Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-09 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом в суд до Сіянцівської сільської ради Острозького району Рівненської області, [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями , що знаходиться в [ADDRESS] , мотивуючи свою заяву тим , що спадкодавець [PERSON], не виготовила своєчасно правовстановлюючі документи та не зареєструвала будинок на праві власності в органах БТІ, що на даний час позбавляє її можливості скористатися своїми правами на спадкове майно. В свою чергу [PERSON] звернувся із зустрічним позовом до [PERSON], Сіянцівської сільської ради Острозького району Рівненської області та просить визнати за ним право власності в порядку спадкування по закону на 1/6 частину спірного житлового будинку з надвірними будівлями, мотивуючи свою вимогу тим, що він свого часу своєчасно після смерті батька [PERSON] а, звернувся до Острозької нотаріальної контори про прийняття спадщини за законом. В судовому засіданні представник [PERSON] - [PERSON] її позовні вимоги підтримала та визнала зустрічний позов [PERSON] Представник Сіянцівської сільської ради позовні вимоги спадкоємців як за заповітом так і за законом визнав в повному об'ємові. [PERSON] в судове засідання не з'явився та подав суду заяву з проханням справу слухати в його відсутності. Суд заслухавши представників сторін, вивчивши матеріали справи, рахує що позовні вимоги [PERSON] підлягають до часткового задоволення, а позовні вимоги [PERSON] до повного задоволення. Спірний житловий будинок був побудований у 1959 році та належав до типу колгоспний двір, головою якого була [PERSON]. Вказані обставини підтверджуються копією довідки Сіянцівської сільської ради Острозького району Рівненської області № 308 від 22 грудня 2014 року. Даний житловий будинок з надвірними будівлями розташований на земельній ділянці площею 0, 49 га., призначеній для ведення особистого підсобного господарства, яка була передана [PERSON] у приватну власність на підставі рішення сесії Сіянцівської сільської ради Острозького району Рівненської області № 39 від 26 січня 1994 року. Згідно діючого на той час законодавства, а саме, Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах та селищах міського типу Української PCP, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української PCP 31 січня 1966 року, яка передбачала обов'язкову реєстрацію будинків і домоволодінь у межах міст і селищ, в тому числі на підставі записів у погосподарській книзі, даний житловий будинок з надвірними будівлями був зареєстрований за [PERSON] згідно погосподарської книги № 4 Сіянцівської сільської ради Острозького району Рівненської області особовий рахунок [NUMBER]. Вказані обставини підтверджується випискою з погосподарської книги Сіянцівської сільської ради № 6 від 12 січня 2015 року. В подальшому, із вступом в дію Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року, який передбачав обов'язкову державну реєстрацію прав власності на нерухоме майно, [PERSON] не було виготовлено технічного паспорта та свідоцтва про право власності на належний їй житловий будинок з надвірними будівлями та не було зареєстровано в Рівненському обласному бюро технічної інвентаризації за собою право власності на дане будинковолодіння. Станом на 15.04.1991 року в садибному житловому будинку, що знаходиться в [ADDRESS], були зареєстровані та проживали: [PERSON] та її чоловік - [PERSON]. У відповідності до п. 6 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» № 20 від 22.12.1995 року, до правовідносин, що виникли до введення в дію Закону України «Про власність» застосовується діюче на той час законодавство і спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватись за нормами, що регулювали власність цього двору. Зокрема, право власності на майно, яке належало до колгоспного двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба). У відповідності до ч. ч. 2, 3 ст. 123 ЦК УРСР (в редакції від 18.07.1963 року) розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. У відповідності до ст. 126 ЦК УРСР, працездатний член колгоспного двору втрачає право на частку в майні двору, якщо він не менше трьох років підряд не брав участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору. Це правило не застосовується, якщо член двору не брав участі у веденні господарства в зв'язку з призовом на строкову військову службу, навчанням в учбовому закладі або хворобою. Виходячи зі змісту даних правових норм, розмір часток [PERSON] та [PERSON], як членів бувшого колгоспного двору становив по ? частині за кожним. [INFO] [PERSON] помер у віці 84 років (актовий запис № 15), що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER]. За життя [PERSON] було складено заповіт, посвідчений секретарем Сіянцівської сільської ради Острозького району Рівненської області 13 травня 1991 року та зареєстрований в реєстрі вчинення нотаріальних за № 2, відповідно до якого він заповів усе належне йому на день своєї смерті майно своєму синові і батькові позивачки - [PERSON]. Відповідно до ст. 535 ЦК УРСР, яка діяла на час відкриття спадщини, неповнолітні або непрацездатні діти спадкодавця (в тому числі усиновлені), а також непрацездатні дружина, батьки (усиновителі) і утриманці померлого успадковують, незалежно від змісту заповіту, не менше двох третин частки, яка належала б кожному з них при спадкоємстві за законом (обов'язкова частка). При визначенні розміру обов'язкової частки враховується і вартість спадкового майна, що складається з предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку. Оскільки на день смерті [PERSON] його дружина - [PERSON] досягла пенсійного віку, тобто була непрацездатною, вона мала право на обов'язкову частку у спадщині, що залишилась після його смерті. Розмір даної обов'язкової частки становив 1/6 частину будинковолодіння. Розмір частки [PERSON] з урахуванням обов'язкової частки [PERSON] становить 1/3. [INFO] помер батько позивача та вдповідача - [PERSON] у віці 68 років (актовий запис № 72), що підтверджується Свідоцтвом про смерть Серії [NUMBER] від 27 листопада 2011 року. На день смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої окрім іншого спадкового майна увійшла і 1/3 частина житлового будинку, що розташований в [ADDRESS]. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, спадкоємцями першої черги після смерті батька в рівних частках є його діти: дочка [PERSON] та син - [PERSON]. Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємці прийняли спадщину, що залишилась після смерті їх батька, оскільки звернулись до приватного нотаріуса м. Гощі [PERSON], за місцем відкриття спадщини, де було заведено спадкову справу № 49 за 2012 рік. Інший спадкоємець за законом після смерті [PERSON] - його дружина - [PERSON], відмовилась від своєї частки у спадщині, про що нею було подано відповідну заяву до нотаріуса. Таким чином, розмір часток спадкоємців у спадщині після смерті [PERSON] становить по 1/6 на кожного. При таких обставинах зустрічний позов [PERSON] підлягає до задоволення в повному обємові. [INFO] [PERSON] померла у віці 89 років (актовий запис № 13 в Книзі реєстрації смертей), що підтверджується Свідоцтвом про смерть Серії [NUMBER] від 27 листопада 2011 року. На день смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з 2/3 частин садибного житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований в [ADDRESS], які розраховуються наступним чином: 1/2+1/6 =2/3. За життя [PERSON] було складено заповіт, посвідчений секретарем Сіянцівської сільської ради Острозького району Рівненської області 30 серпня 2013 року, зареєстрований в реєстрі вчинення нотаріальних дій за № 28, у відповідності до якого усе належне їй майно вона заповіла позивачці - [PERSON] Спадкоємців за законом, які, у відповідності до ст. 1241 ЦК України, мають право на обов'язкову частку, у спадщині, що залишилась після смерті [PERSON] немає. У відповідності до ст. 1268 ЦК України, позивачка прийняла спадщину, що залишилась після смерті баби, оскільки у встановленому законом порядку звернулась до приватного нотаріуса Острозького районного нотаріального округу - [PERSON] за місцем відкриття спадщини, де було зведено спадкову справу № 24 за 2014 рік. У видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на належну частину [PERSON] житлового будиноку з надвірними будівлями, що розташований в [ADDRESS], нотаріусом для позивачки було відмовлено на тій підставі, що на даний час відсутній належним чином зареєстрований правовстановлюючий документ на спадкодавиці на дане будинковолодіння, про що було винесено відповідну вмотивовану постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 02 грудня 2014 року. Право власності на дане будинковолодіння не зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується копією інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 24 грудня 2014 року. 12 січня 2015 року, з метою оформлення своїх спадкових прав на даний житловий будинок, позивачка звернулась до Сіянцівської сільської ради Острозького району Рівненської області з письмовою заявою про видачу свідоцтва про право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований в [ADDRESS] на ім'я покійної [PERSON]. Однак на свою заяву отримала письмову відмову у видачі свідоцтва про право власності на тій підставі, що на даний час у відповідності до чинного законодавства свідоцтва про право власності на нерухоме майно на померлих не видаються. Таким чином, загальний розмір частки позивачки у житловому будинку, що розташований в [ADDRESS] становить 5/6 і розраховується наступним чином: 2/3 +1/6 =5/6. У відповідності до ч. 4 ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. У відповідності до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обоє 'язки, що належали спадкодавцеві на момент. відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. та

Outcome: partial