Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-18 00:00:00

[PERSON] (надалі - позивач) звернулася до Рівненського міського суду Рівненської області з позовом до [PERSON] (надалі - відповідач), в якому просить розірвати шлюб, укладений між сторонами. Позовну заяву мотивує тим, що спільне життя між нею та відповідачем не склалося, приблизно з грудня 2020 року вони фактично не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства, разом не проживають. Вона переконана, що подальше спільне життя, збереження шлюбу неможливе і суперечитиме її інтересам. У судове засідання позивач не з`явилася, хоча була належним чином повідомлена про час, дату та місце розгляду справи. Разом з позовною заявою позивач подала заяву, в якій просить розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримує, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча про час, дату та місце судового розгляду, був повідомлений належним чином. Про причини неявки відповідач суд не повідомив, відзив не подав і позивач не заперечує проти вирішення справи в заочному порядку, таким чином суд проводить розгляд справи згідно ст.280 ЦПК України в заочному порядку, на підставі наявних у справі даних та доказів за згодою позивача. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого Великожитинською сільською радою Рівненського району Рівненської області 03 червня 2011 року, серії [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 03 червня 2011 року, актовий запис №6. Прізвище після реєстрації шлюбу: чоловіка - [PERSON] , дружини - [PERSON] . Під час перебування у шлюбі у сторін народилися діти: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] , відповідно. Згідно з частиною третьою статті 105 Сімейного кодексу України (надалі - СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Стаття 112 СК України передбачає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони не підтримують подружніх стосунків і позивач бажає розлучитися. Відповідно до частини першої статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд вважає, що на даний час спільне проживання сторін стало не можливим і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тобто фактично шлюб не існує, а тому його слід розірвати, що не позбавляє сторін права повторно зареєструвати шлюб після усунення обставин, що були підставою для його розірвання. Відповідно до частини другої статті 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд вважає за необхідне роз`яснити, що згідно абзацу 2 частини третьої статті 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 908 грн. 00 коп.

Outcome: approved