Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-17 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 400 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття та аліменти в розмірі 400 гривень на утримання сина [PERSON], [INFO] до закінчення ним навчання. Відповідач [PERSON] позов визнав повністю. Під час розгляду справи по суті позивачка [PERSON] свої позовні вимоги підтримала повністю, просить їх задовільнити, на збільшенні розміру аліментів не наполягає. Позивачка пояснила, що діти проживають спільно з нею, син [PERSON] навчається у Львівському Національному університеті на денній державній формі начання. Зі слів [PERSON], вона має постійне місце роботи у Теслугівській сільській раді Радивилівського району, але отримуваної заробітної плати на утримання дочки та навчання сина їй не вистачає. Відповідач [PERSON] позов визнав повністю, суду пояснив, що з позивачкою та дітьми разом не проживає. На даний момент він немає постійного місця роботи, є здоровим. Взявши до уваги пояснення сторін, дослідивши докази по справі, суд вважає, що позовна заява підлягає до задоволення зі слідуючих підстав. 23.08.2016 року рішенням Радивилівського районного суду Рівненської області розірвано шлюб між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] (а.с.6). Згідно досліджених письмових доказів, діти позивачки та відповідача проживають разом з матірю в селі Теслугів Радивилівського району (а.с.9). Позивачка [PERSON] має постійне місце роботи, ї дохід за період вересня 2016-лютого 2017 року становив 10\~265 гривень(а.с.7). Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181,ч.1 ст.184 Сімейного Кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. [PERSON] є студентом денного відділення механіко-математичного факультету Львівського національного університету імені [PERSON](а.с.8). Таким чином, беручи до уваги дослідженні письмові докази щодо батьківства відповідача до його повнолітнього сина та навчання останнього у вищому навчальному закладі , вважаючи на норми ч.1 ст.199 Сімейного кодексу України, суд приходить до висновку про наявність у відповідача обовязку щодо утримання свого сина. Згідно до ч.1 ст.199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні донька чи син продовжують навчання і у звязку із цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати таку допомогу. Приймаючи рішення про стягнення з позивача суд виходить з положення ч.1 ст.11 Цивільного процесуального кодексу України про те, що суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог. Відповідно до пункту 3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», звільняються від сплати судового збору під час розгляду цивільної справи позивачі у справах щодо стягнення аліментів. Норми ч.3 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України вказують, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Згідно п.1 ч.1 ст. 367 Цивільного процесуального кодексу України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved