Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-05 00:00:00

[PERSON] померла 03 вересня 2015 року у віці 74 років в с. Острівське Новомиколаївського району Запорізької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 18.03.2016 серії 1-ЖС № 351201. За життя [PERSON] залишила заповіт, посвідчений 03.10.2007 приватним нотаріусом Новомиколаївського районного нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 1789, яким заповіла позивачу земельну ділянку площею 4,8891 га, що належала їй на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЗП № 037663 від 07.12.2006. Згідно з інформаційною довідкою із спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 23.03.2016 № 43344922, спадкова після смерті [PERSON] не заводилася. Проте, згідно з листом Новомиколаївської селищної ради Новомиколаївського району Запорізької області від 24.03.2016 № 866, [PERSON], [INFO] мешкала за адресою: с. Острівське, 83, Новомиколаївського району Запорізької області, та разом з нею в погосподарській книзі зареєстрований її син [PERSON], [INFO]. Відповідно до довідки Новомиколаївської ЦРЛ № 93 від 31.03.2016 [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в терапевтичному відділенні Новомиколаївської ЦРЛ з 29.02.2016 по 07.03.2016 з діагнозом: «гострий бронхіт». Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення позову, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч. 1). Часом відкриття спадщини є день смерті особи (ч. 2). Згідно зі ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. За правилом частини першої статті 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частиною першою статті 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою повязано її початок. Відповідно до ч. 3 ст. 254 ЦК України строк, що визначений місяцями, спливає у відповідне число останнього місяця строку. Отже, строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON], яка померла 03.09.2015, закінчився 04 березня 2016 року. Позивач у зазначений строк не звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Частиною третьою статті 1272 ЦК України визначено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини. Як було встановлено під час розгляду даної справи, позивач по останній день шестимісячного строку для прийняття спадщини включно знаходився на стаціонарному лікуванні. Дана обставина обєктивно унеможливлювала реалізацію позивачем його права на прийняття спадщини. За змістом частини першої статті 255 ЦК України, якщо строк встановлено для вчинення дії, вона може бути вчинена до закінчення останнього дня строку. Таким чином, спадкоємець може на власний розсуд визначити день подання ним заяви про прийняття спадщини в межах передбаченого законом шестимісячного строку, що є його виключним правом. Отже, перебування позивача на стаціонарному лікуванні в останній день строку для прийняття спадщини є поважною причиною пропуску цього строку. З огляду на викладене, суд визнає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Враховуючи вищезазначене та

Outcome: approved