Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-19 00:00:00

[PERSON] Михайло-Володимир [PERSON] (далі Заявник) в липні 2016 року звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, а саме: диплому серія Ю №849772 від 01 березня 1976 року виданого Бучацьким радгосп - технікумом; виписки з рішення протоколу 5 сесії 18 скликання Магдалівської сільської [PERSON] депутатів трудящих від 03 травня 1983 року, виданоїархівним відділом Підволочиської РДА за №639 від 19 листопада 2014 року; довідки №274 від 19 листопада 2014 року, виданої Підволочиським районним комунальним трудовим архівом, щодо нарахування заробітної плати у КСП «ім. Б.Хмельницького» згідно книг обліку трудового стажу за 1978-1987, 1990-1999 роки; індивідуальних відомостей про застраховану особу сформованих та виданих 16 березня 2016 року управлінням пенсійного фонду України у Підволочиському район згідно форми ОК-5, за №ОК ЗО:[NUMBER]. В обґрунтування заявлених вимог покликається, на те, що згідно паспортних даних Заявник значиться як «[PERSON] [PERSON]», [INFO]. При оформленні документів на призначення пенсії по віку були виявлені помилки у його імені, а саме помилково зазначено імя «Михайло», замість «Михайло-Володимир». Внести виправлення в кадрові та бухгалтерські документи зараз не має можливості (що підтверджується випискою із історичної довідки №638 від 19 листопада 2014 року), що перешкоджає реалізації оформлення пенсійного забезпечення та не дає змоги працівникам пенсійного фонду безперешкодно провести нарахування пенсії. У звязку із зазначеним вище, для реалізації своїх законних прав та інтересів у Заявника виникла необхідність звернення до суду для встановлення факту належності зазначених правовстановлюючих документів. У судовому засіданні Заявник заяву підтримав з підстав, викладених у ній, просить заяву задовольнити. Представники заінтересованих осіб Лановецького обєднаного Управління пенсійного фонду України у Тернопільській області, Підволочиського районного державного архіву, Бучацького коледжу Подільського державного аграрно-технічного університету, будучи належним чином повідомленими про дату і час розгляду справи, у судове засідання не зявилися, від представника архівного відділу Підволочиської районної державної адміністрації надійшла заява, згідно якої просить розглянути справу у його відсутності, заявлені вимоги визнає у повному обсязі. Заслухавши пояснення заявника, свідків, та дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що заява ґрунтується на встановлених законом підставах. Згідно з паспортом громадянина України серії МС №649885, виданим 20 березня 2000 року Підволочиським РВ УМВСУ в Тернопільській області, карткою фізичної особи платника податків,та свідоцтвом про народження серії І-УР №842777, виданим 17 травня 1960 року Скалатським р/б ЗАГС Тернопільської області, Заявник зазначений як [PERSON] Михайло-Володимир [PERSON], [INFO]. Відповідно до диплома серії Ю №849772, [PERSON] в 1972 році поступив в Кременецький сільськогосподарський технікум МСГУССР і в 1976 році закінчив повний курс Бучацького радгоспу-технікуму МСГУССР за спеціальністю «Агрономія». Реєстраційний №864/76. Відповідно до архівної довідки, виданої Бучацьким коледжем Подільського державного агро-технічного університету №46 від 22 червня 2016 року [PERSON] дійсно навчався в Бучацькому радгоспі-технікумі з 01 вересня 1972 року (наказ №185 від 22.08.1972 р.) по 01 березня 1976 року (наказ №77 від 01.03.1976 р.) за денною формою навчання по спеціальності «Агрономія», здобув кваліфікацію агронома-організатора із врученням диплому з відзнакою Ю-№849772. [PERSON] Михайло-Володимир [PERSON] навчався в Бучацькому радгоспі-технікумі як [PERSON]. Відповідно виданий диплом [PERSON] і провести зміни в дипломі неможливо. Згідно примітки до вказаної довідки Наказом Міністерства АПК України №371 від 18 грудня 1998 року Бучацький радгосп-технікум перейменовано на Бучацький державний аграрний коледж; наказом по Подільському державному аграрно-технічному університеті №125 від 19 липня 2006 року Бучацький державний аграрний коледж реорганізовано на Бучацький коледж Подільського ДАТУ. Згідно з Випискою із історичної довідки сільськогосподарської артілі ім. Дімітрова колгоспу «ім. Богдана Хмельницького», село Магдалівка Підволочиського району, виданої Підволочиським районним державним архівом №638 від 19 листопада 2014 року, сільськогосподарська артіль імені Дімітрова с. Магдалівка була організована на основі протоколу загальних зборів членів колгоспу від 28 серпня 1949 року. Дана артіль існувала без змін до 1959 року до обєднання артілів ім. Дімітрова села Магдалівка та ім. Богдана Хмельницького села Теклівка, які прийняли назву колгосп ім. Б. Хмельницького з центральною садибою у с. Магдалівка. У 1996 році усі колгоспи реорганізувались у колективні сільськогосподарські підприємства (КСГП). У 2000 році КСГП «ім. Б. Хмельницького» реорганізувалось у ПАП «Злагода» (Протоколи загальних зборів не збереглись). Довідка видана на підставі фонду №93. Довідкою №274 від 19 листопада 2014 року, виданою Підволочиським районним комунальним трудовим архівом, підтверджується факт перебування [PERSON] членом колгоспу ім. Б. Хмельницького с.Магдалівка з червня 1972 року по вересень 1972 року, з липня 1978 по грудень 1987 року, з грудня 1990 року по грудень 1999 року, дана інформація співпадає із записами у його трудовій книжці колгоспника УКР №1217291, заповненою 03 травня 1983 року, індивідуальними відомостями про застраховану особу Форма ОК-5, витяг сформовано Управлінням пенсійного фонду України у Підволочиському районі за №ОК ЗО:[NUMBER] та довідкою про заробіток, який враховується при обчисленні пенсії КСГП ім. Б.Хмельницького с. Магдалівка, виданою Підволочиським районним комунальним трудовим архівом 19 листопада 2014 року №274. З виписки із рішень протоколу 5 сесії 18 скликання Магдалівської сільської ради депутатів трудящих від 03 травня 1983 року, вбачається, що [PERSON] обраний головою Магдалівської сільської ради народних депутатів, увільнивши його від обовязків заступника голови виконкому сільської ради. Довідка видана на підставі фонду №78, справа №513, арк. 28. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні підтвердили факт перебування [PERSON] членом колгоспу ім. Б. Хмельницького с. Магдалівка по грудень 1987 року, а також обрання його головою Магдалівської сільської ради народних депутатів у 1983 році. Таким чином, судом встановлено невідповідність записів імені заявника у правовстановлюючих документах, виданих на його імя. Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає заяви про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно із ч. 2 ст. 214 ЦПК України при виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, суди зобовязані враховувати висновки Верховного Суду України. Крім того, відповідно до вимог ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобовязані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України. В п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року з наступними змінами «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» розяснено, що заяви про встановлення із зазначених підстав факту належності особі вироку або рішення суду, квитка про членство в обєднанні громадян, військового квитка, посвідчення до ордена або медалі, паспорта, чи свідоцтв, що їх видають органи реєстрації актів громадянського стану, та інших документів, що посвідчують особу, не підлягають розгляду в порядку, передбаченому главою 37 ЦПК, оскільки ці питання вирішуються органом, який видав документ. Судами також не встановлюється тотожність особи. Разом з тим, на підставі п.6 ст. 273 ЦПК суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у звязку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в звязку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Враховуючи наведене, а також те, що встановлення факту належності правовстановлюючих документів, відповідатиме інтересам заявника та забезпечить реалізацію його законних прав, суд приходить до переконання, що заяву слід задовольнити, встановити факт належності Заявнику правовстановлюючих документів. На підставі наведеного,

Outcome: approved