Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-12 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з позовом до Хорошеозерської сільської ради Борзнянського району Чернігівської області, в якому просять суд постановити рішення про тлумачення заповіту, а саме: що за своїм змістом заповідальне розпорядження [PERSON], яка померла 27.11.2014 року, у заповіті, який складався 22.03.2001 року, зареєстрований в реєстрі Хорошеозерської сільської ради за № 19, в частині волевиявлення спадкодавця про передачу [PERSON] прав на належний їй сертифікат серії ЧН № 0244956 на земельний пай, що розташований на території Хорошеозерської сільської ради, слід вважати таким, що стосується передачі права власності спадкодавця на земельні ділянки, що були отримані нею за життя і право власності на які підтверджується державними актами на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 050226 від 12.07.2005 року та ЧН № 073644 від 09.06.2005 року, а також в частині волевиявлення спадкодавця про передачу [PERSON] прав на належний їй сертифікат серії ЧН № 0244955 на земельний пай, що розташований на території Хорошеозерської сільської ради, слід вважати таким, що стосується передачі права власності спадкодавця на земельні ділянки, що були отримані нею за життя і право власності на які підтверджується державними актами на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 050225 від 12.07.2005 року та ЧН № 073645 від 09.06.2005 року. В своїх доводах в обгрунтування позову позивачі посилаються на те, що після смерті 27.11.2014 року [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй майно за її заповітом, в якому вона зробила заповідальне розпорядження, що стосується передачі у спадщину [PERSON] прав на належний їй сертифікат серії ЧН № 0244956 на земельний пай, що розташований на території Хорошеозерської сільської ради,, а також про передачу [PERSON] прав на належний їй сертифікат серії ЧН № 0244955 на земельний пай, що розташований на території Хорошеозерської сільської ради. Однак, коли вони, як спадкоємці за заповітом [PERSON], звернулись до нотаріальної контори з метою прийняття спадщини, і в тому числі зазначених земельних ділянок, їм було повідомлено про відмову у видачі відповідних документів, оскільки майно, що вказане спадкодавцем у її заповіті, не підтверджується тим документом, що вказаний в цьому заповіті. Тобто, за життя спадкодавець не виправила відомості про документи, якими посвідчуються її права на земельні ділянки. Зазначене спонукало позивачів з метою захисту своїх прав та інтересів звернутись до суду з метою тлумачення заповіту з підстав, що визначені ст.213 ЦК України . Вони вважають, що за своїм змістом розпорядження спадкодавця були спрямовані на те, щоб спадкоємці (позивачі) отримали у власність земельні ділянки, на які у спадкодавця на момент складання заповіту були права, що підтверджувались сертифікатами. Однак, пізніше, коли спадкодавець отримала на підставі сертифікатів державні акти на земельні ділянки, вона не внесла до заповіту відповідних змін. В судове засідання з розгляду позову сторони не з`явились і просили суд провести розгляд даної справи без їх участі в судовому засіданні з урахуванням згоди сторін на вказані у позові вимоги. Дослідивши письмові докази, долучені до справи, суд дійшов висновку, що позов є правомірним і є необхідні та достатні підстави для його задоволення. Так, в судовому засіданні встановлено, що позивачі [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину, яка відкрилась за заповітом [PERSON], яка померла 27.11.2014 року. Під час оформлення правовстановлюючих документів на земельні ділянки виникла потреба в доведенні приналежності прав власника у спадкодавця на земельні паї, що вказані нею в заповіті з посиланням на сертифікати на земельні паї. Так зі змісту заповіту [PERSON] від 22.03.2001 року вбачається, що волевиявлення спадкодавця було спрямоване на передачу [PERSON] прав на належний їй сертифікат серії ЧН № 0244956 на земельний пай, що розташований на території Хорошеозерської сільської ради, а також на передачу [PERSON] прав на належний їй сертифікат серії ЧН № 0244955 на земельний пай, що розташований на території Хорошеозерської сільської ради. З урахуванням змісту документів, наданих суду, а саме: довідок відділу Держземагенства у Борзнянському районі № 04-02 від 16.07.2015 року, по фактах отримання [PERSON] замість сертифікатів державних актів про право власності на земельні ділянки, змісту наданих суду особистих документів позивачів на підтвердження їх прав як спадкоємців, суд погодився з обґрунтованістю таких тверджень позивачів, що: за своїм змістом заповідальне розпорядження [PERSON], яка померла 27.11.2014 року, у заповіті, який складався 22.03.2001 року, зареєстрований в реєстрі Хорошеозерської сільської ради за № 19, в частині волевиявлення спадкодавця про передачу [PERSON] прав на належний їй сертифікат серії ЧН № 0244956 на земельний пай, що знаходиться на території Хорошеозерської сільської ради, слід вважати таким, що стосується передачі права власності спадкодавця на земельні ділянки, що були отримані нею за життя і право власності на які підтверджується державними актами на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 050226 від 12.07.2005 року та ЧН № 073644 від 09.06.2005 року, а також в частині волевиявлення спадкодавця про передачу [PERSON] прав на належний їй сертифікат серії ЧН № 0244955 на земельний пай, що знаходиться на території Хорошеозерської сільської ради, слід вважати таким, що стосується передачі права власності спадкодавця на земельні ділянки, що були отримані нею за життя і право власності на які підтверджується державними актами на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 050225 від 12.07.2005 року та ЧН № 073645 від 09.06.2005 року. Відповідно до ст. 213 ЦК України зміст правочину може бути витлумачений стороною (сторонами). На вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину. При тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів. Згідно з ст. 1256 ЦК України тлумачення заповіту може бути здійснене після відкриття спадщини самими спадкоємцями. На підставі ст.ст. 213, 1256 ЦК України,

Outcome: approved