Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-28 00:00:00

[PERSON] звернулася у суд з позовом про стягнення страхового відшкодування та шкоди, завданої внаслідок дорожньо-ранспортної пригоди , посилаючись на обставити та підстави викладені в позові просила суд стягнути з ТзДВ СТ «Домінанта» на користь [PERSON] суму страхового відшкодування у розмірі 28409,46 гривень, суму пені за період 28.07.2016 по 28.07.2017 р. у розмірі 4193,71 гривень,суму збитків з урахуванням встановленого індексу інфляції за період по 28.07.2017 р. у розмірі 4 456,98 гривень, суму 3 % річних за користування грошовими коштами за період 28.07.2016 по 28.07.2017 р. у розмірі 854,62 гривень, та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON], суму матеріальної шкоди у розмірі 6370,12 гривень та суму моральної шкоди у розмірі 20 000,00 гривень, а також стягнути пропорційно з Товариства з додатковою відповідальністю «ДОМІНАНТА», [PERSON] на користь [PERSON] усі понесені судові витрати у розмірі 557,20 грн. Представник позивача в судове засідання не зявилась належним чином повідомлялсь, надала до суду зяву в який уточнений позов підтримала в повному обсязі, прочила суд його задовольнити. Представник відповідача [PERSON]-[PERSON] в судове засідання не зявився належним чином повідомлявсянадав до суду заяву в який просив справу слухати без його участі. Представник відповідача ТзДВ СТ «Домінанта» в судове засідання не зявився належним чином повідомлявся, надали до суду письмові пояснення. Відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПКУкраїни, обставини, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПКУкраїни, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вислухавши пояснення представників сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 04.09.2014р. о 09 год. 30 хв сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Митцубиши L200», д/н [NUMBER] під керуванням[PERSON] та автомобіля ВАЗ 21043, реєстраційний номер [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON], внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні ушкодження. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] [PERSON] є власником автомобілю «ВАЗ 21043» реєстраційний № [NUMBER]. Постановою Малиновського районного суду м. Одеси [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно Полісу № АС/8987504 від 30.11.2013р. цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] на момент настання дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в Товаристві з додатковою відповідальністю Страхове товариство «Домінанта», франшиза відповідно данного полісу складає 1000 грн. Як встановлено судом, 18.09.2014 до ТзДВ СТ «Домінанта» звернулася [PERSON] з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду, яка сталась 04.09.2014р. о 09 год. 30 хв в м. Одеса по пров. Високий перехрестя з вул. Ген.Цветаева за участю забезпеченого транспортного засобу «Митцубиши L200», д/н [NUMBER] під керуванням [PERSON]. 22.09.2014р. повноваженим представником ТОВ «Експергум АВЕ» проведено огляд пошкодженого спортного засобу, що підтверджується Звітом № 9111 від 29.09.2014р. про вартість матеріального збитку, що завданий власнику «ВАЗ-21043», д/н [NUMBER], та протоколом (актом) ТЗ від 22.09.2014р., що є додатком до даного Звіту. Згідно № 9111 від 29.09.2014р., вартість відновлювального ремонту транспортного засобу ТЗ «ВАЗ- ї», д/н [NUMBER], становить 40 089,04 грн. (калькуляція до Звіту), а ринкова вартість зазначеного ТЗ до ДТП становить 37 349,25 грн. Відповідно до Консультації № 9203 від 29.09.2014р. про оцінку пошкодженого ТЗ «ВАЗ-21043», д/н 1Н2012АХ, Додаток № 4, ринкова вартість пошкодженого вяаслідок ДТП ТЗ (вартість залишків пошкодженого автомобіля), складає 19 316,66 грн. Згідно із ст. 25 Закону України «Про страхування», здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акту (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Відповідно до ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого. Частина 1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Статтею 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»передбачений порядок прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування страховиком та порядок його виплати. Так, страховик приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування або про відмову у здійсненні страхового відшкодування. Рішення про здійснення страхового відшкодування приймається у зв'язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. Страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування. Проте на час звернення до суду страхове відшкодуванні з боку відповідача Товариства з додатковою відповідальністю «ДОМІНАНТА» не виплачено. Згідно Аварійного сертифікату № 86-09/14 від 25.09.2014 року та розрахована сума матеріального збитку з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу аварійного комісару ТОВ МП»Універсал - ЛТД»- сума заподіяної шкоди складає 24321,17 грн. Як встановлено судом у травні - вересні 2015 року, позивач за власні кошти віремнотувала пошкоджений автомобіль, і загальна сума понесених витрат (на придбання запчастин, оплата робіт та т.