Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-29 00:00:00

[PERSON] та в інтересах неповнолітнього [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], надалі відповідач, за участю третьої особи [PERSON] тернопільської держаної нотаріальної контори, в якому просить визнати право власності по 1/2 частки на двоповерхову житлову прибудову під літ. «А », а саме перший поверх 2-1 коридор площею 6,7 кв.м., 2-2 санвузол площею 4,1 кв.м., 2-3 кухня площею 12,3 кв.м., 2-4 житлова кімната площею 25,1 кв.м.; другий поверх незавершене будівництво; 1/2 частини огорожі «1», 1/2 частини відмостки «І», які знаходяться в м. Тернополі по вул. Чумацька,7, в порядку спадкування по закону після померлого 28 листопада 2014 року [PERSON]. Згідно заяви від 30.12.2015р. позивач просить справу розглядати без її участі з підтриманням позовних вимог, в обґрунтування яких посилається на те, що померлий [PERSON] є її чоловіком та батьком [PERSON] Відповідач [PERSON] є дочкою померлого [PERSON], яка відмовилася від прийняття спадщини. Вони своєчасно звернулися із заявою про прийняття спадщини, однак нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки спадкодавцем за життя не проведена державна реєстрація права власності на подаровану йому двоповерхову житлову прибудову. Тому, для захисту прав та інтересів вона звернулася до суду. Відповідач згідно заяви від 30.12.2015р. просить справу розглядати без її участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Згідно заяви від 07.12.2015р. представник [PERSON] держнотконтори просить справу розглядати без його участі. Суд, розглянувши матеріали справи, встановив наступне. [PERSON] помер 28 листопада 2014 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ИД №181177 від 28.11.2014р. Позивач [PERSON] є дружиною [PERSON], про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу від 05.10.1990р. №464999 [PERSON] і [PERSON] є дітьми [PERSON] та [PERSON], що вбачається із свідоцтв про їхні народження №082756 від 13.03.1998р. та №289628 від 03.04.1991р. відповідно. Згідно ст. 1273 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом може відмовитись від прийняття спадщини. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ст. 1268 ЦК України). Із матеріалів справи, а саме із постанови державного нотаріуса [PERSON] тернопільської нотаріальної контори від 25.09.2015р. №693/02-31 вбачається, що [PERSON] і [PERSON] спадщину після смерті свого батька [PERSON] прийняли, а тому мають право на отримання спадкового майна, яке входить до складу спадщини в рівних частках. Дочка [PERSON] відмовилася від прийняття спадщини. У відповідності до Договору дарування від 26.04.2001р., який посвідчений приватним нотаріусом і зареєстрованим в реєстрі за №2509, [PERSON] прийняв в дар від [PERSON] незавершену будівництвом двоповерхову житлову прибудову до належного [PERSON] житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходять по вул. Чумацькій,7, в м. Тернополі. Згідно пункту 1 Договору на земельній ділянці розташований цегляний житловий будинок, загальною площею 62,2 кв.м., житловою площею 38,6 кв.м., зазнаний в плані під літ. «А», цегляна житлова прибудова незавершена будівництвом, загальною площею 109,6 кв.м., житловою площею 25,1 кв.м., зазначений в плані під літ. «А », цегляний сарай під літ. «Б», цегляний гараж під літ. «Г», огорожа із сортового заліза «1», бетонна відмостка «І». У власність [PERSON] переходить двоповерхова житлова прибудова літ. «А », а саме: 1-й поверх 2-1 коридор площею 6,7 кв.м., 2-2 санвузол площею 4,1 кв.м., 2-3 кухня площею 12,3 кв.м., 2-4 житлова кімната площею 25,1 кв.м., 2-й поверх незавершене будівництво, 1/2 частина огорожі «1», 1/2 частина відмостки «І». Цей житловий будинок з надвірними будівлями, частина якого відчужується, належав [PERSON] на підставі договору дарування житлового будинку, посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу [PERSON] 24 вересня 1996 року по реєстру №3375, зареєстрованого Тернопільським міським БТІ 24.12.1996р. за №3046. Відповідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, що померла, до інших осіб. До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Постановою державного нотаріуса [PERSON] держнотконтори від 25.09.2015р. №693/02-31 відмовлено [PERSON] і [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину по закону після померлого 28.11.2014р. [PERSON], а саме на двоповерхову житлову прибудову під літ. «А », а саме перший поверх 2-1 коридор площею 6,7 кв.м., 2-2 санвузол площею 4,1 кв.м., 2-3 кухня площею 12,3 кв.м., 2-4 житлова кімната площею 25,1 кв.м.; другий поверх незавершене будівництво; 1/2 частини огорожі «1», 1/2 частини відмостки «І», які знаходяться в м. Тернополі по вул. Чумацька,7, оскільки спадкодавець [PERSON] не зареєстрував право власності на подароване йому нерухоме майно. Згідно ст.ст. 328, 392 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Власник може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У відповідності до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Як підтверджено матеріалами справи, померлий [PERSON] набув правомірно по договору дарування нерухоме майно, проте в установленому законом порядку не встиг зареєструвати право власності. Позивачі є спадкоємцями першої черги, які спадщину прийняли, і мають право на отримання своїх часток, які є рівними між спадкоємцями. Інших спадкоємців не має. За таких обставин, приймаючи до уваги факт прийняття позивачами спадщини після померлого [PERSON], відсутність інших спадкоємців, які б претендували на частки позивачів, а також вини самих позивачів у не вчиненні спадкодавцем дій по проведенні державної реєстрації права власності на нерухоме майно по Договору дарування, яке входить до спадкового майна спадкодавця, суд вважає, що набуті позивачами [PERSON] і [PERSON] спадкові права та інтереси порушенні, які слід захисти шляхом задоволення позовних вимог. Згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати позивачу не відшкодовуються.

Outcome: approved