Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-21 00:00:00

[PERSON] звернулася суду з позовом до ТОВ «ФК «Паріс», в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 92368, вчинений 16 листопада 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. про стягнення з неї на користь відповідача заборгованість у сумі 30251,74 гривень. Позов обґрунтовує тим, що 23.11.2013 між нею та ПАТ «Дельта Банк» укладено кредитний договір № 010-07873-281113. 23.04.2020 між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Паріс» укладено договір відступлення права вимоги № 2230/К. Про відступлення права вимоги на підставі вище укладених договорів їй не було відомо. 16.11.2020 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С., вчинено виконавчий напис № 92368. У відповідності до оскаржуваного виконавчого напису сума повної заборгованості складає 30251,74 грн., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 18781,30 грн.; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 9845,44 грн.; строкова заборгованість за штрафами і пенями становить 1125,00 грн.; за вчинення виконавчого напису 500,00 грн. Договір між позивачем та ПАТ «Дельта Банк» укладався 28 листопада 2013 року строком на 36 місяців і останній платіж який повинна була здійснити позивач ще в листопаді 2016 року, тоді як оскаржуваний виконавчий напис було посвідчено в 2020 році, за період стягнення з 23.04.2020 по 23.04.2020. Таким чином оскаржуваний виконавчий напис був здійснений з порушенням строків позовної давності, оскільки тіло кредиту у розмірі 18781,30 грн. встановлюється за період з грудня 2013 року по грудень 2016 року, що значно перевищує позовну давність. 02 грудня 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Безмагоричних Микитою Андрійовичем на підставі заяви відповідача, винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (ВП № 63786662). На підставі виконавчих документів з заробітної плати постійно вираховувалась частина на сплату за даними виконавчими провадженнями. 10 грудня 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Безмагоричних М.А. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, на підставі якої з позивача утримуються грошові кошти із заробітної плати за місцем роботи ЗКПМЕ «Запоріжелектротранс». 11 грудня 2020 приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Безмагоричних М.А. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, на підставі якої з позивача утримуються грошові кошти із пенсії. Посилаючись на те, що заборгованість не була безспірною, пропущено строк позовної давності, у нотаріуса були відсутні законні підстави для видачі виконавчого напису. На підставі викладеного просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 92368 вчинений 16.11.2020 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. Ухвалою суду від 21.12.2020 позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача - приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Безмагоричних Микиту Андрійовича. 20.01.2021 на адресу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від [PERSON] надійшло клопотання про витребування доказів. Ухвалою суду від 28.01.2021 клопотання [PERSON] про витребування доказів задоволено. 01.02.2021 на адресу суду від приватного виконавця Безмагоричних М.А. надійшла копія кредитного договору укладеного між [PERSON] та ПАТ «Дельта Банк» 28.11.2013. У судове засідання від [PERSON] надійшло клопотання про проведення судового засідання без її участі, просить позов задовольнити. Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні ним правовідносини. Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною першою ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. 16.11.2020 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем було вчинено виконавчий напис щодо стягнення заборгованості з [PERSON] на користь ТОВ «ФК Паріс», заборгованість за кредитним договором №010-07873-281113 від 23.11.2013, укладеного з ПАТ «Дельта Банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору Відступлення прав вимоги за кредитними договорами 2230/К від 23.04.2020 року є ТОВ «ФК «Паріс». Строк платежу за кредитним договором №010-07873-281113 від 23.11.2013 настав. Строк, за який провадиться стягнення за період з 23 квітня 2020 по 23 квітня 2020 року. Сума заборгованості складає 30251,74 грн, у тому числі; прострочена заборгованість за сумою кредиту 18781,30 грн.; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом 9845,44 грн.; строкова заборгованість за штрафами і пенями 1125,00 грн.; за вчинення виконавчого напису 500,00 грн. Даний виконавчий напис набирає чинності 16 листопада 2020 року. Зареєстровано в реєстрі за №92368 (а.с.12). 02.12.2020 приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Безмагоричних М.А. на підставі заяви відповідача, винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 63786662. 10 грудня 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Безмагоричних М.А. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, на підставі якої з позивача утримуються грошові кошти із заробітної плати за місцем роботи ЗКПМЕ «Запоріжелектротранс» (а.с.18). 11 грудня 2020 приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Безмагоричних М.А. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, на підставі якої з позивача утримуються грошові кошти із пенсії (а.с. 7). Вчинення виконавчого напису нотаріусом регулюється ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, який набрав чинності 07 березня 2012 року. Так, відповідно до ст.87 Закону України «Про нотаріат» від 02 вересня 1993 року для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. За змістом ст. 88 Закону України «Про нотаріат» від 02 вересня 1993 року нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи: підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.п. 1.1, 3.1, 3.2, 3.3, 3.4, 3.5 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Відповідно до пункту 1 Переліку для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Відповідно до пункту 2 Переліку для одержання виконавчого напису з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Отже, суд має встановити, що банком нотаріусу надано всі необхідні документи, що підтверджують безспірність заборгованості, наявність доказів належного направлення та отримання позивачем письмової вимоги про усунення порушень.Такого правового висновку дійшов Верховний Суд України у справі №6-158цс15 від 20 травня 2015 року. Слід зазначити, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження того, що позивач отримував від відповідача письмову вимогу про усунення порушень за кредитним договором, у зв`язку з чим він був позбавлений можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості або оспорити вимоги ТОВ «ФК Паріс», або ж виконати їх, що не може свідчити про безспірність суми, пред`явленої до стягнення. Таким чином, [PERSON] не отримувала вимоги про можливе стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса. Нотаріусом, в свою чергу, не було перевірено отримання такої вимоги позивачем, що унеможливило подання нотаріусу обґрунтованих заперечень, щодо вчинення виконавчого напису або письмової згоди. Виконавчий напис приватного нотаріуса оспорюється, зокрема, у тому числі і з мотивів його вчинення з порушенням строку, встановленого статтею 88 Закону України «Про нотаріат» Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» та підпунктами 3.1, 3.3 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій передбачено, що якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Тобто інший строк давності для вчинення виконавчого напису нотаріуса повинен бути прямо передбачений саме законом, і не може бути змінений домовленістю сторін. Разом з тим відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Строк для звернення до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису в контексті застосування положень статті 88 Закону України «Про нотаріат» безпосередньо пов`язаний із позовною давністю, встановленою ЦК України. Фактично законом визначено, що строк для звернення до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису є таким самим, що й позовна давність для звернення до суду. Таким чином, різниця у правовій природі цих строків не має значення у цьому контексті. Тому і загальний строк для звернення до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису становить три роки. 23.11.2013 між [PERSON] та ПАТ «Дельта Банк» був укладений кредитний договір №010-07873-281113. За даним договором банк надає [PERSON] як Позичальнику грошові кошти (кредит) у тимчасове платне користування на поточні потреби, а Позичальник, тобто [PERSON] зобов`язується повернути наданий кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісії за надання та обслуговування кредиту, а також здійснити всі інші платежі за кредитом відповідно до цього Договору. Договір був укладений у 2013 році та до цього часу, що не спростовано відповідачем, Публічним акціонерним товариство «Дельта Банк» та відповідачем письмової вимоги стосовно позивача не направлялося. У разі несвоєчасного вжиття відповідачем заходів, строк позовної давності вважається пропущений. Кредитним договором не встановлений інший строк позовної давності, а отже до вказаних правовідносин застосовується загальна позовна давність - три роки з дня виникнення права вимоги (Постанова Великої Палати Верховного Суду від 02.07.2019 справа №916/3006/17). Згідно п. 3.4 гл. 16 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу, тобто з дня, коли стягувач (кредитор) дізнався або повинен був дізнатися про те, що його право на належне виконання зобов`язання боржником порушено. Строк, пропущений стягувачем навіть з поважних причин, не може бути поновлений нотаріусом. Пропуск стягувачем строку давності не позбавляє його права на звернення до суду з відповідним позовом. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Оскільки відповідно до умов договору погашення кредиту, процентів та інших платежів повинно здійснюватися позичальником частинами кожного місяця, початок позовної давності для стягнення цих платежів обчислюється з моменту (місяця) невиконання позичальником кожного із цих зобов`язань. Вчиняючи виконавчий напис нотаріус не пересвідчився у тому, що з дня виникнення права вимоги по вказаному кредитному договору минуло більше трьох років. Період стягнення у виконавчому написі зазначено з 23.04.2020 по 23.04.2020, тоді як кредитний договір між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» укладався у 2013 році, однак, заборгованість стягується з 23.04.2020 по 23.04.2020. На переконання суду, у даному випадку оспорюваний виконавчий напис не міг бути вчинений, оскільки заявлені вимоги за строк, що перевищує строк позовної давності, з дня виникнення права вимоги, минуло більше трьох років, що виходить за трирічних строк, чим порушені норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, а отже на час вчинення виконавчого напису, з дня виникнення у відповідача права вимоги, минуло більше трьох років, що є правовою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Окрім того, як вказував Верховний Суд у постанові №158/2157/17 від 15.04.2020, підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постанова набрала законної сили з моменту проголошення. Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 16.11.2020, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. За таких обставин, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням діючого законодавства, тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, отже позовні вимоги підлягають задоволенню. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» відповідно до положень ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 840,80 грн. Відповідно до ч. 7 ст. 158 ЦПК України, заходи забезпечення позову у виді зупинення стягнення за оскаржуваним виконавчим написом продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Outcome: approved