Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-12 00:00:00

[PERSON] подала позов до [PERSON] [PERSON] про визнання за нею як спадкоємцем за заповітом [PERSON] права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та земельну ділянку за адресою: вул. Шевченка, 38, с. Черче Рогатинського району Івано-Франківської області. Обґрунтувала позов тим, що 11 березня 2014 року помер її родич [PERSON], який заповів їй усе своє майно. Йому належало на праві особистої приватної власності вищезазначене нерухоме майно, яке він набув до моменту одруження із [PERSON] [PERSON] Видання йому свідоцтв про право власності на це нерухоме майно 11.07.2012 та 17.12.2013 не змінює дати виникнення його прав. Вона прийняла його спадщину. З приводу оформлення спадщини звернулася в нотаріальну контору, однак їй було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину з тієї підстави, що нотаріусу не надано документи, які б підтверджували, що спадкове майно є особистою приватною власністю [PERSON], а не спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON]. О. [PERSON] [PERSON] заперечила проти позову повністю з тієї підстави, що була дружиною [PERSON] з 17.06.1992 до моменту його смерті. Нерухоме майно було набуте подружжям за час шлюбу, тому є їхньою спільною сумісною власністю. Окрім того, вона як інвалід має право на обовязкову частку у спадщині. Заслухавши пояснення позивача, представників сторін, показання свідків, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку про задоволення позову частково. Так, відповідно до копії свідоцтва про смерть серії 1-НМ № 185882 від 12 березня 2014 року [PERSON] помер 11 березня 2014 року. Згідно з копією заповіту від 27 січня 2014 року, посвідченого сільським головою с. Вербилівці, [PERSON] все своє майно заповів [PERSON]. Відповідно до довідки № 284 від 07 серпня 2014 року, виданої виконавчим комітетом Черченської сільської ради останнім постійним місцем проживання [PERSON], який помер 11.03.2014 було с. Черче вул. Шевченка, 38, Рогатинського району Івано-Франківської області. Заповіт від імені [PERSON] у виконавчому комітеті Черченської сільської ради не посвідчувався. [PERSON] на день смерті проживав сам. Згідно з копією витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 36887609 від 15.03.2014 спадкова справа [PERSON] заведена 15.03.2014. Відповідно до заяви приватному нотаріусу Рогатинського районного нотаріального округу [PERSON] про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину від 09 липня 2014 року [PERSON] прийняла спадщину [PERSON] Відповідно до заяви державному нотаріусу Рогатинської районної державної нотаріальної контори про прийняття спадщини від 06 травня 2014 року [PERSON] [PERSON] прийняла спадщину [PERSON] Згідно з копією свідоцтва про одруження № S92001671 [PERSON] та [PERSON] Евін, яка після одруження обрала прізвище [PERSON], одружилися 17 червня 1992 року в м. Стейтен Айленд, Нью-Йорк. На підставі повідомлення про виплату від 09.03.2001 Адміністрації соціального забезпечення (м. Балтимор, штат Меріленд, США) суд встановив, що [PERSON] [PERSON] є інвалідом. Відповідно до копії свідоцтва про народження № 156-93-061626 [PERSON] та [PERSON] Евін є батьками [PERSON] [PERSON], [INFO]. Окрім того, відповідно до копій свідоцтва про народження та актового запису про народження у [PERSON] було ще двоє дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Згідно з копіями витягу про державну реєстрацію прав № 34792321 від 11.07.2012 та свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 11.07.2012 [PERSON] належало на праві власності домоволодіння за адресою: вул. Шевченка, 38, с. Черче Рогатинського району Івано-Франківської області. Згідно з копією технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок № 38 по вул. Шевченка в с. Черче Рогатинського району Івано-Франківської області виданого ОКП «Івано-Франківське обласне бюро технічної інвентаризації» 20.06.2012, станом на 20.06.2012 до його складу входять: житловий будинок (літ. А) загальною площею 126,9 кв. м, вбиральня (літ. Б) загальною площею 1,7 кв. м, шопа (літ. В) загальною площею 7,3 кв. м, ворота № 1, огорожа № 2, криниця № 3, криниця № 4. Відповідно до копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 14791368 від 17.12.2013 за [PERSON] зареєстровано право власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд площею 0,2059 га, кадастровий номер 2624487201:01:002:0220, за адресою: вул. Шевченка, 38 с. Черче Рогатинського району Івано-Франківської області, на підставі свідоцтва про право власності від 17.12.2013. Приватний нотаріус Рогатинського районного нотаріального округу [PERSON] постановою від 18.10.2017 № 1090/02-31 відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок № 38 та господарські будівлі, земельну ділянку по вул. Шевченка в с. Черче Рогатинського району Івано-Франківської області у звязку з неподанням нею документів, що підтверджують право особистої приватної власності [PERSON] на це нерухоме майно. Вирішуючи питання щодо правового режиму вищезазначеного нерухомого майна, суд виходив з наступного. Відповідно до ст. 2 Закону України\~«Про державну\~реєстрацію речових\~прав на\~нерухоме майно\~та їх\~обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно з ч. 3\~ст. 3 цього Закону\~речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов'язкової реєстрації. Отже, державна реєстрація за [PERSON] права власності на житловий будинок 11.07.2012 і права власності на земельну ділянку 17.12.2013 не означає за замовчуванням, що саме в цей час він набув право власності на це нерухоме майно. Ця державна реєстрації може підтверджувати факт набуття цього нерухомого майна у власність, який відбувся швидше. Водночас згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивач не довела, що [PERSON] набув право власності на житловий будинок до моменту його державної реєстрації. Показання свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], підтверджують факт початку будівництва [PERSON] житлового будинку в с. Черче в середині 1980-х років та зведення «коробки» до моменту його виїзду в США у 1991 році та відповідно одруження з [PERSON] [PERSON] Водночас їхні показання, а також показання [PERSON], про те, що будівництво будинку було завершено до 1991 року, запис в технічному паспорту про рік побудови житлового будинку 1980, спростовується детальними, переконливими показаннями таких свідків як: [PERSON] про те, що в 1991 році вона проживала в с. Черче неподалік від будинку, який будував [PERSON] Памятає, що на час його виїзду в США у 1991 році будинок не був добудований у ньому були відсутні вікна, внутрішнє оздоблення, він був непридатний для проживання. Приїхавши в 1993 році із США, [PERSON] поштукатурив будинок, поклав підлоги та зробив в ньому опалення. В цей час він проживав у своєї цивільної дружини в с. Верхня Липиця. Після чого вона разом із своїм чоловіком продовжили ремонтні роботи (малювали підлоги, вікна, двері, стіни) і протягом їх проведення проживали в цьому будинку. На цей час в будинку не було водопостачання, сантехніки. Кошти на оплату ремонтних робіт їм передавала дочка [PERSON] [PERSON]. [PERSON] про те, що після заселення в будинок разом із своєю дружиною організували перекриття будинку бляхою, циклювання паркету, виконання інших внутрішніх ремонтних робіт, придбали кухню. [PERSON] про те, що вона проживала разом із [PERSON] в м. Бурштині без реєстрації шлюбу з 1988 року до 18 грудня 1991, коли він виїхав в США. Станом на дату виїзду [PERSON] в США будинок, який він будував, був не придатний для проживання це була «коробка», накрита шифером, без вікон та дверей, в підвалі якої росла трава. В серпні 1992 року в США [PERSON] одружився із [PERSON] ([PERSON] Евін). В грудні 1993 року [PERSON] приїхав в Україну та тимчасово відновив стосунки з нею ([PERSON] І.). В 1994 році після Різдвяних свят [PERSON] найняв працівників, які поштукатурили будинок, вставили вікна, підлоги тощо. Пізніше в цьому ж 1994 році в цей будинок заселилася сімя [PERSON]. Далі будинок був газифікований, електрифікований. Завершення будівництва здійснювалося за кошти [PERSON] ([PERSON] [PERSON]), яка отримала значну суму страхової виплати в США. [PERSON] про те, що проживає неподалік будинку [PERSON] в с. Черче. Станом на дату його виїзду в США будівництво будинку не було завершено, в будинку ніхто не проживав. Її дочка [PERSON] з своїм чоловіком і дитиною першими почали проживати в цьому будинку з осені 1994 року і водночас продовжувати виконувати в ньому будівельні роботи. Також факт завершення будівництва до 1991 року спростовується такими документами: Довідкою Черченської сільської ради народних депутатів № 237 від 03.03.1994, виданою [PERSON], про те, що він побудував хату і йому потрібно видати технічні умови на виготовлення проектної документації на житловий будинок. Довідкою Рогатинської дільниці Калуського відділення ПАТ «Івано-Франківськгаз» № 17 від 24.07.2018 про те, що газифікація житлового будинку [PERSON] в с. Черче проведена 26.05.1994. Згідно з ч. 1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). За встановлених обставин житловий будинок, право власності на який було зареєстровано за [PERSON] 11.07.2012, був спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON] [PERSON] Архівним витягом з протоколу № 21 засідання виконавчого комітету Рогатинської міської ради народних депутатів Івано-Франківської області від 30 жовтня 1978 року підтверджується надання дозволу [PERSON] на будівництво індивідуального житлового будинку на зареєстрованій земельній ділянці на території Черченської сільської ради народних депутатів. Згідно з дозволом № 81 від 16 листопада 1978 року на право виконання будівельних робіт, виданим районним архітектором, [PERSON] було дозволено приступити до будівництва одноповерхового індивідуального житлового будинку в с. Черче. Отже, відповідно до вимог п. 5 ч. 1 ст. 57 СК України земельна ділянка як набута [PERSON] за час шлюбу внаслідок приватизації земельної ділянки, що перебувала у його користуванні, була його особистою приватною власністю. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно з ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З огляду на те, що житловий будинок був спільною сумісною власністю подружжя [PERSON], а земельна ділянка особистою приватною власністю [PERSON], [PERSON] [PERSON] має право на обовязкову частку у спадщині [PERSON] як непрацездатна вдова, [PERSON] успадкувала частку розміром 7/16 житлового будинку (1/2 частка [PERSON] зменшена на обовязкову частку [PERSON] [PERSON] розміром 1/16) та частку розміром 7/8 земельної ділянки (1/1 частка [PERSON] зменшена на обовязкову частку [PERSON] [PERSON] розміром 1/8). На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд покладає судовий збір на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial