Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-17 00:00:00

[PERSON] пред`явила у суді позов до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позов обґрунтовано тим, що позивач [PERSON] є користувачем квартири за адресою: [ADDRESS] , на підставі Ордеру на житлове приміщення № А33344 від 15.02.1966 року. У вищевказаній квартирі зареєстровано також колишню дружину сина позивача - [PERSON] , шлюб з яким наразі розірвано. Враховуючи те, що відповідач з 2015 року не проживає у вищевказаній квартирі, позивач просить суд визнати її такою, що втратилп право користування квартирою за адресою: [ADDRESS] . Позивач в судове засідання не з`явилась. До суду представники позивача звернувся із заявою про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про день, час та місце розгляду справи судом повідомлений належним чином. Зважаючи на це та враховуючи ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, суд 18.02.20 постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку про відмову у задоволенні позову з таких підстав. Судом достовірно встановлено, що відповідно до Ордеру № А33344 від 15.02.1966 року [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , було надано у користування квартиру за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до Свідоцтва про укладення шлюбу, [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». Відповідно до Довідки Форма 3 від 30.03.2011 року в квартирі, зокрема, була зареєстрована [PERSON] , [INFO] . Згідно Довідки Форма 3 від 17.04.2015 року вбачається, що в квартирі продовжувала бути зареєстрована відповідач, однак зі зміною прізвища на [PERSON] . Відповідно до Свідоцтва про розірвання шлюбу, [PERSON] та [PERSON] розірвали шлюб, про що 26.03.2013 року складено відповідний актовий запис. Відповідно до Акта ЖЕД №710 «Нивки» від 09.04.2015 року за адресою: . [ADDRESS] , [PERSON] не проживає. Аналогічна інформація про не проживання відповідача за спірною адресою підтверджена актами від 01.06.2019 року, 15.04.2019 року, 30.10.2019 року. Правовідносини, що виникли регулюються положеннями Цивільного кодексу України та Житлового кодексу Української РСР. Згідно положення ст. 71 Житлового кодексу Української РСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Частина 2 вказаної норми передбачає, що якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Відповідно до ст. 72 Житлового кодексу Української РСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до вимог Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» місце проживання особи має бути зареєстроване у встановленому законодавством порядку. На підтвердження факту не проживання відповідача у вищевказаній квартирі позивачем було надано акти про не проживання відповідача. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи вищевикладене, зважаючи на те, що відповідачем не було спростовано обставини, викладені у позові та докази, надані позивачем, суд приходить до висновку про доведеність позовних вимог та їхнє задоволення.

Outcome: approved