Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-16 00:00:00

[PERSON] у серпні 2016 року звернулася до суду з позовною заявою до посадових осіб прокуратури Бродівського району, у якій просить суд: - визнати її цивільним позивачем в судовій справі № 439/1438/15-к; -Порушити судову справу відносно всіх працівників прокуратури Бродівського району, котрі протягом 2011-2016 рр. відмовлялися виконати судові рішення апеляційного суду Львівської області, Золочівського районого суду про розслідування злочинів посадових осіб Бродівської міської ради і зокрема - по меру [PERSON], котрий отримавши хабар їх квартиру ордером надав сторонній особі - підприємцю [PERSON], жителю 3 поверхового будинку № 16 по вул. Бляхарська в м. Броди та власнику кількох квартир та 2-х приватних магазинах у колишніх військових квартирах « Сатурн-1» та « Сатурн-2». -Порушити судову справу відносно прокурора військової прокуратури Тернопільського гарнізону, котрий не виконав судові рішення Бродівського районного суду про розслідування злочинів вчинених військовими особами щодо позбавлення нашої багатодітної сім»ї трьох військових квартир у Бродівському гарнізоні, наданих за хабарі цивільним особам. -Визнати її як дружину ветерана Збройних Сил України разом із чотирма спільними дітьми потерпілими особами та цивільними позивачами в даній судовій справі. -Витребувати із правоохоронних органів Бродівського ВП Золочівського ВП матеріали досудового розслідування в 2-х томах за № 69, котрі вилучені із матеріалів судової справи № 4-84/11. -Стягнути із винних осіб, на даний час - підсудного помічника прокурора Бродівського району Лукґянчука В.М. шістсот тисяч гривень матеріальної шкоди, котра їм завдана через незаконне позбавлення належної по черзі розподіленої квартири № [ADDRESS], та військових квартир на пл. Ринок 21/38, квартири по вул. Бандери, 70/37. -Стягнути із винних посадових осіб в її користь та в користь її багатодітної сімґї шістсот тисяч гривень моральної шкоди (по сто тисяч позивачеві, її чоловіку - ветерану Збройних Сил України та спільним 4-м дітям). Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила стягнути 100000 грн. з прокуратури та виконати судові рішення, винесені на її користь. В судовому засіданні вона надала пояснення, які є непослідовними, стосуються усіх проблем, які виникли в сім»ї [PERSON], проте, встановити суть спору з таких пояснень неможливо, окільки вони не узгоджуються між собою. Аналогічними є письмові заяви та клопотання позивача, долучені документи. Представник Радехівської місцевої пркуратури [PERSON] просив відмовити в задоволенні позову. Суд, зясувавши обставини по справі, взявши до уваги пояснення сторін, приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити, з огляду на таке. Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність. Частиною 3 ст. 12, ст. 76 - 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Засобами доказування у цивільній справі є показання свідків, письмові докази, речові і електронні докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Кожна сторона має довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (стаття 5 ЦПК України). Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (ч. 1 ст. 15 ЦК України). Реалізуючи право на судовий захист, звертаючись до суду, позивач повинен вказати в позові власне субєктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту. Отже, зміст положень ЦПК України, ЦК України дає підстави для висновку, що право на судовий захист повязане виключно з порушенням субєктивного права позивача. Суд може захистити лише порушене право позивача. Відсутність хоча б однієї з умов надання судового захисту субєктивного права виключає можливість задоволення матеріально-правових вимог позивача. При цьому обставину дійсного (реального) порушення відповідачами прав, свобод чи інтересів позивача (або наслідки у вигляді збитків чи інших обмежень) має довести належними, допустимими і достовірними доказами саме позивач. Порушення прав позивача має існувати на момент розгляду спору в суді. Тобто, призначенням суду є захист лише порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів учасників правовідносин через здійснення правосуддя. Виходячи із наведеного вище, в судовому засіданні не знайшло свого підтвердження те, що права позивача порушено.

Outcome: dismissed