Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-15 00:00:00

[PERSON] подала до суду позов до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про стягнення на її користь недоотриманої пенсії померлого чоловіка [PERSON] в розмірі 22321,05 грн в порядку спадкування за заповітом. Свої позовні вимоги мотивувала тим, що її чоловік [PERSON] помер [INFO] . За життя він перебував на пенсії за вислугу років в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернігівські області відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб». 09.04.2021 року позивачка звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області з заявою про виплату їй недоотриманої пенсій відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, з якого вбачається, що сума недоотриманої пенсії складає 22321,05 грн, проте управління повернуло документи без виконання, тому позивачка і вимушена була звернутися до суду. 04.06.2021 року до суду надійшов відзив від Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, згідно з яким представник відповідача просить відмовити в задоволенні позову, мотивуючи це тим, що суми недоодержаної пенсії виплачуються членам сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника, або члена сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, якщо відповідне звернення надійшло не пізніше шести місяців після смерті пенсіонера, а позивачка звернулася з такою заявою з порушенням шестимісячного строку (а.п.42-43). В судове засідання позивачка не з`явилася, але подала до суду заяву, згідно з якою позовні підтримала у повному обсязі та просила розглянути справу за її відсутності (а.п.53). Представник відповідача на розгляд справи не з`явився також, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце судового засідання (а.п.42). Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до переконання про обґрунтованість заявлених вимог і необхідність задоволення позову з наступних підстав. Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 11.04.2018 року зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити перерахунок та виплату пенсії [PERSON] з 01.01.2016 року як пенсіонеру органів внутрішніх справ (а.п.13-17). Згідно з копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 10.12.2018 року [PERSON] помер [INFO] (а.п.35). Відповідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 14.10.2006 року (а.п.36). Згідно з копією довідки №514 від 22.04.2021 року [PERSON] проживала за адресою: [ADDRESS] разом зі своїм чоловіком [PERSON] , який помер [INFO] (а.п.30). З Інформаціцної довідки зі Спадкового реєстру №64815602 від 21.05.2021 року вбачається, що після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , приватним нотаріусом заведена спадкова справа, а 06.06.2019 року та 08.04.2021 року видані свідоцтва про право на спадщину (а.п.47). Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 08.04.2021 року спадкоємцем зазначеного в заповіті майна [PERSON] є його дружина [PERSON] . Спадщина, на яку видано це свідоцтво, також складається з недоотриманої пенсії в сумі 22321,05 грн (а.п.34). З довідки про доходи №0337313229091318 вбачається, що [PERSON] перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ в Чернігівській області і отримує пенсію в разі втрати годувальника (а.п.29). Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 04.03.2020 року зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області видати довідку про розмір нарахованої, але недоотриманої [PERSON] пенсії (а.п.18-23). 09.04.2021 року [PERSON] звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області з заявою про виплату їй недоотриманої пенсій відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а.п.33), проте управління повернуло документи без виконання (а.п.31, 32). Відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Статтею 263 ЦПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі №286/3516/16-ц зроблено висновок, якщо предметом позову є майнова вимога про визнання в порядку спадкування права власності на майно - грошові кошти, то спір має приватноправовий характер і підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства. Таким чином, дана справа повинна розглядатися в порядку цивільного судочинства, оскільки предметом позову у справі є вимога про стягнення грошових коштів, набутих в порядку спадкування. Статтею 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм правом та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.2, 3 ст.52 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. Відповідно до частини 1 статті 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч.1, 2 ст.1236 Цивільного кодексу України заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Згідно із частиною 1 статті 1227 Цивільного кодексу України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Статтею 91 Закону України «Про пенсійне забезпечення» також визначено, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачає, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Таким чином, зміст ч.3 ст.52 Закону також узгоджується зі змістом статті 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Крім того, зміст вказаних вище норм узгоджується з положеннями ЗУ «Про пенсійне забезпечення», де в ч. 1 ст. 91 чітко вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Суд зазначає, що ЦК України не визначає строк, протягом якого члени сім`ї спадкодавця мають право на одержання соціальних платежів. Положення частин другої, третьої статті 52 ЗУ «Про загальнообов`язкове державнепенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, теж не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Норми ч.1 ст.46 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину. Статтею 386 ЦК України встановлені засади захисту права власності та передбачено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дії, які можуть порушити його право або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Ст.41 Конституції України гарантовано, що ніхто не може бути противоправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним. Судом встановлено, що недоотримана за життя [PERSON] пенсія у розмірі 22321,05 грн беззаперечно входить до складу спадкового майна, яке залишилося після його смерті, спадкоємицею якого за заповітом є його дружина, яка належним чином вступила у спадщину, а тому має повне право на отримання з її складу і недоотриманої за життя її чоловіком [PERSON] пенсії. З огляду на викладене та враховуючи, що позивачка у порядку спадкування за заповітом набула право власності на вказані грошові кошти, а відповідач незаконно перешкоджає реалізації прав позивачки як спадкоємця на отримання належного їй спадкового майна, яке увійшло до складу спадщини, суд дійшов до твердого переконання про необхідність стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на користь [PERSON] недоотриманої [PERSON] , який помер [INFO] , суми пенсії в розмірі 22321,05 гривень. Відповідно до ст.141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивачки підлягають понесені нею витрати на сплату судового збору за подання позову у розмірі 908,00 грн та витрати на отримання професійної правничої допомоги у розмірі 4000,00 грн, які є належним чином обраховані та підтверджені документально. На підставі ст.41 Конституції України, ст.177, 178, 182, 190, 331, 386, 1216, 1218, 1220, 1236 ЦК України, ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»,

Outcome: approved