Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-04 00:00:00

[PERSON] мотивувала позов тим, що 21.09.2012 року уклала з ПАТ КБ «Фінансова Ініціатива» договір про відкриття поточного рахунку №28-В/11/268 в доларах США, з видачею спеціального платіжного засобу. У зв'язку із закінченням строку дії депозиту і переведенням коштів на поточний рахунок 14.04.2015 року позивач письмово звернулась до банку з вимогою закрити рахунок та видати їй кошти в сумі 4946,24 доларів США, однак відповідач безпідставно їх не повернув. Позивач зазначила, що кошти вона планувала покласти на депозит під 12,5% річних в інший банк і отримати прибуток, однак відповідач фактично позбавив її цієї можливості. Вважає, що упущена вигода становить 12,68 доларів США за кожен день прострочення зобов`язання (4946,24 х 12,5%/365). Крім того, через відмову банку видати належні їй кошти вона зазнала моральних страждань і в неї погіршився стан здоров'я, виникли сімейні негаразди, тому компенсацію моральної шкоди оцінила в 1000 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов уточнила і просила стягнути з відповідача на її користь грошові кошти за договором від 21.09.2012 року про відкриття поточного рахунку та обслуговування спеціального платіжного засобу в сумі 4946,24 доларів США, упущену вигоду - 659,40 доларів США, моральну шкоду - 1000 грн. та судові витрати. Представник відповідача в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про день та час розгляду справи був повідомлений завчасно рекомендованою кореспонденцією, позов не оспорив, заяви про відкладення розгляду справи не надав. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу без участі представника відповідача та ухвалити відповідно до ст. 169 ч. 4, гл. 8 розд. 3 ЦПК України заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що 21.09.2012 року [PERSON] (і.н.1972610886) уклала з ПАТ КБ «Фінансова Ініціатива» договір про відкриття поточного рахунку №28-В/11/268 в доларах США, (картрахунок № [NUMBER]) з видачею спеціального платіжного засобу. Згідно із п.1.1 поточний рахунок відкрито у доларах США. Банк зобов'язався обслуговувати картрахунок позивача у порядку і на умовах, передбачених цим договором, Правилами та іншими внутрішніми документами, забезпечити виконання умов цього договору (а.4.2, 4.3). Згідно п.4.8, 4.9 за вказівкою клієнта банк зобов'язався виплатити залишок коштів на картрахунку готівкою або шляхом переказу їх на інший рахунок після проведення повного розрахунку у випадку припинення, розірвання цього договору або закінчення строку дії картки у порядку, передбаченому п.п. 10.4-10.5 договору, проводити щомісячне нарахування процентів по залишку на картрахунку згідно з діючими тарифами. Правом клієнта банку, за цим договором, є, зокрема за допомогою спеціального платіжного засобу отримувати готівкові кошти в касах банків, пунктах видачі готівки і банкоматах, проводити оплату товарів і послуг на підприємствах торгівлі та сервісу (п.7.5). Згідно п.8.2.1 банк несе відповідальність за своєчасне і належне виконання умов цього договору. У випадку невиконання чи неналежного виконання, зокрема, банком цього договору, він несе відповідальність згідно чинного законодавства (п.8.3). Таким чином, між сторонами виникли зобов`язальні правовідносини із договору банківського рахунку, які регулюються главою 72 ЦК України та загальними нормами ЦК щодо зобов`язань (розділ 1 Книги 5 ЦК України). Статтею 1066 ЦК України за договором банківського рахунку банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Відповідно до ст. 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом. Відповідно до виписки з особового рахунку [PERSON] №258101-2015/0414, рахунок № [NUMBER] за розрахунковий період з 01.07.2014 року по 14.04.2015 року, станом на 11.04.2015 року кінцевим залишком є вільна для використання позивача сума - 4946,24 доларів США (а.с. 5). Заперечень щодо наявності даних коштів на рахунку [PERSON] від відповідача не надходило. Станом на 05.06.2015 року сума у валюті еквівалентна 103 919,66 грн. із розрахунку 21,01 грн. за 1 долар США. Позивач зверталась до банку 14.04.2015 року із письмовою заявою щодо повернення коштів, однак станом на день розгляду справи кошти, належні позивачу, банк не виплатив (а.с. 11). Згідно ст.ст. 526, 530, 629 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Враховуючи те, що права позивача порушені відповідачем позов про стягнення коштів у сумі 4946,24 доларів США підлягає задоволенню. Позов в частині стягнення упущеної вигоди в розмірі 659,40 доларів США задоволенню не підлягає. Відповідно до ч. 3 ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 58 ЦПК України). Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях (ч. 4 ст. 60 ЦПК України). Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Вимога про відшкодування неодержаних доходів (упущеної вигоди) покладає на позивача обов'язок довести, що ці доходи (вигода) не є абстрактними, а дійсно були б ним отримані в разі належного виконання боржником своїх обов'язків. У вигляді упущеної вигоди відшкодовуються ті доходи, які могли б бути реально отримані при належному виконанні боржником зобов'язання за договором. Тому пояснення щодо позбавлення можливості покласти кошти на депозит із акційними умовами залучення вкладу для приватних клієнтів «Валютний хід» за депозитною програмою від ПАТ «Радікал банк» із сплатою 12,5 % річних не є у даному випадку належним доказом підтвердження упущеної позивачем вигоди. Щодо вимоги про стягнення моральної шкоди, то відповідно до п.5 постанови Пленуму Верховного Суду «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.95 №4 суду необхідно в кожній справі з'ясовувати характер правовідносин сторін і встановлювати, якими правовими нормами вони регулюються, чи допускає законодавство компенсацію моральної шкоди при такому виді правовідносин. Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 611 ЦК у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Враховуючи те, що між сторонами виникли договірні правовідносини і договором відшкодування моральної шкоди в разі невиконання зобов`язання не передбачено, в задоволенні позову про стягнення моральної шкоди в сумі 1000 грн. також слід відмовити. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачена сума судового збору - 243,60 грн., а на користь держави - судовий збір в сумі 795,59 грн. (1039,19 грн. - 243,60 грн. = 795,59 грн.).

Outcome: approved