Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-26 00:00:00

[PERSON] , яка діє в інтересах [PERSON] звернулася до суду з позовом до ТОВ «ВЕЛЛФІН», третя особа: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позову вказує, що 20.09.2021 позивачу стало відомо, що державним виконавцем Канівського міськрайонного ВДВС Центрального міжрегіонального управління МЮ (м. Київ) було винесено постанову від 03.03.2021 про відкриття виконавчого провадження № 64702185, з якої вбачається, що виконавче провадження відкрито на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. від 28.01.2021 за №15687, яким стягнуто з позивача на користь ТОВ «ВЕЛЛФІН» заборгованість у розмірі 38371,80 грн. З даним виконавчим написом [PERSON] не погоджується, вважає, що приватним нотаріусом не враховано та не перевірено факт наявності чи відсутності спору щодо заборгованості. Пред`явлена до стягнення заборгованість не є безспірною. Просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. від 28.01.2021, зареєстрований в реєстрі за №15687 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ВЕЛЛФІН» коштів у сумі 38371,80 грн. Судові витрати покласти на відповідача. Ухвалою судді від 29.09.2021 відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) осіб, які беруть участь у справі, а також витребувано від приватного нотаріуса належним чином завірені копії усіх документів, на підставі яких було вчинено оскаржуваний виконавчий напис (а.с.28,29). 08.10.2021 відповідачем ТОВ «ВЕЛЛФІН» отримано копії ухвали про відкриття провадження та позовну заяву, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.32). Відзив від відповідача не надходив. Третя особа - приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. про розгляд справи був повідомлений належним чином, позов з додатками отримано, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення (а.с.33). Пояснень щодо позову від третьої особи не надходило. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. вчинено виконавчий напис від 28.01.2021, зареєстрований в реєстрі за №15687 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ВЕЛЛФІН» заборгованості за кредитним договором №332704 від 21.12.2017, укладеним з ТОВ «ВЕЛЛФІН» - Стягувач. Строк платежу за Кредитним договором №332704 від 21.12.2017 настав. Стягнення заборгованості проводиться за період з 04.01.2018 по 02.03.2020. Сума заборгованості складає 37471,80 грн., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 1200,00 грн.; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 36271,80 грн. За вчинення виконавчого напису стягнуто плати із стягувача у розмірі 900,00 грн., які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна сума, що підлягає стягненню - 38371,80 грн. (а.с.11). На підставі даного виконавчого напису, постановою державного виконавця Канівського міськрайонного ВДВС Центрального міжрегіонального управління МЮ (м. Київ) від 03.03.2021 було відкрито виконавче провадження ВП №64702185 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ВЕЛЛФІН» заборгованості у розмірі 38371,80 грн. (а.с.10). Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами встановлюються Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України. Відповідно ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України (Постанова КМ України від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса). Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до підпункту 3.5. пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку. Постановою КМ України № 662 від 26.11.2024 було внесено зміни до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, а саме: доповнено перелік розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, вище вказану Постанову КМ України № 662 визнано незаконною та нечинною в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 залишено без змін. Таким чином, Постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Подібні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17. Станом на час вчинення виконавчого напису - 28.01.2021, постанова Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 р. № 1172, (з урахуванням постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14) передбачала вчинення виконавчих написів лише на підставі нотаріального посвідченого договору. Ухвалою суду від 29.09.2021 від приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. було витребувано належним чином завірені копії усіх документів, на підставі яких було вчинено виконавчий напис №15687 від 28.01.2021. Приватним нотаріусом витребувані матеріали суду не надано. 26.10.2021 на адресу суду надійшло повідомлення, відповідно до якого вбачається, що надати витребувані докази немає можливості, у зв`язку з вилученням документів нотаріального діловодства за ухвалою слідчого судді від 27.07.2021 (а.с.34). Як вбачається з оскаржуваного виконавчого напису, кредитний договір №332707 від 21.12.2017, укладений між з ТОВ «ВЕЛЛФІН» та [PERSON] , який був підставою для вчинення оскаржуваного виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання його таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Відповідачем також не надано суду доказів на підтвердження нотаріального посвідчення кредитного договору, на підставі якого було вчинено виконавчий напис. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 05 липня 2017 року по справі №754/9711/14-ц безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однією з ознак безспірності вимоги, є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутності будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотаріус повинен впевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнання їх. Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо одна із цих дій не виконана, заборгованість не вважається безспірною. Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 13.10.2021 у справі № 554/6777/17-ц, від 30.09.2019 у справі № 357/12818/17, від 27 серпня 2020 року у справі № 554/6777/17 ( з посиланням на висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постановах від 30 вересня 2019 року (справа № 357/12818/17), від 15 січня 2020 року (справа №305/2082/14-ц). Відповідачем не надано доказів направлення стягувачем листа-вимоги про повернення боргу та отримання боржником такого листа, що свідчить про порушення процедури стягнення та про відсутність безспірності вимог, що також є підставою для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Згідно ст.ст.12,81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріуса вчинено з порушенням вищенаведених положень законодавства, а тому має бути визнано таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України у зв`язку із задоволенням позову понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в сумі 908,00 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Згідно ч.7 ст.158 ЦПК України, у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Оскільки від учасників справи жодних клопотань щодо заходів забезпечення позову не надходило, а тому заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання даним рішенням законної сили.

Outcome: approved