Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-14 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до Красилівської сільської ради Броварського району Київської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом. Позивач зазначала, що [INFO] померла її тітка [PERSON] . У встановлений законом строк позивач звернулася до Броварської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Після смерті тітки залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку, загальною площею 85,4 кв.м., з відповідними надвірними будівлями: прибудова, вбиральня, колонка, огорожа, ворота з хвірткою, що розташований за адресою: [ADDRESS] , земельної ділянки загальною площею 0,2311 га, кадастровий номер [NUMBER] , права на земельну ділянку, виданого Красилівською сільською радою Броварського району Київської області і зареєстрованого 17 липня 1996 року в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №25. Приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Єлістратовою С.В. винесено постанову від 15 листопада 2016 року про відмову у видачі позивачу [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документу на нього. Посилаючись на викладене, позивач просила суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] на житловий будинок, загальною площею 85,4 кв.м., з відповідними надвірними будівлями: прибудова, вбиральня, колонка, огорожа, ворота з хвірткою, що розташований за адресою: [ADDRESS] . В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. В судове засідання представник відповідача Красилівської сільської ради Броварського району Київської області не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Направили до суду листа про розгляд справи у відсутність представника, позовні вимоги визнали, не заперечували проти їх задоволення. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлено, що [INFO] померла тітка позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 14 березня 2016 року виконавчим комітетом Красилівської сільської ради Броварського району Київської області (а.с.9). За життя, а саме 01 жовтня 2008 року, [PERSON] було складено заповіт, яким вона заповідала [PERSON] , [INFO] , все майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалося, і взагалі, все те, що належатиме їй і на що за законом вона матиме право. Даний заповіт посвідчений секретарем Красилівської сільської ради Броварського району Київської області Нагібіною Р.Л. та зареєстрований в реєстрі за № 409. Заповіт є чинним, ніким не змінений, не скасований (а.с.10). 01 жовтня 2016 року за заявою [PERSON] приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Єлістратовою С.В. було видано три свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно, яке належало спадкодавцеві [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с.11,12). Проте, у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, загальною площею 85,4 кв.м., з відповідними надвірними будівлями: прибудова, вбиральня, колонка, огорожа, ворота з хвірткою, що розташований за адресою: [ADDRESS] , позивачу було відмовлено постановою приватного нотаріуса від 15 листопада 2016 року, у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно (а.с.13). Згідно із ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до вимог 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно облікової картки об`єкта погосподарського обліку на 2016-2020 року, головою домогосподарства, розташованого за адресою: [ADDRESS] , була [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с.14-15). Відповідно до технічного паспорта на житловий будинок, за адресою: [ADDRESS] , знаходиться житловий будинок, 1990 року побудови, позначений на плані літерою «А-1», загальною площею 85,4 кв.м., житловою площею 41,7 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами: прибудова «а», вбиральня «Б», колонка «К», огорожа «N», ворота з хвірткою - «N1» (а.с.16-21). Відповідно до довідки №462, виданої виконавчим комітетом Красилівської сільської ради Броварського району Київської області, що міститься в матеріалах спадкової справи №4/2016 до майна померлої [INFO] [PERSON] , остання до дня смерті була зареєстрована та проживала одна в [ADDRESS] (а.с.34). Згідно довідки КП КОР «Лівобережне бюро технічної інвентаризації» №ф-511445901 від 18.03.2016 р., інформація про реєстрацію права власності на житловий будинок [ADDRESS] за [PERSON] відсутня (а.с.40 зворотна сторона). Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13, погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку. На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985-1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали. Проте, незважаючи на внесення записів у погосподарські книги, більшість громадян своє право власності в БТІ не зареєстрували (не оформили). Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української PCP 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. При вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами \~ \~ \~ \~місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо. Виходячи зі змісту наведених нормативних актів, громадяни, які збудували житлові будинки до 5 серпня 1992 року, могли за умови прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями отримати правовстановлюючі документи на будинок, навіть якщо його споруджено самовільно (самочинно) на земельній ділянці, яка перебуває в їх законному користуванні або у приватній власності. За наявності відповідних доказів судами може визнаватися право власності в порядку спадкування на спірні будинки, збудовані до 5 серпня 1992 року, на які спадкодавцем не було отримано правовстановлюючі документи. З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що [PERSON] , яка померла [INFO] , належав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , але право власності, відповідно до чинного законодавства України, за нею зареєстроване не було. За таких обставин, суд дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі, оскільки позивач [PERSON] , згідно чинного законодавства, має право на прийняття та належним чином оформлення права власності на спадкове майно після смерті її тітки [PERSON] , яка померла [INFO] .

Outcome: approved