Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-08 00:00:00

[PERSON] мотивував вимоги тим, що 12.12.2012 року із відповідачем уклав договір № 156227 від 12.12.2012 року строкового банківського вкладу (депозиту) «Вклад «Ощадний» строком на 370 днів зі сплатою 16% річних і до каси банку вніс кошти в сумі 80\~000 грн., що підтверджується квитанцією № 1373. 14.12.2012 року він частково зняв суму депозиту в розмірі 79\~000 грн. і залишив на рахунку 1000 грн., проте касовий документ йому не був виданий, лише при розгляді справи № 127/5589/13-ц за його позовом відповідач надав копію заяви на видачу готівки (квитанції) від 14.12.2012 р. № 543, яка була оформлена з порушенням п. 3.12 глави 3 розділу ІV Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні, оскільки без печатки банку і з підписом іншої особи, а не [PERSON] В цей самий день він поповнив вклад на суму 79\~000 грн., 18.12.2012 року поповнив вклад на суму 79\~000 грн., 21.12.2012 року поповнив вклад на суму 79\~000 грн., 25.12.2012 року поповнив вклад на суму 79\~000 грн., що оформлялось додатковими договорами до договору банківського вкладу, проте квитанції відповідачем були видані лише відповідно до договорів від 14.12.2012 р. та 18.12.2012 р. Проте позивач вважає, що додаткові договори від 21.12.2012 р. та від 25.12.2012 р. є належними первинними документами, що підтверджують факт внесення коштів на депозитний рахунок. 04.01.2013 року та 29.01.2013 року відповідач частково повернув суму вкладу 2\~650 грн. та 4\~650 грн., а всього 7300 грн., тому залишок неповернутого вкладу становить 72\~700 грн. 12.02.2013 року він звернувся до відповідача з вимогою повернути кошти і розірвати договір, однак відповідач безпідставно відмовив в поверненні коштів і прострочив виконання договору починаючи з 19.02.2013 року. Відповідно до ст.ст. 625, 629, 1058, 1060 ЦК України, Закону України «Про захист прав споживачів» просив стягнути з відповідача 72\~700 грн. неповернуту суму вкладу, 10\~468,80 грн. проценти за користування коштами, 1846,38 грн. 3% річних від простроченої суми, 508,90 грн. суму інфляції за весь час прострочення. 03.10.2014 року позивач [PERSON] збільшив позовні вимоги і просив стягнути з ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» на його користь 72\~700 грн. суму неповернутого банківського вкладу (депозиту), 18\~233,94 грн. 16% річних за вкладом, а також відповідно до ст. 625 ЦК України 3% річних - 3\~334,24 грн. та інфляційні втрати 9741,80 грн., а всього 104\~009,98 грн. (а.с. 114-116 т. 1). В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позов, просив задоволити відповідно до заяви про уточнення позовних вимог, оскільки кошти дійсно були внесені [PERSON] на депозит, що підтверджується додатковими договорами, які є належними первинними документами. 21.12.2012 року і 25.12.2012 року квитанції [PERSON] не були видані, оскільки відбувся збій в програмному забезпеченні, проте банк зобов`язаний був зарахувати кошти на рахунок. Визнав, що [PERSON] по договорам від 12.12.2012 р., 14.12.2012 р., 18.12.2012, 21.12.2012 року поповнював рахунок на 79\~000 грн. і в цей самий день знімав кошти. Також визнав, що позивач 04.01.2013 року та 29.01.2013 року зняв з рахунку 7300 грн., тому залишок має становити 72700 грн. відповідно до останнього договору від 25.12.2012 року. Представник відповідача [PERSON] в судові засідання 04.06.2015 року, 09.07.2015 року не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у його відсутність не подав. Відповідно до ст. 224-226 ЦПК України суд провів заочний розгляд справи за згодою представника позивача. В попередніх судових засіданнях, зокрема 16.09.2014 року представник відповідача [PERSON] позов визнав частково, на суму 1214,28 грн., подав письмові заперечення (а.с. 102-103 т. 1). Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що 12.12.2012 року між ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» та [PERSON] був укладений договір банківського вкладу № 156227, відповідно до якого банк прийняв від вкладника грошові кошти в сумі 80 000 грн. на депозитний рахунок строком на 370 днів до 17.12.2013 року із сплатою процентної ставки 16 процентів річних. Дата укладення договору є датою внесення (надходження) грошових коштів на депозитний рахунок (а.с. 91-93 т. 1). В той самий день позивач [PERSON] вніс на депозитний рахунок №2620600153671 суму в розмірі 80\~000 грн., що підтверджується відповідною квитанцією № 1373 від 12.12.2012 року (а.с. 85 т. 1). Дані обставини визнані відповідачем і також підтверджуються випискою по особовому рахунку [PERSON] № 2620600153671 (а.с. 125-127 т.1). Таким чином, між сторонами виникли правовідносини щодо банківського вкладу, вони є зобов`язальними і регулюються нормами глав ст.ст. 47-49 ЦК України і спеціальними нормами глави 71 ЦК України. Згідно ст. 1058 ч. 1 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Договір банківського вкладу є реальним, оплатним договором і вважається укладеним з моменту прийняття банком від вкладника або третьої особи на користь вкладника грошової суми (вкладу). Відповідно до ч. 1 ст. 1059 ЦК України договір банківського вкладу укладається в письмовій формі. Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу із видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. У разі недодержання письмової форми договору банківського вкладу цей договір є нікчемним. Згідно з пунктом 1.4 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними та фізичними особами, затвердженого постановою Правління НБУ від 03.12.2003 р. № 516, залучення банком вкладів (депозитів) юридичних і фізичних осіб підтверджується: договором банківського рахунку; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадної книжки; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадного (депозитного) сертифіката; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею іншого документа, що підтверджує внесення грошової суми або банківських металів і відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. Відповідно до положень Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12 листопада 2003 року № 492 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 грудня 2003 року за № 1172/8493 (далі - Інструкція № 492), банки відкривають своїм клієнтам за договором банківського вкладу вкладні (депозитні) рахунки (пункт 1.8 Інструкції); договір банківського рахунку укладається в письмовій формі; один примірник договору зберігається в банку, а другий - банк зобов'язаний надати клієнту під підпис (пункт 1.9 Інструкції); письмова форма договору банківського вкладу вважається дотриманою, якщо внесення грошової суми на вкладний (депозитний) рахунок вкладника підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або іншого документа, що відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) і звичаями ділового обороту; у договорі банківського вкладу, зокрема, зазначаються: вид банківського вкладу, сума, що вноситься або перераховується на вкладний (депозитний) рахунок, строк зберігання коштів (за строковим вкладом), розмір і порядок сплати процентів або доходу в іншій формі, умови перегляду їх розміру, відповідальність сторін, умови дострокового розірвання договору тощо (пункт 1.10 Інструкції). Пункт 10.1 Інструкції № 492 передбачає порядок відкриття вкладних (депозитних) рахунків фізичним особам. Зокрема, після пред'явлення фізичною особою необхідних документів уповноважений працівник банку ідентифікує цю фізичну особу, після чого між банком і фізичною особою укладається в письмовій формі договір банківського вкладу; після укладення договору банківського вкладу фізична особа вносить або перераховує з іншого власного рахунку кошти на вкладний (депозитний) рахунок, після чого на підтвердження укладення договору банківського вкладу і внесення грошових коштів на вказаний рахунок банк видає фізичній особі ощадну книжку або інший документ, що її замінює і який видається згідно з внутрішніми положеннями банку. Пунктом 2.9 глави 2 розділу IV Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні, затвердженої постановою Правління НБУ від 01.06.2011 року № 174, передбачено, що банк (філія, відділення) зобов`язаний видати клієнту після завершення приймання готівки квитанцію (другий примірник прибуткового касового ордера) або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі. Квитанція або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі, має містити найменування банку (філії, відділення), який здійснив касову операцію, дату здійснення касової операції (у разі здійснення касової операції в післяопераційний час - час виконання операції або напис чи штамп «вечірня» чи «післяопераційний час»), а також підпис працівника банку (філії, відділення), який прийняв готівку, відбиток печатки (штампа) або електронний підпис працівника банку (філії, відділення), засвідчений електронним підписом САБ. Аналіз зазначених норм матеріального права дозволяє дійти висновку про те, що письмова форма договору банківського вкладу вважається дотриманою, якщо внесення грошової суми на вкладний (депозитний) рахунок вкладника підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або іншого документа, що відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) і звичаями ділового обороту. Зокрема, такий документ повинен містити: найменування банку, який здійснив касову операцію, дату здійснення касової операції (у разі здійснення касової операції в післяопераційний час - час виконання операції), а також підпис працівника банку, який прийняв готівку, та відбиток печатки (штампа) або електронний підпис працівника банку, засвідчений електронним підписом САБ. Так, в судовому засіданні було встановлено на підставі письмових доказів і з пояснень учасників процесу, що 12.12.2012 року на виконання договору банківського вкладу позивачем була внесена сума на його депозитний рахунок № 2620600153671 в розмірі 80 000 грн. і це підтверджено відповідною квитанцією № 1373 (а.с. 85). Згідно виписки по особовому рахунку [PERSON] № 2620600153671 за період з 12.12.2012 р. до 15.10.2014 р., сума 79\~000 грн. була повернута позивачу 14.12.2012 року і залишок на депозитному рахунку станом на 17.12.2013 року становить 1214,28 грн. з урахуванням відсотків (а.с. 125-127 т. 1). Оскільки відповідач не повернув кошти з депозитного рахунку після закінчення строку дії договору банківського вкладу дана сума підлягає стягненню на користь позивача відповідно до вимог ст. 1060 ЦК України. Пунктом 7.1 договору визначено, що будь-які зміни і доповнення до цього договору можуть бути здійснені тільки за згодою сторін у письмовій формі і є невід`ємною частиною даного договору. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що 14.12.2012 року та 18.12.2012 року між ним та ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» були укладені додаткові договори до договору банківського вкладу № 156227 від 12.12.2012 року, відповідно до яких він вносив на депозитний рахунок по 79\~000 грн., що підтверджується квитанціями № 2868 від 14.12.2012 р. та № 3919 від 18.12.2012 року. Разом з тим, в судовому засіданні представник позивача [PERSON] визнав, що кошти позивачем передавались в банк і повертались банком в той самий день, крім того, при розгляді справи Вінницьким міським судом Вінницької області № 127/5589/13-ц за позовом [PERSON] до ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» про визнання правочинів нікчемними судом було встановлено, що 14.12.2012 року і 18.12.2012 року кошти [PERSON] по 79\~000 грн. вносились і знімались, про що зазначено в рішенні від 05.11.2013 року, яке набуло чинності, тому дані обставини в силу ч. 1, 3 ст. 61 ЦПК України, не підлягають доказуванню (а.с.26-29 т. 1). Також судом було встановлено, що додатковий договір від 21.12.2012 року до договору банківського вкладу № 156227 від 12.12.2012 року та додатковий договір від 25.12.2012 року до договору банківського вкладу № 156227 від 12.12.2012 року є нікчемними. В задоволенні позову [PERSON] щодо повернення коштів в сумі 79\~000 грн. за нікчемним правочином було відмовлено, оскільки в матеріалах справи відсутні докази внесення коштів до каси банку (а.с. 26-29 т. 1). При розгляді даної справи позивачем [PERSON] також не було надано доказів внесення коштів на депозитний рахунок за договором від 21.12.2012 року та від 25.12.2012 року, що передбачено п. 10.1 Інструкції № 492, у виписці по особовому рахунку [PERSON] дані суми не відображені, тому слід дійти висновку, що між сторонами не було дотримано письмової форми при укладенні додаткових договорів до договору банківського вкладу від 12.12.2012 р. і дані договори є нікчемними в силу ч. 2 ст. 1059 ЦК України. При ухваленні рішення суд також приймає до уваги висновок Верховного Суду України щодо письмової форми договору банківського вкладу викладений в постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 29.10.2014 року у справі № 6-118цс14. Оскільки додаткові договори до договору банківського вкладу від 21.12.2012р., 25.12.2012 р. не містять відомостей щодо здійснення касових операцій і прийняття готівки працівником банку, суд вважає безпідставним твердження позивача про те, що додаткові договори від 21.12.2012 р. та від 25.12.2012 р. є належними підтверджуючими первинними документами внесення готівки до каси банку, тому вимоги позивача щодо повернення коштів в сумі 72\~700 грн. задоволенню не підлягають. Суд критично оцінює пояснення представника позивача [PERSON] - [PERSON] щодо видачі в січні 2013 року з депозитного рахунку коштів в сумі 7300 грн., оскільки сам представник повідомив, що [PERSON] не розписувався в даних квитанціях (а.с. 19, 20 т. 1), а представник відповідача заперечив факт видачі цих коштів позивачу. В зв`язку з наведеними обставинами є безпідставними позовні вимоги щодо стягнення процентів в сумі 18\~233,94 грн., 3% річних в сумі 3\~334,24 грн. та інфляційних втрат в сумі 9741,80 грн. Оскільки позов [PERSON] частково задоволений, проте при подачі позову 24.12.2013 року позивач не сплачував судовий збір, посилаючись на Закон України «Про захист прав споживачів», на підставі ст. 88 ЦПК України судовий збір в сумі 229,40 грн. слід стягнути з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved