Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-13 00:00:00

[PERSON] свій позов мотивує тим, що вона перебувала у шлюбі з [PERSON], який було розірвано 03.04.2008 року. Під час перебування у шлюбі у них народився син - [PERSON], [INFO]. З моменту народження дитина постійно проживала та проживає разом з нею, вона самостійно займається її вихованням, піклуванням, дбає про її фізичний та духовний розвиток дитини, цікавиться її навчанням, здійснює підготовку до самостійного життя. Відповідач у добровільному порядку коштів на утримання дитини не надавав, в зв'язку з чим рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26.06.2008 року ухвалено стягувати з останнього в її користь аліменти на утримання сина - [PERSON], [INFO], в розмірі 400 гривень, щомісячно, починаючи з 08 квітня 2008 року і до досягнення [PERSON] повноліття. Проте [PERSON] рішення суду , як і будь-яких інших обов'язків, покладених законом на батьків, не виконує. Від народження дитини, нею не цікавиться та з нею не спілкується, не проявляє до сина батьківської турботи, не відвідує його, не турбується про фізичний та духовний розвиток сина, та не надає матеріальної допомоги на утримання сина; жодного разу не приходив до навчального закладу, в якому він навчається. Вказані обставини підтверджуються характеристикою Луцької гімназії № 21 та розрахунком Другого ВДВС міста Луцька заборгованості за аліментами. Посилаючись на наведене, позивач просила суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON], [INFO]. Позивач в судовому засіданні позов підтримала із мотивів, зазначених у позовній заяві. Представник органу опіки та піклування в судовому засіданні позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, про що свідчать надіслані повідомлення . Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи по наявних доказах, відповідно до вимог ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, представника служби у справах дітей Луцької міської ради, дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно з ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 27 листопада 2006 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області вбачається, що відповідач [PERSON] є батьком неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO].(а.с. 4). Як вбачається з свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 03 квітня 2008 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Судом встановлено, що дитина після розірвання шлюбу залишилась проживати з позивачем. Як вбачається матеріалів справи, рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26.06.2008 року в справі №2-3692/08 вирішено стягувати з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання сина - [PERSON], [INFO], в розмірі 400 гривень, щомісячно, починаючи з 08 квітня 2008 року і до досягнення останнім повноліття. З довідки-розрахунку, виданої Другим відділом державної виконавчої служби міста Луцьк вбачається, що станом на 26.01.2017р. (дата видачі довідки), аліменти на утримання сина відповідачем не сплачуються , заборгованість відповідача, станом на 31.12.2016р., у зв'язку із ухиленням від сплати аліментів, становить 23640,36грн. (а.с.6) Відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, (він) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Як слідує з висновку служби у справах дітей виконавчого комітету Луцької міської ради №129 від 22.05.2017р., відповідач [PERSON] участі у вихованні та навчанні сина не приймає, не піклується про стан його здоров'я, не вітає сина зі святами та днями народженнями, не контактує з вчителями школи, не бере участі в житті сина. З моменту окремого проживання з позивачем, відповідач самоусунувся від виховання неповнолітньої дитини [PERSON], не надає матеріальну допомогу на придбання дитячого одягу, взуття, харчування, шкільного приладдя. Із змісту статті 150 СК України слідує, що батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про стан її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов'язані забезпечити здобуття дитиною загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 р. «Про застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїх обов'язків. Таким чином, судом встановлено, що відповідач [PERSON] ухиляється від виховання та матеріального утримання свого неповнолітнього сина, не проявляє до нього належної батьківської уваги та турботи, нехтує своїми батьківськими обов'язками. Про ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню та утриманню сина свідчить характеристика зі школи - Луцької гімназії №21, в якій зазначено, що вихованням та утриманням дитини [PERSON], учня 4-В класу вказаної гімназії, займається лише мати [PERSON] та вітчим [PERSON], а також довідка Другого відділу державної виконавчої служби міста про те, що відповідач в користь позивача аліментів на утримання неповнолітньої дитини не сплачує. (а.с.6-7) Оскільки, як встановлено судом, відповідач участі у вихованні та навчанні дитини не приймає, не піклується про стан її здоров'я, духовний та моральний розвиток, не цікавиться потребами сина, матеріально його не підтримує, а тому, враховуючи інтереси дитини, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав відносно його неповнолітнього сина [PERSON]. Рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради №322-1 від 07 червня 2017року затверджено висновок органу опіки та піклування Луцької міської ради про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно його неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. За таких обставин, аналізуючи наведене та приймаючи до уваги, що відповідач не займається вихованням та утриманням свого неповнолітнього сина, не цікавиться станом здоров'я останнього, суд приходить до висновку, що [PERSON] слід позбавити батьківських прав відносно його неповнолітнього сина [PERSON], [INFO].

Outcome: approved