Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-12 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з даним позовом, в якому просять визнати за ними право на земельні частки\~(паї)\~та право\~власності на\~земельну ділянку\~(пай)\~в порядку\~спадкування на території Комарівської сільської ради Борзнянського району Чернігівської області після померлого [INFO] сина та батька відповідно [PERSON] . Свої вимоги обґрунтовують тим, що їх свекруха та прабаба відповідно [PERSON] була включена в список громадян-членів КСП «Правда». Вона зареєстрована в книзі видачі сертифікатів на земельну частку (пай) по Берестовецькій сільській раді під порядковим номером 228 на отримання сертифіката серії ЧН № 0158092 на 4,5 умовних кадастрових гектарів. Сам сертифікат за життя був втрачений спадкодавцем. Після смерті [INFO] [PERSON] спадщину прийняв її син (співмешканець та дід позивачів відповідно) [PERSON] шляхом фактичного вступу в управління і володіння спадковим майном. [PERSON] був включений в список громадян-членів КСП «Правда». Він зареєстрований в книзі видачі сертифікатів на земельну частку (пай) по Берестовецькій сільській раді під порядковим номером 262 на отримання сертифіката серії ЧН № 0158126 на 4,5 умовних кадастрових гектарів. Сам сертифікат за життя був втрачений спадкодавцем. Після смерті [INFO] [PERSON] спадщину прийняв його син (син та батько позивачів відповідно) [PERSON] згідно вимог ст.1261, ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки на час смерті спадкодавця проживав разом з ним. [PERSON] отримав державний акт на право власності на земельну ділянку на території Берестовецької сільської ради серії ЯГ № 909951 земельну ділянку загальною площею 3,29 га (2,60 га та 0,69 га). Сам державний акт за життя був втрачений спадкодавцем. Після смерті [INFO] [PERSON] позивачі прийняли спадщину згідно вимог ст.1261, ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки на час смерті спадкодавця проживали разом з ним, але позбавлені можливості оформити свої спадкові права на належні земельні частки (паї) через нотаріальну контору в зв`язку з втратою спадкодавцями за життя відповідних правовстановлюючих документів. Позивачі в підготовче судове засідання не з`явилися, надіслали на адресу суду заяву, в якій просять розглянути справу без їх участі, позовні вимоги підтримують і просять їх задовольнити. Відповідач відзиву на позов не надав, в підготовче судове засідання представника не направив, подавши заяву, в якій просить розглядати справу без їх участі, позовні вимоги визнає повністю. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. За змістом положень ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження у випадку визнання відповідачем позову суд ухвалює рішення в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом; спадкоємство за законом згідно встановленої черговості має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За змістом положень ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті; в разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи за встановленою черговістю. Судом встановлено, що [INFO] померла свекруха та прабаба позивачів відповідно [PERSON] , яка була зареєстрована та проживала в [ADDRESS] , заповіту при житті не складала. Разом з нею за вказаною адресою був зареєстрований та проживав її син [PERSON] . Після її смерті спадщину прийняв її син (співмешканець та дід позивачів відповідно) [PERSON] шляхом фактичного вступу в управління і володіння спадковим майном (ст.ст. 548, 549 ЦК УРСР). Оскільки смерть спадкодавця [PERSON] настала [INFO] , що спадкове законодавство визначає як час відкриття спадщини, і яка була прийнята співмешканцем та дідом позивачів відповідно, то до спірних правовідносин підлягають застосуванню норми саме ЦК УРСР. Після смерті [INFO] [PERSON] , який був зареєстрований та проживав в [ADDRESS] , спадщину прийняв його син [PERSON] в силу вимог ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та протягом встановленого ст.1270 ЦК України строку не заявив про відмову від неї. [PERSON] за життя заповіту не складав. [PERSON] помер [INFO] , заповіту за життя не складав. Позивачі мають право на спадкування після смерті [PERSON] згідно ч.3 ст.1268 ЦК України. На даний час позивачі позбавлені можливості оформити свої спадкові права на вказані земельні частки (паї) через нотаріальну контору в зв`язку з втратою спадкодавцями за життя відповідних правовстановлюючих документів. Зазначені обставини підтверджуються копіями паспортів, свідоцтв про народження, одруження, смерть, актових записів про народження № 1 від 01.02.1976р., шлюб № 8 від 28.05.1966р., розірвання шлюбу № 2 від 11.01.1968р., свідоцтва про право на спадщину за законом, витягу зі Спадкового реєстру, спадкової справи, заведеної до майна [PERSON] розпорядження Куликівської районної державної адміністрації № 251 від 23.09.2011р. про призначення опікуна над дітьми-сиротами, рішення Куликівського районного суду Чернігівської області від 15.04.2019р., витягу з книги власних імен, довідками Берестовецького старостинського округу Комарівської сільської ради Борзнянського району Чернігівської області №№ 16, 20/1 від 01.02.2021р., Куликівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області № 122 від 27.01.2020р., № 87 від 01.02.2021р., Борзнянської районної державної нотаріальної контори № 135/01-16 від 25.02.2021р., Куликівської районної державної нотаріальної контори № 38/01-16 від 17.03.2021р. та Державного нотаріального архіву Чернігівської області № 1588/01-17 вд 01.04.2021р. Згідно зі ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» одним із документів, що посвідчують право на земельну частку (пай), є рішення суду. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до частин першої та другої\~статті 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05 червня 2003 року № 899-IV\~основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). За\~пунктом 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям»\~право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. За змістом статей\~22,\~23 ЗК України\~(в редакції 1990 року) особа набуває право на земельний пай за наявності трьох умов: перебування в членах КСП на час паювання; включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю; одержання КСП цього акта. Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами\~ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин\~Земельного кодексу України,\~Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям». Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства. Отже, особа набуває права на земельну частку (пай) у разі, якщо на момент одержання колективним сільськогосподарським підприємством акта на право колективної власності на землю вона працювала в цьому підприємстві, була його членом та включена до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Статтею 1216 ЦК України\~передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до\~статті 1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. Таким чином, суд визнає право власності на земельну частку (пай) у порядку спадкування якщо спадкодавець за життя не одержав відповідного сертифіката або помилково не був включений до списку власників (ВС/КЦС, у справі № 396/1683/18-ц, від 17.03.20). За змістом положень ст.25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження і припиняється у момент її смерті. Як убачається з копії Державного акта на право колективної власності на землю зі списком громадян-членів КСП «Правда» с. Берестовець, довідок відділу у Борзнянському районі ГУДЧО від 04.02.2021р., [PERSON] та [PERSON] були включені в додаток до Державного акту на право колективної власності КСП «Правда» с. Берестовець Борзнянського району Чернігівської області, доданого до Державного акта на право колективної власності на землю серії ЧН № 000010 від 29.11.1995р. (позиції 241 та 280 відповідно) та отримали сертифікати серії ЧН № 0158092 та ЧН № 0158126 відповідно на 4,5 умовних кадастрових гектарів кожен, проте за життя втратили дані правовстановлюючі документи на земельні частки (паї). Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Як убачається з витягів з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок, копій Державних актів на право власності на земельні ділянки, на ім`я сина та батька позивачів відповідно [PERSON] Борзнянською РДА 12 серпня 2008 року було видано Державний акт серії ЯГ № 909951 на право власності на земельну ділянку загальною площею 3,29 га (2,60 га - з кадастровим номером 7420880400:02:001:0134 та 0,69 га з кадастровим номером 7420880400:02:002:0628) з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогогосподарського виробництва на території Берестовецької сільської ради Борзнянського району Чернігівської області. Згідно оголошення в газеті «Вісті Борзнянщини» за 06 лютого 2021 року, зазначені сертифікати та державний акт вважаються втраченими, а видача їх дублікатів є неможливою через припинення друку бланків цих документів в зв`язку із внесенням змін до чинного законодавства. Так, порядок видачі сертифікатів на земельну частку (пай) регулювався Порядком виконання земельно-кадастрових робіт та надання послуг на платній основі державними органами земельних ресурсів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку виконання земельно-кадастрових робіт та надання послуг на платній основі державними органами земельних ресурсів» від 01.11.2000 №1619. Згідно пункту 5 даного Порядку передбачалось, що державні органи земельних ресурсів можуть виконувати та надавати на платній основі такі види земельно-кадастрових робіт і послуг, зокрема, підготовку сертифікатів на право на земельну частку (пай). Розмір оплати земельно-кадастрових робіт та послуг визначався спільним наказом Державного комітету України по земельних ресурсах, Міністерства фінансів України, Міністерства економіки України від 15.06.2001 № 97/298/124, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 10.07.2001 за № 579/5770. На сьогодні вищезазначені постанова та наказ втратили чинність. Окрім того, видача дублікатів сертифікатів не передбачалась на законодавчому рівні. Відтак, станом на даний час діє постанова Кабінету Міністрів України «Деякі питання надання адміністративних послуг органів виконавчої влади через центри надання адміністративних послуг» від 16.05.2014 №523-р, відповідно до якої видача сертифікатів на право на земельну частку (най) чи їх дублікатів не передбачена. Таким чином, оскільки [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями за законом після смерті свого сина та батька відповідно [PERSON] , який мав право власності на земельну ділянку, а також успадкував право на земельну частку (пай) після смерті свого батька [PERSON] , цивільна правоздатність якого припинилася, а той, в свою чергу, успадкував право на земельну частку (пай) після смерті своєї матері [PERSON] , цивільна правоздатність якої припинилася, прийняли спадщину, інші спадкоємці на спадкове майно не претендують, правовстановлюючі документи на земельні частки (паї) та земельну ділянку спадкодавці втратили за життя, що перешкоджає позивачам оформити право та право власності на спадкове нерухоме майно через нотаріальну контору, то суд вважає за можливе їх позов задовольнити з ухваленням рішення в підготовчому судовому засіданні. При цьому, у відповідності до приписів ч.4 ст.206 ЦПК України, суд переконався, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved