Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-24 00:00:00

[PERSON], надалі позивач, звернулася в суд з позовом до [PERSON], надалі відповідач, за участю третіх осіб Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області, Відділ Держгеокадастру у Тернопільському районі, Державне підприємство «Центр державного земельного кадастру» в особі Тернопільської регіональної філії, Підгороднянська сільська рада Тернопільського району, в якому просить визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданий 31.07.2012р. [PERSON] на земельну ділянку площею 0,0959 га., розташовану по [ADDRESS], кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER], скасувати державну реєстрацію права власності на земельну ділянку площею 0,0959 га по [ADDRESS], кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER], власником якої є [PERSON]. В судовому засіданні представник [PERSON] заявленні позовні вимоги підтримує повністю з підстав, що викладенні у позовній заяві та у заяві про збільшення розміру позовних вимог та вказує, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 3,38 га. для ведення сільського господарства, яка розташована на території Підгороднянської сільської ради із кадастровим номером земельної ділянки [NUMBER], право власності на яку підтверджується Державним актом [NUMBER]. Однак, 27.03.2014р. [PERSON] дізналася, що державним кадастровим реєстратором Відділу Держземагенства у Тернопільському районі було прийнято рішення про відмову у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру з підстав неспівпадінням площі земельної ділянки [PERSON], яка зазначена у державному акті на право власності на землю [NUMBER] від 29.12.1999р. з площею земельної ділянки, яка міститься в Державному земельному кадастрі. В подальшому отримано інформацію про власників земельних ділянок, які перетинаються з сільськогосподарським паєм [PERSON], серед яких є [PERSON], власник земельної ділянки площею 0,0959 га., розташованої по [ADDRESS] із кадастровим номером земельної ділянки [NUMBER], право власності на яку підтверджуються Державним актом серії [NUMBER] від 31.07.2017р. Внаслідок проведення державної реєстрації земельної ділянки [PERSON], в межах якої знаходиться частина належної [PERSON] земельної ділянки, порушено права останньої щодо володіння, користування та розпорядження сільськогосподарським паєм. Представник позивача відзначає, що на момент державної реєстрації земельної ділянки [PERSON] та видачі документа, що посвідчує таке право, а саме 31.07.2012р., рішення Підгоронянської сільської ради про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність [PERSON] не було. Отже, зважаючи на відсутність станом на 31.07.20017р. дозволу на розроблення документації із землеустрою, Управління Держкомзему у Тернопільському районі не мало права визначати кадастровий номер земельної ділянки [PERSON] і вносити відповідні відомості до обмінного файлу, а у разі наявності зауважень до документації із землеустрою та обмінного файлу повернути заявнику документацію із землеустрою, а відтак проводити державну реєстрацію земельної ділянки, наслідком якої було видача Державного акту [PERSON] Таким чином, враховуючи, що процедура державної реєстрації права власності на земельну ділянку, виготовлення документів, видачі та реєстрації Державного акта на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 31.07.2012р. [PERSON] проведена з порушенням чинного законодавства, а саме при відсутності рішення органу місцевого самоврядування про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, недотримання відповідальними особами структурних підрозділів центру ДЗК вимог Тимчасового порядку ведення державного реєстру земель, Порядку ведення поземельної книги, інших положень винного законодавства, [PERSON] вважає, що є всі достатні правові підстави для визнання недійсним державного акту серії [NUMBER], виданого [PERSON] 31.07.2017р. на земельну ділянку площею 0,0959 га по вул. Медичній в с. Підгороднє та скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку площею 0,0959 га по [ADDRESS], кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER], власником якої є [PERSON]. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнає, посилаючись на те, що станом на дату розгляду справи права та інтереси [PERSON] не порушені, накладки земельних ділянок немає, оскільки вона, [PERSON], зменшила розмір наданої площі земельної ділянки до 0,0625 га по [ADDRESS] на підставі виготовленої Технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі площею 0,0625 га для будівництва і обслуговування житлового будинку. Рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на площу земельної ділянки 0,0625 га було проведено реєстрацію права власності 15.09.2017р. А тому, підстав для скасування Держаного акту від 31.07.2012р. [NUMBER] на земельної ділянки площею 0,0959 га немає. Представники третіх осіб в судове засідання не з'явилися, подавши заяви про розгляд справи за їх відсутності із викладом своїх пояснень по суті спору. Дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити, виходячи з наступних підстав. [PERSON] є власником земельної ділянки площею 3,38 га, яка розміщена на території Підгороднянської сільської ради Тернопільського району, що підтверджується Державним актом на право приватної власності [NUMBER], виданим 29 грудня 1999 року. Рішенням державного кадастрового реєстратора Головного управління Держземагенства у Тернопільському району від 27.03.2014р. за розглядом заяви про внесення відомостей до Державного земельного кадастру від 27.03.2014р. та поданих документів відмовлено у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру з підстав неспівпадінням площі земельної ділянки [PERSON], яка зазначена у державному акті на право власності на землю [NUMBER] від 29.12.1999р. з площею земельної ділянки, яка міститься в Державному земельному кадастрі. Спільним малим підприємством «Геозезія» у 2008 року було виготовлено технічну документацію по перенесенню земельних часток в натуру в с. Підгороднє Тернопільського району [PERSON]. Рішенням Підгоронянської сільської ради №53 від 17.04.2003р. вирішено передати безкоштовно у власність земельну ділянку [PERSON], яка знаходиться в с. Підгороднє Тернопільського району площею 0,096 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Спільним малим підприємством «Артікс» у 2012 року [PERSON] виготовлена технічна документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку для будівництва жилого будинку, господарських будівель та споруд площею 0,0959 га по [ADDRESS]. 31 липня 2012 року [PERSON] виданий Державний акт [NUMBER] на право власності на земельну ділянку площею 0,0959 га, яка розташована в [ADDRESS], кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER]. У відповідності до статті 96 Земельного кодексу України землекористувачі зобов'язанні не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів, дотримуватися правил добросусідства. Частина 1 статті 103 Кодексу закріплює обов'язок власників і землекористувачів використовувати землі відповідно до їх цільового призначення та завдавати якнайменше незручностей власникам та землекористувача сусідніх земельних ділянок, а саме необхідність вибору таких способів використання земельних ділянок, за яких власникам та землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається якнайменше незручностей. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У відповідності до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Так, під час розгляду справи, було призначено земельно-технічну експертизу, згідно висновків якої №318/16-22 від 28.02.2017р. встановлено, що розмір земельної ділянки, розташованої на території Підгороднянської сільської ради для ведення сільського господарська із кадастровим номером [NUMBER], якою користується [PERSON] і яка перебуває у її власності згідно Державного акту [NUMBER] від 29.12.1999р., площі земельної ділянки, яка вказана у Державному акті на право приватно власності на землю не відповідає. Розмір земельної ділянки по [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER], якою користується [PERSON] і яка перебуває у її власності згідно Державного акту серії [NUMBER] від 31.07.2012р., площі земельної ділянки, яка вказана у Держаному акті на право приватної власності на землю відповідає, однак зі зміщенням на земельну ділянку [PERSON] Фактичний порядок користування земельною ділянкою площею 3,38 га для ведення сільського господарства, яка розташована на території Підгороднянської сільської ради із кадастровим номером [NUMBER], яка належить [PERSON], Державному акту на право приватної власності на землю [NUMBER] від 29.12.1999р. та технічній документації із землеустрою на вказану земельну ділянку за 2008 рік не відповідає. Невідповідність полягає у накладенні земельної ділянки [PERSON] на земельну ділянку [PERSON], внаслідок чого земельна ділянка [PERSON] зменшена у площі її використання. Фактичний порядок користування земельною ділянкою площею 0,0959 га., розташованої по [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER], яка належить [PERSON], Державному акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 31.07.2012р. та технічній документації із землеустрою на вказану земельну ділянку за 2012 року відповідає, однак зі зміщенням земельної ділянки на земельну ділянку [PERSON] Таким чином, суд приймає до уваги Висновок експерта земельно-технічної експертизи від 28.02.2017р. №318/16-22 щодо підтвердження наявності накладки земельних ділянок та невідповідність фактичного порядку користування земельною ділянкою. Інші долучені представником відповідача висновки судових експертиз до уваги не беруться, оскільки дані експертизи були проведенні під час розгляду інших справ і питань, які не стосуються правовідносин у даній справі. Також, під час розгляду справи встановлено, що реєстрація земельної ділянки [PERSON] у державному земельному кадастрі проведена у 2009 році. Рішенням першої сесії Підгроднянської сільської ради від 19.06.2002р. затверджено генплан забудови кварталу між міським ДАІ і психлікарнею в розмірі 7,5 га. Рішенням Підгоронянської сільської ради №53 від 17.04.2003р. вирішено передати безкоштовно у власність земельну ділянку [PERSON], яка знаходиться в с. Підгороднє Тернопільського району площею 0,096 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Технічна документація із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку [PERSON] виготовлена лише у 2012 року СМП «Артікс». [PERSON] стала власником спірної земельної ділянки площею 0,0959 га, яка розташована в [ADDRESS], кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER] на підставі Державного акту [NUMBER] від 31.07.2012р. Як вбачається із Акту виносу в натуру червоних ліній і проведення розбивки контурів фундаментів будівель та споруд, що лише в 2006 році відбулись винесення в натурі червоних ліній забудовнику [PERSON] [ADDRESS], а в 2010 році змінено назву вулиці на Медична. У матеріалах справи відсутня будь-яка документація із землеустрою [PERSON] в період з 2003 по 2012 роках. Відповідно до ч. 3 ст. 116 ЗК України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян, одержання земельних ділянок внаслідок приватизації держаних і комунальних сільськогосподарських підприємства, установ та організацій, одержання земельних ділянок з земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Згідно з ч.ч. 6, 7 ст. 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подаюсь (лопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та і орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим, верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населені пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративної територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Аналіз наведених норм Земельного кодексу України свідчить про те, що у випадку передачі земельної ділянки у власність особі, в якої ця земельна ділянка не перебувала у користуванні, така передача здійснюється на підставі погодженого та затвердженого у встановленому законом порядку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, що не було дотримано [PERSON] при оформленні своїх прав на земельну ділянку, а суб'єктами землеустрою порушена процедура виготовлення, видача йому державного акту та проведення державної реєстрації спірної земельної ділянки. Порядок надання дозволу на розробку проекту відведення, його погодження та затвердження встановлено частинами 6-11 статті 118 Земельного кодексу України в редакції, чинній на момент виникненні: спірних правовідносин. В матеріалах справи відсутнє рішення органу місцевого самоврядування про надання згоди на розроблення проекту землеустрою щодо відведення, погодження та затвердження відповідної документації [PERSON] Отже, як встановлено матеріалами справи у 2003 році Підгороднянська сільська рада, безкоштовно надаючи земельну ділянку [PERSON] в рішенні сесії не зазначила, що спірна земельна ділянка надається їй в порядку відведення. Дану обставину упустило СМП «Артікс» при виготовленні документації із землеустрою [PERSON] Оформляючи [PERSON] у 2012 році державний акт на право власності на земельну ділянку та присвоюючи кадастровий номер, Управління держкомзему у Тернопільському районі не звернуло уваги, що документація із землеустрою щодо земельної ділянки площею 0,0959 га на ім'я [PERSON] не відповідала вимогам Земельного Кодексу України, Закону України «Про землеустрій» та «Тимчасовому порядку ведення державного реєстру, затвердженого наказом Держкомзему України №174 від 02.07.2003р., «Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку», затвердженої Наказом Державного комітету по земельних ресурсах №43 від 04.05.1999р., оскільки вказана земельна ділянка могла бути передана [PERSON] у власність на підставі проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а не на підставі технічної документації. Отже, вищенаведені обставини, приймаючи до уваги при цьому висновок судової земельно-технічної експертизи від 28.02.2017р. №318/16-22, свідчать про те, що оскільки [PERSON] при виготовленні документів, що дають право на виготовлення та реєстрацію державного акту проведено з порушенням чинного законодавства, а саме відсутності рішення органу місцевого самоврядування про надання, дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність та не дотримання з боку структурних підрозділів центру ДЗК Тимчасового порядку ведення державного реєстру земель, Порядку ведення Поземельної книги, а відтак і наявність перешкод позивачу [PERSON] у реалізації її права власності відносно своєї земельної ділянки, дають суду підстави зробити висновки для визнання недійсним Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого 31.07.2012р. [PERSON] на земельну ділянку площею 0,0959 га., розташовану по [ADDRESS], кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER], та відповідно і скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку площею 0,0959 га по [ADDRESS], кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER], власником якої є [PERSON]. Відповідно до п. 2 ст. 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, не визнання або оспорювання і статтею 3 ЦПК України надано право на звернення до суду за їх захистом. Як було встановлено в судовому засіданні, [PERSON] 03.08.2017р. написала заяву про надання згоду на зміну конфігурації земельної ділянки площею 0,0959 га, яка розташована в [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER] у зв'язку із зменшенням площі земельної ділянки до 0,0625 га. та звернулася до ФОП [PERSON] із заявою від 10.08.2017р. про виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 31.07.2012р. у зв'язку з зменшенням її площі до 0,0625 га. На замовлення [PERSON] було виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі площею 0,0625 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в [ADDRESS]. Згідно долученого до матеріалів справи Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 18.09.2017р., за [PERSON] зареєстроване право власності на земельну ділянку із кадастровим номером [NUMBER] площею 0,0625 га в [ADDRESS]. Таким чином, в зв'язку із зменшенням розміру своєї земельної ділянки [PERSON] усунула наявні позивачу [PERSON] перешкоди у користуванні, володінні та розпорядженням її земельною ділянкою. Державна реєстрація права власності на земельну ділянку площею 0,0959 га по [ADDRESS] за [PERSON], яка була проведена згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого 31.07.2012р. [PERSON] на земельну ділянку площею 0,0959 га., розташовану по [ADDRESS] скасована та 15 вересня 2017 року проведена державна реєстрація права власності на земельну ділянку площею 0,0625 га. Державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], який виданий 31.07.2012р. [PERSON] на земельну ділянку площею 0,0959 га., розташовану по [ADDRESS] не носить будь-яких правових наслідків як для неї, так і відносно позивача зокрема. Тому, приймаючи до уваги вищенаведене суд приходить до висновку, що права та охоронювані законом інтереси [PERSON] відповідачем [PERSON] не порушенні, а встановленні порушення вимог законодавства при реєстрації права власності на земельну ділянку площею 0,0959 га та видачі Державного акту від 31.07.2012р. [NUMBER] на право власності на земельну ділянку площею 0,0959 га в [ADDRESS], при істотній зміні обставин, які виникли під час розгляду справи в суді, а саме проведення відповідачем державної реєстрації права власності на меншу площу земельної ділянки та відсутності державного акту, як предмета оскарження, не можуть бути правовими підставами для задоволення позовних вимог. Згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати, які складаються із судового збору та витрат на проведення судової земельно-технічної експертизи позивачу не відшкодовуються. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed