Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-10 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовною заявою до громадської організації «Садівницьке товариство «Мічурина» Краснолиманської дирекції залізничних перевезень» про визнання незаконними постанови і протоколу засідання правління № 4 від 26.08.2012 року та постанови і протоколу звітної конференції уповноважених №1 від 16.03.2014 року. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що в 2007 році вона була прийнята в члени громадської організації «Садівницьке товариство «Мічуріна» Краснолиманської дирекції залізничних перевезень», яку в подальшому перейменовано в громадську організацію «Садівницьке товариство «Мічурина» Краснолиманської дирекції залізничних перевезень», і їй була надана в користування ділянка № 675, яку вона використовувала відповідно до цільового призначення. Вона, як член товариства, зверталася до органу управління товариством до правління, з різними питаннями, що стосуються діяльності ГО «Садівницьке товариство «Мічурина», в тому числі про надання інформації щодо фінансово-господарської діяльності правління, щодо ознайомлення зі Статутом товариства. Оскільки правління ігнорувало її права на отримання такої інформації, вона змушена була звертатися з приводу таких незаконних дій правління в правоохоронні та державні органи. У звязку з такими її діями голова правління [PERSON] висловила погрозу виключити її з членів ГО «Садівницьке товариство «Мічурина». 26.08.2012 року відбулося засідання правління Садівницького товариства «Мічурина», до порядку денного було включено питання ознайомлення членів правління з копією листа ініціативної групи, який був направлений Краснолиманському голові і з копією відповіді з Краснолиманського міськвідділу міліції від 07.08.2012 року. В порядку денному засідання правління не було включено питання про її виключення із членів товариства. Але незважаючи на те, що таке питання не було включено в порядок денний, засідання правління розглянуло дане питання та постановило за нанесену моральну шкоду товариству (статут р.7 пункт 3.14) за невиконання розпорядження правління (на правління не з'явилася 01.07.2012 р.), за недотримання «Закону про громадські організації» виключити [PERSON] із членів садівницького товариства з подальшим затвердженням на Конференції уповноважених (Статут товариства розділ 6 пункт 12.9.). Вказане рішення правління оформлене протоколом засідання правління № 4 від 26.08.2012 року. Питання про затвердження вказаного протоколу було включено в порядок денний звітної конференції уповноважених громадської організації «Садівницьке товариство «Мічурина» Краснолиманської дирекції залізничних перевезень», яка була проведена 09.02.2013 року. На конференції протокол засідання правління №4 від 26.08.2012 року про її виключення із членів товариства не був затверджений. 16.03.2014 року громадською організацією «Садівницьке товариство «Мічурина» Краснолиманської дирекції залізничних перевезень» була проведена чергова звітна конференція уповноважених, порядок денний якої в оголошенні, що його було розміщено в місцевій газеті «Лиманська сторона» від 05.03.2014 року не був зазначений. Позивач приймала участь у даній конференції. Не зважаючи на те, що в порядок денний не було включене питання про затвердження протоколів засідань правління за 2012 рік, голова правління [PERSON] винесла на розгляд конференції уповноважених питання про затвердження постанови правління, оформленого протоколом №4 від 26.08.2012 року про виключення її із членів товариства, і конференція уповноважених постановила виключити її з член\-ів громадської організації «Садівницьке товариство «Мічурина» Краснолиманської дирекції залізничних перевезень». Ані протокол №4 від 26.08.2012 року, ані протокол звітної конференції уповноважених №1 від 16.03.2014 року їй не видали. Вона вважає, що її виключили з членів громадської організації «Садівницьке товариство «Мічурина» Краснолиманської дирекції залізничних перевезень» незаконно. Підстави, які зазначені в обґрунтування прийнятого рішення про виключення, не відповідають підставам, які визначені в Статуті громадської організації з цього питання. Членські внески за 2012-2014 роки вона сплатила в 2015 році. Просить визнати незаконними постанову і протоколу засідання правління № 4 від 26.08.2012 року та постанову і протокол звітної конференції уповноважених №1 від 16.03.2014 року. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, наполягали на їх задоволенні, навела доводи аналогічні викладеним в позовній заяві. Доповнила, що ніякої моральної шкоди громадській організації «Садівницьке товариство «Мічурина» Краснолиманської дирекції залізничних перевезень» вона не заподіяла, вважає, що як член товариства, відповідно до Статуту має право вносити пропозиції про поліпшення діяльності товариства та усунення недоліків в роботі органів управління товариством. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] на обґрунтування позовних вимог зазначила, що п. п. 6.12.2 - 6.12.8 Статуту громадській організації «Садівницьке товариство «Мічурина» Краснолиманської дирекції залізничних перевезень» передбачені підстави виключення члена товариства. [PERSON] було виключено із членів товариства за нанесену моральну шкоду товариству, при цьому Статут не містить такої підстави для виключення. Крім того, вважала, що порушена процедура виключення з членів товариства, передбачена п. 6.12.9 Статуту, [PERSON] попередньо не повідомлено про час місце, дату засідання правління і Конференції, не повідомлено про розгляд саме цього питання, не вручені відповідні рішення. Кожен громадянин має право звернутися у відповідні органи за захистом своїх прав, якщо має підстави вважати їх порушеними. Кількість таких звернень законодавством не обмежена. До того ж, внаслідок таких звернень [PERSON] не завдавала ніякої шкоди (майнової чи моральної) товариству, що б давало відповідачу підставу застосовувати до неї такий крайній захід як виключення із членів товариства. Просила визнати незаконними постанову і протокол засідання правління № 4 від 26.08.2012 року та постанову і протокол звітної конференції уповноважених №1 від 16.03.2014 року. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON], яка є головою громадської організації «Садівницьке товариство «Мічурина» Краснолиманської дирекції залізничних перевезень», позов не визнала. Пояснила, що Садівницьке товариство є юридичною особою, яка діє відповідно до Земельного кодексу, іншого законодавства України та Статуту товариства. Садівницьке товариство має повну господарську самостійність у проведенні своєї діяльності, покриває свої витрати, за рахунок внесків членів товариства, зареєстроване в місцевих органах державної виконавчої влади. Товариство в теперішній час нараховує понад 800 членів. Усі питаннями, що стосуються діяльності ГО «Садівницьке товариство «Мічурина», в тому числі надання інформації щодо фінансово-господарської діяльності правління є відкритими, обговорюються на Зборах, Конференціях, крім того, в будинку правління всі члени товариства мають змогу ознайомитися з будь-якою документацією. Відповідно до п. 7.3.14 Статуту товариства його члени зобовязані піклуватися про підвищення авторитету, дотримуватися моральних та етичних норм, утримуватися від діяльності, що може завдати шкоду організації. [PERSON], як член товариства з 2007 року, була ознайомлена зі Статутом товариства, зобовязалася його виконувати. Позивач створила так звану «Ініціативну групу», до складу якої увійшли члени товариства, які не згодні з діями правління, порушують вимоги Статуту, є злісними неплатниками членських внесків. Вони поширювали неправдиві чутки та відверту брехню щодо дій правління серед членів товариства, керівників та працівників місцевих органів державної влади та органів місцевого самоврядування, міліції та прокуратури, про що свідчать їх чисельні звернення з різноманітними скаргами та заявами. За наслідками перевірки таких звернень жодних порушень з боку членів правління, або її особисто не було виявлено. Зверталася позивач і до суду, в позовних вимогах їй було відмовлено. [PERSON] неодноразово порушувала вимоги Статуту, в тому числі щодо своєчасної і в повному обсязі внесення членських внесків, так членські внески за 2012-2014 роки їй були сплачені лише в 2015 році, в одинарному розмірі. 26.08.2012 року відбулося засідання правління, на якому розглядалися різні питання, в тому числі і питання ознайомлення членів правління з копією листа «Ініціативної групи», який був направлений Краснолиманському голові і з копією відповіді з Краснолиманського міськвідділу міліції від 07.08.2012.р. На вказане засідання була запрошена [PERSON] Вона зявилася, проте відмовилася бути присутньою в приміщенні, де відбувалося засідання, вимагала, щоб члени правління вийшли на подвіря, де вже зібралися члени «Ініціативної групи». На даному засіданні було прийнято рішення за нанесену моральну шкоду товариству виключити [PERSON] із членів садівницького товариства з подальшим затвердженням на Конференції уповноважених. Вказане рішення правління оформлене протоколом засідання правління № 4 від 26.08.2012 року. 09 лютого 2013 року була проведена звітна конференція громадської організації «Садівницьке товариство «Мічурина» Краснолиманської дирекції залізничних перевезень», серед інших питань було винесено на розгляд і питання про затвердження протоколу засідання правління № 4 від 26.08.2012 року про виключення [PERSON] з членів товариства. [PERSON] та члени «Ініціативної групи» фактично зірвали голосування з цього питання, тому його розгляд був перенесений. 16.03.2014 року при проведенні чергової звітна конференції уповноважених було розглянуто питання про затвердження постанови правління, оформленого протоколом №4 від 26.08.2012 року про виключення [PERSON] із членів товариства, і конференція уповноважених постановила виключити її. Позивач приймала участь у даній конференції, про прийняте рішення таким чином була повідомлена. В теперішній час земельна ділянка № 675 передана в користування іншій особі. Вважає, що це рішення є законним, процедура його прийняття не порушена, тому відсутні будь-які підстави для задоволення позовних вимог [PERSON] Просила суд постановити рішення, яким відмовити позивачу в задоволенні позову. Свідок [PERSON] судові пояснив, що є членом громадської організації «Садівницьке товариство «Мічурина» Краснолиманської дирекції залізничних перевезень» з 2006 року. Голова правління [PERSON] не надавала для ознайомлення Статут Організації, чинить перешкоди в роботі «Ініціативної групи». З приводу виключення [PERSON] з членів Організації йому відомо тільки з її слів. Свідок [PERSON] судові пояснила, що її разом з [PERSON] по телефону викликали на засідання правління громадської організації «Садівницьке товариство «Мічурина» Краснолиманської дирекції залізничних перевезень» на 26.08.2012 року. Вийти до членів «Ініциативної групи» члени правління відмовилися. На цьому засіданні не було у порядку денному питання щодо виключення [PERSON] з членів товариства. Про те, що її виключили, [PERSON] дізналася лише в жовтні 2012 року. На Конференції уповноважених в 2013 році вона була присутня, хоча її не запрошували. На цій Конференції [PERSON] не давала членам «Ініціативної групи» виступити, запропонувала затвердити 8 протоколів засідання правління з одночасним голосуванням. Присутні проголосували проти виключення. На Конференції уповноважених в 2014 році знову підіймалося питання щодо виключення [PERSON], [PERSON] з членів товариства, проте ніхто прийняте рішення їм не оголосив. Вважає, що рішення про виключення [PERSON] з членів товариства є незаконним. Свідок [PERSON] судові пояснив, що на Конференції уповноважених в 2013 році його було обрано до рахункової комісії. Після голосування питання про виключення [PERSON] з членів товариства, рішення не було прийнято, бо більшість проголосувала проти її виключення. На Конференції уповноважених в 2014 році він не був присутній. Свідок [PERSON] судові пояснила, що її чоловік [PERSON] є членом громадської організації «Садівницьке товариство «Мічурина» Краснолиманської дирекції залізничних перевезень». На Конференції уповноважених в 2014 році вона була присутня, [PERSON] виступити не дали На Конференції були присутні понад 170 осіб, а голосувати мали право лише приблизно 50 осіб, що вона вважає неправильним та незаконним. Свідок [PERSON] судові пояснила, що вона є членом товариства понад 50 років. Після того, як [PERSON] стала головою правління, в товаристві почалися сварки, суди. 26.08.2012 року вона була біля правління, але ніхто їм не повідомив, що правлінням прийнято рішення про виключення [PERSON] з членів товариства. Також вважає незаконним те, що не всі члени товариства, які були присутні на Конференції 16.03.2014 року (понад 170 осіб) мали право голосу, а лише приблизно 50 осіб «уповноважених». Вважає, що [PERSON] незаконно виключили з членів товариства. Свідок [PERSON] судові пояснив, що він є членом правління громадської організації «Садівницьке товариство «Мічурина» Краснолиманської дирекції залізничних перевезень» з 2008 року. [PERSON] постійно порушувала Статут товариства, не сплачувала членські внески, зверталася з різними скаргами, заявами. За наслідками яких було проведено дуже багато перевірок, проте жодних порушень не виявлено. Вважає, що [PERSON] спричинила моральну шкоду товариству, яка полягає в поширенні неправдивих чуток щодо дій правління серед членів товариства, безпідставних звернень до правоохоронних органів. Перевірки, які проводилися за її заявами та скаргами, порушували нормальну роботу правління. Вважає, що [PERSON] на законних підставах виключили з членів товариства. Свідок [PERSON] судові пояснила, що вона є членом ревізійної комісії громадської організації «Садівницьке товариство «Мічурина» Краснолиманської дирекції залізничних перевезень». З обранням [PERSON] головою правління значно поліпшилась робота правління\~\~та бухгалтерський облік, не зважаючи на численні звернення [PERSON] до різних інстанцій, порушень в діяльності товариства не виявлено. Вважає, що [PERSON] на законних підставах виключили з членів товариства за наклеп та за несплату членських внесків. Свідок [PERSON] судові пояснила, що її чоловік є членом громадської організації «Садівницьке товариство «Мічурина» Краснолиманської дирекції залізничних перевезень». Десь з 2010 року в товаристві почалися сварки. [PERSON] розповсюджувала неправдиву інформацію щодо дій правління та особисто голови правління [PERSON] Після виключення [PERSON] з членів товариства, земельна ділянка №675 була передана їй в користування, але використовувати її за призначенням вона не має змоги, бо [PERSON] чинить їй перешкоди. Вона в теперішній час є бухгалтером громадської організації «Садівницьке товариство «Мічурина» Краснолиманської дирекції залізничних перевезень», підтверджує, що всі грошові кошти, що надходять до товариства обліковуються відповідно до правил бухгалтерського обліку. Постійні перевірки, які проводяться за зверненнями [PERSON] заважають роботі правління. Вважає, що [PERSON] на законних підставах виключили з членів товариства. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Суд, вислухавши позивача, її представника, представника відповідача, свідків, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. [PERSON] передбачено ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК). Відповідно до положень ст. ст. 11, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. З матеріалів справи вбачається, що згідно п. 1.1. Статуту (надалі за текстом - Статут, затвердженого протоколом зборів уповноважених №1 від 26.02.2011 року) громадської організація «Садівницьке товариство «Мічурина» Краснолиманської дирекції залізничних перевезень» (надалі за текстом Організація) є громадською організацією (т.1 а.с.55) та юридичною особою, зареєстрованою в установленому законом порядку, що підтверджується Випискою з ЄДРПОУ 23185976 (т. 2. а.с.3-5). Згідно п. 1.2 Статуту громадська організація «Садівницьке товариство «Мічурина» Краснолиманської дирекції залізничних перевезень» здійснює свою діяльність на підставі законів, інших нормативно-правових актів, та Статуту (т.1 а.с.55). Згідно п. 3.1. Статуту метою діяльності Організації є організація колективного саду, сприяння використанню її членами землі, виділеної для вирощування овочів, фруктів та інших сільськогосподарських культур, а також сприяння створенню умов для оздоровлення і відпочинку членів Організації (т.1 а.с.55). Позивач [PERSON] в 2007 році була прийнята в члени вказаної Організації, що підтверджується власноручно написаною заявою та випискою з протоколу №3 від 09.06.2007 року (т.1 а.с.70-71). Пунктом 8.2.1 Статуту Організації визначено, що Вищим органом управління Організації є Загальні збори. [PERSON] численність членів організації перевищує 400 осіб, вищим органом управління Організації є Конференція, у роботі якої приймають участь уповноважені делегати (т.1 а.с.59 зворот). Конференція визначається правомочною, якщо на ній присутні не менш 2/3 обраних відповідно до п. 8.2.1 делегатів (п.8.4 Статуту, т.1 а.с.60). Пунктом 8.6 Статуту передбачено, що правління є колегіальним виконавчим орган, який керує поточною діяльність Організації. Очолює правління та керує його роботою Голова (т.1 а.с.60 зворот). Засідання правління є правомочним, якщо в його роботі взяло участь не менше 2/3 його складу (т.1 а.с.61). Згідно з дослідженим у судовому засіданні протоколом засідання правління № 4 від 26.08.2012 року до порядку денного було включено питання ознайомлення членів правління з копією листа ініціативної групи, який був направлений Краснолиманському голові і з копією відповіді з Краснолиманського міськвідділу міліції від 07.08.2012.р., питання виключення [PERSON] до порядку денного включено не було (т.1 а.с.185-195). Втім, членами правління (11 осіб) після обговорення прийнято рішення: «Члена садівницького товариства дільниця № 675 [PERSON] за спричинену моральну шкоду товариству (статут р.7 пункт 3.14) за невиконання розпорядження правління (на правління не з'явилася 01.07.2012 р.), за недотримання «Закону про громадські організації» виключити [PERSON] із членів садівницького товариства з подальшим затвердженням на Конференції уповноважених. (Статут товариства розділ 6 пункт 12.9.). Підготувати матеріали та звернутися до прокуратури» (т.1 а.с.190). Питання про затвердження вказаного протоколу було включено в порядок денний звітної конференції уповноважених громадської організації «Садівницьке товариство «Мічурина» Краснолиманської дирекції залізничних перевезень», яка була проведена 09.02.2013 року. (т.1 а.с.38). Проте, на цій Конференції протокол засідання правління №4 від 26.08.2012 року про виключення [PERSON] із членів товариства не був затверджений (т.1 а.с. 41 зворот). Згідно з протоколом №1 від 16.03.2014 року звітної конференції уповноважених громадської організації «Садівницьке товариство «Мічурина» Краснолиманської дирекції залізничних перевезень» до порядку денного було включено питання «затвердження рішення правління про виключення із членів [PERSON], [PERSON], [PERSON]В.» (т.1 а.с.191). Після обговорення цього питання та голосування (за - 69, проти 2) прийнято рішення: «Постанови, які винесені на засіданні правління протокол №4 від 26.08.2012 року та протокол №9 від 01.02.2014 року затвердити (Статут п.8.5.10). Виключити з членів громадської організації «Садівницьке товариство «Мічурина» [PERSON] садова дільниця №675, [PERSON], садова дільниця №732, [PERSON] садова дільниця №289» (т.1 а.с.195). Нормативним документом, який регулював суспільні відносини у сфері діяльності громадських організацій в Україні на час прийняття рішення правлінням (на 26.08.2012 року) був [PERSON] України «Про об»єднання громадян» від 16.06.1992 року № 2460-XII. Згідно із ст. 3 Закону України «Про об'єднання громадян» громадською організацією є об'єднання громадян для задоволення та захисту своїх законних соціальних, економічних, творчих, вікових, національно-культурних, спортивних та інших спільних інтересів. В ст. 6 зазначеного Закону вказано, що об'єднання громадян створюються і діють на основі добровільності, рівноправності їх членів (учасників), самоврядування, законності та гласності. Вони вільні у виборі напрямів своєї діяльності. Всі основні питання діяльності об'єднань громадян повинні вирішуватись на зборах всіх членів або представників членів об'єднання. Згідно ст. 13 зазначеного Закону об'єднання громадян діє на основі статуту або положення (далі - статутний документ). Статутний документ об'єднання громадян повинен містити: назву об'єднання громадян (повну, а також скорочену відповідно до частини третьої статті 12-1 цього Закону), його статус та юридичну адресу; мету та завдання об'єднання громадян; умови і порядок прийому в члени об'єднання громадян, вибуття з нього; права і обов'язки членів (учасників) об'єднання; порядок утворення і діяльності статутних органів об'єднання, місцевих осередків та їх повноваження; джерела надходження і порядок використання коштів та іншого майна об'єднання, порядок звітності, контролю, здійснення господарської та іншої комерційної діяльності, необхідної для виконання статутних завдань; порядок внесення змін і доповнень до статутного документа об'єднання громадян; порядок припинення діяльності об'єднання і вирішення майнових питань, пов'язаних з його ліквідацією. У статутному документі можуть бути передбачені інші положення, що стосуються особливостей створення і діяльності об'єднання громадян. Статутний документ об'єднання громадян не повинен суперечити законодавству України. Порядок обрання голови та членів правління організації передбачено діючим на цей час її статутом. Нормативним документом, який регулював суспільні відносини у сфері діяльності громадських об'єднань в Україні на час прийняття рішення Конференцією уповноважених та регулює ці відносини дотепер, є [PERSON] України «Про громадські обєднання» від 22.03.2012 року №4572- VI. Відповідно до ч. 3 ст.1 Закону України «Про громадські обєднання» громадська організація - це громадське об'єднання, засновниками та членами (учасниками) якого є фізичні особи. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про громадські обєднання» громадські об'єднання утворюються і діють на принципах: добровільності; самоврядності; вільного вибору території діяльності; рівності перед законом; відсутності майнового інтересу їх членів (учасників); прозорості, відкритості та публічності. Прозорість, відкритість передбачає право всіх членів (учасників) громадського об'єднання мати вільний доступ до інформації про його діяльність, у тому числі про прийняті громадським об'єднанням рішення та здійснені заходи, а також обов'язок громадського об'єднання забезпечувати такий доступ. Відповідно до Статуту члени Організації мають право: - вносити пропозиції про поліпшення діяльності Організації усунення недоліків в роботі її органів управління (п. 7.1.3, т.1 а.с. 58 зворот); - отримувати інформацію від посадових осіб по будь-якому питанню, що стосується діяльності Організації та органів управління (п. 7.1.11 т.1 а.с.58 зворот). В судовому засіданні судом досліджені різноманітні звернення [PERSON] в правоохоронні та державні органи та відповіді на них (т.1 а.с. 37, 73-74, 96, 103, 125-150, 153-155, 160-169, 220-221, 227-229, т.2 а.с.77-79) [PERSON] зясовано вони стосувалися питань діяльності Організації та органів управління: правомірності повірки приборів обліку електроенергії, використання правлінням внесків членів товариства, застосуванням тарифів на вивіз сміття та використання електроенергії, реєстрації Статуту, тощо. Отже, суд вважає, що такі звернення позивача є реалізацією наданих їй, як члену громадської організації «Садівницьке товариство «Мічурина» Краснолиманської дирекції залізничних перевезень», законних прав на участь у діяльності цього товариства. [PERSON] України «Про об'єднання громадян» (ст.13), так і [PERSON] України «Про громадські обєднання»(п. 3 ч. 1 ст. 11) містять положення, щодо яких в Статуті громадського об'єднання мають міститися відомості про порядок набуття і припинення членства (участі) у громадському об'єднанні. Підставами виключення зі складу членів громадської організації «Садівницьке товариство «Мічурина» Краснолиманської дирекції залізничних перевезень» є випадки, передбачені в п.п. 6.12.1.