Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-26 00:00:00

[PERSON], інтереси якої представляє за договором [PERSON], звернулась до суду з вищевказаним позовом. Позовні вимоги позивач мотивує тим, що 03.03.2016 р. помер її чоловік [PERSON] Спадкоємицею за законом після смерті чоловіка є лише позивачка, оскільки їх діти [PERSON] та [PERSON] в установлений законом строк відмовились від прийняття спадщини після смерті батька на користь позивачки. В установлений законом строк позивачка звернулась до Першої первомайської держнотконтори з метою отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті чоловіка, однак їй було відмовлено, оскільки право власності на житловий будинок № 11 по вул. Героїв Чорнобиля (стара назва 21 зїзду КПРС) в м. Первомайську Миколаївської області не зареєстровано. Тому просить позов задовольнити. Представник позивача в судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи без її участі; позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника Первомайської міської ради Миколаївської області; проти задоволення позову не заперечують. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до таких висновків. 07.02.1959 р. міським ЗАГС м. Первомайськ Миколаївської області було зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], прізвище дружини після реєстрації шлюбу «Ткаченко»; свідоцтво про одруження серії ІІ-ЯР № 801134. 03.03.2016 р. [PERSON] помер, свідоцтво про смерть серії І-ФП № 237751 від 04.03.2016 р. Згідно з договором від 14.07.1960 р., [PERSON] відповідно до рішення виконкому міської ради депутатів № 581 від 06.07.1960 р. було відведено земельну ділянку по вул. 21 зїзду площею 600 кв. м., для будівництва житлового будинку, сараю та вбиральні. Відповідно до довідки Первомайського МБТІ № 295 від 22.04.1967 р., згідно з рішенням виконавчого комітету Первомайського міської Ради народних депутатів трудящих від 23.12.1966 р. № 1006 і від 10.11.1967 р. № 112 домоволодінню [PERSON] по вул. 21 зїзду КПРС, 5, в порядку уточнення встановлено нову адресу: м. Первомайськ, вул. 21 зїзду КПРС, № 11. Постановою державного нотаріуса Першої Первомайської державної нотаріальної контори Миколаївської області від 06.10.2016 р., [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], який помер 03.03.2016 р., на житловий будинок № 11 по вул. Героїв Чорнобиля (стара назва 21 зїзду КПРС) в м. Первомайську Миколаївської області, у звязку з тим, що право власності на вказаний будинок не зареєстровано. Згідно з довідкою КП «ПМБТІ» № 639/06-01-06 від 05.09.2016 р., станом на 31.12.2012 р. право власності на житловий будинок, що розташований за адресою: вул. [PERSON] (21 зїзду КПРС) 11 в м. Первомайську Миколаївської області не зареєстровано. Відповідно до листа КП «ПМБТІ» № 602/04-02-03 від 22.12.2016 р. відомостей щодо прийняття в експлуатацію вищезазначеного житлового будинку немає. Відповідно до листа Першої первомайської державної нотаріальної контори Миколаївської області № 2520/02-14 від 08.11.2016 р., 14.07.2016 р. за заявою № 752 від [PERSON] про прийняття спадщини була заведена спадкова справа № 272/2016 після смерті 03.03.2016 р. [PERSON]. Також в спадковій справі містяться: заява № 847 від [PERSON] про відмову від спадщини, заява № 848 від [PERSON] про відмову від спадщини. Свідоцтво про право на спадщину не видавалось. Зазначене підтверджується матеріалами спадкової справи. Відповідно до ч. 1 ст. 1 ЦК України цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленню, майновій самостійності їх учасників. Згідно зі\~ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, та право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Статтею 1216 ЦК України\~встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до\~ст. 1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з приписами\~ст. 1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Статтею 1258 ЦК України встановлено, що \~спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини; відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною; відмова від прийняття спадщини може бути відкликана протягом строку, встановленого для її прийняття. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верхового суду України за № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»роз'яснено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. З роз'яснень, наданих Постановою Пленуму Верхового суду України за № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»вбачається, що особа яка не має змоги реалізувати своє право на отримання свідоцтва про право на спадщину у нотаріальному порядку набуває право на звернення до суду у порядку позовного провадження із вимогами щодо визнання права на спадщину. Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов'язки як забудовника входять до складу спадщини. Згідно з приписами\~ст. 60 ЦПК України\~кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~ст. 61 цього Кодексу. Відповідно до\~ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Ураховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що\~позивачка є єдиним спадкоємцем першої черги після смерті її чоловіка [PERSON], який збудував житловий будинок, але за життя у встановленому чинним законодавством порядку право власності на спірний будинок не зареєстрував;\~позивачка не має змоги реалізувати своє право на отримання свідоцтва про право на спадщину у нотаріальному порядку. Таким чином, позивач набула права на звернення до суду у порядку позовного провадження із вимогами щодо визнання права на спадщину. Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved