overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-15 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] 01 травня 2015 року зареєстрували шлюб у Тридубській сільській раді Кривоозерського району Миколаївської області, актовий запис № 04. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - дочку [PERSON] , [INFO], яка проживає з матір'ю. 12 вересня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з відповідачем, вказуючи, що шлюбні відносини припинені з 01 травня 2016 року, через різні погляди на сімейне життя та обов'язки, безпідставні ревнощі, образи з боку чоловіка. Вказуючи, що подальше спільне життя і збереження сімї є неможливим, просила задовольнити позовні вимоги. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги. Відповідач повторно в суд не з'явився. Судова повістка разом із розпискою надсилалась за місцем проживання відповідача : с. Тридуби, вулиця Партизанська, 3 Кривоозерського району Миколаївської області, вручені належним чином та завчасно, заяви про розгляд справи за його відсутності відповідач в суд не надіслав. У відповідності до ст.ст. 224-225 ЦПК України ухвалено провести заочний розгляд справи. Вислухавши позивача, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 01 травня 2015 року сторони зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ФП № 113864 (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON], 16 липня 2015 року року народження (а.с. 5), яка проживає з матір'ю. Як стверджує позивач подружні стосунки з відповідачем припинені з 1 травня 2016 року через постійні сварки, приниження зі сторони відповідача, втручання в сімейне життя його матері. За ухвалою суду, сторонам надавався строк для примирення , яке досягнуто не було. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, стверджує що має іншого чоловіка, з яким бажає узаконити шлюбну стосунки. За таких обставин, суд прийшов до висновку, що шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим із-за небажання сторін підтримувати подружні стосунки, втрати почуттів поваги та любові один до одного, що суперечить інтересам сторін та їх малолітньої дитини, тому шлюб, на підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, підлягає розірванню. Після розірвання шлюбу позивачу залишити прізвище, яке взяте при реєстрації шлюбу - [PERSON]. У відповідності до ст. 88 ЦПК України понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати стягнути з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-03 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] 01 червня 2013 року зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кривоозерського районного управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис № 16. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], яка проживає з матір'ю. 01 лютого 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з відповідачем, посилаючись, що шлюбні відносини припинені з 10 червня 2016 року, через несумісність характерів, у зв'язку з чим виникали сварки. Вказуючи, що подальше спільне життя та збереження сімї є неможливим,\~ просила задовольнити позов. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не прибув, в надісланій до суду заяві просив розглянути справу без його участі , згоден на розірвання шлюбу. Вислухавши позивача, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Як стверджує позивач, шлюбні стосунки з відповідачем припинені з червня 2016 року по причині частих сварок через несумісність характерів, різні погляди на подружнє життя. Сторони проживають окремо, за строк, який надавався судом для примирення, шлюбні відносини не поновили, згодні на розірвання шлюбу. При таких обставинах, суд прийшов до висновку, що\~ шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим із-за небажання сторін проживати\~\~ разом,\~ несумісність характерів, що суперечить інтересам сторін та їх дитини, тому\~ шлюб, на підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,\~ підлягає\~ розірванню. Після розірвання шлюбу позивачу залишити дошлюбне прізвище - Федчук. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача стягнути на користь позивача понесені та документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-08 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] 01 червня 2013 року зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Врадіївського районного управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис № 13. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], який проживає разом із матір'ю. 30 серпня 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з відповідачем, посилаючись, що шлюбні відносини припинені більше шести місяців назад через різні погляди на подружнє життя та несумісність характерів. Вказуючи, що подальше спільне життя і збереження сім'ї є неможливим, просив задовольнити позовні вимоги. В судовому засіданні позивач підтримав позов. Відповідач позов визнала, згодна на розірвання шлюбу. Вислухавши сторони, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Як стверджують сторони, шлюбні стосунки між ними припинені більше півроку назад по причині частих сварок через різні погляди на подружнє життя, несумісність характерів, сім'ю зберігати не бажають, вважають, що було достатньо часу для примирення, яке не досягнуто. Спору щодо місця проживання дитини та про участь у її вихованні батька, який проживає окремо, не має. При таких обставинах, суд прийшов до висновку, що шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим із-за небажання сторін проживати разом через несумісність характерів, різні погляди на подружнє життя, що суперечить інтересам сторін та їх малолітньої дитини, тому шлюб, на підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, підлягає розірванню. Після розірвання шлюбу відповідачу залишити прізвище яке взяте при реєстрації шлюбу - [PERSON]. У відповідності до ст. 88 ЦПК України вирішити питання щодо розподілу судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-01 00:00:00

[PERSON] та [PERSON], 03.09.1982 року, у Палаці реєстрації шлюбів у м. Одесі, зареєстрували шлюб, актовий запис № 1848. Від шлюбу у сторін народився син [PERSON]. [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], посилаючись на те, що спільне життя із відповідачем не склалося, сторони перестали розуміти один одного, протягом останніх двох років спільно не проживають. Посилаючись на викладене, позивач просив суд розірвати шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON]. В судове засідання сторони не з'явилися, до суду, до судового засідання, надали заяви про розгляд справи в їх відсутність, позивач позов підтримує у повному обсязі та просить його задовольнити, відповідач проти задоволення позову не заперечує. Згідно ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу звукозаписувальним засобом не здійснюється. Суд, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, враховуючи визнання позову відповідачем, що не суперечить вимогам закону і не порушує прав та інтересів сторін та третіх осіб, відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Як випливає з матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON], 03.09.1982 року, у Палаці реєстрації шлюбів у м. Одесі зареєстрували шлюб, актовий запис № 1848 (свідоцтво про укладення шлюбу серія [NUMBER] від 03.09.1982 року). Від шлюбу у сторін народився син [PERSON]. [PERSON] просить суд розірвати шлюб з Відповідачем, посилаючись на те, що спільне життя із [PERSON] не склалося, сторони перестали розуміти один одного та спільно не проживають останні два роки, спільного господарства не ведуть, майнового спору немає. Відповідно до ст. 51 Конституції України, ст. ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. ст. 104-105, 110 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, зокрема, за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу. За таких обставинах, суд дійшов висновку, що шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] носить формальний характер, подальше подружнє життя та збереження сім'ї стало неможливим із-за несумісності характерів та різних поглядів на подружнє життя, тому шлюб, на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України підлягає розірванню. На підставі ст. 51 Конституції України, ст. ст. 105, 110, 112 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 3-4, 6-8, 10, 15, 59-60, 109, 208-209, 212-215, 218, 294 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-27 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] 04 листопада 1988 року зареєстрували шлюб у Багачівській сільській раді Кривоозерського району Миколаївської області, актовий запис № 06. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. 22 березня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з відповідачем, посилаючись на те, що шлюбні відносини припинені через різні погляди на подружнє життя, несумісність характерів. Вказуючи, що подальше спільне життя і збереження сімї є неможливим, просила задовольнити позовні вимоги. В судовому засіданні позивач підтримала позов, пояснила, що шлюбні відносини з відповідачем припинені з січня 2017 року, причиною стала також подружня невірність зі сторони відповідача. Відповідач на повторний виклик в судове засідання не з'явився, про місце і час судвого розгляду повідомлений належним чином, письмової заяви про розгляд справи без його участі в суд не надіслав. У відповідності до ст.ст. 224-225 ЦПК України ухвалено провести заочний розгляд справи. Вислухавши позивачку, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Як стверджує позивач з відповідачем припинені подружні стосунки з січня 2017 року по причині різних поглядів на подружнє життя, прояв подружньої невірності зі сторони відповідача. За ухвалою суду, сторонам надавався строк для примирення, яке досягнуто не було. При таких обставинах, суд прийшов до висновку, що шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим із-за несумісності характерів, різних поглядів на подружнє життя, втрати подружжям почуттів поваги та любові один до одного, тому шлюб, на підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, підлягає розірванню. Після розірвання шлюбу позивачці змінити прізвище на дошлюбне- Садовська. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача понесені та документально підтверджені витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-11 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] 04 червня 2011 року зареєстрували шлюб у Тулиголівській сільській раді Кролевецького району Сумської області, актовий запис № 02. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], який проживає разом із матір'ю. 30 серпня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з відповідачем, вказуючи, що шлюбні відносини припинені більше півтора року назад через різні погляди на подружнє життя та несумісність характерів. Посилаючись на те, що подальше спільне життя і збереження сім'ї є неможливим, просила задовольнити позовні вимоги. В судовому засіданні позивач підтримала позов. Відповідач позов визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу. Вислухавши сторони, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Як стверджують сторони, вони припинили шлюбні стосунки півтора року назад через різні погляди на сімейне життя, внаслідок чого виникали сварки, відсутність взаєморозуміння. Як зазначали сторони, вони намагались примиритися, однак примирення не досягнуто, позивачем створювалася інша фактична сім'я, відповідач підтримував відносини з іншими жінками, зберегти сім'ю сторони не бажають. При таких обставинах, суд прийшов до висновку, що шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим із-за несумісності характерів, відсутності взаєморозуміння, що суперечить інтересам сторін і їх малолітньої дитини, тому шлюб, на підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, підлягає розірванню. Після розірвання шлюбу позивачу змінити прізвище на дошлюбне - [PERSON]. У відповідності до ст. 88 ЦПК України вирішити питання про судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-29 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] 05.09.2016 року подали до суду спільну заяву про розірвання шлюбу, в обґрунтування вказавши, що спільне життя між ними не склалося. Після шлюбу в них виявилися зовсім протилежні погляди на сімейне життя, є різними людьми та не проживають разом 18 місяців. В своїх інтересах та інтересах своєї дитини вирішили розірвати шлюб. У судове засідання заявники не з'явилися, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Суд, вивчивши письмові докази, вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 01.11.2012 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серія [NUMBER] /а.с.11/. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження /а.с.7/. Спір стосовно майна між подружжям відсутній. Сторони спільно не проживають, шлюбні відносини не підтримують.. Відповідно до ч. 3 ст. 234 ЦПК України в порядку окремого провадження суд розглядає справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей. Враховуючи, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їх особисті права, а також права їхньої дитини, суд вважає за можливе заяву подружжя про розірвання шлюбу задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-15 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] 05 жовтня 2002 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Кривоозерського районного управління юстиції Миколаївської області зареєстрували шлюб, актовий запис № 52. Від шлюбу сторони мають малолітніх дітей : доньок [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO], які проживають з сторонами. [PERSON] 24 вересня 2014 року звернулася в суд з позовною заявою про розірвання шлюбу з відповідачем, вказуючи, що шлюбні відносини припинені із-за несумісності характерів, різних поглядів на подружнє життя, внаслідок чого виникають постійні сварки та непорозуміння, що суперечить її інтересам. В судовому засіданні позивачка підтримала позов. Відповідач згоден на розірвання шлюбу. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 05 жовтня 2002 року у відділі РАГСу Кривоозерського районного управління юстиції Миколаївської області сторони зареєстрували шлюб (а.с. 3). Від шлюбу мають двох доньок : [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтв про народження (а.с. 4,5). В зв'язку з погіршенням сімейних стосунків, подружнє життя сторони припинили, причиною стали сварки, що виникають із-за несумісності характерів, різних поглядів на подружнє життя. Подружжю за ухвалами суду двічі надавався строк для примирення, яке досягнуто не було. Сторони на розірвання шлюбу згодні. При таких обставинах, суд прийшов до висновку, що шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим із-за небажання сторін проживати разом, несумісність характерів, постійних сварок, що суперечить інтересам дітей, тому шлюб, на підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, підлягає розірванню. Після розірвання шлюбу позивачці залишити прізвище, яке взяте при реєстрації шлюбу - [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-21 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] 05 червня 1999 року зареєстрували шлюб у Кривоозерському відділі рагсу Миколаївської області, актовий запис № 29. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. 10 лютого 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з відповідачем, посилаючись на те, що шлюбні відносини припинені\~через зловживання відповідачем спиртними напоями, внаслідок чого виникають постійні сварки, свідком яких є їхня спільна дитина та створюються нестерпні умови для спільного проживання. Вказуючи, що шлюб розпався остаточно, позивач\~ просить задовольнити позовні вимоги. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги. Відповідач на повторний виклик в суд не прибув, належним чином повідомлений про дату, місце і час судового розгляду, заяви про розгляд справи без його участі суду не надав. У відповідності до ст.ст. 224-225 ЦПК України ухвалено провести заочний розгляд справи. Вислухавши позивача, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 05 червня 1999 року сторони зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії І-ФП № 031319 (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Як вбачається із довідки № 2084 від 09.02.2016 року Кривоозерської селищної\~\~ради Кривоозерського району (а.с. 6), дитина проживає з матір'ю. Як пояснила позивач, в сім'ї існують постійні сварки, із-за зловживання відповідачем спиртними напоями, її намагання зберегти сім'ю ні до чого не приводять, тому у неї до відповідача втрачені почуття поваги та любові. Судом надавався строк для примирення, яке досягнуто не було. За таких обставин, суд прийшов до висновку, що\~ шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим із-за зловживання відповідачем спиртними напоями та небажання позивача через це проживати сумісно та підтримувати подружні стосунки , тому\~шлюб, на підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,\~ підлягає\~ розірванню. Після розірвання шлюбу позивачу залишити прізвище, яке взяте при реєстрації шлюбу\~ - [PERSON]. У відповідності до ст. 88 ЦПК України понесені позивачем та документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в сумі 551 грн. 20 коп., стягнути з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-11 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] 06.09.2016 року подали до суду спільну заяву про розірвання шлюбу, в обґрунтування вказавши, що спільне життя між ними не склалося. Після шлюбу в них виявилися зовсім протилежні погляди на сімейне життя, є різними людьми та не проживають разом на протязі 2 років. В своїх інтересах та інтересах своїх дітей вирішили розірвати шлюб. У судове засідання заявники не зявилися, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Суд, вивчивши письмові докази, вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 03.06.2000 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серія 1-КЕ № 053778 /а.с.13/. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвами про народження /а.с.11, 12/. Спір стосовно майна між подружжям відсутній. Сторони спільно не проживають, шлюбні відносини не підтримують.. Відповідно до ч. 3 ст. 234 ЦПК України в порядку окремого провадження суд розглядає справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей. Враховуючи, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їх особисті права, а також права їхніх дітей, суд вважає за можливе заяву подружжя про розірвання шлюбу задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-10 00:00:00

[PERSON] та [PERSON], 06 вересня 2003 року зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів громадянського стану Врадіївського районного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 38. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з матір'ю. 20 квітня 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з відповідачем, вказуючи, що шлюбні відносини припинені через прояв подружньої невірності зі сторони відповідача. Посилаючись , що шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя і збереження сімї є неможливим, просила задовольнити позовні вимоги. В підготовчому засіданні позивач підтримала позовні вимоги. Відповідач визнав позов, згоден на розірвання шлюбу, вказуючи, що проживає з іншою жінкою, з якою бажає узаконити шлюбні стосунки. У відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, за результатами підготовчого засідання суд ухвалює рішення. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши учасників справи, дослідивши письмові докази, приймаючи до уваги, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про наявність підстав для ухвалення рішення про задоволення позову у підготовчому засіданні. За приписами статті 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають спільні права та обов'язки. Відповідно до положень статті 51 Конституції України та частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Рішення про розірвання шлюбу, як визначено статтею 112 СК України, суд постановляє якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як зазначають сторони, вони припинили подружні стосунки по причині прояву подружньої невірності зі сторони відповідача, який проживає в теперішній час з іншою жінкою, на розірвання шлюбу сторони згодні. За таких обставин, суд прийшов до висновку, що шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим із-за утворення відповідачем іншої фактичної сім'ї, що суперечить інтересам сторін, та їх дитини, тому шлюб, на підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, підлягає розірванню. Після розірвання шлюбу позивачу залишити прізвище, присвоєне при державній реєстрації шлюбу - [PERSON].

Outcome: approved