Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-14 00:00:00

[PERSON] січня 2014 року звернувся до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання, посилаючись на те, що він з травня 2010 року проживає в гуртожитку [ADDRESS]. Звернувшись до міського голови Олександрійської міської ради щодо його реєстрації за адресою його фактичного проживання він отримав відмову, в листі йому було повідомлено, що підставою для його реєстрації за місцем проживання за вказаною адресою є ордер, свідоцтво про право власності, договір найму (піднайму, оренди) або інші документи, які в нього відсутні. На підтвердження викладених обставин надав до суду докази оплати комунальних послуг за водопостачання, користування газом, за енергопостачання, як на підставу своїх вимог. Просить суд встановити факт його постійного проживання в гуртожитку [ADDRESS] з травня 2010 року і по цей час. В судовому засіданні заявник та представник заявника на вимогах наполягають, посилаючись на викладенні обставини. Інтереси заявника в суді по довіреності представляв [PERSON] Представник заінтересованої особи - Олександрійської міської ради в судове засідання з'явився, будучи повідомленим про дату та час розгляду справи в суді. В судовому засіданні представник проти задоволення заяви заперечень не має та просить суд вирішити питання відповідно до вимог чинного законодавства. Інтереси Олександрійської міської ради в суді по довіреності представляв Скляр Ю.А. Заслухавши пояснення учасників, показання свідків та дослідивши докази у сукупності з іншими матеріалами справи, з'ясувавши обставини, на які сторона посилається як на підставу своїх вимог, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. За змістом ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання у ньому (гуртожиток, готель, тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Отже, об'єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес, саме вони є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Такі способи захисту передбачені відповідно статтею 16 ЦК України. Відповідно до вимог ст.ст. 810, 825 ЦК України за договором найму житла наймодавець надає наймачу житло для проживання у ньому на певний строк та за окрему плату. Наймач житла має право відмовитись від договору найма, попередивши наймодавця та звільнити помешкання. Судом встановлено, що з травня 2010 року заявник постійно проживає в [ADDRESS]. Суд приймає до уваги, що заявник особисто сплачував певні кошти за надані комунальні послуги, саме на його ім'я були оформлені розрахункові книжки, особові рахунки. Суд також приймає до уваги, що заявник, звернувшись до міського голови м. Олександрія 20 листопада 2013 року із заявою про його реєстрацію за місцем проживання за адресою [ADDRESS], отримав письмову відмову, оскільки він не перебуває на квартирному обліку та йому було запропоновано звернутись до суду, оскільки він проживає в гуртожитку без правових підстав. В листі від 09 грудня 2013 року йому було повідомлено, що підставою для його реєстрації за місцем проживання, тобто за вказаною адресою є ордер, свідоцтво про право власності, договір найму (піднайму, оренди) або інші документи, які відсутні та рекомендовано звернутись до суду. Свідки [PERSON], [PERSON] та комендант гуртожитку [PERSON] - показали суду, що знають заявника давно, з весни 2010 року він поселився в [ADDRESS], він проживає один, сплачує за надані послуги. Викладене свідками підтверджується актом - розпорядженням від 27 грудня 2013 року, що свідчить про достовірність їх показань. Суд не входить в оцінку доказів щодо правомірності дій службових осіб щодо вселення заявника в гуртожиток в травні 2010 року. Суд вважає доведеним, що заявник [PERSON] будучи зареєстрованим за іншою адресою, дійсно фактично проживає в гуртожитку [ADDRESS] з травня 2010 року і по цей час, що підтверджується доказами та є підставою для суду для задоволення заяви. Звернення до суду свідчить про те, що заявник від своїх вимог не відмовляється, що дає суду підстави для того, щоб встановити факт його проживання за адресою [ADDRESS], що має для заявника юридичне значення, оскільки пов'язане з реалізацією його права на подальшу приватизацію кімнати в гуртожитку. Враховуючи викладені обставини та

Outcome: approved