Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-03 00:00:00

[PERSON] свої позовні вимоги мотивує тим, що він є військовослужбовцем ЗС України з 26.08.2002р. Станом на момент подання даного позову перебуває у військовому званні, підполковника медичної служби військової частини [NUMBER] . 25.10.2005р. він звернувся до командира військової частини [NUMBER] із відповідним рапортом з проханням включити його на чергу для отримання квартири. Відповідно до Витягу з протоколу №7 від 19.12.2005р., що винесено за результатами засідання житлової комісії військової частини [NUMBER] , його разом з сім`єю, у складі трьох чоловік, було поставлено в загальну чергу для отримання житла. Згідно Наказу начальника Луцького гарнізону №43 від 25.05.2006р. «Про надання службових жилих приміщень військовослужбовцям військових частин та установ Луцького гарнізону» йому було надано службову квартиру [ADDRESS] . Рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради №264-1 від 15.06.2006р. було затверджено рішення житлових комісій Луцького гарнізону про надання військовослужбовцям, в тому числі і йому, службових квартир. Так, на підставі спеціального ордера №246 серії А, виданого 30.06.2006р. він разом із своєю сім`єю вселився у двохкімнагну квартиру, житловою площею 29, 2 кв. м., за адресою: [ADDRESS] . Згідно довідки про перевірку житлових умов від 07.11.2007р. за вищевказаною адресою комісією зроблено висновок про необхідність покращити, йому як військовослужбовцю, житлові умови. В подальшому, у зв`язку зі зміною складу сім`ї (народження дитини) ним було подано командиру вищевказаної військової частини рапорт від 03.02.2011р. про покращення житлових умов. Згодом, ним, до начальника квартирно-експлуатаційного відділу м. Володимир-Волинський (надалі - КЕВ м. Володимир-Волинським) , було подано рапорт з проханням звернутись до Луцької міської ради із клопотанням та відповідним пакетом документів про виключення квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] з числа службового житла. На поданий рапорт ним було отримано відповідь про те, розпорядженням начальника західного територіального квартирно-експлуатаційного управління № 515/1/1249/244 від 19.02.2019р. та начальника головного квартирно-експлуатаційного управління №303/4/508 від 12.09.2019р. заборонено надавати пропозиції щодо забезпечення постійним житлом військовослужбовців ЗС України шляхом виключення жилих приміщень із числа службових, у яких вислуга на військовій службі становить менше 25 років. Таким чином, КЕВ м. Володимир-Волинський йому було відмовлено у задоволенні поданого рапорту. Згідно Витягу з протоколу №54 засідання житлової комісії Луцького гарнізону від 11.09.2019р. постановлено, що дана комісія заперечує про виключення із числа службової двокімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS] , в якій він проживає з сім`єю, мотивуючи тим, що чинним законодавством не встановлено підстав для відмови КЕВ у поданні клопотання про виключення житлового приміщення з числа службового до виконавчого органу відповідної ради. Згідно відповіді виконавчого комітету Луцької міської ради від 12.09.2019р. на адвокатський запит випливає, що вищевказана службова квартира належить до комунальної власності м. Луцька та перебуває на обслуговуванні ОСББ «Корольова 11». Внаслідок бездіяльності відповідача, його фактично позбавлено можливості реалізувати свої права на житло, що є порушенням житлових прав у розумінні ст. 8 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Посилаючись на вищенаведене, позивач просить суд зобов`язати квартирно-експлуатаційний відділ м. Володимир-Волинський Міністерства оборони України, подати до Луцької міської ради Волинської області клопотання з належними до нього документами, про виключення з числа службового житла, квартири за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 29,2 м2. Представник відповідача подав суду відзив, який обґрунтовує тим, що 16.10.2019р. на адресу Квартирно-експлуатаційного відділу (далі - КЕВ) м. Володимир-Волинський надійшла ухвала Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09.10.2019 року про відкриття провадження у справі №161/16424/19 за позовом [PERSON] до КЕВ м. Володимир-Волинський про зобов`язання вчинити дії. КЕВ м. Володимир-Волинський як відповідач у справі немає заперечень щодо розгляду справи\~в порядку\~спрощеного позовного\~провадження ,\~проте \~просить залишити\~без задоволення\~позовну вимогу\~ [PERSON] \~щодо зобов`язання\~КЕВ м.Володимир-\~Волинський Міністерства\~оборони України\~подати до\~Луцької міської\~ради Волинської\~області клопотання\~з належними\~до нього\~документами про\~виключення з\~числа службового\~житла -\~квартири за\~адресою:\~ [ADDRESS] \~з наступних\~підстав.\~КЕВ м.\~Володимир-Волинський\~є складовою\~частиною Збройних\~Сил України,\~підпорядковується Головному\~квартирно-експлуатаційному\~управлінню,\~є одним\~із структурних\~підрозділів Міністерства\~Оборони України\~і є\~бюджетною організацією.\~Згідно п.\~3.2\~Положення про\~КЕВ м.\~Володимир-Волинський,\~затвердженого наказом\~начальника Західного\~територіального квартирно-експлуатаційного\~управління і\~далі -\~Західне ТКЕУ)\~від 28.11.2016\~року №153\~(далі\~-\~Положення),\~установа здійснює\~свою діяльність\~на основі\~та відповідно\~до вимог\~Конституції України,\~Законів України,\~Указів Президента\~України,\~постанов і\~розпоряджень Кабінету\~Міністрів України,\~наказів та\~директив Міністра\~оборони України,\~наказів та\~розпоряджень начальника\~Головного квартирно-експлуатаційного\~управління Збройних\~Сил України,\~наказів розпоряджень\~начальника Західного\~територіального квартирно-експлуатаційного\~управління та\~цього Положення. 05.09.2019р.\~на адресу\~КЕВ м.\~Володимир-Волинський\~надійшов рапорт\~ [PERSON] з\~проханням звернутись\~до Луцької\~міської ради\~Волинської області\~із клопотанням\~та відповідним\~пакетом документів\~до нього\~про виключення\~квартири,\~що знаходиться\~за адресою:\~ [ADDRESS] \~з числа\~службового житла,\~на якій\~КЕВ м.\~Володимир-Волинський\~відповіддю з\~вих.\~№22/2791\~від 13.09.2019\~року роз`яснив\~позивачу,\~що розпорядженням\~начальника Західного\~ТКЕУ №515/1/1249/244\~від 19.02.2019\~року та\~розпорядженням начальника\~Головного КЕУ\~№303/4/508\~від 12.09.2019\~року заборонено\~надавати пропозиції\~щодо забезпечення\~постійним службовим\~житлом військовослужбовців\~Збройних Сил\~України шляхом\~виключення жилих\~приміщень з\~числа службових,\~у яких вислуга на військовій службі становить менше 25 років. Дана вимога передбачена рішенням заступника Міністра оборони України Шевчука О. №4183/3 від 13.03.2019 року. Крім того, п. 4 Розділу І Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 31.07.2018 року №380 випливає, що військовослужбовцям, які перебувають на обліку осіб, що потребують поліпшення житлових умов шляхом надання житлових приміщень для постійного проживання, та які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше та членам їх сімей надаються житлові приміщення для постійного проживання... Приписами п. 3-6 Розділу VII Інструкції №380, для прийняття рішення про надання житлових приміщень для постійного проживання, житлова комісія військової частини розглядає документи облікових справ військовослужбовців. Після розгляду документів облікової справи житлова комісія приймає рішення про надання житлового приміщення для постійного проживання. На підставі отриманих документів КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району готує список надання житлової площі для постійного проживання. Список підписаний начальником КЕУ, КЕВ (КЕЧ)\~району, з обліковою справою військовослужбовця, витягом із наказу командира військової частин про надання військовослужбовцю жилого приміщення для постійного проживання, копією протоколу засідання житлової комісії військової частини (об`єднаної житлової комісії) направляється до ГКЕУ для узагальнення та внесення на розгляд Комісії з контролю. За результатами розгляду Списку надання постійного житла Комісія з контролю приймає рішення окремо щодо кожного військовослужбовця про погодження надання постійного житла; відмову в погодженні надання постійного житла із зазначенням причини такої відмови. Рішення Комісії з контролю оформлюється протоколом. У разі прийняття Комісією з контролю рішення щодо відмови в погодженні надання постійного житла воно підлягає новому розподілу у встановленому цією Інструкцією порядку протягом одного місяця та є підставою для скасування наказу командира військової частини про надання військовослужбовцю житлового приміщення для постійного проживання. ГКЕУ на підставі рішення Комісії з контролю готує Список надання постійного житла у Збройних Силах України, що подається на затвердження заступнику Міністра оборони України (згідно з розподілом обов`язків). Нормою п. 10 Розділу VII Інструкції №380 передбачено, що військовослужбовці, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, а також особи, звільнені з військової служби за станом здоров я, віком, у зв язку із скороченням штатів, особи з інвалідністю І чи II групи, члени сімей військовослужбовців, які загинули (померли) або пропали безвісти під час проходження військової служби, що забезпечені службовими житловими приміщеннями незалежно від місця його знаходження, мають право на виключення цього житла з числа службового та забезпечення ним для постійного проживання за умови перебування на обліку... З позовної заяви та додатків до неї вбачається (довідка проходження служби, виданої ТВО командира військової частини [NUMBER] - долучена до матеріалів справи), що підполковник медичної служби [PERSON] - начальник хірургічного відділення 498 військового госпіталю Військово-медичного клінічного центру Західного регіону проходить службу у Збройних Силах України з 02.08.2002 року. На момент винесення судом ухвали про відкриття провадження у даній справі, вислуга позивача на військовій службі становить 17 років 2 місяці 7 днів . Даний факт виключає можливість подання КЕВ м. Володимир-Волинський клопотання до Луцької міської ради Волинської області про виключення з числа службового житла квартири за вищезгаданою адресою. Житлова комісія Луцького гарнізону також дотримуючись приписів Інструкції №380 заперечує про виключення із числа службової квартири за раніше згаданою адресою у зв`язку з відсутністю підстав. (Витяг з протоколу №54 засідання житлової комісії Луцького гарнізону від 11.09.2019 року - наявний у матеріалах справи) Відповідно до вимог ч. 1 ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української PCP, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Військовослужбовці (крім військовослужбовців строкової військової служби) та члени їх сімей, які проживають разом з ними, забезпечуються службовими жилими приміщеннями, що повинні відповідати вимогам житлового законодавства. Військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Такі жилі приміщення або грошова компенсація надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла. Відповідно до п.6 Положення про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними в Українській PCP, затвердженого постановою Ради Міністрів У PCP від 04.02.1988 року №37, жиле приміщення виключається з числа службових, якщо відпала потреба в такому його використанні, а також у випадках коли в установленому порядку воно виключено з числа жилих. Виключення жилого приміщення з числа службових провадиться на підставі клопотання підприємства, установи, організації рішенням виконавчого комітету відповідної районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів. За приписами ч. 2 п. 11 «Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1081 від 03.08.2006 року, виключення житлового приміщення з числа службового провадиться згідно з рішенням виконавчого органу районної, міської, районної у місті ради за клопотанням начальника гарнізону, командира військової частини та квартирно-експлуатаційного органу. Підсумовуючи, КЕВ м. Володимир-Волинський не вбачає правових підстав для подання клопотання до Луцької міської ради Волинської області про виключення з числа службового житла квартири за адресою: [ADDRESS] . Посилаючись на наведене у відзиві, представник квартирно-експлуатаційного відділу міста Володимир-Волинський Міністерства оборони України просить відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] у справі №161/16424/19 про зобов`язання вчинити дії у повному обсязі. Позивач подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує з мотивів, наведених у позовній заяві. Відповідач подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає, не заперечує щодо задоволення позову. Відповідно до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, та подані сторонами докази на підтвердження обґрунтованості заявлених вимог та заперечень, суд установив таке. Згідно ч.1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Частина 1 ст. 5 ЦПК України визначає, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на г.ідставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та -конами України. Стаття 47 Конституції України гарантує кожному мати право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту,житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Судом встановлено, що позивач є військовослужбовцем ЗС України з 26.08.2002р. та по даний час, перебуває у військовому званні, підполковника медичної служби військової частини [NUMBER] . Як випливає з матеріалів справи, 25.10.2005р. позивач звернувся до командира військової частини [NUMBER] із рапортом включити його на чергу для отримання квартири. Згідно з Витягом з протоколу №7 від 19.12.2005р., що винесено за результатами засідання житлової комісії військової частини [NUMBER] його разом з сім`єю, у складі трьох чоловік, було поставлено в загальну чергу для отримання житла. Згідно Наказу начальника Луцького гарнізону №43 від 25.05.2006р. «Про надання службових жилих приміщень військовослужбовцям військових частин та установ Луцького гарнізону» йому було надано службову квартиру [ADDRESS] . Рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради №264-1 від 15.06.2006р. було затверджено рішення житлових комісій Луцького гарнізону про надання військовослужбовцям, в тому числі і позивачу, службових квартир. Так, на підставі спеціального ордера №246 серії А, виданого 30.06.2006р., позивач разом із своєю сім`єю заселився у двохкімнагну квартиру, житловою площею 29, 2 кв. м., за адресою [ADDRESS] . Відповідно до довідки про перевірку житлових умов від 07.11.2007р. за вищевказаною адресою комісією зроблено висновок про необхідність покращити, йому як військовослужбовцю, житлові умови. В подальшому, у зв`язку зі зміною складу сім`ї (народження дитини) ним було подано командиру вищевказаної військової частини рапорт від 03.02.2011р. про покращення житлових умов. Згодом, ним до начальника квартирно-експлуатаційного відділу м. Володимир-Волинський (надалі - КЕВ м. Володимир-Волинським) було подано рапорт з проханням звернутись до Луцької міської ради із клопотанням та відповідним пакетом документів до нього про виключення квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] з числа службового житла. Судом встановлено, що у відповідь на поданий рапорт позивачу було надано роз`яснення про те, що розпорядженням начальника Західного територіального квартирно-експлуатаційного управління №515/1/1249/244 від 19.02.2019р. та начальника головного квартирно-експлуатаційного управління №303/4/508 від 12.09.2019р. заборонено надавати пропозиції щодо забезпечення постійним житлом військовослужбовців ЗС України шляхом виключення жилих приміщень із числа службових, у яких вислуга на військовій службі становить менше 25 років. Таким чином, КЕВ м. Володимир-Волинським йому було відмовлено у задоволенні поданого рапорту. Згідно Витягу з протоколу №54 засідання житлової комісії Луцького гарнізону від 11.09.2019р. постановлено, що дана комісія заперечує про виключення із числа службової двокімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS] , в якій він проживає з сім`єю. Судом встановлено, що вищевказана службова квартира належить до комунальної власності м. Луцька та перебуває на обслуговуванні ОСББ «Корольова 11». Згідно ч. 1 ст. 118 ЖК України службові жилі приміщення призначаються для заселення громадянами, які у зв`язку з характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу від нього. Жиле приміщення включається до числа службового рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті ради. Під службові жилі приміщення виділяються, як правило, окремі квартири. Відповідно до п. 6 Положення про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними в Українській PCP, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 04.02.1988 р. №37, передбачено, що виключення жилого приміщення з числа службових провадиться на підставі клопотання підприємства, установи, організації рішенням виконавчого комітету відповідної районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів. У будинках, належних колгоспам, жиле приміщення виключається з числа службових за рішенням загальних зборів членів колгоспу або зборів уповноважених, затверджуваним виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів. Згідно з ч. 2 п. 11 «Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1081 від 03.08.2006 p., виключення житлового приміщення з числа службового провадиться згідно з рішенням виконавчого органу районної, міської, районної у місті ради за клопотанням начальника гарнізону, командира військової частини та квартирно-експлуатаційного органу. Суд дійшов висновку, що не подаючи відповідне клопотання КЕВ м. Володимир-Волинський порушує конституційні права позивача на житло. Таким чином, внаслідок бездіяльності відповідача, позивача позбавлено можливості реалізувати свої права на житло, а це є порушенням житлових прав у розумінні ст. 8 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено, що кожен має право на повагу до приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно з законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Згідно з ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», ніхто не вправі обмежувати військовослужбовців та членів їх сімей у правах і свободах, визначених законодавством України. За наведених обставин, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову. Згідно посвідчення серії [NUMBER] , виданого 24 квітня 2015 року, [PERSON] є учасником бойових дій, а тому згідно п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, а тому судовий збір в розмірі 768,40 грн., відповідно до положень ст.141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved