Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-16 00:00:00

[PERSON] (надалі по тексту - позивач) звернувся до суду із позовом до ПАТ «Київенерго» (надалі по тексту - відповідач), у якому просив суд зобов'язати відповідача зробити перерахунок сплачених неналежно наданих послуг за опалювальний період 2016-2017 р.р., а саме з жовтня 2016 року по березень 2017 року, нарахування по о/р [NUMBER]; стягнути з відповідача грошову суму у розмірі 2 000, 00 грн., які були сплачені позивачем за послуги юриста. Згідно з положеннями процесуального закону, справи, у яких ціна позову перевищує сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розглядаються у порядку загального позовного провадження. Встановивши, що ціна позову більше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, та врахувавши пункти 1-8 частини 3 статті 274 ЦПК України, при вирішенні питання визначення порядку розгляду позовного провадження, вбачається можливість розгляду справи у загальному порядку. Ухвалою судді Васильєвої Н. П. від 03.08.2017 року у справі відкрито провадження /а. с. 29/. На підставі розпорядження № 522 від 29 вересня 2017 року щодо призначення повторного автоматичного розподілу справ, у зв'язку із перебуванням судді Васильєвої Н. П. на довготривалому лікарняному, проведено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями /а. с. 31-34/. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29 вересня 2017 року, матеріали справи передано судді Підпалому В.В. /а. с. 31/. Ухвалою судді Підпалого В.В. цивільну справу прийнято до свого провадження. /а.с. 35/. 26.10.2017 року у судовому засіданні представником відповідача подано до суду заперечення на позовну заяву, у якому позов не визнав, просив відмовити у задоволенні позову /а. с. 41-42/. 30.11.2017 року представником відповідача подано додаткові пояснення на позовну заяву /а.с. 47/. Протокольною ухвалою від 30.11.2017 року до участі у справі залучено в якості третіх осіб Товариство з обмеженою відповідальністю «Ковальська-Житлосервіс», Державна інспекція України з питань захисту прав споживачів, Київська міська державна адміністрація. 05.04.2018 року представником відповідача подано пояснення на позовну заяву /а.с. 66-73/. 25.04.2018 року в засіданні представником третьої особи ТОВ «Ковальська-Житлосервіс» подано пояснення по справі, відповідно до яких представник зазначив, що в разі ненадання послуг з централізованого опалення місць загального користування відповідачем, позивач має право на здійснення відповідного перерахунку розміру сплати за послуги з централізованого опалення /а.с. 76-82/. У засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав, просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. 17.09.2018 року в засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність та не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Представник відповідача [PERSON] у засіданні заперечував проти задоволення позовної заяви, посилаючись її безпідставність та необґрунтованість. Крім того у своїх запереченнях зазначив, що самовільне відключення радіаторів опалення МЗК виконавцем послуг з отримання будинків і споруд та прибудинкових територій не є підставою для звільнення мешканців від сплати за їх обігрів. 17.09.2018 року в засідання не з'явився, про час, дату і місце проведення засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Представник третьої особи ТОВ «Ковальська-Житосервіс» [PERSON] в засіданні щодо позовної заяви поклався на розсуд суду. 17.09.2018 року в засідання не з'явився, про час, дату і місце проведення засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Інші учасники провадження в засідання не з'явилися, про час, дату і місце проведення засідання повідомлялися належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Суд, дослідивши матеріали справи, докази, наявні у матеріалах справи, вислухавши думки учасників провадження, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Позивач є власником квартири за адресою: [ADDRESS]. 23.11.2015 року між позивачем та відповідачем було укладено договір № [NUMBER] про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води населенню. Відповідно до договору від 23.11.2015 року № [NUMBER], відповідач зобов'язався своєчасно надавати відповідної якості послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, згідно з діючими нормативами за адресою: [ADDRESS], опалювальна площа якої становить 107, 5 кв м /а. с. 7/. 17.11.2016 року позивач звернувся до ПАТ «Київенерго» з заявою про перерахунок вартості послуг централізованого опалення. 30.12.2016 року позивач повторно звернувся до Центру обслуговування клієнтів ПАТ «Київенерго» Дніпровського району із заявою про перерахунок оплати за опалення, яке було сплачено в жовтні-листопаді 2016 року за адресою: [ADDRESS], вказавши, що фактичного опалення у квартирі відсутнє /а.с. 15/. У подальшому [PERSON] зверталася до Центру обслуговування клієнтів ПАТ «Київенерго» Дніпровського району із заявами від 21.01.2016 року, 10.03.2017 року. 27.02.2017 року позивач звертався до ТОВ «Ковальська-Житлосервіс» із заявою про видачу довідки про те, чи опалювалися місця загального користування у період з жовтня 2016 року-березень 2017 року /а.с. 20/. Відповідно до наданої довідки за вих. № 99 від 28.02.2017 року «опалення в МЗК в житловому будинку за адресою: м. Київ, [ADDRESS], не підключалося з початку опалювального сезону 2016/2017 року і по теперішній час відключено». /а.с.21/. 22.11.2016 року, 03.03.2017 року комісіями було проведено обстеження будинку [ADDRESS], у м. Києві і встановлено порушення, зокрема у режимі надання послуг з централізованого опалення /а. с. 17а, 19/. Крім того, відповідно до листів ТОВ «Ковальська-Житлосервіс» від 25.10.2016 року вих. 2505, 22.02.2017 року вих. 324, адресованих керівнику Департаменту продажу теплової енергії ПАТ «Київенерго», опалення з жовтня 2016 року в житловому будинку, зокрема за адресою: [ADDRESS], м. Київ, відключено. /а.с. 16-17/. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Так, відповідно до ст.ст. 7, 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить, зокрема, встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги відповідно до закону; визначення виконавця житлово-комунальних послуг відповідно до цього Закону в порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: комунальні послуги (центральне постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо будинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримування, укладення договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Відповідно до частини другої-четвертої ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником. Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому право прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Законуобов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Статтями 20, 21 Закону визначені обов'язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, обов'язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обов'язки виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення зі споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. З Правил надання послуг централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, котрі затверджені постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630 випливає, що споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань ЖКГ. Відключення споживача можливо при наявності затвердження проектної документації, а також норм проектування, реконструкції та капітального ремонту в частині опалення. Витрати, пов'язані з відключенням від мережі централізованого опалення відшкодовуються споживачами відповідно до калькуляції, складеної виконавцем. (п.п. 24, 25, 26, 27 Правил). Пунктом 24 Правил передбачено можливість споживача відмовитися від отримання послуги з централізованого опалення, що відбувається у відповідності з Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, що затверджено наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється. У разі наміру споживача припинити надання послуг з централізованого теплопостачання, останній не позбавлений можливості у передбачений законом спосіб провести відключення квартири від мереж теплопостачання. Таким чином, самовільне відключення (таке, що проведено поза передбаченою процедурою) від мереж централізованого опалення не є підставою для звільнення від оплати за послуги теплопостачання, що узгоджується з правовою позицією, висловленою Верховним Судом України (справа № 6-1192цс15). За змістом частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково, а саме вимога про зобов'язання відповідача зробити перерахунок вартості послуг з централізованого опалення за адресою: [ADDRESS], м. Київ, за період від жовтня 2016 року по березень 2017 року. Відповідно до частини першої, шостої статті 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню сума судового збору на користь позивача. Крім того, відповідно до 84 ЦПК України, витрати пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права несуть сторони. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Однак, до позовної заяви позивачем не додано жодних документів та розрахунків на підтвердження правової допомоги та вартості таких послуг у розмірі 2 000, 00 грн., тому суд вважає за необхідне в цій частині позовних вимог, відмовити. На підставі встановлених судом обставин, що мають юридичне значення у справі,

Outcome: partial