Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-08 00:00:00

[PERSON] пред'явила цивільний позов до [PERSON] про позбавлен-ня права користування житловим будинком та знаття з реєстрації, посила-ючись на наступні обставини. Їй на праві приватної власності належить житловий будинок по [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно. Крім неї у вказаному будинку зареєстрована дочка [PERSON] та за його проханням чоловік до-чки [PERSON] Вже більше 15 років [PERSON] не проживає з ними з при-чини розірвання стосунків з дочкою. Під час останньої телефонної роз-мови на добровільних засадах знятись з реєстрації він відмовляється без будь-яких поважних причин. На теперішній час місце знаходження [PERSON] їй невідоме. Реєстрація відповідача у належному їй будинку порушує її право власника, а саме право розпоряджатись будинком на свій розсуд. При зверненні до Татарбунарського РС Державної міграційної служби Ук-раїни в Одеській області з проханням зняти [PERSON] з реєстрації у її будинку, їй було роз'яснено що це можливо тільки з добровільної за-яви відповідача або за рішенням суду. За таких обставин просила по-збавити [PERSON] права користування вказаним житловим приміщенням. Представник позивача - адвокат [PERSON] - у судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій просив справу розглянути у його відсу-тність, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач двічі в судове засідання не з'явився, хоча про дату, місце та час розгляду справи сповіщався належним чином (поштою з по-відомленням). Відомостей про поважність причин його неявки суд не має і вважає, що він не з'явилася без поважних причин. Також суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутність, враховуючи наявність дос-татніх матеріалів про права та взаємовідносини сторін та винести заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявні-сть правових підстав для часткового задоволення позовних вимог. Згідно з копією свідоцтва про право особистої власності на будівлю (а.с.4), [PERSON] на праві особистої власності належить житловий бу-динок по [ADDRESS]. З акту обстеження матеріально-побутових умов проживання (а.с.5) слідує, що по [ADDRESS] за-реєстрований [PERSON], але не проживає там 15 років. Копією домової книги для реєстрації громадян, проживаючих в будинку по [ADDRESS] (а.с.6-9) підтверджується, що у вказаному будинку зареєстрований відповідач. З довідки № 628 від 24.07.2014 р. виконавчого комітету Татарбунар-ської міської ради Одеської області (а.с.10) вбачається, що [PERSON] зареєстрована та являється власником будинку по [ADDRESS], згідно свідоцтва про право власності. Відповідно до ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, не-залежно від волі інших осіб. Згідно ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, ко-ристування та розпорядження своїм майном. В силу ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здій-сненні. Як слідує з ч.2 ст.386 ЦК України, власник, який має підстави пе-редбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запо-бігання такому порушенню. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право ви-магати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпо-рядження своїм майном. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла вт-рачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовлені-стю між ним і власником житла або законом. Оскільки відповідач протягом 15-ти років не проживає за адресою позивача, то він втратив право на користування згаданим житлом. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є власником будинку по [ADDRESS], реєстрація ві-дповідача у будинку утворює перешкоди при здійсненні нею права корис-тування, володіння, розпорядження належним їй житлом. Вирішити це пи-тання у поза судовому порядку позивач не має можливості, оскільки відповідач добровільно відмовляється знятися з реєстраційного обліку в зазначеному будинку. За таких обставин, суд вважає можливим захистити права власника - позивача у справі - володіти, користуватися та розпоряджатися належним їй на праві особистої власності житловим будинком по [ADDRESS], шляхом позбавлення [PERSON] права користуватися вказаним будинком. Згідно ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний ви-бір місця проживання в Україні», зняття реєстрації місця проживання здійснюється протягом 7 днів на підставі, в тому числі, остаточного рі-шення суду - про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсу-тньою або померлою. Статтею 11 зазначеного Законому передбачено, що реєстрація місця проживання та місця перебування осіб, а також зняття з реєстрації місця проживання здійснюється органами реєстрації. Тобто вирішення зазначених питань відносяться виключно до компетен- ції органів реєстрації. А оскільки суди не наділені повноваженнями реєстрації і зняття з реєстрації, то позовні вимоги в частині зняття з реєстрації відповідача задоволенню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: partial