Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-04 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до відповідачів з позовом про визнання недійсними договорів купівлі-продажу. В позовній заяві (а.с. 3 - 7), відповіді на відзив (а.с. 83 - 85), поясненнях, наданих в судовому засіданні позивачами та їх представниками, відображено наступну позицію. 21 вересня 2017 року в цивільній справі за позовом [PERSON] та [PERSON] до [PERSON] про визнання недійсним договору дарування Каховським міськрайонним судом постановлено ухвалу про накладення арешту на житловий будинок та земельну ділянку, розташовані за адресою: [ADDRESS]. В той же день, після прийняття судом рішення про вжиття заходів забезпечення позову, між [PERSON] (продавець) та [PERSON] (покупець) укладені договори купівлі-продажу вищезазначених будинку та земельної ділянки. Позивачі вважають, що [PERSON] було достовірно відомо, про те, що розгляд заяви відбудеться 21 вересня 2017 року - на це вказує завчасне (19 вересня 2017 року та 20 вересня 2017 року) подання її представником письмових заперечень та заяви про відкладення судового засідання. За вказаних обставин та з підстав, передбачених ч. 1 ст. 215 та ч. 1 ст. 203 ЦК України, просили визнати недійсними договори купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки, розташованих за адресою: [ADDRESS], укладені 21 вересня 2017 року між [PERSON] та [PERSON], посвідчені приватним нотаріусом Каховського районного нотаріального округу Коршуновою Л.А., зареєстровані в реєстрі за №№ 587, 588. Відповідачем [PERSON], представником відповідача [PERSON] подано відзиви. У відзивах (а.с. 49 - 52, 60 - 64), запереченнях (а.с. 147 - 149) та поясненнях представників відповідачів, наданих в судовому засіданні, викладена наступна позиція. [PERSON] та [PERSON] визнані факти: -укладення оспорюваних договорів; -розгляду судом заяви про вжиття заходів забезпечення позову за відсутності в судовому засіданні [PERSON]; -відсутності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно станом на 21 вересня 2017 року даних про накладення арешту на будинок та земельну ділянку. На момент укладення оспорюваних договорів [PERSON] не знала та не могла знати про те, що розгляд заяви про забезпечення позову, поданої 12 червня 2017 року, відбувся саме 21 вересня 2017 року. Інформації про застосування будь-яких заборон до права [PERSON] розпоряджатися майном не мала й [PERSON] Враховуючи наведене та у зв'язку із тим, що відповідачі, як сторони договорів, не були достеменно обізнані про винесення ухвали про забезпечення позову, вважали, що підстави для визнання оспорюваних договорів недійсними відсутні. 01 серпня 2018 року судом постановлено ухвалу про витребування доказів (а.с. 90 - 91): належним чином завірених копій реєстраційних справ щодо проведеної 21 вересня 2017 року державної реєстрації права власності, інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна, сформованих 21 вересня 2017 року, під час посвідчення оспорюваних договорів. Судом встановлено, що 21 вересня 2017 року Каховським міськрайонним судом постановлено ухвалу (а.с. 141) про забезпечення позову [PERSON], [PERSON] до [PERSON] про визнання договору дарування недійсним - накладено арешт на житловий будинок та земельну ділянку, що розташовані за адресою: [ADDRESS], які належать [PERSON] (справа № 658/2068/17). Дане судове рішення оголошене 21 вересня 2017 року о 11.02 год., що підтверджується журналом судового засідання (а.с. 154). 21 вересня 2017 року між [PERSON] (продавець) та [PERSON] (покупець) укладені договори купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки, розташованих за адресою: [ADDRESS]. Зазначені договори посвідчені приватним нотаріусом Каховського районного нотаріального округу Коршуновою Л.А., зареєстровані в реєстрі за №№ 587, 588. Указані обставини визнані сторонами та підтверджуються інформаційною довідкою (а.с. 18 - 20). Часом формування відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна, використаних нотаріусом, відповідно до ч. 3 ст. 46-1 Закону України «Про нотаріат», при посвідченні оспорюваних договорів, є 15.42 год. та 15.46 год. 21 вересня 2017 року (а.с. 122 - 124). Заяви [PERSON] (а.с. 107 - 108, 112 - 113) про державну реєстрацію права власності на житловий будинок та земельну ділянку, розташовані за адресою: [ADDRESS], зареєстровані нотаріусом 21 вересня 2017 року о 17.13 год. Статтею 124 Конституції України визначено принцип обов'язковості судових рішень, який з огляду на положення ст.ст. 14, 153 ЦПК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову. Відповідно до ч. 9, ч. 10 ст. 153 ЦПК України (в редакції, чинній на 21 вересня 2017 року), ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання. Згідно з ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені, зокрема ч. 1 ст. 203 цього Кодексу. Як встановлено ч. 1 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) - ч. 3 ст. 215 ЦК України. Суд вважає, що відповідачу [PERSON] було відомо про оспорювання позивачами в судовому порядку договору дарування, про подання ними заяви про забезпечення позову, про дату, час і місце судового засідання. У зв'язку із цим [PERSON] могла припустити можливість вжиття судом заходів забезпечння позову, проявити належну зацікавленість у розгляді її справи. У зв'язку із наведеними обставинами суд оцінює критично доводи представників відповідачів про те, що [PERSON] не була достеменно обізнана про застосовані судом обмеження. Крім того, як необізнаність відповідачів про постановлену ухвалу про забезпечення доказів, так і ненадходження цього судового рішення на момент укладення спірних договорів на виконання органів державної виконавчої та реєстраційної служб, не мають правового значення - за змістом ст. 153 ЦПК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, ухвала про забезпечення позову виконується негайно, а її оскарження не зупиняє виконання та не перешкоджає подальшому розгляду справи. Такий висновок відповідає правовій позиції, викладеній в постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року (справа № 543/730/14-ц). Суд визнає, що презумпцію правомірності правочинів, оспорених позивачами, спростованою: договори укладені з порушенням закону та прав позивачів - об'єктами, відчуженими за цими договорами, забезпечено позов [PERSON] та [PERSON] в іншій справі.

Outcome: approved