Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-25 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з позовом, в якому просять зобовязати КП «Харківводоканал» списати заборгованість, що утворився з 1996 року по липень 2005 року у звязку з сплином строку позовної давності, відшкодувати судові витрати. В обґрунтування позовних вимог позивачі зазначили, що вони мешкають за адресою: [ADDRESS], разом із ними мешкають їх сини [PERSON] та [PERSON], а також дружина сина [PERSON] [PERSON]. З часу заселення до квартири в травні 1983 року була недостатня подача води, а іноді вода була відсутня, однак підприємство не проводило перерахунок у звязку із відсутністю послуг з водопостачання. Починаючи з серпня 2005 року, коли були встановлені лічильники, послуги з водопостачання та водовідведення сплачуються своєчасно та вловному обсязі, однак і до теперішнього часу на їх адресу надходять рахунки із вимогою про сплату за послуги, що надаються з 1996 року. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги, просила списати заборгованість, що утворилась за період з 1996 року по липень 2005 року. До суду надійшла заява позивача [PERSON] про розгляд справи за його відсутності та підтримання позовних вимог. Представник КП «Харківводоканал» [PERSON] у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що на теперішній час не існує жодних судових рішень, які встановлюють наявність суми боргу, питання про застосування строку позовної давності до суми заборгованості вирішується виключно судом при розгляді питання про стягнення заборгованості. Оскільки перед судом не ставилось питань про стягнення заборгованості з позивачів, відсутні підстави і для застосування строку позовної давності, на який посилаються позивачі. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, давши добутому правової оцінки, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. В квартирі [ADDRESS] зареєстровані та мешкають [PERSON], його дружина [PERSON], їх сини [PERSON] та [PERSON], а також невістка [PERSON] [PERSON], що підтверджується довідкою про склад сімї дільниці № 25 КП «Жилкомсервіс» від 24.11.2014 за № 2940. Як повідомлено представником КП «Харківводоканал» та не оспорюється сторонами у справі підприємство не зверталось до судових органів для стягнення заборгованості за послуги з водопостачання та водовідведення, при цьому квитанції про сплату комунальних послуг на адресу позивачів надсилає, оскільки у відповідності до вимог п. 3 ст. 5 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-IV від 24.06.2004 та п. 18 ч. 1 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою КМУ № 630 від 21.07.2005, ст. 68 ЖК України наймач зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Позивачі просять зобовязати КП «Харківводоканал» списати борг, тобто застосувати строк позовної давності до вимог КП «Харківводоканал» щодо стягнення заборгованості за надані послуги з водопостачання та водовідведення, яка виникла за період з 1996 року по липень 2005 року. Відповідно до положень ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.. 257 ЦК України). Позивачі у своєму позові лише припускають можливість порушення своїх прав, окрім квитанцій про сплату за надані послуги та карток абонента суду не надають інших доказів порушення своїх прав. Статті 10, 60 Цивільно-процесуального кодексу України передбачають, що сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до змісту положень ст.ст. 11, 15 ЦК України цивільні права і обовязки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного судочинства. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту субєктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів встановлений статтею 16 ЦК України. Особа, право якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Як правило, спосіб захисту порушеного права визначено законом. Зобовязання КП «Харківводоканал» щодо списання заборгованості за оплату послуг з водопостачання та водовідведення не передбачено чинним законодавством як спосіб захисту. Крім того, чинним законодавством не встановлено процедури визнання боргу за житлово-комунальні послуги безнадійним та не визначено механізму його списання, а тому така заборгованість зазначається в довідках про стан заборгованості. За таких обставин, позовні вимоги заявлені необґрунтовано, тому задоволенню не підлягають. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed