Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-25 00:00:00

Акціонерне товариство «Альфа-Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги, що 16.12.2019 року [PERSON] звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим було укладено Угоду про надання кредиту №501217506. Зазначає, що відповідно до умов вищевказаного Договору, Позивач (за Договором - Кредитор) зобов`язується надати Відповідачеві (за Договором - Позичальникові) кредит у сумі 200 000,00 грн. Відповідно до умов Договору, Відповідач зобов`язується в порядку та на умовах, що визначені Договором повертати Кредит, виплачувати проценти за користування Кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Договором та Додатком № 1 до нього - Графіком погашення кредиту. Також 16.12.2019 р. між позивачем та [PERSON] (далі - Відповідач) було укладено Оферту на укладання угоди про надання кредиту №501217506, обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії (далі - Кредитний договір). Відповідно до Кредитного договору №501217506 від 16.12.2019 відповідач отримав «Кредит готівкою» . Позивачем встановлена фіксована процентна ставка за кредитом в розмірі 15,00 %. Кредит надано відповідачу строком на 36 місяців. Банк свої зобов`язання за Кредитним договором від 16.12.2019 виконав, надавши відповідачу кредит на умовах та у строки вказані договором, однак відповідач у порушення взятого на себе зобов`язання, не здійснював повернення кредиту та відсотків за користування кредитом, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість. Станом на 06.04.2021 року відповідач має прострочену заборгованість у розмірі 263 372,37 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 186,330,55 грн., заборгованість за відсотками -29480,53 грн., комісія 47,561,29 грн. У зв`язку з вищевикладеним, просить суд стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість в розмірі 263 372,37 грн. та судовий збір в сумі 3950,59 грн. У судове засідання представник позивача АТ «Альфа-Банк» не з`явився, будучи повідомленим про місце, день та годину слухання справи належним чином, однак до позовної заяви додав заяву у якій підтримав позовні вимоги та в разі неявки в судове засідання відповідача, не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника банку та винесення заочного рішення судом. У судове засідання відповідач [PERSON] повторно не з`явився, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, через оголошення на офіційній сторінці веб-порталу судової влади України, про що є відомості в матеріалах справи. Причини своєї неявки суду не повідомив та не подав у встановлений судом строк відзив на позов. Статтею 280 ЦПК України передбачено, що у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, а також якщо відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України, про що постановлено відповідну ухвалу. Зупинення і поновлення провадження у справі не здійснювалося. Заходів спрямованих на забезпечення доказів та позову не вживалося. Частиною 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних в суду матеріалів. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши подані представником позивача документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 16.12.2019 року між позивачем та [PERSON] було укладено Оферту на укладання угоди про надання кредиту №501217506, обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії (далі - Кредитний договір) (а.с.6). Із розрахунків заборгованості за кредитним договором встановлено, що відповідач [PERSON] станом на 06.04.2021 року має прострочену заборгованість у розмірі 263 372,37 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 186,330,55 грн., заборгованість за відсотками -29480,53 грн., комісія 47,561,29 грн.(а.с.11). Крім цього, представником позивача долучено копію паспорта відповідача [PERSON] яка завірена підписом останнього (а.с.9-10). Також суду надано копію виписок по особовим рахункам [PERSON] з 16.12.2019 року по 06.04.2021 року за договором №501217506 станом на 12.05.2021 року. з даними про усі операції проведеними за його банківськими картками (а.с.12-19). Крім цього, представником позивача долучено документи які підтверджують повноваження банку та його представника (а.с.20-29). Відповідно до ч.4 ст. 42 Конституції України держава захищає права споживачів. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у п.6 ч.1 ст.3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 12, ч. 1 ст. 13, ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст.ст.633,634ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом ст.1056-1 ЦК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Позивач виконав свої зобов`язання за Договором, надавши Відповідачу кредит у встановленому Договором розмірі, а відповідач порушив умови Договору щодо повернення кредиту та сплати відсотків у встановлені Договором строки та порядку, а також ст. ст. 526, 530, 553, 554, 1049, 1054 ЦК України, а тому позов підлягає до задоволення. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати понесені у вигляді судового збору. На підставі ст. ст. 526, 530, 549, 553, 554, 1049, 1054 ЦК України,

Outcome: approved