку в залежності від змісту правовідносин суд повинен оцінити форму вираження відповідної незгоди учасника провадження на предмет існування спору про право. Право заявника [PERSON] на отримання пенсії у зв`язку із втратою годувальника за умови надання відповідних документів (зокрема, документа про перебування члена сім`ї на утриманні або рішення суду про встановлення факту перебування на утриманні) Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області не заперечувало, про що зазначено в листі від 27.08.2020 року №200-206/Д-02/8-1216/20. Навіть в разі посилання заінтересованої особи на наявність спору про право, само по собі таке посилання не може беззаперечно свідчити про наявність цього спору. Аналогічний підхід до визначення того, чи існує між учасниками справи спір про право, застосовано Верховним Судом в постанові від 30.10.2019 року по справі №296/289/19. За таких обставин, враховуючи вищевикладені обставини, письмові докази, суд вважає, що заява [PERSON] про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні підлягає задоволенню. Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 ЦПК України судові витрати по цій справі не відшкодовуються учасникам справи, оскільки іншого не встановлено законом.

Outcome: approved