Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-11 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулись до Суворовського районного суду м. Одеси із заявою про розірвання шлюбу. В обґрунтування вимог заявники зазначили, що 22.06.2002 року між сторонами було укладено шлюб, від шлюбу у сторін народилась дитина: [PERSON] , [INFO] . Заявники зазначають, що сімейне життя не склалось, шлюбні відносини фактично припинені та спільне господарство не ведеться з 01.01.2020 року, шлюбні відносини не можуть бути поновленні. На підставі викладеного просять розірвати шлюб укладений між сторонами. Після надходження та реєстрації зазначеного позову в порядку окремого провадження, суддю визначено автоматизованою системою документообігу суду, відповідно до вимог ст.ст. 14, 33 ЦПК України. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 05.07.2021 року заяву [PERSON] та [PERSON] було залишено без руху з підстав її невідповідності вимогам ст. 95 ЦПК України. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 24 вересня 2021 року провадження у справі відкрито, призначено розгляд справи у судове засідання. У судове засідання з розгляду справи сторони не з`явились, при цьому звернулись до суду з заявами про підтримку власної заяви, просили суд розгляд справи провести у їх відсутність та задовольнити вимоги заяви з підстав, що в ній викладені (а.с. 21,22). Згідно з ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Дослідивши матеріали справи, встановивши факти і відповідні їм правовідносини, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається із ч. 3 ст. 293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 22 червня 2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Суворовського районного управління юстиції м. Одеси, актовий запис № 427. Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». Свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] від 22.06.2002 року (а.с.17). Згідно копії свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , її батьками зазначені: [PERSON] та [PERSON] (а.с.4). Відповідно до Договору укладеного 30 червня 2021 року, між батьками щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дитини, Договір підписано [PERSON] , та [PERSON] . За умовами даного Договору сторони дійшли згоди щодо визначення місця проживання дитини разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS] , місце навчання дитини: Одеський навчально-виховний комплекс № 13, за адресою: м. Одеса, вул. Кримська, буд. 62А. Щодо порядку здійснення батьківських обов`язків, сторони погодили, що Батько має право у будь-який час зустрічатись на території України та без перешкод спілкуватися з Дитиною. У період шкільних канікул, кожен із Батьків має право проводити більше часу разом з Дитиною та відпочивати разом з нею як на території України так і за її межами. Щодо прав та обов`язків сторін: Мати зобов`язується - піклуватись про здоров`я дитини, брати участь у вихованні дитини, забезпечувати дитині достатній рівень освіти незалежно від стосунків сторін. Мати зобов`язується не перешкоджати у спілкуванні [PERSON] з Батьком. Батько зобов`язується: Брати участь у вихованні та духовному розвитку дитини, незалежно від стосунків з [PERSON] . Також, п.п.3.3.1, 3.3.2, 3.3.3 Договору сторони погоди спільній зобов`язання батьків (а.с.10-11). Таким чином, спорів щодо порядку виховання та утримання спільної дитини між заявниками немає. В силу ст. 112 Сімейного кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 109 Сімейного кодексу України, подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року N 11, розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст.109 СК), провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей. Матеріалами справи встановлено, та підтверджено, власноруч написаними заявами заявників щодо неможливості збереження шлюбу. Відповідно до ст. 109 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. За таких обставин, у суду немає підстав для вжиття додаткових заходів для примирення подружжя, оскільки це буде суперечити моральним засадам суспільства і інтересам обох з подружжя, а тому відповідно до ст. 109 Сімейного Кодексу України, такий шлюб розривається судом. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved