Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-16 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано в судовому порядку 05.04.2016 року, і від спільного подружнього життя мають двох неповнолітніх доньок: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. [PERSON] 09.09.2016 року звернулася з позовом в суд про стягнення з відповідача аліментів на утримання доньок в розмірі 50 % від його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення доньками повноліття, покликаючись на те, що відповідач з грудня 2015 року кошти на утримання дітей не надає, хоча працює і може сплачувати аліменти у вказаному розмірі. В судовому засіданні позивач позов підтримала, при цьому змінила позовні вимоги в частині способу присудження аліментів, просить стягувати з відповідача 1500 грн. щомісячно до досягнення доньками повноліття, посилаючись на те, що відповідач працездатний, проте з грудня 2015 року кошти на утримання доньок не надає, діти проживають з нею, потребують вчасного і систематичного отримання коштів на їхнє утримання, чого відповідач не забезпечує, між ними не досягнуто згоди щодо добровільної сплати аліментів. Просить позов, з врахуванням уточнених позовних вимог, задовольнити. Відповідач проти задоволення позову не заперечив, зазначивши, що не відмовлявся і не відмовляється надавати матеріальну допомогу на утримання доньок, спроможний сплачувати аліменти на утримання доньок в зазначеному позивачем розмірі - 1500 грн. При цьому зазначив, що за місцем праці він не отримує доходу, а кошти на утримання дітей певний час не надав, оскільки не мав можливості, витрачав їх на лікування матері, яка на час розгляду справи померла. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано у судовому порядку 05.04.2016 року (а.с.2), а неповнолітні доньки сторін: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.3, 4), проживають разом з матір'ю на [ADDRESS], а батько дітей - [PERSON] проживає окремо від сім'ї. Також встановлено, що відповідач фактично не працює, доходу не отримує, коштів на утримання дітей не надає, хоча працездатний, інших утриманців не має. Як встановлено з пояснень сторін, відповідач кошти на утримання доньок не надає, між сторонами існують суперечки з приводу утримання та матеріального забезпечення їхніх дітей. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 p., яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 p. та набула чинності для України 27 вересня 1991 p., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ч.2 ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. За умовами ч.ч.1, 2 ст.155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до вимог ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, однак за умови, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч.1 ст.184 СК України). Частиною 2 ст.182 СК України встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно зі статтями 181, 182 СК України за відсутності домовленості між батьками про спосіб виконання ними обов'язку утримувати дитину розмір аліментів визначається судом з урахуванням стану здоров'я та матеріального становища дитини, стану здоров'я та матеріального становища платника аліментів, наявності у платника аліментів інших дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інших обставин, що мають істотне значення. За змістом зазначених норм права будь-які витрати на утримання дітей мають визначатись за домовленістю між батьками або за рішенням суду. При цьому слід враховувати, що у разі спору суд має визначати не лише сам факт стягнення витрат, а також їх розмір. Отже, спір щодо витрат на утримання дитини може містити незгоду між батьками, як щодо самого факту сплати аліментів, так і щодо розміру аліментів, які сплачуються добровільно. Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не фігурує в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов'язку по утриманню дитини. Частиною 2 ст.182 СК України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків передбачених ст.184 СК України (коли розмір аліментів визначається у твердій грошовій сумі). Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що відповідно до ч.3 ст.70 Закону України від 21 квітня 1999 року «Про виконавче провадження» максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Відповідно до ч.4 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження» загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати не може перевищувати п'ятдесят відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі в разі відрахування за кількома виконавчими документами. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину в Україні з травня 2016 року для дитини віком від 6 до 18 роківскладає 459,30 грн. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved