Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-17 00:00:00

[PERSON], звертаючись з позовом до суду, просила позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], що мешкає за адресою: [ADDRESS], батьківських прав стосовно позивача, [PERSON], [INFO], що є предметом позову. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити, пояснила, що з 2004 році, після розлучення, батьки позивача проживають окремо, позивач, на той час їй було близько трьох років, залишилась проживати разом з матір'ю [PERSON], відповідач покинувши сім'ю байдуже ставився до проблем колишньої дружини та своєї дитини, не бажав спілкуватись з дитиною, не приходив на дні народження, не відвідував дитину ні в дитячому садочку, ні в школі, навіть не знав в якому учбовому закладі навчається його донька, така поведінка батька дуже ображала позивача, яка не може зрозуміти до цього часу, чому батько до неї так байдуже ставиться, не бажає спілкуватись, проводить з нею вільний час, також коли у позивача виникли проблеми із здоров'ям, була підозра на ракову пухлину, відповідач, посилаючись на зайнятись іншими справами, відмовився відвезти свою дитину на обстеження та оплатити призначені лікарем медичні процедури. Позивач наголосила, що на даний час всі питання, пов'язані з її вихованням та утриманням вирішує її мати та вітчим, без участі, підтримки та матеріальної допомоги з боку відповідача, останній раз позивач бачила батька в березні 2012 року, в свою чергу відповідач, з невідомих позивачу причин, надсилає на мобільний телефон погрозливі SMS-повідомлення, при телефонних розмовах ображає позивача, що негативно впливає на емоційний стан позивача та виникає стійке бажання уникати будь-яких форм спілкування з відповідачем, що в сукупності всіх обставин спонукало позивача звернутись з цим позовом до суду про позбавлення відповідача батьківських прав. Законний представник позивача [PERSON], мати позивача, в судовому засіданні просив позов задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві, та пояснень, наданих позивачем в судовому засіданні, наголосила на тому, що вона особисто, як мати дитини, не чинила перешкод у спілкуванні батька з донькою, аліменти відповідач сплачував незначними платежами, ніколи нічого не купляв дитині, не дарував подарунків на день народження доньки навіть коли сторони проживали разом. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечував, просив в позові відмовити, пояснив, що добре розуміє обсяг своїх батьківських обов'язків, відчуває відповідальність за дитину, має велике бажання зустрічатись та спілкуватись з дитиною, готовий надавати матеріальну допомогу для утримання дитини для забезпечення її потреб, до цього часу не вживав заходів для врегулювання питань щодо порядку зустрічей з дитиною, оскільки після розлучення з матір'ю дитини, відносини між ними були напруженні, відповідач не хотів втручатися в особисте життя дитини та створювати напругу у їх відносинах, щоб не зашкодити психологічному стану дитини, просить відмовити у задоволені позову та надати можливість відновити відносини з дитиною, приймати участь у її вихованні та врегулювати майнові питання щодо надання матеріальної допомоги на утримання дитини. Представник позивача - адвокат Філіп С.Ю. в судовому засіданні проти позову заперечував, просив в позові відмовити з підстав наведених відповідачем у судовому засіданні, наголосив, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який застосовується у виняткових випадках при доведеності винної поведінки батька дитини, однак позивачем не надано доказів, які мали підтвередити протиправну поведінку відповідача по відношенню до неї особисто , при розгляді питання про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав органом опіки та піклування було враховано доводи відповідача про бажання спілкуватись з дитиною та приймати участь у її вихованні, тому, на думку представника, відсутні підстави для задоволення позову. Представник третьої особи - Органу опіки і піклування Шевченківської районної у місті Києві державної адміністрації Кошовий Г.І., в судовому засіданні підтримав позов про позбавлення відповідача батьківських прав відносно неповнолітньої доньки та наданий Органом опіки і піклування Шевченківської районної у місті Києві державної адміністрації висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав, оскільки відповідач самоусунувся від вихованням дитини, до органу опіки та піклування або до суду про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини не звертався. Заслухавши пояснення позивача, законного представника позивача [PERSON], відповідача, представника відповідача - адвоката Філіп С.Ю., представника третьої особи Кошового Г.І., дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про народження. (а.с.14) Батьками дитини записані: батько - [PERSON], мати - [PERSON]. З 12 листопада 1998 року батьки позивача [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження. (а.с.13) 12 травня 2004 року Дніпровським районним судом міста Києва ухвалене рішення про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON]. (а.с.18) На підставі постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 12.05.2004 року, судом присуджено до стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі ? частини з усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 14.04.2004 року і до її повноліття, але не менше ? неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Згідно даних, які викладено у Довідці-розрахунку заборгованості по аліментам від 15 липня 2015 року, яка складена державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві Вікуловою І.І., станом на 01 липня 2015 року у боржника [PERSON] виникла заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 34484,62 грн., які стягуються на підставі виконавчого листа №755/13868/14-ц виданого 12 червня 2014 року Дніпровським районним судом міста Києва про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини з усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 14.04.2004 року і до її повноліття. (а.с.60) Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до положень статті 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом 6 місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Згідно статті 165 Сімейного кодексу України визначено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ч.4 ст. 19 Сімейного Кодексу України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав тощо обов'язковою є участь органу опіки та піклування, який згідно з ч.5 ст. 19 подає суду письмовий висновок щодо розв'язування спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. При цьому суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини (ч. 6 ст. 19 СК України). Згідно Висновку Органу опіки та піклування Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав (протокол засідання Комісії №15 від 05 серпня 2015 року), встановлено: «Сімейне життя родини не склалось, з 12.05.2004 року шлюб між громадянами [PERSON] та [PERSON] було розірвано, дитина залишилась проживати разом з матір'ю. Мати [PERSON] [PERSON] займається утриманням, вихованням та навчанням доньки, піклується про її стан здоров'я та дозвілля. Громадянин [PERSON] не провідує доньку та не виявляє бажання до спілкуватись з нею, не вітає з днем народження та іншими святами, не приймає участі у вихованні, не цікавиться її долею та успіхами, не турбується про фізичний та духовних розвиток дитини, навчання та підготовку до самостійного життя, матеріальної допомоги не надає, що підтверджується довідкою, виданої Відділом державної виконавчої служби Дніпровського РУЮ в м. Києві, характеристикою зі школи, висловлюваннями дитини. Батько самоусунувся від виховання доньки та нехтує батьківськими обов'язками, що протирічить принципам Конвенції ООН про права дитини та вимогам статей 12, 15 закону України «Про охорону дитинства»: не виявляє турботу щодо своєї дитини, не цікавиться її особистим життям, здоров'ям та вихованням, матеріальної допомоги не надає, не відвідує дитину. Враховуючі надані позивачем документи по справі, вислухавши пояснення сторін,

Outcome: approved