Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-27 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про поділ майна подружжя. Позивачка в позовній заяві зазначала, що вони з відповідачем зареєстрували шлюб 06 листопада 2001 року у Калитянській селищній раді Броварського району Київської області, актовий запис №38. На даний час вирішується питання про розірвання шлюбу. Від шлюбу спільних дітей не мають. Під час шлюбу вони з відповідачем придбали наступне майно: автомобіль марки ВАЗ 2106, 1976 року випуску, шасі (кузов, рама) [NUMBER], орієнтована вартість - 17 000 гривень; автомобіль марки «RENAULT TRAFIC», 1998 року випуску, шасі (кузов) [NUMBER], тип пасажирський - В, орієнтована вартість - 30 000 гривень; автомобіль марки ВАЗ 21043, 2001 року випуску, шасі (кузов, рама, коляска) [NUMBER], тип легковий універсал - В, орієнтована вартість - 30 000 гривень; шафа - 1,200 грн.; комод - 450 грн.; ліжко - 2,200 грн.; телевізор - 1, 500 грн.; левізор - 800 грн.; книжкова шафа - 650 грн.; кухня - 2000 грн.; швейна машина - 450 грн. та 2 шт. по 700 грн.; кавоварка - 300 грн.; електрочайник - 120 грн.; мікрохвильова піч - 350 грн.; газова колонка - 650 грн.; газовий котел - 3,500 грн.; холодильник - 2,200 грн.; холодильник - 2000 грн.; автопричіп - 6000 грн.; бензокосарка (тример) - 2,300 грн.; компресор - 1,500 грн.; шліфувальна машина - 650 грн.; свар очний апарат - 1,500 грн.; металеві запчастини для машин ВАЗ, приблизно 6000 грн.; металопластикові вікна - 2,500 грн.; мотоцикл «ИЖ-юпітер» невідома вартість, мотоцикл «МТ» - 2,500 грн.; бензопила - 1,500 грн.. Загальна сума становить 161 220 гривень. Відповідно до ст.. 60 СК України, майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Згідно ст.. 70 СК України передбачено, що розмір часток майна дружини та чоловіка при поділі майна , що є об'єктом права спільної сумісної власності, є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Тобто, вважає, що все вищеперераховане майно є їхньою спільною сумісною власністю та повинно ділитися порівно, кожному з них належить майно на суму 80 610 гривень (161 220 : 2 = 80 610 грн.). Посилаючись на викладене, просила суд поділити спільне сумісне майно шляхом визнання за нею права власності на ? частину майна, яке є їхньою спільною сумісною власністю, на загальну суму 80 610 гривень. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] позов підтримали та просили суд задовольнити позов в повному обсязі. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав, заперечував проти задоволення позову. Судом встановлено, що рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 07 липня 2014 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.с.6). Від шлюбу спільних дітей не мають. Під час шлюбу вони з відповідачем придбали та зареєстрували на відповідача [PERSON] автомобіль марки ВАЗ 2106, 1976 року випуску, шасі (кузов, рама) [NUMBER] та автомобіль марки «RENAULT TRAFIC», 1998 року випуску, шасі (кузов) [NUMBER], тип пасажирський - В, (а.с.34). Статтею 22 Кодексу про шлюб та сім'ю України (який діяв на час виникнення спірних правовідносин) було визначено, що майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен із подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку. Згідно із статтею 24 того ж Кодексу майно, яке належало кожному з подружжя до одруження, а також одержане ним під час шлюбу в дар або в порядку успадкування, є власністю кожного з них. Частиною 1 статті 60 Сімейного кодексу України (далі - СК України) визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважних причин (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Згідно із статтею 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя грошової суми на депозитний рахунок суду. Жодна із сторін за час розгляду справи не заявляла клопотання про проведення судової товарознавчої експертизи. За змістом пункту 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна» від 21 грудня 2007 року № 11 - при поділі майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільні речі, повинні застосовуватися положення частин 4, 5 статті 71 СК щодо обов'язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених статтею 365 ЦК, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст.11 ЦК) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. За змістом статей 143, 145 ЦПК України суд із власної ініціативи в даній категорії справ позбавлений можливості вирішувати питання про призначення відповідного виду експертизи. Під час розгляду справи жодна із сторін не внесла на депозитний рахунок грошові кошти в якості компенсації за частку в спільному сумісному майні, або ж за перевищення її розміру як в нерухомому так і в рухомому майні. З огляду на викладене, суд приходить до висновку за неможливе проведення поділу спірного нерухомого та рухомого майна в натурі. Суд вважає за необхідне провести поділ спільного сумісного майна, яке набуте під час шлюбу [PERSON] та [PERSON], а саме: автомобіль ВАЗ 2106, 1976 року випуску, шасі (кузов, рама) [NUMBER] та автомобіль марки «RENAULT TRAFIC», 1998 року випуску, шасі (кузов) [NUMBER], тип пасажирський - В на ? частину [PERSON] та ? частину [PERSON], без виділення цих часток в натурі. Сторонами в судовому засіданні не надано доказів про вартість майна, а саме: шафа - 1,200 грн.; комод - 450 грн.; ліжко - 2,200 грн.; телевізор - 1, 500 грн.; левізор - 800 грн.; книжкова шафа - 650 грн.; кухня - 2000 грн.; швейна машина - 450 грн. та 2 шт. по 700 грн.; кавоварка - 300 грн.; електрочайник - 120 грн.; мікрохвильова піч - 350 грн.; газова колонка - 650 грн.; газовий котел - 3,500 грн.; холодильник - 2,200 грн.; холодильник - 2000 грн.; автопричіп - 6000 грн.; бензокосарка (тример) - 2,300 грн.; компресор - 1,500 грн.; шліфувальна машина - 650 грн.; свар очний апарат - 1,500 грн.; металеві запчастини для машин ВАЗ, приблизно 6000 грн.; металопластикові вікна - 2,500 грн.; мотоцикл «ИЖ-юпітер» невідома вартість, мотоцикл «МТ» - 2,500 грн.; бензопила - 1,500 грн.. Що стосується поділу автомобіля марки ВАЗ 21043, 2001 року випуску, шасі (кузов, рама, коляска) [NUMBER], тип легковий універсал - В, то він також не може бути об'єктом поділу спільного сумісного майна подружжя, оскільки доказів його придбання сторони суду не надали. Таким чином, позов [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя підлягає задоволенню частково.

Outcome: partial