Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-27 00:00:00

[PERSON] звернулася у суд з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання дітей: дочки [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову до суду та до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування вимог зазначає, що 20 листопада 2018 року між нею та відповідачем зареєстровано шлюб, який рішенням Камінь-Каширського районного суду було розірвано. Від шлюбу є двоє неповнолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON] . З травня 2020 року вона проживає окремо від відповідача, і з цього часу останній припинив надавати будь-яку матеріальну допомогу на утримання дітей. Самостійно вона не в змозі забезпечити належні умови для проживання їхніх дітей. Відповідач офіційно не працює, однак постійно виїжджає на сезонні заробітки та отримує дохід, інших дітей у нього немає. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, її представник [PERSON] 28 квітня 2021 року подала заяву, у якій просить справу розглянути без її участі. Відповідач [PERSON] подав суду заяву, згідно з якою позовні вимоги визнає і просить справу розглянути у його відсутності. З`ясувавши обставини справи та дослідивши докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належить задовольнити повністю, зважаючи на таке. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 5, 6). Відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Отже, сторони у справі, як батьки неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] зобов`язані утримувати їх до досягнення ними повноліття. Неповнолітні діти сторін [PERSON] та [PERSON] проживають з матір`ю - позивачкою [PERSON] , що підтверджується довідкою про склад сім`ї та зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб від 31 березня 2021 року за № 550, виданою Ворокомлівського старостинського округу виконавчого комітету Камінь-Каширської міської ради (а.с. 7). Між сторонами немає домовленості про розмір і порядок сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Відповідач [PERSON] матеріальну допомогу на утриманні неповнолітніх дітей в достатньому обсязі не надає. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. У відповідності до частин 1-3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з частинами 1, 2 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Частиною 2 ст. 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. За змістом ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються на користь того, з ким проживає дитини. Згідно із ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. При визначені розміру аліментів суд враховує матеріальне становище відповідача, який не працює, однак є працездатним, інших утриманців не має, відсутність даних про незадовільний стан його здоров`я, а також враховує і стан здоров`я дітей, їх матеріальне становище, та потреби дітей в їжі, одязі, засобах особистої гігієни, забезпеченні належних побутових умов та умов для належного гармонійного розвитку, і дійшов висновку, що вимоги позивачки належить задовольнити повністю та стягувати з відповідача аліменти на утримання його двох неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 31 березня 2021 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Згідно зі ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення суду у межах суми платежу аліментів за один місяць належить допустити до негайного виконання. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, і з огляду на те, що позивачка при подачі позову до суду від сплати судового збору звільнена, з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 908 гривень.

Outcome: approved