- 6.12.8 Статуту Організації, а саме: добровільний вихід з Організації; порушення Статуту Організації, невиконання рішень правління та Загальних зборів (Конференції), порушення правил внутрішнього розпорядку, самовільне захоплення землі; не освоєння земельної ділянки з моменту одержання протягом 2 років; самостійна передача без відома Правління іншим особам земельної ділянки або будівель на ній; використання земельної ділянки не за призначенням; несплати на протязі року встановлених разових та/або періодичних внесків; за допущене розкрадання матеріальних цінностей Організації, майна її членів, нанесення майнових збитків Організації або її членам; систематичного ухилення від участі в роботах, або в охороні території Організації і своєї особистої ділянки, які виконуються колективно за рішенням правління (т.1 а.с.58). Втім, як встановлено судом, при дослідженні протокола засідання правління № 4 від 26.08.2012 року, [PERSON] виключено із членів організації «за спричинену моральну шкоду товариству (статут р. 7 пункт 3.14), за невиконання розпорядження правління (на правління не з'явилася 01.07.2012 р.), за недотримання «Закону про громадські організації» (т.1 а.с.190). Така підстава як «спричинення моральної шкоди» не міститься в переліку підстав виключення зі складу членів Організації, передбачених п.п. 6.12.1.- 6.12.8 Статуту Організації. Крім того, відповідно до приписів ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Підставою відповідальності за завдану моральну шкоду, про що йдеться у ч.1\~ст.1167 ЦК України, є моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Однак, як вбачається з оскаржуваного позивачем протоколу засідання правління від 26.08.2012 року №4 відповідач, пославшись як на підставу для виключення позивача з членів Організації, на спричинену моральну шкоду товариству, не вказав, в чому конкретно виразилась моральна шкода, заподіяна Організації або окремим її членам, які неправомірні дії чи бездіяльність вчинила позивач з цього приводу та чи встановлена її вина у заподіянні шкоди. Вказані обставини стосовно заподіяння позивачем моральної шкоди відповідачу чи окремим членам товариства не були наведені відповідачем і в судовому засіданні, отже, є не встановленими. В той же час, визнання правлінням Організації неправдивими неодноразових звернень [PERSON] до різних органів, що відповідно до протоколу засідання правління стало підставою для виключення позивача з членів товариства, само по собі не свідчить про заподіяння позивачем шкоди відповідачу. Така підстави як «невиконання розпорядження правління (на правління не з'явилася 01.07.2012 р.) та «недотримання «Закону про громадські організації» не конкретизовані. Щодо посилання відповідача на п.7.3.14 Статуту Організації як на підставу виключення зі членів, суд зазначає наступне. Пунктом 7.3.14 Статуту передбачено, що член Організації зобовязаний сприяти Організації в здійсненні її мети та завдань. Піклуватися про підвищення авторитету Організації, дотримуватися моральних та етичних норм, що прийняті в Організації, утримуватися від діяльності, що може завдати шкоду Організації ( т.1 а.с.59). Цей пункт розміщений в 7 розділі Статуту «Права та обовязки членів Організації» та, як свідчить його текст, жодного відношення до питання виключення з членів Організації не має. Відповідно до п. 7.4 Статуту члени Організації несуть відповідальність у вигляді суспільного осуду та виключення із складу членів Організації (т.1 а. с. 59 зворот). Тобто, який саме вид відповідальності (суспільний осуд чи виключення) передбачений за порушення 7.3.14 Статуту цей пункт не містить. Крім того, п. 6.12.9 Статуту Організації передбачено, що виключення зі складу членів Організації здійснюється Правлінням з наступним затвердженням на Загальних зборах (Конференції), з попереднім повідомленням члена Організації про час, місце, дату засідання Правління, Загальних зборів (Конференції). У випадку неявки члена Організації на засідання правління й Загальних зборів (Конференції) без поважних причин питання про виключення розглядається без його присутності. Відповідно до п. 8.7.7 Статуту правління надає подання до Загальних зборів (Конференції) про виключення осіб із складу членів Організації (т.1 а.с.60 зворот). Згідно п. 7.7 Статуту виключення із складу членів Організації здійснюється на підставі рішення Загальних зборів членів Організації (Конференції) (т.1 а.