Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-21 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовною заявою в якій просять визнати [PERSON] таким, що , що втратив право користування квартирою [ADDRESS], оскільки не проживає тривалий час . В судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з'явився належним чином про час розгляду справи повідомлявся через сайт суду. Третя особа в судовому засіданні позовні вимоги визнала. Ухвалою судді від 27.06.2018 року відкрито провадження по справі та призначено до розгляду в спрощеному провадженні. Заслухавши пояснення позивача. третьої особи , дослідивши матеріали справи суд находить позов, який підлягає задоволенню. Встановлено, що [PERSON] разом з [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS] що підтверджується свідоцтвом про право власності та відомості з реєстру прав власності на нерухому майно(а.с.15, ) Згідно довідки про склад, сім'ї від 18.05.2018 року «Житлово-експлуатаційна організація № 1» міської ради міста Кропивницького за вказаною вище адресою зареєстровані: [PERSON], [PERSON] - донька, [PERSON] - зять, [PERSON] - онука, [PERSON] - онук (а.с.13). [PERSON] зареєстрований, але не проживає за вказаною адресою з травня 2016 року. Вказані обставини підтверджується актами підписаними сусідами позивачки [PERSON], [PERSON], [PERSON] про не проживання (а.с.7-8) з яких вбачається ,що з травня 2016 року відповідач в спірній квартирі не проживає, особисті речі відсутні. Згідно з ч. 2 ст. 405 Цивільного кодексу України член сім'ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, як що інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла, або законом. Будь-яких витрат на утримання квартири відповідач не несе, комунальні послуги не оплачує, що створює позивачам перешкоди у користуванні власністю. В зв'язку з тим, що за адресою позивачки зареєстрований [PERSON] позивач вона не може в повній мірі розпорядитися своєю власністю, що обмежує її право на вільне володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на іч (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. На підставі ст. 41 Конституції України громадянин має право володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому на праві особистої власності майном. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник на свій розсуд володіє, користується і впоряджається належним йому майном. Право власника квартири використовувати помешкання а власного проживання закріплене у ст. 383 ЦК України. Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Право громадянина на користування належною йому квартирою закріплене і в ст. 150 ЖК України. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути вбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Факт не проживання відповідача в спірній квартирі окрім самого пояснення відповідачки підтверджується показами свідка , тому су визнає відповідача таким ,що втратив право користування житловим приміщенням. Судові витрати відповідно до ст.141 ЦПК України суд покладає на відповідача. На підставі ст.ст. 310,317,319,383,ч.2 ст.386, ст.405 ЦК України, Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»,

Outcome: approved