Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-09 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON], в якому просить суд визнати за нею право власності на ? частину квартири [ADDRESS], загальною площею 40,8кв.м., житловою площею 25,9кв.м., яка в цілому складається з: житлова кімната - 1 - 13,1кв.м., 2- 12,8кв.м., кухня - 9,4кв.м. туалет - 0,9кв.м., коридор - 3,5кв.м., в порядку спадкування за заповітом після смерті доньки [PERSON], померлої [INFO], а також визнати за нею право власності на 1/3 частину квартири [ADDRESS], загальною площею 66,5кв.м., житловою площею 39,1кв.м., яка в цілому складається з житлових кімнат 1-17,1кв.м., 2-9,4кв.м., 3-12,6кв.м., ванна кімната 2,6кв.м., туалет 1,0кв.м., коридор 10,0кв.м., балкон (лоджія) 1,3кв.м., 2,8кв.м. В обґрунтування заявлених позовних вимог, позивачка посилається на те, що [INFO] померла її донька - [PERSON], про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м.Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління відкрита актова запис за №2652. Після її смерті, як зазначає позивачка, відкрилася спадщина у вигляді часток у квартирах за адресою: [ADDRESS], та [ADDRESS]. Позивачка вказує, що 1/4 частка квартири [ADDRESS] належала [PERSON] на підставі договору дарування від 26 травня 2007року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу та зареєстрованому в Реєстрі прав власності на нерухоме майно 04.06.2007 року, а 1/3 частка квартири [ADDRESS], належала їй на підставі свідоцтва про право власності №19-5287 від 10.04.1996 року, виданого УЖКГ виконкому Одеської міської ради, зареєстрованого у КП «ОМБТІ та РОН». Як зазначає позивачка, після смерті доньки, вона звернулася до Третьої Одеської державної нотаріальної контори та на підставі заповіту [PERSON] від 28 серпня 2009 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, яким вона заповіла їй усе своє майно, отримала спадщину у вигляді 1/4 частки квартири [ADDRESS] та 1/3 частки квартири [ADDRESS]. Також, позивачка вказує, що [PERSON] належала 1/4 частка квартири [ADDRESS] та 1/3 частки квартири [ADDRESS], які вона отримала після смерті [PERSON], померлого [INFO]. Свідоцтва про право на спадщину за законом були посвідчені державним нотаріусом Третьої Одеської державної нотаріальної контори 02 лютого 2008року та зареєстровані за №5.452, 5-455. Однак, позивачка зазначає, що Державним нотаріусом Третьої Одеської державної нотаріальної контори від 24.02.2014року були винесені постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій, у зв'язку з тим, що вищезазначене майно за [PERSON] не зареєстровано, у зв'язку з чим, [PERSON] була вимушена звернутися до суду із відповідними позовом. У судове засідання 10.06.2014року позивачка не з'явилась, про час та місце судового засідання повідомлена належним чином, надала до канцелярії суду заяву, в якій просила суд розглянути справу за її відсутності, а також зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити. У судове засідання 10.06.2014року відповідач не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, надав до канцелярії суду заяву, в якій зазначив, що він позов визнає у повному обсязі, а також просив суд розглянути справу за його відсутності. Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, [PERSON] є донькою [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження, яка наявна у матеріалах справи (а.с. 40). 14.09.1990року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON], після укладення шлюбу [PERSON] змінила прізвище на [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 40 на звороті). Від даного шлюбу, [INFO] у них народився син - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 74). [PERSON], яка є донькою позивачки, та [PERSON], який є чоловіком позивачки, за життя, на підставі договору дарування частини квартири від 26.05.2007року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованому в КП «ОМБТІ та РОН» 04.06.2007року номер запису: 584 в книзі: 619пр-111, належала в рівних частках кожному 1/2 частина двохкімнатної квартири, розташованої в [ADDRESS], загальною площею 40,8кв.м., житловою площею 25,9кв.м. (а.с. 10). Крім того, [PERSON], яка є донькою позивачки, та [PERSON], який є чоловіком позивачки, за життя, на підставі свідоцтва про право власності за №19-5287 від 10.04.1996року, виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради, на праві приватної спільної часткової власності належала 1/3 частка кожному квартири [ADDRESS] (а.с. 15). Право власності [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано в КП «ОМБТІ та РОН» 03.12.2007року (а.с. 15). [INFO] помер [PERSON], який є чоловіком позивачки та батьком [PERSON]. 02.02.2008року державним нотаріусом Третьої Одеської державної нотаріальної контори Сальніковою З.В. [PERSON] були видані свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частину ізольованої квартири під [ADDRESS], загальною площею 66,5кв.м., в тому числі житловою площею 39,1кв.м., та на ? частину ізольованої квартири під [ADDRESS], загальною площею 40,8кв.м., житловою площею 25,9кв.м. (а.с.6, 7). Зазначені свідоцтва зареєстровані в реєстрі за №5-455 та за №5-452. 28.08.2009року [PERSON] було складено заповіт, з якого вбачається, що все майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, та взагалі все те, що на день її смерті буде їй належати та на що вона за законом матиме право, заповідає [PERSON] (а.с.5). Зазначений заповіт був посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстровано в реєстрі за №1971. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER], актовий запис № 2652 від 13 березня 2013 року (а.с. 4). Після її смерті [PERSON] звернулася до Третьої Одеської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після померлої доньки - [PERSON]. 01.02.2014року державним нотаріусом Третьої Одеської державної нотаріальної контори Сальніковою З.В. [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] на 1/4 частки квартири [ADDRESS] та 1/3 частки квартири [ADDRESS]. Зазначене свідоцтво було зареєстровано в реєстрі за №5-193. Однак, постановами державного нотаріуса Третьої Одеської державної нотаріальної контори Сальнікової З.В. було відмовлено [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії = видачі свідоцтв про право на спадину за заповітом на 1/3 частку квартири під [ADDRESS], та на ? частку квартири під [ADDRESS], після смерті [PERSON], померлої [INFO], оскільки свідоцтва про право на спадщину за законом, видані 02.02.2008року державним нотаріусом Третьої Одеської державної нотаріальної контори за реєстровим №5-455 та №5-452 після померлого [PERSON] на ім'я [PERSON] не були зареєстровані у відповідних органах реєстрації нерухомого майна (а.с. 8, 9). Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Враховуючи, що після смерті [PERSON] його донька - [PERSON], яка була спадкоємцем першої черги за законом, своєчасно звернулася до Третьої Одеської державної нотаріальної контори та отримала свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частку квартири під [ADDRESS], та на ? частку квартири під [ADDRESS], але не встигла зареєструвати їх у відповідних органах реєстрації нерухомого майна, у зв'язку з чим, суд зазначає, [PERSON] прийняла спадщину у вигляді 1/3 частки квартири під [ADDRESS], та ? частки квартири під [ADDRESS], після смерті свого батька - [PERSON]. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин (ст. 1235 ЦК України). Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановлено ст. 1270 цього кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини. У судовому засіданні встановлено, що єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] є її мати - [PERSON], яка фактично спадщину прийняла шляхом своєчасного звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, що підтверджується копією спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON], яка була витребувана судом. Як зазначено у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Також ч.1,2 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до положень ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Задовольняючи позовні вимоги, суд приймає до уваги і те, що відсутність реєстрації права власності [PERSON] на 1/3 частину квартири під [ADDRESS], та ? частину квартири під [ADDRESS], призвела до неможливості [PERSON] оформити свої спадкові права щодо цієї квартири, а іншим шляхом окрім як шляхом звернення до суду його право захистити неможливо. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог. Оскільки позивачем не заявлені вимоги про відшкодування судових витрат, у суду відсутні підстави для покладання цих витрат на відповідачів.

Outcome: approved