Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-26 00:00:00

Адвокат Грушевий Ю. В., який діє в інтересах позивача [PERSON] , ( [ADDRESS] ) звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до [PERSON] ( [ADDRESS] ) про стягнення суми боргу. Свої вимоги мотивує тим, що 06.08.2020 [PERSON] дав в борг 196000грн. [PERSON] , про що свідчить розписка від 06.08.2020 року. Відповідач зобов`язувалась повернути вказані кошти через пів року, тобто 01.12.2020 року. Також, 06.08.2020 року між сторонами у підтвердження передачі коштів у борг було укладено договір позики. Вказує, що 01.12.2020 року кошти повернуті не були. Станом на день подачі позовної заяви відповідач борг не віддала, чим порушила виконання свого зобов`язання. На звернення з проханням повернути гроші відповідач жодним чином не реагувала, чим ухиляється від вирішення спору. Просить суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] борг в сумі 196000 грн. та понесені судові витрати по сплаті судового збору та витрат на правову допомогу в розмірі 5000 грн. 06 серпня 2021 року ухвалою суду відкрито спрощене позовне провадження, призначено справу у судове засідання. 11 серпня 2021 року ухвалою суду з метою забезпечення позову накладено арешт, що передбачає заборону відчуження або зміну власника, на майно зареєстроване на праві власності за [PERSON] , а саме - земельну ділянку площею 0,0188 га, кадастровий номер 7110136400:02:066:0011, за знаходиться за адресою - [ADDRESS] . 07 вересня 2021 року адвокат Грушевий Ю. В., який діє в інтересах позивача [PERSON] , надав заяву про збільшення позовних вимог. Просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] борг в розмірі 452848,03 грн., з яких: 196000грн. 0основна сума боргу; 3850,00 грн. - 3% річних; 9778,03 грн. - інфляційні втрати та 243220,00 грн. - пеня. Представник позивача - адвокат Грушевий Ю. В. в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі та просив його задоволити. Надал суду для огляду в судовому засіданні оригінал розписки від 06 серпня 2020 року. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась. Через канцелярію суду надала заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить слухати справу без її участі. Суд, заслухавши пояснення представника позивача [PERSON] - адвоката Грушового Ю. В., дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст.ст. 13, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Частиною другою статті 95 ЦПК України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до розписки від 06 серпня 2020 року, [PERSON] (позичальник) отримала від [PERSON] (позикодавець) у позику готівкові кошти в розмірі 196000 грн.00коп. Відповідно до даної розписки, строк на який надається позика, становить з моменту отримання до 01 грудня 2020 року. Оригінал розписки оглянуто в судовому засіданні. Також, 06 серпня 2020 року між [PERSON] та [PERSON] укладено Договір позики. Відповідно до п. 1 Договору, сторони договору дійшли повної згоди, щодо наступних обставин, внаслідок яких Боржник зобов`язується сплатити Кредитору, грошові кошти в розмірі 196000 грн.00коп., а саме: гроші Боржником отримані в повному обсязі готівкою , на медичні препарати для лікування, клінічні аналізи, обслідування УЗІ, МРТ та інше. Відповідно до п.2.2 Договору, сторони домовились про належне виконання умов Договору, усвідомлюють всі наслідки правочинів, які пов`язані з виконанням умов та зобов`язань викладених в даному Договорі та гл. 47,48 ЦК Укаїни, діють на свій розсуд, та є дієздатними особами. Відповідно до п 2.3 Договору, відповідальністю за порушення Боржником строків сплати боргу є сплата грошових коштів в сумі 0,5 % від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочення. Відповідно до п. 3.2.. Договору, Боржник зобов`язується сплатити Кредитору грошові кошти вказані в п.1.1 до 01 грудня 2020 року. В обумовлений строк відповідач грошові кошти позивачу не повернула. Також, 01 грудня 2020 року відповідачем [PERSON] (про що свідчить її власноручна розписка) було отримано Вимогу про повернення боргу за розпискою. Згідно із ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається укладеним у письмовій формі, якщо його зміст зафіксовано в листах, телеграмах або за допомогою електронного або іншого засоб узв`язку. Розписки підписані відповідачем є документом, що стверджує про вчинення правочину між ним та позивачем, тобто сторонами фактично в письмовій формі був укладений договір позики. Згідно із статтею 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Як передбачено ст. 627 ЦК України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Згідно із ст. 631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення. Сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї торони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ст. 638 ЦК України). Загальні положення про договір визначені розділом ІІ гл. 52 Цивільного Кодексу України. Згідно із ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність іншій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договірпозики є укладеним з моменту передання грошей абоінших речей, визначенихродовимиознаками. Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у 10 разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Отже, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Правова позиція з цього приводу викладена в постанові судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року по справі № 6-63цс13, яка відповідно до є обов`язковою для всіх судів України. Відповідно до вимог ст. 1049 ЦК України, - позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно із ст. 525 ЦК України одноособова відмова від виконання зобов`язань і одноособова зміна умов договору не припустимі, якщо інше не встановлено договором чи законом. Як передбачено ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку; зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу; зобов`язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк у відповідності з умовами договору та вимогами цивільного кодексу та інших актів цивільного законодавства. Згідно із ст. 545 ЦК України наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку. Як передбачено ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), що визначено ст. 610 ЦК України. Відповідно до положень ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Крім того, слід зазначити, що відповідно до ст. 524 ЦК України, зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Боржник, як зазначає ст. 625 ЦК України, не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Згідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Так, позивачем [PERSON] надано розрахунок 3% річних в розмірі 3850грн. 00 коп., розрахунок інфляційних в розмірі 9778грн. 03коп. та пені в розмірі 243220 грн.00коп. Відповідачем [PERSON] не надано заперечень щодо даного розрахунку. А тому, суд приходить до висновку що борг в сумі 196000 грн.00коп., 3 % річних в розмірі 3850грн. 00 коп., інфляційні в розмірі 9778грн. 03коп. та пеня в розмірі 243220 грн.00коп. підлягає до стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] на користь позивача [PERSON] . Відповідно до ст. 133 ЦПК України - судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відносно витрат позивача на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне: Статтею 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги. Отже, необхідною умовою для вирішення питання про розподіл вказаної категорії судових витрат є наявність доказів, які підтверджують фактичне здійснення позивачем таких витрат. Під час розгляду справи до позовної заяви позивачем долучено: - Договір № 28/07/2021 про надання правової допомоги від 28 липня 2021 року, укладеного між Адвокатським бюро «Грушевий Ю.В.» та [PERSON] ; -рахунок - фактуру № 7 від 08 липня 2021 року про сплату [PERSON] за юридичні, інформаційно-консультаційні послуги 5000 грн.00коп.; -Довідку про кількість витрачених годин роботи адвоката згідно Договору від 28.07.2021 року. Відповідно до даної Довідки, на виконання даного Договору адвокатом було витрачено: 3 години для надання консультації та ознайомлення з матеріалом; 1 година для підготовки претензій боржнику; 2 години не з`ясування інформації відносно боржника з відкритих державних реєстрів; 2 години для підготовки позовних матеріалів та передачі їх до суду. Сторонами була погоджена вартість роботи адвоката в розмірі 5000,00грн. Вказані кошти були сплачені на рахунок АБ «Грушевий Ю. В.» [PERSON] . Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що до стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] підлягають витрати на правничу допомогу адвоката в розмірі 5000 грн. На думку суду, розмір 5000 гр. є співмірним із складністю та категорією даної справи, обсягом та часом виконаних робіт. Відповідно до ст. 141 ЦПК України - судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається із матеріалів справи, відповідно до квитанції № 4 від 30.07.2021, позивачем [PERSON] , при подачі позовної заяви було сплачено судовий збір в розмірі 1960 грн.00коп. А тому, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1960 грн. 00коп. На підставі вище вищевикладеного та

Outcome: approved