Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-22 00:00:00

[PERSON], який представляє інтереси позивачки [PERSON], звернувся в суд з позовом до ТзОВ «Зерновий альянс «Хлібороб» про розірвання договорів оренди землі. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 08.12.2015 року між позивачкою та відповідачем укладено три договори оренди землі б/н, а саме земельних ділянок площами: 0,1994 га (кадастровий номер [NUMBER]), 0,09 га (кадастровий номер [NUMBER]) та 0,4728 га (кадастровий номер [NUMBER]), що знаходяться за межами населеного пункту, в адміністративних межах Петрилівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області. Вказані договори було укладено строком до 31.12.2025 року. Річна орендна плата вноситься орендарем в розмірі 5% від нормативної грошової оцінки земельних ділянок, що складає відповідно по трьох договорах: 176,24 грн., 79,55 грн. та 417,88 грн. Станом на день подання позову відповідачем не сплачена орендна плата за 2015, 2016 та 2017 роки. Враховуючи вищенаведене просив розірвати вказані договори оренди землі та судові витрати покласти на відповідача. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, причин неявки суду не повідомила, хоча була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. Представник позивачки [PERSON] - [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак до суду подав письмову заяву, в якій вказав, що позов підтримує, просив розгляд справи провести без його участі. Щодо заочного розгляду справи не заперечує. Представник відповідача ТзОВ «Зерновий альянс «Хлібороб» в судове засідання не з'явився, причин неявки суду не повідомив, хоча відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Тому, виходячи зі змісту ч. 1 ст. 224 ЦПК України, з врахуванням того, що представник відповідача про причини неявки не повідомив, а позивач та його представник подали достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 41 Конституції України та ст. 321 ЦК України, ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому зазначеним Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Судом встановлено, що між [PERSON] (орендодавець) та ТзОВ «Зерновий альянс «Хлібороб» (орендар) 08.12.2015 року, були укладені три договори оренди землі б/н, а саме земельних ділянок площами: 0,1994 га (кадастровий номер [NUMBER]), 0,09 га (кадастровий номер [NUMBER]) та 0,4728 га (кадастровий номер [NUMBER]), що знаходяться за межами населеного пункту, в адміністративних межах Петрилівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області (а.с. 5-6, 10-11, 15-16). Згідно п. 1 договорів оренди землі орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування вищевказані земельні ділянки. Відповідно до п. 8 вказаних договорів вони укладені до 31.12.2025 року. Згідно копії Витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 10.12.2015 року (а.с. 14), 11.12.2015 року (а.с. 9) та 15.12.2015 року (а.с. 19) до Державного реєстру внесено відомості про державну реєстрації прав оренди вищевказаних земельних ділянок. Згідно актів приймання-передачі земельних ділянок від 11.12.2015 року та 16.12.2015 року, що є Додатками № 1 до договорів оренди землі, орендодавець - [PERSON] здала, а орендар - ТзОВ «Зерновий альянс «Хлібороб» прийняв земельні ділянки загальними площами: 0,1994 га (кадастровий номер [NUMBER]), 0,09 га (кадастровий номер [NUMBER]) та 0,4728 га (кадастровий номер [NUMBER]), які перебували в задовільному стані (а.с. 7, 12, 17). Також стосовно вищевказаних земельних ділянок сторонами було погоджено межі земельних ділянок про, що складено акти визначення меж земельних ділянко в натурі (на місцевості), переданих в оренду ТзОВ «Зерновий альянс «Хлібороб» від 11.12.2015 року (Додаток № 2 до договорів оренди землі, а.с. 8, 13, 18). Ст. 1 Закону України «Про оренду землі» визначає, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. За ст. 6 даного Закону орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі. Право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Згідно зі ст. 21 цього закону орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Пунктом 9 договорів оренди землі передбачено, що річна орендна плата вноситься орендарем в розмірі 5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що по трьох договорах складає 176,24 грн., 79,55 грн. та 417,88 грн., з якої підлягає утримання до бюджету сума податків та зборів згідно з діючим законодавством. Згідно п.11 договорів оренди землі орендна плата сплачується щорічно не пізніше 31 грудня кожного звітного року. Всупереч умовам зазначених договорів оренди землі відповідач не сплачує орендну плату за користування земельними ділянками та по даний час обов'язку щодо сплати орендної плати відповідач не виконав. Зазначена обставина нічим не спростована. Статтею 651 ЦК України, встановлено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Згідно з ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі», який є спеціальним законом і має пріоритетне значення перед іншими законами у застосуванні даних правовідносин, на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених ст.ст. 24, 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкту оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. У відповідності з вимогами ст.ст. 1, 13 Закону України «Про оренду землі» основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі. Згідно вимог п. «д» ч. 1 ст. 141 Земельного кодексу України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата земельного податку або орендної плати. Відповідно до ст. 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об'єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону. З огляду на викладене, з урахуванням доведеності обставини щодо несплати відповідачем орендної плати за користування земельними ділянками, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог та вважає, що позов слід задовольнити. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 12.12.2012 року у справі № 146цс12. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При такому вирішенні позову з відповідача слід стягнути на користь позивачки витрати понесені нею по сплаті судового збору в сумі 1920,0 грн. (квитанція № 25441546 від 18.08.2017, а.с. 35). На підставі наведеного, відповідно дост. 651 ЦК України, ст. ст. 141, 206 Земельного кодексу України, ст. ст.1,13,24,25,32 Закону України «Про оренду землі»,

Outcome: approved