Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-13 00:00:00

[PERSON] свою заяву мотивує тим, що [INFO] його матір'ю, [PERSON], складено заповіт, який посвідчений приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Троц Ю.Б., зареєстрований в реєстрі за №290. Відповідно до вказаного заповіту [PERSON] (спадкодавець) заповіла йому,[PERSON] все належне їй майно, з чого б воно не складалося і де б воно не знаходилося, і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті. [INFO] [PERSON] померла, після її смерті відкрилась спадщина. Крім того, на момент смерті він був зареєстрований та проживав разом з [PERSON] у [ADDRESS] , тому відповідно до ч.3 ст. 1268 Цивільного кодексу України, вважається таким, що фактично прийняв спадщину. Проте, звернувшись до приватного нотаріуса Луцького міського нотаріального округу Волинської області Палецької І.Ю., з метою оформлення права на спадщину на нерухоме майно (витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі №44960965 від 5.09.2016р.), йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказане майно. Заповідачем за життя не було оформлено зазначених документів, тому в позасудовому порядку він позбавлений можливості оформити право власності на спадкове майно. На момент смерті [PERSON] на праві власності належало домоволодіння [ADDRESS]. Згідно даних технічного паспорта, що складений 27 грудня 1989року Волинським обласним бюро технічної інвентаризації, домоволодіння складається з наступних частин: житловий будинок літера «А-1» (де коридор 1-1 площею 7,4 м.кв., кладочка І- 2 площею 7,3 м.кв., коридор І-3 площею 4,2 м.кв., кімната І-4 площею 9,6 м.кв., кімната І-5 площею 14,1 м.кв., кімната І-6 площею 19,2 м.кв., кімната І-7 площею 10,8 м.кв., кухня І-8 площею 7,5 м.кв.) загальною площею 80,1 м.кв., з яких: житлова площа -53,7 кв.м., допоміжна площа - 26,4 кв.м.; сіни літера «а»; сарай літера «Б-1»; гараж-літня кухня літера «Б-2»; вбиральня літера «Г»; колодязь літера «К». Склад будинковолодіння, кількість приміщень та їх площа підтверджені висновком експертного дослідження №О -145, що складений судовим експертом Серединським О.А. 05.12.2016р. Земельна ділянка загальною площею 600 кв.м., на якій знаходиться вищевказане домоволодіння використовувалася спадкодавцем на підставі договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності від 02 лютого 1971 року, посвідчений нотаріусом Першої Луцької державної нотаріальної контори (реєстр №2-545), що був укладений між [PERSON] та виконавчим комітетом Луцької міської ради депутатів трудящих Волинської області. Домоволодіння [ADDRESS] було збудоване спадкодавцем за наявності необхідних, на момент його здійснення, дозвільних документів, що підтверджується випискою з рішення виконавчого комітету Луцької міської Ради депутатів трудящих від 21.12.1970 року №541, актом про відведення земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку від 28.12.1970р. та затвердженим проектом забудови індивідуальної садиби. Оскільки, на момент побудови вищевказаного житлового будинку у 1979 році (до 29 червня 1998 року) законодавством не було передбачено обов'язкової реєстрації прав власності на нерухоме майно, то дана нерухомість набута спадкодавцем у власність з дотриманням установленого порядку набуття. Посилаючись на наведене, позивач просить суд визнати за ним право власності , в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON], на наступне нерухоме майно: домоволодіння [ADDRESS], що складається з наступних частин: житловий будинок літера «А-1» (де коридор І-1 площею 7,4 м.кв., кладовка І-2 площею 7,3 м.кв., коридор І-3 площею 4,2 м.кв., кімната І-4 площею 9,6 м.кв., кімната І-5 площею 14,1 м.кв., кімната І-6 площею 19,2 м.кв., кімната І-7 площею 10,8 м.кв., кухня І-8 площею 7,5 м.кв.) загальною площею 80,1 м.кв., з яких: житлова площа -53,7 кв.м., допоміжна площа - 26,4 кв.м.; сіни літера «а»; сарай літера «Б-1»; гараж-літня кухня літера «Б-2»; вбиральня літера «Г»; колодязь літера «К». Позивач подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, та уточнену заяву, згідно з якою замість літери «Б-2» просив вірним вважати позначення гаража-літньої кухні літера «В-2» , так як зазначено у технічному паспорті на житловий будинок. Представник Луцької міської ради подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, покладається на думку суду. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. З копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 22 березня 2004 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області вбачається, що [INFO] померла [PERSON]. (а.с.8). Судом встановлено, що після смерті останньої відкрилася спадщина на спадкове майно, яке складається, в тому числі, з домоволодіння [ADDRESS]. У статті 1216 ЦК України зазначено, що спадкуванням є перехід та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до статті 1233 Цивільного кодексу України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Як встановлено судом, за життя [PERSON] залишила заповіт. Згідно копії заповіту, посвідченого [INFO] приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Троц Ю.Б., зареєстрованого в реєстрі за №290, [PERSON] (спадкодавець) заповіла [PERSON] все належне їй майно, з чого б воно не складалося і де б воно не знаходилося, і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті. (а.с.7) Судом встановлено, що на момент смерті [PERSON] на праві власності належало домоволодіння [ADDRESS]. Згідно даних технічного паспорта, що складений 27 грудня 1989року Волинським обласним бюро технічної інвентаризації, домоволодіння складається з наступних частин: житловий будинок літера «А-1» (де коридор 1-1 площею 7,4 м.кв., кладочка І- 2 площею 7,3 м.кв., коридор І-3 площею 4,2 м.кв., кімната І-4 площею 9,6 м.кв., кімната І-5 площею 14,1 м.кв., кімната І-6 площею 19,2 м.кв., кімната І-7 площею 10,8 м.кв., кухня І-8 площею 7,5 м.кв.) загальною площею 80,1 м.кв., з яких: житлова площа -53,7 кв.м., допоміжна площа - 26,4 кв.м.; сіни літера «а»; сарай літера «Б-1»; гараж-літня кухня літера «Б-2»; вбиральня літера «Г»; колодязь літера «К». Склад будинковолодіння, кількість приміщень та їх площа підтверджені висновком експертного дослідження №О -145, що складений судовим експертом Серединським О.А. 05.12.2016р. Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за законом чи за заповітом має право прийняти спадщину або не прийняти її . В судовому засіданні встановлено, що на момент смерті [PERSON], позивач був зареєстрований та проживав разом з останньою у [ADDRESS]. Даний факт підтверджується інформацією, що міститься у будинковій книзі для прописки громадян, проживаючих в будинку [ADDRESS] та відміткою про реєстрацію у в його паспорті. Отже, відповідно до ч.3 ст. 1268 Цивільного кодексу України, позивач вважається таким, що фактично прийняв спадщину. Також судом встановлено, що інших спадкоємців, які б могли претендувати на частку спадкового майна після смерті [PERSON] немає. Відповідно до ч.1 статті 1297 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Яку встановлено судом, [PERSON] за життя не оформила у передбаченому законом порядку право власності на зазначене спадкове майно, а тому при зверненні позивача до приватного нотаріуса Луцького міського нотаріального округу Волинської області Палецької І.Ю., з метою оформлення права на спадщину на нерухоме майно, остання відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Разом з тим, статтею 1296 ч.3 ЦК України передбачено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Отже, за таких обставин, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити та визнати за позивачем право власності на вищевказане спадкове майно після смерті [PERSON], яка померла [INFO].

Outcome: approved