Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-10 00:00:00

Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» (надалі - АТ «Ощадбанк») звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що АТ «Ощадбанк» відповідно до ст. 641 Цивільного кодексу України шляхом оприлюднення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб на сайті www.oschadbank.ua оголосив пропозицію на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (далі - пропозиція) згідно зі ст.634 Цивільного кодексу України. Акцептування пропозиції АТ «Ощадбанк» (приєднання до Договору) здійснюється фізичними особами, які у правовідносинах, що регулюються умовами Договору, діють як фізичні особи, що не є підприємцями, шляхом подання Банку належним чином оформленої та підписаної Заяви про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, за формою, запропонованою Банком, у двох примірниках за умови одночасного подання документів та відомостей, необхідних для з`ясування особи, суті діяльності та фінансового стану тощо. Приєднання до Договору відбувається на умовах, викладених в Договорі, фізична особа не може запропонувати Банку свої умови Договору. 19 серпня 2016 року [PERSON] підписав заяву на встановлення (збільшення відновлювальної лінії кредитної лінії (кредиту) відповідно до умов договору №498115 комплексного обслуговування фізичних осіб, укладеного між банком та клієнтом (надалі - заява). Відповідно до п. 3.2 заяви відповідачу на його картковий рахунок № [NUMBER] було встановлено кредит в сумі 15000,00 грн. на строк 36 місяців з процентною ставкою 30,00% річних за користування кредитними коштами (п. 3.3.1 заяви). Однак, позичальник [PERSON] свої зобов`язання по кредитному договору не виконав і станом на 20.02.2020 у нього утворилась заборгованість перед банком в загальній сумі з процентами та штрафами в розмірі 28421,72 грн. А тому просив, стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором та витрати по сплаті судового збору. Представник позивача до початку розгляду справи по суті подав суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю з підстав наведених в позовній заяві. Просить позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи через судове оголошення. Заяви про розгляд справи за її відсутності не подала, а тому, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи, у відповідності до ст. 280 ЦПК України. Розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази в справі, суд прийшов до висновку, що позов підставний і підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Як вбачається із змісту ч. 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановленим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. \~ \~ \~ \~Згідно ст.ст. 526-527, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. З матеріалів справи слідує, що 19 серпня 2016 року [PERSON] підписав заяву на встановлення (збільшення) відновлювальної лінії кредитної лінії (кредиту) відповідно до умов договору №498115 комплексного обслуговування фізичних осіб, укладеного між банком та клієнтом (надалі - заява) (а.с. 8-9). Пунктом 3.1. заяви про приєднання підтверджується, що клієнт беззастережно приєднується до Договору в редакції, яка на день підписання цієї заяви на приєднання розміщена на сайті Банку та укладає з Банком договір, складовою частиною якого є умови договору банківського рахунку. Відповідно до п. 3.2 заяви відповідачу на його картковий рахунок № [NUMBER] було встановлено кредит в сумі 15000,00 грн. на строк 36 місяців з процентною ставкою 30,00% річних за користування кредитними коштами (п. 3.3.1 заяви). Крім того, п. 1.1. Розділу XXII «Загальні умови надання кредиту» договору передбачено, що умови кредитування визначаються, виходячи із стандарту/програми/паспорту/умов того чи іншого банківського продукту та встановлюються для кожного клієнта окремо залежно від його фінансового стану та платоспроможності. Кредит може бути наданий банком клієнту - резиденту України, що приєднався до цього договору, в національній валюті України за результатами проведення аналізу, відповідно до встановлених в банку процедур. Цільове призначення кредиту/мета отримання кредиту - на споживчі потреби. Пунктом 1.2. передбачено, що для отримання кредиту клієнт подає особисто до банку заяву на встановлення кредитної лінії (кредиту), оформлену за встановленою банком формою та підписану клієнтом і документи згідно з визначеним банком переліком (а.с..14). Як випливає із змісту п. 1.3 вищевказаного договору, перед встановлення кредиту та картковим рахунком банк інформує клієнта про умови кредитування та орієнтовну сукупну вартість кредиту (а.с. 14). Згідно підписаної 19 серпня 2016 року [PERSON] заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії, останньому на його картковий рахунок було встановлено кредит в сумі 15000,00 грн. Пунктом 9.1 Розділу ІX «Відповідальність клієнта та банку» договору передбачено, що за невиконання або несвоєчасне, не в повному обсязі виконання відповідачем будь-якого зобов`язання перед банком у розмірі та в строки, передбачені цим договором, банк має право нараховувати на суми прострочених платежів та стягувати пеню за кожен день прострочення, починаючи з дня, коли відповідна сума мала бути сплачена, до дати фактичної її сплати, у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який нараховується пеня, якщо інше не передбачено договором. Пунктами 1.24. Розділу XXII «Загальні умови надання кредиту» договору передбачено, що банк має право вимагати від клієнта дострокового повернення кредиту, сплати процентів за користування ним та інших платежів за договором та застосувати процедуру звернення стягнення на майно клієнта згідно із законодавством, в тому числі звернути стягнення на грошові кошти, що розміщені на будь-якому рахунку клієнта, у випадку невиконання або неналежного виконання клієнтом зобов`язань щодо вчасного повернення кредиту, в тому числі сплати суми обов`язкового щомісячного платежу, сплати процентів за користування ним та інших платежів. Статтею 634 ЦК України передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору. Відповідно до вимог ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється його належним виконанням. Таким чином, виходячи зі змісту вищевказаної норми закону, та фактичних дій відповідача щодо погашення вказаного кредиту, вбачається, що відповідач не тільки прострочив взяті на себе договірні зобов`язання, а й не виконав їх належним чином, а відтак зобов`язання відповідача по сплаті ним боргу не є припиненими. Як випливає із змісту частини 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Судом встановлено, що банк взяті на себе зобов`язання по кредитному договору виконав в повному обсязі, однак [PERSON] не повертає отримані кредитні кошти, в зв`язку з чим не виконує зобов`язання належним чином і згідно наданого позивачем розрахунку, станом на 20 лютого 2020 року відповідачу нарахована кредитна заборгованість в сумі 28421,72 грн., в тому числі: 14999,31 грн. - заборгованість за основним боргом; 9232,70 грн. - заборгованість за процентами; 6,00 грн. - комісія; 2903,27 грн. пеня; 556,30 грн. 3% річних; 724,14 грн. інфляційні втрати. За таких обставин, суд дійшов висновку, що слід стягнути з відповідача в користь позивача встановлену в судовому засіданні заборгованість за кредитним договором в сумі 28421,72 грн. Крім того, відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.141\~ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» з відповідача слід стягнути в користь позивача сплачений судовий збір в сумі 2102 грн..

Outcome: approved