Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-12 00:00:00

[PERSON] у грудні 2015 року звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання неповнолітніх дітей. Позовні вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що з 20 лютого 1999 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON]. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які перебувають на утриманні позивача. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, хоча має можливість і зобовязаний надавати таку допомогу. [PERSON] працює та має постійний заробіток. Стягнень по виконавчих документах з нього не проводиться. У судовому засіданні позивач позов підтримала, просить стягти з відповідача [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], народження 16.04.2004, та [PERSON], народження 24.06.2010, у розмірі 1/3 частини всіх видів його доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 17.12.2015 і до досягнення [PERSON] повноліття. Відповідач [PERSON] усудове засідання повторно не з`явився, про час та місце його проведення повідомлений належним чином, у відповідності до ч. 5 ст. 74 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення слухання справи або слухання справи у його відсутність від нього до суду не надійшло. За таких обставин суд прийняв рішення про слухання справи без його участі, за наявними матеріалами справи. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 20 лютого 1999 року Теплівською сільською радою Пирятинського району Полтавської області (а.с.5). Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], народження 16 квітня 2004 року, та [PERSON], 24 червня 2010 року (а.с.10-11), які знаходяться на утриманні позивача. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини добровільно не надає, хоча зобовязаний надавати таку допомогу. Відповідач інших утриманців не має, працює комірником ТОВ «Фозі-фуд», стабільно отримує заробітну плату і тому має реальну змогу сплачувати аліменти на утримання дітей до досягнення ними повноліття. Розмір вказаних витрат є обґрунтованим та документально підтвердженим. Згідно ч.1 ст.18 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно ст.ст. 180-183 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Аліменти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька або матері. При цьому суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей та непрацездатних. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов про стягнення з відповідача аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частину всіх видів його доходів є обґрунтованим і підлягає задоволенню. У відповідності до ч. 3 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Крім того, за правилами ч. 1 ст. 88 ЦПК України на користь позивача підлягають стягненню витрати на правову допомогу у сумі 300 грн, яка полягала у підготовці та складанні позовної заяви. На підставі викладеного та ст.ст. 84, 180-183 СК України,

Outcome: approved