Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-06 00:00:00

[PERSON] , інтереси якої представляє адвокат - Ільїна Т.А. звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просила суд стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на дитину в розмірі 13940,00 грн., посилаючись на те, що вона разом із відповідачем мають спільну дитину - доньку [PERSON] , [INFO] , яка [INFO] досягла повноліття, проте до цього часу позивачка понесла додаткові витрати на її утримання, а саме: на її навчання в 2017-2018 роках, розмір яких відповідно до Договору про надання освітніх послуг №03-16618к від 01 вересня 2017 року та додаткової угоди № 1 до нього складають: за 2017 рік - 11190,00 грн. та за 2018 рук - 16690,00 грн., що підтверджується квитанціями, у зв`язку з чим просить стягнути з відповідача на її користь 1/2 частину зазначених документально підтверджених та фактично понесених додаткових витрат на навчання їх неповнолітньої на той час дитини в розмірі 13940,00 грн. 25 січня 2019 року ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у судове засідання. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні, посилаючись на те, що батьки мають рівні обов`язки щодо утримання (понесення витрат на утримання) дитини, та на її думку, звільнення одного з батьків від додаткових витрат не передбачено, а суд лише визначає розмір таких витрат. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, та зазначив, що він сплачує аліменти на утримання доньки за рішенням суду та добровільно додатково надає донці матеріальну допомогу на її вимогу, проте в більшому розмірі сплачувати не в змозі, оскільки не має такого доходу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Так, судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження, серія [NUMBER] , виданого 13 липня 2000 року відділом реєстрації актів громадянського стану м. Нової Каховки Херсонської області, [INFO] народилась [PERSON] , матір`ю якої є позивачка - [PERSON] , батьком відповідач - [PERSON] та яка 05 [INFO] досягла повноліття. Відповідно до виконавчого листа №2-3538/2004 виданого 12 жовтня 2004 року Новокаховським міським судом Херсонської області з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] стягувались аліменти на утримання неповнолітньої дитини - доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, починаючи з 29 вересня 2004 року і до досягнення дитиною повноліття. З довідки № 1747 виданої 10 жовтня 2018 року Одеським національним політехнічним університетом вбачається, що [PERSON] , є студентом 2-го курсу денного відділення ІБЕІТ інституту Одеського національного політехнічного університету, та закінчення її навчання планується 2021 року. Згідно договору про надання освітніх послуг від 01 вересня 2017 року, Одеський національний політехнічний університет надає освітні послуги з 01 вересня 2017 року по 30 червня 2021 року, за які [PERSON] зобов`язалась сплачувати грошові кошти у розмірі: 1 курс: за ІІ семестр 6325 грн.; 2 курс: за І семестр 8345, за ІІ семестр 8345 грн. (за рік 16690 грн.); 3 курс: за І семестр 9180 грн., за ІІ семестр 9180 грн. (за рік 18360 грн.); 4 курс: за І семестр 10100, за ІІ семестр 10100 грн. (за рік 20200 грн.) (згідно додаткової угоди №1 до Договору-Контракту про плату підготовки фахівця з вищою освітою). З квитанції №СВ00236386 від 07 серпня 2017 року та квитанції №СВ00524783 від 18 травня 2018 року, вбачається, що [PERSON] здійснила оплату за навчання в розмірі 11190,00 грн. та 16690,00 грн. відповідно. Згідно із вимогами частини першої статті 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Відповідно до вимог частини другої статті 185 СК України, розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Аналіз відповідних норм Закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставини підлягають доведенню в судовому засіданні. Наявність таких обставин підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов. При цьому навчання у вищих навчальних закладах для здобуття професійної освіти не відносить до тих особливих обставин, які передбачають можливість стягнення додаткових витрат з батьків на утримання дитини, відповідно до висновків Верховного Суду викладених у Постанові від 25 вересня 2018 року по справі №569/6838/15-ц. Отже, враховуючи, що позивач в судовому засіданні не довела належними та допустимими доказами наявність підстав для стягнення з відповідача додаткових витрат на дитину, передбачених ст. 185 СК України, та можливість відповідача сплачувати в такому розмірі такі додаткові витрати на дитину, крім того позивачем не надано суду доказів проживання у зазначений період неповнолітньої доньки з нею (ст. 181 СК України), що надає їй право на звернення до суду із таким позовом, за сукупністю викладеного суд відмовляє в задоволенні позову за необґрунтованістю. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed