Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-26 00:00:00

Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (далі - АТ КБ «Приватбанк») звернулося до Сєвєродонецького міського суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідно до укладеного кредитного договору № б/н від 10.07.2008 відповідач отримав кредит у розмірі 18000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, та Тарифами Банку складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. При укладанні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Таким чином, у порушення умов кредитного договору відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав. Станом на 30.06.2019 відповідач має заборгованість у загальній сумі 750 383, 57 грн., яка складається з наступного: 14 959, 34 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 729 724, 33 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом, 5 700, 00 грн. - заборгованість за пенею та комісією. Рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 24.06.2015 з відповідача [PERSON] на корить позивача було стягнуто заборгованість у загальному розмірі 23 828, 59 грн. Оскільки законодавством не передбачено вимагати від боржника повернення повної суми заборгованості, а кредитодавець на свій розсуд може вимагати від боржника будь-яку частину заборгованості за кредитом, тому заборгованість до стягнення становить 100 503, 46 грн., яка складається з заборгованості по відсоткам за користування кредитом за період з 31.03.2019 по 30.06.2019. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не сплачує, що є порушенням прав АТ КБ «Приватбанк». На підставі викладеного позивач звернувся до суду з даним позовом та, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог від 24.03.2021, просить стягнути з відповідача на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 10.07.2008 у загальній сумі 42 240, 81 грн., яка складається з наступного: 14 959, 34 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 27 281, 47 грн. - заборгованість за простроченими відсотками, та судовий збір у розмірі 1921, 00 грн. На виконання ухвали суду від 06.04.2020 представником відповідача адвокатом Сутковою Р.А. було подано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що позовні вимоги відповідач не визнає у повному обсязі, посилаючись на наступне. Умови договорів приєднання розробляються банком, тому на думку адвоката Суткової Р.А. вони повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. АТ КБ «ПриватБанк», обґрунтовуючи позовні вимоги про стягнення кредитної заборгованості, у тому числі її розмір і порядок нарахування, посилалося на Умови і правила надання банківських послуг та Тарифи з обслуговування кредитної карти «Універсальна», як на невід`ємні частини договору про надання банківських послуг. При цьому, додані до позовної заяви Умови і Правила надання банківських послуг не містять дати, станом на яку вони були дійсні, що дає підстави вважати їх неналежними, недопустимим та недостовірними доказами у відповідності до ст. 77-79 ЦПК України, та не містять підпису відповідача щодо ознайомлення саме з цими Умовами та Правилами надання банківських послуг на момент підписання Заяви. Більш того, під час підписання заяви, позивач не ознайомлював з Умовами та Правилами надання банківських послуг, у зв`язку з чим на вказаних документах відсутній підпис і позивача. Отже, за відсутності доказів того, що саме додані до позову Умови і правила та Тарифи банку розумів відповідач при поданні анкети-заяви, ознайомився та погодився із ними, ці Умови та Тарифи не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма укладеного із відповідачем договору про надання банківських послуг. Позивачем не надано Пам`ятки клієнта та тарифи банку на момент укладання кредитного договору, що є складовими кредитного договору, та містять інформацію про істотні умови договору, включаючи умови про порядок нарахування процентів за користування кредитом, що є предметом позову, та зміну процентної ставки за кредитом, так як відповідно до розрахунку заборгованості процентна ставка за кредитом неодноразово змінювалась та додатково встановлена нічим необумовлена процентна ставка (прострочена) у розмірі 72%. При цьому, розмір та порядок розрахунків щомісячного платежу по кредиту вказано у Заяві та в Пам`ятці клієнта (п. 2 «Терміни та поняття. Мінімальний обов`язковий платіж» Умов та Правил надання банківських послуг, наданих Позивачем). В Заяві не міститься зазначена інформація, а Пам`ятки клієнта взагалі не існує. В матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження повідомлення відповідача про здійснення зміни процентної ставки за кредитом, в тому числі встановлення додаткової процентної ставки (простроченої) у розмірі 72%. Представник відповідача зазначає, що припис ч. 1 ст. 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише в межах погодженого сторонами строку кредитування. Отже, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі повернення позики. Таким чином, вимоги банку про стягнення процентів за користування кредитом після повернення позики, тобто повної суми кредиту у розмірі 14 959,34 грн. згідно з заочним рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 24.06.2015 у справі 428/3193/15-ц, є такими, що не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства. Представником позивача Ванжа Н.В. надана відповідь на відзив відповідача, в яких зазначено наступне. Щодо форми кредитного договору: в даному випадку зміст кредитного договору зафіксовано в декількох документах: в заяві Позичальника, Умовах надання банківських послуг, Правилах користування платіжною карткою та Тарифах. Таким чином, між Банком та позичальником укладається договір у письмовій формі. Укладення кредитного договору таким чином чинному законодавству України не суперечить. Підписуючи анкету-заяву 10.07.2008 відповідач надав згоду на те, що її анкета-заява разом із пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становлять між ним та Банком Договір про надання банківських послуг. Відповідач був ознайомлений і згоден з усіма Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді. На момент оформлення кредиту відповідно до «Витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» було встановлено процентну ставку у розмірі 3%, тобто 36% на рік, вказано розміри комісій та штрафів, розмір щомісячного платежу тощо. Тобто, сторонами при укладенні Кредитного договору були досягнуті усі істотні умови договору. Умови і Правила надання банківських послуг, а також Тарифи банку є загальнодоступною інформацією, яка розміщена у відділеннях Банку та на офіційному сайті Банку. Згідно з наданої виписки з карткового рахунку, чітко прослідковується, що відповідачу було встановлено кредитний ліміт та відповідач користувався грошовими коштами, а отже й отримав кредитну карту «Універсальна». Також відповідач частково сплачував заборгованість за договором. Користуючись кредитними коштами, відповідачу були добре відомі і зрозумілі умови договору, а тому його твердження щодо не знання тарифів, умов та правил не відповідають дійсним обставинам справи. Що ж стосується зміни кредитного ліміту, то його збільшення або зменшення чітко визначені в п. 5.3 Умов договору, і підписання цього договору є прямою та безумовною згодою клієнта щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту. Щодо наявності раніше винесеного рішення суду, представник позивача зазначає, що з прийняттям зазначеного рішення договірні правовідносини між сторонами не припинилися, і банк продовжував здійснювати нарахування пені, відсотків, внаслідок чого виникла заборгованість. Прийняття рішення від 24.06.2015 не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених умовами Договору і не тягне за собою припинення договору. У зв`язку з цим представник позивача просила суд задовольнити вимоги АТ КБ «Приватбанк» у повному обсязі. Представник позивача Зеніна А.О. в судове засідання не з`явилася, до суду подала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій зменшені позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Представник відповідача Суткова Р.А. в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі та участі відповідача, просила відмовити у задоволенні позову. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини. З матеріалів справи встановлено, що згідно з копією анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку № б/н від 10.07.2008 між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] був укладений договір про надання банківських послуг, відповідно до якого відповідач виявила бажання оформити на своє ім`я в ПАТ КБ «Приватбанк» кредитку «Універсальна», з розміром бажаного кредитного ліміту за платіжною картою 2000 грн., з базовою процентною ставкою по кредиту 3% в місяць на залишок заборгованості. У цій заяві також вказано, що при порушенні позичальником строків платежів більш ніж на 120 днів, у зв`язку із цим банк буде змушений