Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-19 00:00:00

[PERSON], яка діє в інтересах малолітнього [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа орган опіки та піклування при виконавчому комітету Тернопільської міської ради, про надання дозволу на укладення договору міни нерухомого майна, зняття з реєстрації та реєстрацію малолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 07 серпня 2008 року між сторонами було укладено шлюб. Від шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 січня 2013 року шлюб між сторонами було розірвано. Згідно договору дарування від 13 червня 2012 року [PERSON] з однієї сторони як дарувальник подарував та [PERSON], що діяла в інтересах малолітнього [PERSON], прийняла в дар ? частки квартири № 18, що знаходиться за адресою вул. О. Довженка, будинок 11 в м. Тернопіль. На даний час квартира за вищевказаною адресою належить на праві спільної часткової власності гр. [PERSON] (підстава - договір дарування ? частки квартири від 11 квітня 2012 року) та малолітній дитині [PERSON], [INFO]. У зв'язку з необхідністю покращення житлових умов для проживання малолітнього [PERSON], а також через постійні суперечки та непорозуміння між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON], що унеможливлюють нормальні та спокійні умови мешкання дитини, виникла необхідність укладення договору міни ? частини квартири [ADDRESS] на ? частину квартири [ADDRESS]. Нотаріально засвідченою заявою від 19 вересня 2013 року [PERSON] надав згоду на підписання та укладення договору міни ? частини квартири [ADDRESS] на ? частину квартири [ADDRESS] малолітнім сином [PERSON], в інтересах якого мала діяти його мати [PERSON], проте відповідач відкликав таку заяву та відмовляється надавати таку згоду. У звязку з відсутністю спільного бажання батьків на укладення договору міни ? частини квартири [ADDRESS] на ? частину квартири [ADDRESS] позивач просить суд надати їй дозвіл на укладення від імені малолітнього сина [PERSON], [INFO], договору міни квартири ? частини квартири [ADDRESS] на ? частину квартири [ADDRESS], що належить на праві власності гр. [PERSON]; надати [PERSON] дозвіл на зняття з реєстрації малолітнього сина [PERSON], [INFO], із квартири [ADDRESS], та зареєструвати його у квартирі [ADDRESS]; судові витрати стягнути з відповідача [PERSON] У судовому засіданні представник позивача заявлений позов підтримав з мотивів, викладених у позовній заяві, просив задовольнити в повному обсязі. У судовому засіданні відповідач проти позову заперечив. Додатково пояснив, що раніше він давав згоду на міну вказаних квартир, оскільки був впевнений у тому, що це відбувається в інтересах дитини. На даний час йому стало відомо, що квартиру, частина якої на даний час належить малолітньому сину сторін, позивач має намір продати. Таким чином, будуть порушені права малолітньої дитини, що впливатиме на фінансовий стан дитини в майбутньому. Представник третьої особи - органу опіки та піклування при виконавчому комітету Тернопільської міської ради у судовому засіданні заперечила стосовно задоволення позову, оскільки орган опіки та піклування не вбачає у даній ситуації того, що будуть мати місце покращення житлових умов для дитини, зокрема, збільшиться житлова площа у квартирі чи покращаться інші житлово-побутові умови проживання малолітнього сина сторін у випадку задоволення судом вказаного позову. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, представника органу опіки та піклування Тернопільської міської ради, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що заявлений позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено та сторонами підтверджено, що 07 серпня 2008 року між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб. Від шлюбу в сторін народився син [PERSON], [INFO]. Згідно рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 січня 2013 року (справа №1915/20717/2012) шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Визначено місце проживання малолітнього сина [PERSON] ([INFO]) разом із його матірю [PERSON] ([INFO]) за адресою: м.Тернопіль, вул.Довженка,11/18. Як вбачається із договору дарування від 11 квітня 2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу [PERSON], [PERSON] (Дарувальник) подарувала, а [PERSON] (Обдарований) прийняв в дар ? частку квартири №20, що знаходиться за адресою: Тернопільська область, місто Тернопіль, вул. Петриківська, будинок №25а. Відповідно до договору дарування від 13 червня 2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу [PERSON], [PERSON] (Дарувальник) подарував та [PERSON], що діяла в інтересах малолітнього [PERSON] (Обдарований), прийняла в дар ? частки квартири № 18, що знаходиться за адресою вул. О. Довженка, будинок 11 в м. Тернопіль. Рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради №1123 від 24 жовтня 2013 року надано гр. [PERSON], гр. [PERSON] дозвіл на укладання договору міни ? частини квартири [ADDRESS] на ? частину квартири [ADDRESS]. Як вбачається із довідки №1 від 03 січня 2014 року, виданої ЖЕК №13, [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO]. Власниками особового рахунку цієї житлової площі є: [PERSON] ? частина та [PERSON] ? частина. Відповідно до статті 3 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Стаття 11 ЦПК України передбачає, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази надаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В судовому засіданні встановлено та вбачається з матеріалів справи, що між колишнім подружжям [PERSON] та [PERSON] склалися неприязні стосунки, що мало наслідком прийняття судом рішення про визначення місця проживання малолітнього сина сторін [PERSON], [INFO], разом з позивачем за адресою: м.