Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-25 00:00:00

[PERSON] подала до суду позовну заяву до Данильченської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області про визнання за нею як спадкоємцем [PERSON] права власності на житловий будинок № 18 та приналежні господарські будівлі по вул. Б. Хмельницького в с. Данильче Рогатинського району Івано-Франківської області. Обґрунтувала позов тим, що її матір, [PERSON], яка була власником житлового будинку по вул. Б. Хмельницького, 18, в с. Данильче, померла 04 травня 2009 року. Вона як спадкоємець за законом першої черги прийняла її спадщину, однак нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину на зазначене домоволодіння через неподання нею документів, які б підтверджували право власності спадкодавця на нього. Свідоцтво про право власності [PERSON] на 1/4 цього домоволодіння було втрачено. Представник Данильченської сільської ради в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та про визнання позову. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Так, згідно з копією свідоцтва про смерть серії І-НМ № 092041 [PERSON] померла 04 травня 2009 року. Копіями свідоцтв\~про народження\~та про\~укладення шлюбу\~підтверджується те,\~що [PERSON]є дочкою [PERSON] та після реєстрації шлюбу обрала прізвище [PERSON]. Відповідно до довідки № 70 від 13.04.2018, виданої виконавчим комітетом Данильченської сільської ради, останнім постійним місцем проживання [PERSON] було с. Данильче, вул. Б. Хмельницького, 18, Рогатинського району Івано-Франківської області. Заповіт від імені [PERSON] посвідчений секретарем Данильченської сільської ради 03.07.2000 за № 44 не скасовано і не змінено. На день смерті [PERSON] з нею проживали: внучка [PERSON], правнучки [PERSON], [PERSON]. Станом на 15.04.1991 з [PERSON] проживали: чоловік [PERSON], батьки [PERSON], [PERSON]. Згідно з п. 6 Постанови Пленуму ВСУ № 20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, ще регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні, розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Це означає, що [PERSON],\~[PERSON],\~[PERSON],\~[PERSON]належало по 1/4 частці житлового будинку та приналежних господарських будівель. Відповідно до довідки № 73 від 17.04.2018, виданої виконавчим комітетом Данильченської сільської ради, останнім постійним місцем проживання [PERSON] було с. Данильче, вул. Б. Хмельницького, 18, Рогатинського району Івано-Франківської області. Заповіт від імені [PERSON] в Данильченській сільській раді не посвідчувався. На день смерті [PERSON] 10.10.1992 з ним проживала дружина [PERSON], яка вступила в управління спадковим майном після смерті чоловіка. Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії І-НМ № 056784 [PERSON] помер 10 жовтня 1992 року. Згідно з копією свідоцтва про смерть серії І-НМ № 041375 [PERSON] помер 19 лютого 1993 року. Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії І-НМ № 056783 [PERSON] померла \~23 жовтня 1998 року. Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.02.2007 (додаткового до свідоцтва від 02.09.1993) [PERSON] успадкувала майновий пай у сумі 3635,00 грн. у колективному сільськогосподарському підприємстві СГВК ім. Е. Смика в с. Жовчів Рогатинського району Івано-Франківської області, що належав [PERSON]. Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 08.08.2008 [PERSON] успадкувала право на вклад, що належав [PERSON]. Отже, після смерті [PERSON], [PERSON], [PERSON] [PERSON] стала одноосібним власником житлового будинку та приналежних господарських будівель. Згідно з копією заповіту від 18 вересня 2007 року [PERSON] все своє майно заповіла [PERSON]. У своїх письмових заявах від 16.11.2009 року та 12.11.2009 року інші спадкоємці першої черги [PERSON] та [PERSON] повідомили, що після смерті матері, [PERSON], спадщини не прийняли, претензій щодо частки спадкового майна не мають. Згідно з копіями технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок № 18 по вул. Б. Хмельницького в с. Данильче Рогатинського району Івано-Франківської області та довідки № 49, виданих 19 лютого 2018 року ОКП «Івано-Франківське обласне бюро технічної інвентаризації», до його складу входять: житловий будинок (літ. А) загальною площею 78,6 кв. м, в т. ч. житловою площею 53,0 кв. м, погріб (літ. Б) площею 13,9 кв. м., стайня-стодола (літ. В) площею 59,9 кв. м., літня кухня (літ. Г) площею 46,5 кв. м., стайня (літ. Д) площею 15,2 кв. м., криниця (№ 1) ворота (№ 2), огорожа (№ 3). На момент здійснення обстеження 19.02.2018 встановлено, що технічні характеристики обєкта не змінились. Щодо реєстрації права власності, то згідно архівних даних 28.01.2009 за [PERSON] було зареєстровано право власності на 1/4 частину домоволодіння по вул. Б. Хмельницького, 18, в с. Данильче Рогатинського району Івано-Франківської області. Підстава для реєстрації права власності свідоцтво про право власності, видане 28.01.2009 Данильченською сільською радою на підставі рішення виконкому від 12.01.2009 № 5. Реєстрація права власності на 3/4 частини домоволодіння по вул. Б. Хмельницького, 18, в с. Данильче Рогатинського району Івано-Франківської області в ОБТІ не проводилась. Постановою від\~30.03.2018\~державний нотаріус\~відмовив позивачу\~у видачі\~свідоцтва про\~право на\~спадщину за\~законом на\~вищезазначене домоволодіння\~у звязку\~з тим,\~що вона\~не надала\~документа, який\~би підтверджував\~право власностіспадкодавця на нього. Згідно з цією постановою 05.11.2009 державним нотаріусом була заведена спадкова справа № 559/2009 щодо майна [PERSON] за заявою про прийняття спадщини за законом [PERSON]. Єдиним спадкоємцем померлої [PERSON] є її дочка [PERSON]. Відповідно до ч. 5 ст. 1268\~ЦК України\~незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно з ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке повязується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК України) та не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК України). Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Зважаючи на те, що [PERSON]набула право власності на житловий будинок та господарські будівлі як спадкоємець [PERSON], однак не може отримати документа, який засвідчує її право власності на це майно, це право підлягає захисту судом шляхом його визнання.

Outcome: approved