Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-18 00:00:00

[PERSON] (місце проживання: [INFO]) звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON] (місце проживання: [INFO]), в якій просить розірвати шлюб, укладений між сторонами, де зазначила, що 19.09.2015 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Сторони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Спільне сімейне життя з відповідачем не склалося з причини різних поглядів на спосіб життя та відсутності взаєморозуміння і довіря. Шлюбно-сімейні відносини припинені з 20 лютого 2018 року. Спору щодо поділу спільного сумісного майна не має. Дитина після розірвання шлюбу залишається проживати із позивачем. В судове засідання позивач не зявилася, проте надала суду заяву, в якій просила розірвати шлюб між нею та відповідачем. Строк для примирення їй не потрібен. В судове засідання відповідач не зявився, проте надав суду заяву, в якій позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував. Строк для примирення йому не потрібен. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У звязку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З матеріалів справи судом встановлено, що згідно із копією свідоцтва про шлюб серії І-ВЛ № 240119, виданого 19 вересня 2015 року Виконавчим комітетом Кудряшівської сільської ради Кремінського району Луганської області, сторони з 19 вересня 2015 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, актовий запис № 04. Також, з матеріалів справи вбачається, що сторони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно із копією свідоцтва про шлюб серії І-ВЛ № 240119, виданого 19 вересня 2015 року Виконавчим комітетом Кудряшівської сільської ради Кремінського району Луганської області, позивач [PERSON] мала дошлюбне прізвище «Ганюта», згідно із позовною заявою просила його змінити при розірванні шлюбу, у звязку з чим прізвище позивача при розірванні шлюбу підлягає зміні на дошлюбне. З позовної заяви та доданих до неї матеріалів вбачається, що фактичні взаємовідносини подружжя припинені, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, сторони не бажають примиритися і строк для примирення їм не потрібен. Неповнолітня дитина після розірвання шлюбу залишається проживати із позивачем. За таких обставин суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд враховує, що понесення позивачем судових витрат підтверджується квитанцією від 26.02.2018 року про сплату судового збору у сумі 704 грн. 80 коп. Враховуючи викладене та з урахуванням задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору в розмірі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved