Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-16 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про визнання права власності. В обґрунтування позову зазначає, що в 1999 та 2000році померли подружжя [PERSON] та [PERSON] , які залишили заповіти від 13.02.1998року та 05.03.1998р. відповідно її матері [PERSON] на все належне їм майно. Оскільки [PERSON] залишилась після померлих проживати у належному їм будинку, тим самим вступила в управління та володіння майном померлих. Зазначає, що [PERSON] - [INFO] померла. Вона як донька [PERSON] залишилась проживати у вказаному будинку, проживає там і по теперішній час. Вказує, що звернулася до нотаріуса з питань отримання свідоцтва про право на спадщину на вказаний житловий будинок та земельний пай, однак нотаріус їй відмовив, оскільки право власності стосовного даного будинку, який збудований в 1938році ні за ким не зареєстроване, а документи на пай видані через 21 рік після смерті власників. Таких стан справ унеможливлює відносини спадкування і порушує її право на спадкування після матері. Єдиним можливим спадкоємцем після матері є її брат [PERSON] . Позивач [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] на розгляд справи не з`явився, подав до суду заяву, якою просив проводити розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги визнав повністю. На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними звукозаписуючими засобами не здійснювалося. При розгляді позову судом встановлені такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин: Позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] є дітьми померлої [PERSON] . Вони проживають в будинку [ADDRESS] з часу народження. Їхня мати отримала заповіт від померлих [PERSON] та [PERSON] на все належне їм майно. Після померлих в 1998році мати спадщину прийняла, однак не оформляла належних прав, оскільки відкритих спадкових справ в реєстрі немає. Померлим належав житловий будинок 1938року забудови та померлій [PERSON] - земельний пай. При видачі документу на який помилково вказано дані померлої як « [PERSON] ». Інших доказів до справи позивачем не додано, клопотань про витребування інших доказів не заявлялось. Оцінюючи кожний аргумент, наведений учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, суд приходить до висновку про задоволення позову з урахуванням наступного. Зі свідоцтва про смерть серія [NUMBER] видно, що [PERSON] помер [INFO] в селі Новоселище Золочівського району Львівської області Згідно свідоцтва про смерть [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] в селі Новоселище Золочівського району Львівської області Згідно заповіту від 13.02.1998р. - [PERSON] все своє майно заповів [PERSON] . Згідно заповіту від 05.03.1998р. - [PERSON] все своє майно заповіла [PERSON] . З довідки Золочівської міської ради №513 від 22.07.2021р. вбачається, що після смерті [PERSON] його дружина [PERSON] спадщину прийняла, оскільки проживала з померлим однією сім`єю вступивши в управління та володіння спадковим майном. Після смерті [PERSON] , [PERSON] спадщину прийняла, оскільки проживала з померлою однією сім`єю в житловому будинку [ADDRESS] , втупила в управління та володіння майном померлої взявши в користування її речі домашньої обстановки та вжитку, похоронила померлу за власні кошти. Зі свідоцтва про народження [NUMBER] , свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] , свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] видно що [PERSON] є донькою [PERSON] . З свід. про смерть, серія [NUMBER] , видно, що [INFO] [PERSON] померла. З довідки Золочівської міської ради №512 від 22.07.2021р., видно, що спадщину після померлої матері [PERSON] прийняла позивачка, оскільки була зареєстрована і проживала з померлою матір`ю однією сім`єю залишилась проживати після неї і проживає там по сьогодні. З технічного паспорта на будинок та оціночного акту вбачається, що вказаний житловий будинок збудований в 1938 році. З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №265959433 від 15.07.2021р. видно, що право власності на вказаний будинок ні за ким не зареєстровано. Зі змісту сертифіката на право на земельну ділянку видно, що він виданий 13.07.2021р., на ім`я « [PERSON] » тобто через 21 рік після смерті [PERSON] . Суд вважає, що до даних правовідносин слід застосувати наступні правові норми: Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 549 ЦК Української РСР, 1963 року. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, зокрема якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до п. г ч. 1 ст. 81 та ст. 131 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки також на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч.ч.3,5 статті 1268 ЦК України. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно зі статтями 1296,1297 ЦК України. Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно статті 1261 ЦК України. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7. Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини. Згідно правової позиції Верховного Суду висловленої в Постанові від 25 лютого 2021 року, справа №587/2672/19, зазначається: Відповідно до частин першої та другої статті 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05 червня 2003 року № 899-IV основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

Outcome: approved