Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-14 00:00:00

[PERSON] , який діє в інтересах [PERSON] , звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. У позовній заяві вказав, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . В даній квартирі зареєстрована її донька [PERSON] , яка фактично з 29.04.2016 за місцем реєстрації не проживає. У добровільному порядку відповідачка не знялася з реєстраційного обліку, що змушує позивача звернутися до суду. Просить суд визнати [PERSON] , [INFO] такою, що втратила право користування жилим приміщенням, квартирою [ADDRESS] та встановити порядок виконання рішення суду. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не з`явилися, до суду надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують, проти ухвалення заочного рішення не заперечують. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку за зареєстрованим місцем проживання та шляхом розміщення оголошення на веб-порталі «Судова влада України». Повідомлення про причину неявки в засідання від відповідача до суду не надійшло, відзив на позов не надано, а тому суд вважає за можливе відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, враховуючи, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши та проаналізувавши письмові докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільного та житлового законодавства. Так, зокрема, встановлено, що позивачу [PERSON] на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу від 29.04.2016, посвідченого приватним нотаріусом Канівського міського нотаріального округу Стеблиною С.В., зареєстрованого в реєстрі за № 558 ( а.с. 8-9). З довідки реєстраційного відділу виконавчого комітету Канівської міської ради № 11-14/3353, вбачається, що відповідач [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 16) . З 29.04.2016 по даний час відповідач [PERSON] , [INFO] , за місцем реєстрації не проживає, що підтверджується Актом фактичного проживання осіб ( а.с. 10). При вирішенні спору суд виходить з наступного. За приписами ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до положень ст. 156 ЖК України та ст. 405 ЦК України право члена сім`ї власника житла, який не є його співвласником, на користування цим житлом обумовлено наявністю сімейних відносин із власником і спільним із ним проживанням у ньому. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником, або законом. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом 7 днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд вважає за необхідне застосувати вимоги ст. 267 ЦПК України та встановити порядок виконання цього рішення суду, зокрема, вказавши що дане рішення є підставою для зняття особи з реєстрації за місцем мешкання. Суд, оцінивши наявні у справі докази на підставі свого внутрішнього переконання та за критеріями їх належності, допустимості і достовірності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», позивач [PERSON] підлягає звільненню від сплати судового збору, як особа, яка є інвалідом ІІ групи загального захворювання, що підтверджується копією довідки до акта огляду МСЕК серії 6 К № 125949 ( а.с. 7). Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Outcome: approved