Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-09 00:00:00

[PERSON] \~звернулася з\~позовом до\~Тимошівської сільської\~ради Михайлівського\~району Запорізької\~області про\~тлумачення заповіту,обґрунтовуючи позовні вимоги таким. [INFO] помер її батько [PERSON] . \~ \~ \~ \~Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна ділянка площею 3,5300 га., 2.7986 га, та 0.3200 га, що розташована на території Тимошівської сільської ради Михайлівського району Запорізької області, які належали [PERSON] , його матері, яка померла [INFO] , спадкоємцем після смерті якої якої був його батько - [PERSON] , який спадщину прийняв, але не оформив своїх спадкових прав. \~ \~ \~ \~За життя [PERSON] склала заповіт, згідно якого належний їй державний акт на право власності на земельну ділянку загальною площею 6.65 га, заповідала [PERSON] . Вказаний заповіт нотаріально посвідчено секретарем Тимошівської сільської ради Михайлівського району Запорізької області 10.06.2005 року, реєстровий номер 89. \~ \~ \~ \~В установлений законом строк, позивач звернулася до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтво про право на спадщину. \~ \~ \~ \~Постановою нотаріуса від 29.05.2019 року за №317/02-31 їй відмовлено у вчинені нотаріальної дії, а саме: в видачі свідоцтва на спадщину, у зв`язку з неможливістю встановити волевиявлення заповідача за заповітом посвідченим секретарем Тимошівської сільської ради Михайлівського району Запорізької області 10.06.2005 року, реєстровий номер 89. При підготовці документів було з`ясовано, що державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] було видано Тимошівською сільською радою народних депутатів 13.03.2002 року, проте в заповіті було вказано, що він виданий Михайлівською районною державною адміністрацією Запорізької області. За життя [PERSON] зверталась до посадової особи, яка склала заповіт про внесення виправлень до нього, її прохання було задоволено та виправлено запис в тексті заповіту, а саме: кульковою ручкою вписано, що державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] було видано Тимошівською сільською радою. Тобто, розпорядження заповідача викликає незрозумілості та суперечки після відкриття спадщини. Внаслідок зазначеного, просить суд зміст заповіту [PERSON] від 10 червня 2005 року, посвідченого секретарем Тимошівської сільської ради Михайлівського району Запорізької області, зареєстрованого в реєстрі за №89, у частині запису, що державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] видано Михайлівською районною державною адміністрацією, необхідно тлумачити як такий, що містить заповідальне розпорядження спадкодавця, [PERSON] , згідно якого вона заповідала, [PERSON] , який народився [INFO] в с.Тимошівка Михайлівського району Запорізької області належний їй державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] , виданий Тимошівською сільською радою 13 березня 2002 року. В судове засіданні позивач [PERSON] не з`явилася, надала до суду заяву з клопотанням розглядати справу у її відсутність, підтримує позовні вимоги на підставах, викладених у позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позову не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін про слухання справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно до ч.3, ч.4\~ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтями\~206,\~207\~цього\~Кодексу. Враховуючи, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи в підготовчому засіданні. Встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступних висновків. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 08.10.2014 року виконавчим комітетом Тимошівської сільської ради Михайлівського району Запорізької області [PERSON] помер [INFO] (а.с. 8). Згідно державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] , виданого 13 березня 2002 року головою Тимошівської сільської ради народних депутатів [PERSON] належить земельна ділянка, розташована на території Тимошівської сільської ради площею 6,65 га в межах згідно з планом для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.( а.с.11) Згідно заповіту від 10.06.2005 року, складеного Тимошівською сільською радою Михайлівського району Запорізької області [PERSON] , заповідала [PERSON] , який народився [INFO] в с.Тимошівка Михайлівського району Запорізької області належний їй державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] , виданий, як було зазначено в заповіті Михайлівською районною державною адміністрацією Запорізької області 13.03.2002 року, запис перечеркнуто, та кульковою ручкою вписано - Тимошівською сільською радою (а.с. 6) Згідно дублікату заповіту від 10.06.2005 року, який має силу оригіналу, посвідченого Тимошівською сільською радою Михайлівського району Запорізької області, [PERSON] заповідала [PERSON] належний їй державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] , в його тексті також була допущена помилка особою, яка його складала, і невірно вказано назву органу який видав державний акт про право власності на земельну ділянку, а саме: вказано Михайлівська районна державна адміністрація, замість вірного - Тимошівська сільська рада. