Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-20 00:00:00

[PERSON] звернулася з зазначеним позовом до суду до [PERSON], Вільненської сільської ради Тарутинського району Одеської області, відділу Держгеокадастру у Тарутинському районі Одеської області про визнання недійсним Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 511568 виданого [PERSON] та скасування право власності на земельну ділянку площею 0,2500 га, кадастровий номер 5124781700:02001:0087, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: вул. Леніна, 70 в с. Вільне Тарутинського району Одеської області, посилаючись на те, що під час виготовлення Державного акту була допущена технічна помилка, зокрема будинок, який розташований під № 70 по вулиці Леніна в с. Вільне Тарутинського району Одеської області значиться за нею, а не за [PERSON] Позивач до судового засідання не з'явилась, надала суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутність, на позові наполягає. Представник Вільненської сільської ради Тарутинського району Одеської області в особі її голови [PERSON] та представник Держгеокадастру у Тарутинському районі [PERSON] до судового засідання не з'явилися, надали суду заяви про згоду з позовними вимогами позивача та просили розглядати справу у їх відсутності. Ці обставини відповідають вимогам ч.2 ст.158 ЦПК України. В зв'язку з цим в силу положень ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, якщо це не суперечить закону або не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Так, на підставі рішень Вільненської сільської ради Тарутинського району Одеської області 18 сесії ХХІ скликання від 02.02.1994 року № 18/3 та 27 сесії № 209-V від 02.11.2009 року відповідач [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,2500 га, кадастровий номер 5124781700:02001:0087, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: вул. Леніна, 70 в с. Вільне Тарутинського району Одеської області, що підтверджується виданим на його імя Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 511568, який зареєстрований у Книзі записів державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за 011053400629 від 29.12.2010 року (а.с. 9). Як зясувалось пізніше, під час виготовлення зазначеного Державного акту була допущена технічна помилка, а саме будинок під № 70 по вулиці Леніна в с. Вільне Тарутинського району Одеської області значиться за позивачем тобто [PERSON]І, що підтверджується довідкою Вільненської сільської ради Тарутинського району Одеської області № 498/0217 від 10.05.2016 року (а.с. 10). Фактично геодезичні вимірювання і контури земельної ділянки, зазначених у Державному акті, який виданий відповідачу [PERSON] співпадають з розміром і конфігурацією земельної ділянки, наданої для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташованих по вулиці Леніна, 70 в с. Вільне Тарутинського району Одеської області, що належить [PERSON] У звязку з допущеною помилкою позивач не в змозі належним чином оформити спадщину, яка відкрилась після смерті її чоловіка [PERSON], померлого 28.05.2007 року (а.с. 6,7). Частиною 2 ст. 158 ЗК України встановлено, що виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб. За змістом п.п.1.15 «Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі», затвердженої наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 04 травня 1999 року №43, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 04 червня 1999 року за №354/3647 (далі Інструкція) розробку технічної документації зі складання державного акта на право власності на земельну ділянку або на право постійного користування земельною ділянкою здійснюють суб'єкти господарювання, які отримали ліцензії на провадження господарської діяльності щодо проведення землевпорядних робіт, або територіальні органи земельних ресурсів. Вказаною Інструкцією не передбачено можливості внесення змін у Державний акт шляхом його виправлення. Отже, для того щоб внести зміни у Державний акт, його слід визнати недійсним та зобов'язати проектну організацію, яка була первісним розробником технічної документації із землеустрою, повторно провести всі обміри та виготовити нову технічну документацію. Відповідно до п.3.3. Інструкції порядок ведення книги записів реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування землею, договорів оренди землі, встановлюється наказом Держкомзему України. Указом Президента України «Про державне агентство земельних ресурсів України» від 08 квітня 2011 року установлено, що Державне агентство земельних ресурсів України є правонаступником Державного комітету України із земельних ресурсів. Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року № 703 «Про затвердження Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень і Порядку надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно» державну реєстрацію прав шляхом внесення записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно проводять орган державної реєстрації прав та нотаріус, як спеціальний суб'єкт, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно. Орган державної реєстрації прав проводить державну реєстрацію права власності та інших речових прав на нерухоме майно за місцем розташування такого майна. Для проведення державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно одним з необхідних документів є рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Відповідно до ч.1 ст.79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об'єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно зі ст.16 Закону України «Про Державний земельний кадастр» земельній ділянці відомості про яку внесені до Державного земельного кадастру, присвоюється кадастровий номер, який скасовується лише у разі скасування її державної реєстрації. У відповідності з п.60 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 року №1051, запис у Поземельній книзі скасовується (поновлюється) Державним кадастровим реєстратором на підставі рішення суду. При зазначених обставинах, суд вважає за можливе визнати недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 511568 виданий на імя [PERSON] та скасувати право власності [PERSON] на земельну ділянку площею 0,2500 га, кадастровий номер 5124781700:02001:0087, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: вул. Леніна, 70 в с. Вільне Тарутинського району Одеської області. Враховуючи викладене,

Outcome: approved