Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-30 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про позбавлення його батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що шлюб між ними розірвано рішенням суду від 22.09.2015 року. Під час вагітності позивача відповідач пішов з сім'ї та не підтримував жодних відносин. З дня народження і до теперішнього часу жодного разу не бачив свою доньку, не забирав її з пологового будинку, не цікавився її здоров'ям, не брав участі у вихованні дитини. Донька повністю знаходиться на утриманні і вихованні позивача, [PERSON] не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, не спілкується з нею, не цікавиться життям, тобто злісно ухиляється від виконання батьківських обов'язків по вихованню дитини. В судовому засіданні позивач та її представник заявлені вимоги в повному обсязі підтримали з підстав, зазначених в позові, просили їх задовольнити та не заперечували проти заочного розгляду справи. При цьому позивач зазначила, що під час проведення засідання опікунської ради, відповідач навіть не підійшов до дитини. Відповідач в судове засідання не з'явилася, судом здійснено всі можливі заходи відповідно до вимог ч.8 ст.128 ЦПК України щодо повідомлення про дату, місце та час судового засідання, заяв про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило. Відповідно до положень ст.ст.280,281 ЦПК України суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів. Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за їх відсутності та про прийняття рішення з урахуванням прав та інтересів дитини, вважав позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 30.08.2012р., який рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 22.09.2015р. було розірвано, рішення набрало законної сили 05.10.2015р.(а.с.9). [INFO] народилася [PERSON], батьками якої є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про її народження [NUMBER], виданого 26.08.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис 8622 (а.с.7). Згідно з ч.1 ст.150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину. Якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, то вони відповідно до п.2 ч.1 та ч.2 ст.164 СК України можуть бути позбавлені судом батьківських прав. Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 16.02.2015р. з [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання дитини у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку до досягнення дитиною повнолітня. Внаслідок несплати [PERSON] аліментів утворилося заборгованість, яка станом на 30.06.2017 року складала 22422,60 грн. (а.с.34).Ухвалами Суворовського районного суду м. Одеси від 08.02.2017 р. та від 23.03.2017 р. боржнику [PERSON] було тимчасово обмежено у праві виїзду за кордон до виконання ним зобов'язань за виконавчим листом № 523/13330/14ц від 16.02.2015р. Після набрання законної сили вищевикладених ухвал суду, [PERSON] було сплачено заборгованість в повному обсязі. Згідно розрахунку заборгованості по аліментам №52258073, складеного державним виконавцем Свідерською М.Г., переплата станом на 31.07.2018р. становила 31,55 грн.(а.с.35) Суворовська районна адміністрація направила до суду висновок органу опіки та піклування від 27.09.2018 р. №01-05-3/377вх, згідно з яким вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав, так як батько ухиляється від виконання своїх обов'язків, а саме: не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчанням, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкується з донькою в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, що підтверджується свідченнями сусідів за місцем проживання дитини: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та самим батьком дини [PERSON] У відповідності до положення пунктів 15 та 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і грунтується на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід застосовувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. В письмових заявах батьки позивача [PERSON] та [PERSON],, колишня співробітниця позивача [PERSON], сусідка [PERSON] також вказували про не виконання батьківських обов'язків [PERSON] щодо своєї доньки [PERSON] Оцінивши усі докази в сукупності, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, оскільки відповідач не займається вихованням та духовним розвитком дитини, не спілкується з нею, не цікавиться її життям та здоров'ям, матеріальної допомоги не надає, тому вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved