Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-19 00:00:00

[PERSON] пред'явила в суд позов до [PERSON] третіх осіб Новосілківської сільської ради Підгаєцького району та першої Тернопільської державної нотаріальної контори про визнання права власності на спадкове майно. Зазначала, що [INFO] року помер [PERSON], який був батьком, [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на ? частини житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що розташовані у [ADDRESS] Підгаєцького району. Єдиним спадкоємцем, який прийняв спадкове майно шляхом фактичного вступу в управління та володіння був її батько [PERSON] Однак [PERSON] право власності на прийняте в порядку спадкування належне [PERSON] спірне домоволодіння не оформив, хоча це не позбавило його права власності на нього. [INFO] року помер - [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина на вказаний вище житловий будинок ( його частину). Спадкоємцями першої черги є вона, як дочка померлого та дружина померлого [PERSON], яка відмовилась від прийняття спадщини по закону подавши про це в нотаріальну контору заяву. Вказувала на те, що її батько померлий [PERSON] прийняв спадщину після смерті свого батька, подавши до нотаріальної контори відповідну заяву та отримавши свідоцтво на спадщину по закону на частину спадкового майна [PERSON] Крім того він фактично вступив в управління та володіння спадковим майном,займався утриманням та користувався вказаним будинком разом з відповідачкою [PERSON]. Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частину житлового будинку [ADDRESS] їй було відмовлено, оскільки на даний обєкт нерухомості спадкодавцем за життя не отримано свідоцтво про право власності. У звязку з цим, [PERSON] просила визнати за нею право власності на спадкове майно, що залишилося після смерті [PERSON], а саме, на ? частини житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що розташовані у [ADDRESS] Підгаєцького району В ході розгляду справи представник позивача [PERSON] уточнив позовні вимоги, просив визнати за позивачкою право власності в порядку спадкування за законом на 1/4 частину житлового будинку [ADDRESS] що належав її нині покійному батькові [PERSON] по заповіту померлого [PERSON]Уточнені позовні вимоги підтримав та просив задовільнити. Відповідач [PERSON] позовні вимоги [PERSON] не визнала, оскільки вважає, що весь будинок повинен належати їй, так як вона в ньому постійно проживала та проживає по даний час та вважає що [PERSON], вчинив заповідальне розпорядження на вказане спадкове майно саме в її користь. Представник відповідача- [PERSON]. [PERSON]уточнені позовні вимоги визнав вважає їх підставними та не заперечив щодо їх задоволення. Представник відповідача- [PERSON]. [PERSON]щодо вирішення спору покладається на думку суду. Треті особи представник виконавчого комітету Новосілківської сільської ради та представник першої Тернопільської державної нотаріальної контори у судове засідання не зявився, не повідомивши суд про причини неявки, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідив письмові докази в справі в їхній сукупності, прийшов до наступного. Відповідно до свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 20 березня 1990 року житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: с. Новосілка, [ADDRESS], належить колгоспному двору, що складається з двох членів, головою якого є [PERSON]. Видане на підставі рішення виконкому Бережанської районної Ради народних депутатів № 296 від 11 грудня 1989 року та реєстровий напис зареєстровано Бережанському БТІ по праву особистої власності за колгоспним двором, головою якого [PERSON], записано в реєстрову книгу № 155 за реєстровим №155 від 20.03.1989 р.. Судовим розглядом встановлено, що житловий будинок, який знаходився за адресою: с. Новосілка, [ADDRESS] , в зв'язку з переіменуванням вулиці в селі було змінено адресу місце розташування будинку на [ADDRESS] та на даний час дана територія відноситься до адміністративно- територіальної громади Новосілкіської сільської ради, тому вважається за адресою [ADDRESS] Підгаєцького району Тернопільскої області Судом встановлено, що житловий будинок з надвірними будівлями в яком проживали [PERSON] та [PERSON] за адресою [ADDRESS] Підгаєцького району, мав статус колгоспний двір в якому не визначено часток членів двору, що є перешкодою для оформлення спадщини. Разом з тим, встановлено, на час припинення існування колгоспного двору , в даному будинковолодінні проживали цих двоє осіб, зокрема : померлий [PERSON] та [PERSON] що підтверджено випискою з по господарської книги згідно представленої довідки за № 357 від 12.03.2014 р. та показами сторін. Отже кожному з них, як колишньому члену двору належало по 1/2 ідеальної частки в майні двору, проте ніхто з них право власності на нерухоме майно, кожний з них на свою частку в установленому законом порядку не отримали 13 лютого 1995 року [PERSON] склав заповіт , згідно якого належну йому частину житлового будинку з надвірними будівлями, в рівних частках заповів [PERSON] та [PERSON]. Таким чином, враховуючи, що відповідачка визначена в заповіті, то з часу відкриття спадщини у неї виникло право на її прийняття. Відтак, після смерті спадкодавця [PERSON] , який помер [INFO] року ( про що свідчить свідоцтво про смерть) відкрилась спадщина, зокрема, на 1/2 ідеальної частки житлового будинку з надвірними будівлями розташовані в [ADDRESS] Підгаєцького району Тернопільської області, яка повинна спадкуватись спадкоємцями за заповітом , а стосовно решта спадкового майна, яке не оговорено в заповіті повинна спадкуватись за законом на загальних підставах. Судом встановлено, що 23 вересня 2008 року державним нотаріусом Підгаєцької державної нотаріальної контори видано [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно померлого. Отже, після смерті [PERSON] спадщину прийняв [PERSON] в частині частки спадкового майна, яке складається земельної ділянки, на яке видано вказане свідоцтво і став власником майна, яке належало спадкодавцю на день смерті. Враховуючи те, що [PERSON] прийняв спадщину, лише щодо земельної ділянки, останній не мав можливості оформити в установленому порядку спадщину та отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на нерухоме майно, яким є ? частини житлового будинку з надвірними будівлями, який знаходиться за адресою: Тернопільська область, Підгаєцький район, [ADDRESS] оскільки покійний [PERSON] за час свого життя не зареєстрував (і не міг зареєструвати) в органах державної реєстрації речових прав на нерухоме майно правовстановлюючий документ на частину житла, у такий спосіб не оформивши своє право власності в установленому порядку, тому позивачу належить право вимоги на це майно, як таке, що належало спадкодавцю на день смерті . Відповідно до ст. ст. 524, 529 ЦК УРСР, чинного на час відкриття та оформлення спадщини після смерті [PERSON], спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Спадкоємцями за законом першої черги є, в рівних частках, діти та дружина померлого. Статтею 548 ЦК УРСР визначено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Згідно з положеннями ст. ст. 549, 554 ЦК УРСР визнавалося, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Вищевказані дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. В разі неприйняття спадщини спадкоємцем за законом або за заповітом або позбавлення спадкоємця права спадкування (ст. ст. 528 і 534 цього Кодексу) його частка переходить до спадкоємців за законом і розподіляється між ними в рівних частках. Якщо спадкодавець заповідав усе своє майно призначеним ним спадкоємцям, то частка спадщини, яка належала б спадкоємцеві, який відпав, переходить до інших спадкоємців за заповітом і розподіляється між ними в рівних частках. Відповідно до статті 553 ЦК УРСР спадкоємець за законом або за заповітом в праві був відмовитися від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Вважалося, що відмовився від спадщини той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчить про прийняття спадщини. Отже, прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом було правом спадкоємця й залежало виключно від його власного волевиявлення. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Неприйняття спадкоємцем спадщини може бути виражено фактично, коли спадкоємець протягом строку, встановленого для прийняття спадщини, не здійснює дій, що свідчать про намір прийняти спадщину, або може бути виражено явно, коли спадкоємець шляхом подачі заяви в нотаріальну контору виражає свою незгоду прийняти спадщину. З рахуванням вищезазначених обставин,суд приходить до висновку, що після смерті [PERSON] відкрилась спадщина по закону на ? частки будинковолодіння. що по адресу [ADDRESS] Підгаєцького району , яку в порядку ст.549 ЦК України в редакції закону 1963 року, який діяв на час відкриття спадщини прийняли син померлого [PERSON] та спадкоємиця по заповіту, [PERSON] , так як проживала разом із спадкодавцем в одному будинку і після цього продовжила проживати, отже, стала власником спадкового майна з дня відкриття спадщини щодо ? частини спадкового будинку. Воля спадкоємця [PERSON] знайшла своє вираження в поданій ним до нотаріальної контори заяві про прийняття спадщини за законом та за заповітом та отриманні свідоцтва про прийняття спадщини за законом стосовно спадкового майна , земельних ділянок . Згідно з витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі № 16327896 від 13.09.2008 року, Підгаєцькою державною нотаріальною конторою13.09.2008 року заведено спадкову справу після смерті спадкодавця [PERSON], який помер [INFO] Відповідно до Інформаційної довідки № 195/01/6 від 05.03.2015 року зі спадкового реєстру, виданої Підгаєцькою державною нотаріальною конторою, після померлого [PERSON] заведена спадкова справа №288 за 2008 рік за заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частину житлового будинку та за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1276 ЦК України якщо спадкоємець за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Отже до позивачки, як спадкоємиці [PERSON] переходить право на прийняття спадщини в тому числі на 1/4 частину частини житлового будинку з надвірними будівлями, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] [INFO] року помер [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина на вказаний вище житловий будинок з надвірними будівлями ( його ? частину). Спадкоємцями першої черги є вона, як дочка померлого та дружина померлого [PERSON], Згідно ч.1 ст.1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними Відповідно до ч.2 ст.1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Суд приймає до уваги, що [PERSON], відмовляється від своєї частки спадщини, а саме ? ідеальної частки житлового будинку з надвірними будівлями розташовані по [ADDRESS] Підгаєцького району, на користь позивача, що підтверджено її заявою.. Враховуючи те, що іншого порядку виготовлення і видачі позивачу правовстановлюючих документів на нерухоме майно законодавством не визначено суд вважає що, є підстави у судовому порядку визнати за [PERSON] право власності на ? ідеальну частку житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться по [ADDRESS] Підгаєцького району в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер [INFO] р.. Оскільки судом встановлено неможливість оформленння позивачем спадкових прав у встановленому законом порядку, та від прийняття спадщини вона не відмовилася, суд вважає, що відповідно до змісту вищезазначеного закону позов є обґрунтований, та не порушує законних прав чи інтересів інших осіб, підлягає до часткового задоволення, шляхом визнання права власності на спадкове майно за позивачем відповідно до уточнених позовних вимог. Згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати позивачу не відшкодовуються, оскільки відповідачем прав та охоронюваних законом інтересів позивача не порушено. На підставі наведеного,

Outcome: partial