Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-31 00:00:00

[PERSON] (надалі - позивач) звернулась до суду з позовом, вказуючи, що її на праві власності належить житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про власності на спадщину за законом ВЕС №731045. У вказаному житловому будинку зареєстровані відповідач по справі [PERSON] , який з 2015 року не проживає у вказаному будинку, що підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов № С-29/897. Позивачка має намір розпоряджатися належним її на праві власності будинком, однак не може цього зробити так як у будинку зареєстрований відповідач. Тому, позивачка просить суд визнати відповідачів такими, що втратили право на користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . Позивачка в судове засідання не з`явилась, подала заяву до судового засідання в якій позовні вимоги підтримала повністю, просила їх задовольнити та справу розглянути без її участі. Відповідач повторно в судове засідання не з`явився, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином у передбаченому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив. Відзив на позов не подавала. Згідно з ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, виконуючи вимоги ст. 280 ЦПК, враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин та без повідомлення причин, не подала відзив та позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши документи і матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, давши оцінку доказам, які мають значення для справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають до задоволення. Дослідивши письмові докази, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, оцінивши їх в сукупності, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, встановив таке. Судом встановлено, що житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , належить на праві приватної власності гр. [PERSON] Право власності позивачки на житловий будинок підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за законом серії ВЕС №731045 від 17.10.2006 року, видане державним нотаріусом Гощанської районної державної нотаріальної контори Строкалем В.Д. Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї, виданого Гощанського селищною радою Гощанського району від 25.06.2019 року, вказано, що житловий будинок перебуває у власності позивачки [PERSON] ,відповідач [PERSON] , 1973 р.н., зареєстрований, але фактично не проживає . Дійсність зазначеного акту обстеження матеріально побутових умов сім`ї сумнівів у суду щодо їх об`єктивності та правдивості не викликає, оскільки особи, що його склали та підписали, є селищний голова, секретар селищної ради, спеціаліст І категорії, свідки [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] , яким, на переконання суду, достовірно може бути відомо про осіб, які проживають на території селищної ради та у належному позивачу будинку, а тому цей акт приймається судом як доказ. Через реєстрацію відповідача у будинку позивач не може у повній мірі здійснювати реалізацію своїх прав власника нерухомого майна та, крім того, несе додаткові і невиправдані витрати по утриманню будинку, що пов`язані із реєстрацією у будинку відповідача. Статтею 317ЦК України встановлено, що власникові майна належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно статті 319 ЦК України вказані права здійснюються власником на власний розсуд. Згідно статті 391ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до вимог частини другої статті 405ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оцінюючи досліджені по справі докази в їх сукупності, суд встановив, що у судовому засіданні знайшло своє підтвердження те, що відповідач [PERSON] , 1973 р.н., у будинку за адресою: [ADDRESS] , не проживає понад один рік без поважних причин, а тому, відповідно до вимог частини другої статті 405ЦК України повинен бути визнай такими, що втратив право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності його понад встановлені строки. Виходячи з наведеного, оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що наявні законні та достатні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути витрати у вигляді судового збору, в розмірі 768 грн. 40 коп.

Outcome: approved