Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-18 00:00:00

[PERSON] П . звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою , що втратила право на користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації , посилаючись на те , що згідно договору купівлі продажу від 20 серпня 1999 року вона є власником житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами по вулиці Заводській , 4 в м. Володимирі - Волинську . В будинку який належить їй на праві власності зареєстрований відповідач [PERSON], який більше трьох років з жовтня 2011 року без поважних причин не проживає. в ньому . Він вибув на інше місце проживання в с. Заріччя , Володимир - Волинського району . Житловим будинком не цікавиться . Комунальні послуги не сплачує . Згідно рішення Володимир - Волинського міського суду від 06 грудня 2011 року шлюб між сторонами розірваний . Згідно поданої позовної заяви , просить задовольнити її вимоги , визнати [PERSON] таким , що втратив право на користування житловим приміщенням в будинку № 4 по вулиці Заводській в м. Володимирі - Волинську та зняти з реєстрації . [PERSON] звернувся до суду із зустрічним позовом до [PERSON] уточнивши вимоги про визнання житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами спільною сумісною власністю подружжя , визнання права власності на ? частку житлового будинку , пославшись на те , що з 10 серпня 1991 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі . 06 грудня 2011 року шлюб між ним та [PERSON] згідно рішення Володимир - Волинського міського суду був розірваний . Після розірвання шлюбу [PERSON] змусила його піти з спірного житлового будинку, заявивши , що будинок в якому вони проживали під час перебування у шлюбі належить відповідачці на праві особистої власності , на підставі укладеного ще до шлюбу договору дарування . Вказані обставини за час шлюбу та після його розірвання , не викликали в нього сумнівів , а тому до суду з позовними вимогами про поділ спільного майна подружжя він не звертався . З надісланих матеріалів судом за позовом [PERSON] до нього про визнання втративши право на жиле приміщення та зняття з реєстрації за місцем проживання в житловому будинку по вулиці Заводській № 4 в м. Володимирі - Волинську йому стало відомо , що спірний житловий будинок придбано відповідачкою [PERSON] в період їхнього шлюбу до припинення шлюбних відносин , а саме 20 серпня 1999 року на підставі договору купівлі - продажу будинку , посвідченого нотаріусом Володимир - Волинської державної нотаріальної контори . Зазначений будинок придбаний ними за спільні кошти подружжя , в період шлюбу 1991-2011 років . Крім того , під час шлюбу ними була збільшена житлова площа в будинку . [PERSON] не визнає його права на частку у спірному будинку . Він приходить до попереднього свого місця проживання . Інтересу до будинку не втратив . Там знаходяться його речі . В селі Заріччя , Володимир - Волинського району він доглядає хворого батька . В суді [PERSON] та його представник позовну заяву підтримали , просять її задовольнити, визнати житловий будинку з надвірними будівлями і спорудами по вулиці Заводській ,4 в м. Володимирі - Волинську спільною сумісною власністю подружжя , визнання права власності на ? частку житлового будинку , пославшись на наведені обставини та обставини зазначені в зустрічній позовній заяві та заяві про уточнення позовних вимог . В позові [PERSON]П про визнання його таким , що втратив право на користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації просить відмовити . В судове засідання 19 серпня 2015 року [PERSON] повторно не зявилася , хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена в установленому порядку . До суду не надіслала заяви про причини неявки в судове засідання . А також не зявився [PERSON] Суд вважає , що вони в судове засідання не зявилася без поважних причин . Справу можливо розглянути у їх відсутність на підставі наявних документів . Заслухавши пояснення [PERSON] , його представника , перевіривши матеріали справи , суд приходить до висновку , що позовна заява [PERSON] підлягає до задовольнити . Позовна заява [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою , що втратила право на користування житловим приміщенням в житловому будинку , який знаходиться в місті Володимирі Волинську , по вулиці Заводській ,4 Волинської області та зняття з реєстрації до задоволення не підлягає . Судом встановлено , що сторони з 10 серпня 1991 року перебували у зареєстрованому шлюбі . 06 грудня 2011 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] згідно рішення Володимир - Волинського міського суду був розірваний . Після розірвання шлюбу [PERSON] змусила його піти з спірного житлового будинку, заявивши , що будинок в якому вони проживали під час перебування у шлюбі належить відповідачці на праві особистої власності , на підставі укладеного ще до шлюбу договору дарування . Від шлюбу сторони мають неповнолітню дочку , [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 405 ч.2 ЦК України особа втрачає право на користування жилим приміщенням , у разі його відсутності без поважних причин понад один рік , якщо інше не встановлено договором або законом . [PERSON]П не надала суду доказів того , що [PERSON] був відсутній у спірному будинку понад встановлені строки, передбачені ст. 405 ЦК України без поважних причин , або ж вибув на постійне місце проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті. Із пояснень [PERSON] та його представника вбачається , що [PERSON]П змусила його піти проживати до батьків в с. Заріччя , оскільки між сторонами , з вини позивача по первісному позову часто виникали сварки , всякого роду непорозуміння . Він доглядає хворого батька . Інтересу до будинку не втратив . Там маються його речі . Він не вибув на постійне місце проживання . Судом встановлено , що за час спільного проживання , перебуваючи в шлюбі сторони за спільні кошти 20 серпня 1999 року придбали спірне будинковолодіння . Він як співвласник будинку по вулиці Заводській , 4 в м. Володимирі - Волинську не позбавлений права користування жилим приміщенням . Договір купівлі - продажу посвідчений нотаріусом Володимир - Волинської державної нотаріальної контори Волинської області . Відповідно до ст. 22 Кодексу про шлюб та сімю України ( в редакції 1969 року ) майно , нажите подружжям за час шлюбу , є його спільною сумісною власністю . Кожен з подружжя має рівні права володіння , користування і розпорядження цим майном . Відповідно до ст. 22 Кодексу про шлюб та сімю України ( в редакції 1969 року ) майно , яке належало кожному з подружжя до одруження , а також одержання ним під час шлюбу в дар або в порядку успадкування , є власністю кожного з них. Згідно ст. 60 СК України майно , набуте подружжям за час шлюбу , належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності . В суді [PERSON] та його представник пояснили , що будинок сторонам належить на праві спільної сумісної власності і підтверджується наданими ними доказами ( договором купівлі продажу будинку , технічним паспортом , будинковою книгою , рішенням Володимир - Волинського міського суду про розірвання шлюбу ). Відповідно до вимогст.ст.63,70 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння ,користування і розплодження майном . У разі поділу майна , що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя , частки майна дружини та чоловіка є рівними , якщо інше не встановлено договором між ними або шлюбним договором , що узгоджується з ст. ст . 368 , 369,370 ЦК України . В судовому засіданні встановлено , що будь які договора між сторонами щодо часток обєктів спільної сумісної власності не встановлювалися , а відтак їх частки є рівними . Суд вважає , що позовні вимоги [PERSON] знайшли своє підтвердження в судовому засіданні і вони підлягають до задоволення .

Outcome: approved