Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-06 00:00:00

адвокат Гаврилюк Т.А., яка діє в інтересах позивача [PERSON] , звернулася до суду із зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що [INFO] в м. Москва Російської Федерації помер [PERSON] , про що органом ЗАГС Москви № 7 було видане свідоцтво про смерть серії [NUMBER] та складено відповідний актовий запис за № 78. Після\~ його смерті відкрилася спадщина на належне\~йому майно, що складається з 79/200 частини житлового будинку [ADDRESS] та 3/10 частини земельної ділянки площею 0.100 га для обслуговування даного будинку. За життя [PERSON] заповіту не складав. Єдиним спадкоємцем першої черги, який прийняв спадщину після його смерті, є батько позивач, [PERSON] . У встановленому законодавством порядку позивач прийняв спадщину, шляхом подачі відповідної заяви до Першої Первомайської ДНК Миколаївської області. Інші спадкоємці відсутні. Проте, коли спадкоємець звернувся за видачею йому свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, їй було відмовлено, у зв`язку з тим, що частина житлового будинку та земельної ділянки належить померлому на праві спільної сумісної власності, в якій не зазначено розмір частки житлового будинку та земельної ділянки, що належить [PERSON] , про що була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії. З урахуванням\~зазначених обставин\~представник позивача\~просить визнати за позивачем право власності на 3/10 частини земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд загальною площею 0,1000 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 4810400000:09:027:0017, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] в м. Москва Російської Федерації; визначити позивачу частку у спільній сумісній власності в розмірі 3/10 частини земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд загальною площею 0,1000 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 4810400000:09:027:0017, що належить йому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-МК № 017590, виданого 20.02.1995 року виконкомом Первомайської міської ради народних депутатів Миколаївської області, зареєстрованого за № 4222; визнати за позивачем право власності на 79/200 частин житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, що розташований по [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] в м. Москва Російської Федерації; визначити позивачу частку у спільній сумісній власності в розмірі 79/200 частин житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, що розташований по [ADDRESS] , який належить йому на підставі рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області у справі № 2-347/2010 року від 25.01.2010 року. В судове засідання позивач та його представник не з`явились, представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи в його відсутності та у відсутність його довірителя, просив позов задовольнити у повному обсязі. Від представника відповідача до суду надійшла заява, відповідно до якої відповідач проти задоволення позову не заперечує та просить розглянути справу без участі представника. Відповідно до ч.1, 4\~ст. 206 ЦПК України\~відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Частиною 3\~статті 200 ЦПК України\~визначено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. [INFO] в м. Москва Російської Федерації помер [PERSON] , про що органом ЗАГС Москви № 7 було видане свідоцтво про смерть та складено відповідний актовий запис за № 78, вказане підтверджується копією свідоцтва про смертьсерії [NUMBER] від 06.02.2017 року . Після\~ смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне\~йому майно, що складається з 79/200 частини житлового будинку [ADDRESS] та 3/10 частини земельної ділянки площею 0.100 га для обслуговування даного будинку, що підтверджується копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно за № 26178070 від 20.05.2010 року; копією витягу з державного реєтру прав на нерухоме майно за № 2261842 від 10.04.2013 року; копією рішення Первомайської міської ради Миколаївської області № 730 від 02.10.2008 року; копією державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-МК № 017590; копією витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 2262476 від 10.04.2013 року; витягом в Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-4800100972013 від 05.04.2013 року. За життя [PERSON] заповіту не складав. Єдиним спадкоємцем першої черги, який прийняв спадщину після його смерті, є батько Позивач, [PERSON] . Із постанови про відмову у вчиненні нотаріальної від 24.07.2020 року за підписом зав. Першої Первомайської державної нотаріальної контори Мороз Л.В. вбачається, що [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок через те, що не зазначео розмір частки житлового будинку, що належить померлому [PERSON] . Відповідно до ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб, належить їм на праві спільної власності. Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. За ст.369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до ч. 1 ст. 372 ЦК Українимайно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. Відповідно до ч. 2 ст. 370 ЦК України - у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Згідно ч. 1 ст. 86 ЗК України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). За ст. 89 ЗК України співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків, установлених законом. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує право власності, коли відсутня можливість його відновлення. На підставі викладеного суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved