Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-14 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися 11 червня 2015 року до Приморського районного суду до КП «Міське агентство з приватизації житла», Департаменту міського господарства Одеської міської ради, [PERSON] про визнання недійсним та скасування розпорядження органу приватизації, визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності на житло на ім?я [PERSON] Провадження по справі відкрито 15 липня 2015 року. 15 грудня 2016 року [PERSON] подано уточнення до позовної заяви, в яких уточнено вимоги щодо частки квартири яка приватизована [PERSON] 31 липня 2017 року до справи у якості третьої особи залучено [PERSON]. 26 жовтня 2017 року до суду подано зміни до позовної заяви, відповідно до яких позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися з позовом до Департаменту міського господарства Одеської міської ради, [PERSON], за участю третіх осіб [PERSON] та КП «Міське агентство з приватизації житла» Одеської міської ради та простять зобов'язати Департамент міського господарства Одеської міської ради внести зміни до Розпорядження органу приватизації - Департаменту міського господарства Одеської міської ради № 219255 від 24.01.2012 р. про передачу [PERSON] у приватну власність 403/1000 квартири [ADDRESS], визначивши, що приватизується 220/1000 частин квартири; зобов'язати Департамент міського господарства Одеської міської ради внести зміни до Свідоцтва про право власності на житло, що зареєстроване і записане у реєстровій книзі за № 8-23680, видане 24.01.2012 р. Департаментом міського господарства Одеської міської ради на ім'я [PERSON], визначивши, що [PERSON] належить 220/1000 частин квартири. Відповідно до Закону України від 3 жовтня 2017 року N 2147-VIII Цивільний - процесуальний Кодекс викладено у новій редакції, який набрав чинності з 15.12.2017 року. Згідно п. 9 ч.1 Перехідних Положень (розділ ХІІІ) справи, провадження яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] [PERSON] просив вважати остаточними зміни до позову, які подані 26.10.2017 року, та не приймати до уваги всі уточнення, які подані після цієї дати. Позов підтримав, просив задовольнити. [PERSON] в судове засідання не з'явилась, в матеріалах справи містяться її заяви про слухання справи за її відсутності. Представник Департаменту міського господарства Одеської міської ради Коваленко Л.В., яка також представляє КП «Міське агентство з приватизації житла» Одеської міської ради в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову. [PERSON] в судове засідання не з?явилася, викликана, про поважність причин не явки суд не повідомила. [PERSON] в судове засідання не з?явився, надав заяву про перенесення судового засідання у зв?язку із занятістю його представника у іншому судовому засіданні за межами міста. Будь-яких доказів цього не надав. Суд, враховуючи позиції представників позивача, відповідача та третьої особи, які вважали за можливе розглянути справу за відсутності інших учасників справи, та зважаючи на повторність не явки [PERSON] в судове засідання та подання чергового невмотивованого клопотання про відкладення розгляду справи, вважає такі дії [PERSON] як зловживання своїми процесуальними правами, а тому розглядає справу за відсутності осіб, які не з?явилися в судове засідання. Заслухавши пояснення з?явившихся представників сторін, проаналізувавши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до розпорядження органу приватизації № 219255 від 24 січня 2012 р. [PERSON] 24 січня 2012 р. Департаментом міського господарства Одеської міської ради видано свідоцтво про право власності на житло, відповідно до якого [PERSON] на праві власності належить 403/1000 частин, що складають 41,01 кв.м. від загальної площі - 186,80 кв.м. квартири [ADDRESS], що підтверджується вказаним свідоцтвом та розпорядженням органу приватизації (а.с.29, 30). Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 20 серпня 2015 р. у цивільній справі № 522/10388/14-ц за позовом [PERSON], [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON], Комунального підприємства «Міське агентство з приватизації житла», виконавчого комітету Одеської міської ради, за участю третіх осіб - КП «ОМБТІтаРОН», реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, Департамента міського господарства Одеської міської ради, про поновлення терміну звернення до суду, визнання недійсним свідоцтв про право власності та договору дарування, скасування свідоцтв про право власності та договору дарування (набрало законної сили 17 грудня 2015 р.) встановлено обставини, які становлять преюдиційні факти для розгляду даної (а.с.131-135, 150-152). Так, згідно свідоцтва про право власності на житло від 14 жовтня 1997 р. виданого УЖКГ Одеської міської ради на підставі розпорядження № 103654 від 14.10.1997 р. [PERSON] та [PERSON] належало на праві власності в рівних частках 263/1000 частин квартири [ADDRESS], яка складає 61,9 кв.м. заг. площі, при цьому загальна площа квартири складала 236,6 кв.м. Згідно свідоцтва про право власності від 26.12.2011 р. виданого виконавчим комітетом Одеської міської ради [PERSON] та [PERSON] належало 359/1000 частин цієї квартири, яка складається з заг. пл. 186,8 кв.м. та житл. пл. 124,2 кв.м. в рівних частках кожному на праві спільної часткової власності. Вказане свідоцтво було видано на підставі розпорядження Приморської районної адміністрації Одеської міської ради №1122 від 14.12.2011 р. замість свідоцтва про право власності від 14.10.1997 р. [PERSON] померла [INFO]. Згідно договору дарування від 30.10.2012 р. [PERSON] подарував [PERSON] 359/1000 частин спірної квартири, яка в цілому складається з семи кімнат заг. пл. 186,8 кв.м., в тому числі житл. пл. 124,2 кв.м., з яких відчужується житл. пл. 46,7 кв.м. При цьому право власності дарувальника підтверджено свідоцтвом про право власності від 26.12.2011 р., свідоцтвом про право власності на спадщину за заповітом від 28.09.2012 р., та витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно виданого КП «ОМБТІ та РОН» від 23.10.2012 р. Згідно свідоцтва про право власності на житло від 03 грудня 1997 р. виданого УЖКГ Одеської міської ради на підставі розпорядження № 7-12702 від 03.12.1997 р. [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] належало на праві власності в рівних частках 240/1000 частин квартири [ADDRESS], яка складає 59,17 кв.м. заг. площі, при цьому загальна площа квартири складала 247,0 кв.м. Згідно розрахунку часток під час приватизації зазначено що їх сусіди мають в користуванні 760/1000 часток. 19.12.1997 р. [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] згідно договору купівлі-продажу №2109/97 продали [PERSON] 240/1000 часток вказаної квартири, житл. пл. 160,5 кв.м. Згідно свідоцтва про право власності на житло від 03 грудня 2009 р. виданого виконавчим комітетом Одеської міської ради [PERSON] належало на праві власності 325/1000 частин квартири [ADDRESS], яка складається з загальної площі квартира 186,8 кв.м., житл. пл. 124,2 кв.м. Вказане свідоцтво було видано на підставі розпорядження Приморської районної адміністрації Одеської міської ради №843 від 04.11.2009 р. замість договору купівлі-продажу нерухомого майна від 19.12.1997 р. Згідно договору дарування від 29.12.2009 р. [PERSON] подарував [PERSON] 325/1000 частин вказаної квартири, з якого вбачається що вказана квартири складається з заг. пл. 186,8 кв.м. та житлової - 124, 2 кв.м. згідно технічного паспорту від 09.12.2009 р. [PERSON] користувався житловими кімнатами - 15,2 кв.м та 25,8 кв.м., окр. балкон 1,8 кв.м. Згідно свідоцтва про право власності на житло від 23.03.2001 р. виданого виконавчим комітетом Одеської міської ради [PERSON] належало на праві власності 94/1000 частин квартири [ADDRESS], яка складається з загальної площі квартира 188,5 кв.м., житл пл. 124,2 кв.м. Вказане свідоцтво було видано на підставі розпорядження органу приватизації №7-17960 від 23.03.2001 р. [PERSON] помер [INFO]. Згідно свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом від 05.08.2002 р. спадкоємцем його майна є [PERSON]. [PERSON] помер, спадкоємцем щодо майна померлого є [PERSON] Згідно Акту про встановлення фактичного користування приміщеннями в зазначений комунальній квартирі від 19.10.2009 р. встановлено що користувачами вказаної комунальної квартири були [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] з переліком житлової та нежитлової площі квартири та місць загального користування, які кожен з них займає. Вищевказаний Акт підписаний [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] На підставі вказаного акту здійснено також розрахунок ідеальних часток виготовлений КП «ОМБТІ та РОН» від 19.10.2009 р. за №115327 за заявами всіх співвласників квартири, де вбачаться, що у фактичному користуванні [PERSON] знаходиться житлова площа та місця загального користування,що складають 325/1000 частин, хоча він є власником на підставі договору купівлі-продажу від 19.12.1997 р. 240/1000 часток; померлий [INFO]. [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 23.03.2001 р. є власником 94/1000 часток згідно свідоцтва про право власності від 23.03.2001 р., та згідно свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом від 05.08.2002 р. спадкоємцем його майна є [PERSON], хоча це право не зареєстровано в КП «ОМБТІ та РОН», у фактичному користування [PERSON] знаходиться 99/1000 частин (житл. пл. 12,3 кв.м.); [PERSON] є користувачем квартири згідно довідки від 01.10.2009 р. і у його користуванні знаходиться житл. пл. 12,3 кв.м. та 11,9 кв.м. та інше що складає 217/1000 частин квартири; [PERSON] та [PERSON] є власниками 263/1000 частин в рівних частках і у фактичному їх користуванні знаходяться житлова пл. 23,0 кв.м. та 23,7 кв.м. та інші, що складає 359/1000 частин. Відповідно до розпорядження органу приватизації № 219255 від 24 січня 2012 р. [PERSON] 24 січня 2012 р. Департаментом міського господарства Одеської міської ради видано свідоцтво про право власності на житло, відповідно до якого [PERSON] на праві власності належить 403/1000 частин, що складають 41,01 кв.м. від загальної площі - 186,80 кв.м. квартири [ADDRESS], що підтверджується вказаним свідоцтвом та розпорядженням органу приватизації, його заявою від 28.11.2011 р., довідкою про склад сім'ї та займані ним приміщення (житлова пл. 24,3 кв.м.), випискою з особового рахунку, розрахунком площ та часток наймачів, що проживають в комунальній квартирі № 6, де вказано: [PERSON] займає - житлову пл. 23.7 кв.м. та 23,0 кв.м., балкон 1.3 кв.м., [PERSON] - житлова 15,2 кв.м. та 25,8 кв.м., [PERSON] - житлова 12,3 кв.м. та 11,9 кв.м., кухня - 4,2 кв.м., коридор - 1,1 кв.м., [PERSON] - житлова -12,3 кв.м. та зазначені також місця загального користування та здійснено відповідні розрахунки їх часток, з яких вбачається, що їх доля складає наступне: [PERSON] - 359/1000, [PERSON] - 324/1000, [PERSON] -220/1000, та [PERSON] - 97/1000 часток, та при цьому зроблено при розрахунку запис, що у зв'язку з тим, що [PERSON] приватизує останнім, то рахувати його долю як 403/1000 частин. З листа Департаменту міського господарства ОМР від 06.11.2014р. №Л-1081 [PERSON] вбачається, що загальна площа спірної квартири на момент приватизації своїх часток сім'ями [PERSON] та [PERSON] складала 235,6 кв.м. і 247,0 кв.м., а при приватизації житла [PERSON] і сім'єю [PERSON] (у зв'язку з виділом з неї самостійної квартири) - 188, 5 кв.м. і 186,8 кв.м., які і враховувались при розрахунках загальної площі мешканців квартири при приватизації. Таким чином, при прийнятті розпорядження органу приватизації № 219255 від 24 січня 2012 р. та видачі свідоцтва про право власності на житло [PERSON] частка у праві власності на квартиру, а саме - 403/1000 частин квартири, визначена неправильно. Про факт видачі [PERSON] свідоцтва на 403/1000 частин квартири [ADDRESS], позивачам стало відомо лише у ході розгляду цивільної справи № 522/10388/14-ц. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках здійснюється в спільну сумісну або часткову власність. Відповідно до підпункту 6.2. пункут 6 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, яке затверджено Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 № 396 у комунальній квартирі, жилому блоці (секції) у гуртожитку, де мешкають два і більше наймачі, загальна площа, що передається у власність громадян, визначається як сума площ займаних наймачами жилих кімнат (з урахуванням відповідних коефіцієнтів площі розташованих у них веранд, засклених балконів, лоджій, холодних комор, відкритих балконів, лоджій та терас) та площі підсобних приміщень, яка розподіляється між всіма наймачами пропорційно площі займаних ними жилих кімнат. Приклад обчислення загальної площі комунальної квартири, жилого блоку (секції) у гуртожитку, в якій (якому) мешкають два і більше наймачі, наведено у додатку 1. Зокрема, у зазначеному додатку 1 наведено й методику визначення частки приватизованої площі кожного співвласника. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Таким чином, у розумінні закону, суб'єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право. При цьому під невизнанням суб'єктивного права слід розуміти, зокрема, пасивне заперечення наявності у особи суб'єктивного цивільного права, зокрема, на частину в загальному майні, яке безпосередньо не спричиняє шкоду суб'єктивному праву, але створює невпевненість у правовому статусі носія суб'єктивного права. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до п. 35 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 № 5 задовольняючи позов про захист права власності від порушень, не пов'язаних із позбавленням володіння, суд має право як заборонити відповідачу вчиняти певні дії, так і зобов'язати відповідача усунути наслідки порушення права позивача. Як вбачається з листа КП «Міське агентство з приватизації житла» Одеської міської ради №260/01-13 від 30.11.2017 року до суду, при вивчені архівних документів було з'ясовано, що свідоцтво № 8-23690 від 24.01.2012 року про право власності та розпорядження органу приватизації №219255 від 24.01.2012 року на 403/1000 частин квартири спільного заселення [ADDRESS], виданих [PERSON] були оформлені згідно вимог діючого законодавства про приватизацію житла. Однак, при розрахунку частки квартири спільного заселення, яка належить [PERSON], спеціалістом було помилково розраховано частку 403/1000 частки, замість 220/1000 часток. Таким чином просять вважати частку квартири спільного заселення [ADDRESS], яка належить [PERSON] 220/1000 частин. При цьому суду надано розрахунок часток (а.с.171, 172). За таких обставин, суд вважає позовні вимоги [PERSON], [PERSON] обґрунтованими і доходить висновку про задоволення даних позовних вимог.

Outcome: approved