Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-18 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулись до суду із заявою про розірвання шлюбу, зареєстрованого 14 серпня 1999 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану міської ради м. Запоріжжя, про що зроблено відповідний запис №676. Посилаючись на те, що від шлюбу вони мають спільну дитину: сина - [PERSON], [INFO], сімейні відносини між ними не склалися, вони не підтримують сімейних стосунків з 2003 року та не ведуть спільне господарство. Подальше спільне життя як подружжя та збереження шлюбу є неможливим, суперечить їх інтересам. Враховуючи наявність письмового договору про те, що дитина буде проживати із матір'ю - [PERSON], а батько - [PERSON] зобов'язується сплачувати аліменти на користь [PERSON] на утримання сина - [PERSON], [INFO] до досягнення ним повноліття, подружжя просить про задоволення їхньої спільної заяви про розірвання шлюбу. У судове засідання сторони не з'явилися, надали до суду заяви з проханням проводити розгляд справи у їх відсутність. Зі змісту заяв вбачається, що заявники підтримують спільну заяву та просять її задовольнити. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 14 серпня 1999 року сторони перебувають між собою у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану міської ради м. Запоріжжя, про що зроблено відповідний запис №676 (а.с. 2). Від шлюбу подружжя має спільну дитину: сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується даними свідоцтва про народження виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, про що зроблено відповідний запис № 245 (а.с. 3). 07.05.2014 року між [PERSON] з однієї сторони та [PERSON], з другої сторони укладено договір між батьками про сплату аліментів та утримання дитини, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Виходцевою Є.І., зареєстрований в реєстрі за № 782. Відповідно до умов якого, син [PERSON], [INFO], буде проживати із матір'ю - [PERSON], а батько - [PERSON] зобов'язується сплачувати аліменти на користь [PERSON] на утримання сина - [PERSON], [INFO] щомісяця у виді твердої суми в розмірі 4000 гривень з 01 червня 2014 року. Відповідно до ст. 109 СК України, подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Договір між подружжям про розмір аліментів на дитину має бути нотаріально посвідчений. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно із ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Між сторонами не склалися нормальні сімейні відносини з різних причин, а тому вони сімейних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, питання з ким із батьків буде проживати син, та яку участь у забезпеченні умов його життя братиме батько - [PERSON], а також про умови здійснення ним права на особисте виховання [PERSON], [INFO], між сторонами вирішено в добровільному порядку шляхом укладання нотаріально посвідченого договору. Враховуючи, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхнього сина - [PERSON], а також те, що спільна заява подружжя про розірвання шлюбу протягом місяця з дня звернення до суду не відкликана жодною із сторін, суд приходить до висновку, що їх шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved