Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-23 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] в якому просить визнати за нею в порядку спадкування за заповітом після померлого [INFO] [PERSON] право на завершення приватизації та здійснення державної реєстрації земельної ділянки площею 0,60 га, що призначена для ведення особистого підсобного господарства та передана у приватну власність [PERSON] на підставі рішення Квасівської сільської ради Горохівського району Волинської області від 28 грудня 1993 року №15.1. Мотивує свій позов тим, що [INFO] помер її батько [PERSON] після смерті якого відкрилась спадщина на все належне йому майно зокрема й на вищевказану земельну ділянкц на які спадкодавець не встиг завершити процедуру приватизації та зареєструвати право власності. Оскільки процедура приватизації не завершена, нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Як наслідок позивач не може оформити спадкові права, на земельну ділянку шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину, хоча належним чином прийняла спадщину. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явився, проте подали до суду письмову заяву в якій просять справу розглядати у їх відсутності, позовні вимоги підтримують повністю, просили їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явився, в письмовій заяві до суду позов [PERSON] визнає повністю, та не заперечує у його задоволені. Дослідивши позовну заяву та додані до неї документи, приходжу до наступного висновку. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ч.1 ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. А відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно з свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 04 серпня 2009 року, [PERSON] помер [INFO] (а.с.8) Довідкою Квасівської сільської ради Горохівського району Волинської області від №515 стверджується, що спадкоємцями майна за заповітом після смерті спадкодавця є позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] (а.с.9). В матеріалах спадкової справи заведеної по смерті спадкодавця міститься копія заповіту від 03.04.2001 року зареєстрованого в реєстрі за №16, посвідченого секретарем Квасівської сільської ради, яким спадкодавець [PERSON] заповів усе належне йому майно де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось дочці [PERSON] . Рішенням Квасівської сільської ради Горохівського району Волинської області від 28 грудня 1993 року №15.1 [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,60 га для особистого підсобного господарства. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 16 жовтня 2020 року №408/02-31 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на не приватизовану вище вказану земельну ділянку у зв`язку із тим, що [PERSON] не подала документи на оформлення спадщини в повному обсязі. Із матеріалів справи встановлено, що позивач [PERSON] є дочкою та спадкоємцем за заповітом померлого [INFO] [PERSON] , яка прийняла спадщину та вступила у фактичне володіння майном шляхом догляду за житловим будинком та земельною ділянкою, а також оформила свої спадкові права на частину спадкового майна. Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Статтею 125 Земельного кодексу України встановлено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Перехідними положеннями Земельного кодексу України визначено, що рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до декрету КМУ від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку. Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 350/67/15-ц, та Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 17 квітня 2019 року у справі № 723/1061/17 про можливість визнання в порядку спадкування права на завершення приватизації земельної ділянки, якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Якщо видача державного акта на право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування, до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] , прийняла спадщину за заповітом. Успадкувавши спадкове майно, вона успадкувала право на завершення приватизації, яке мав за життя спадкодавець, але в установленому порядку не може завершити процедуру приватизації та зареєструвати своє право на спадкове майно. За таких обставин, суд вважає, що позивач, прийнявши спадщину після смерті спадкодавця, набула право на спадкування усіх прав та обов`язків, що належали останньому, включно із правом на завершення приватизації земельної ділянки, у зв`язку з чим, вважаю, позовні вимоги в цій частині обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Outcome: approved