Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

[PERSON] у лютому 2014 року звернулася до суду з позовом до Давидівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області про визнання права власності на нерухоме майно. В позові вказала, що вона є рідною сестрою [PERSON], яка померла [INFO], єдиним спадкоємцем за законом, та прийняла спадщину, що залишилась після смерті [PERSON] На момент своєї смерті [PERSON] була власницею двох земельних часток (паїв), площею 3,65 умовних кадастрових гектара кожна, що розташовані на території Давидівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області. Одна з яких належала на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) Серія ПЛ № 0215849, зареєстрованого 24.12.1996 року у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №? 594, а інша - відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ПЛ № 0215848, зареєстрованого 24.12.1996 року у книзі реєстрації сертифікаті на право на земельну частку(пай) за №? 593, була прийнята у спадщину [PERSON] від її померлого чоловіка - [PERSON], на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом АВР № 952954 від 30.03.2001 року. На даний час правовстановлюючі документи на земельні частки (паї), що належали [PERSON] втрачено. У зв'язку з цим [PERSON] не має смоги документально оформити своє право власності на спадкове майно та розпоряджатися ним, тому вимушена звернутися до суду. В судовому засіданні представник позивача вимоги викладені його довірительницею у позовній заяві, підтримав з підстав викладених у ній і просить позов задовольнити. Представник відповідача - голова Давидівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області не заперечує проти задоволення позову та визнання за [PERSON], [INFO], право власності на дві земельні частки (паї), площею 3,65 умовних кадастрових гектара кожна, що розташовані на території Давидівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області, в порядку спадкування за законом після смерті померлої [INFO] її сестри-[PERSON], і які належали [PERSON] на підставі Сертифіката на право на земельну частку (рай) серія ПЛ № 0215849, зареєстрованого 24.12.1996.року у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №? 594; Сертифіката на право на земельну частку (пай) серія ПЛ № 0215848, зареєстрованого 24.12.1996 року у книзі реєстрації сертифікатів на право не земельну частку (пай) за 593, та свідоцтва про право на спадщину за законом АВР № 952954 від 30.03.2001 року. Згідно ст.ст. 10, 60 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з огляду на наступне. Судом установлено, що [PERSON] є рідною сестрою [PERSON], що підтверджується копією рішення Пирятинського районного суду Полтавської області від 04 лютого 2009 року (а.с. 5). [INFO] рідна сестра позивачки [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданим державним відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Пирятинського районного управління юстиції 17.12.2013 року (а.с. 6). Відповідно до копії рішення Пирятинського районного суду Полтавської області від 13.03.2009 року позивач, як єдина спадкоємиця за законом, прийняла спадщину, що залишилась після смерті [PERSON], а саме будинковолодіння розташоване по [ADDRESS]. (а.с. 7). Інші спадкоємці, що мали б частку у майні - відсутні, про що свідчить копія заяви [PERSON] про відмову від спадщини. На момент своєї смерті [PERSON] була власницею двох замельних часток (паїв), площею 3,65 умовних кадастрових гектара кожна, що розташовані на території Давидівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області. Одна з яких належала на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) Серія ПЛ № 0215849, зареєстрованого 24.12.1996 року у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №? 594, а інша - відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ПЛ № 0215848, зареєстрованого 24.12.1996 року у книзі реєстрації сертифікаті на право на земельну частку(пай) за №? 593, була прийнята у спадщину [PERSON] від її померлого чоловіка - [PERSON], на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом АВР № 952954 від 30.03.2001 року (а.с. 10-11). За даними відділу Держкомагентсва у Пирятинському районі Полтавської області вартість однієї земельної частки (паю) станом на 01.01.2014 року складає 80389 грн. 26 коп. Загальна вартість двох земельних часток (паїв), що належали [PERSON] станом на 01.01.2014 року складає 160778 грн. 52 коп.(а.с. 13-14). На даний час правовстановлюючі документи на земельні частки (паї), що належали [PERSON] втрачені, про що свідчить копія газети «Пирятинські вісті» від 14.02.2014 року № 7 (а.с. 15). У зв'язку з цим [PERSON] не має смоги документально оформити своє право власності на спадкове майно та розпоряджатися ним. Відповідно до пункту 4.15 статті 4 Прядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 22.12.2012 року № 296/5 видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусами після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Згідно ст. 182 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) право власності на нерухомі речі, підлягає державній реєстрації. У відповідності до ст. 210 ЦК України правочин, що підлягає державній реєстрації, є вчиненим з - моменту його державної реєстрації. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У зв'язку з тим, що у відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини, відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved