Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-28 00:00:00

[PERSON] у січні 2016 року звернувся до суду з позовом до ТОВ «Обслуговуюче підприємство «Митниця» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та компенсації втрати частини заробітної плати у звязку із порушенням строків її виплати, вказавши, що з 01.06.2012 року по 12.12.2014 року працював майстром у відповідача. Однак всупереч вимогам ст. 116 Кодексу законів про працю України (далі КЗпП) з ним не було проведено повний розрахунок при звільненні, внаслідок чого він вимушений був звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу та 20.02.2015 року Придніпровський районний суд м. Черкаси видав судовий наказ про стягнення із ТОВ «ОП «Митниця» на користь [PERSON] заборгованості по нарахованій але не виплачений заробітній платі в сумі 13778,53 гривень. Судовий наказ набрав законної сили та Придніпровским відділом Державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції було відкрито виконавче провадження із примусового виконання вказаного судового рішення. Лише 27.07.2015 року заборгованість по заробітній платі була зарахована на банківський рахунок [PERSON]. За таких обставин позивач просив на підставі ст. 117 КЗпП стягнути із ТОВ «ОП «Митниця» середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 15.12.2014 року по 24.07.2015 року в сумі 26993,26 гривень та компенсацію втрати частини заробітної плати внаслідок інфляції у звязку із порушенням строків її виплати за період з 13.12.2014 року по 26.07.2015 року в сумі 5990,78 гривень. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити, підтвердив обставини викладені у позові. Справу розглянуто за відсутності відповідача, повідомленого про час та місце судового засідання у встановленому законом порядку, - шляхом направлення судових повісток про виклик за адресою місцезнаходження, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, стосовно якого суд не має відомостей про причину неявки, та відповідно до ст. 224 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. [PERSON] з 01.06.2012 року по 12.12.2014 року працював в ТОВ «ОП «Митниця» на посаді майстра та був звільнений з роботи на підставі п.5 ст. 36 КЗпП у звязку із переведенням на інше підприємство, що підтверджується відомостями трудової книжки (а.с. 5). Відповідно до ч.1 ст. 116 КЗпП, - при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.\~ Однак відповідач не провів розрахунку із [PERSON] у строки передбачені ч.1 ст. 116 КЗпП, внаслідок чого 20.02.2015 року Судовим наказом № 711/1212/15-ц виданим Придніпровським районним судом м. Черкаси стягнуто із ТОВ «ОП «Митниця» на користь [PERSON] заборгованість за нарахованою та невиплаченою заробітною платою в сумі 13778,53 гривень (а.с. 6). Згідно виписки по картковому рахунку [PERSON] в ПАТ КБ «ПриватБанк» (а.с. 9), - 27.07.2015 року на банківський рахунок позивача від Придніпровського відділу ДВС надійшли грошові кошти в сумі 13709,64 гривень в якості боргу ТОВ «ОП «Митниця» згідно виконавчого документу №711/1212/15-ц виданого Придніпровським районним судом м. Черкаси. [PERSON] у судовому засіданні не заперечував, що 27.07.2015 року судовий наказ від 20.02.2015 року було виконано у повному обсязі, а різниця між стягнутою судом сумою 13778,53 гривень та зарахованою на його рахунок сумою 13709,64 гривень обумовлена банківською комісією. Постановою державного виконавця Придніпровського ВДВС від 30.09.2015 року у звязку із повним фактичним виконанням закінчено виконавче провадження за судовим наказом №711/1212/15-ц (а.с. 7). Відповідно до ч.1 ст. 117 КЗпП в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Таким чином, оскільки відповідач не здійснив своєчасного розрахунку при звільненні [PERSON], позивач має право на отримання середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Для випадків передбачених ч.1 ст. 117 КЗпП України, - середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата (абз. 3 п. 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМУ №100 від 08.02.1995 року). Згідно відомостей персоніфікованого обліку Управління пенсійного фонду України у м. Черкасах (а.с. 8) заробіток [PERSON] за два місяці, які передують звільненню з ТОВ «ОП «Митниця» (жовтень-листопад 2014 року) становить 3331,46 гривень та 3660,63 гривень відповідно. Кількість робочих днів у жовтні та листопаді 2014 року згідно [PERSON] соціальної політики України від 04.09.2013 року №9884/0/14-13/13 «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2014 рік» становила 23 та 20 днів відповідно. Таким чином середньоденний заробіток [PERSON] для обчислення виплат передбачених ч.1 ст. 117 КЗпП України становить 162,61 гривень із розрахунку (3331,46 грн. + 3660,63 грн.) / 43 дні. За період з 15.12.2014 року по 24.07.2015 року (в межах позовних вимог) згідно [PERSON] соціальної політики України від 04.09.2013 року №9884/0/14-13/13 «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2014 рік» та [PERSON] соціальної політики України від 09.09.2014 року №10196/0/14-14/13 «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2015 рік» пройшло 151 робочих днів. Таким чином розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 15.12.2014 року по 24.07.2015 року (в межах позовних вимог) складає: 162,61 грн. х 151 днів = 24554, 11 гривень, а отже в цій частині позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню. За змістом статей 2 та 3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати», - компенсація громадянам втрати частини доходів (у тому числі заробітної плати) у зв'язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу. За таким обставин розмір компенсації нарахованої, але не виплаченої [PERSON] заробітної плати в сумі 13778,53 гривень за період з 13.12.2014 року по 26.07.2015 року (в межах позовних вимог) становить 5993,66 гривень із розрахунку 13778,53 грн. х 143,5% / 100% - 13778,53, де 143,5 % індекс інфляції за період з грудня 2014 року по липень 2015 року. В той же час позивач просив стягнути 5990,78 гривень такої компенсації, а тому розглядаючи справу в межах позовних вимог із ТОВ «ОП «Митниця» на користь [PERSON] необхідно стягнути компенсацію втрати частини заробітної плати у звязку із порушенням строків її виплати за період з 13.12.2014 року по 26.07.2015 року в сумі 5990, 78 гривень. Своїх заперечень проти позову та доказів, які б обґрунтовували такі заперечення відповідач суду не надав. Згідно ст. 88 ЦПК України із ТОВ «ОП «Митниця» на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в сумі 510,47 гривень обчислений виходячи із сплаченого судового збору 551,2 гривень пропорційно до задоволених позовних вимог (30544,89 грн.) відносно заявлених вимог (32984,04 грн.).

Outcome: partial