Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-23 00:00:00

[PERSON] позов мотивував тим, що 05.02.2014 року [PERSON], керуючи автомобілем «Рено», реєстраційний номер [NUMBER], в порушення вимог п. 13.1 Правил дорожнього руху, не врахувавши дорожньої обстановки та не дотримавшись безпечної дистанції, допустив зіткнення із автомобілем «ВАЗ», д/н [NUMBER], яким він керував. Внаслідок удару автомобіль «ВАЗ» здійснив наїзд на нерухомий автомобіль «Шевроле», д/н [NUMBER] під керуванням [PERSON], що призвело до пошкодження транспортних засобів. Згідно постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 25.02.2014 року [PERSON] визнаний винним за ст.124 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення. Внаслідок неправомірних дій відповідача автомобіль «ВАЗ» отримав значні пошкодження, а матеріальний збиток становить 19 245,38 грн., що підтверджується висновком автотоварознавчого дослідження. Вартість дослідження - 441 грн. Під час ДТП також був пошкоджений ящик з інструментами, вартістю 600 грн., який знаходився в автомобілі «ВАЗ». Він неодноразово звертався до [PERSON] з вимогою відшкодувати шкоду, направляв за його адресою рекомендовані листи (вартість відправлення 39,84 грн.), проте відповідач лише давав обіцянки відшкодувати шкоду. Такими неправомірними діями відповідача йому завдана моральна шкода, яка полягає в душевних стражданнях, пов`язаних із самою подією, пошкодженням автомобіля, неможливістю тривалий час користуватись транспортним засобом, тому компенсацію моральної шкоди визначив в сумі 6 000 грн. Просив стягнути з [PERSON] на його користь 20 330,63 грн. у відшкодування матеріальної шкоди та 6 000 грн. у відшкодування моральної шкоди. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги, лише не наполягав на стягненні витрат за відправлення рекомендованого листа в сумі 39,84 грн. Відповідач [PERSON] повторно в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про що в матеріалах справи містяться його розписки (а.с. 45, 55). Позов не оспорив, заяв про розгляд справи у його відсутність або про відкладення розгляду справи не надав. Враховуючи думку позивача і відповідно до вимог ст.ст. 224-226 ЦПК України, суд вважає необхідним ухвалити заочне рішення. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Згідно постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 25.02.2014 року, 05.02.2014 року, приблизно о 12.30 годині, водій [PERSON], керуючи автомобілем «Рено», д/н [NUMBER] і рухаючись по центральному мосту в напрямку вул. Свердлова в м. Вінниці, в порушення вимог п. 13.1 Правил дорожнього руху України, не врахував дорожньої обстановки та не дотримався безпечної дистанції, допустивши зіткнення з автомобілем «ВАЗ», д/н [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], який через завданий удар здійснив наїзд на нерухомий автомобіль «Шевроле», д/н [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], що призвело до пошкодження транспортних засобів (а.с. 8). [PERSON] був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 400 грн. Таким чином, правовідносини, що виникли між сторонами, відповідають недоговірним зобов`язанням в зв`язку з завданням шкоди джерелом підвищеної небезпеки, тому при вирішенні спору суд застосовує норми глав 67, 82 ЦК України. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Вина [PERSON] у вчиненні ДТП встановлена постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 25.02.2014 року, згідно якої його було притягнуто до адміністративної відповідальності. З метою визначення вартості матеріального збитку позивачем було замовлено автотоварознавче дослідження. Відповідно до висновку ВВ КНДІСЕ № 325/14-21 від 27.02.2014 року вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля «ВАЗ», д/н [NUMBER], складає 19 245,38 грн. (а.с. 14-21). Дана сума підлягає стягненню з відповідача [PERSON], винного в ДТП, відповідно до вимог ч. 2 ст. 1187 ЦК України. Крім того, позивач [PERSON] пред`явив вимоги щодо відшкодування моральної шкоди в розмірі 6 000 грн., яка полягає у душевних стражданнях в зв`язку отриманням стресу в зв`язку з пошкодженням транспортного засобу, прикладанням додаткових зусиль і коштів для ремонту і неможливістю тривалий час користуватись автомобілем. Суд вважає, що суму у відшкодування моральної шкоди слід стягнути з [PERSON] на підставі п. 2,3 ч. 2 ст. 23, ст. 1167 ЦК України. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд враховує характер правопорушення, вчиненого [PERSON], ступінь його вини, глибину душевних страждань і переживань [PERSON] у зв`язку з протиправною поведінкою відповідача та пошкодженням його майна, враховує вимоги розумності і справедливості і вважає, що сума в розмірі 3000 грн. буде достатньою і обґрунтованою. Судові витрати, що полягають в сплаті судового збору в розмірі 487,20 грн. (а.с. 1), витрат на проведення автотоварознавчого дослідження в розмірі 441 грн. (а.с. 25, 35), підлягають стягненню з відповідача на користь позивача (ст. 79, 86 ЦПК України). Витрати на правову допомогу в сумі 300 грн., а також вартість пошкодженого ящика для інструментів в розмірі 600 грн. стягненню не підлягають, оскільки позивачем не надано відповідних доказів понесення даних витрат відповідно до вимог ст.ст. 11,60 ЦПК України.

Outcome: approved