overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-25 00:00:00

[PERSON] пред'явив позов до [PERSON] про розірвання шлюбу. Просить шлюб між ним та відповідачкою розірвати. Позовну заяву мотивує тим, що 13 лютого 2001 року між ним та відповідачкою відділом реєстрації актів громадського стану Великомихайлівського району управління юстиції в Одеській області зареєстровано шлюб, актовий запис 4. Дітей від шлюбу у них немає. Причиною розірвання шлюбу є непорозуміння, суперечки, які виникають між нею та відповідачем, шлюбні відносини фактично припинені, на даний час проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Позивач в судове засідання не з`явився, подав суду заяву про підтримання позовних вимог повністю та просив справу слухати за його відсутності. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, подала заяву про слухання справи за її відсутності, позовні вимоги визнає. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 13 лютого 2001 року між сторонами зареєстровано шлюб відділом реєстрації актів громадського стану Великомихайлівсього районного управління юстиції Одеської області, актовий запис 4, що доводиться Свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER] від 13.02.2001р. Від шлюбу у них немає. На даний час сімейні відносини між сторонами фактично припиненні. Згідно ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Статтею 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Таким чином, суд приходить до висновку, що стосунки, які існують між сторонами виключають можливість збереження сім'ї, подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, а тому суд вважає, що шлюб слід розірвати. На підставі ст.ст. 105 ч.3, п.2 ст. 104, п.1 ст. 110, п.2 ст.112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-23 00:00:00

[PERSON] пред'явив позов до [PERSON] про розірвання шлюбу. Просить шлюб між ним та відповідачкою розірвати. Позовну заяву мотивує тим, що 17 червня 2011 року між ним та відповідачкою відділом державної реєстрації актів цивільного стану Галицького районного управління юстиції в Івано-Франківській області зареєстровано шлюб, актовий запис 19. У шлюбі у них народився син - [PERSON], [INFO] року. Причиною розірвання шлюбу є непорозуміння, суперечки, які виникають між нею та відповідачем, шлюбні відносини фактично припинені, на даний час проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Позивач в судове засідання не з`явився, подав суду заяву про підтримання позовних вимог повністю та просив справу слухати за його відсутності. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, подала заяву про слухання справи за її відсутності, позовні вимоги визнає. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 17 червня 2011 року між сторонами зареєстровано шлюб відділом державної реєстрації актів цивільного стану Галицького районного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис 19, що доводиться Свідоцтвом про шлюб [NUMBER] від 17.06.2011. У шлюбі у них народився син - [PERSON], [INFO]. На даний час сімейні відносини між сторонами фактично припиненні. Згідно ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Статтею 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Таким чином, суд приходить до висновку, що стосунки, які існують між сторонами виключають можливість збереження сім'ї, подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, а тому суд вважає, що шлюб слід розірвати. На підставі ст.ст. 105 ч.3, п.2 ст. 104, п.1 ст. 110, п.2 ст.112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

[PERSON] предявив позов до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що він з 28 жовтня 2011 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою і від спільного проживання мають сина [PERSON], [INFO], на утримання якого вона не надає матеріальної допомоги. Із-за різних характерів між ними часто виникали суперечки та скандали. Це призвело до того, що вони припинили шлюбні стосунки і відновлювати їх він не має наміру, а тому просить задовольнити його вимоги. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги. Відповідачка позовні вимоги в частині розірвання шлюбу визнала, а в частині стягнення аліментів на утримання сина не визнала, оскільки вважає, що вона не повинна виплачувати аліменти на утримання дитини. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 28 жовтня 2011 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від спільного проживання мають сина [PERSON], 17 листопада 2012 року, на утримання якого відповідачка, котра більше півтора року проживає окремо від сімї, не надає матеріальну допомогу. Причиною припинення шлюбних стосунків стало те, що сторо ни мають різні характери. На цьому грунті між ними часто виникали сварки та скандали. Це призвело до того, що сторони припинили шлюбні стосунки і відновлювати їх не мають наміру. Відповідно до вимог ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому шлюб слід розірвати. Згідно зі ст.180, ч.3 ст.181, ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно із ст.7 Закону України Про Державний бюджет України на 2015рік з 1 вересня 2015 року встановлений прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років в сумі 1167 грн. Оскільки відповідачка не надає відповідну матеріальну допомогу на утримання дитини, то позов слід задовольнити і стягнути з неї аліменти в розмірі 1/4 частини зі всіх видів доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також судові витрати. На підставі ст.110, 112, 180-182 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-23 00:00:00

[PERSON] пред'явив позов до [PERSON] про стягнення аліментів в розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини від одержуваних ним доходів щомісячно на період його навчання в Реальній гімназії вищого ступеня м. Відень, Австрія - з 06.02.2015 року до 03 липня 2015 року. У зв'язку з навчанням в Реальній гімназії вищого ступеня м. Відень, Австрія йому потрібна матеріальна допомога, грошові кошти на купівлю предметів необхідних для навчання та проживання. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позові. Просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав повністю, згідний сплачувати аліменти на сина [PERSON] в розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини від одержуваних ним доходів щомісячно на період його навчання в Реальній гімназії вищого ступеня м. Відень, Австрія - з 06.02.2015 року до 03 липня 2015 року. Суд, розглянувши справу в порядку ст. 174 ч.4 ЦПК України приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. При цьому суд виходить з того, що згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання позову не суперечить закону або не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Встановивши вищезазначене, суд задовольняє вимоги.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-01 00:00:00

