Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-28 00:00:00

[PERSON], який діє в інтересах [PERSON], звернувся до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області із позовною заявою до Миколаївської міської ради Донецької області, про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, посилаючись на те, що [INFO] помер батько позивача - [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про смерть від [INFO], видане відділом Слов'янського РАЦС серія [NUMBER]. Після смерті спадкодавця відкрилась спадщина у вигляді приватизованої земельної ділянки та житлового будинку розташованих за адресою: [ADDRESS]. Факт родинних стосунків позивача та спадкодавця підтверджується Свідоцтвом про народження від 16 листопада 1998 року серія [NUMBER], видане Миколаївською селищною радою, та Свідоцтвом про розлучення батьків від 22. жовтня 2010 року серія [NUMBER] видане Відділом Слов'янського РАЦС. На житловий будинок позивач після смерті спадкодавця отримала Свідоцтво про право на спадщину, видане приватним нотаріусом Зубковою А.О., 04 липня 2017 року, реєстровий №701 на приватизовану земельну ділянку, на якій розташовано зазначений житловий будинок, який належав спадкодавцю на підставі Договору дарування від 27 січня 2000 року реєстровий №416, посвідчений приватним нотаріусом Соловар В.І., отримала Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 04 липня 2017 року. Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, позивач отримала з тих підстав, що спадкодавець за життя не встиг зареєструвати та отримати державний акт на право приватної власності на землю у Держкомзему України, тобто відсутній належним чином оформлений на ім'я спадкодавця правовстановлюючий документ на земельну ділянку, вказаний факт також підтверджує витяг з Державного земельного кадастру від 04 жовтня 2017 року за яким власником земельної ділянки ще зазначена [PERSON]. На даний час виготовлена технічна документація щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі на місцевості, земельна ділянка зареєстрована в реєстрі Державного земельного кадастру їй надано кадастровий номер - [NUMBER]. Позивач по справі є єдиним спадкоємцем після померлого, спадщину прийняла своєчасно про що свідчить наявне Свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок, Постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, Домова книга. Складність у оформленні спадкових прав полягає у тому, що відсутній оригінал правовстановлюючого документу виданий та зареєстрований на ім'я спадкодавця та власник нерухомого майна померлий. Згідно ст.392 ЦК України встановлено «Власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.», у даному випадку згідно до п. 5 ст. 1268 ЦК України: «Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини», тобто позивач має право звернутись до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування. Згідно Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року за № 1952-ІУ, що вступив в силу із змінами та доповненнями з 01 січня 2013 року, функції державної реєстрації прав власності на нерухоме майно від реєстраторів бюро технічної інвентаризації, реєстраторів Держкомзему на даний час Держгеокадастру, перейшли до державних реєстраторів органів місцевого самоврядування та нотаріусів. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст.24 вищенаведеного Закону, за державною реєстрацію має право звернутись власник або належним чином уповноважена особа. Відповідно до вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», з заявою про реєстрацію права власності до відділу реєстрації Слов'янської міської ради, повинен звернутись власник, а оскільки він помер, у відповідності до ч. 4 ст.25 Цивільного кодексу України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, тому заяву про реєстрацію права власності на земельну ділянку подати не можливо. Враховуючи вищенаведене, а також те, що отримання та реєстрація правовстановлюючого документу, у даному випадку, непередбачена чинним законодавством, іншої процедури, окрім звернення до суду, відповідно ч. 1,2,3 ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України та ст. 16 ЦК України, не існує. У відповідності із ст.328 ЦК України право власності виникає на підставах, не заборонених законом, і вважається придбаним правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність придбання права власності не встановлена судом. Законність володіння, користування й розпорядження земельною ділянкою спадкодавцем позивача ніким і ніколи не заперечувалась. У відповідності із ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав й обов'язків (спадщини) від померлої фізичної особи (спадкодавця), до інших осіб спадкоємців). Відповідно до п. 5 ст. 1268 ЦК України: «Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини». Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами справ про спадкування» від 24 червня 1983 року № 4 (із наступними змінами та доповненнями), якщо позивач в 6-місячний строк вступив у володіння або керування спадкоємним майном або його частиною, то суд по цих підставах розв'язує питання про визнання права на спадкоємне майно. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно п.3.1 інформаційного Листа Вищого спеціалізованого суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13: якщо нотаріус або орган державної реєстрації прав відмовляють у вчиненні покладених на них нотаріальних дій чи здійсненні державної реєстрації, така відмова може бути оскаржена в судовому порядку, за умови відсутності спору про право на спадщину. Просить суд визнати право приватної власності в порядку спадкування за законом після померлого [INFO] батька [PERSON] за донькою [PERSON] податковий номер: [NUMBER] на земельну ділянку розташовану за адресою: [ADDRESS], площею - 0.0337 га., кадастровий [NUMBER] з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Позивач [PERSON], який діє в інтересах [PERSON] на підставі Довіреності від 20 квітня 2017 року, посвідченої приватним нотаріусом Слов'янського міського нотаріального округу Панченко А.В. (а.с.9) у судове засідання не з'явився. хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. 29 грудня 2017 року надав суду Заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити. Представник відповідача - Миколаївської міської ради Сухоруков В.Г., який діє на підставі Довіреності № 1855/02-09-17-2 від 12 липня 2017 року (а.с.35) у судове засідання не з'явився. 15 грудня 2017 року на адресу суду надійшла Заява за вихідним № 3494/02-09-17-1 від 12 грудня 2017 року про розгляд справи без участі представника Миколаївської міської ради в якій представник Сухоруков В.Г. просить суд прийняти рішення у відповідності до чинного законодавства (а.с.34). Суд, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON], який діє в інтересах [PERSON] до Миколаївської міської ради Донецької області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом підлягають задоволенню в повному обсязі з огляду на їх законність та обґрунтованість. Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Руїз Торіха проти Іспанії» від 09 грудня 1994, заява № 18390/91 вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов'язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи. Згідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у різі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно зі ст. 16 Цивільного кодексу України способом захисту цивільних прав є визнання права. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] народилася [INFO], її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.11). [INFO] у місті Слов'янськ місті Миколаївка Донецької області помер батько позивача [PERSON] - [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим Слов'янським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (а.с.12). Спадщина після смерті [PERSON] відкрилася за законом. Спадкова справа в Україні після смерті [PERSON] заведена у приватного нотаріуса Слов'янського районного нотаріального округу Зубкової А.О., за № 04/2017, що підтверджується Витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі № 46623541 (а.с.53). У склад спадкового майна після смерті [PERSON] входить: - автомобіль марки ЗАЗ, модель 110558-42 ЗНГ, 2009 року випуску, тип - вантажний пікап, об'єм двигуна 1299, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], зареєстрований в ВРЕВ м. Слов'янська при УДАІ ГУМВС України в Донецькій області з 01 червня 2010 року, який належав спадкодавцю на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER], виданого ВРЕР м. Слов'янська при УДАІ ГУМВС України в Донецькій області 01 червня 2010 року; - торгівельний павільйон з металоконструкцій (металопрофіль), загальною площею 62,2 кв.м., що розміщений за адресою: [ADDRESS], який належить спадкодавцеві на підставі Накладної № 1, виданої 14 серпня 2007 року фізичною особою - підприємцем [PERSON] ; - приватизована земельна ділянка та житловий будинок, розташовані за адресою: [ADDRESS]. Спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] є [PERSON]. Спадщина вважається належною спадкоємцю з часу її прийняття. Складність у оформленні спадкових прав полягає у тому, що відсутній оригінал правовстановлюючого документу виданий та зареєстрований на ім'я спадкодавця та власник нерухомого майна померлий. Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. Згідно до п.3.1 Постанови Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» «Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Без звернення спадкоємців до нотаріальної контори за одержанням свідоцтва про право на спадщину збільшується ймовірність порушення прав інших осіб, спадкоємців за заповітом, спадкоємців, які прийняли спадщину. Відповідно до ч.1 ст. 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців із часу відкриття спадщини, тому спір про спадкування може бути вирішений лише після закінчення цього строку. Якщо спадкоємець не прийняв спадщину, його вимоги про визнання права власності на спадкове майно не підлягають задоволенню судом. Прийняття спадщини спадкоємцем, який звертається з вимогою про визнання права власності на спадкове майно, має встановлюватись належними доказами : копіями документів із спадкової справи, якщо така справа заводилася нотаріусом, довідками з житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця». Для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON] позивач [PERSON] надала нотаріусу всі необхідні документи. 04 липня 2017 року [PERSON] приватним нотаріусом Слов'янського районного нотаріального округу Донецької області Зубковою А.О. було видане Свідоцтво про право на спадщину за законом на наступне майно: - житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS], який належав спадкодавцю на підставі Договору дарування частки будинку, посвідченого приватним нотаріусом Слов'янського міського нотаріального округу Соловар В.І. 27 січня 2000 року за реєстровим № 414 та зареєстрованого в Державному комунальному підприємстві «Бюро технічної інвентаризації» м. Слов'янська 24 березня 2000 року в реєстрову книгу за № 2340/5, Договору, посвідченого приватним нотаріусом Слов'янського міського нотаріального округу Соловар В.І. 27 січня 2000 року за реєстровим № 418 та зареєстрованого в Державному комунальному підприємстві «Бюро технічної інвентаризації» м. Слов'янська 24 березня 2000 року в реєстрову книгу № 2340/5 (а.с.68). 09 серпня 2017 року [PERSON] приватним нотаріусом Слов'янського районного нотаріального округу Донецької області Зубковою А.О. було видане Свідоцтво про право на спадщину за законом на наступне майно: - автомобіль марки ЗАЗ, модель 110558-42 ЗНГ, 2009 року випуску, тип - вантажний пікап, об'єм двигуна 1299, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], зареєстрований в ВРЕВ м. Слов'янська при УДАІ ГУМВС України в Донецькій області з 01 червня 2010 року, який належав спадкодавцю на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER], виданого ВРЕР м. Слов'янська при УДАІ ГУМВС України в Донецькій області 01 червня 2010 року; - торгівельного павільйону з металоконструкцій (металопрофіль), загальною площею 62,2 кв.м., що розміщений за адресою: [ADDRESS], який належить спадкодавцеві на підставі Накладної № 1, виданої 14 серпня 2007 року фізичною особою - підприємцем [PERSON] (а.с.75). Проте, у встановленому нотаріальному порядку позивач не може оформити право власності на земельну ділянку, що знаходиться у [ADDRESS], оскільки відсутній оригінал документа на вказану земельну ділянку. У зв'язку з цим, нотаріусом [PERSON] було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, що знаходиться у [ADDRESS], у зв'язку з відсутністю документів, оформлених відповідно до чинного законодавства України, що підтверджують право власності померлого [PERSON] на земельну ділянку, оскільки згідно п. 4.20 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 «Видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться також за умови отримання витягу з Державного земельного кадастру, у тому числі шляхом безпосереднього доступу до нього» про що нотаріусом було викладено у Постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 04 липня 2017 року (а.с.73). Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України та п. 3.14 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 із наступними змінами та доповненнями незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, прийняття і відмова від прийняття спадщини може мати місце щодо всього спадкового майна. Спадкоємець не вправі прийняти одну частину спадщини, а від іншої частини відмовитись. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину. Вказане також підтверджене і роз'ясненням, наданим у п. 1 Узагальненої судової практики розгляду цивільних справ про спадкування Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року, зі змісту якого вбачається, що відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею 1297 ЦК України встановлено обов'язки спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права не визначено правових наслідків недотримання такого обов'язку у вигляді втрати права на спадщину. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов'язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК) та/або не здійснив його державної реєстрації (а.с.1299 ЦК України). Захист прав громадян та юридичних осіб на нерухоме майно земельну ділянку здійснюється ст.ст. 15, 16 ЦК України шляхом визнання прав. Відповідно до 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п. 37 Постанови № 5 Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється. Відповідно до п. 3 Узагальнення судової практики розгляду цивільних справ про спадкування Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 оскільки спір про визнання права власності на нерухоме майно - є спором про спадкування, належним відповідачем у зазначених спорах є спадкоємці, які прийняли спадщину, а у випадку їх відсутності відповідна територіальна громада. Умови для отримання Свідоцтва про право на спадщину у нотаріальній конторі в позивача немає, тому, відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» його вимога про визнання права на спадщину підлягає судовому розгляду. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. [PERSON] за життя був власником земельної ділянки, що знаходиться в [ADDRESS] на підставі Договору дарування земельної ділянки від 27 січня 2000 року, посвідченого приватним нотаріусом Слов'янського міського нотаріального округу Донецької області Соловар В.І., здійснював всі правомочності власника, тобто володів, користувався, розпоряджався нею на власний розсуд, його право власності на земельну ділянку ніким не оспорювалося. Відповідно до Розпорядження виконавчого комітету Миколаївської міської ради Донецької області від 23 грудня 2015 року № 127 «Про виконання на території міста Миколаївка вимог Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів»назву [ADDRESS] було змінено на «[ADDRESS]». На теперішній час у позивача зберігається Договір дарування земельної ділянки від 27 січня 2000 року, посвідчений приватним нотаріусом Слов'янського міського нотаріального округу Донецької області Соловар В.І., що підтверджує право власності [PERSON] на земельну ділянку, що знаходиться в [ADDRESS] (а.с.70). Даний документ є доказом того, що саме батько позивача - [PERSON], був власником вказаної вище земельної ділянки. Частиною 1 ст. 1225 ЦК України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням їх цільового призначення. Статтями 116, 118 ЗК України визначено підстави й порядок набуття громадянами і юридичними особами права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності. Відповідно до частини 1 ст. 125 ЗК України право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Але, відповідно до Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства Юстиції України за № 296/5 від 22 лютого 2012 p., видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку та витягу з Державного земельного кадастру. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до ст. 125 ЗК право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, а також право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується, зокрема свідоцтвом про право на спадщину (ч. 1 і ч. 2 ст. 126 ЗК). Оскільки у встановленому законом порядку позивачем [PERSON] прийнято спадщину після смерті батька [PERSON], спадкодавець за життя дійсно був власником земельної ділянки, що знаходиться в [ADDRESS], інших спадкоємців після смерті [PERSON] немає, то суд приходить до обґрунтованого висновку про законність позовних вимог [PERSON] і вважає за можливе їх задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved