Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-28 00:00:00

[PERSON], представник [PERSON], звернувся до суду з позовом до ТОВ «Лізингова компанія «ВАШ АВТО» про захист прав споживача, вказуючи, що 19 серпня 2015 року між ним та уповноваженим представником відповідача було укладено договір фінансового лізингу № 000555 в офісі відповідача в м. Кривий Ріг. Попередньо, в телефонній розмові, представником відповідача йому було обіцяно транспортний засіб Lifan 620 1,6 МТ комплектації LX 2012 р.в. срібного кольору за 92\~000 грн. Однак згідно умов договору виявилось, що йому пропонують придбати автомобіль Gelly комплектації basik тип двигуна 1,5 бензин Тип КПП-МТ за ціною відповідно до п.8.2 договору 7953 доларів США, що на дату укладання договору в гривневому еквіваленті становило 186\~900 грн. При підготовці укладання договору представник відповідача запропонувала йому сплатити авансовий платіж в розмірі 18\~690 грн. При цьому призначення платежу зазначено не було і він був переконаний, що сплатив саме авансовий платіж. Після підписання договору , в установлений термін автомобіль йому доставлено не було. В телефонному режимі представник відповідача повідомив, що він має сплачувати всі платежі згідно договору , а перший платіж є адміністративним. Зрозумівши, що його ошукали, він вирішив розірвати договір, але на заяву про розірвання договору отримав відповідь, що у такому випадку адміністративний платіж поверненню не підлягає. Вважає, що інформація щодо призначення суми 18\~690 грн. йому надавалася недостовірна, нечітка та незрозуміла. Наявність п. 12.1 ст. 12 договору лізингу порушує принцип добросовісності, оскільки відповідач не обґрунтував співмірність розміру адміністративного платежу виконаній послузі. Крім того, відповідач свідомо приховав відомості щодо природи першого платежу. Таким чином договір лізингу № 000555 є несправедливим, не відповідає загальним засадам цивільного законодавства, вимогам справедливості та добросовісності. Просить суд визнати недійсним п. 12.1 ст. 12 договору фінансового лізингу № 000555 щодо неповернення лізингоодержувачу у випадку розірвання даного договору адміністративного платежу та стягнути з відповідача на його користь 18690 грн. В судовому засіданні позивач вимоги позову підтримав в повному обсязі, суду пояснив, що в засобах масової інформації він побачив оголошення про продаж автомобіля. В серпні 2015 року він поїхав в м. Кривий Ріг і в офісі відповідача підписав договір фінансового лізингу. З умовами договору і доповненнями до нього він ознайомився за пів години, було змінено предмет договору замість автомобіля Lifan 620 1,6 МТ комплектації LX 2012 р.в. йому було запропоновано автомобіль Gelly комплектації basik. На таку заміну він погодився. Йому запропонували сплатити 10 відсотків вартості автомобіля як авансовий первинний внесок, після чого він мав отримати автомобіль. Вказаний внесок він проплатив в сумі 18 690 грн., на той час він не знав, що це адміністративний платіж. Через деякий час йому зателефонували і повідомили, що доки він не оплатить 100 % вартості автомобіля, він його не отримає. Зрозумівши, що його ошукали, він захотів розірвати договір лізингу, але представник відповідача пояснив, що при розірванні договору адміністративний платіж не повертається. Оскільки він не отримав жодних адміністративних послуг на вищевказану суму, просить суд задовольнити вимоги позову. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні вимоги позову підтримав, просить визнати недійсним п. 12.1 ст. 12 договору фінансового лізингу № 000555 щодо адміністративного платежу і стягнути на користь позивача сплачені ним грошові кошти в сумі 18690 грн. Представник відповідача в судове засідання повторно не зявився, причини неявки суду не повідомив, пояснень та заперечень на позов не надав. Заяви про розгляд справи у його відсутність до суду не надходило. Про час та місце судового засідання повідомлявся завчасно, належним чином. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутність представника лізингової компанії, по наявним у справі матеріалам. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є дружиною позивача і була присутня при підписанні договору лізингу в м. Кривий Ріг в приміщенні лізингової компанії «ВАШ АВТО». Їм запропонували не той автомобіль, який вони вибрали на початку, і вони погодились на Gelly. Коли роздрукували договір, їм було запропоновано внести перший авансовий внесок в сумі 18 690 грн., що вони й зробили. Лише згодом вони зрозуміли, що їх ошукали і кошти було зараховано як адміністративний платіж. Заслухавши позивача, представника позивача, свідка, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд приймає до уваги наступне. В судовому засіданні було встановлено, що 19 серпня 2015 року між [PERSON] та ТОВ «Лізингова компанія «ВАШ АВТО» був укладений договір фінансового лізингу № 000555 з додатками. Відповідно до п. 1.1 ст. 1 укладеного договору фінансового лізингу, предметом фінансового лізингу по даному договору є транспортний засіб, зазначений у даній статті та у Специфікації (Додаток №2 до договору, а саме автомобіль марки Gelly комплектації basik тип двигуна 1,5 бензин Тип КПП-МТ. Згідно п. 3.3.1 ст. 3 договору фінансового лізингу, лізингоодержувач зобовязаний до отримання предмету лізингу, на умовах та у порядку передбаченим договором, сплатити передбачені даним договором платежі. Згідно п. 4.1 ст. 4 вищезазначеного договору лізингодавець передає у користування предмет лізингу лізингоодержувачу не пізніше 120 робочих днів з дати отримання на поточний рахунок лізингодавця наступних платежів: - адміністративного платежу; - авансового платежу; - комісії за передачу предмета лізингу; - у разі наявності, оплатити різниці до вже сплаченого авансового платежу на умовах, викладених у п. 9.4 ст. 9 даного договору, або різниці до вже сплаченого авансового платежу на умовах, викладених у п. 9.6 ст. 9 даного договору. П. 9.7 ст. 9 договору застережено, що кошти, які сплачуються лізингоодержувачем до моменту отримання предмета лізингу, незалежно від їх призначення, яке вказується у квитанції, зараховуються по даному договору у наступному порядку: - адміністративний платіж; - авансовий платіж; - комісія за передачу предмета лізингу; - у разі наявності, різниця до вже сплаченого авансового платежу на умовах викладених у п. 9.4 ст. 9 даного договору, або різниці до вже сплаченого авансового платежу на умовах, викладених у п. 9.6 ст. 9 даного договору. Згідно п. 12.1 ст. 12 договору лізингу лізингоодержувач, який сплатив адміністративний платіж, частково або повністю сплатив авансовий внесок та не отримав транспортний засіб, має право розірвати даний договір за власним бажанням, про що має повідомити лізингодавця у письмовій формі з чітким волевиявленням щодо розірвати договір, шляхом направлення відповідного листа рекомендованою кореспонденцією на адресу Лізингодавця та надати реквізити особистого банківського рахунку для здійснення такого повернення. У строк, встановлений законодавством, лізингодавець розглядає заяву лізингоодержувача та надає письмову відповідь, в якій повідомляє про розірвання договору та про наслідки його розірвання. В такому випадку поверненню підлягає 60 % від сплаченого авансового платежу та/або частини авансових платежів, 40 % лізингодавець утримує в якості штрафу за дострокове розірвання договору. Адміністративний платіж в такому випадку поверненню не підлягає. Згідно додатку № 1 до Договору фінансового лізингу № 000555 від 19.08.2015 року, підписаного позивачем, вартість предмета лізингу становить 186 900 грн., а адміністративний платіж 10% - 18 690 (вісімнадцять тисяч шістсот девяносто) грн. Згідно квитанції від 19.08.2015 року в день укладення договору лізингу позивач сплатив на банківський рахунок відповідача 18\~690 грн. як адміністративний платіж згідно Договору фінансового лізингу № 000555 від 19.08.15 р., платник [PERSON]. В судовому засіданні позивач підтвердив, що суму 18\~690 грн. він особисто сплатив на рахунок відповідача, а отже не міг не бачити призначення платежу, вказане в квитанції. Згідно п. 17.4 ст. 17 договору лізингу № 000555, підписанням даного договору та додатків до нього лізингоодержувач заявляє, що отримав усі коректно викладені пояснення від представника ТОВ «Лізингова компанія «ВАШ АВТО», що стосуються змісту даного договору та додатків до нього, проінформований про всі можливі витрати і ризики у зв»язку із укладенням та виконанням даного договору, уважно прочитав та зрозумів Договір та додатки до нього. Ознайомлений з умовами та внутрішніми правилами лізингодавця. Представником ТОВ «Лізингова компанія «ВАШ АВТО» надано лізингоодержувачу повну, необхідну, доступну, достовірну інформацію про положення Договору та додатків до нього. Договір лізингу № 000555 разом з додатками підписаний власноручно позивачем, що підтверджено в судовому засіданні позивачем та свідком. Частиною 1 ст.638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 2 ст.6 Закону України Про фінансовий лізинг істотними умовами договору лізингу є: предмет лізингу; строк, на який лізингоодержувачу надається право користування предметом лізингу (строк лізингу); розмір лізингових платежів; інші умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно зі ст.16 Закону України Про фінансовий лізинг сплата лізингових платежів здійснюється в порядку, встановленому договором. Лізингові платежі можуть включати: суму, яка відшкодовує частину вартості предмета лізингу; платіж як винагороду лізингодавцю за отримане у лізинг майно; компенсацію відсотків за кредитом; інші витрати лізингодавця, що безпосередньо повязані з виконанням договору лізингу. Тобто, твердження позивача про те, що відповідач при укладанні договору завуалював призначення адміністративного платежу в розмірі 18 690 грн. під виглядом авансового платежу і він не зрозумів його призначення, не знайшли свого підтвердження. Сторони досягли домовленості по всіх істотних умовах і уклали договір. Згідно ст.1 Закону України Про фінансовий лізинг фінансовий лізинг це вид фінансово правових відносин, що виникають із договору фінансового лізингу. За договором фінансового лізингу лізингодавець зобовязується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (платежі). У ч.1 ст.2 Закону України Про фінансовий лізинг визначено, що відносини, які виникають у звязку з договором фінансового лізингу, регулюються положеннями Цивільного кодексу України про лізинг, найм (оренду), купівлю продаж, поставку з урахуванням особливостей, що встановлюються цим Законом. Згідно ч. 1 ст.806 ЦК України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобовязується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). Позивач стверджує, що до договору фінансового лізингу включено умови, які є несправедливими і тому п. 12.1 ст. 12 договору слід визнати недійсним. Згідно ч.2 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів», умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача. Згідно ч.5 ст. цієї норми якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. У разі, коли зміна положення або визнання його недійсним зумовлює зміну інших положень договору, на вимогу споживача такі положення також підлягають зміні або договір може бути визнаним недійсним у цілому (ч.6 ст.18 Закону). Позивачем не надано до суду доказів того, що умови договору завдали йому шкоди і що визнання недійсним окремого пункту договору, який зазначає позивач, зумовить зміну інших положень договору і потягне за собою недійсність договору в цілому. В даному випадку неповернення адміністративного платежу є штрафною санкцією відповідача, оскільки позивач свідомо порушив умови підписаного ним договору. Адже згідно п. 4.1 ст. 4 вищезазначеного договору лізингодавець передає у користування предмет лізингу лізингоодержувачу не пізніше 120 робочих днів з дати отримання на поточний рахунок лізингодавця наступних платежів: - адміністративного платежу; - авансового платежу; - комісії за передачу предмета лізингу; - у разі наявності, оплатити різниці до вже сплаченого авансового платежу на умовах, викладених у п. 9.4 ст. 9 даного договору, або різниці до вже сплаченого авансового платежу на умовах, викладених у п. 9.6 ст. 9 даного договору. Таким чином суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON]

Outcome: dismissed