Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-11 00:00:00

[PERSON], інтереси якого представляє представник [PERSON], [PERSON], інтереси якого представляє [PERSON], [PERSON] та [PERSON] подали позов до [PERSON] про виділення в натурі частки із спільної сумісної власності. В подальшому позовні вимоги були змінені ( за результатами висновку експертизи): припинити право відповідача [PERSON], в спільній власності на квартиру №57, що знаходиться за адресою м.Івано-Франківськ, вул. Молодіжна, 48, шляхом виплати [PERSON] грошової компенсації з депозитного рахунку суду за частку в квартирі у розмірі 205423 грн 40 коп. (двісті пять тисяч чотириста двадцять три гривні 40 копійок). Визнати за [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] ( із врахуванням розподілу 1/5 часткижитлового приміщення між усіма порівну) право власності на 1/4 частки квартири №57, що знаходиться за адресою м.Івано-Франківськ, вул. Молодіжна, 48, за кожним зокрема, стягнення судових витрат. Представник позивача 1 позов в судовому засіданні підтримав повністю та просив суд його задовольнити. Позивачі 2,3,4 просили розгляд справи провести за їх відсутності, просили позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, хоч про час і місце судового розгляду повідомлявся у встановленому порядку, в т.ч. через ЗМІ, а тому, виходячи зі змісту ч.1 ст. 224 ЦПК України, та того, що відповідач про причини неявки суд не повідомив, а позивач подав достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін, суд за згоди позивачів вважає, що можливо провести заочний розгляд справи. Заслухавши сторону позивача, дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши та надавши належну оцінку зібраним по справі доказам, суд приходить до висновку що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до Свідоцтва про право власності на житло, виданого 10.10.1997р. Агентством по приватизації державного житлового фонду на підставі рішення МВК від 30.09.2007р. [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] квартира №57, що знаходиться за адресою м.Івано-Франківськ, вул. Молодіжна, 48 належала на праві спільної сумісної власності в рівних долях (а.с.10). В даній квартирі проживають позивачі, а відповідач з 2008 року в квартирі не проживає, не вчиняє жодних дій по утриманні своєї частки, не несе витрати, що не спростовано в судовому засіданні відповідачем та не подано інші докази, які б підтверджували протилежне. Як вказує постанова Пленуму Верховного Суду України «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» від 30.05.1997 року № 7, що у разі коли необхідність експертного висновку обумовлена обставинами, викладеними у позовній заяві, чи поданими доказами, суддя має призначати експертизу, як правило, при підготовці справи до судового розгляду, враховуючи при цьому думку осіб, які беруть участь у справі. За клопотанням позивачів, ухвалою суду від 27.11.2014 року було призначено судову будівельно-технічну експертизу. Висновком №7/12/14 будівельно-технічної експертизи, складеного 06.03.2015 року, дійсна вартість чотирьохкімнатної квартири №57, що знаходиться за адресою м.Івано-Франківськ, вул. Молодіжна, 48, загальною площею 79.6 м.кв., становить 1 027 117 грн., а 1/5 частки даної квартири 205 423.4 грн. (а.с.57-74), а також надано висновок про те, що виділення в натурі даної 1/5 частки неможливе. Частина перша статті 365 ЦК України передбачає перелік обставин, за наявності яких право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду, а саме частка є незначною і не може бути виділена в натурі, річ є неподільною, спільне користування і володіння є неможливим та припинення власності не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника. Відповідач через неявку в суд не визначилась щодо припинення права власності, а також враховано судом що виділ неможливий даної частки та шкоди таке припинення права не завдає відповідачу яка з 2008 року не проживає в квартирі. Частина друга даної статті ЦК України імперативно встановлює, що суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Позивач вніс на депозит суду суму в розмірі 205 423.4 грн., при цьому це відповідає вартості частки майна встановленої експертом (а.с.93-94). Відповідно до п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22.12.1995р. №20, вирішуючи питання про грошові стягнення у справах за позовами про захист права приватної власності на майно, суди мають виходити з того, що вартість спірного майна визначається за погодженням сторін, а за його відсутністю - за дійсною вартістю майна на час розгляду спору. Під дійсною вартістю розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості. Як зазначає Пленум Верховного суду України в постанові №7 від 04.10.1991р. «Про практику застосування судами законодавства,що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» в п.6 вказано, що при неможливості виділу частки будинку в натурі або встановлення порядку користування ним, власнику, що виділяється, за його згодою присуджується грошова компенсація. Розмір грошової компенсації визначається за угодою сторін, а при відсутності такої угоди - судом по дійсній вартості будинку на час розгляду справи. Під дійсною вартістю будинку розуміється грошова сума, за яку він може бути проданий в даному населеному пункті чи місцевості. Для її визначення при необхідності призначається експертиза. Ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом та ст.61 цього Кодексу. Відповідно до ст..212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності. Тому суд вважає, що позов слід задовольнити. Судові витрати підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України, оскільки понесені витрати по судовому збору, за проведення експертизи, за двічі оголошення в ЗМІ. На підставі викладеного, ст. 365 ЦК,

Outcome: approved