Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-19 00:00:00

[PERSON], що діє від імені та в інтересах [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання договору оренди землі недійсним, у якому посилається на те, що 04 серпня 2016 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір оренди землі, предметом якого є земельна ділянка площею 11,95 га на території Раківської сільської ради Бериславського району Херсонської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер [NUMBER] Строк дії договору 15 років. 20 жовтня 2016 року договір був поданий державному реєстратору прав на нерухоме майно для проведення державної реєстрації прав. Відповідно до рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень за № 32026540 від 25 жовтня 2016 року, державним реєстратором прав на нерухоме майно відмовлено у державній реєстрації іншого речового права, право оренди земельної ділянки за кадастровим номером [NUMBER], оскільки останній встановив наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно, а саме 15 жовтня 2016 року право оренди земельної ділянки за кадастровим номером [NUMBER] вже зареєстроване між [PERSON] та [PERSON]. При з'ясуванні обставин при яких було підписано договір оренди земельної ділянки за кадастровим номером [NUMBER] з [PERSON], з'ясовано, що вказаний договір був підписаний дочкою [PERSON], яка без її відома взяла документи та підписала без вираження її волі даний договір. [PERSON],про те що дочка від її імені підписала договір оренди землі нічого не знала, і на підписання договору її не уповноважувала. Просить суд, визнати даний договір оренди землі недійсним . В судовому засіданні позивач та представник позивача підтримав позов, на задоволенні наполягали з підстав викладених в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Вислухавши позивача, представника позивача, відповідача, та свідка, яка підтвердила факт підписання нею оспорюваного договору, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до державного акту на право приватної власності на землю від 03 лютого 2001 року, серії [NUMBER] - [PERSON] власником земельної ділянки площею 11,95 га на території Раківської сільської ради Бериславського району Херсонської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер [NUMBER] 04 серпня 2016 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір оренди землі, предметом якого є земельна ділянка площею 11,95 га на території Раківської сільської ради Бериславського району Херсонської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер [NUMBER] Строк дії договору 15 років. 20 жовтня 2016 року договір був поданий державному реєстратору прав на нерухоме майно для проведення державної реєстрації прав. Відповідно до рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень за № 32026540 від 25 жовтня 2016 року, державним реєстратором прав на нерухоме майно відмовлено у державній реєстрації іншого речового права, право оренди земельної ділянки за кадастровим номером [NUMBER], оскільки останній встановив наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно, а саме 15 жовтня 2016 року право оренди земельної ділянки за кадастровим номером [NUMBER] вже зареєстроване між [PERSON] та [PERSON]. При з'ясуванні обставин при яких було підписано договір оренди земельної ділянки за кадастровим номером [NUMBER] з [PERSON], з'ясовано, що вказаний договір був підписаний дочкою [PERSON], яка без її відома взяла документи та підписала без вираження її волі даний договір. [PERSON],про те що дочка від її імені підписала договір оренди землі нічого не знала, і на підписання договору її не уповноважувала. Згідност.90 Земельного кодексу України власники земельних ділянок мають право передавати їх в оренду. Відповідно дост.93 Земельного кодексу України орендодавцем земельних ділянок є їх власники або уповноважені ними особи. Відносини, пов'язані з орендою землі регулюються Законом. Відповідно до ст.124 Земельного кодексу України, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громади і юридичних осіб здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки із орендарем. Відповідно до ч.1ст.202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно ст.203 Цивільного кодексу України, зміст правочину не може суперечити цьому кодексу іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Відповідно до ст.207 Цивільного кодексу України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно ст.215Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною(сторонами), вимог, які встановлені частинами першою- третьою, п'ятою та шостою ст.203 цього кодексу. Відповідно до ст.236 Цивільного кодексу України, правочин визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Згідно ст.13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Згідно ст.16 Закону України «Про оренду землі» - укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку. Згідно ст.35 Закону України «Про оренду землі» спори пов'язані з орендою землі вирішуються в судовому порядку. Враховуючи, що оскаржуваний договір землі не відповідає внутрішній волі [PERSON], підписаний не особисто позивачкою, а іншою особою, яка діяла без відповідного представництва (довіреності) тобто без відповідних повноважень, такий договір підлягає визнанню недійсним. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача судові витрати по оплаті судового збору у сумі 551 гривні 20 копійок.

Outcome: approved