[PERSON] пред'явив позов до [PERSON] про стягнення аліментів на троє дітей: дочку [PERSON] [INFO], сина [PERSON] [INFO] та сина [PERSON] [INFO] посилаючись на те, що 06 травня 1995 року зареєстрував шлюб з відповідачкою у Дублянській селищній раді Самбірського району Львівської області актовий запис № 1. Від цього шлюбу у них народилося четверо дітей, одна з який повнолітня. Спочатку подружнє життя у них не склалося у зв'язку з аморальною поведінкою відповідачки. 16 червня 2014 року відповідачка залишила дітей та чоловіка і пішла проживати до своїх батьків у с. Долобів. З того часу вони не проживають разом і не підтримують жодних відносин. Відповідачка матеріальної допомоги не надає, не цікавиться вихованням дітей, просить стягувати аліменти розмірі 1/2 (однієї другої ) частини від одержуваних нею доходів щомісячно. В судовому засіданні позивач в підтримання позовних вимог посилався на обставини, викладені в позовній заяві, крім того поясни, що діти повністю перебувають на його утриманні, а відповідачка не цікавиться їх вихованням, матеріальної допомоги на надає. Відповідачка інших дітей та утриманців, крім їхніх дітей не має і спроможна надати кошти на їх утримання, так як, є фізично здорова, має самостійний заробіток і може надавати кошти на їх утримання. Позов просить задовольнити. Відповідачка в судовому засіданні позов не визнав та пояснила, що на даний час не працює і не має можливості сплачувати аліменти на своїх дітей. Заслухавши пояснення позивача, відповідача дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що згідно наявного в матеріалах справи копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] ( актовий запис №6 ), виданого Дублянською селищною радою Самбірського району Львівської області від 19.02.1997 року на ім'я [PERSON], свідоцтва про народження серії [NUMBER] ( актовий запис № 11 ), виданого Дублянською селищною радою Самбірського району Львівської області від 26.05.1998 року на ім'я [PERSON], свідоцтва про народження серії [NUMBER] ( актовий запис № 14 ), виданого Дублянською селищною радою Самбірського району Львівської області від 05.09.2007 року на ім'я [PERSON] батьком цих дітей записаний [PERSON], а матір'ю [PERSON], а тому суд вважає, що позов слід задоволити в частині 1/2 заробітку. Отже в судовому засіданні встановлено, що позивач сам не взмозі виховувати та утримувати дітей, а тому позов слід задоволити. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-30 00:00:00

[PERSON] пред'явив позов до [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що 09 липня 2004 року між ними був зареєстрований шлюб. Від шлюбу у них народилося троє дітей, дочка [PERSON] - [INFO], син [PERSON] - [INFO], дочка [PERSON] - [INFO]. Відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги не надає. Просить стягнути з відповідача 1/3 (одну третю) частину від одержуваних нею доходів щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму залежно від віку дітей. В судове засідання позивач не з'явився, але подав до суду заяву в якій позов підтримав повністю, просить задовольнити, просив справу слухати у його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, хоч належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомила, а тому суд розглядає справу без участі відповідача, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Рішенням Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 18 лютого 2016 року, підтверджується, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 ч. 3 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Із свідоцтв про народження: [NUMBER] (актовий запис №16), виданого Михайлевицькою сільською радою Самбірського району, Львівської області від 15 жовтня 2004 року на ім'я [PERSON], [INFO], [NUMBER] (актовий запис №6), виданого Михайлевицькою сільською радою Самбірського району, Львівської області від 15 травня 2006 року на ім'я [PERSON], [INFO], [NUMBER] (актовий запис №14), виданого Михайлевицькою сільською радою Самбірського району, Львівської області від 27 серпня 2010 року на ім'я [PERSON], [INFO], вбачається, що їхнім батьком записаний [PERSON], матір'ю - [PERSON]. Враховуючи докази в справі, суд вважає, що позов слід задовольнити. Судові витрати слід стягнути з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-23 00:00:00

[PERSON] предявив позов до [PERSON] про стягнення боргу, посилаючись на те, що 16 листопада 2012 року відповідач взяв у нього в борг 8400 грн. і зобовязався їх повернути до 30 грудня 2012 року. Проте в обумовлений строк кошти не повернув. Оскільки відповідач не виконав свої зобовязання, просить задовольнити його вимоги і стягнути зазначену суму боргу, а також судові витрати. Позивач в судове засідання не зявився, однак подав письмову заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує, у разі неявки відповідача ухвалити заочне рішення. Відповідач також в судове засідання не зявився, хоча про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, тому суд вважає за можливе за згодою позивача ухвалити заочне рішення на підставі наявних документів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, відповідач 16 листопада 2012 року позичив у позивача 8400 грн. і зобовязався повернути їх до 30 грудня 2012 року. До цього часу борг не повернуто. Даний факт підтверджується розпискою відповідача. Відповідно до вимог ч.1 ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів ( суму позики). Оскільки відповідач не виконав свої зобовязання і своєчасно не повернув борг, тому позов в цій частині слід задовольнити і стягнути з нього 8400 грн., а також судові витрати. На підставі ст.1046 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-13 00:00:00

[PERSON] предявив позов до [PERSON] про стягнення боргу, посилаючись на те, що 25 грудня 2013 року між ним та відповідачем укладено поговір позики, на підставі якого останній взяв у нього в борг 20000 доларів США, що еквівалентно 544677 грн.16 коп., і зобовязався повернути їх до 25 грудня 2015 року. Проте в обумовлений строк кошти не повернув. Оскільки відповідач не виконав свої зобовязання, просить задовольнити його вимоги і стягнути зазначену суму боргу, а також судові витрати. Сторони в судове засідання не зявились, однак подали письмові заяви, в яких просять справу розглянути без їх участі. Позивач свої позовні вимоги підтримує, відповідач позов визнав. Згідно з ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у ній доказів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 25 грудня 2013 року позивач уклав з [PERSON] договір позики, на підставі якого останній взяв у нього в борг 20000 доларів США, що еквівалентно 544677 грн.16 коп., і зобовязався повернути їх до 25 грудня 2015 року. Однак в обумовлений строк кошти не повернув. Даний факт підтверджується розпискою відповідача. Відповідно до вимог ч.1 ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів ( суму позики). Згідно з ч.1 ст.60 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Оскільки відповідач не виконав свої зобовязання і своєчасно не повернув борг, тому позов слід задовольнити і стягнути з нього на користь позивача 20000 доларів США, що еквівалентно 544\~677 грн. 16 коп., а також судові витрати в сумі 5722 грн.37 коп. На підставі ст.1046 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-23 00:00:00

[PERSON] пред`явив позов до [PERSON] , та просить шлюб між ним та відповідачкою розірвати. Розгляд справи просить проводити без його участі та участі його представника. В обгрунтування позову посилається на те, що у 2009 році з відповідачкою зареєстрував шлюб. [INFO] у них народилася донька. Разом на даний час не проживають. Шлюбні відносини фактично припиненні, а тому збереження шлюбу суперечить його інтересам. 12 березня 2019 року відкрито провадження у справі. 17 квітня 2019 року призначено справу до розгляду по суті. Відповідач в судове засідання не з`явилася, хоча про розгляд справи повідомлена у встановленому законом порядку, причини неявки суду невідомі, відзив на позов на адресу суду не надходив. Суд ухвалив проводити заочний розгляд справи. Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ст. 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Судом встановлено, що 24 січня 2009 року Івано-Франківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб. При реєстрації шлюбу прізвище « [PERSON] » змінено на « [PERSON] » (Свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 21.02.2019р.). [INFO] у сторін народилася дочка - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 15.08.2009р. Сторони на даний час разом не проживають, спільне господарство не ведуть та не спілкуються. Позивач наміру зберігати шлюб немає, та наполягає на його розірванні. Оскільки спільне життя між позивачем та відповідачем не склалося, шлюбні відносини фактично припинились, а тому суд дійшов висновку, що подальше збереження шлюбу є неможливим та суперечитиме інтересам позивача. Суд вважає, що позов обґрунтований, а розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-24 00:00:00

[PERSON] пред`явив позов до [PERSON] , та просить шлюб між ним та відповідачкою розірвати. Розяглд спарви провлдити у його відсутності, не заперечує щодо заочного розгялду справи. В обгрунтування позову посилається на те, що з відповідчкою разом на даний час не проживають. Шлюбні відносини фактично припиненні з 2015 року, а тому збереження шлюбу суперечить його інтересам. Ухвалою суду від 27 грудня 2018 ркоу відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 18 лютого 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, хоча про розгляд справи повідомлена у встановленому законом порядку, причини неявки суду невідомі, відзив на позов на адресу суду не скеровувала. Суд ухвалив проводити заочний розгляд справи. Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до\~ст. 21 Сімейного кодексу України\~шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно ч. 1\~ст. 24 Сімейного кодексу України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4\~ст. 56 Сімейного кодексу України\~передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2\~ст. 112 Сімейного кодексу України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Судом встановлено, що 03 липня 2001 року Виконавчим комітетом Більшівцівськлї селищної ради Галицького району Івано-Франківської області між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб. Після державної реєстрації шлюбу прізвище « [PERSON] » змінено на « [PERSON] ». Сторони на даний час разом не проживають, спільне господарство не ведуть та не спілкуються. Позивач наміру зберігати шлюб немає, та наполягає на його розірванні. Оскільки спільне життя між позивачем та відповідачем не склалося, шлюбні відносини фактично припинились, а тому суд дійшов висновку, що подальше збереження шлюбу є неможливим та суперечитиме інтересам позивача. Суд вважає, що позов обґрунтований, а розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чолвіка.

Outcome: approved