Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-29 00:00:00

Адвокат Вакуленко Н.М. в інтересах [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю «Форвард Фінансів», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Миколайович, приватний виконавець виконавчого округу Сумської області Савенко Юрій Олександрович, у якій просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис від 22.06.2021 № 207533, виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Миколайович про стягнення на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Форвард Фінансів» 10179,98 грн. заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у жовтні 2021 року позивач дізнався про те, що приватним виконавцем відкрито виконавче провадження № 66995907 з примусового виконання спірного виконавчого напису. При цьому вказує на те, що між ним та ТОВ «Форвард Фінансів» не існувало жодних договірних відносин, жодних повідомлень про наявність заборгованості перед фінансовою установою на його адресу не надходило. При цьому [PERSON] вказує на те, що при виданні спірного виконавчого напису він був позбавлений можливості заперечити проти наданого розрахунку, оскільки нотаріусу не було надано відповідних розрахунків, які б підтверджували безспірність заборгованості. Також вказує на те, що боржник вважається належним чином повідомленим про порушення зобов`язань за кредитним договором та про зобов`язання достроково погасити заборгованість у тому разі, коли кредитором не лише відправлено на адресу такого боржника досудову вимогу, а й доведено факт її вручення адресату під розписку. Натомість жодних вимог про повернення заборгованості за кредитним договором позивачу вручено не було. Ухвалою від 04.11.2021, до відкриття провадження у справі, судом забезпечено позов [PERSON] шляхом зупинення стягнення на підставі спірного виконавчого напису. Ухвалою від 11.11.2021 судом відкрито провадження, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явилась, до суду подала заяву в якій справу просила розглядати без її участі та участі позивача. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник ТОВ «Форвард Фінанс» у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. У відзиві на позов проти позовних вимог заперечував та зазначив, що безспірною є заборгованість, яка виключає можливість спору зокрема щодо її розміру, строків за якими вона нарахована тощо. Документи, що встановлюють заборгованість мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором. Право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Безспірність є обов`язковою умовою вчинення нотаріусом виконавчого напису. В обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознак безспірності відносно вимог кредитора. За відсутності ознак безспірності нотаріус повинен відмовити в здійсненні виконавчого напису. Законодавством не визначено виключного переліку обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Треті особи приватний нотаріус Остапенко Є.М. та приватний виконавець Савенко Ю.О. у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, окремих пояснень щодо суті спору не надали. Враховуючи неявку в судове засідання усіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини та оцінивши надані докази в їх сукупності, суд зазначає наступне. 22.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 207533 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Форвард Фінансів», якому ТОВ «Центр Фінансового лізингу» відступлено право вимоги на підставі договору факторингу № 02-06/21 від 02.06.2021 року, якому ТОВ «Вердикт Капітал» відступлено право вимоги на підставі договору факторингу № 28-01/21 від 28.01.2021, якому ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», відступлено право вимоги на підставі договору факторингу № 23-12/20 від 23.12.2020, якому ТОВ «Фінансова компанія «Центр Фінансових рішень» відступлено право вимоги на підставі договору факторингу № 20180730 від 30.07.2018, якому ПАТ «Платинум Банк» відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу № 1 від 01.09.2017 року за кредитним договором № 128/10164УS5G312 від 21.03.2016 укладеного між ПАТ «Платинум Банк» та [PERSON] (а.с. 39). Постановою приватного виконавця виконавчого округу Сумської області Савенка Ю.О. від 01.10.2021 відкрито виконавче провадження № 66995907 про примусове виконання виконавчого напису № 207533 від 22.06.2021 та стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Форвард Фінансів» заборгованості в розмірі 10179,98 грн. (а.с. 42). Також, постановою приватного виконавця від 01.10.2021 накладено арешт на рахунки [PERSON] (а.с. 40). Із копії матеріалів виконавчого провадження № 66995907, наданих приватним виконавцем вбачається, що 21.03.2016 між ПАТ «Платинум Банк» (банк) та [PERSON] (позичальник) укладено кредитний договір зі страхуванням життя позичальника № 128/10164УS5G312, відповідно до якого банк надає позичальнику грошові кошти (кредит) у тимчасове платне користування на поточні потреби, а позичальник зобов`язується повернути наданий кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісії за надання та обслуговування кредиту, а також здійснити усі інші платежі за кредитом (п. 1.1). Згідно з п. 1.2 зазначеного договору, сума кредиту складає 7017,20 грн., строк кредитування 24 платіжних періодів, а саме з 23.03.2016 по 16.06.2016 3 платіжних періоди, процентна ставка 0,0001 %, комісія за обслуговування 0,00 грн., щомісячний платіж 413,00 грн.; з 17.06.2016 по 16.03.2018 21 платіжний період, процентна ставка 0,0001 %, комісія за обслуговування 137,00 грн., щомісячний платіж 413,00 грн. Дата повернення кредиту 16.03.2018 (а.с. 35-36) Звернувшись до суду позивач просить визнати спірний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, оскільки сума заборгованості не є безспірною. Звернувшись до суду позивач просить визнати спірний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, оскільки договору позики він з ТОВ «Форвард Фінанс» не укладав і взагалі ніколи не мав ніяких відносин з ТОВ «Форвард Фінанс», а нотаріусом виконавчий напис видано всупереч вимог Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Крім того, на думку позивача, нотаріус не з`ясував дійсної безспірності вимог відповідно до поданих документів. Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Згідно з п.п. 2.1 п. 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Аналіз п.п. 2.3 п. 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, дає підстави дійти висновку про те, що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу. Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений п.п. 2.3 п. 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. В межах даної справи відповідачем не надано доказів того, що документи, надані нотаріусу для вчинення виконавчого напису, підтверджували б безспірність заборгованості позивача. А саме відсутній доказ того, що позивачу направлялась вимога про усунення порушень за кредитним договором і така вимога була отримана позивачем. Таким чином позивач не мав можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між ним та відповідачем щодо суми заборгованості, що об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. При цьому у спірному виконавчому написі від 22.06.2021 № 207533 зазначено, що строк платежу за кредитним договором від 21.03.2016 № 128/10164УS5G312 настав. Стягнення з [PERSON] проводиться за період з 21.03.2016 по 07.06.2021. Сума заборгованості становить 10179,98 грн., в тому числі 2264,80 грн. заборгованості за тілом кредиту та 7415,18 грн. заборгованість по нарахованим та не сплаченим процентам та комісією. Кредитним договором передбачена сума щомісячного платежу в розмірі 413,00 грн., загальний розмір комісії за період з 16.07.2016 по 16.03.2018 становить 2877,00 грн., нарахування процентів за вказаний період не передбачено (а.с. 37). За таких обставин, суму заборгованості [PERSON] , зазначену у виконавчому написі від 22.06.2021 № 207533 не можна вважати безспірною. Крім того, у постанові від 13.10.2021 по справі № 554/6777/17 Верховний Суд зазначив, що на сьогодні чинне законодавство України не зобов`язує нотаріуса викликати позичальника і з`ясовувати наявність чи відсутність його заперечень проти вимог позикодавця. Проте, право позичальника на захист його інтересів забезпечується шляхом направлення йому повідомлення про заборгованість та необхідність її погашення. Однак, враховуючи те, що нотаріальне провадження є безспірним, для забезпечення такої безспірності нотаріусові бажано з`ясувати у позичальника наявність заперечень щодо вчинення виконавчого напису або сплати ним боргу. Крім того, із копії спірного виконавчого напису від 22.06.2021, його вчинено на підставі ст. ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат» та п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Однак таким пунктом Перелік був доповнений постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 662 року, яка постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 по справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017, була визнана незаконною та нечинною в частині. Таким чином, спірний виконавчий напис від 22.06.2021 вчинено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. з порушенням положень Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, оскільки пункт 2 такого Переліку на момент видачі напису був нечинним. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Така позиція суду узгоджується з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними в постанові від 21.09.2021 по справі № 910/10374/17. Враховуючи викладене вище, позовні вимоги [PERSON] про визнання виконавчого напису від 22.06.2021 № 207533 таким, що не підлягає виконанню є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь [PERSON] підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору в сумі 1362,00 грн., в тому числі 908,00 грн. за подання позовної заяви та 454,00 грн. за подання заяви про забезпечення позову. При цьому подане клопотання відповідача про зменшення витрат на правничу допомогу судом не вирішується, оскільки такі витрати не були заявлені позивачем при зверненні до суду та в ході розгляду даної справи.

Outcome: approved