Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-02 00:00:00

[PERSON] пред`явив до [PERSON] позов про визнання за ним права на земельну частку (пай) розміром 2,52 га в умовних кадастрових гектарах без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, яка розташована на території Купновицької сільської ради Самбірського району Львівської області, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) ЛВ 14 № 965, виданого [PERSON] 22 квітня 1997 року та зареєстрованого в книзі записів сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) за №197, виданого на підставі розпорядження Самбірської районної державної адміністрації № 254 від 17.04.1997 року та права на земельну частку (пай) розміром 1,92 га в умовних кадастрових гектарах без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, яка розташована на території Купновицької сільської ради Самбірського району Львівської області, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) ЛВ 14 № 1006, виданого [PERSON] 22 квітня 1997 року та зареєстрованого в книзі записів сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) за №238, виданого на підставі розпорядження Самбірської районної державної адміністрації № 254 від 17.04.1997 року в порядку спадкування за заповітом після смерті його батька [PERSON] , який помер [INFO] . У обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] посилався на те, що після смерті його батько [PERSON] , яка помер [INFO] , відкрилася спадщина, до складу якої входила вказані земельні частки (паї). Після смерті батька, він, позивач, як спадкоємець за заповітом, звернувся до Самбірської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину із-за того, Сертифікат на право приватної власності на землю (середню земельну частку) втратив чинність, так як в ньому не вказана назва колективного сільського господарства. Позивач [PERSON] в підготовче засідання не з`явився, подав заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив справу заслухати у його відсутності. Відповідач [PERSON] у підготовче засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності та визнання позову. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно зі\~ ст.\~200\~ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу. Відповідно до ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. До ухвалення судового рішення у зв`язку з визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Із свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (актовий запис 15) відомо, [PERSON] померла [INFO] (а.с.9). Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого подружжя шлюб між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований 10 червня 1947 року виконавчим комітетом Купновицької сільської ради Самбірського району Львівської області, про що складено актовий запис №3 (а.с.11). [PERSON] належало право на земельну частку (пай) площею 2,52 га в умовних кадастрових гектарах без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, яка розташована на території Купновицької сільської ради Самбірського району Львівської області, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) ЛВ 14 № 965, виданого [PERSON] 22 квітня 1997 року та зареєстрованого в книзі записів сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) за №197, виданого на підставі розпорядження Самбірської районної державної адміністрації № 254 від 17.04.1997 року (а.с.18-19,20). Відповідно до ч. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Згідно ст. 524 ЦК Української РСР, який був чинний на час відкриття спадщини, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. За правилами ст. 525 цього Кодексу часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим -\~день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. Відповідно до ст.ст. 548 та 549 ЦК Української РСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Отже, внаслідок смерті [PERSON] відкрилася спадщина на право на земельну частку (пай) розміром 1, 31 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки на місцевості, розташовану на території с. Верхівці Самбірського району Львівської області, яку фактично прийняв її чоловік [PERSON] , який до дня смерті дружини проживав разом з нею і вступив у володіння майном спадкодавця. Із свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (актовий запис 5) відомо, [PERSON] помер [INFO] (а.с.12). Згідно заповіту,посвідченого 10.03.2000 року секретарем Купновицької сільської ради за реєстровим №28 [PERSON] на випадок своєї смерті заповів усе своє майно,де б воно не було і з чого б не складалось, своєму сину [PERSON] (а.с.17). Самбірська державна нотаріальна контора відмовила спадкоємцю за заповітом [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті батька [PERSON] з посиланням на те, що поданий ним, позивачем, сертифікат на право приватної власності на землю (середню земельну частку) втратив чинність, так як в ньому не вказана назва колективного сільського господарства ( а. с. 16). У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ч. 2 ст. 14 Конституції України та ч. 2 ст. 1 Земельного Кодексу України, право власності на землю гарантується, це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до Закону. Згідно п. 17 розділу Х «Перехідних положень» Земельного кодексу України сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Відповідно до роз`яснень, які викладені у п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю (пункт 17 розділу X «Перехідні положення» ЗК). Згідно ст. 1225 Цивільного кодексу України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Ураховуючи наведене, право позивача на спадкове майно підлягає захисту шляхом визнання за ним права на спадкове майно за заповітом, а саме права на земельні частки (паї) розміром 2,52 та 1,92 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки на місцевості, розміщені на території Купновицької сільської ради Самбірського району Львівської області та . Отже, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved