Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-16 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до ДП «Івано-Франківський комбінат хлібопродуктів» про стягнення нарахованої, але невиплаченої заробітної плати за період з 21.06.2017 року по 11.09.2017 року в сумі 4329 грн. 68 коп. Вимогами позову [PERSON] зазначає, що вона працювала у державному підприємстві «Івано-Франківський комбінат хлібопродуктів» на посаді юрисконсульта першої категорії юридичного відділу. Відповідно до наказу керівника підприємства від 11.09.2017 року її було звільнено за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України. На час звільнення відповідач мав заборгованість перед нею по виплаті заробітної плати у розмірі 4329,68 грн. На її письмове звернення щодо виплати заробітної плати відповідач не відреагував. Позивач в судове засідання не зявилася, подавши до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує та просить справу розглядати без її участі. Представник відповідача в судове засідання не прибув, подавши заяву про розгляд справи без його участі. Не заперечує щодо позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у трудових відносинах, а саме [PERSON] з 21.06.2017 року працювала у державному підприємстві «Івано-Франківський комбінат хлібопродуктів» на посаді юрисконсульта першої категорії юридичного відділу (а.с. 5). Наказом № 181 від 11.09.2017 року [PERSON] звільнена з роботи за власним бажанням, що вбачається з долученої позивачем копії трудової книжки (а.с. 3-5). Як вбачається з довідки ДП «Івано-Франківський комбінат хлібопродуктів» № 131 від 02.04.2018 року, борг по заробітній платі [PERSON] складає 4329,66 грн. (а.с. 15). Відповідно до листа Управління Держпраці в Івано-Франківській області від 29.11.2017 року № 16-07/15-10/7011 вбачається, що в порушення вимог статті 116 КЗпП України виплату всіх сум, що належали позивачу при звільненні, в день звільнення підприємством не проведено (а.с. 13-14). Приписами ст. 43 Конституції України встановлено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає; право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Частиною 1 ст. 115 КЗпП України та сатиною 1 ст. 24 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно до ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу Згідно ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Враховуючи викладене, встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що позов є законним та обґрунтованим і підлягає задоволенню Оскільки позов підлягає задоволенню, то з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір.

Outcome: approved