Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-11 00:00:00

[PERSON]І (далі\~позивач) звернулась з позовом до [PERSON] (далі\~відповідач) про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання доньки-студентки\~[PERSON] [INFO], на термін навчання у розмірі 1/4 частки всіх видів доходів відповідача, щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімума доходів громадян. Свої вимоги позивач мотивує тим, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі в період якого у них народилось двоє дітей, які на даний час є повнолітніми це син [PERSON] [INFO] та донька [PERSON], [INFO]. Пізніше, 13.08.1993 року рішенням Новобузького районного суду Миколаївської області шлюб між сторонами було розірвано, однак вони продовжили своє спільне проживання і у сторін 14.09.1998 р. народилась донька [PERSON], яка на теперішній час навчається в Новобузькому коледжі Миколаївського національного аграрного університету на денній формі навчання на контрактній основі. Позивач зазначає, що її заробітної плати недостатньо для здійснення оплати за навчання доньки, плати за харчування у їдальні, придбання одягу на навчального приладдя. У зв'язку з вищевикладеним просить стягнути на її користь з відповідача аліменти на утримання повнолітньої доньки на період навчання до досягнення донькою 23 років, в розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімума доходів громадян. В судове засідання позивач не зявилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутність; позов підтримує у повному обсязі; не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Третя особа також не зявилась у судове засідання, просила справу слухати без її участі. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся повісткою, яка направлялась рекомендованим листом із зворотнім повідомленням. У звязку з неявкою\~в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі та які були завчасно повідомлені про час та місце розгляду, фіксування судового процесу відповідно до\~ст..197 ЦПК України, не здійснювалось. \~\~\~\~ Суд ухвалив справу розглядати в заочному режимі без участі відповідача, який належним чином повідомлявся про час і місце судового засідання повісткою, яка направлялася рекомендованим листом, повідомлення про отримання поштового відправлення повернуте поштовим відділенням з відміткою, що\~\~лист із судовою повісткою отримано. Причини своєї неявки суду не повідомив, клопотання про перенесення слухання справи, чи про розгляд справи у його відсутність до суду також не надходили. Суд приходить до висновку про те, що відповідач свідомо не бажає брати участь у розгляді справи в суді, проте матеріалів справи достатньо для винесення рішення. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги слід задовольнити з наступних підстав. Відповідач [PERSON] та позивач [PERSON] є батьками повнолітньої [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження серії 1-ФП № 102581. Згідно з довідкою від 19.09.2017 р. вих. № 249, та договору від 23.01.2017 року, [PERSON] є студенткою 3 курсу Новобузького коледжу Миколаївського національного аграрного університету, денної форми навчання; на контрактній основі; приблизний термін закінчення навчання\~30.06.2018 р. Згідно ч. 1\~ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів\~суд\~враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище\~дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей,\~непрацездатних\~чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до\~ст. 198 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до положень ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. На підставі ч. 2 ст. 199 СК України право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до ч. 1ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно з п. 17Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно з приписами ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, ураховуючи те, що донька позивача та відповідача\~[PERSON], [INFO], досягла повноліття та не досягла 23-річного віку, навчається на денній формі навчання, потребує у зв'язку з цим у матеріальної допомоги суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Разом з тим, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, оскільки стягнення аліментів не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку не підлягає задоволенню. Так ч.2\~ст. 182 СК України\~визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Але зазначені положення не застосовуються до встановлення розміру аліментів, що підлягають стягненню на повнолітню дочку чи сина, а застосовуються лише до дітей (тобто до осіб яким не виповнилося 18 років).\~ Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судові витрати. Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягають негайному виконанню.

Outcome: partial