Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-26 00:00:00

[PERSON] пред`явила в суд позов до [PERSON] про визначення ідеальних часток в спільній сумісній власності на квартиру. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що відповідно до свідоцтва про право власності на квартиру від 29 серпня 2001 року, виданого Шевченківською районною адміністрацією Львівської міської ради на підставі розпорядження №1140, вона, [PERSON] , відповідач [PERSON] та [PERSON] приватизували на праві спільної сумісної власності квартиру [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] , яка є її бабусею, померла, про що в книзі реєстрації актів про смерть 30 листопада 2013 року зроблено запис №1135. Коли вона звернулась в Третю львівську державну нотаріальну контору для оформлення спадкових прав, то виявилось, що отримати свідоцтво право на спадщину за заповітом на частину вищевказаної квартири вона не може, оскільки в свідоцтві про право власності на квартиру немає чітко визначених часток кожного із співвласників, а тому вона змушена звернутись в суд. Положеннями ст. 370 ЦК України передбачено, що у разі виділу частки, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного з співвласників у праві спільної сумісності власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Оскільки вищевказана квартира перейшла в їх власність шляхом приватизації, тобто мало місце набуття права на власність за однакових правових підстав, то відповідно слід визначити саме рівність часток співвласників в судовому порядку, а саме по 1/3 ідеальній частині. З огляду на такі обставини, просить ухвалити рішення, яким визначити, що ідеальні частки її, [PERSON] , відповідача [PERSON] та [PERSON] , яка померла [INFO] у м. Львові, в спільній сумісній власності на квартиру [ADDRESS] становлять по 1/3 (одній третій) частині. В судове засідання, яке було призначено на 27 грудня 2019 року о 11.00 год., учасники справи не з`явились, хоч про час та місце розгляду справи повідомлялись в установленому порядку, та позивачем [PERSON] до суду подано заяву, з якої убачається, що вона позов підтримує та просить розглядати справу у її відсутності. Крім цього, в поданій до суду заяві позивач [PERSON] зазначила, відповідач [PERSON] є її матір`ю, вона залишила її з бабусею [PERSON] , яка в даний час померла, у віці 5 років та приблизно в 2000 році виїхала за межі України. Мати з нею не спілкується та місце проживання матері їй невідоме. У відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних в ній доказів. У відповідності до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників процесу, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на квартиру [NUMBER] , виданого 29 серпня 2001 року Шевченківською районною адміністрацією Львівської міської Ради та зареєстрованого у Львівському обласному державному комунальному бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки, квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності позивачу [PERSON] , її матері - відповідачу [PERSON] та бабусі позивача (матері відповідача) - [PERSON] . [INFO] [PERSON] , яка за життя уклала заповіт на користь своєї внучки - позивача [PERSON] , померла у м. Львові у віці 72 років. Для оформлення спадщини після смерті бабусі позивач [PERSON] звернулась в Третю львівську державну нотаріальну контору, однак листом від 04 квітня 2019 року їй було в цьому відмовлено та рекомендовано визначити ідеальні частки співвласників на квартиру [ADDRESS] . Дані обставини стверджуються долученими до справи письмовими доказами: копією свідоцтва про право власності на квартиру № [NUMBER] від 29 серпня 2001 року, копією свідоцтва про смерть [PERSON] серія [NUMBER] від 30 листопада 2013 року та відповіддю державного нотаріуса Третьої львівської державної нотаріальної контори Станкевич В.М. від 04 квітня 2019 року за №842/02-14. У відповідності до ч.1 ст.355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Приписами ч.2 ст.370 ЦК України визначено, що у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виходячи з принципу рівності прав суб`єктів права спільної сумісної власності, суд приходить до висновку, що ідеальні частки позивача і відповідача по справі, а також померлої [PERSON] у спільній сумісній власності на вищевказану квартиру становлять по 1/3 частині.

Outcome: approved