Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулись до суду зі скаргою на рішення державного виконавця Дзержинського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції Атаманюк П.В. про повернення виконавчих листів стягувачу та на бездіяльність державного виконавця в період з 2004 року по 2008 рік в частині не проведення оцінки майна. В судове засідання заявники не з'явились та просили розглядати справу за їх відсутності, скаргу підтримують, про що надали суду письмову заяву. Державний виконавець до суду не з'явився, належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи та подав до суду письмові заперечення проти скарги боржників. Представник боржника [PERSON] в судове засідання не з'явилась, належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що 6 лютого 2004 року постановами державного виконавця Дзержинського ВДВС Харківського міського управління юстиції відкрито виконавче провадження про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованості у загальному розмірі 69 280,71 гривня. Державним виконавцем було описано та арештовано частину квартири [ADDRESS], яка належить боржнику, а ухвалою Дзержинського районного суду міста Харкова від 11 червня 2008 року було визначено право власності на 1/5 частині у вказаній квартирі за [PERSON]. 8 вересня 2008 року Постановою державного виконавця був призначений експерт для оцінки вказаного майна і 29 жовтня 2008 року експертом був наданий висновок про вартість майна. Таким чином [PERSON] за вказаним виконавчим провадженням є учасником виконавчого провадження - стягувачем. Відповідно до ч.1 ст. 383 ЦПК України - учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи. Таким чином [PERSON] має право звернутися зі скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця. Судом встановлено, що 22 березня 2013 року Постановою державного виконавця Дзержинського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції Атаманюк П.В. виконавчий лист № 2-139/2000 виданий 29 серпня 2001 року Апеляційним судом Харківської області про стягнення з [PERSON] суми моральної шкоди у розмірі 50 000 гривень на користь [PERSON] був повернутий стягувачу. А також 22 березня 2013 року Постановою державного виконавця Дзержинського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції Атаманюк П.В. виконавчий лист № 2-139/2000 виданий 29 серпня 2001 року Апеляційним судом Харківської області про стягнення з [PERSON] суми матеріальної шкоди у розмірі 19 280,71 гривень на користь [PERSON] був повернутий стягувачу. Як видно з вказаних постанов про повернення виконавчого листа державний виконавець посилається на п.4 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження». У відповідності до п.4 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» - виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій або не здійснив авансування витрат на організацію та проведення виконавчих дій, авансування яких передбачено цим Законом, незважаючи на попередження державного виконавця про повернення йому виконавчого документа. Судом не встановлено, що стягувач перешкоджав провадженню виконавчих дій або не здійснив авансування витрат на організацію та проведення виконавчих дій, авансування яких передбачено цим Законом, незважаючи на попередження державного виконавця про повернення йому виконавчого документа. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що дії державного виконавця в частині закінчення виконавчого провадження були вчинені всупереч до закону, а тому є підстави для задоволення скарги у цій частині. Скарга в частині визнання бездіяльності державного виконавця в період з 2004 року по 2008 рік в стосовно не проведення оцінки майна не підлягає задоволенню оскільки судом встановлено, що оцінка майна була проведена в 2008 році після визначення судом частини у праві власності боржника. Відповідно до ч. 2 ст. 387 ЦПК України - у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. На підставі ст.ст. 47, 74 Закону України «Про виконавче провадження» та

Outcome: partial