Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-27 00:00:00

[PERSON] пред'явила позов до [PERSON], [PERSON] про визнання їх такими, що втратили право користування житловим будинком № 07 по вул. Вокзальна в м. Кременець Тернопільської області. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона є власником житлового будинку № 07 по вул. Вокзальна в м. Кременець Тернопільської області. У житловому будинку крім неї зареєстровані [PERSON] та [PERSON]. Відповідачі більше десяти років не проживають у вказаному будинку. Їх прописка перешкоджає їй належним чином розпоряджатися власним житлом та значно обмежує її законні права, крім того вона змушена нести додаткові фінансові витрати у звязку з оплатою комунальних послуг. Позивач в судове засідання не з'явилася, однак від неї надійшла заява про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, без повідомлення причин неявки у судове засідання повторно не зявилися, відзиву на позов не подали. З врахуванням наведеного та за згодою позивача суд постановив ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів. \~ \~ \~ \~Відповідно до вимог ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. \~ \~ \~ \~Дослідивши наявні у справі докази, суд встановив такі фактичні обставини. Позивач є власником житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований по вул. Вокзальна, 7 в м. Кременець Тернопільської області, що підтверджується договором купівлі продажу від 12 вересня 2018 року № 944, витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав № 138315538 від 19 вересня 2018 року. З витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання вбачається, що [PERSON] зареєстрована та проживає [INFO]. З довідки про склад сім»ї від 02 листопада 2018 року № 1005/13-21 виданої [PERSON] вбачається, що за адресою по вул. Вокзальна, 7 у м. Кременець Тернопільської області зареєстровані: позивач - [PERSON], [INFO], син позивача - [PERSON], [INFO], мати позивача - [PERSON], [INFO], вітчим позивача - [PERSON], [INFO] та відповідачі: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. З акту обстеження від 12 листопада 2018 року вбачається, що [PERSON] та [PERSON] по вул. Вокзальна, 7 в м. Кременець Тернопільської області не проживають. Зі слів сусідів понад шість років проживають та працюють за кордоном. З будинкової\~книги \~для прописки\~громадян вбачається,\~що за\~адресою:\~вул.\~Вокзальна,\~7\~у м.\~Кременець Тернопільської\~області зареєстровані\~ [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Згідно з ч. 2 ст. 405 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно зі ст.ст. 319, 321, 391 ЦК України власник житла має право вимагати усунення будь-яких перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється, зокрема, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення. Аналіз вищенаведених норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] без поважних причин не проживають у житловому будинку [PERSON] понад десять років, однак не вчиняють дій щодо зняття з реєстрації місця проживання у житлі [PERSON], що створює перешкоди позивачу як власнику житлового будинку у користуванні майном та є підставою для задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Доказів понесення інших судових витрат, повязаних з розглядом справи, сторонами не надано.

Outcome: approved