Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-21 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначає, що 08 серпня 2008 року з відповідачем зареєструвала шлюб в відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Камянець-Подільському Камянець-Подільського міськрайонного управління юстиції Хмельницької області, про що зроблений актовий запис № 540. Від шлюбу народився син [PERSON], 09 грудня 2012 року. На обґрунтування позовних вимог зазначає, що останні 4 місяці не підтримують з відповідачем подружні відносини, спільне господарство не ведуть, проживають окремо, оскільки мають діаметрально протилежні погляди на сімю. Відповідач, постійно нехтує сімейними цінностями, не поважає дружину, не піклується про створення в сімї доброзичливої сприятливої морально-психологічної атмосфери. З ініціативи відповідача між сторонами постійно виникають сварки, свідком яких стає син, що тяжким чином впливає на дитячу психіку, на його сприйняття моделі сімї та світу, це також спричиняє їй та сину душевні страждання та переживання. Позивач втратила почуття любові до чоловіка, чоловік не здатний підтримувати нормальну моральну атмосферу в сімї. На даний час чоловік проживає з іншою жінкою, тому поновлювати подружні відносини не бажає. Подальше спільне проживання суперечить її інтересам. Шлюб носить формальний характер так я к тривалий час проживають окремо в різних населених пунктах. Просить шлюб нею та [PERSON] розірвати. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, просить шлюб задовольнити. В судовому засіданні відповідач позов не визнав, заперечив проти його задоволення, пояснив, що кохає дружину і не бажає розірвати шлюб. Заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи в повному обсязі, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню. Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім»ї. Аналогічні приписи викладені у ст. 24 СК України, у якій, крім іншого, передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Виходячи із змісту ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. За ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 08.08.2008 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Камянець-Подільському Камянець-Подільського міськрайонного управління юстиції Хмельницької області, про що зроблений актовий запис № 540. Від шлюбу народився син [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія І-БВ № 208719 від 24.10.2013 року. Сторони на даний час не підтримують подружні відносини, спільне господарство не ведуть, проживають окремо, оскільки не знаходили спільної мови на вирішення сімейних та матеріальних проблем. Позивач поновлювати подружні відносини не бажає так як втратила почуття кохання, поваги та довіри до відповідача. За термін, наданий судом для примирення, сторони не помирились, позивач наполягає на розірванні шлюбу За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя й збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, підстав для збереження сімї немає. Спору про майно не виникає. Дитина залишається проживати з матірю.

Outcome: approved