Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-13 00:00:00

[PERSON], яка також діє в інтересах неповнолітньої [PERSON], звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 28 в будинку № 52 по вулиці Деревянка у місті Харкові. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, вона та її неповнолітня дочка [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS]. Крім того, у спірній квартирі зареєстрований її колишній чоловік [PERSON], який з жовтня 2008 року не проживає у [INFO]. Відповідач не проживає у спірній квартирі, його особисті речі відсутні, він не несе будь яких витрат на утримання житла, фактична реєстрація відповідача в квартирі не дає можливості виступати повноцінним власником і господарем майна. Позивач надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, причини своєї неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином. Представник третьої особи відділу реєстрації місця проживання у Шевченківському районі м. Харкова Управління ведення реєстру територіальної громади Департаменту реєстрації Харківської міської ради в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи повідомлений належно. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню на підставі наступного. У відповідності до ст.ст. 13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Квартира [ADDRESS] на праві спільної часткової власності належить [PERSON] та [PERSON], по ? частині кожній на підставі свідоцтва про право власності на житло від 19.12.2008 року. Крім того, згідно довідки КП «Жилкомсервіс» з місця проживання про склад сім?ї та прописку у вказаній квартирі з 18.12.2002 року зареєстрований відповідач у справі [PERSON], [INFO]. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано на підставі рішення суду від 12.07.2016 року. Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.405 ЦК України члени сім?ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім?ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім?ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Факт не проживання відповідача [PERSON] у спірній квартирі, відсутності будь яких речей у ній, не сплати комунальних послуг підтверджується зібраними у справі доказами. Враховуючи викладене, порушення права позивача на володіння, користування та розпорядження своїм майном, з боку відповідача [PERSON], суд прийшов до висновку про задоволення позову [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Outcome: approved