Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-26 00:00:00

[PERSON] у жовтні 2015 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів, просила збільшити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на утримання їх неповнолітнього сина [PERSON] та стягувати аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 727,50 грн. до повноліття дитини. В подальшому позивач уточнила позовні вимоги і просила стягувати із відповідача [PERSON] аліменти у розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати предявлення позову і до досягнення сином [PERSON], [INFO], повноліття. Свої позовні вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що рішенням Пирятинського районного суду Полтавської області від 26 жовтня 2009 року у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів ухвалено стягти з [PERSON], [INFO], аліменти на користь [PERSON], [INFO], на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі 400 грн, щомісячно, починаючи з січня 2009 року і до досягнення [PERSON] повноліття. Відповідач від сплати аліментів ухиляється, заборгованість за ним становить понад 30\~000 тис. грн. На даний час у відповідача наявний постійний дохід, аліменти нікому він не сплачує, стягнень по виконавчих документах з нього не проводиться, утриманців не має. Тому вважає, що визначення розміру аліментів необхідно обраховувати у частці від доходу відповідача. У судовому засіданні позивач підтримала уточнену позовну заяву, зазначила,що її неповнолітній син має постійний хворобливий стан, у звязку з чим вона несе додаткові витрати на його утримання. Оскільки відповідач працює та має регулярний дохід, вважає правильним буде стягувати з нього аліменти у частці від його заробітку. Просить стягувати з відповідача [PERSON] аліменти у розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати предявлення позову і до досягнення сином [PERSON], [INFO], повноліття. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце його проведення повідомлений належним чином, у відповідності до ч. 5 ст. 74 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення слухання справи від нього до суду не надійшло. За таких обставин суд прийняв рішення про слухання справи без його участі, за наявними матеріалами справи. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Рішенням Пирятинського районного суду Полтавської області від 26 жовтня 2009 року у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] ухвалено стягувати з [PERSON], [INFO], аліменти на користь [PERSON], [INFO], на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі 400 грн, щомісячно, починаючи з січня 2009 року і до досягнення [PERSON] повноліття (а.с.61). Відповідач ухиляється від сплати присуджених рішенням суду аліментів та має заборгованість по їх сплаті станом на 01.04.2015 - 30\~000 тис. грн. (а.с.18). На сьогодні відповідач працює оператором заправних станцій 3 розряду Хмельницького відділення реалізації ПАТ «Укрнафта» та його середньомісячний заробіток складає 3995,55 грн (а.с.75). За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 184 СК України). При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст. ст. 183, 184 СК України. Частина 1 ст. 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Ураховуючи зміст ст. ст. 181, 183, 184, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним, за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із батьків та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених у ст. ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Зважаючи на те, що натепер матеріальне становище відповідача змінилося, у звязку з чим він має постійний та регулярний дохід, суд вважає за можливе змінити спосіб присудження аліментів, стягнутих з відповідача за рішенням суду у твердій грошовій сумі, та стягувати аліменти у частці від доходу батька дитини відповідача [PERSON]. Відповідач працює, інших утриманців не має та має можливість сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина, тому позовні вимоги [PERSON] про стягнення з нього аліментів у розмірі 1\\4 частини заробітку є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. Згідно з ч.3 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи викладене,

Outcome: approved