Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-22 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом в Острозький районний суд та просить визнати за нею, як спадкоємцем за заповітом, після смерті [PERSON], право приватної власності на садибний житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, що розташовані в с. Волосківці Острозького району Рівненської області по вул. Наливайка,19, мотивуючи свою позовну заяву тим, що спадкодавиця своєчасно не виготовила свідоцтво про право власності на вказаний будинок, в звязку з чим вона не може належним чином реалізувати своє право на спадщину. В судовому засіданні позивачка та її представник позов підтримали, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Представник відповідача позов визнав. Суд, заслухавши сторони по справі та вивчивши матеріали справи, рахує позов обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що фактично для [PERSON] належав садибний житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, що розташований в с.Волосківці Острозького району Рівненської області по вул.Наливайка,19. Дані обставини підтверджуються технічним паспортом від 08.10.2015 року, та повідомленнями КП «РОБТІ» № 6735 від 08.10.2015р. Даний садибний житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями було побудовано у 1954-1960 роках, що підтверджується відповідними записами у технічному паспорті від 08.10.2015 року. Відповідно до погосподарської книги № 2 с. Волосківці Мощаницької сільської ради Острозького району Рівненської області, особовий рахунок № 554, садибний житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, що розташовані в с.Волосківці Острозького району Рівненської області вул. Наливайка,19 рахується за [PERSON], що підтверджується випискою з погосподарської книги Мощаницької сільської ради Острозького району Рівненської області № 1160 від 11.09.2015 року. Право власності на вказаний садибний житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями зареєстровано не було, що підтверджується відсутністю записів у графах «Реєстровий №» та «Реєстраційний №» технічного паспорта від 08.10.2015 року, повідомленнями КП «РОБТІ» № 6735 від 08.10.2014 року та відсутністю правовстановлюючих документів на вказаний садибний житловий будинок. Відповідно до рішення Мощаницької сільської ради Острозького району Рівненської області № 29 від 24.03.2000 року з додатком до нього, для [PERSON] було надано земельну ділянку площею 0,50 га, призначену для ведення особистого підсобного господарства. На даний час, земельна ділянка на якій розташований садибний житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, що в с.Волосківці Острозького району Рівненської області вул. Наливайка,19 за цивільно-правовими угодами не відчужувалася, що підтверджується довідкою Мощаницької сільської ради Острозького району Рівненської області № 1163 від 11.09.2015 року. Станом на 1991 рік вказаний садибний житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями відносився до типу колгоспного двору, що підтверджується довідкою Мощаницької сільської ради Острозького району Рівненської області № 1162 від 11.09.2015 року. Станом на 1991 рік в даному садибному житловому будинку з господарсько-побутовими будівлями проживали та були зареєстровані: [PERSON] та [PERSON] Дані обставини підтверджуються довідкою Мощаницької сільської ради Острозького району Рівненської області № 1161 від 11.09.2015 року. Поняття суспільної групи господарства було припинено 15 квітня 1991 року, коли відповідно до постанови Верховної Ради Української Радянської Соціалістичної Республіки № 885-XII було введено в дію Закон України Про власність. До правовідносин, які виникли до набрання чинності Законом України Про власність застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору та майно господарств інших суспільних груп, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулюють власність відповідного господарства, а саме: право власності на майно, яке належало двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Відповідно до статті 120 Цивільного кодексу УРСР, майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності (стаття 112 цього Кодексу). Таким чином, оскільки станом на 1991 рік в садибному житловому будинку з господарсько-побутовими будівлями, що відносився до типу колгоспного двору та розташований в с. Волосківці Острозького району Рівненської області вул. Наливайка,19 проживали та були зареєстровані : [PERSON] та [PERSON], а тому з врахуванням вищевказаного, їхні частки, як членів колгоспного двору, у даному садибному житловому будинку з господарсько-побутовими будівлями є рівними та становлять по 1/2 частці від цілого садибного житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями за кожним. 