с. 59). Відповідачем не доведено яким саме чином було повідомлено [PERSON] про час, місце, дату засідання правління, яке відбулося 26.08.2012 року та Конференції, яка відбулася 16.03.2014 року. А також, яким чином її було повідомлено саме про те, що буде розглядатися питання щодо її виключення з членів Організації. Посилання голови правління [PERSON] на ті обставини, що [PERSON] була присутня і на засіданні правління і на Конференції, судом не можуть бути прийняті, як доказ належного попереднього повідомлення позивача про розгляд питання щодо її виключення. Бо як пояснила сама [PERSON] в судовому засіданні, та підтверджується письмовими запереченнями на позовну заяву (т.1 а.с. 50-51) на засідання правління 26.08.2012 року [PERSON] було запрошено з іншого питання, а саме щодо звернення на адресу Краснолиманського міського голови, а питання її виключення виникло в ході розгляду цього звернення. В оголошенні, що його було розміщено в місцевій газеті «Лиманська сторона» від 05.03.2014 року про проведення Конференції 16.03.2014 року, порядок денний не був зазначений (т.1 а.с.157). Інших доказів того, що [PERSON] була повідомлена, що 16.03.2014 року на Конференції буде розглядатися питання про її виключення суду не надано. Згідно з дослідженим у судовому засіданні протоколом №1 від 16.03.2014 року звітної конференції уповноважених громадської організації «Садівницьке товариство «Мічурина» Краснолиманської дирекції залізничних перевезень» на звітній Конференції були присутні 177 осіб, з них уповноважені делегати з кожного району 71 особа, при обраних 100 (т.1 а.с.196-215, т.2 а.с.42-69), тобто, відповідно до п. 8.4 Статуту Конференція є правомочною. Питання про доцільність прийняття того чи іншого рішення на звітній Конференції Організації відносяться до її внутрішньої діяльності. Але оскільки в порушення вимог п. 8.7.7 Статуту Організації правлінням не надано відповідного подання до Конференції про виключення [PERSON] із складу членів Організації, в порушення вимог п. 6.12.9 Статуту її попередньо не повідомлено про час, місце, дату розгляду питання про виключення зі складу членів Організації (ані засідання Правління, ані проведення Конференції), суд констатує порушення встановленого Статутом Організації порядку виключення зі складу Організації її члена [PERSON] При дослідженні у судовому засіданні протоколу засідання правління № 4 від 26.08.2012 року та протоколу звітної конференції уповноважених №1 від 16.03.2014 року, судом встановлено, що як на засіданні правління, так і на Конференції, розглядались інші питання, крім питання виключення [PERSON] з членів Організації. Вказані питання не розглядались у ході судового розгляду справи, докази по ним суду не надавались та судом не оцінювались, заінтересовані особи до участі у розгляді справи не залучались. Позивач [PERSON] звернулась до суду з вимогами про визнання незаконними постанови і протоколу засідання правління № 4 від 26.08.2012 року та постанови і протоколу звітної конференції уповноважених №1 від 16.03.2014 року. За таких підстав позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню частково, тільки в тій частині, що стосуються саме питання виключення її з членів Організації. Згідно із ст. 79 ЦПК України судовий збір включено до складу судових витрат. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. [PERSON] позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволенних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини поовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. [PERSON] при поданні позову сплачено в дохід держави судовий збір у розмірі 243,60 грн., що підтверджено наданою позивачем квитанцією від 31.03.2015 року (а.с.2). Відповідно до п. 36 Постанови Пленуму ВССУ від 17.10.2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» якщо вимогу пропорційності розподілу судових витрат при частковому задоволенні позову точно визначити неможливо (наприклад, при частковому задоволенні позову немайнового характеру), то судові витрати розподіляються між сторонами порівну. За цих обставин суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 121,80 грн. судового збору.

Outcome: partial