Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-03 00:00:00

[PERSON] , як законний представник малолітнього позивача [PERSON] , звернулась до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом у якому за зміненими позовними вимогами в останній редакції просить визнати [PERSON] , [PERSON] і неповнолітню [PERSON] в інтересах якої діють законні представники [PERSON] та [PERSON] , такими, що позбавлені права власності на житлове приміщення - квартиру [ADDRESS] , та вселити позивача в особі законного представника у вказану квартиру (т. 1 а.с 246). Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач набув право власності на квартиру [ADDRESS] на підставі договору дарування від 18.02.2020 року. З витягу реєстру територіальної громади м. Києва 23.02.2020 року позивачу та його законному представнику стало відомо, що у вказаній квартирі зареєстровані сторонні особи, а саме відповідачі [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Відповідачі не є членами сім`ї позивача, згоди на їх реєстрацію та користування квартирою позивач не надавав, відповідачі зареєстровані у квартирі [ADDRESS] без погодження з позивачем, чим порушують права останнього щодо володіння, користування та розпорядження своїм майном. В добровільному порядку відповідачі відмовляються зніматися з реєстраційного обліку у квартирі, що порушує права позивача, як власника квартири на реалізацію його прав закріплених ст. 41 Конституції України. З посиланням на норми ст. ст. 15, 317, 319, 328, 383, 391 ЦК України, ст. 41 Конституції України позивач просить задовольнити позов (т. 1 а.с. 28-29, 148-149). Ухвалою суду від 12.05.2020 року позовну заяву [PERSON] , яка діє в інтересах малолітнього [PERSON] , від 30.04.2020 року було залишено без руху з наданням позивачу строку для усунення недоліків позову (т. 1 а.с. 20, 21). Ухвалою суду від 10.08.2020 року відкрите провадження у справі у порядку загального позовного провадження (т. 1 а.с. 40, 41). 21.08.2020 року до суду від третьої особи Служби у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації надійшли пояснення з проханням прийняти рішення з урахуванням найкращих інтересів дітей та чинного законодавства, витребувати відповідний висновок органу опіки та піклування за місцем фактичного проживання дитини. Зазначено, що на момент здійснення договору дарування на користь позивача у квартирі [ADDRESS] були зареєстровані відповідачі, включаючи малолітню [PERSON] , [INFO] . З матеріалів позову невідомо чи зверталися учасники за дозволом на здійснення правочину до органу опіки та піклування. Для здійснення будь-яких правочинів стосовно нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, потрібна попередня згода органів опіки та піклування (т. 1 а.с. 49-51). 28.08.2020 року до суду надійшли пояснення від третіх осіб [PERSON] та ТОВ «Мегаінвест Сервіс» в особі керівника [PERSON] з проханням задовольнити позов у повному обсязі. Зазначено, що 17.01.2008 р. між ВАТ «Сведбанк», правонаступником якого виступає ПАТ «Дельта Банк», та [PERSON] було укладено кредитний договір № 2706/0108/88-009 на надання кредиту у розмірі 10 000 дол. США строком користування по 17.01.2018 р. та одночасно було укладено Іпотечний договір. Забезпеченням виконання зобов`язання по погашенню заборгованості за кредитним договором виступає квартира [ADDRESS] . Через невиконання умов кредитного договору ПАТ «Дельта Банк» через СЕТАМ продав згідно договору купівлі-продажу прав вимоги ТОВ «Мегаінвест Сервіс» право вимоги за вищевказаним кредитним договором та договором іпотеки. 02.10.2019 р. укладено Договір № 1987/К купівлі-продажу прав вимоги за яким банк продав, а ТОВ «Мегаінвест Сервіс» купив право вимоги за вищевказаним кредитним договором та договором іпотеки. 14.02.2020 року ТОВ «Мегаінвест Сервіс», як новий кредитор, продав предмет іпотеки [PERSON] за нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу. 18.02.2020 року [PERSON] за договором дарування подарувала квартиру [PERSON] . Цей договір дарування є дійсним, його не змінено, не скасовано та не визнано в судовому порядку недійсним. Право власності позивача на квартиру набуто на законних підставах, а тому позовна вимога є обґрунтованою (т. 1 а.с. 52-53). 14.09.2020 року до суду надійшов відзив на позов у якому відповідачі [PERSON] та [PERSON] просять відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі з посиланням на те, що квартира [ADDRESS] , яка належить відповідачу [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 18.09.2002 року та яка передана в іпотеку за іпотечним договором від 17.01.2008 р., була протизаконно відчужена. 25.05.2020 року у квартиру [PERSON] коли у ній перебувала лише малолітня [PERSON] увірвалися сторонні особи та встановили свої замки, про що було подано заяву до поліції. Як потім з`ясувалось іпотекодержателем стало ТОВ «Мегаінвест Сервіс». Приватний нотаріус КМНО Золотих О.О. 14.02.2020 року незаконно посвідчив договір купівлі-продажу квартири між ТОВ «Мегаінвест Сервіс» та гр. Російської Федерації [PERSON] . Це дало можливість укласти наступний незаконний договір та наступне незаконне відчуження квартири. У спірній квартирі проживають та зареєстровані відповідачі з малолітньою донькою [PERSON] , [INFO] , ця квартира є єдиним їхнім місцем проживання. При здійсненні переоформлення квартири були порушення положення чинного законодавства, жодних письмових вимог від іпотекодержателя іпотекодавець не отримував, згоди на набуття кредитором права власності на предмет іпотеки [PERSON] не надавав, також відчуження майна відбулось під час дії мораторію (т. 1 а.с. 76-81). Ухвалою суду від 02.10.2020 року задоволено клопотання представника третьої особи Служби у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації про витребування висновку органу опіки та піклування; витребувано від Органу опіки та піклування Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації висновок щодо розв`язання спору про визнання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] (т. 1 а.с. 123-125). Ухвалою суду від 12.11.2020 року задоволено клопотання представника відповідача [PERSON] [PERSON] про зупинення провадження у справі. Зупинено провадження у даній справі 755/6385/20 до набрання законної сили судового рішення Дніпровського районного суду м. Києва у справі № 755/13315/20 за позовною заявою [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мегаінвест Сервіс», Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Тверської Інесси Володимирівни, [PERSON] в інтересах якого діє законний представник [PERSON] за участю третіх осіб: [PERSON] , Служби у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації, Служби у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації про скасування державної реєстрації права власності, витребування майна (т. 1 а.с. 184-186). 01.12.2020 року до суду надійшов на виконання ухвали суду висновок Органу опіки та піклування Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації про недоцільність зняття з реєстрації дітей (т. 1 а.с. 189, 190). Постановою Київського апеляційного суду від 22.03.2021 року ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 12.11.2020 року про зупинення провадження у справі скасовано, справу направлено для продовження розгляду (т. 1 а.с. 212-214). Ухвалою суду від 11.05.2021 року задоволено клопотання представника законного представника позивача малолітнього [PERSON] [PERSON] - [PERSON] про прийняття до розгляду заяви про зміну предмету позову; прийнято заяву позивача до відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання осіб такими, що позбавлені права власності на житлове приміщення, та вселення; встановлено учасникам справи строк для подання заяв з процесуальних питань, у підготовчому судовому засіданні оголошена перерва (т. 2 а.с. 8-9). Ухвалою суду від 29.06.2021 року відмовлено у задоволенні клопотання відповідача [PERSON] про залишення без руху позовної заяви про зміну предмета позову (т. 2 а.с. 44). Ухвалою суду від 29.06.2021 року закрите підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 04.08.2021 року (т. 2 а.с. 42-43). В судовому засіданні представник законного представника позивача [PERSON] просила задовольнити позов зі зміненими позовними вимогами, надала пояснення викладені у позовній заяві, додатково пояснила, що відповідачі не знімаються з реєстрації, мешкають у спірній квартирі, чим порушують право власності позивача на житлове приміщення, по даний час позивач у належну йому кватиру не вселений. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , які є законними представниками неповнолітнього відповідача [PERSON] , та представник відповідача [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні заперечували проти задоволення позову, надали пояснення викладені у відзиві на позов. Відповідач [PERSON] додатково пояснив, що перехід власності належної йому на праві власності квартири [ADDRESS] відбувся незаконно. 02.07.2021 року його із сім`єю виселили з вказаної квартири коли він був на роботі, речі викинули на вулицю, замки замінили, у квартирі проживає невідомо хто, доступу у квартиру вони не мають. Представник третьої особи Служби у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації Муханов А.І. в судовому засіданні заперечував проти позову, пояснив, що у спірній квартирі зареєстрована неповнолітня дитина та невідомо чи звертались до органу опіки та піклування для надання згоди на укладення договору дарування. Третя особа [PERSON] та представник третьої особи ТОВ «Мегаінвест Сервіс» в судове засідання не з`явились, у поданому письмовому поясненні на позов просять розглянути справу за їх відсутності. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку. Встановлено, що 17.01.2008 р. між ВАТ «Сведбанк», яке виступає правонаступником АКБ «ТАС-Комерцбанк», та відповідачем [PERSON] було укладено Кредитний договір № 2706/0108/88-009 про надання позичальнику грошових коштів у розмірі 10 000 дол. США на строк з 17.01.2008 року по 17.01.2018 року зі сплатою 11,9 % річних за користування кредитом (т. 1 а.с. 54-56). 17 січня 2008 року між [PERSON] та ВАТ «Сведбанк», яке виступає правонаступником АКБ «ТАС-Комерцбанк», в забезпечення виконання зобов`язання за вищевказаним кредитним договором № 2706/0108/88-009 було укладено іпотечний договір № 2706/0108/88-009-Z-1, відповідно до умов якого відповідач [PERSON] передав в іпотеку квартиру [ADDRESS] (т. 1 а.с. 57-59). З письмових пояснень представника третьої особи ТОВ «Мегаінвест Сервіс» [PERSON] убачається, що 02.10.2019 р. між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Мегаінвест Сервіс» було укладено Договір № 1987/К купівлі-продажу прав вимоги (т. 1 а.с. 60), на підставі якого останнє купило право вимоги за вищевказаними кредитним договором і договором іпотеки та в позасудовому порядку переоформило право власності на предмет іпотеки - квартиру [ADDRESS] на ТОВ «Мегаінвест Сервіс». 14.02.2020 року ТОВ «Мегаінвест Сервіс» продав спірну квартиру [PERSON] . 18.02.2020 року між [PERSON] та позивачем малолітнім [PERSON] , як обдарованим, в інтересах якого діяв [PERSON] , було укладено договір дарування кватири [ADDRESS] , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Василенко О.А., зареєстрований у реєстрі за № 1222 (т. 1 а.с. 32). Згідно з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 03.03.2020 року, право власності на кватиру [ADDRESS] зареєстроване за позивачем [PERSON] (т. 1 а.с. 33). За відомостями Витягу з Реєстру територіальної громади м. Києва № 11203750 станом на 10.12.2019 за адресою: [ADDRESS] зареєстровані відповідачі: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (т. 1 а.с. 35). За нормою ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Частиною 1 ст. 317 ЦК України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч. 1 ст. 321 ЦК України). Отже, позивач являється власником квартири [ADDRESS] , у зв`язку з чим він має право користуватися житлом, що передбачено чинним законодавством. Відповідно до ст. 155 ЖК України, жилі будинки (квартири), що є у приватній власності громадян, не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком (квартирою), крім випадків, установлених законодавством України. За нормою ч. 1 ст. 383 ЦПК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. За повідомленням відповідачів, їх виселено зі спірної квартири, однак при цьому суду не надано жодних доказів щодо того хто проводив таке виселення та які особи фактично користуються квартирою [ADDRESS] . Як пояснила суду представник законного представника позивача, позивач [PERSON] та його законні представники у квартиру не вселялись та користуватись житлом не можуть. За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В силу вимог ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких обставин позов у частині вимог про вселення [PERSON] , [INFO] , в інтересах якого діє законний представник [PERSON] , у квартиру [ADDRESS] підлягає задоволенню. В частині позовних вимог про визнання відповідачів такими, що позбавлені права власності на квартиру [ADDRESS] суд приходить до наступного висновку. Застосовуючи принцип диспозитивності, що закріплений у статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Отже, саме позивач, як особа, що на власний розсуд розпоряджається своїми процесуальними правами на звернення до суду за захистом порушеного права, визначає докази, якими підтверджуються доводи позову та спростовуються заперечення відповідача проти позову та способи захисту прав або інтересів, передбачених законом чи договором, або інші способи захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні. Підстави для припинення права власності визначені главою 25 Цивільного кодексу України, зокрема ст. 346 ЦК України передбачено, що право власності припиняється у разі: 1) відчуження власником свого майна; 2) відмови власника від права власності; 3) припинення права власності на майно, яке за законом не може належати цій особі; 4) знищення майна; 5) викупу пам`яток культурної спадщини; 6) примусового відчуження земельних ділянок приватної власності, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, з мотивів суспільної необхідності відповідно до закону; 8) звернення стягнення на майно за зобов`язаннями власника; 9) реквізиції; 10) конфіскації; 11) припинення юридичної особи чи смерті власника; 12) визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави. Право власності може бути припинене в інших випадках, встановлених законом. Зі змісту вищевказаного іпотечного договору № 2706/0108/88-009-Z-1 від 17.01.2008 року убачається, що квартира [ADDRESS] , належала на праві власності відповідачу [PERSON] на підставі Договору купівлі-продажу від 18.09.2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ромасенко Н.Ф., зареєстрованого в реєстрі за № 3415 (т. 1 а.с. 57). Перереєстрація права власності на спірну квартиру, яка належала відповідачу [PERSON] , відбулася тричі, зокрема в позасудовому порядку шляхом набуття права власності на предмет іпотеки за іпотекодержателем ТОВ «Мегаінвест Сервіс», у подальшому відчужена останнім за договором купівлі-продажу на користь [PERSON] , яка подарувала квартиру позивачу. Відповідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Державна реєстрація права власності на квартиру за третіми особами у справі ТОВ «Мегаінвест Сервіс», [PERSON] , а також за позивачем проводилась відповідно ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» на підставі рішення державного реєстратора та укладених правочинів, як наслідок чого на час розгляду справи відповідач [PERSON] власником спірної квартири не являється, що не потребує ухвалення судом рішення про визнання вказаного відповідача таким, що позбавлений права власності на житлове приміщення, оскільки такі факти доводяться правовстановлюючими документами. Разом з тим, такі ж вимоги про визнання позбавленими права власності заявлені до відповідачів [PERSON] та [PERSON] , які не являлись власниками чи співвласниками спірної квартири. З урахуванням викладеного позов в частині вимог щодо визнання відповідачів особами, які позбавлені права власності на квартиру [ADDRESS] , задоволенню не підлягають, так як не ґрунтуються на нормах закону. За наведених обставин позов підлягає задоволенню частково. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України у порядку розподілу судових витрат між сторонами, у зв`язку з частковим задоволенням позову в частині вимог про вселення із [PERSON] та [PERSON] на користь позивача [PERSON] в інтересах якого діє законний представник [PERSON] підлягає стягненню судовий збір у розмірі по 420,40 грн. із кожного з відповідачів.

Outcome: partial