Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-25 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого вказали на те, що [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається серед іншого з земельної ділянки, площею 3,9510 га, кадастровий номер 4823980200:01:000:0969, розташованої в межах території Берізківської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. За життя ним був складений заповіт, відповідно до якого все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті, він заповів [PERSON] , Крім цього, після смерті [PERSON] право на обов`язкову частку у спадщині має його дочка - [PERSON] , Позивачі прийняли спадщину шляхом подання заяви до Другої первомайської державної контори в передбачений законом строк. Незважаючи на це, нотаріус відмовив їм у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом та за законом у зв`язку з відсутністю документів, що посвідчують право власності спадкодавця на земельну ділянку. Тому [PERSON] та [PERSON] просять визнати за ними право власності відповідно по 1/2 частці в порядку спадкування за заповітом та за законом на спадкову земельну ділянку. Позивачі надали до суду заяву, якою позов підтримали у повному обсязі та просили його задовольнити, а розгляд справи здійснити за їхньої відсутності. Представник Берізківської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області у судове засідання не з`явився, письмовим клопотанням, просив розглянути справу без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах цивільної справи, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується даними свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого повторно Первомайським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області 24 лютого 2017 року. За час свого життя, а саме: [INFO] [PERSON] склав заповіт, яким усе своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, та все те, що буде йому належати на день смерті, заповів [PERSON] .. Вказаний заповіт 21 квітня 2016 року посвідчено [PERSON] , секретарем виконавчого комітету Кумарівської сільської ради Первомайського району Миколаївської області та зареєстровано в реєстрі за №09. Згідно даних інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №46496379 від 23 січня 2017 року, на день смерті [PERSON] вказаний заповіт не змінено і не скасовано. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, в склад якої входить земельна ділянка, площею 3,9510 га, кадастровий номер 4823980200:01:000:0969, розташована в межах території Берізківської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Факт належності [PERSON] на день його смерті земельної ділянки площею 3,9510 га, кадастровий номер 4823980200:01:000:0969, розташованої в межах території Берізківської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, підтверджується даними архівної копії державного акта на право власності за земельну ділянку МК №012450, виданого Кривоозерською райдержадміністрацією Миколаївської області 15 жовтня 2004 року та витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-4809670012020 від 01 червня 2020 року. Відповідно до положень ст.1218\~ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Згідно положень ч.1 ст.1268, ч.1 ст.1269 та ч.1 ст.1270\~ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. З копії спадкової справи №15/2017, заведеної Другою первомайською державною нотаріальною конторою після смерті [PERSON] встановлено, що [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину в порядку визначеному ч.1, ч.2 ст.1269 ЦК України. Згідно з положеннями ч.1 ст.1241\~ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Тобто, незважаючи на наявність заповіту, складеного спадкодавцем на випадок своєї смерті, обов`язкову частку у майні має його непрацездатна за віком єдина дочка [PERSON] , що підтверджується даними свідоцтва про народження позивачки [PERSON] , серії [NUMBER] , виданого Тридубським сільзагсом Кривоозерського району Одеської області 07 вересня 1951 року; витягом №00020816359 з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища; витягом № [NUMBER] з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, які наявні в матеріалах цивільної справи. Інші спадкоємці першої черги відсутні. Тому розмір обов`язкової частки [PERSON] в спадщині становить 1/2 частину спадкового майна (1/1 : 2 = 1/2). У відповідності до положень ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З постанов про відмову у вчиненні нотаріальної дії №194/02/31 від 12 лютого 2020 року та №428/02-31 від 18 травня 2020 року вбачається, що [PERSON] та [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно спадкодавця, оскільки, спадкоємцями не надано документів, що посвідчують право власності [PERSON] на зазначену земельну ділянку. Відповідно до положень ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Згідно положень ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Приймаючи до уваги, що відповідач визнав позовні вимоги, дане право ніким не оспорюється, суд визнає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved