Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-16 00:00:00

[PERSON] як законний представник неповнолітньої [PERSON] звернулася до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» (далі - відповідач, ПрАТ «АСК «ІНГО Україна») про стягнення пені, трьох відсотків річних та інфляційних втрат за несвоєчасну виплату страхового відшкодування. В обґрунтування позову вказала наступне. Рішенням Пирятинського районного суду Полтавської області від 29.04.2020, залишеним без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 17.09.2020, у справі №544/226/20 позов [PERSON] в інтересах малолітньої [PERSON] до ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» про стягнення страхового відшкодування було задоволено повністю та стягнуто з ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» на користь [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 74460грн, та нараховані за період з 20.12.2019 по 29.04.2020 пеню у сумі 6141,70грн, три відсотки річних у сумі 807,84грн та інфляційні втрати у сумі 520,17грн. 13 жовтня 2020 року на виконання даного рішення суду відповідач сплатив позивачці грошові кошти, що були визначені судовим рішенням. Проте, для фактичного виконання відповідачем даного судового рішення з відповідача підлягають стягненню за період з 30.04.2020 по 12.10.2020, що неохоплений рішенням Пирятинського районного суду Полтавської області, пеня в сумі 4402,50грн, три відсотки річних в сумі 1015,92грн та інфляційні втрати в сумі 146,16грн, які позивач просить стягнути з відповідача, а також витрати на професійну правничу допомогу. У судовому засіданні представник позивачки - адвокат Ільків М.М. позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, суду надав пояснення, аналогічні викладеним у позові. Також просив стягнути з відповідача за користь позивачки витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2000грн. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, будь-яких клопотань про відкладення розгляду справи або розгляд справи у його відсутність суду не направив. Своїм правом на надання відзиву на позов не скористався. За таких обставин та відповідно до положень п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача, повідомленого належним чином. Суд, вислухавши доводи представника позивачки, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом установлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Рішенням Пирятинського районного суду Полтавської області від 29.04.2020, залишеним без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 17.09.2020, у справі №544/226/20 позов [PERSON] в інтересах малолітньої [PERSON] до ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» про стягнення страхового відшкодування було задоволено повністю та стягнуто з ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» на користь [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 74460грн, та нараховані за період з 20.12.2019 по 29.04.2020 пеня у сумі 6141,70грн, три відсотки річних у сумі 807,84грн та інфляційні втрати у сумі 520,17грн (а.с.21-37). 13 жовтня 2020 року на банківський рахунок позивачки на виконання рішення суду надійшло 74460грн. страхового відшкодування, 12269,71грн пені, 3% річних, інфляційних втрат та витрат на правову допомогу. Після встановлення зазначених обставин та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне. Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. У зв`язку з тим, що сума виплати коштів позивачці не охоплена рішенням Пирятинського районного суду Полтавської області від 29.04.2020, позивачка просить стягнути пеню, три відсотка річних та інфляційні втрати за період з 30.04.2020 по 12.10.2020, тобто по дату фактичного виконання рішення суду, оскільки відповідач своє грошове зобов`язання виконав неналежним чином. Згідно п.36.5 ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України в разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У постанові Верховного суду України від 01.10.2014 по справі №6-113/цс14, викладена правова позиція, згідно якої за змістом ч.2 ст. 625 ЦК України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Відповідно до ч.1,2 ст.14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Отже, за таких обставин, враховуючи несвоєчасну виплату відповідачем страхового відшкодування позивачці, а також ненадання відповідачем будь-яких заперечень проти позову та нарахованих розмірів пені, трьох відсотків річних та інфляційних втрат за період невиплати страхового відшкодування з 30.04.2020 по 12.10.2020, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі з підстав, викладених вище. Щодо судових витрат суд зазначає наступне. Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір у сумі 908грн на користь держави. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співрозмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Отже, при покладенні на відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу, підтверджених належними та допустимими доказами (а.с.47, 48, 55, 56), суд, на підставі положень ст.137 ЦПК України, та враховуючи, що відповідач не надав заперечень проти заявленого позивачкою розміру витрат на правничу допомогу, уважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки такі витрати в сумі 2000грн.

Outcome: approved