звернутися до суду, позичальник буде зобов`язаний сплатити банку штраф в розмірі 250 грн. + 5% від суми позову. Крім того, у заяві зазначено, що банк має право в будь-який момент збільшити, зменшити або анулювати кредитний ліміт. Як вбачається з копії анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку № б/н від 10.07.2008, підписаної відповідачем, він погодився з тим, що ця «Анкета-заява» разом з «Пам`яткою клієнта», «Умовами та Правилами надання банківських послуг», також «Тарифами банку» складає договір про надання банківських послуг. Згідно з довідкою АТ КБ «Приватбанк», між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] був підписаний кредитний договір № б/н, за яким були надані наступні кредитні картки: - 10.07.2008 картка № [NUMBER] з терміном дії 05/10; - 13.12.2008 картка № [NUMBER] з терміном дії 01/10; - 05.03.2010 картка № [NUMBER] з терміном дії 01/14; - 02.04.2013 картка № [NUMBER] з терміном дії 01/16; - 04.12.2013 картка № [NUMBER] з терміном дії 12/17. Відповідно до довідки АТ КБ «Приватбанк» за картою на ім`я [PERSON] змінювався кредитний ліміт наступним чином: 10.07.2008 - 2000 грн., 10.08.2010 - 4000 грн., 23.12.2010 - 4800 грн., 24.12.2010 - 4800 грн., 11.02.2011 - 5600 грн., 07.04.2011 - 6600 грн., 26.05.2011 - 8600 грн., 23.06.2011 - 10600 грн., 23.07.2011 - 13600 грн., 13.04.2013 - 17600 грн., 08.05.2013 - 18000 грн., 09.05.2013 - 18000 грн., 06.10.2014 - 14960 грн., 14.10.2014 - 14960 грн., 18.08.2015 - 14960 грн., 10.01.2020 - 0 грн. Згідно з розрахунком заборгованості за договором № б/н від 10.07.2008, загальна сума заборгованості [PERSON] перед Акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» становить 100 503, 46 грн., яка складається з заборгованості по відсоткам за користування кредитом за період з 31.03.2019 по 30.06.2019. З урахуванням заяви про зменшення позовних вимог від 24.03.2021, поданої представником позивача Меркуловою В.В. , загальна сума заборгованості [PERSON] перед Акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» становить 42 240, 81 грн., яка складається з наступного: 14 959, 34 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 27281,47 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. Рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 11.08.2020 позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором № б/н від 10.07.2008 було задоволено частково та стягнуто з відповідача заборгованість у розмірі 6 684, 28 грн. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтею 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Зі змісту рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 11.08.2020 по цивільній справі № 428/3193/15-ц судом встановлено, що в анкеті-заяві, яка була підписана відповідачем [PERSON] 10.07.2008, сторони досягли згоди лише щодо розміру відсотків за користування грошовими коштами та неустойки за невиконання договірних зобов`язань. В зазначеній анкеті-заяві сторонами не було визначено строку, протягом якого можуть нараховуватися відсотки за користування коштами, у зв`язку із чим суд зробив висновок, що відсотки могли нараховуватися відповідачу лише протягом строку дії кредитної картки, тобто лише до 31.05.2010. Отже, після 31.05.2010 проценти нараховувалися позивачем необґрунтовано. Щодо позовної вимоги про стягнення з [PERSON] заборгованості за простроченим тілом кредиту в сумі 14 959, 34 грн., суд зазначає, що Сєвєродонецьким міським судом Луганської області 11.08.2020 було ухвалене рішення щодо стягнення з відповідача [PERSON] на користь АТ КБ «Приватбанк», з урахуванням фактично повернутих відповідачем коштів, заборгованості у розмірі 6 684, 28 грн. 20 жовтня 2020 року постановою Луганського апеляційного суду рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 11.08.2020 залишено без змін. Постанова набрала законної сили 20.10.2020. Отже, позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 10.07.2008 вже були розглянуті Сєвєродонецьким міським судом Луганської області та було прийняте обґрунтоване рішення, яке набрало законної сили. Враховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у сукупності, суд вважає, що заявлені позовні вимоги не ґрунтуються на вимогах закону і не підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує, що у задоволенні позову відмовлено і відповідачем не заявлено клопотань про відшкодування будь-яких судових витрат, а отже у цій справі відсутні судові витрати, які підлягають розподілу.

Outcome: dismissed