Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-14 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із позовом до [PERSON], третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні відповідача, комунального підприємства «Ізмаїльське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» (далі: ВУВКГ) про відшкодування матеріальної шкоди з відповідача в сумі по 62441грн. на користь кожної позивачки та моральної шкоди на суму 60000грн. на користь [PERSON] та 30000грн. на користь [PERSON] В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали вимоги, та дали пояснення, що 11 листопада 2008 року з вини відповідача відбулося затоплення квартири позивачів № 2 в домі № 35 по вулиці Соборній (колишня Калініна) в місті Ізмаїл. Просять стягнути матеріальну шкоду встановлену висновком фахівця, моральну шкоду, яка виразилася для позивачів у їх психічних стражданнях від стресу та пошкодження майна. Також просять стягнути судові витрати. Відповідач у судове засідання викликався належним чином, але не зявився, про причини неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи за його відсутності не надходило. Представник відповідача надала заяву про відкладення розгляду справи, але документа про поважність причини відсутності представника не надала. За таких обставин, суд вважає причину неявки представника відповідача неповажною, враховуючи думку позивачки та представника позивачки, у відповідності до ст.224 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів. Представник третьої особи ВУВКГ в судовому засіданні дав пояснення, що винним у затопленні вважає власника квартири з якої видбулося затоплення. У відповідності зі ст.11 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів. Перевіривши матеріали справи, вислухавши осіб, що беруть участь у справі, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що має бути задоволеним частково. Згідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ст.ст.22,1166 ЦК України. шкода, заподіяна майну громадянина, підлягає відшкодуванню особою, що заподіяла шкоду, у повному обсязі. В судовому засіданні встановлено, що внаслідок не дбалого відношення до утримання житла з боку відповідача [PERSON], який є власником квартири № 4 в будинку 2 в домі № 35 по вулиці Соборній (колишня Калініна) в місті Ізмаїл, відбулося затоплення квартири № 2 в тому ж будинку, власником якої є позивачки. Цей факт підтверджується актом від 12 листопада 2008 року, складеним робітниками комунального підприємства «Житсервіс-2», висновком № 36е/С/12 від 25 жовтня 2013 року судової будівельно-технічної експертизи про те, що затоплення квартири позивачок відбулося саме через несправність в квартирі відповідача прорив води холодного водопостачання. Відповідно до житлового та цивільного законодавства України (ст.ст.151,177 ЖК України, ст.ст.323,382 ЦК України) саме на відповідачі [PERSON] лежить обовязок утримувати внутрішньоквартирні системи водопостачання у справному стані. Розмір матеріальної шкоди, завданої позивачам встановлено висновками судової будівельно-технічної експертизи № 39/09 від 22 вересня 2009 року, № 10/38-2015 від 18 травня 2016 року та висновком фахівця від 30 вересня 2014 року, він становить 105674грн. вартість відновлювального ремонту квартири та 19208грн. вартість шкоди завданої меблі та побутовій техніці. Загальна сума матеріальної шкоди становить 124882грн., яка має бути стягнута з відповідача в рівних частинах на користь позивачок по 62441грн. кожній. Вимоги по стягненню моральної шкоди підлягають задоволенню на підставі ст.ст.23,1167 ЦК України, тому що моральна шкода відшкодовується особою що її заподіяла, при наявності його провини. Відповідач допустив незаконні дії у відношенні позивачок, що виразилось у затопленні їх квартири та пошкодженні майна, що спричинило моральні страждання для позивачок, що виразилися в психічних стражданнях від стресу та пошкодження майна, зміни звичного ритму життя. Суд встановлює розмір відшкодування морального шкоди в сумі 10000грн. на користь [PERSON] та 3000грн. на користь [PERSON] \~ Відповідач та його представник не надали суду жодного доказу належного та допустимого у відповідності до ст.ст.57,58 ЦПК України щодо заперечень проти позову. Тому суд доходить до висновку, що презумпція вини, передбачена цивільним законодавством в деліктних зобовязаннях, відповідачем не спростована, а тому вимоги позивачів обґрунтовані і повинні бути задоволені частково у вище вказаному розмірі. Вирішуючи питання про судові витрати, суд керується ст.88 ЦПК України та відносить до них витрати на сплату судового збору та збору на ІТО на загальну суму 895грн. 48коп. проведені позивачами в рівних частинах, витрати на правову допомогу, проведені [PERSON] на суму 6250грн. та [PERSON] на суму 850грн., витрати на оплату вартості досліджень на загальну суму 7400грн., проведені [PERSON]

Outcome: partial