Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-31 00:00:00

[PERSON] у березні 2014 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свої позовні вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що уклала шлюб з відповідачем [PERSON], який був зареєстрований 06 лютого 1999 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Пирятинського районного управління юстиції Полтавської області та зроблено запис № 8. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], народження [INFO], який проживає разом з батьками, проте знаходиться на утриманні позивачки. Пояснила, що відповідач працює на Пирятинському овочесушильному заводі, має регулярний дохід, матеріальної допомоги на утримання дитини майже не надає, хоча має таку можливість Вказує, що чоловік зловживає алкогольними напоями, витрачає гроші на спиртне, тому не допомагає утримувати сина. Просить стягти з відповідача [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], народження [INFO], у розмірі 1/4 всіх видів його заробітку, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягувати від дня подання позовної заяви до суду і до досягнення сином повноліття. У судовому засіданні позивачка уточнила свої позовні вимоги, а саме, просить стягти з відповідача [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], народження [INFO], у твердій грошовій сумі 400 грн. щомісячно, починаючи стягувати від дня подання позовної заяви до суду і до досягнення сином повноліття, оскільки на час розгляду справи останній звільнився з роботи і не має наміру влаштуватися на нову роботу. Відповідач у судовому засіданні вимоги щодо стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина визнав частково, не заперечує сплачувати аліменти на його утримання у розмірі 400 грн. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 06 лютого 1999 року (а.с.5), від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], народження [INFO] (а.с.4). Неповнолітній син проживає разом з батьками, проте знаходиться на утриманні матері [PERSON] (а.с.7). Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини майже не надає, хоча має можливість і зобов'язаний надавати таку допомогу. Відповідно ст.ст. 180-183 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Аліменти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька або матері. При цьому суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей та непрацездатних. Згідно ч.1 ст.18 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. За приписами ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Зважаючи на те, що визнання відповідачем позову не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд приходить до висновку, що з відповідача повинні стягуватись аліменти на утримання дитини сторін у твердій грошовій сумі. У відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Вимоги позивачки про стягнення з відповідача на її користь витрат на правову допомогу у розмірі 100 (сто) грн. підлягають задоволенню, оскільки нею були надані суду документи, що підтверджують понесені витрати. Згідно з ч.2 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з відповідача стягуються судові витрати в дохід держави.

Outcome: approved