Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-11 00:00:00

[PERSON] пред'явив в Подільському районному суді м. Києва позов до ПАТ «Укрсиббанк», за участю третьої особи - Національний банк України про зобов'язання вчинити дії, а саме зобов'язати надати інформацію на запит [PERSON] від 07.03.17 та повідомити відповідно до нього таку інформацію: 1) повідомити чи передавались права кредитора по даному кредитному договору третім особам, якщо передавались то направити правові підстави такої передачі; 2) надати інформацію щодо суми погашеного кредиту, суми нарахованих відсотків (комісії), суми сплачених відсотків (комісії), суми нарахованих (з розрахунком) і сплачених штрафних санкцій, сальдо розрахунків на дату надання інформації; 3) надати положення (інструкцію) про кредитування, що діяла на дату підписання спірного правочину № 11166473000 від 07.06.2007р.; 4) підтвердити повноваження особи, яка підписала кредитний договір № 11166473000 від 07.06.2007р. від імені Банку; 5) повідомити номер рахунку, на який Банк зарахував 50000 доларів США кредитних коштів; 6) надати копії меморіальних ордерів та/або платіжних доручень та/або заяви на видачу готівки на оплату 50000 доларів США від 07.06.200р.; 7) надати виписку по поточному рахунку [PERSON], а також по іншим рахункам банку; 8) надати інформацію та копію договору щодо відкриття валютного рахунку [PERSON] у АКІБ «УкрСиббанк». Запит про надання вищевказаної інформації, був направлений відповідачеві 07.03.17, однак відповіді на нього, як стверджує позивач, Банк так і не надав, чим порушив його право на отримання інформації. Відтак, позивач просить суд зобов'язати відповідача надати зазначену вище інформацію та документи. Позивач в судове засіданні не зявився, через свого представника звернувся до суду із заявою про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав. Відповідач також свого права на участь у судовому засіданні не використав, про розгляд справи був повідомлений належним чином. Направив до суду пояснення, в яких зазначив, що на спірний запит Банком була надана відповідь, а відтак просив суд відмовити у задоволенні позову. Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, прийшов до наступних висновків. Судом достовірно встановлено, що [PERSON], діючи через свого представника [PERSON], 07.03.2017 направив засобами поштового зв'язку на адресу ПАТ «УкрСиббанк» запит на інформацію, у якому просив про наступне: 1) повідомити чи передавались права кредитора по даному кредитному договору третім особам, якщо передавались то направити правові підстави такої передачі; 2) надати інформацію щодо суми погашеного кредиту, суми нарахованих відсотків (комісії), суми сплачених відсотків (комісії), суми нарахованих (з розрахунком) і сплачених штрафних санкцій, сальдо розрахунків на дату надання інформації; 3) надати положення (інструкцію) про кредитування, що діяла на дату підписання спірного правочину № 11166473000 від 07.06.2007р.; 4) підтвердити повноваження особи, яка підписала кредитний договір № 11166473000 від 07.06.2007р. від імені Банку; 5) повідомити номер рахунку, на який Банк зарахував 50000 доларів США кредитних коштів; 6) надати копії меморіальних ордерів та/або платіжних доручень та/або заяви на видачу готівки на оплату 50000 доларів США від 07.06.2007р.; 7) надати виписку по поточному рахунку [PERSON], а також по іншим рахункам банку; 8) надати інформацію та копію договору щодо відкриття валютного рахунку [PERSON] у АКІБ «УкрСиббанк». (а.с. 13-14) Зазначений факт підтверджено відповідною квитанцією ПАТ «Укрпошта» від 07.03.17. отримання такого запиту також не заперечується самим відповідачем. Крім того, судом встановлено, що 07.06.2007 між ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено Договір про надання споживчого кредиту. (а.с. 15-17) Спір виник у зв'язку з тим, що як стверджує позивач, він не отримав відповідь на зазначений вище запит на інформацію у встановлений законодавством строк, а відтак він вбачає порушення з боку Банку його прав на отримання інформації. Із запиту на отримання інформації вбачається, що запитувач такої інформації просить її надати в 10-денний термін з дня отримання запиту на адресу [PERSON], а саме: [ADDRESS]. (а.с. 14) В поданих до суду письмових поясненнях ПАТ «УкрСиббанк» зазначає, що не погоджується з позовними вимогами, з огляду на те, що письмова відповідь на вказаний запит була надана стороні позивача у формі листа вих. № 26-08/19554 від 21.03.17. Факт надсилання цього листа відповідач підтверджує копією згрупованих реєстрових поштових відправлень від 23.03.17 за списком № 451230317. А відтак, Банк вважає, що свої зобов'язання щодо надання відповіді на запит на інформацію, виконаними належним чином та у повному обсязі. Із листа на ім'я [PERSON] від 21.03.17 вбачається, що надати інформацію, яка містить банківську таємницю особі, яка не є клієнтом Банку, не вбачається можливим з огляду на положення ст.ст. 60, 62 Закону України «Про банки і банківську діяльність». По суті питань не надано будь-якої інформації. Дана відповідь надіслана на адресу [PERSON], а саме: [ADDRESS]. Спір, що виник між сторонами регулюється нормами цивільного законодавства. Згідно ч. 2 ст. 32 Конституції України кожний громадянин має право знайомитися в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, установах і організаціях з відомостями про себе, які не є державною або іншою захищеною законом таємницею. Ст. 34 Конституції України передбачає, що кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір. Здійснення цих прав може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров'я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя. Згідно ч.ч. 1-2 ст. 7 Закону України «Про інформацію» право на інформацію охороняється законом. Держава гарантує всім суб'єктам інформаційних відносин рівні права і можливості доступу до інформації. Ніхто не може обмежувати права особи у виборі форм і джерел одержання інформації, за винятком випадків, передбачених законом. Суб'єкт інформаційних відносин може вимагати усунення будь-яких порушень його права на інформацію. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про звернення громадян» звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов'язковому прийняттю та розгляду. Забороняється відмова в прийнятті та розгляді звернення з посиланням на політичні погляди, партійну належність, стать, вік, віросповідання, національність громадянина, незнання мови звернення. Якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об'єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п'яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз'ясненнями. Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про звернення громадян» громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, засобів масової інформації, посадових осіб, має право, зокрема, одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги. Згідно зі ст. 20 вказаного Закону звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п'яти днів. На обґрунтовану письмову вимогу громадянина термін розгляду може бути скорочено від встановленого цією статтею терміну. Відповідно до ст. 60 Закону України «Про банки і банківську діяльність» інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним чи третім особам при наданні послуг банку, є банківською таємницею. Згідно із ч. 2 ст. 60 Закону України «Про банки і банківську діяльність» інформація, зазначена у запиті позивача від 07.03.17, відноситься до банківської таємниці. Відповідно до ч. 1 ст. 61 вказаного Закону банки зобов'язані забезпечити збереження банківської таємниці шляхом: 1) обмеження кола осіб, що мають доступ до інформації, яка становить банківську таємницю; 2) організації спеціального діловодства з документами, що містять банківську таємницю; 3) застосування технічних засобів для запобігання несанкціонованому доступу до електронних та інших носіїв інформації; 4) застосування застережень щодо збереження банківської таємниці та відповідальності за її розголошення у договорах і угодах між банком і клієнтом. П. 1 ч. 1 ст. 62 вказаного Закону встановлює, що інформація щодо юридичних та фізичних осіб, яка містить банківську таємницю, розкривається банками: на письмовий запит або з письмового дозволу відповідної юридичної чи фізичної особи. Інформація щодо рахунка умовного зберігання (ескроу) та операцій за ним розкривається також на письмовий запит бенефіціара. Інформація про залишок коштів на банківському рахунку, майнові права на кошти на якому є предметом обтяження, операції за ним, обтяження, стосовно яких до банку надійшли повідомлення, у тому числі взяті банком на облік, інші обмеження права розпоряджання рахунком розкривається також на письмовий запит обтяжувача, якщо право обтяжувача на отримання відповідної інформації передбачено правочином, на підставі якого виникає таке обтяження. Разом з тим, це не позбавляє права особи отримувати таку інформацію через свого представника, повноваження якого встановлені та посвідчені належним чином. Відтак, [PERSON] звернувся до Банку із запитом через свого представника - [PERSON] і як вбачається із запиту на інформацію, додатком до нього були 2 довіреності, на підтвердження повноважень [PERSON] (а.с. 14, а.с. 18, 19) Із вказаних довіреностей вбачається, що довіреністю від 06.02.2017 року [PERSON] уповноважив [PERSON] на представництво його інтересів. Зі змісту та суті повноважень передбачених даною довіреністю вбачається, що представництво [PERSON] як довірителя, полягає у веденні справ у всіх судах України, органах виконавчої служби, а на реалізацію цього надано право подавати позови, документи, заявляти клопотання тощо. Таким чином, суд не вбачає, що довіреністю на ім'я [PERSON], яка видана [PERSON] передбачається право довіреної особи на отримання інформації, що становить банківську таємницю. Дана довіреність підтверджує виключно повноваження на ведення справ у суді та органах виконавчої служби. Довіреність передбачає право на передоручення повноважень третім особам. Довіреність від 27.02.2017 року, видана від імені [PERSON], яка діє в інтересах [PERSON], також уповноважує, зокрема, [PERSON] виключно щодо ведення справ у судах України, нотаріальних органах, органах БТІ тощо. Дана довіреність хоча і передбачає більш розширені повноваження довірених осіб, однак, вбачається те, що [PERSON] надала такі більш розширені повноваження, не маючи їх згідно довіреності від 06.02.2017 року. Враховуючи вищезазначене, суд не вбачає, що у [PERSON] були повноваження на отримання інформації згідно поданого ним запиту від 07.03.17, оскільки така інформація містить банківську таємницю, а довіреність, яка посвідчує його повноваження на представництво інтересів [PERSON] не передбачала такого права. Відтак, суд не вбачає правових підстав для задоволення позовних вимог, адже відповідач діям в межах та у спосіб передбачений законодавством, відповідь заявнику була надана, відмова Банку у наданні інформації, яка містить охоронювану законом таємницю, є цілком обґрунтованою. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed