Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-06 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом в суд до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Свої вимоги мотивує тим, що вона з відповідачем по справі перебувала в шлюбі, який розірвано в 2014 році. В зареєстрованому шлюбі у них народилося двоє дітей, з них повнолітній син [PERSON], [INFO], на даний час навчається на ІІ курсі денної форми навчання Івано-Франківського національного технічного університету нафти і газу. Вона не в змозі самостійно утримувати сина у звязку з тим, що йому необхідні кошти на проїзд до місця навчання, проживання, одяг, харчування, підручники та інше. Позивачка також зазначає, відповідач працює по тимчасових заробітках за кордоном (Німеччина), з чого отримує доходи, немає інших утриманців, тому він має можливість надавати матеріальну допомогу, однак жодних коштів на утримання дитини не надає. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги з підстав, наведених у позовній заяві. Просить суд позов задоволити та постановити рішення, яким стягувати з відповідача в її користь на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання аліменти в сумі 5\~000 грн. щомісячно, до досягнення останнім двадцяти трьох років. Відповідач в судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся заздалегідь та належним чином, про що свідчить оголошення, яке розміщене в газеті «Галичина» від 10.11.2016 р. № 87 (5236). Тому зі згоди позивача суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, надані сторонами на виконання вимог ст.ст. 56, 60 ЦПК України і, які сторона вважає достатніми для обгрунтування і заперечення своїх позовних вимог, та, з'ясувавши фактичні обставини, приходить до висновку про можливість задоволення позову з наступних підстав. У відповідності до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, передбачених ст. 182 СКУ. Судом встановлено, що сторони перебували в шлюбі, який розірвано у 2014 році. В зареєстрованому шлюбі у них народилося двоє дітей, з них повнолітній син [PERSON], [INFO], який на даний час навчається на ІІ курсі денної форми навчання Івано-Франківського національного технічного університету нафти і газу, що підтверджується копією довідки № 16-576 від 20.09.2016 р. Згідно довідки, видної КП «Надвірнянський житловик» № 3019 від 21.09.2016 року [PERSON] знаходиться на утриманні своєї матері [PERSON] Зі слів позивачки, відповідач перебуває на заробітках за кордоном (Німеччина), з чого отримує доходи, тому має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина. З врахуванням обставин справи, матеріального становища платника аліментів, який не має постійного місця праці, однак є фізично здоровою людиною, інших утриманців немає, суд прийшов до висновку, що позов слід задоволити частково. У відповідності до ст. 88 ЦПК України судові витрати також підлягають стягненню з відповідача, зокрема: 551 грн. 20 коп. судового збору в дохід держави та 150 грн. за опублікування оголошення в газеті. На підставі ст.ст. 185, 198-200 СК України,

Outcome: approved