Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-08 00:00:00

[PERSON], яка діє в інтересах [PERSON], звернулась до суду із зазначеним позовом в якому просила суд визнати недійсним договір купівлі-продажу від 25 червня 2001 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON] на Таврійській регіональній біржі будинку № 13 по вул. Гастело м. Таврійськ Херсонської області; визнати за нею право власності, як спадкоємця першої черги спадкування за заповітом на 3/4 частини будинку № 13 по вул. Гастело м. Таврійськ Херсонської області, після смерті [PERSON], померлої 14 травня 2012 року. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що 13 грудня 1983 року помер [PERSON], який був батьком [PERSON], після смерті якого, залишилось спадкове майно, а саме: 1/2 частка житлового будинку розташованого за адресою: Херсонська область, м. Таврійськ, вул. Гастело, 13, свідоцтво про прийняття спадщини на яке 07 серпня 1984 року отримала тільки дружина померлого [PERSON], якій також на праві власності належала інша 1/2 частина зазначеного будинку відповідно до свідоцтва про право власності на частку в майні подружжя. 25 червня 2001 року [PERSON] продала зазначений житловий будинок своїй дочці [PERSON] відповідно до договору купівлі-продажу укладеного на Таврійській регіональній біржі. Разом з цим 31 травня 1986 року [PERSON] склала заповіт відповідно до якого все своє майно вона заповіла позивачу [PERSON] та відповідачці [PERSON] 14 травня 2012 року [PERSON] померла, та при оформленні право на спадщину після її смерті позивачу стало відомо, про вище переліченні факт та про відчуження спірного будинку на користь [PERSON] У звязку з чим він був вимушений звернутись до суду, так 01 липня 2014 року рішенням Апеляційного суду Херсонської області при перегляді рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 28 березня 2014 року визнано частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, після смерті [PERSON], та визнано за позивачем право власності на 1/4 частину спірного житлового будинку. Проте враховуючи, що спірний договір купівлі-продажу укладено на товарній біржі без нотаріального посвідчений, з порушенням норм чинного законодавства, тому просить суд визнати такий договір купівлі-продажу не дійсним, та визнати за ним право власності на 3/4 частки спірного будинку, після смерті його матері [PERSON], як за єдиним спадкоємцем, який фактично прийняв спадщину, бо проживав з померлою на час смерті, тоді як його сестра [PERSON] після смерті батька [PERSON]І та після смерті матері [PERSON] спадок не прийняла. В судове засідання представник позивача не зявився у адресованій суду заяві просив справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала, у наступне судове засідання не зявилась у адресованій суду заяві просила справу розглядати у її відсутність. Представник відповідача [PERSON] універсальної товарної біржі «Таврійська» в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, хоча про день, час та місце розгляду справ повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Новокаховської державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився у адресованій суду заяві просив справу розглядати у його відсутність. Суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутність не зявившихся осіб на підставі доказів наявних в матеріалах справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Так, з матеріалів справи вбачається, що [PERSON] належав житловий будинок, розташований за адресою: Херсонська область, м. Таврійськ, вул. Гастело, 13. 14 грудня 1983 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть І-КГ №419173 виданого 14 грудня 1983 року Новокаховським поховальним бюро. Відповідно до свідоцтва про право власності виданого 07 серпня 1984 року державним нотаріусом Новокаховської державної нотаріальної контори [PERSON], як дружині яка пережила чоловіка [PERSON], померлого 13 грудня 1983 року належить право власності на 1/2 частку в спільному майні подружжя, придбане ними в період шлюбу, а саме 1/2 частина житлового будинку, розташованого за адресою: Херсонська область, м. Таврійськ, вул. Гастело, 13. Відповідно до свідоцтва про право власності на спадщину виданого 07 серпня 1984 року державним нотаріусом Новокаховської державної нотаріальної контори [PERSON] на праві власності належить 1/2 частина житлового будинку, розташованого за адресою: Херсонська область, м. Таврійськ, вул. Гастело, 13, в порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка [PERSON] 25 червня 2001 року [PERSON] продала житловий будинок, розташований за адресою: Херсонська область, м. Таврійськ, вул. Гастело, 13, [PERSON], про що було укладено договір купівлі-продажу, зареєстрований на Товарній біржі «Таврійська». 14 травня 2012 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія І-КГ № 145568 виданого 17 травня 2012 року Таврійським міськвиконкомом Новокаховської міської ради Херсонської області, яка за життя склала заповіт посвідчений державним нотаріусом Новокаховської державної нотаріальної контори 31 травня 1986 року, відповідно до якого належний їй житловий будинок та надвірні споруди, що знаходиться в м. Таврійськ по вул. Гастело, № 13, Новокаховської міської ради Херсонської області, вона заповіла в рівних долях: [PERSON] та [PERSON] 28 березня 2014 року рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області відмовлено повністю [PERSON] у позові до [PERSON] про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину частково та договору купівлі-продажу житлового будинку, визнання права власності в порядку спадкування, яке рішенням Апеляційного суду Херсонської області від 01 липня 2014 року частково скасоване з ухваленням нового рішення яким визнано частково недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/4 частку будинку № 13 по вул. Гастело, в м. Таврійськ, Новокаховської міської ради Херсонської області, виданого Новокаховською нотаріальною державною конторою 07 серпня 1984 року, реєстр №2427 на імя [PERSON] Визнано за [PERSON] як спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька [PERSON], померлого 13 грудня 1983 року право власності на 1/4 частку будинку № 13 по вул. Гастело в м. Таврійськ, Новокаховської міської ради Херсонської області. Відповідно до ч. 2 ст. 45 ЦК України (в редакції 1963 року) недодержання форми зовнішньоторговельних угод і порядку їх підписання (стаття 568 цього Кодексу) тягне за собою недійсність угоди. Відповідно до ч. 1 ст. 47 ЦК України (в редакції 1963 року) нотаріальне посвідчення угод обов'язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими частиною другою статті 48 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 48 ЦК України (в редакції 1963 року) недійсною є та угода, що не відповідає вимогам закону. Відповідно до ч. 1 ст. 59 ЦК України (в редакції 1963 року)угода, визнана недійсною, вважається недійсною з моменту її укладення. Відповідно до ст. 227 ЦК УРСР Договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). Договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.. Відповідно до ч. 3,5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з ст. ст. 1220, 1270, 1296, 1272 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, часом відкриття спадщини є день смерті особи, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Так, аналізуючи норми чинного законодавства та встановленні по справі обставини, суд враховуючи, що відповідачка в судовому засіданні визнала позовні вимоги в повному обсязі, що не суперечить нормам чинного законодавства та не порушує прав, свободи чи інтереси інших осіб, та не звернулась до суду з заявлю про застосування строку позовної давності, за наявністю для того законних підстав, а саме: що спірний договір купівлі-продажу укладено з порушенням норм законодавства чинного на момент укладення такого договору; позивач [PERSON] фактично прийняв спадщину після смерті після смерті своєї матері [PERSON], яка померла 14 травня 2012 року, тоді як відповідачка [PERSON] в установлений законом строк не звернулась з заявою про прийняття спадщини після її смерті, суд ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved