Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-20 00:00:00

[PERSON], уточнивши позовні вимоги, звернулася до суду з позовом до [PERSON] районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області, [PERSON] акціонерного товариства КБ «ПриватБанк» про скасування постанови про арешт майна та зняття заборони на його відчуження. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що на виконанні [PERSON] відділення державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області перебувало виконавче провадження № 35335778, відкрите на підставі виконавчого листа № 2/0816/227/12 від 11.09.2012 року, який був виданий Михайлівським районним судом Запорізької області про стягнення з неї на користь ПАТ КБ «Приватбанк» боргу сумі 62789,39 гривень. В процесі виконання рішення Михайлівського районного суду Запорізької області про стягнення заборгованості, постановою [PERSON] ВДВС ГТУЮ у Запорізькій області від 22.11.2012 року на все її майно було накладено арешт та оголошено заборону на його відчуження. В подальшому, 10.10.2013 року, виконавчий лист № 2/0816/227/12 від 11.09.2012 року на підставі п. 2 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» був повернутий стягувачеві - ПАТ КБ «Приватбанк». Проте, арешт майна та заборона його відчуження зняті не були. На сьогоднішній день будь - яких виконавчих документів відносно неї на виконанні в [PERSON] ВДВС ГТУЮ у Запорізькій області не перебуває, а накладений арешт на її майно та заборона його відчуження позбавляє її права вільно користуватися та розпорядитись ним. 26.02.2018 року з метою врегулювання спору в досудовому порядку вона звернулась до [PERSON] ВДВС ГТУЮ у Запорізькій області з заявою про зняття арешту майна та заборони на його відчуження, який був встановлений постановою [PERSON] ВДВС ГТУЮ у Запорізькій області від 22.11.2012 року. Проте, отримала відмову [PERSON] ВДВС ГТУЮ у Запорізькій області. Посилаючись на порушення її права власності, позивач просить суд постанову [PERSON] Відділу державної виконавчої служби Головного Територіального управління юстиції в Запорізькій області від 22.11.2012 року про накладення арешту на все її майно у виконавчому провадження № 35335778 від 22.11.2012 року, яке відкрите на підставі виконавчого листа № 2/0816/227/12, виданого Михайлівським районним судом Запорізької ласті від 11.09.2012 року про стягнення з неї на користь ПАТ КБ «Приватбанк» боргу в сумі 62789,39 гривень скасувати та знятизаборону його відчуження, виключивши відомості з Державного реєстру заборони відчуження обєктів нерухомого майна за № 13283521 від 22.11.2012 року та за № 13283532 від 22.11.2012 року. В судовому засіданні позивач [PERSON] на задоволенні позовних вимог наполягала, посилаючись на доводи, викладені в позові. Представник відповідача [PERSON] районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області [PERSON] не заперечував проти задоволення позовних вимог в частині зняття арешту майна, накладеного на підставі виконавчого листа № 2/0816/227/12, виданого Михайлівським районним судом Запорізької ласті від 11.09.2012 року про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» боргу в сумі 62789,39 гривень та знятизаборони його відчуження, виключивши відомості з Державного реєстру заборони відчуження обєктів нерухомого майна за № 13283521 від 22.11.2012 року та за № 13283532 від 22.11.2012 року, оскільки зазначений виконавчий документ востаннє перебував на виконанні в 2013 році, тобто строк його повторного предявлення до виконання на теперішній час сплинув. При цьому, постанова про накладення арешту на майно позивача була винесена [PERSON] ВДВС ГТУЮ у Запорізькій області законно і обґрунтовано, тому підстави для її скасування відсутні. Також, при поверненні виконавчого документу стягувачеві 10.10.2013 року на підставі ч.2 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», а саме: відсутність майна та доходів, на яке можливо звернути стягнення, були відсутні підстави для зняття арешту майна боржника. В судове засідання представник відповідача [PERSON] акціонерного товариства КБ «ПриватБанк» не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав. У суду є достатньо підстав для розгляду справи у його відсутність. Встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступних висновків. Як встановлено судом та підтверджується наданими у справі доказами, згідно відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна від 23.02.2018 року постановою відділу державної виконавчої служби [PERSON] районного управління юстиції від 22.11.2012 року було накладено арешт на майно [PERSON] та оголошення заборони на його відчуження (а.с. 5) Згідно повідомлення відділу державної виконавчої служби [PERSON] районного управління юстиції від 01.03.2018 року, в період з 22.11.2012 року до 30.01.2013 року на виконанні у відділ перебувало виконавче провадження під номером в єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень 35335778 по стягненню з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» боргу в сумі 62 789 грн. 39 коп. відповідно до виконавчого листа № 2/0816/227/12, виданого 11.09.2012 року Михайлівським районним судом Запорізької області. 30.01.2013 року вказаний виконавчий документ було повернуто стягувачу ПАТ КБ «ПриватБанк» на підставі п.2 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження», а саме: у звязку з відсутністю майна та доходів, на яке можливо звернути стягнення. В подальшому ПАТ КБ «Приватбанк» повторно предявляв вказаний виконавчий лист до виконання (11.04.2013 року та 10.10.2013 року), але виконавчий документ було повернуто стягувачу з підстав, зазначених у п.2 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження». При цьому, примусове стягнення або самостійна сплата [PERSON] коштів в усіх випадках предявлення рішення суду не здійснювалася. Відповідно до ч.3 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» у разі повернення виконавчого документа на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої цієї статті арешт з майна знімається. Повернення виконавчого документа на підставі п.2 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» в звязку з відсутністю майна у боржника не передбачає зняття арешту, в звязку з чим, [PERSON] районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області не може задовольнити клопотання про зняття арешту, зазначене у заяві по суті (а.с. 5). Статтею 12 Закону України «Про виконавче провадження» визначено загальний строк предявлення виконавчого документу до примусового виконання протягом трьох років. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у звязку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк предявлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у звязку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони. В судовому засіданні встановлено, що з жовтня 2013 року ПАТ КБ «Приватбанк» не предявляло до примусового виконання виконавчий лист № 2/0816/227/12, виданий Михайлівським районним судом Запорізької ласті від 11.09.2012 року про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» боргу в розмірі 62789,39 гривень, тобто строк предявлення зазначеного виконавчого документу сплинув 11.10.2016 року. Відповідно до ст.41 Конституції України кожен мас право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ст.ст. 316, 319, 321, 391 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до вимог ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» підставою для реєстрації прав, що посвідчують виникнення, перехід, припинення речових прав на нерухоме майно, обмежень цих прав є зокрема, рішення суду стосовно речових прав на нерухоме майно і обмежень цих прав, що набрали законної сили. Згідно ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. П. 2.1. Положення про Єдиний реєстр заборон на відчуження обєктів нерухомого майна, затвердженого наказом міністерства юстиції України № 31/5 від 9 червня 1999 року, передбачено зняття заборони на підставі рішення суду. В силу вимог ч.2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними способами доказування, не можуть бути підтверджені іншими засобами доказування. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ст. 77 ЦПК України). Згідно ст. 81 ч.6 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. За таких обставин, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, а саме: слід зняти арешт майна, накладений постановою [PERSON] Відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області від 22.11.2012 року на все майно [PERSON] у виконавчому провадження № 35335778 від 22.11.2012 року на підставі виконавчого листа № 2/0816/227/12, виданого Михайлівським районним судом Запорізької ласті від 11.09.2012 року про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» боргу в розмірі 62789,39 гривень, виключивши відомості з Державного реєстру заборони відчуження обєктів нерухомого майна за № 13283521 від 22.11.2012 року та за № 13283532 від 22.11.2012 року. Позовні вимоги про скасування постанови [PERSON] Відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області від 22.11.2012 року про накладення арешту та заборону відчуження майна [PERSON] у виконавчому провадження № 35335778 від 22.11.2012 року не ґрунтуються на законі, тому не підлягають задоволенню.

Outcome: partial