Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-29 00:00:00

[PERSON] мотивував позов тим, що він є власником ? частки будинку № 18 по вул. Блока в м. Вінниці, іншими співвласниками є [PERSON] ? частка, [PERSON], [PERSON] ? частка. Будинок і господарські приміщення розділені між співвласниками в натурі. За будинком зареєстрована земельна ділянка, площею 897 кв.м., що підтверджується рішенням виконкому Вінницької міської ради від 27.08.1953 року № 28/1063. Рішенням Ленінського райсуду м. Вінниці від 30.03.1995 року між колишніми співвласниками [PERSON] та [PERSON] був встановлений порядок користування ділянкою та виділено [PERSON] ділянку, площею 182,5 кв.м., в тому числі двору 154 кв.м. та під спорудами (гараж «Д») 18,5 кв.м., виділено [PERSON] земельну ділянку 182,5 кв.м., в тому числі двору 129,7 кв.м. та під будівлями (будинок «Е», що належить на даний час [PERSON], [PERSON]І.) 52,8 кв.м. Частину ділянки, на якій розташований будинок «А», площею 532 кв.м., залишено в спільному користуванні [PERSON] та [PERSON] На даний час виник спір з приводу користування спільною ділянкою, площею 532 кв.м., оскільки родичі [PERSON] намагаються самовільно побудувати споруду під вікнами його частини будинку і перекрити прохід позивачу та проїзд до його гаража «Д», крім того, фактично в його користуванні є менша ділянка, ніж частка у будинку ?, тому просив усунути перешкоди в користуванні спільною ділянкою шляхом встановлення порядку користування нею відповідно до варіанту 2 додатку № 3 висновку № 233 земельно-технічної експертизи ТОВ «Подільський центр судових експертиз» від 11.12.2015 року (а.с. 44 т. 2). В судовому засіданні позивач [PERSON] і його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали. Представник суду пояснив, що в 1995 році земельна ділянка площею 532 кв.м. була виділена співвласникам в спільне користування, але в даний час є необхідність у встановленні порядку користування нею, оскільки самочинні будівлі, що були зведені на ній, зруйнувались, а між співвласниками існує спір. Фактично [PERSON] та його родичі користуються ділянкою, площею 418 кв.м. і не допускають до спільної ділянки [PERSON] та інших співвласників [PERSON], [PERSON], тому просив встановити порядок користування по 2 варіанту експертизи, який найбільш відповідає інтересам кожного співвласника. Просив врахувати, що рішення суду від 1995 року не є підставою для відмови в задоволенні позову, оскільки порядок користування ділянкою, площею 532 кв.м., не встановлювався, а фактичний порядок, який склався між сторонами, не відповідає їх часткам в будинку, крім того, [PERSON] перешкоджає іншим співвласникам користуватись спільною ділянкою. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні 16.02.2016 року позов [PERSON] визнав і пояснив, що йому та [PERSON] належить ? частка будинковолодіння № 18 по вул. Блока в м. Вінниці, а фактично будинок «Е», до якого вони з [PERSON] проходять з іншої вулиці, майже через квартал, оскільки [PERSON] зайняв всю ділянку спільного користування, поставив на хвіртку і ворота замки. Вважає, що права [PERSON] порушені, оскільки йому на праві власності належить ? частка і приміщення в будинку «А», проте він не може користуватись своєю ділянкою через перешкоди, що чинить [PERSON] та намагання ним влаштувати самочинне будівництво. В подальшому надав заяву про розгляд справи у його відсутність, просив позов [PERSON] задоволити. Відповідач [PERSON] в судові засідання не з`являвся, подав письмові заперечення (а.с. 59-62 т. 2) та клопотання про закриття провадження, яке вирішене в судовому засіданні 30.03.2016 року. Представники відповідача [PERSON] [PERSON] і [PERSON] в судовому засіданні 30.03.2016 року позов не визнали, оскільки в 1995 році по рішенню суду вже був встановлений порядок користування ділянкою, і площа 532 кв.м. виділена в спільне користування, тому такий порядок є обов`язковим і для співвласників у майбутньому. Також [PERSON] додала, що [PERSON] при придбанні частини будинку бачив свою ділянку, яка вже на той час була відгороджена парканом і порядок користування спільною ділянкою був фактично встановлений, тому підстав для встановлення нового порядку користування двором немає. Заперечила щодо 2 варіанту експертизи, оскільки на ділянці, що пропонується до виділення [PERSON], є фундамент від їх сараю «Б», тому такий порядок буде порушувати права [PERSON] Представник відповідача [PERSON] в судові засідання 25.01.2016 р., 16.02.2016 р., 30.03.2016 р. не з`являвся, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. В попередніх засіданнях подавав клопотання про закриття провадження у справі, які були вирішені судом, та про застосування позовної давності (а.с. 82-88 т. 1, 36-39 т.1). Представник Вінницької міської ради [PERSON] з приводу вирішення спору покладалась на думку суду і повідомила, що права Вінницької міської ради не будуть порушені внаслідок задоволення позову [PERSON], оскільки ділянка закріплена за домоволодінням ще в 1953 році. Відповідач [PERSON] в судові засідання не з`являвся, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідно до ст. 169 ЦПК України суд розглянув справу у його відсутність. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Правовідносини між сторонами виникли з приводу права володіння і користування земельною ділянкою співвласниками будинку, тому при вирішенні даної справи суд застосовує відповідні норми Земельного кодексу України, який діє на час виникнення спірних правовідносин. Так, відповідно до ч. 4 ст. 120 ЗК України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Позивач [PERSON] є власником ? частки будинковолодіння № 18 по вул. Блока в м. Вінниці на підставі договору купівлі-продажу від 27.12.2001 року. В постійне користування позивача відійшли в будинку «А» тамбур 2-1, веранда 2-2, кухня 2-3, санвузол 2-4, кімнати 2-5, 2-6, загальною житловою площею 21,2 кв.м., гараж «Д» (а.с. 10 т. 1). Відповідач [PERSON] є власником ? частки цього ж домоволодіння на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 24.01.1995 року (а.с. 64 т. 1). Згідно договору про порядок користування частинами будинку в користуванні [PERSON] в будинку «А» перебувають коридор 1-1, кухня 1-2, санвузол 1-3, кімнати 1-4, 1-5, 1-6 загальною житловою площею 41,5 кв.м., тамбур 1, гараж «В», сарай «Б» (а.с. 71). Згідно матеріалів інвентаризаційної справи [PERSON] був власником ? частки будинковолодіння, що підтверджується витягом про державну реєстрацію прав від 28.11.2012 року, на підставі рішення Ленінського райсуду м. Вінниці від 28.04.2005 року (справа № 2-706/05) та додаткового рішення Ленінського райсуду м. Вінниці від 10.06.2009 року. Згідно вказаного рішення ? частка домоволодіння складається з приміщень житлового будинку «Е» коридору 3-1, санвузла 3-2, кухні 3-4 кімнат 3-3, 3-5, житловою площею 64 кв.м. Також рішенням визнано право власності за [PERSON] на металевий гараж «Г». [PERSON] заповів своє майно [PERSON] та [PERSON] по ? частці і 04.07.2013 року нотаріусом Першої вінницької державної нотаріальної контори видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом на ? частку спадкового майна на ім`я [PERSON] (а.с. 65). Право власності [PERSON] на 1/8 частку зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (а.с. 66). Співвласником 1/4 частки домоволодіння (будинок «Е») також є [PERSON] За даними КП «ВМБТІ» станом на 11.09.2013 року власниками домоволодіння № 18 по вул. Блока в м. Вінниці є [PERSON] ? частка, [PERSON] ? частка, [PERSON] ([PERSON], [PERSON]В.) ? частка (а.с. 11-12 т. 1). На земельній ділянці розташовані будинки «А», «Е», прибудови а, а1, а3, а4, А1, погріб п/а, гараж «Д», огорожа № 1-3. Прибудови а3, а4 зведені самочинно. Станом на день розгляду справи житловий будинок «А» перебуває у фактичному володінні та користуванні [PERSON] та [PERSON] [PERSON] фактично користується приміщеннями приймальні 2-1, масажного кабінету 2-2, кабінетом лікаря 2-3, санвузлом 2-4, підсобним приміщенням 2-5, загальною площею 42,3 кв.м.; [PERSON] фактично користується приміщенням коридору 1-1, ухні 1-2, санвузла 1-3, кімнатами 1-4, 1-5, 1-6, загальною площею 74,3 кв.м., що також відповідає даним технічного паспорту від 11.09.2013 року. Житловий будинок «Е», який становить ? частку домоволодіння, перебуває в користуванні [PERSON], [PERSON] Згідно рішення виконкому Вінницької міської ради від 27.08.1953 року № 28/1063 (а.с. 13 т. 1) за домоволодінням № 18 (10а) по вул. Блока в м. Вінниці зареєстровано земельну ділянку, площею 897 кв.м. Згідно рішення Ленінського райсуду м. Вінниці від 30.03.1995 року виділено в користування співвласнику будинку [PERSON] (на даний час власником цієї частки будинку є [PERSON]М.) земельну ділянку 182 кв.м, в тому числі двору 154,0 кв.м. та під спорудами (гараж «Д») 18,5 кв.м., виділено співвласнику [PERSON] земельну ділянку 182,5 кв.м, в тому числі двору 129,7 кв.м та під будівлями 52,8 кв.м. Частину двору, площею 532,0 кв.м, залишено в спільному користуванні (а.с. 94-95 т. 1). Рішення набрало законної сили. Слід зазначити, що будинок «А» розташований на земельній ділянці, площею 532 кв.м., яка за рішенням суду виділена в спільне користування співвласникам, а будинок «Е» розташований на земельній ділянці, площею 182,5 кв.м., яка виділена [PERSON] відповідно до рішення Ленінського райсуду м. Вінниці від 30.03.1995 року (а. 9 висновку експерта № 233 від 11.12.2015 року). В судовому засіданні було встановлено, що спір між співвласниками виник саме з приводу користування двором, площею 532 кв.м. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] також підтвердила, що на ділянці раніше був збудований сарай «Б» і в землі залишився фундамент, тому вони мають намір відновити будівлю. Крім того, відповідач [PERSON] пояснив, що він не може пройти через спільну ділянку до свого будинку «Е», оскільки [PERSON] встановив на воротах і хвіртці замки, тому він із [PERSON] змушений заходити до будинку з сусідньої вулиці через квартал. Враховуючи розташування і площу спільної ділянки і те, що між співвласниками будинку виникає спір з приводу користування нею, крім того, 24.11.2001 року після встановлення порядку користування ділянкою судом в 1995 році між співвласниками [PERSON], [PERSON], [PERSON] був укладений договір про порядок користування частинами будинку (а.с. 71 т.1) і даний договір змінив обставини, за яких був встановлений попередній порядок користування ділянкою, також враховуючи те, що у висновку експерта від 14.02.1995 року та в рішенні суду від 30.03.1995 року не було даних про неможливість роздільного користування двором, суд вважає доцільним встановити порядок користування цією ділянкою, враховуючи таку технічну можливість, з метою запобігання подальшим суперечкам. Крім того, колегією суддів Апеляційного суду Вінницької області в ухвалі від 30.10.2014 року висловлена думка про те, що [PERSON] не позбавлений права на звернення до суду з позовом про встановлення порядку користування ділянкою площею 532 кв.м. між всіма співвласниками. Твердження представника відповідача [PERSON], що фактично спільна ділянка між [PERSON] та [PERSON] розділена парканами і при купівлі частини будинку [PERSON] був обізнаний із тим, яка ділянка фактично перейшла в його користування, не є підставою для відмови в задоволенні позову, оскільки площа ділянки, якою він фактично користується, становить 144 кв.м., що не відповідає його частці в будинку (згідно висновку експерта мала б становити 266 кв.м.) і явно ущемляє законні інтереси позивача. Також фактичний порядок користування ділянкою не відповідає інтересам [PERSON] і [PERSON], оскільки вони фактично позбавлені можливості користуватись спільною ділянкою. Суд враховує, що експертом ТОВ «Подільський центр судових експертиз» [PERSON] визначена технічна можливість встановлення порядку користування цією ділянкою між всіма співвласниками та запропоновано чотири варіанти. Найбільш прийнятним для всіх співвласників суд вважає варіант 2 (зображений в додатку 3, а.с. 24 т. 2), згідно якого експерт визначив ідеальні частки співвласників домоволодіння в ділянці площею 532 кв.м.: [PERSON] (1/2 частка) 266 кв.м., [PERSON] (1/4 частка) 133 кв.м., [PERSON], [PERSON] (1/4 частка) 133 кв.м. Земельна ділянка, яку запропоновано виділити [PERSON] 240 кв.м., що на 26 кв.м. менше від ідеального значення, [PERSON] 183 кв.м., що на 50 кв.м. більше від ідеального значення, [PERSON] та [PERSON] 109 кв.м., що на 24 кв.м. менше від ідеального значення. Згідно даного варіанту враховані інтереси всіх співвласників, частково враховано фактичний порядок користування ділянкою, а також розташування належних частин житлових будинків, господарських будівель і споруд, можливість нормального користування будинками і здійснення за ними догляду, розташування плодово-ягідних насаджень співвласників, можливість проходу і проїзду з вулиці на подвір`я тощо. Крім того, що всі варіанти надані з відхиленням від ідеальних часток співвласників в будинку, проте при варіанті 2 відхилення є найменшими для всіх співвласників. Суд звертає увагу, що співвласникам [PERSON], [PERSON], [PERSON] відхилення запропоноване в сторону зменшення площі, проте в судовому засіданні сторони на такий порядок погодились. Частка [PERSON] у виділеній ділянці на 50 кв.м. більше від ідеальної, тому суд вважає, що такий порядок також відповідає інтересам [PERSON] В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] заперечила проти такого порядку користування ділянкою, оскільки на території, що відійде в користування [PERSON] раніше був розташований сарай «Б», фундамент якого залишився в землі, тому вважає, що це не відповідає інтересам [PERSON] Разом з тим, згідно даних технічної інвентаризації станом на 11.09.2013 р. (а.с. 11-12 т.1), а також згідно кадастрового плану станом на грудень 2015 року (а.с. 29 т. 2) сарай «Б» чи фундамент відсутні. Експертом також було встановлено, що станом на час проведення дослідження на земельній ділянці домоволодіння № 18 по вул. Блока в м. Вінниці розташовані будівлі, які зазначені в матеріалах інвентаризаційної справи (а. 6 висновку експерта № 233, а.с. 16 т. 2). Тому твердження представника відповідача [PERSON] про неможливість встановлення порядку користування ділянкою за варіантом 2 саме з цих причин суд вважає безпідставним. При ухваленні даного рішення суд також враховує вимоги постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16.04.2004 р. щодо порядку володіння і користування земельною ділянкою, на якій розміщені належні громадянами житлові будинку і господарські споруди. Також не підлягає застосуванню строк позовної давності, про який заявив представник відповідача [PERSON], оскільки про порушення свого права [PERSON] дізнався в 2013 році, коли на спільній ділянці [PERSON] намагався розпочати будівництво, і дані обставини підтверджуються зверненнями [PERSON] до Інспекції ДАБК у Вінницькій області та до 2-го ВМ ВМВ УМВС (а.с. 14-15 т. 1). Оскільки позивачем [PERSON] були понесені судові витрати 243,60 грн. судовий збір (а.с. 1 т. 1), витрати на проведення експертизи - 3200 грн. (а.с. 3 т. 2), витрати на правову допомогу 4 000 грн. (а.с. 5 т. 1, а.с. 45 т. 2), всього 7443,60 грн., відповідно до ст. 88 ЦПК України, Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу» судові витрати підлягають стягненню з відповідачів в рівних частках, по 2481,20 грн.

Outcome: approved