Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-18 00:00:00

[PERSON] пред'явила позов до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 08.06.1996 року у Погірцівській сільській Раді народних депутатів Самбірського району Львівської області (актовий запис № 3). В обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що вони з відповідачем розійшлися у 2004 році та впродовж 14 років не проживають разом, шлюбно- сімейних відносин не підтримують та їй невідомо, де він на даний час проживає. Зазначила, що після фактичного припинення сімейних відносин між ними, відповідач не піклувався про неї та їхню доньку, не брав участі у її вихованні, жодної матеріальної допомоги не надавав. За цей час вони з відповідачем стали чужими людьми, вона втратила до нього почуття поваги та любові, спільного господарства вони з ним не вели і не ведуть, відтак вважає, що подальше спільне подружнє життя і перебування з відповідачем в зареєстрованому шлюбі суперечитиме її інтересам. За таких обставин просить суд шлюб розірвати. Під час судового розгляду позивачка [PERSON] позов підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, наполягла на його задоволенні. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання, що вбачається із оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, у судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив, у встановлений судом строк відзив не подав, відтак це не перешкоджає вирішенню спору в порядку ч.1 ст. 280 ЦПК України, оскільки позивачка проти цього не заперечує. Заслухавши пояснення позивачки, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Із свідоцтв про шлюб та про народження відомо, що сторони зареєстрували шлюб 8 червня 1996 року у Погірцівській сільській Раді народних депутатів Самбірського району Львівської області (актовий запис № 3), від якого мають повнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а. с. 5, 6). Згідно пояснень позивачки відомо, що сторони припинили подружні відносини у 2004 році, більше чотирнадцяти років проживають окремо, де на даний час проживає відповідач їй невідомо, спільного господарства разом не ведуть. При таких обставинах суд дійшов висновку, що примирення між сторонами не можливе, їх сім'я розпалася остаточно, а шлюб існує формально. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Статтею 112 Сімейного кодексу України встановлено, що під час розгляду справи про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 цього Кодексу, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Ураховуючи наведене, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, і тому право позивачки підлягає захисту шляхом задоволення позову про розірвання шлюбу.

Outcome: approved