Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-27 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] в якому просить встановити, що [PERSON] є батьком [PERSON] та стягнути з відповідача аліменти в розмірі ј частини усіх видів заробітку на користь позивача на утримання неповнолітньої доньки. Позивач надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач надав до суду заяву в якій позовні вимоги визнав. Ухвалою судді від 25.09.2018 року відкрито провадження та призначено до розгляду. Дослідивши надані докази по справі в їх сукупності та достовірності суд находить за можливе задовольнити позовні вимоги. Встановлено, що сторони з травня місяця 2008 року зустрічалися та підтримували інтимні стосунки. З листопада 2008 року по липень 2009 року сторони проживали однією сім'єю без державної реєстрації шлюбу за адресою позивачки і в подальшому мали намір офіційно оформити свої відносини. Після народження 10.07.2009 року доньки [PERSON] , відповідач, відмовився подати в органи реєстрації актів цивільного стану заяву про реєстрацію батьківства. В подальшому позивач дитину реєструвала в органах РАЦС, як мати-одиначка. Відповідно запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень був проведений в порядку ст. 135 Сімейного кодексу України. [PERSON] зареєстрована за по-батькові «Юріївна» і батько вказаний у свідоцтві про народження «Юрій Петрович», що додатково підтверджує факт наявності спорідненості. Згідно п. 4, 5, 15 Постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні. У таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК, приймаються до судового розгляду, якщо дитина народжена матір'ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім'я та по батькові дитини записано за вказівкою матері (ч. 1 ст. 135 СК). Спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, і своїх повнолітніх дочку, сина. Утримання дитини, надання їй матеріальної допомоги є природним обов'язком батьків, зокрема ст. 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Всупереч зазначеній вимозі, відповідач ухиляється від свого обов'язку щодо утримання неповнолітньої дитини. Між сторонами на момент пред'явлення позову не досягнуто згоди з приводу матеріального утримання та виховання дитини. Таким чином, з положення ст. 181 Сімейного кодексу України випливає, що вразі відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той з подружжя, з ким вона проживає, має право звернутися до суду з відповідним позовом про стягнення аліментів. У відповідності до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. У відповідності до п. 14 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року, у випадку коли не досягнуто згоди про порядок та розмір виплати коштів на утримання дітей, дружини (чоловіка), суд вирішує зазначені питання по суті одночасно з дотриманням закону, який регулює ці правовідносини. Факт батьківства відповідача підтверджується заявою відповідача де він визнав себе батьком неповнолітньої [PERSON]. Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати покласти на відповідача. На підставі ст. ст.135,181,182 СК України, постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року

Outcome: approved