Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-07 00:00:00

Адвокат Казанцева С.А. звернулася до суду в інтересах [PERSON] з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа якою вказала, що батьками заявника [PERSON] та [PERSON] під час шлюбу було набуто в спільну сумісну власність домобудівлю в [ADDRESS] . [INFO] батько заявника помер. Мати заявника [PERSON] та заявник звернулися до нотаріальної контори про прийняття спадщини після померлого [PERSON] . В подальшому, 11.03.1994 року [PERSON] було видано свідоцтво про право власності на 1/2 частину домоволодіння, та їй, як дружині померлого, та заявнику 11.03.1994 року було видано свідоцтво про право на спадщину за законом кожному на 1/4 частину. Пізніше, 03.08.2004 року мати заявника подарувала належну їй частку домоволодіння в розмірі 3/4 [PERSON] і заявник став одноособовим власником цілого домоволодіння, що розташоване за адресою: [ADDRESS] . Однак, при оформленні технічної документації із землеустрою на земельну ділянку на якій знаходиться спадкове майно з`ясувалося, що у свідоцтві про право на спадщину за законом, виданому 11.03.1994 року державним нотаріусом Білозерської державної нотаріальної контори за реєстровим № І-356 в частині прізвища заявника допущена помилка, а саме: замість « [PERSON] » його прізвище вказано як « [PERSON] ». Наразі заявник має намір продати майно, право власності на яке посвідчується вказаним документом, проте не має можливості цього зробити у зв`язку з розбіжністю в написанні його прізвища в паспорті та правовстановлюючому документі на будинок. За таких обставин заявник змушений звернутися до суду за захистом своїх прав тож просив суд встановити факт належності йому правовстановлюючого документу, а саме: Свідоцтва про право на спадщину по закону від 11.03.1994 року, виданого державним нотаріусом Білозерської державної нотаріальної контори Гребенюк Т.М., зареєстрованого в реєстрі за № І-356, номер спадкової справи № 61 за 1994 рік на 1/4 частину домобудівлі, що знаходиться в [ADDRESS] та розташованої на земельній ділянці присадибного фонду Микільської сільської ради площею 0,09 га., домобудівля в цілому складається із жилого будинку літ. А, стіни камінь бут, критого черепицею, жилою площею 24,7 кв.м., літньої кухні літ. В, двох сараїв літ. Ж, літ. К, навісу літ. З, бані літ. Е, водопроводу № І, огорожі № 2, № 3, 3 4, зареєстрованого 16.05.1994 року в Херсонському міжміському бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі № 2 за реєстровим номером № 266. Представник заявника надала суду заяву, якою заявлені вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити. Представник Микільської сільської ради Білозерського району Херсонської області надав суду заяву, якою просив розглядати справу без його участі, просив вирішити справу покладаючись на компетентність суду. Ухвалою Білозерського районного суду Херсонської області від 02 грудня 2019 року заяву [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документа було залишено без руху та надано заявнику строк 10 днів з моменту отримання ухвали для усунення недоліків заяви. 05 грудня 2019 року ухвалою Білозерського районного суду Херсонської області за вищевказаною заявою [PERSON] було відкрито провадження та призначено справу до розгляду. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного: Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 01.12.1964 року Микільською сільською радою Білозерського району Херсонської області, довідки про присвоєння ідентифікаційного номера від 20.05.1997 року, паспорта № [NUMBER] , виданого 13.11.2009 року ТП в с. Крюково ОУФМС Росії по Московській області в Сонцегорському районі, прізвище заявника « [PERSON] », його батьками є [PERSON] та [PERSON] . Заявою від 11.03.1994 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до Білозерської державної контори з заявою про видачу їм свідоцтва про право власності на 1/2 частину домобудівлі по [ADDRESS] на ім`я пережившої дружини та на 1/2 частину вказаної домобудівлі як спадщину за законом. Відповідно до свідоцтва про право власності, виданого 11.03.1994 року Білозерською державною нотаріальною конторою та зареєстрованого в реєстрі за № І-354, номер спадкової справи № 61 за 1994 рік, [PERSON] , як дружина померлого [PERSON] , отримала у власність 1/2 частину домобудівлі по [ADDRESS] . Зі свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.03.1994 року, виданого державним нотаріусом Білозерської державної нотаріальної контори Гребенюк Т.М., зареєстрованого в реєстрі за № І-356, номер спадкової справи № 61 за 1994 рік, вбачається, що [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями в рівних частках кожен 1/2 частини домобудівлі по [ADDRESS] після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Вказана частина будівлі розташована на земельній ділянці присадибного фонду Микільської сільської ради площею 0,09 га., домобудівля в цілому складається із жилого будинку літ. А, стіни камінь бут, критого черепицею, жилою площею 24,7 кв.м., літньої кухні літ. В, двох сараїв літ. Ж, літ. К, навісу, літ. З, бані літ. Е, водопроводу № І, огорожі № 2, № 3, № 4. Договором дарування частини домобудівлі від 03.08.2004 року [PERSON] подарувала [PERSON] 3/4 частини домобудівлі по [ADDRESS] . З Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, номер витягу 6668768 від 04.03.2005 року, Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, номер інформаційної довідки 190344966 від 26.11.2019 року, вбачається, що [PERSON] 3/4 частини домобудівлі по [ADDRESS] . При цьому, [PERSON] належить 1/4 вказаного домоволодіння. Відповідно до довідки Микільської сільської ради Білозерського району херсонської області № 1766 від 09.09.2019 року, земельна ділянка для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться у користуванні [PERSON] , площею 0,16 га, розташована на території Микільської сільської ради за адресою: [ADDRESS] . Згідно положень ст. 315 ч. 1 п. 6, ч. 2 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Таким чином, судом встановлено, що заявнику належить домоволодіння по [ADDRESS] . При цьому, помилка у написанні його прізвища [PERSON] та [PERSON] , створює заявнику перешкоди у користуванні та розпорядженні власністю, а іншого порядку як встановлення факту належності правовстановлюючого документа на його ім`я, законом не визначено. Статтею 16 ч.1 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно положень ст. 315 ч.2 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Рішенням Конституційного Суду України у справі від 9 липня 2002 року № 15-рп/2002 визначено, що кожна особа має право вільно обирати не заборонений законом засіб захисту прав і свобод, у тому числі судовий захист. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що свідоцтво про право на спадщину за законом від 11.03.1994 року, видане державним нотаріусом Білозерської державної нотаріальної контори Гребенюк Т.М., зареєстроване в реєстрі за № І-356, як правовстановлюючий документ, дійсно належить заявнику, іншого порядку захистити [PERSON] своє право власності законом не визначено, а отак, заява адвоката Казанцевої С.А., подана в інтересах [PERSON] , підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 294 ч. 7 ЦПК України, при ухваленні судом рішення при розгляді справ окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved