Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-18 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON], третя особа Бердянський міський відділ УДМС України в Запорізькій області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, вказуючи, що вона є власником 9/20 частин житлового будинку [ADDRESS] на підставі договору дарування від 24.09.2015 року. Після укладення договору [PERSON], який був членом родини попереднього власника, залишається зареєстрованим у спірному житловому приміщенні, що чинить їй перешкоди у здійсненні нею права користування та розпорядження належним їй на праві власності житловим будинком, оскільки реєстрація відповідача впливає на розмір оплати за комунальні послуги та призводить до неможливості оформити субсидію. Просила визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловою квартирою [ADDRESS] [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про слухання справи повідомлена належним чином. Представник позивача просив розглянути справу у відсутності [PERSON] Представник позивача - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився. Про слухання справи повідомлений згідно абзацу 5 ч. 5 ст. 74 ЦПК України. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився без поважних причин. Заслухавши представника позивача, свідка, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Із копії договору дарування від 24.09.2015 року (а.с. 6), копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 24.09.2015 року (а.с. 7) видно, що [PERSON] є власником 9/20 частин житлового будинку [ADDRESS] Згідно повідомлення Бердянського МВ УДМС України в Запорізькій області від 11.05.2016 року (а.с. 20) та довідки вуличного комітету № 22 від 26.01.2016 року(а.с. 8) видно, що відповідач зареєстрований у спірному житловому приміщенні. Відповідно до ст. ст. 317, 319, 321 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Тому право члена сім'ї власника квартири користування цим житлом існує лише за наявності у власника права приватної власності на це житло. Оскільки житлові права членів сім'ї власника житла є похідними від прав власника цієї квартири, то припинення права власності особи на квартиру припиняє право членів сім'ї на користування цією квартирою. Таким чином, лише члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом у відповідності до вимог закону. При цьому приміщення, яке вони мають право займати, визначається самим власником. Поясненнями свідка [PERSON] встановлено, що відповідач без поважних причин не проживає у спірному житловому приміщенні, він не був і не є членом сім'ї нового власника - позивача по справі, тому їх правовідносини не регулюються ст. 156 ЖК України. Відповідач з новим власником не вирішував питання про користування житловою площею, а відтак між ними не виникли житлові правовідносини. Відповідно до положень ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що відповідач чинить перешкоди позивачу у здійсненні ним права користування та розпорядження належними йому на праві власності 9/20 частинами житлового будинку [ADDRESS] тому ці перешкоди слід усунути шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування спірним жилим приміщенням.

Outcome: approved