Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

[PERSON], яка діє в інтересах малолітнього сина - [PERSON], звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою [ADDRESS]. Обґрунтовуючи заявлені вимоги позивачка зазначає, що її малолітньому сину на праві власності належить квартира [ADDRESS]. Разом з сином у вказаній квартирі проживає вона - [PERSON] Позивачка вказує, що відповідач - [PERSON] є її колишнім чоловіком та зареєстрований у вказаній квартирі. Однак позивачка стверджує, що [PERSON] з грудня 2010року не проживає у квартирі [ADDRESS], житловою площею в квартирі не цікавиться, жодних претензій із цього приводу не пред'являє, його місце проживання не відоме, а його реєстрація створює перешкоди в розпорядженні, володінні та користуванні квартирою, оскільки позивачка несе значні витрати по утриманню квартири та сплачує за відповідача житлово-комунальні послуги. Оскільки відповідач не є власником зазначеної квартири, за вказаною адресою не проживає, грошові кошти на сплату комунальних послуг не надає, [PERSON], яка діє в інтересах малолітнього сина - [PERSON] звернулася до суду із відповідним позовом. У судове засідання 17.12.2014року позивачка не з'явилась, про час та місце судового засідання повідомлена належним чином, однак надала до канцелярії суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, а також зазначила, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач - [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час, місце і дату судового засідання повідомлявся належним чином, в тому числі шляхом публікації оголошення в газеті «Одеські вісті» від 09 грудня 2014року. Відповідно до ст.ст. 224, 225 ЦПК України за згодою позивачки Київським районним судом м. Одеси постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що позивачка - [PERSON] та відповідач - [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. 13.07.2004року у [PERSON] та [PERSON] народився син - [PERSON] (а.с. 5). З матеріалів справи також вбачається, що [PERSON], [INFO], на підставі договору дарування від 22 листопада 2010року, посвідченого державним нотаріусом Третьої Одеської державної нотаріальної контори Різой Н.В., зареєстровано в реєстрі за №3-1292, на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] (а.с. 7). Зазначене свідоцтво було зареєстроване в КП «ОМБТІ та РОН» 06.12.2010року номер запису: 367 в книзі: 755пр-160 (а.с. 8). Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 14.02.2011року, яке набрало законної сили 25.02.2011року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.с. 6). З довідки (виписки з домової книги про склад сім'ї та реєстрацію) від 28.08.2014року за №1102, виданої КП «ЖКС «Вузівський» вбачається, що у квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] - відповідальний, [PERSON] - її син та [PERSON] - її колишній чоловік (а.с. 10). З акту сусідів, який посвідчений начальником КП «ЖКС «Вузівський», вбачається, що [PERSON] у квартирі [ADDRESS] не проживає з грудня 2010року по даний час. Адреса його проживання невідома, його речей у квартирі немає (а.с. 9). Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Відповідно до абз. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Тобто правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою. Згідно ст. 6 зазначеного закону України громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, зобов'язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. При викладених обставинах, з урахуванням заочного розгляду справи, відсутності обґрунтованих заперечень відповідача - позов [PERSON], яка діє в інтересах малолітнього сина - [PERSON] про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою [ADDRESS], є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Згідно ст. 217 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Згідно ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином, рішення суду по справі про задоволення позову після набуття ним законної сили є підставою для скасування реєстрації відповідача за вищевказаною адресою. Приймаючи до уваги, що позивачкою не заявлені вимоги про відшкодування судового збору, у суду відсутні підстави для покладення витрат на відповідача.

Outcome: approved