Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-27 00:00:00

\~ [PERSON] та [PERSON] 02 квітня 2015 року звернулися до суду з заявою, в якій зазначають, що на даний час вони зареєстровані та проживають за адресою\~ [INFO]. Вказаний будинок належить їм на підставі договору дарування від 11 червня 2014 року. Відповідач по справі [PERSON] їм подарував та передав безоплатно, в рівних долях кожному будинок по вул. К.Лібкнехта, 123-Б, в м. Ананьєві Одеської області. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Позивачі вказують, що [PERSON] на даний час виїхав з м. Ананьєва Одеської області та більше десяти місяців не проживає у будинку за вище вказаною адресою. Куди виїхав, їм не відомо. Під час відїзду [PERSON] обіцяв, що до кінця 2014 року обовязково\~ випишеться\~ з даного будинку. Позивачі посилаються на те, що вони неодноразово зверталися до [PERSON] з проханням знятися з обліку в Ананьївському\~ районному секторі Головного управляння державної міграційної служби України, однак він жодним чином на їх прохання не реагує, тому вони не в змозі у повному обсязі користуватися належним їм майном, тому позивачі звернулися до суду та просять задовольнити позовні вимоги.\~\~\~ Позивачі у судове засідання не з'явилися, однак надали на адресу суду письмові заяви, у яких просять розглянути справу у їх відсутності, на позовних вимогах наполягають, проти ухвалення заочного рішення не заперечують (а.с.22,23). Відповідач у судове засідання також не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про свідчать поштові повідомлення, які повернулися на адресу суду з відміткою «адресат виїхав» (а.с.20,26). Зі згоди позивачів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Взявши до уваги заяви позивачів, неявку відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до копії паспорта позивачі [PERSON], [INFO], уродженець селища Кітай Ангарського району Іркутської області, мешканець м. Ананьїв, вул. К.Лібкнехта, 123-Б, Одеської області; [PERSON], [INFO], уродженка 4-ї дільниці с. Ананьєва, Ананьївського району Одеської області, мешканка м. Ананьїв, вул. К.Лібкнехта, 123-Б, Одеської області (а.с.5-8). Згідно з копією договору дарування земельної ділянки від 11 червня 2014 року [PERSON] подарував та передав безоплатно [PERSON] та [PERSON] належну йому земельну ділянку площею 0,0857 га, розташовану в м. Ананьєві, вул. К. Лібкнехта, 123-б, Одеської області(а.с.9). Відповідно до копії витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень №22838104 від 11 червня 2014 року земельна ділянка за кадастровим номером 5120210100:02:002:0061, розташована в м. Ананьєві, вул. К. Лібкнехта, 123-б, Одеської області, перебуває у спільній частковій власності [PERSON] та [PERSON]О.(а.с.10). З копії договору дарування житлового будинку від 11 червня 2014 року встановлено, що [PERSON] подарував та передав безоплатно [PERSON] та [PERSON] житловий будинок загальною площею 77,1 кв.м, та житловою площею 44,8 кв.м., розташований в м. Ананьєві, вул. К. Лібкнехта, 123-б, Одеської області(а.с.11). Згідно з копією витягу з державного реєстру речових прав на нерухому майно про реєстрацію прав та їх обтяжень №22831323 від 11 червня 2014 року житловий будинок, розташований в м. Ананьєві, вул. К. Лібкнехта, 123-б, Одеської області, перебуває у спільній частковій власності [PERSON] та [PERSON]О.(а.с.12). Відповідно до копії домової книги від 14 березня 1981 року [PERSON] зареєстрований в житловому будинку за адресою: Одеська область, м. Ананьїв, вул. К. Лібкнехта,123 б(а.с.13-17). Згідно з довідкою Ананьївського РС ГУ ДМС України в Одеській області від 07 квітня 2015 року [PERSON] зареєстрований в [INFO](а.с.18). За змістом положень ч. 2\~ст. 405 ЦК України\~член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно із ч. 1 ст.\~316, ч. 1 ст.\~317, ч. 1 ст.\~319 ЦК України\~правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] та [PERSON] про визнання відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Вирішуючи питання про судові витрати, суд вважає, що вони повинні бути залишені за позивачами, враховуючи їх бажання. На підставі викладеного,

Outcome: approved