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] виданого 21.11.1973 року Тимошівською сільською радою Михайлівського району Запорізької області, її батьками є [PERSON] та [PERSON] . Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] виданого Тимошівською сільською радою Михайлівського району Запорізької області 05.09.1993 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , прізвище дружини після укладання шлюбу [PERSON] . Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 29.05.2019 року за № 317/02-31 державним нотаріусом Третьої Запорізької нотаріальної контори Костюк І.В. було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті померлого [INFO] батька [PERSON] на спадщину, яку він прийняв, але не оформив після смерті [PERSON] . Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 24.10.2014 року після смерті [PERSON] , який помер [INFO] Шостою Запорізькою державною нотаріальною конторою після його смерті була заведена спадкова справа 103/2014. Відповідно до ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обов`язок доведення обставин, які мають значення для справи і на які сторона посилається як на підставу свої вимог або заперечень, закріплений і в ч. 2\~ст. 12 ЦПК України. Відповідно до ч.1 ст.1256 ЦК України тлумачення заповіту може бути здійснене після відкриття спадщини самими спадкоємцями. У разі спору між спадкоємцями тлумачення заповіту здійснюється судом відповідно до\~статті 213\~цього Кодексу. Відповідно до положень ст. 213 ЦК України зміст правочину може бути витлумачений стороною (сторонами). На вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину. При тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів. Якщо буквальне значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів не дає змоги з`ясувати зміст окремих частин правочину, їхній зміст встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін. Якщо за правилами, встановленими частиною третьою цієї статті, немає можливості визначити справжню волю особи, яка вчинила правочин, до уваги беруться мета правочину, зміст попередніх переговорів, усталена практика відносин між сторонами, звичаї ділового обороту, подальша поведінка сторін, текст типового договору та інші обставини, що мають істотне значення. Як вбачається з доданих до справи документів, 10.06.2005 року секретарем Тимошівської сільської ради Михайлівського району Запорізької області був посвідчений заповіт, яким [PERSON] , заповідала [PERSON] , належний їй державний акт на право на земельну ділянку серії [NUMBER] , виданий 13 березня 2002 року. При складанні заповіту в його тексті була допущена помилка особою, яка його складала і невірно вказано назву органу який видав державний акт про право власності на земельну ділянку, а сааме: Михайлівська районна державна адміністрація, замість вірного - Тимошівська сільська рада. \~ \~ \~ \~Вказаний заповіт до цього часу ніким не оскаржено і він є дійсним. Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] [PERSON] належить земельна ділянка, загальною площею 6.66 га, розташована на території Тимошівської сільської ради Михайлівського району Запорізької області. Згідно дублікату заповіту від 10.06.2005 року, який має силу оригіналу, посвідченого Тимошівською сільською радою Михайлівського району Запорізької області, [PERSON] заповідала [PERSON] належний їй державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] , в його тексті також була допущена помилка особою, яка його складала, і невірно вказано назву органу який видав державний акт про право власності на земельну ділянку, а саме: вказано Михайлівська районна державна адміністрація, замість вірного - Тимошівська сільська рада. Таким чином, на момент складення заповіту, секретарем Тимошівської сільської ради була допущена помилка в написанні назви державного органу, який видав державний акт серії [NUMBER] на право приватної власності на землю. Тобто, на час складання заповіту, [PERSON] була власником Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] , який вона заповідала [PERSON] . Таким чином, зміст заповіту від 10.06.2005 року, посвідченого секретарем Тимошівської сільської ради Михайлівського району Запорізької області, зареєстрованого в реєстрі за № 89 у частині запису, що державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] видано Михайлівською районною державною адміністрацією, необхідно тлумачити як такий, що містить заповідальне розпорядження спадкодавця, [PERSON] , згідно якого вона заповідала, [PERSON] , який народився [INFO] в с.Тимошівка Михайлівського району Запорізької області належний їй державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] , виданий Тимошівською сільською радою 13 березня 2002 року. За таких\~обставин,\~позовні вимоги\~ґрунтуються на\~законі,\~доведені в\~судовому засіданні,\~тому підлягають\~задоволенню в\~повному обсязі.

Outcome: approved