Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

[PERSON] у лютому 2014 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про поділ спільного майна, а саме на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею розміром 2,1351 га. кадастровий нормер 5323881000:00:022:0038, розташовану на території Великокручанської сільської ради, Пирятинського району, Полтавської області з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. У позові вказав, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії ВРЕ № 996171 від 12 серпня 2011 року виданого державним нотаріусом Пирятинської державної нотаріальної контори, він з відповідачкою є спадкоємцями земельної ділянки, площею 4,270 га., розташованої на території Великокручанської сільської ради Пирятинського району, Полтавської області з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала, на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ПЛ № 056824 виданого Великокручанською сільською радою, Пирятинського району, Полтавської області 13 грудня 2001 року, [PERSON], яка померла [INFO], в рівних долях по ? частині земельної ділянки кожному. Після отримання свідоцтва про право на спадщину позивач запропонував відповідачці провести поділ спадщини та виділити кожному його частку в натурі, для того щоб в подальшому оформити право власності кожного на себе. Відповідачка спочатку погодилася на його пропозицію, і вони звернулися до Пирятинського відділу Полтавської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» із заявами про розроблення технічної документації по посвідченню права власності на земельну ділянку, але після виготовлення технічної документації та проведення державної реєстрації земельної ділянки у відповідності до Закону України «Про Державний земельний кадастр», відповідачка без пояснення причин проводити поділ спадщини до оформлення права власності на спадщину відмовилася. Так, позивач звернувся до Державного реєстратора на що отримав відмову у реєстрації земельної частки. Крім того, наміри сторін, щодо використання спадщини є різними, і тому позивач вважає, що його право порушене та підлягає захисту в судовому порядку. Позивач у судове засідання не з'явився, у позові вказав, що просить справу слухати у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явилася, надіслала до суду заяву, у якій просила справу розглянути без її участі, при вирішенні спору покладається на розсуд суду. Згідно ст.ст. 10, 60 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з огляду на наступне. Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії ВРЕ № 996171 від 12 серпня 2011 року виданого державним нотаріусом Пирятинської державної нотаріальної контори, позивач з відповідачкою є спадкоємцями земельної ділянки, площею 4,270 га., розташованої на території Великокручанської сільської ради Пирятинського району Полтавської області з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала, на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ПЛ № 056824 виданого Великокручанською сільською радою, Пирятинського району, Полтавської області 13 грудня 2001 року, [PERSON], яка померла [INFO], в рівних долях по ? частці земельної ділянки за кожним (а.с. 4). Позивач запропонував відповідачці провести поділ спадщини та виділити кожному його частку в натурі, для того щоб в подальшому оформити право власності кожний на себе та від свого імені звернувся до Пирятинського відділу Полтавської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» із заявами про розроблення технічної документації по посвідченню права власності на земельну ділянку. Проте після виготовлення технічної документації та проведення державної реєстрації земельної ділянки у відповідності до Закону України «Про Державний земельний кадастр» (а.с. 5-12), відповідачка без пояснення причин проводити поділ спадщини до оформлення права власності на спадщину відмовилася. Так, позивач [PERSON] звернувся до державного реєстратора реєстраційної служби Пирятинського району Полтавської області з проханням зареєструвати, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, ? частину земельної ділянки успадкованої після смерті матері [PERSON] Проте, йому було відмовлено, у зв'язку з тим, що розмір земельної ділянки за Свідоцтвом не зівпадає з розміром земельної ділянки за Витягом з державного земельного кадастру про земельну ділянку.. Відповідно до ч. 2 ст. 1278 ЦК України кожен з спадкоємців має право на виділ його частки в натурі. Згідно ст. 182 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) право власності на нерухомі речі, підлягає державній реєстрації. У відповідності до ст. 210 ЦК України правочин, що підлягає державній реєстрації, є вчиненим з - моменту його державної реєстрації. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У зв'язку з тим, що у відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини, відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.

Outcome: approved