Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-28 00:00:00

[PERSON] (Україна, [ADDRESS]) звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з заявою про встановлення факту смерті, заінтересована особа - Сєвєродонецький міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області (Луганська область, місто Сєвєродонецьк, бульвар Дружби Народів, будинок 32-А), посилаючись на наступне. Постійним місцем реєстрації заявника є наступна адреса: Україна, [ADDRESS], а її чоловіка, [PERSON], - Україна, [ADDRESS]. [INFO] року її чоловік помер у місті Брянка Луганської області, проте їй було відмовлено у видачі свідоцтва про смерть українського зразка, адже лікарське свідоцтво про смерть та довідка про причини смерті її чоловіка були видані їй на тимчасово окупованій території України у місті Брянка Луганської області. Встановлення факту смерті [PERSON] потрібно їй з метою отримання свідоцтва про смерть українського зразка. Заявник в судове засідання не з'явилася, надала до суду письмову заяву, в якій просила розглянути заяву без її участі та підтримала вимоги, викладені у заяві про встановлення факту смерті. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляджу справи була повідомлена належним чином. У зв'язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. З матеріалів справи вбачається, що згідно із копією паспорта громадянина України серії [NUMBER], виданого Брянківським МВ УМВС України в Луганській області 03.03.1997 року, [PERSON], [INFO], був зареєстрований з 22.11.1984 року за адресою: Україна, [ADDRESS]. Згідно із копією лікарського свідоцтва про смерть № 780 та довідки про причину смерті, складених за формою первинної облікової документації № 106/в, затверджених Наказом Міністерства охорони здоров'я України № 545 від 08.08.2006 року та виданих 26 жовтня 2015 року «Стахановським міським відділенням «Державної установи «Луганське республіканське бюро судово-медичної експертизи» Луганської народної республіки», [PERSON], [INFO], помер [INFO] року в місті Брянка Луганської області, а саме вдома за адресою: [ADDRESS], у віці 63 років внаслідок гострого панкреатиту, панкреатичний шок. Згідно із копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 24 жовтня 2015 року «Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Брянківського міського управління юстиції у Луганській області», [PERSON] помер [INFO] року, про що зроблено відповідний актовий запис № 444. Згідно із копією відмови у проведенні державної реєстрації смерті № 380/17.10-138 Сєвєродонецького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області від 16.01.2018 року, у проведенні державної реєстрації смерті на підставі пред'явлених документів було відмовлено. Суд враховує, що місто Брянка Луганської області станом на час розгляду цієї справи знаходиться на тимчасово окупованій території України і у відповідності до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 1085-р місто Брянка Луганської області входить до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Вказана обставина позбавляє заявника можливості зареєструвати факт смерті свого чоловіка у встановленому Законом порядку. Враховуючи вищевикладені обставини та письмові докази, судом встановлено, що [PERSON], [INFO], громадянин України, уродженець міста Брянка Луганської області, Україна, помер [INFO] року у місті Брянка Луганської області у віці 63 років. При цьому органи державної реєстрації актів цивільного стану на території України, яка підконтрольна органам влади України, не можуть зареєструвати факт його смерті, адже лікарське свідоцтво про смерть [PERSON] видано установою «Луганської народної республіки». Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що обставини, викладені заявником у заяві в обґрунтування своїх вимог є достовірними, підтверджені письмовими доказами, сумніву у суду не викликають і вважаються судом доведеними, у зв'язку із чим заява [PERSON] про встановлення факту смерті підлягає задоволенню. У відповідності до ч. 4 ст. 317, п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання цього рішення.

Outcome: approved