Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-18 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовною заявою до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини [PERSON] [INFO], посилаючись на те, що з січня 2013 року [PERSON] проживає окремо від доньки, з нею не спілкується, не проявляє щодо неї батьківського піклування, не дбає про її матеріальне забезпечення, фізичний та духовний розвиток, взагалі байдуже відноситься до неї. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про слухання справи у її відсутність, на позовних вимогах наполягала, проти винесення заочного рішення не заперечувала . Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про отримання повістки, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надав, про причини неявки не повідомив. Представник служби у справах дітей Іванівської районної державної адміністрації в Одеській області не заперечує проти задоволення позовних вимог позивачки та просила суд розглядати справу за її відсутності. Прокурор Роздільнянської місцевої прокуратури Одеської області Гоменюк О.С. позовні вимоги позивачки підтримує в повному обсязі. Приймаючи до уваги вищенаведене, судом 19 квітня 2016 року відповідно до вимог ст.224 ЦПК України винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України - у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, за таких обставин судове засідання по справі було проведено без засобів технічної фіксації судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних, встановлених судом обставин і визнаних відповідно до них правовідносин. [PERSON] являється матір'ю малолітньої дитини - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження останньої. [PERSON] являється батьком малолітньої дитини - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження останньої. Відповідно до довідки, виданої виконкомом Бузинівської сільської ради Іванівського району Одеської області [PERSON] проживає на території відповідної ради, у склад сім'ї [PERSON] входить лише її донька [PERSON] Відповідно до довідки, виданої Виконкомом Коноплянської сільської ради Іванівського району Одеської області [PERSON] проживає на території відповідної ради, має дружину та двох малолітніх дітей, за місцем проживання характеризується посередньо. З акту обстеження житлово-побутових умов проживання, виданого Бузинівською сільською раду Іванівського району Одеської області вбачається, що позивачка [PERSON] має усі необхідні умови для створення сприятливих умов для проживання та розвитку дитини. З рішення служби у справах дітей Іванівської районної державної адміністрації в Одеській області про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його малолітньої дитини [PERSON] від 29 березня 2016 року за №03/02-52/418, вбачається, що позбавлення відповідача батьківських прав відносно його малолітньої дитини є доцільним та повністю відповідають інтересам дитини. Вирішуючи питання про застосування норм матеріального права, суд виходив з такого. Зі змісту ст. 150 СК України вбачається, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Застосовуючи зазначенні в рішенні нормативно-правові акти, беручи до уваги письмові докази, задовольняючи позов суд виходить з таких мотивів. Виходячи з системного аналізу наведених в рішенні норм СК, Закону України «Про охорону дитинства», суд констатує, що наявність обставин порушення прав дитини та не виконання батьківських обов'язків має бути підставою для позбавлення батьківських прав відповідача. Відповідач ухиляється від виконання батьківських обов'язків по вихованню своєї дитини, що виражається в незабезпечені її харчуванням, медичним доглядом та не може забезпечити стабільні й гармонійні умови для життя дитини, оскільки за місцем проживання дитини не перебуває з 2013 року. За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідача слід позбавити батьківських прав. Такий висновок підтверджується виходячи з практики Верховного Суду України. Так, в п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 19.12.2008 року «Про практику розгляду судами України справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» пленум роз'яснив, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитині, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу та не створюють умов для отримання нею освіти. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Оскільки відповідно до ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України особа, яка позбавлена батьківських прав не звільняється від обов'язку щодо утримання дітей, та згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Позивачкою по справі поставлена вимога про стягнення аліментів у розмірі 500 гривень на місяць, починаю з дня пред'явлення позову і до досягнення [PERSON] повноліття, тобто до [INFO] Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до довідки Коноплянської сільської ради Іванівського району Одеської області на утриманні [PERSON] перебуває ще дві малолітні дитини. Батьки зобов'язані піклуватися про стан здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Виконання передбаченихст.150 СК України обов'язків батьків щодо виховання та розвитку дитини, пов'язане з належним утриманням дитини, від якого залежить забезпечення умов для розвитку дитини здоровою як фізично так і духовно. Згідно з ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»: «Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України». Враховуючи вищенаведене, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дитини - [PERSON] [INFO], в розмірі 1/4 частини доходу, але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 16 лютого 2016 року до повноліття дитини, тобто до [INFO] Вирішуючи справу,

Outcome: partial