Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-14 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська із позовною заявою до [PERSON], третя особа - [PERSON], по визнання права власності в порядку спадкування за законом, у якій, уточнивши свої позовні вимоги, просять суд визнати за ними право власності на 1/3 частину квартири [ADDRESS] (по 1/6 частці за кожним із них), в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер [INFO]. Обґрунтовуючи позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] вказують на те, що вони є спадкоємцями за законом після смерті [PERSON], який помер [INFO]. [PERSON] був чоловіком [PERSON] та батьком її доньки [PERSON] Після смерті [PERSON] залишилася спадщина у вигляді частини квартири [ADDRESS]. Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 05 листопада 2008 року визначена частка, що належала [PERSON] у спільному сумісному майні в квартирі [ADDRESS] у розмірі -1/3. Також визначені частки у розмірі 1/3 за іншими співвласниками - [PERSON] та [PERSON]. Право спільної сумісної власності на спірну квартиру було припинено за рішенням суду. [INFO] померла [PERSON]. Спадкоємицею за заповітом після її смерті являється її дочка [PERSON] та даний факт встановлений рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 05 листопада 2008 року. [INFO] помер [PERSON]. Спадкоємцем за заповітом після його смерті являється його син [PERSON]. В кінці 2013 року вони звернулися до Четвертої Дніпропетровської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. 16 січня 2014 року вони отримали постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Причиною відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом була відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно, а саме на [ADDRESS], які утримує у себе спадкоємиця померлої [PERSON] - відповідачка у справі - [PERSON]. Також, причиною відмови у видачі свідоцтва стало і те, що рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 05 листопада 2008 року, про визначення ідеальних часток у спільній сумісній власності, та припиненні спільної сумісної власності, не зареєстровано в КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради. Дане рішення повинен був зареєструвати [PERSON], який являвся єдиним живим співвласником квартири [ADDRESS], на момент його ухвалення. За життя [PERSON] цього не зробив, і це призвело до неможливості отримання свідоцтва про право на спадщину. З відповідачкою у справі вони не можуть дійти згоди щодо оформлення документів на спадщину, через неприязні стосунки, так як остання проживає у спірній квартирі і не визнає їхнього права на спадщину. [PERSON] також звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська із позовною заявою до [PERSON], [PERSON], [PERSON], третя особа - Шоста Дніпропетровська державна нотаріальна контора, про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, у якій просить суд визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом на 1/3 частку квартири [ADDRESS] після смерті [PERSON], померлого [INFO]. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги [PERSON] вказує на те, що він є спадкоємцем після померлого [INFO] батька - [PERSON], який був співвласником спірної квартири за адресою: [ADDRESS]. Спірна квартира [ADDRESS] і складається з 3-х житлових кімнат площею 36,6 кв.м. ( 10,4 кв.м., 17,1 кв.м., 9,1 кв.м.), кухні -площею 7,6 кв.м., ванної кімнати - 2,1 кв.м., коридору - 4,7 кв.м., вбиральні -1,1 кв.м., вбудованої шафи 0,3 кв.м. Загальна площа квартири-56,8 кв.м. Згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого 23.09.1997 року за розпорядженням № 3/2907 - 97 Дніпропетровського виконкому міської ради народних депутатів спірна квартира належала на праві власності [PERSON], [PERSON], [PERSON]. [PERSON] і [PERSON] - його батьки. [PERSON] - його рідний брат. [INFO] померла мати - [PERSON]. За життя вона склала заповіт, в якому заповідала все майно, яке їй буде належати на день смерті, своїй дочці від першого шлюбу - [PERSON]. [INFO] помер його брат - [PERSON]. Після його смерті залишилися спадкоємці за законом 1 черги - дружина [PERSON] і дочка - [PERSON]. [INFO] помер батько - [PERSON], який за життя склав заповіт, посвідчений 20.05.2010 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], де заповідав все його майно, яке йому буде належати на день смерті, йому. Він виконав вимоги зазначеного закону і подав заяву про прийняття спадщини після смерті батька до Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори, у зв'язку з чим була відкрита спадкова справа № 739/2013. 10.04.2014 року він звернувся до нотаріуса із заявою щодо отримання свідоцтва про право на спадщину на частку квартири [ADDRESS], яка лишилася після смерті [PERSON]. Постановою від 10.04.2014 року державний нотаріус 6 Дніпропетровської державної нотаріальної контори Черненко І.М. відмовила у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва на спадщину у зв'язку з тим, що у нього були відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно. Згідно рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 05 листопада 2008 року ( цивільна справа № 2-2975/08) визначений розмір часток співвласників у праві спільної сумісної власності на спірну квартиру, а саме: за померлим [INFO] [PERSON] - 1/3 частина квартири, померлою [INFO] [PERSON] - 1/3 частина квартири, за [PERSON] - 1/3 частина квартири. Тим же рішенням право спільної сумісної власності на квартиру було припинено і квартира стала належати співвласникам на праві спільної часткової власності. На підставі зазначеного рішення суду він претендує на спадщину у вигляді 1/3 частки спірної квартири після смерті батька - [PERSON]. З відповідачкою [PERSON] склалися неприязні стосунки, так як лише вона разом з дочкою - [PERSON] проживають і зареєстровані у зазначеній квартирі і не визнає за ним право на спадкування 1/3 частки квартири, яка належала його батькові, а також утримує у себе правовстановлюючі документи на квартиру. Тому він вимушений звертатися до суду з цим позовом. В судовому засіданні позивачі [PERSON] та [PERSON] свої позовні вимоги підтримали та просили пред'явлену позовну заяву задовольнити у повному обсязі посилаючись на викладені у ній обставини. Не заперечували проти задоволення позову [PERSON] Позивач [PERSON] та його представник позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON], також підтримали та про сили їх задовольнити у повному обсязі за обставин, викладених у позовній заяві, не заперечували проти задоволення позовних вимог [PERSON] та [PERSON] Відповідач [PERSON] заперечень проти позову не надала, повідомлялася належним чином про місце та час судового розгляду справи, в судове засідання не з'явилася, причин не повідомила, свого представника до суду не направила, на підставі чого з урахуванням згоди позивачів відповідно до ст. 224 ЦПК України справа підлягає розглядові судом з ухваленням даного рішення заочно. Представники Шостої Дніпропетровської державної нотаріальної контори та Четвертої Дніпропетровської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явилися, повідомлявся належним чином про місце та час судового засідання. Суд, вислухавши пояснення [PERSON], [PERSON], [PERSON] та його представника, вивчивши матеріали справи та письмові докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого 23 вересня 1997 року за розпорядженням виконкому Дніпропетровської міської ради № 3/2907 - 97 спірна квартира [ADDRESS] належала на праві приватної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Зазначена квартира складається з 3-х житлових кімнат площею 36,6 кв.м. ( 10,4 кв.м., 17,1 кв.м., 9,1 кв.м.), кухні - площею 7,6 кв.м., ванної кімнати - площею 2,1 кв.м., коридору - площею 4,7 кв.м., вбиральні - площею 1,1 кв.м., вбудованої шафи площею 0,3 кв.м. Загальна площа квартири становить 56,8 кв.м. [PERSON] і [PERSON] є батьками [PERSON] і [PERSON]. [PERSON] є дружиною [PERSON], а [PERSON] донькою останнього. [INFO] [PERSON] померла, про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER], видане 31.03.2008 року Індустріальним відділом РАЦС м. Дніпропетровська, актовий запис № 466. За життя вона склала заповіт, в якому заповідала все майно, яке їй буде належати на день смерті, своїй доньці [PERSON]. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 09.01.2007 року Амур-Нижньодніпровським відділом РАЦС м. Дніпропетровська, актовий запис № 23. Після його смерті залишилися спадкоємці за законом 1 черги: дружина [PERSON] і його дочка - [PERSON]. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 03.10.2013 року Амур-Нижньодніпровським відділом РАЦС реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 1544. За життя [PERSON] склав заповіт, посвідчений 20.05.2010 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], за яким заповів усе майно, що належатиме йому на день смерті, [PERSON]. Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 05 листопада 2008 року (цивільна справа № 2-2975/08) визначений розмір часток співвласників у праві спільної сумісної власності на спірну квартиру, а саме: за померлим [INFO] [PERSON] - 1/3 частина квартири, померлою [INFO] [PERSON] - 1/3 частина квартири, за [PERSON] - 1/3 частина квартири. Право спільної сумісної власності на квартиру було припинено. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків ( спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). На підставі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є, зокрема, день смерті особи. Згідно із ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Частиною 3 ст. 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Частиною 1 ст. 1226 ЦК України визначено, що частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Відповідно до ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно із ч. 1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Статтею 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. На підставі ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у 6-ть місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Як було встановлено в судовому засіданні [PERSON], [PERSON] як спадкоємці 1 черги після смерті [PERSON], та [PERSON] як спадкоємиць за заповітом після смерті [PERSON], зверталися у встановлені законом строки до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] та [PERSON], але у видачі їм відповідних свідоцтв про право на спадщину було відмовлено, оскільки у них, як у спадкоємців були відсутні правовстановлюючі документи щодо спадкового майна, що залишилося після смерті [PERSON] та [PERSON] В судовому засіданні сторони підтвердили, що усі правовстановлюючі документи в оригіналах щодо спірного майна знаходяться у [PERSON], доньки [PERSON] від першого шлюбу, якій остання заповіла свою 1/3 частку спірної квартири, та в свою чергу [PERSON] заперечує їхнє право на спадкування часток у вищевказаній квартирі та вважає, що спірне майно має належати лише їй. З цього приводу поміж ними та [PERSON] склалися неприязні стосунки, що стало підґрунтям для вирішення даного спору у судовому порядку. Вищевикладені обставини безспірно встановлені судом та підтверджуються поясненнями позивачів, а також представника [PERSON], і наданими суду письмовими доказами, зокрема матеріалами спадкових справ № 1143/2013 після смерті [PERSON] та № 739/2013 після смерті [PERSON] За встановлених в судовому засіданні обставин, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON], [PERSON] законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню, також як і позовні вимоги [PERSON] Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати відносяться на рахунок відповідачів.

Outcome: approved