Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-29 00:00:00

[PERSON] та [PERSON], 15.08.2003 року, у Міському відділі реєстрації актів громадського стану Одеського обласного управління юстиції зареєстрували шлюб, актовий запис № 779. Від шлюбу у сторін народився син [PERSON]. [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], посилаючись на те, що спільне життя із відповідачем не склалося, сторони перестали розуміти один одного, з 2010 року спільно не проживають та спільне господарство не ведуть. Посилаючись на викладене, позивачка просила суд розірвати шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON]. В судове засідання сторони не з'явилися, до суду, до судового засідання, надали заяви про розгляд справи в їх відсутність, позивач позов підтримує у повному обсязі та просить його задовольнити, відповідач проти задоволення позову не заперечує. Згідно ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу звукозаписувальним засобом не здійснюється. Суд, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, враховуючи визнання позову відповідачем, що не суперечить вимогам закону і не порушує прав та інтересів сторін та третіх осіб, відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Як випливає з матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON], 15.08.2003 року, у Міському відділі реєстрації актів громадського стану Одеського обласного управління юстиції зареєстрували шлюб, актовий запис № 779 (свідоцтво про одруження серія [NUMBER] від 15.08.2003 року). Від шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO]. [PERSON] просить суд розірвати шлюб з Відповідачем, посилаючись на те, що спільне життя із [PERSON] не склалося, сторони перестали розуміти один одного та спільно не проживають з 2010, спільного господарства не ведуть, майнового спору немає. Сторони дійшли згоди, що [PERSON], [INFO] буде проживати разом з матір'ю [PERSON]. Майнового спору у сторін немає. Відповідно до ст. 51 Конституції України, ст. ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. ст. 104-105, 110 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, зокрема, за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу. За таких обставинах, суд дійшов висновку, що шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] носить формальний характер, подальше подружнє життя та збереження сім'ї стало неможливим із-за несумісності характерів та різних поглядів на подружнє життя, тому шлюб, на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України підлягає розірванню. Згідно ч. 1 ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК У країни, судові витрати складаються з судового боргу та витрат, пов'язаних з розглядом справи. На підставі ст. 51 Конституції України, ст. ст. 105, 110, 112, 160 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 3-4, 6-8, 10, 15, 58-60, 109, 208-209, 212-215, 218, 294 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved