Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-20 00:00:00

[PERSON] померла 13.05.1998 у віці 84 років в с. Листівка Новомиколаївського району Запорізької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖС № 079169 від 14 травня 1998 року. Згідно із сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ЗП № 015389, [PERSON] мала право на земельну частку (пай) в землях КСП ім. Свердлова, розташованих на території [PERSON] сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області, розміром 8,87 в умовних кадастрових гектарах. Рішенням Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 13.04.2011 по справі № 2/0817/42/11 (реєстраційний № рішення у ЄДРСР 16856070), що набрало законної сили 26.04.2011, було встановлено, що спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] були її сини [PERSON], [PERSON] та онук [PERSON], син померлого в 1994 році сина [PERSON] Також було встановлено, що [PERSON] фактично прийняв спадщину після смерті матері, але оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі не встиг, помер 11.09.1999. Довідкою [PERSON] сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області від 16.11.2015 № 351 підтверджується те, що [PERSON] по день смерті матері [PERSON] 13.05.1998 проживав разом з нею в с. Листівка Новомиколаївського району Запорізької області. Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 15.12.2015 № 42461770 підтверджується відсутність заведеної спадкової справи після смерті [PERSON]. [PERSON], який є сином [PERSON] та батьком позивача по справі, помер 01.01.1999 у віці 50 років в с. Миколаївка-2 Новомиколаївського району Запорізької області, що підтверджується копією актового запису про народження № 16 від 10.07.1948, свідоцтвом про народження (повторне) серії ІІ-ЖС № 334810 від 18.09.1979, свідоцтвом про смерть серії І-ЖС № 079305 від 04.01.1999. Згідно з довідкою [PERSON] сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області від 16.11.2015 № 352 позивач [PERSON] проживав по день смерті його батька [PERSON] 01.01.1999 разом з ним за адресою Миколаївка-2 Новомиколаївського району Запорізької області. Крім позивача, на момент смерті [PERSON] разом з ним також проживала його дочка [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії ІІ-ДВ № 397840 від 27.05.1982, а також довідкою [PERSON] сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області, що наявна в матеріалах спадкової справи № 204, заведеної після смерті [PERSON] Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення позову, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР 1963 року, чинного на момент смерті [PERSON] та [PERSON], для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця (ст. 525 ЦК УРСР 1963 року). Діями, що свідчать про прийняття спадщини, зокрема є фактичний вступ в управління або володіння спадковим майном (п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР 1963 року). Отже, [PERSON] та [PERSON], як спадкоємці першої черги за законом (ст. 529 ЦК УРСР 1963 року), прийняли в рівних частках спадщину після смерті матері [PERSON], шляхом фактичного володіння спадковим майном, що підтверджується вищезазначеними довідкою [PERSON] сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області від 16.11.2015 № 351 та рішенням Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 13.04.2011 по справі № 2/0817/42/11. Норми ст.ст. 560, 561 ЦК УРСР 1963 року закріплювали право спадкоємця на отримання свідоцтва про право на спадщину, проте не встановлювали обовязку спадкоємців отримувати таке свідоцтво та обмежувальних строків для отримання свідоцтв про право на спадщину. Отже, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця, який прийняв спадщину, прав на спадкове майно. Таким чином, [PERSON] та [PERSON] успадкували право на земельну частку (пай) у землях, які перебували у колективній власності КСП «ім. Свердлова» [PERSON] сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області розміром 8,87 в умовних кадастрових гектарах, що належала [PERSON] на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЗП № 015389, по 1/2 кожен. Відтак, право на 1/2 частину вказаного паю, що належав [PERSON] та був успадкований [PERSON], входить до складу спадщини, що відкрилася після смерті [PERSON] З огляду на викладене, так само і діти [PERSON] [PERSON] та [PERSON] успадкували у рівних частках право на вищезазначену частину земельної частки (паю), що була успадкована їхнім батьком, тобто по 1/4 кожен. Разом з цим, суд зазначає, що позивач не вправі вимагати визнання за ним права власності на 1/2 частину спірного паю, яка була успадкована його дядьком [PERSON], оскільки за змістом ст.ст. 529 532 ЦК УРСР 1963 племінники не відносяться до кола спадкоємців за законом, а доказів наявності заповіту, залишеного [PERSON] на імя позивача суду не надано. Виходячи з наведеного, суд не знаходить підстав для визнання за позивачем права власності на спірну земельну частку (пай) в цілому, у звязку з чим визнає позов таким, що підлягає частковому задоволенню. Враховуючи вищезазначене та

Outcome: partial