Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-06 00:00:00

[PERSON], звертаючись з позовом до суду, просив зобов'язати ТОВ «Торгівельно-розважальний комплекс «Мега-Сіті» передати [PERSON] по Акту приймання-передачі об'єкт фінансування - нежитлове приміщення, розташоване на 2 поверсі ТРК (відмітка +5,800), в осях (24'- 23') -(А'-В'), [NUMBER] за адресою: [ADDRESS], загальною проектною площею 18,96 кв.м; зобов'язати ТОВ «Торгівельно-розважальний комплекс «Мега-Сіті» надати [PERSON] документи необхідні для оформлення за [PERSON] право власності на об'єкт фінансування - нежитлове приміщення, розташоване на 2 поверсі ТРК (відмітка +5,800), в осях (24'- 23') -(А'-В'), [NUMBER] за адресою: [ADDRESS], загальною проектною площею 18,96 кв.м, судові витрати покласти на відповідача, що є предметом позову. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити в повному обсязі, пояснила, що 20 вересня 2012 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Торгівельно-розважальний комплекс «Мега-Сіті» та [PERSON] було укладено Договір дольової участі у фінансуванні будівництва за №МС 329/127. Відповідно до умов Договору, визначено наступний об'єкт фінансування, що підлягає передачі [PERSON] в порядку та на умовах цього Договору після завершення будівництва: загальна площа Обєкта фінансування 18,96 кв.м; розташований на 2 (другому) поверсі ТРК (відмітка +5,800), в осях (24'- 23') - (А'-В'), [NUMBER], адреса: [ADDRESS]. На виконання умов договору, позивач перерахував на рахунок ТОВ «Торгівельно-розважальний комплекс «Мега-Сіті» грошові кошти в розмірі 387 011,52 грн., що складає вартість 100% вартості загальної площі Обєкта фінансування, ці обставини підтверджуються Довідкою про фінансування 100% загальної площі Обєкту фінансування по Договору №МС329/127 дольової участі у фінансуванні будівництва від 20.09.2012 року, яка видана ТОВ «Торгівельно-розважальний комплекс «Мега-Сіті» 12 жовтня 2012 року вих. №61. Згідно інформації наведеної ТОВ «Торгівельно-розважальний комплекс «Мега-Сіті» у своєму листі від 14.11.2013 року №683, об'єкт фінансування вже збудований і введений в експлуатацію згідно Сертифікату серії КВ №164121433320, виданого Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю в м. Києві. Однак, всупереч вимог п.2.10 та п.3.2.2 Договору, відповідачем не виконано зобов'язання передати позивачу Обєкт фінансування в натурі на підставі Акту приймання-передачі Обєкту фінансування та не надано відповідні документи, які необхідні позивачу для оформлення права власності на об'єкт фінансування, при цьому письмова вимога позивача виконати зобов'язання по договору в цій частині залишена без належного реагування з боку відповідача, що стало підставою для звернення позивача з цими вимогами до суду. Представник відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельно-розважальний комплекс «Мега-Сіті», в судові засідання не з'явився, про час та місце слухання справи відповідач повідомлявся належним чином, що підтверджується зворотними поштовими повідомленнями про їх отримання уповноваженими особами відповідача, про причини неявки суд не повідомив, процесуальним правом надати письмові пояснення по суті предмету спору не скористався. На підставі ч.1 ст.224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 Цивільного процесуального кодексу України. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного. Відповідно до частини першої ст. 6 Цивільного кодексу України сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Судом встановлено, 20 вересня 2012 року між Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельно-розважальний комплекс «Мега-Сіті» та [PERSON] було укладено Договір дольової участі у фінансуванні будівництва за №МС 329/127 (надалі за текстом - Договір). Відповідно до пунктів 1.1 Договору, Сторона 1 ([PERSON]) надає Підприємству (ТОВ «Торгівельно-розважальний комплекс «Мега-Сіті) грошові кошти в порядку своєї дольової участі у будівництві торгівельного центру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], у встановленому цим Договором розмірі і порядку, а Підприємство використовує надані Стороною 1 грошові кошти для будівництва Обєкту будівництва і передає Стороні 1 після завершення будівництва частину Обєкта будівництва - нежитлове приміщення, визначено пунктом 1.2 цього Договору. У п.2.1 Договору визначено опис Обєкта фінансування, що підлягає передачі Стороні 1 в порядку та на умовах цього Договору після завершення будівництва: загальна площа Обєкта фінансування 18,96 кв.