Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-03 00:00:00

[PERSON], звертаючись з позовом до суду, просить стягнути з відповідача [PERSON] борг за договором позики в сумі 10 000,00 грн., пеню за порушення зобов'язання у розмірі 12 000,00 грн., та штраф у розмірі 500,00 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що 20.01.2014 року між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено договір позики, за умовами якого позивач передав у власність відповідача грошові кошти у розмірі 10 000,00 грн., а відповідач зобов'язався повернути позивачу вказану суму у строк не пізніше 20.01.2014 року. Отримання грошових коштів підтверджується письмовою розпискою відповідача від 20.01.2014 року. В порушення умов договору позики відповідач у встановлений договором строк не виконав зобов'язання щодо повернення позичених коштів, у зв'язку з чим заборгованість з боку відповідача перед позивачем за договором позики становить 10 000,00 грн., які підлягають поверненню за договором позики, з урахуванням пені за порушення строку виконання зобов'язання у розмірі 12 000,00 грн. та штраф у розмірі 500,00 грн., що передбачено умовами договору позики та є предметом позовних вимог. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, однак надав до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить провести розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, про поважні причини неявки суд не повідомив. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. За ч. 2 ст. 1047 Цивільного кодексу України, на підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Судом встановлено, що 20.01.2014 року [PERSON] надав [PERSON] грошову позику у розмірі 10 000,00 грн., із строком повернення заборгованості до 30.01.2014 року, про що [PERSON] власноручно підписано боргову розписку. Згідно змісту розписки від 20.01.2014 року, у випадку прострочення, [PERSON] зобов'язався сплатити штраф у розмірі 500,00 грн. та пеню у розмірі 5% від загальної суми боргу за кожен день прострочення виконання зобов'язання. (а.с. 6) Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. Згідно положення ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Грошовим зобов'язанням вважається зобов'язання, змістом якого є сплата боржником грошових коштів. Правила статті 625 Цивільного кодексу України розповсюджуються на будь-які грошові зобов'язання, а також незалежно від того, чи передбачена сплата грошей в готівковій чи в безготівковій формі. Частина 1 коментованої статті встановлює виключення із загального правила про припинення зобов'язання у зв'язку із неможливістю його виконання (ст. 607 Цивільного кодексу України). Оскільки грошові кошти є родовими речами, неможливість виконання такого зобов'язання (наприклад, внаслідок відсутності у боржника грошей), не звільняє його від відповідальності. Тобто в будь-якому випадку боржник зобов'язаний буде відшкодувати кредиторові завдані збитки, сплатити неустойку та нести інші наслідки, передбачені коментованою статтею. В порядку ч.1 ст. 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Відповідно ч. 1 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Як убачається з матеріалів справи, на час звернення до суду відповідач не виконав взяті на себе за договором позики зобов'язання, грошові кошти позивачу не повернув. Таким чином, на день звернення позивача до суду загальна сума боргу відповідача за договором позики складає 10 000,00 грн., та відповідачем не надано доказів виконання даного договірного зобов'язання. Відповідно до ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Таким чином, ураховуючи порушення відповідачем виконання грошового зобов'язання за договором позики, суд визнає правомірною вимогу позивача щодо стягнення з відповідача на його користь суму штрафу у розмірі 500,00 грн. та пені за порушення договірного зобов'язання, розрахованої позивачем за 24 дні прострочення у розмірі 12 000,00 грн. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики підлягають до задоволення, та присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача суму боргу за договором позики на загальну суму 22 500,00 грн. Відповідно до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243 грн. 60 коп. Враховуючи наведене та

Outcome: approved