Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-15 00:00:00

[PERSON] свій позов мотивує тим, що [INFO] помер його батько [PERSON], після смерті якого залишилась спадщина, що складається з будинку з надвірними будівлями і спорудами, які знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Померлий не залишав заповіт, тому спадкування відбувається відповідно до ст. 524 та 529 ЦК Української PCP. Він прийняв спадщину відповідно до ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу УРСР, оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та вступив у фактичне управління та володіння майном. Спадкова справа була заведена у приватного нотаріуса Луцького міського нотаріального округу Сопронюк Ірини Олександрівни. У зв'язку з тим, що оригінали правовстановлюючих документів відсутні; він не зміг оформити та виготовити документи на будинковолодіння, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 04.12.2015 року № 241/02-31, виданою приватним нотаріусом Луцького міського управління юстиції у Волинській області Сопронюк І. О. Посилаючись на вищенаведене, позивач просить суд визнати за ним право власності на будинковолодіння за адресою: [ADDRESS] залишилась як спадщина після смерті батька [PERSON]. Представник позивача подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що позов підтримує. Представник відповідача в судове засідання не з'явився по невідомій суду причині, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, про що свідчать надіслані повідомлення. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи по наявних доказах, відповідно до вимог ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що [INFO] помер [PERSON], про що в Книзі реєстрації актів про смерть зроблено відповідний актовий запис за №1904, місце реєстрації - відділ реєстрації актів громадянського стану Луцького міського управління юстиції, що підтверджується свідоцтвом пpо смерть серії [NUMBER] від 20 листопада 2003 року. Судом встановлено, що після його смерті відкрилась спадщина, зокрема, на будинок з надвірними будівлями і спорудами, які знаходиться за адресою: [ADDRESS] Позивач є сином спадкодавця. Їхні родинні відносини підтверджуються записами в свідоцтві про його народження позивача, яке містяться в матеріалах справи. (а.с.9). Відповідно до ч. 1 ст. 529, ч. 1 ст. 549 ЦК Української PCP від 18.07.1963 [PERSON] має право на спадкування за законом в першу чергу; окрім нього право на спадкування за законом в першу чергу мала дружина спадкодавця, [PERSON], яка проживала за адресою: [ADDRESS]. Проте, [PERSON] [INFO] померла, про що свідчить відповідний актовий запис №339 та свідоцтво пpо смерть серії [NUMBER] від 22 лютого 2016 року, видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області. Судом встановлено, що позивач на даний час є єдиними спадкоємцем за законом, інші особи на вищевказане спадкове майно не претендують. Оскільки на момент смерті батька позивача [PERSON], діяв ЦК УРСР, то і спадкування слід здійснювати за його нормами. Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ст. 527 ЦК УРСР спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Як встановлено судом, від імені [PERSON], заповіт не посвідчувався, отже в даному випадку має місце спадкування за законом. Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Як встановлено судом, позивач на момент смерті свого батька проживав разом з ним, доглядав за житловим будинком, а тому прийняв спадщину відповідно до ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу УРСР, фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном. Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. З метою отримання свідоцтва про право на спадщину, позивач 04.12.2015р. звертався з заявою до приватного нотаріуса Луцького міського нотаріального округу Сопронюк Ірини Олександрівни . Як вбачається із постанови приватного нотаріуса Луцького міського нотаріального округу Сопронюк Ірини Олександрівни, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька на житловий будинок з надвірними господарськими спорудами та будівлями через відсутність у померлого правовстановлюючих документів на вищевказане спадкове майно, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 04.12.2015 року № 241/02-31, виданою приватним нотаріусом Луцького міського управління юстиції у Волинській області Сопронюк І. О. За таких обставин, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити та визнати за позивачем право власності на спадкове майно, а саме: будинковолодіння, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS], після смерті батька [PERSON], який помер [INFO].

Outcome: approved