Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-17 00:00:00

[PERSON] і [PERSON] звернулись в суд із заявою, в якій просять встановити факт укладення шлюбу та поновити актовий запис про шлюб між ними, про що відділом запису актів цивільного стану Ленінського району м. Севастополя зроблено актовий запис № 1086 від 29.11.2014 року і після укладення шлюбу присвоєні прізвища: чоловіка - [PERSON], дружині - [PERSON]. Заяву обґрунтовують тим, що 29.11.2004 в м. Севастополь вони одружились, після приїзду до України звернулись до відділу державної реєстрації актів цивільного стану із заявою про поновлення актового запису про шлюбу між ними та проханням видати відповідне свідоцтво, але отримали відмову. Враховуючи дані обставини та те, що отримання свідоцтва про укладення шлюбу їм необхідне для державної реєстрації укладення шлюбу, отримання свідоцтва на території України. В судове засідання сторони не з»явились, про час та місце слухання справи повідомлені, при цьому, заявники надали суду заяву про розгляд справи без їх участі, в якій вимоги заяви підтримали, представник заінтересованої особи подав письмові пояснення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню частково з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію шлюбу [PERSON], [INFO], громадянин Російської Федерації та [PERSON], [INFO], громадянка України, уклали шлюб 29.09.2014 року та отримали свідоцтво про реєстрацію шлюбу, видане відділом ЗАГС Ленінського району м. Севастополя Управління ЗАГС Уряду Севастополя, актовий запис № 1086. Після реєстрації шлюбу присвоєні прізвища: чоловіку - [PERSON], дружині -[PERSON]. Відповідно до вимог статей 3, 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» місто Севастополь є тимчасово окупованою територією України, а тому будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи утворені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (документ) виданий цими органами є недійсним і не створює правових наслідків. Стаття 3 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», встановлює, що державна реєстрація актів цивільного стану у встановлених законом випадках є обов'язковою. Відомості про народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та Єдиного державного демографічного реєстру в обсязі, визначеному Законом України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус». Стаття 49 Цивільного кодексу України встановлює, що державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження,громадянство, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені та смерть. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, укладення та розірвання шлюбу, зміна імені та смерть підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Як вбачається з листа від 22.06.2017 року за № 1535-14.24-04/06-03 Подільський районний у місті Кропивницькому відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області відмовив заявникам у видачі свідоцтва про шлюб, так як за результатами проведеної перевірки по Державному реєстру актових записів громадян в цілому по Україні за період з 2013 року по теперішній час, у тому числі по поновленим актовим записам - актовий запис про шлюб заявниці [PERSON] - не виявлено. На даний час отримати відповідні підтверджуючі документи не є можливим, оскільки органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження на території АР Крим, а видані документи окупаційною владою не визнаються на території України.При цьому, відповідно до п.3.5 розділу III Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 № 96/5, поновлення актового запису про шлюб гр. [PERSON] можливе на підставі рішення суду. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 256 ЦП К України, суд розглядає справи про встановлення факту реєстрації шлюбу. Разом із тим, під час вирішення питання щодо оцінки доказів у справах про встановлення факту, що мав місце на тимчасово окупованій території України та має юридичне значення, судом взято до уваги практику Європейського суду з прав людини, яка відповідно до українського законодавства має застосовуватися судами при розгляді справ як джерело права, а саме: висновки Європейського суду з прав людини у справах проти Туреччини (зокрема, «Loizidou v. Тигкеу», «Cyprus v. Тигкеу»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v. The Republicof Moldova and Russia», «Ilasuand Others v. Moldova and Russia») де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibiacase), Європейський суд з прав людини наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної сторони. Такий висновок Європейського суду з прав людини слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», Європейський суд з прав людини, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать. Встановлення факту, що має юридичне значення, а саме, укладання шлюбу, необхідно заявникам для державної реєстрації укладення шлюбу, а також в подальшому отримання свідоцтв про реєстрацію шлюбу на території України. При цьому, вимога щодо поновлення актового запису задоволенню не підлягає з наступних підстав. Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» визначено, що суди можуть встановлювати факти реєстрації усиновлення (удочеріння), шлюбу, розірвання шлюбу, народження і смерті, якщо в органах реєстрації актів громадянського стану не зберігся відповідний запис чи відмовлено у його відновленні або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду про встановлення факту реєстрації громадянського стану. Відповідно до п. 5.7 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених Наказом Міністерства юстиції України № 96/5 від 12.01.2011 року, поновлення втрачених актових записів про шлюб проводиться тільки за наявності документів, які підтверджують, що відповідний актовий запис був раніше складений в органах державної реєстрації актів цивільного стану України (свідоцтва про державну реєстрацію акту цивільного стану, його копії засвідченої нотаріально, відмітки (штампа) про державну реєстрацію акту цивільного стану в паспорті або паспортному документі, або на підставі рушення суду. Відділом здійснено перевірку наявності відомостей про шлюб вищевказаних громадян по Державного реєстру актів цивільного стану громадян за період з 2013 по теперішній час - актовий запис не виявлено, а тому в частині вимог заяви щодо поновлення актового запису вони задоволенню не підлягають. Таким чином, аналізуючи докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення заяви. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд відносить судові витрати по даній справі за рахунок заявників.

Outcome: partial