Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-20 00:00:00

[PERSON] свою заяву мотивує тим, що 27 червня 2002 року помер його батько [PERSON], який був власником квартири, яка знаходиться за адресою:м.Луцьк на проспекті Грушевського[ADDRESS]. Він та його мати [PERSON] є спадкоємцями після смерті батька [PERSON] Вони прийняли спадщину фактично вступивши у володіння та управління спадковим майном. 01 квітня 2015 року померла [PERSON] , після її смерті залишилась спадщина-половина квартири, яка розташована у м. Луцьку, на проспекті Грушевського[ADDRESS]. Заповіту, у якому б [PERSON] розпорядилась подальшою долею належного їй майна, остання по собі не залишила. В даному випадку має місце спадкування за законом, він є єдиним спадкоємцем вищевказаного майна. Спадщину після смерті матері прийняв шляхом звернення із заявою про прийняття спадщини до [PERSON], державного нотаріуса Першої Луцької Державної нотаріальної контори. Дана обставина стверджується матеріалами спадкової справи. Однак, йому було відмовлено в прийнятті спадщини, так як не було встановлено факту прийняття спадщини, що стверджується відповідною постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій. Нотаріусом було розяснено йому право на звернення до суду із даним позовом. Після смерті матері і понесених затрат на допомогу у її лікуванні та похорон, він опинився у скрутному матеріальному становищі. В нього не було коштів на оформлення спадщини в установленому законом порядку, а також всіх документів для цього. Він не мав постійного місця роботи, заробітки були періодичними і не постійними. Після смерті матері він зазнав психологічної травми, що спричинило довготривалий термін погіршення його здоровя, що стало причиною пропущення ним строків. Впродовж життя його матері він постійно дбав про її здоровя, забезпечував усім необхідним: продуктами харчування, одягом, ліками тощо, а також проживав з нею, та піклувався про неї. Іншого житла, крім спадщини, у нього не має. Посилаючись на наведене, позивач, згідно уточненої позовної заяви, просить суд визнати за ним право власності на нерухоме майно: квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Представник позивача подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, згідно з якою позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. Представник Луцької міської ради подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, покладається на думку суду. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. З копії свідоцтва про смерть серії І-ЕГ № 108530 від 01 липня 2002 року, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Луцького міського управління юстиції Волинської області вбачається, що 27 червня 2002року помер [PERSON]. (а.с.6). Судом встановлено, що після смерті останнього відкрилася спадщина на спадкове майно, яке складається, в тому числі, з квартири, яка знаходиться за адресою: м. Луцьк на проспекті Грушевського[ADDRESS]. В судовому засіданні встановлено, що на момент смерті [PERSON], позивач був зареєстрований та проживав разом з ним та матірю [PERSON] у вищевказаній квартирі. Відповідно до статті 549 ЦК УРСР, [PERSON] та [PERSON] вважаються такими, які фактично прийняли спадщину, вступили у володіння та управління спадковим майном квартирою, яка знаходиться за адресою: м.Луцьк на проспекті Грушевського[ADDRESS]. З копії свідоцтва про смерть серії І-ЕГ № 168550 від 01 квітня 2015 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області вбачається, що 01 квітня 2015року [PERSON] померла. (а.с.7). У статті 1216 ЦК України зазначено, що спадкуванням є перехід та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до статті 1233 Цивільного кодексу України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до\~ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за законом чи за заповітом має право прийняти спадщину або не прийняти її . В судовому засіданні встановлено, що спадщину після смерті матері [PERSON] позивач прийняв шляхом звернення із заявою про прийняття спадщини до [PERSON], державного нотаріуса Першої Луцької Державної нотаріальної контори, про що свідчать матеріали спадкової справи. Отже, відповідно до ч.3 ст. 1268 Цивільного кодексу України, позивач вважається таким, що фактично прийняв спадщину. Також судом встановлено, що інших спадкоємців, які б могли претендувати на частку спадкового майна після смерті [PERSON] та [PERSON] , крім позивача [PERSON] немає. Відповідно до ч.1 статті 1297 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Як встановлено судом, [PERSON] за життя не оформила у передбаченому законом порядку право власності на вищезазначене спадкове майно, а тому при зверненні позивача до [PERSON], державного нотаріуса Першої Луцької Державної нотаріальної контори, йому було відмовлено в прийнятті спадщини, так як не було встановлено факту прийняття спадщини його матірю після смерті батька , що стверджується відповідною постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 18.04.2017р. №711/02-31 (а.с.13), з якої вбачається, що 18квітня 2017 року син спадкодавця - [PERSON] звернувся в Луцьку державну нотаріальну контору за видачею йому свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON]. Згідно даних Спадкового реєстру спадкова справа після смерті 01 квітня 2015 року [PERSON],: не заводилась. Проте, судом встановлено, що [PERSON] прийняла спадщину після смерті чоловіка [PERSON], фактично вступивши у володіння та управління спадковим майном, про що свідчать, в тому числі,чеки про сплату комунальних послуг: Як слідує із змісту статті 1296 ч.3 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Отже, за таких обставин, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити та визнати за позивачем право власності на вищевказане спадкове майно після смерті батька [PERSON], який помер 27 червня 2002 року, та після смерті матері [PERSON]К, яка померла 01 квітня 2015 року.

Outcome: approved