і.) склала 56 628,00 грн. , що підтвержується копіями квитанцій що містяться в матеріалах справи. Не погодившись із такою сумою, представник відповідача [PERSON] звернувся до суду із клопотанням про проведення судової авто товарознавчої експертизи. Відповідно до Висновку від 15.06.2017 року № 5720 судової автотоварознавчої експертизи, проведеної Одеським науково-дослідним інститутом судових експертиз МЮ України, вартість відновлювального ремонту автомобіля ВАЗ 21043, реєстраційний номер [NUMBER], станом на дату - 04.09.2014 p., становить 35779, 58 грн., а вартість відновлювального ремонту автомобіля ВАЗ 21043, реєстраційний номер [NUMBER],з урахувнням коефіцієнту фізичного зносу, становить 29409,46 грн. Страховик, згідно із ч. 3 ст. 988 ЦК України, у разі настання страхового випадку зобов'язаний здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Ст. 525 ЦК України, визначено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Ст. 526 ЦК України, встановлено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Ст. 527 ЦК України, встановлено, що боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту. Ч.1 ст.530 ЦК України встановлено, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобовязання, строк, якого не визначений вказівкою на подію, яка має неминуче настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Згідно із ст. 610 ЦК України порушення зобовязання є його невиконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Згідно із ст. 990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Згідно із ст. 992 ЦК України визначено, що в разі несплати страховиком страхувальнику або іншій особі страхової виплати, страховик зобовязаний сплатити неустойку в розмірі встановленому договором або законом. Згідно ст. 9 ЗУ «Про страхування» страхова виплата- грошова сума, яка виплачується відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Враховуючи викладене, те що ТДВ «СТ «Домінанта» у визначений законом строк виплати страхового відшкодування не здійснили, суд приходить до висновку, що з ТДВ «СТ «Домінанта» в користь позивача слід стягнути невиплачене страхове відшкодування. За змістом п.36.5 ст.36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Всупереч визначеним чинним законодавством вимог та договірних зобов'язань, ТДВ «СТ «Домінанта» виплати страхового відшкодування не здійснили у зв'язку із чим підлягає до стягнення пеня, розрахована згідно встановлених облікових ставок НБУ за період з 28.07.2016 по 28.07.2017 р. у розмірі 4193,71 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог, відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов'язання згідно ст.610 ЦК України є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. У відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Судова палата у цивільних справах Верховного Суду України у цивільній справі №6-49цс12 від 6 червня 2012 року зазначила, що зобов'язання страховиків у разі настання страхового випадку зводиться до здійснення страхової виплати, а тому таке зобов'язання є грошовим і в разі прострочення його виконання настає відповідальність, передбачена ч. 2 ст. 625 ЦК України, зокрема сплата боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Проценти річних, так само як і інфляційні втрати на суму боргу, входять до складу грошового зобов'язання і на відміну від пені не є санкцією за порушення грошового зобов'язання, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів і отриманні компенсації (плати) від боржника за користування отриманими ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов'язання. Таким чином, інфляційні нарахування на суму боргу та три проценти річних є наслідком невиконання грошового зобов'язання. За таких обставин, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 3% річних за період 28.07.2016 по 28.07.2017 р. у розмірі 854,62 гривень та інфляційних втрат за цей же період у розмірі 4 456,98 гривень. У відповідності до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Статтею 1194 ЦК України, передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Таким чином, фактичний розмір матеріальної шкоди складає 35779,58 гривень, страхове відшкодування що підлягає сплатиті з Страхової компанії складає 28409,46 гривень, за винятком суми франшизи у розмірі 1000,00 грн., різницю між фактични розміром шкоди і страховою виплатою у розмірі 6370,12 гривень (35779,58 -28409,46- 1000,00), суд вважає,слід стягнути з [PERSON]. Щодо позовних вимог [PERSON] про відшкодування моральної шкоди, суд вважає що вони підлягають частковому задоволенню. Відповідно дост. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Відповідно до ч.3ст. 23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до роз»яснень, викладених в п.3Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», з під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ,заподіянихфізичнійчиюридичнійособі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Згідно п. 9.Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 рокуПро судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Суд вважає, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, позивачеві було спричинено моральну шкоду, що виразилась в душевних стражданнях у звязку із пошкодженням транспортного засобу, вимушених змінах в її житті внаслідок неможливості використання автомобіля після його пошкодженя. Визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди суд враховує характер неправомірних дій відповідача, глибину душевних та психічних страждань позивача, при визначенні розміру відшкодування судом враховуються вимоги розумності і справедливості. Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що заявлена позивачем до відшкодування сума моральної шкоди в розмірі 20 000,00 грн. не відповідає обставинам справи й ступіню його моральних страждань, у звязку з чим підлягає стягненню в меншому розмірі, а саме в сумі 3 000 грн. Відповідно ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати:на професійну правничу допомогу; пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов'язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;) пов'язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відтак, виходячи з задоволених позовних вимог на користь позивача підлягає допропорційного стягнення з ТДВ «СТ «Домінанта» та [PERSON] судовий збор у розмірі 557,20 грн .

Outcome: partial