16.09.1998 року помер [PERSON] (актовий запис № 39 від 18.09.1998 року). [PERSON] був батьком позивачки, що підтверджується її свідоцтвом про народження серії І-ГЮ № 028031 виданим 11.07.2006 року, а [PERSON] - матірю (актовий запис № 09 від 17.08.1954 року). На день смерті [PERSON] разом з ним проживала та була зареєстрована [PERSON], та вела спільне господарство, що підтверджується довідкою Мощаницької сільської ради Острозького району Рівненської області № 1845 від 22.09.2015 року. Відповідно до витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 41755845 виданого 09.10.2015 року, після смерті [PERSON] спадкові справи не заводилися. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до п. 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України (який набрав чинності з 1 січня 2004 року), правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Таким чином, оскільки [PERSON] на день смерті [PERSON] перебувала з ним у зареєстрованому шлюбі, проживала та була зареєстрована разом з ним, заяву про відмову від прийняття спадщини не подала, а відтак вважається такою, що прийняла спадщину, що відкрилася після смерті [PERSON], та є спадкоємцем за законом після його смерті. Оскільки для [PERSON], як члену колгоспного двору належала 1/2 частка садибного житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, що розташовані в с. Волосківці Острозького району Рівненської області вул. Наливайка, 19, а тому право на таку частку переходить до [PERSON], як спадкоємця за законом після смерті [PERSON] 03 липня 2006 року померла [PERSON] (актовий запис №\~15 від 03.07.2006 року). За життя, а саме 09.08.2004 року, [PERSON] склала заповіт посвідчений секретарем Мощаницької сільської ради Острозького району Рівненської області та зареєстрований в реєстрі за № 138, у якому залишила особисте розпорядження на випадок своєї смерті відповідно до якого все майно з чого б воно не складалося і де б воно не було і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона матиме право за Законом, заповіла позивачці [PERSON]; а сертифікат на земельну частку пай, та свідоцтво про право власності на майновий пай, заповіла для [PERSON] На день смерті заповідача, вказаний заповіт змінено чи скасовано не було, про що на ньому було здійснено відповідну відмітку. Після смерті [PERSON] позивачкою було подано до Острозької РДНК заяву про прийняття спадщини за наслідками якої було заведено спадкову справу № 459/2006. Спадкоємцями за заповітом посвідченим Мощаницькою сільською радою Острозького району Рівненської області 09.08.2004 року за № 138 є: [PERSON], яка спадкує право на земельну частку пай, та майновий сертифікат, та [PERSON], яка спадкує усе інше майно належне спадкодавцеві. Відомості про інших спадкоємців в Острозькій районній державній нотаріальній конторі відсутні. Дані обставини підтверджуються довідкою Острозької районної державної нотаріальної контори № 716/01-16 від 19.09.2015 року. Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Оскільки для [PERSON] у садибному житловому будинку з господарсько-побутовими будівлями. що розташовані в с. Мощаниця Острозького району Рівненської області вул. Наливайка,19 належала 1/2 частка, як члену колгоспного двору, та 1/2 частка зазначеного садибного житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, як спадкоємцю після смерті [PERSON], а тому право на цілий садибний житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, що розташовані в с. Волосківці Острозького району Рівненської області вул. Наливайка, 19 переходить до [PERSON], як спадкоємця за заповітом після її смерті, на дану частину спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачою йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Після звернення позивачки до Острозької РДНК за видачою їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON], за якою вказаний садибний житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, що розташовані в с.Волосківці Острозького району Рівненської області вул. Наливайка,19 рахувався відповідно до погосподарського обліку, у такій видачі було відмовлено, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на нього, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 717/02-31 від 19.09.2015 року. За вказаних обставин, оскільки, відповідно до ч. 4\~ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, а відповідно до п. 11 ч. 1\~ст. 346 ЦК України, право власності припиняється зі смертю власника, що перешкоджає реєстрації за спадкодавицею права власності на майно, та враховуючи, що відповідно до норм ст.\~ст.1216,\~1233,\~1268 ЦК України [PERSON] має право на спадщину після смерті матері, суд вважає за можливе позов задовольнити та визнати за позивачкою, як спадкоємцем за заповітом, після смерті матері право власності на садибний житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться в с.Волосківці вул. Наливайка,19 Острозького району Рівненської області . Враховуючи викладене та

Outcome: approved