Тернопіль, вул.Довженка,11/18, де він зареєстрований та є власником ? частини нерухомого майна за вказаною адресою. На час розгляду справи судом [PERSON] разом із малолітнім сином проживає у [INFO], де працює нотаріусом Борщівської районної нотаріальної контори. По місцю праці позивача дитина відвідує дошкільний заклад. Рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради №119 від 12 лютого 2014 року «Про затвердження висновку щодо участі у вихованні дитини одного з батьків, що проживає окремо» встановлено графік побачень [PERSON] з сином [PERSON], [INFO], в присутності матері. Через постійні конфлікти і непорозуміння, на що вказує [PERSON] у своєму позові, що унеможливлюють нормальні спокійні умови мешкання дитини, виникла необхідність у покращенні його житлових умов. Вказані обставини стали причиною звернення позивача до суду в інтересах малолітнього сина сторін з метою отримання дозволу на укладення договору міни житла, оскільки [PERSON], нотаріально засвідченою заявою від 19 вересня 2013 року, надав згоду на підписання та укладення договору міни ? частини квартири [ADDRESS] на ? частину квартири [ADDRESS] малолітнім сином [PERSON], в інтересах якого мала діяти його мати [PERSON], проте в подальшому відкликав таку заяву та відмовляється надавати таку згоду. Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст.177 СК України батьки управляють майном, належним малолітній дитині, без спеціального на те повноваження. Батьки зобовязані дбати про збереження та використання майна дитини в її інтересах. Дозвіл органу опіки та піклування на вчинення правочинів щодо нерухомого майна дитини надається в разі гарантування збереження її права на житло. Частиною 3 ст.17 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року передбачено, що батьки та особи, які їх замінюють, не мають права без дозволу органів опіки та піклування укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню або спеціальній реєстрації, відмовитися від належних дитині майнових прав, здійснювати розподіл, обмін, відчуження житла, зобовязуватись від імені дитини порукою, видавати письмові зобовязання. За змістом вказаної норми, дозвіл органу опіки та піклування необхідно отримувати лише у випадку, коли вирішується питання про вчинення правочинів, щодо майна право власності на яке чи право користування яким має неповнолітня дитина. Дозвіл органу опіки та піклування на вчинення правочинів щодо нерухомого майна дитини надається в разі гарантування збереження її права на житло. Таке гарантування повинно передбачати підтвердження того, що правочин спрямований на забезпечення інтересів дитини і його вчинення дозволить дитині гарантовано отримати житло у подальшому. Вбачається, що таким підставами можуть бути бажання примноження майна, реалізація з метою купівлі більш кращого житла або внесення отриманих коштів на депозит, відкритий на ім'я дитини, тощо. При цьому батьки мають виходити з права дитини на житло з тим, аби дитина у разі потреби отримала житло у власність. Тому гарантія має містити конкретні відомості про те, що такий правочин спрямований суто на забезпечення інтересів дитини. Таких відомостей позивач не надала. Покликання представника позивача на висновки психіатричної експертизи та його неодноразове притягнення до кримінальної відповідальності не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні, так як кримінальне провадження на документи з якого він посилався закрито у відповідності до п.7 ч.1 ст.284 КПК України, у звязку з відмовою [PERSON] від обвинувачення, про що Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області постановлено ухвалу від 31 березня 2014 року. В силу принципу безпосередності судового розгляду (ст.160 ЦПК України) рішення може бути обґрунтоване лише тими доказами, які одержані у визначеному законом порядку і перевірені в тому судовому засіданні, в якому постановлюється рішення. Доказів того, що позивач [PERSON] діє виключно в інтересах малолітнього сина - [PERSON], [INFO], на захист його інтересів, у звязку з необхідністю покращення умов його проживання, а саме, що в результаті міни нерухомого майна, зазначеного у позовній заяві, покращаться житлові умови малолітньої дитини, збільшиться житлова площа майна чи буде влаштовано інші зручності для належного розвитку і виховання дитини, за наслідками розгляду справи не здобуто. З урахуванням вищевикладеного, оцінивши зібрані по справі докази в їх повній сукупності, суд приходить до переконання, що у задоволенні позову [PERSON], яка діє в інтересах малолітнього [PERSON], до [PERSON], третя особа орган опіки та піклування при виконавчому комітету Тернопільської міської ради, про надання дозволу на укладення договору міни нерухомого майна, зняття з реєстрації та реєстрацію малолітньої дитини слід відмовити за недоведеністю позовних вимог.

Outcome: dismissed