м; розташований на 2 (другому) поверсі ТРК (відмітка +5,800), в осях (24'- 23') -(А'-В'), [NUMBER], адреса: [ADDRESS]. Відповідно до пунктів 1.2.4 та 1.2.5 Договору передбачено: плановий термін закінчення будівництва - 2-й квартал 2013 року, плановий термін введення в експлуатацію - 3-й квартал 2013 року. Орієнтовна загальна вартість об'єкта фінансування в день укладення договору складає 387 011, 52 грн., в тому числі ПДВ 20% - 64 501,92 грн. (п.2.6 Договору) Згідно Довідки про фінансування 100% загальної площі Обєкту фінансування по Договору №МС329/127 дольової участі у фінансуванні будівництва від 20.09.2012 року, яка видана ТОВ «Торгівельно-розважальний комплекс «Мега-Сіті» 12 жовтня 2012 року вих. №61, [PERSON] відповідно до умов Договору сплатив Підприємству грошові кошти ( в порядку своєї дольової участі в будівництві будівлі) у розмірі 387 011,52 грн., в тому числі ПДВ 20% 64501,92, що складає 100 відсотків вартості загальної площі Обєкту фінансування за адресою: [ADDRESS], а Підприємство прийняло їх, та після завершення будівництва гарантує передачу профінансованої площі, а саме: 2-1 поверх, будівельна позначка +5,800, загальна площа 18,96 кв.м, примітка - вказана площа - проектна. (а.с.9) Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Аналізуючи умови укладеного між сторонами договору, суд враховує, що законодавством України прямо не передбачено, що інвестиційні договори (договори про інвестування) становлять собою окремий вид цивільно-правових чи господарських угод. Стаття 1 Закону України «Про інвестиційну діяльність» передбачає, що інвестиціями є всі види майнових та інтелектуальних цінностей, що вкладаються в об'єкти підприємницької та інших видів діяльності, в результаті якої створюється прибуток (доход) або досягається соціальний ефект, а стаття 9 цього Закону передбачає, що основним правовим документом, який регулює взаємовідносини між суб'єктами інвестиційної діяльності, є договір (угода), при цьому укладання договорів, вибір партнерів, визначення зобов'язань, будь-яких інших умов господарських взаємовідносин, що не суперечать законодавству України, є виключною компетенцією суб'єктів інвестиційної діяльності. Під інвестиційним договором (договором про інвестування) слід розуміти будь-яку з цивільно-правових угод незалежно від її виду, якщо така угода передбачає вкладення майнових або інтелектуальних цінностей у об'єкти підприємницької та інших видів діяльності, в результаті якої створюється прибуток (дохід) або досягається соціальний ефект. Таким чином правова природа інвестиційного договору (договору про інвестування) визначається не його назвою, а його умовами. Предметом договорів інвестування є зобов'язання однієї сторони - інвестора внести грошові кошти, а другої - за рахунок внесених інвестицій передати конкретний об'єкт фінансування. Предметом договірного зобов'язання за цими договорами є вчинення конкретних дій сторін зі сплати грошових коштів та передавання майна. Матеріальними об'єктами договірних зобов'язань є наприкінці майно і гроші, що їх сторонами мають передати одна одній, саме вони є предметом виконання за договорами, з урахуванням інтересу кожної із сторін та відповідної мети цих договорів. Таким чином, [PERSON] та ТОВ «Торгівельно-розважальний комплекс «Мега-Сіті» безпосередньо в Договорі МС 329/127 від 20 вересня 2012 року визначили, що виключно позивач має майнове право на отримання в майбутньому, після закінчення будівництва конкретного об'єкту інвестування, який визначений в п.2.1 цього Договору. Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. Відповідно до частини другої ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконання у цей строк (термін). Порушення боржником умов, погоджених сторонами у договорі, є цивільним правопорушенням, оскільки ст. 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання його сторонами. Крім того, принципи добросовісності, справедливості та розумності закріплюються як загальні принципи цивільного права, так і як принципи, на яких мають ґрунтуватись зобов'язання. (п.6 ст.3, ч.3 ст.509 Цивільного кодексу України) Відповідно до п.6.1 та п.6.2 Договору, сторони погодили, що право власності на переданий Обєкт фінансування Сторона 1 оформлює самостійно, а також сплачує витрати, пов'язані з таким оформленням. Підприємство сприяє Стороні 1 при оформленні права власності на переданий Обєкт фінансування шляхом надання йому необхідних для цього документів: «Довідка про фінансування 100% загальної площі Обєкту фінансування», «Акт прийняття-передачі Обєкта фінансування». Згідно ч.2 ст. 331 Цивільного кодексу України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Згідно ст. 876 Цивільного кодексу України власником об'єкта будівництва або результату інших будівельних робіт є замовник, якщо інше не передбачено договором. Згідно ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 1.07.2004 р. з відповідними змінами, однією з підстав для проведення державної реєстрації речового права на нерухоме майно є наявність Акту прийому нерухомого майна до експлуатації. Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних справ та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Договір - це домовленість щодо встановлення, зміни або припинення зобов'язання як правовідношення. Предметом договору є зобов'язання, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту цивільного права є визнання права. Виходячи з предмету позову, позивачем [PERSON] пред'явлено вимоги до відповідача ТОВ «Торгівельно-розважальний комплекс «Мега-Сіті» щодо зобов'язання ТОВ «Торгівельно-розважальний комплекс «Мега-Сіті» передати [PERSON] по Акту приймання-передачі об'єкт фінансування - нежитлове приміщення, розташоване на 2 поверсі ТРК (відмітка +5,800), в осях (24'- 23') -(А'-В'), [NUMBER] за адресою: [ADDRESS], загальною проектною площею 18,96 кв.м, та зобов'язати ТОВ «Торгівельно-розважальний комплекс «Мега-Сіті» надати [PERSON] документи необхідні для оформлення права власності на вищезазначений об'єкт фінансування. Разом з тим, всупереч вимог ст.60 Цивільного процесуального кодексу України, позивачем не надано доказів, які мали підтвердити, що об'єкт фінансування завершений будівництвом та прийнятий в експлуатацію, що є визначальним для встановлення факту неналежного виконання з боку відповідача умов п.6.2 Договору. Крім того, технічний паспорт на зазначений позивачем об'єкт фінансування не виготовлявся, що унеможливлює визначити індивідуальні ознаки об'єкту фінансування, параметри якого позивачем визначаються на підставі п.1.2 Договору, тобто за проектною документацією, які можуть не відповідати загальній площі реально збудованого Обєкта фінансування, в той же час встановлення достовірних даних щодо загальної площі реально збудованого Обєкта фінансування та інших індивідуальних ознак цього об'єкта є необхідним для оформлення Акту приймання-передачі об'єкта фінансування, який слугує підставою для проведення державної реєстрації за позивачем речового права на нерухоме майно. Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельно-розважальний комплекс «Мега-Сіті» про зобов'язання передати об'єкт нерухомого майна в натурі та документи для оформлення права власності на об'єкт фінансування є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню в повному обсязі. В порядку ст.88 Цивільного процесуального кодексу України, суд не вирішує питання розподілу судових витрат, враховуючи, що судом ухвалене рішення про відмову в задоволенні позову в повному обсязі. Враховуючи наведене та

Outcome: dismissed