Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-14 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів. В обґрунтування позову вказує, що з відповідачем до жовтня 2010 року перебували у зареєстрованому шлюбі. Від подружнього життя мають неповнолітнього сина [PERSON]. Після розірвання шлюбу вони припинили подружні відносини і ведення спільного господарства, проживають окремо. Із жовтня 2010 року [PERSON] проживає з нею та знаходиться на її повному утриманні. [PERSON] матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча є приватним підприємцем, має постійний заробіток і зобов'язаний утримувати сина. Рішенням Кам'янець-Подільського міськрайонного суду від 26 грудня 2012 року по справі № 2208/9033/12, вирішено стягнути з відповідача на її користь на утримання сина [PERSON] аліменти у твердій грошовій сумі по 400 грн. щомісячно, починаючи з 27 листопада 2012 року до повноліття дитини. Зобов'язання щодо сплати аліментів, яке виникло на підставі рішення Кам'янець-Подільського міськрайонного суду [PERSON] не виконує. За період із 27.11.2012 року по 01.03.2015 року підлягало сплаті 10 853 грн. аліментів, відповідач сплатив лише 1500 грн. Отже, 9 353, 33 грн. аліментів залишилися несплаченими. При цьому, вона, як одинока матір потребує допомоги на утримання сина. Вказаної допомоги вона не отримує. Відповідно до ст. 51 Конституції України та ч. 1 ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно із ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини (Конвенцію ратифіковано Постановою ВР № 789-ХІІ від 27.02.91), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Частинами 1, 3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Невиконання батьком своїх обов'язків, що утримання дитини ставить її у скрутне матеріальне становище, оскільки такий обов'язок виконую вона одноособово. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Частиною 1 ст. 196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Оскільки зобов'язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, суд повинен з'ясувати розмір несплачених аліментів по кожному з цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобов'язань мало бути виконано, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму (правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 11 вересня 2013 року в справі № 6-81цс13). Вказані обставини підтверджуються довідкою, виданою державним виконавцем. При цьому, пеня нараховується на всю суму несплачених аліментів (заборгованості) за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тим місяцем, протягом якого не проводилось стягнення (правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 01 жовтня 2014 року в справі № 6-149цс14). Виходячи із розрахунку, що додається пеня за несвоєчасну сплату аліментів становить 39 276 грн. Позивачка просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] пеню за несвоєчасну сплату аліментів у розмірі 39\~276 грн.. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала, просила задовольнити позов. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Суд, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, заслухавши сторони, вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки оснований на законі, доведений в суді, визнаний самим відповідачем. Встановлено, що сторони до жовтня 2010 року перебували у зареєстрованому шлюбі. Від подружнього життя мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу сторони припинили подружні відносини і ведення спільного господарства, проживають окремо. Із жовтня 2010 року неповнолітній син [PERSON] проживає з позивачкою та знаходиться на її повному утриманні. [PERSON] матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча є приватним підприємцем, має постійний заробіток і зобов'язаний утримувати сина. Рішенням Кам'янець-Подільського міськрайонного суду від 26 грудня 2012 року по справі № 2208/9033/12 стягнуто з відповідача на користь позивачки на утримання сина [PERSON] аліменти у твердій грошовій сумі по 400 грн. щомісячно, починаючи з 27 листопада 2012 року до повноліття дитини. Зобов'язання щодо сплати аліментів, яке виникло на підставі рішення Кам'янець-Подільського міськрайонного суду [PERSON] не виконує. Згідно довідки-розрахунку від 19.03.2015 року старшого державного виконавця МВ ДВС Камянець-Подільського міськрайонного управління юстиції [PERSON], затвердженого начальником МВ ДВС Камянець-Подільського міськрайонного управління юстиції [PERSON] - заборгованість з виплати аліментів станом на 01.03.2015 року відповідно виконавчого листа №2208/9033/12 від 26.12.2012 року виданого Камянець-Подільським міськрайонний судом про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] щомісячно аліментів на утримання сина [PERSON] у твердій грошовій сумі по 400 грн. щомісячно, починаючи з 27 листопада 2012 року до повноліття дитини, - становить 9\~353,33 грн.. Сплачено аліментів за період з 27.12.2012 року по 01.03.2015 року 1500,00 грн.. Підлягало до сплати відповідно до виконавчого листа аліментів 10\~853,33 грн.. Відповідно до розрахунку пені по аліментам, пеня становить 39\~276грн.(а.с.5-6). При цьому, позивачка, як одинока матір потребує допомоги на утримання сина. Вказаної допомоги вона не отримує. Відповідно до ст.51 Конституції України та ч.1 ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно із ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини (Конвенцію ратифіковано Постановою ВР № 789-ХІІ від 27.02.91), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Частинами 1,3 ст.181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Невиконання батьком своїх обов'язків, що утримання дитини ставить її у скрутне матеріальне становище, оскільки такий обов'язок виконую вона одноособово. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Частиною 1 ст.196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Пеня за прострочення сплати аліментів починає нараховуватися з наступного місяця за місяцем,у якому виникла заборгованість. Оскільки зобов'язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, суд повинен з'ясувати розмір несплачених аліментів по кожному з цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобов'язань мало бути виконано, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму (правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 11 вересня 2013 року в справі № 6-81цс13). При цьому, пеня нараховується на всю суму несплачених аліментів (заборгованості) за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тим місяцем, протягом якого не проводилось стягнення (правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 01 жовтня 2014 року в справі № 6-149цс14). Виходячи із розрахунку пені по аліментам, пеня за несвоєчасну сплату аліментів становить 39 276 грн., які слід стягнути з відповідача на користь позивачки. Як перевірено судом, відповідач тривалий час не сплачує аліменти на утримання дитини, хоча працездатний. Заборгованість по сплаті аліментів становить 9\~353,33 грн.(сплачено аліментів за період з 27.12.2012 року по 01.03.2015 року 1500,00 грн.. Підлягало до сплати відповідно до виконавчого листа аліментів 10\~853,33 грн.). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття. Отже, враховуючи вищенаведене, з відповідача на користь позивачки слід стягнути пеню за несвоєчасну сплату аліментів у розмірі 39\~276 (тридцять девять тисяч двісті сімдесят шість) грн.. Згідно ст.88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь позивачки витрати по сплаті судового збору в сумі 243 грн. 60 коп.. На підставі ст.51 Конституції України, ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини , ст.ст.180,181,196 СК України, ст.549 ЦК України,

Outcome: approved