Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-10 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON], в якому просить змінити розмір аліментів, визначений рішенням Новомосковського міськрайонного суду від 28 травня 2010 року та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у розмірі 2/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування позову зазначила, що перебувала у зареєстрованому шлюбі із відповідачем. Шлюб було розірвано 16 серпня 2012 року на підставі рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області. Від даного шлюбу у сторін народились діти - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 травня 2010 року присуджено до стягнення аліменти у розмірі 500 гривен заробітку (доходу) щомісяця з [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], на користь [PERSON], на утримання дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], починаючи з 22 квітня 2010 року до досягнення дітьми повноліття. На теперішній час розмір аліментів, визначений вказаним рішенням суду в твердій грошовій сумі, що становить 500 грн. не відповідає потребам дітей, оскільки діти вже ходять до школи, в звязку з чим збільшились витрати на їх утримання. Крім того, в період глибокої фінансової кризи та тотального підвищення цін, яке на даний час має місце в державі, розмір отримуваних аліментів від відповідача на утримання дітей є мізерним. Вказує, що розмір аліментів на утримання дитини не може бути нижчим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що визначено ч.2 ст.182 СК України. Однак, при сплаті відповідачем аліментів у твердій грошовій сумі з 22 квітня 2010 року по теперішній час індексація аліментних виплат жодного разу не здійснювалась, державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку також не призначалась. Враховуючи, що визначений судом розмір аліментів є меншим за мінімальний, вважає, що розмір аліментів на утримання дітей має бути змінений та встановлений у розмірі 1/3 частини від заробітку відповідача. В судовому засіданні позивач позов підтримала та просила його задовольнити. Пояснила, що внаслідок визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі, призначеній станом на 28 травня 2010 року, відсутністю індексації призначеної суми аліментів, росту дітей, вступу їх до школи змінилися їх потреби на харчування, навчання та одяг, що потребує значних матеріальних витрат. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, в частині збільшення розміру аліментів до 1000,00 грн. на утримання дітей. Заперечив проти визначення розміру аліментів в частині від заробітку, пояснивши, що не працює, має на утриманні іншу дитину [PERSON], [INFO]. Вказав, що окрім аліментів, визначених рішенням суду, внаслідок відсутності порозуміння з відповідачем протягом семи років самостійно придбавав дітям продукти, відвозив на дитячі заходи, оплачував витрати, пов`язані з навчанням. Нотував здійснені витрати в зошит. Протягом трьох місяців до звернення позивача до суду з позовом не міг виплатити аліменти, оскільки позивач відключила свій телефон. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов такого висновку. Згідно зі свідоцтвом про народження [PERSON] народився [INFO], та [PERSON] - 11 липня 2008 року, і їх батьками значаться сторони по справі. В судовому засіданні встановлено, що неповнолітні [PERSON] та [PERSON] проживають з матірю, та знаходиться на повному її утримані. Сторонами в судовому засіданні визнаний той факт, що відповідач офіційно не працює. Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 травня 2010 року присуджено до стягнення аліменти у розмірі 500 гривен заробітку (доходу) щомісяця з [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], на користь [PERSON], на утримання дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], починаючи з 22 квітня 2010 року до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Стаття 182 СК України визначає обставини, які враховують під час визначення розміру аліментів. Ст.183 СК України встановлює, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Згідно зі ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого частиною другою статті 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За ч.2 ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно зі ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Таким чином, вбачається, що підставою для зміни розміру аліментів є зміна матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я батьків дитини. Сторонами не заперечувався факт зміни матеріального стану сторін порівняно зі станом, який існував на момент прийняття рішення про стягнення аліментів, відповідачем визнано позов в частині збільшення розміру аліментів до 1000,00 грн. на дітей, надано докази на підтвердження зміни його сімейного стану, появи на утриманні іншої неповнолітньої дитини, внаслідок чого, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково, в розмірі визнаному відповідачем. Водночас, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позову про стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей в розмірі 2/3 частки від заробітку, оскільки відомостей про працевлаштування відповідача суду не надано, доказів на підтвердження щомісячного доходу не надано також, внаслідок чого при визначені виду аліментів суд враховує положення ст.184 СК України, оскільки визначення розміру аліментів в частці від заробітку унеможливило б отримання аліментів позивачем взагалі. При цьому суд не може прийняти до уваги і посилання позивача на обов`язковість визначення мінімального розміру аліментів на утримання дітей 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки розмір аліментів судом визначається судом в твердій грошовій сумі і застосування положень ч.2 ст.182 не є обов`язковим для такого виду аліментів. Також не може бути підставою для збільшення розміру аліментів і події, які відбуваються в країні, оскільки такі підстави не є, згідно норм СК України, підставою для зміни розміру аліментів. Інших даних, визначених ч.1 ст.182 СК України, які б свідчили про необхідність зміни розміру аліментів та визначення судом їх розміру в твердій грошовій сумі іншій, ніж та, яка визнана відповідачем суду не надано. Посилання позивача на погіршення стану здоров`я дітей не підтверджені належними доказами в зв`язку з відсутністю доказів на підтвердження таких змін. Судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь державного бюджету.

Outcome: partial