Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-18 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, третя особа - виконавчий комітет Кам'янець-Подільської міської ради як орган опіки та піклування. Ухвалою суду від 08.06.2018 р. залучено в якості третьої особи також - виконавчий комітет Хмільницької міської ради Вінницької області. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що в період з 04.12.2009 р. по 27.10.2012 р. перебувала в за\-реєстрованому шлюбі із відповідачем. Від даного шлюбу у них [INFO] народилася дочка [PERSON]. Після народження дочки [PERSON], в лютому місяці 2010 р. із відповідачем припинили спільне проживання, з того часу відповідач до дитини не навідується та нею не цікавиться, участі у вихованні дочки не приймає, із ди\-тиною не спілкується, її оздоровленням не займається. Відповідач не цікавиться на\-вчанням дитини, не піклується про її фізичний та духовний розвиток, тобто не дбає про її нормальне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню дитиною загальновизнаних норм моралі, не дає доступу до культурних та інших духовних цінностей. Фактично відповідач свідомо самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дочки [PERSON], вихованням ди\-тини займається сама. До шести років дочка [PERSON] ходила до Білорукавського дошкільного навчаль\-ного закладу «Барвінок», який знаходиться на території Сьомаківської сільської ради Хмільницького району. В перший клас в 2016 р. дочка [PERSON] пішла у Білорукавську школу, а піс\-ля того, коли позивач в серпні 2017 р. одружилася із [PERSON] та перейшла про\-живати до нього в місто Хмільник Вінницької області, дочка в другий клас вже пішла до КЗ «Навчально-виховного комплексу: загальноосвітньої школи І-ІІІ ступе- нів-гімназії № 1 м. Хмільника Вінницької області». Оскільки відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надавав, змушена була звернутись до суду із позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Заочним рішенням Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 18 березня 2014 року по справі № 149/470/14-ц із відповідача стягнуто аліменти на її користь на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19.02.2014 р. і до до\-сягнення дитиною повноліття. Відповідач [PERSON] свій обов'язок по сплаті аліментів виконує не\-належним чином, допустив значну заборгованість по сплаті аліментів, яка станом на 01.12.2017 р. становить 45 002,71 грн., чим поставив неповнолітню дитину в скрутне матеріальне становище. Позивач просить суд винести рішення яким: позбавити відповідача батьківських прав на дочку [PERSON], [INFO], уродженку села Білий Рукав Хмільницького району Вінницької області; стягнути із відповідача 704 грн. 80 коп. сплаченого судового збору. Позивач в судове засідання не з'явилась, направила суду заяву в якій просить справу розглянути без її участі, просить позов задоволити, не заперечила щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся неодноразово судовими повістками по місцю реєстрації, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов суду не подав. Суд, вважає за можливе розгляд справи провести без його участі із винесенням заочного рішення по справі оскільки відносно цього не заперечила позивач в своїй заяві. Представник третьої особи по справі - виконавчого комітету Кам'янець-Подільської міської ради Хмельницької області в суді вважає позов на підставі наданих позивачем та здобутих судом доказів таким, що підлягає до задоволення. Представник третьої особи - виконавчого комітету Хмільницької міської ради Вінницької області в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив. На виконання ухвали суду від 08.06.2018 р. міський голова направив суду рішення виконавчого комітету № 338 від 27.08.2018 р. яким затверджено висновок щодо розв'язання спору по справі. Заслухавши пояснення представника третьої особи - виконавчого комітету Кам'янець-Подільської міської ради Хмельницької області, звукозапис здійснений Хмільницьким міськрайонним судом Вінницької області згідно ухвали суду від 11.04.2018 р. в порядку судового доручення допиту свідків, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. Сторони перебували в шлюбі з 04.12.2009 р. який розірваний рішенням Камёянець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 04.10.2012 р. Від спільного проживання у шлюбі в сторін народилася донька [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу донька проживає з позивачем, перебуває на її утриманні. Рішенням Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 18.03.2014 р. з відповідача стягнуто аліменти на користь позивача на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19 лютого 2014 року і до до\-сягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст.. 164 СК України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав у випадку, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Як встановлено судом з лютого 2010 р. сторони проживають окремо, з того часу між відповідачем та малолітньою донькою втрачено родинні зв'язки та розуміння вікових психологічних особливостей доньки. Батько донькою не цікавиться, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, підготовку до самостійного життя, не спілкувався з донькою, не відвідував дитячий садок, школу, не забезпечував необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням, не спілкувався з дитиною, що порушує нормальні самоусвідомлення дитини; не виявляв інтересу до її внутрішнього світу. Зазначені обставини підтверджуються: довідкою голови вуличного комітету від 18.11.2017 р. № 07-21/1439, довідкою Білорукавського дошкільного навчального закладу «Барвінок», довідкою Сьомаківської сільської ради Хмільницького району Вінницької області від 18.12.2017 року № 1219, довідкою Комунального закладу «Навчально-виховного комплексу: загальноосвітньої школи І-Ш ступенів-гімназії № 1 м. Хмільника Вінницької області» від 20.12.2017 року № 346, актом від 08.08.2018 р. обстеження умов проживання, показами свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Так допитані Хмільницьким міськрайонним судом Вінницької області згідно ухвали суду від 11.04.2018 р. в порядку судового доручення свідки пояснили: позивач [PERSON] як свідок - що відповідач востаннє бачив дитину в лютому 2010 р., з того часу з донькою не спілкується, не цікавиться її життям, здоров'ям, навчанням, в школі дитину не відвідує, не цікавиться її успіхами, стягнуті судом аліменти сплачує нерегулярно, як правило раз на півроку однак останні два місяці аліменти сплатив; свідок [PERSON] - що є хрещеною мамою дитини, відповідач після народження дитини її більше і не бачив, до дитини не навідувався, не відвідував ДНЗ «Барвінок» та школу в якій вона навчається; будь-якої участі у вихованні дитини він не приймає; свідок [PERSON] - що їй як подрузі позивача відомо, що відповідач з дитиною не спілкується, не допомагає позивачу утримати її, школу де навчається дитина відповідач не відвідує, не приймає участі в її вихованні; свідок [PERSON] - що є рідною сестрою позивача, відповідач доньку бачив з місяць після її народження, з того часу до досягнення дитиною вже восьмирічного віку її не відвідував, на дні народження не вітав, не приходив до дитини в садок, не цікавиться її навчанням в школі; їй відомо, що позивач перешкод в спілкуванні з дитиною відповідачу не чинила. Після винесення рішення про стягнення аліментів відповідач аліменти позивачу на утримання доньки сплачував не регулярно, його заборгованість станом на 01.12.2018 р. складала 45002,71 грн. Після подачі позову до суду про позбавлення батьківських прав відповідач сплатив позивачу аліменти кілька разів, що підтверджується поясненнями позивача в якості свідка. Зазначені обставини, на думку суду, свідчать, що відповідач умисно ухилявся, нехтував своїм батьківським обов'язком матеріально забезпечувати свою доньку, свідомо не виконував рішення суду. Відповідно до положень ч.5 та ч.6 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Згідно висновку виконкому Хмільницької міської ради затвердженого рішенням від 27.08.2018 р. № 238 видно, що відповідач до органу опіки та піклування міської ради не звертався з приводу вчинення йому перешкод у вихованні та спілкуванні з донькою [PERSON]. Відповідно до висновку виконком дійшов висновку клопотати перед судом прийняти рішення щодо доцільності/не доцільності позбавлення відповідача батьківських прав стосовно малолітньої [PERSON],, [INFO] із врахуванням матеріалів наявних в матеріалах справи. При вирішенні даного спору суд враховує надані позивачем та здобуті судом за клопотанням позивача докази, та враховує, що відповідно до Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року (принцип 6) дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Вказані принципи відповідач, як батько, нехтує, оскільки свідомо ухиляється від виконання своїх обов'язків батька по вихованню та матеріальному забезпеченню дитини. З огляду на зазначені правові положення та встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і тому підлягають задоволенню. Відповідно до ст.. 164 СУ України позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків. В той же час ст.. 169 СК України передбачено право батьків, які позбавлені батьківських прав звернутися з позовом до суду про поновлення батьківських прав. При цьому підставою звернення з позовом до суду є об'єктивні обставини, що підтверджують зміну поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав, також беруться до уваги в цьому випадку інтереси дитини. На підставі викладеного,

Outcome: approved