Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-12 00:00:00

[PERSON] звернулася із позовом до [PERSON] «про стягнення аліментів на неповнолітню дитину». В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначила, що сімейно-шлюбні відносини між нею та [PERSON] припинені, проживають окремо один від одного з березня 2016 року. Від подружніх відносин з [PERSON] має спільну дитину: [PERSON], [INFO]. Враховуючи те, що [PERSON] добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дитини: [PERSON], [INFO], просить стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання дитини: [PERSON], [INFO], у в розмірі ? частки усіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку . Позивачка до суду подала заяву, уточнив позовні вимоги, а саме: - Стягнути з [PERSON] , [INFO], на мою , [PERSON], [INFO], ІПН [NUMBER], користь, на утримання сина [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі ? частки усіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду до досягнення сином віку повноліття. - Стягнути з [PERSON] , [INFO], на мою , [PERSON], [INFO], ІПН [NUMBER], користь, на утримання сина [PERSON], [INFO], додаткові витрати в розмірі ? частки усіх видів заробітку починаючи з дня звернення до суду до поліпшення стану здоровя дитини, а саме до виповнення дитиною 1 року (11.02.2017 р) - Стягнути з [PERSON] , [INFO], на мою , [PERSON], [INFO], ІПН [NUMBER], користь , фактично понесені витрати на лікування [PERSON], [INFO], у розмірі 3457,35 гривень. - Витрати на правову допомогу покласти на відповідача. Відповідач до судового засідання, подав пояснення стосовно первісних та уточнених позовних вимог у частині стягнення аліментів та інших витрат на дитину. А саме: - зазначив що позивачка подала суду не достовірні інформацію, яка принижує його честь та гідність, як громадянина України згідно до ст.ст. 3,51,55,68 Конституції України; - після припинення шлюбних відносин , я добровільно надавав посильну матеріальну допомогу у розмірі 4738 грн.23 коп. за 4 місяці, неодноразово намагався знайти спільну мову з позивачем, і відповідно до ст.ст. 41, 157 Сімейного кодексу України, я як батько маю такі ж самі права на виховання та приймати участь у житті дитини; - у звязку з тим , що я проживаю разом з матірю [PERSON], яка потребує догляду та медичного лікування та скрутним економічним станом на Україні заробляти гроші дуже складно. - стосовно оплати юридичних послуг адвоката , чека сплати послуг не має , та вважаю текс плагіатом і роздруківкою з Інтернет видань; Прошу суд при призначені аліментів на неповнолітню дитину взяти до уваги моє скрутне теперішнє матеріальне становище і встановити фіксовану суму у розмірі 500 гривень на місяць, але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму. Я, як відповідач відмовляюсь сплачувати розходити на представлені квитанції позивачу, [PERSON]. Вважаю, що мною було достатньо все сплачено так, як позивач ні де не працювала та знаходилась на моєму утриманні, мала грошову допомогу без позову до суду. В судове засідання позивач [PERSON] зявилася, подала заяву в якій просить провести розгляд справи за її відсутності, на підставі поданих нею доказів, підтримала позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач до судового засідання не зявився, подав заяву про визнання позовних вимог частково, просить провести розгляд у його відсутності. Вивчив матеріали за позовною заявою, дослідив докази надані сторонами, суд приходить до наступного: Як встановлено шлюб між сторонами зареєстровано 06 червня 2015 року Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №201. (а.с.6). Сторони мають дитину: [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвом про народження дитини, видане 23 лютого 2016 року Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №120. (а.с.6). Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України» від 25.12.2015 року, прожитковий мінімум на дитину до 6 років складає с 01 січня 2016 року пo 30 квітня - 1167 гривень, з 01 травня пo 30 листопада 1228 гривень, с 01 грудня - 1355 гривень. Відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно із вимогами 1 ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобовязаний брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо). Згідно із вимогами частини 2 ст. 185 СК України , в частині стягнення додаткових витрати в розмірі ? частки усіх видів заробітку починаючи з дня звернення до суду до поліпшення стану здоровя дитини, а саме до виповнення дитиною 1 року (11.02.2017 р) - відмовити. З наведених норм чинного законодавства України про особисті немайнові і майнові права та обовязки батьків і дітей, випливає наступне. Відповідач зобовязаний утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття шляхом сплати аліментів на її утримання у розмірі, визначеному судом, нести додаткові витрати на утримання дитини, у звязку з її хворобою. Дитина хворіє , а тому потребує постійних витрат на лікування. З цих підстав суд вважаю за можливе задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача грошових коштів на відшкодування понесених позивачем додаткових витрат на лікування неповнолітньої дитини. Позивачем не надано відповідних доказів, які свідчать про стань здоровя дитини, та необхідність її додаткового утримання. У п. 47 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» роз'яснено, що право на правову допомогу гарантовано статтями 8, 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України (Рішення від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000; Рішення від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009; Рішення від 11 липня 2013 року № 6-рп/2013). Витрати, повязані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Порядок надання безоплатної правової допомоги у цивільних справах передбачений у розділі III Закону України від 02 червня 2011 року № 3460-VI «Про безоплатну правову допомогу», положення якого забезпечуватимуться поетапно, починаючи з 01 січня 2015 року. При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 42, 56 ЦПК). Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом із тим граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України від 20 грудня 2011 року № 4191-VI «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах». На підставі вище викладеного суд вбачає за можливим задовольнити стягнення з [PERSON] понесені позивачем [PERSON] витрати на отримання правової допомоги, для складання позовної заяви. Тому, враховуючи зазначене, що позивачка підтримує позовні вимоги, а відповідач частково визнав позов у повному обсязі, суд вважає можливими задовольнити позовні вимоги позивача [PERSON] Оскільки, при подачі позовної заяви позивача було звільнено від сплати судових витрат у вигляді судового збору, то суд вважає, що ці кошти необхідно стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: partial