Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-09 00:00:00

[PERSON] пред`явила у Подільському районному суді м. Києві позов до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на те, що 25.05.2002 року між сторонами було укладено шлюб, від якого у сторін народились спільні діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 5000 грн. на кожну дитину, починаючи з дня пред`явлення позову та до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з`явилась, про розгляд справи була повідомлена належним чином. До початку судового засідання представник позивача подав заяву в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про день, час та місце розгляду справи судом повідомлений належним чином. До початку судового засідання відповідач надіслав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позовні вимоги визнає частково, вважає заявлений розмір аліментів завищеним, визнає позов в розмірі аліментів по 1000 грн. на кожну дитину. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку про часткове задоволення позову з таких підстав. Судом достовірно встановлено що у сторін 25.05.2002 року між сторонами було укладено шлюб, про що видане відповідне Свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] . (а.с. 4) Від шлюбу у сторін народились спільні діти: [PERSON] , [INFO] , що підтверджено Свідоцтвом про народження серія [NUMBER] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджено Свідоцтвом про народження серія [NUMBER] . (а.с. 5, 6) Враховуючи те, що відповідач визнає позовні вимоги частково, факт проживання дітей з матір`ю та перебування їх на утриманні позивача не потребує доказування. Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Сімейного кодексу України. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, наявність у платника аліментів рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; докази про витрати платника аліментів, що перевищують десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, а також наявність інших обставин, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (п. 2 ч. 2 ст. 182 СК України). Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) батька дитини визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, обов`язок по доказуванню позовних вимог та заперечень щодо них лежить на позивачеві та відповідачеві відповідно. В свою чергу позивачем не було доведено в повній мірі несення витрат щодо утримання дітей у заявленому розмірі аліментів, а відтак заявлений розмір аліментів суд вважає завищеним. Відповідач же в свою чергу не надав до суду доказів перебування у скрутному фінансовому становищі. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне в даному конкретному випадку визначити розмір аліментів, який підлягає стягненню з відповідача в мешах суми 2000 грн. на кожну дитину. В задоволенні решти вимог позивача необхідно відмовити. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а тому, вимога позивача підлягає задоволенню з дня подання позовної заяви до суду, тобто з 27.06.2019 року. Згідно з вимогами п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дітей в межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного, ст.ст. 75, 76, 104, 110, 112, 115, 180-183, 185, 191 СК України, та

Outcome: partial