Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-18 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовною заявою про визнання права власності в порядку спадкування на земельну ділянку, розташовану на території Іваницької сільської ради Ічнянського району Чернігівської області, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,44 га, згідно Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ІІ-ЧН № 039980, виданого 14 січня 2003 року на підставі розпорядження Ічнянської районної державної адміністрації Чернігівської області від 23 грудня 2002 року № 469, та зареєстрованого в Книзі записів державних актів за № 632, та на земельну ділянку, розташовану на території Іваницької сільської ради Ічнянського району Чернігівської області, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,57 га, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 032389, виданого 02 березня 2005 року на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 20 серпня 2004 року ВВК № 943166, та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів за № 010583400006, що належали [PERSON], який помер 01 червня 2016 року. Як спадкоємці за законом своєчасно прийняли спадщину після смерті батька, але не можуть її належним чином оформити, оскільки втрачені правовстановлюючі документи на земельні ділянки, які підтверджують право власності померлого на дане спадкове майно. Просять визнати за ними право власності на дане майно в порядку спадкування. В судове засідання позивачі не зявилися, але надали суду заяву, в якій просять суд справу розглядати без їх участі, позовні вимоги підтримують та просять суд задовольнити їх в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] селищної ради Ічнянського району Чернігівської області в судове засідання не зявився, але надав суду заяву, в якій просить суд справу розглядати без його участі. Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні 01 червня 2016 року помер батько позивачів [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.10), копією свідоцтва про шлюб (а.с.9) та копіями свідоцтв про народження (а.с.7-8). Після його смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку, розташовану на території Іваницької сільської ради Ічнянського району Чернігівської області, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,44 га, згідно Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ІІ-ЧН № 039980, виданого 14 січня 2003 року на підставі розпорядження Ічнянської районної державної адміністрації Чернігівської області від 23 грудня 2002 року № 469, та зареєстрованого в Книзі записів державних актів за № 632, та на земельну ділянку, розташовану на території Іваницької сільської ради Ічнянського району Чернігівської області, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,57 га, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 032389, виданого 02 березня 2005 року на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 20 серпня 2004 року ВВК № 943166, та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів за № 010583400006, що належали [PERSON] (а.с.11-14). Постановою Ічнянської районної державної нотаріальної контори від 12 грудня 2016 року № 2532/02-31 та постановою Ічнянської районної державної нотаріальної контори від 12 грудня 2016 року № 2533/02-31 позивачам було відмовлено у видачі Свідоцтв про право власності на спадкове майно, яке належало [PERSON], так як [PERSON] та [PERSON] не подано відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальних дій (а.с.16-17). У відповідності до ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Спадкоємці за письмовою угодою між собою, посвідченою нотаріусом, якщо це стосується нерухомого майна або транспортних засобів, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них. Так, з матеріалів справи видно, що сторони по справі уклали угоду від 19 січня 2017 року, згідно якої спадкоємці - [PERSON] та [PERSON] досягли згоди про зміну своїх часток у спадщині, яка полягає у тому, що [PERSON] отримує в порядку спадкування після смерті батька [PERSON] у свою власність земельну ділянку, розташовану на території Іваницької сільської ради Ічнянського району Чернігівської області, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,44 га, згідно Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ІІ-ЧН № 039980, виданого 14 січня 2003 року на підставі розпорядження Ічнянської районної державної адміністрації Чернігівської області від 23 грудня 2002 року № 469, та зареєстрованого в Книзі записів державних актів за № 632, а [PERSON] натомість отримує в порядку спадкування після смерті батька у свою власність земельну ділянку, розташовану на території Іваницької сільської ради Ічнянського району Чернігівської області, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,57 га, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 032389, виданого 02 березня 2005 року на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 20 серпня 2004 року ВВК № 943166, та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів за № 010583400006 (а.с.40). Позивачі, як спадкоємці за законом, своєчасно прийняли спадщину після смерті батька, звернувшись до Ічнянської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області в передбачений законодавством шестимісячний строк із заявою про прийняття спадщини, де було заведено спадкову справу № 352/2016, що підтверджується повідомленням Ічнянської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області від 29 грудня 2016 року № 2712/01-16 (а.с.23), на день смерті спадкодавця були зареєстровані за однією адресою, що підтверджується довідкою виконавчого комітету [PERSON] селищної ради Ічнянського району Чернігівської області (а.с.15), вступили в управління та розпорядження спадковим майном, але юридично не можуть оформити своїх спадкових прав, оскільки втрачені правовстановлюючі документи на вищевказане майно, які б підтверджували право власності померлого на дане майно, що підтверджується матеріалами справи (а.с.18), а тому суд вважає визнати за позивачами право власності на вищевказане майно в порядку спадкування .

Outcome: approved