Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

[PERSON] (надалі позивач) 17 січня 2014 року звернувся до суду із позовом до [PERSON] (надалі відповідач) про зменшення розміру стягуваних аліментів на утримання доньки [PERSON], [INFO], мотивуючи свої вимоги тим, що його доходи складаються з нерегулярних заробітків та регулярних щомісячних виплат від Фонду соціального страхування в сумі 284 грн. 05 коп. Стан його здоров'я ускладнює працевлаштування та пошуки підходящої роботи, оскільки згідно висновку МСЕК від 11.09.2013 року, що підтверджується довідкою, а тому просить суд зменшити розмір сплати аліментів на утримання доньки, враховуючи його матеріальне забезпечення, не заперечуючи сплачувати аліменти на утримання дитини в меншому розмірі. Вважає, що сума аліментів, які з нього було стягнуто за рішенням суду є суттєво завищеною, він не має фізичної можливості сплачувати аліменти в тому розмірі, що був присуджений до сплати на утримання дитини, оскільки він перебуває у скрутному фінансовому становищі, не має роботи, він має іншу сім'ю, в нього народилась донька, дружина не працює, зайнята по догляду за дитиною. В судовому засіданні представник позивача та позивач на позовних вимогах наполягають, посилаючись на викладені обставини. Інтереси позивача в суді по довіреннсті представляла [PERSON] Відповідач в судове засідання не з'явилася, будучи повідомленою про дату, час та місце розгляду справи в суді. В запереченні, що надійшло до суду вона просить суд врахувати, що позивач ухиляється від сплати аліментів, він має заборгованість зі сплати аліментів на утримання доньки. Просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки при прийнятті рішення суду про стягнення аліментів на утримання дитини він не надавав до суду доказів, що він має дитину, заробітку не має, а тільки отримує виплати по втраті професійної працездатності в розмірі 25 відсотків в сумі 284 грн. 05 коп. Її донька потребує догляду, вона не працює і тому не зможе прожити на суму 280 грн., яку батько погоджується сплачувати в подальшому. Представник відділу ДВС Олександрійського МРУЮ в судове засідання також не з'явився, будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду справи в суді. Заслухавши пояснення позивача та його представника та дослідивши докази у сукупності з іншими матеріалами справи, з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню. За змістом ст. 10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За змістом ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до вимог ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. Правовідносини сторін врегульовані ст.ст. 1, 3 - 15, 17-20, 50, 55, 75 - 89, 152-155, 180 - 183, 188, 194-197 Сімейного кодексу України. Cтаттею 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Отже, об'єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес, саме вони є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Такі способи захисту передбачені відповідно статтею 16 ЦК України. За змістом ст. ст. 180 - 183, 188 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей. Батьки можуть бути звільнені від обов'язку утримувати дитину, якщо дохід дитини набагато перевищує дохід кожного із них і забезпечує повністю її потреби. За змістом ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, що визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них За змістом ст. ст. 192, 197 Сімейного кодексу України розмір аліментів, що визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. З урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами. За змістом ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його не виконанням або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Судом встановлено, що за рішенням Олександрійського міськрайонного суду від 24 грудня 2013 року було з позивача - [PERSON] на користь відповідача - [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, доходу, але не менше 30 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 19 листопада 2013 року і до досягнення дитиною повноліття. Вказане рішення суду не було оскаржено та набрало законної сили, виконавчий лист було пред'явлено до виконання. Суд приймає до уваги, що згідно розрахунку заборгованості по аліментам, виконаному державним виконавцем позивач має заборгованість по аліментам станом на 01 березня 2014 року в сумі 1 279 грн. 93 коп. Позиція позивача про зменшення розміру аліментів на утримання доньки тільки з суми 284 грн. 05 коп., які позивач бажає сплачувати в твердій грошовій сумі щомісячно в розмірі 280 грн. задоволенню не підлягає, оскільки викладені позивачем обставини не мають істотного значення та не були доведені в суді належними та допустимими доказами. Суд приймає до уваги матеріальне становище, яке склалось і в сім'ї позивача, і в сім'ї відповідача. Суд також приймає до уваги, що матеріальне становище в сім'ї позивача було враховано судом в грудні 2013 року при вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання дитини, а інших переконливих доказів, які підтверджували б викладені позивачем обставини до суду не було надано. Суд критично оцінює позицію позивача про відсутність коштів на утримання своїх дітей, оскільки до суду не були надані докази, що позивач має скрутне матеріальне становище. Тобто, позивачем не надано до суду жодних доказів про період, коли він працював чи не працював та отримував доходи, а інших переконливих доказів, які підтверджували б викладені позивачем обставини до суду ні позивачем, ні представником позивача не було надано. Суд критично оцінює позицію позивача про відсутність коштів на утримання своїх дітей та приймає до уваги і моральний аспект, оскільки заборгованість по аліментах є компенсацією тому з батьків, з ким проживає дитина, тих витрат на утримання дитини, які були понесені матір'ю дитини не лише за себе, а й за батька дитини. Суд приймає до уваги матеріальне становище і в сім'ї відповідача, відповідач не працює, донька потребує відповідного забезпечення та харчування. Суд дійшов висновку, що не може бути автоматичною підставою застосування судом ст. 192 Сімейного кодексу України лише з мотивів зменшення розміру заробітної плати позивача, оскільки безспірних та переконливих доказів на підтвердження обставин, з якими, як з юридичним фактом пов'язувались вимоги позивач до суду не надав. Ті обставини, на які посилається позивач не є достатнім для висновку суду про наявність підстав для зменшення розміру аліментів. Судові витрати суд відносить на позивача. Враховуючи викладені обставини та

Outcome: dismissed