Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-10 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення з відповідача 218400 грн. 00 коп., що є еквівалентом 8000 доларів США, одержані від продажу будинку [ADDRESS], стягнення понесених судових витрат, включаючи судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу. Вимоги обґрунтовує тим, що 06.03.2017 року нею було придбано у власність житловий будинок [ADDRESS]. Продавцем виступала [PERSON]. Купівля-продаж була оформлена наступними договорами: договір купівлі-продажу від 06.03.2017 року - придбано 9/10 частини будинку, посвідчений приватним нотаріусом [PERSON], договір купівлі-продажу від 06.03.2017 року - придбано 1/10 частину будинку, посвідчений приватним нотаріусом Завалієвим А.А. Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 21.12.2017 року по справі № 751/1710/17 в задоволенні вимог [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про визнання договорів купівлі-продажу від 06.03.2017 року недійсним було відмовлено в повному обсязі. Не погоджуючись із вказаним рішенням, [PERSON] було подано апеляційну скаргу. Постановою апеляційного суду Чернігівської області від 26.04.2018 року рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 22.12.2017 року скасовано, прийнято нове рішення, яким позовні вимоги задоволені в повному обсязі, а саме: визнано недійсним договір купівлі - продажу 9/10 частини житлового будинку [ADDRESS] від 06 березня 2017 року, укладений між [PERSON] та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 931; визнано недійсним договір купівлі - продажу 1/10 частини житлового будинку [ADDRESS] від 06 березня 2017 року, укладений між [PERSON] та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим Артемом Анатолійовичем, зареєстрований в реєстрі за № 1544; проведено розподіл судових витрат. Визнаючи недійсними вказані правочини укладені між [PERSON] та [PERSON] суд апеляційної інстанції не застосував двосторонню реституцію. Станом на сьогоднішній час, грошові кошти, одержані [PERSON] від [PERSON] за продаж будинку [ADDRESS] в добровільному порядку позивачу не повернуті та залишаються у власності відповідача. Згідно розписки, складеної особисто [PERSON] від 06.03.2017 року нею було одержано від [PERSON] в рахунок продажу належного їй будинку грошові кошти в розмірі 218400 грн., що еквівалентно 8000 доларів США. Факт укладення договорів від 06.03.2017 року що буди визнані недійсними, факт складання та існування розписки від тієї ж дати на суму 218400 гривень, а також одержання грошових коштів саме в такому розмірі [PERSON] від [PERSON] за проданий будинок на сьогоднішній час вже встановлені судовим рішенням - постановою апеляційного суду Чернігівської області від 26.04.2018 року по справі № 751/1710/17 і в силу преюдиційності, передбаченої ст. 82 ЦПК України, повторному доказуванню вище зазначені факти та обставини не підлягають. Позов обґрунтований ст. 1212 ЦК України щодо вимоги про повернення виконаного за недійсним правочином та положеннями ст. 216 ЦК України. Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 07.06.2018 року забезпечено позов шляхом заборони [PERSON] вчиняти будь-які дії відчуження будинку [ADDRESS] на користь інших (третіх) осіб. В задоволенні заяви в частині накладення арешту та заборони дій з відчуження та реєстрації права власності на користь інших (третіх) осіб будинку [ADDRESS] відмовлено. Ухвалою суду від 15.06.2018 року відкрито провадження по вищевказаній справі за правилами загального позовного провадження і призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 03.07.2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивач в судове засідання не з'явилася. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві. Додатково пояснив, що 06.03.2017 року відповідачем було написано розписку про отримання 8000 доларів США, це сума, за яку було здійснено продаж житлового будинку. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила відмовити у задоволенні позову. Пояснила, що бачила, як [PERSON] дала гроші, їх рахували, були долари. Їх забрав чоловік [PERSON] і поклав у автомобіль і їй не віддали. Коли писала чи підписувала, позивач не пам'ятає, оскільки її тримали в будинку і споювали спиртними напоями. Розписку писала за столом, дали аркуш паперу і диктували, хто саме, відповідач не пам'ятає. Представник відповідача в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Пояснив, що позивачем надана розписка за продаж будинку, договорами купівлі-продажу частин житлового будинку визначена інша вартість, а тому відсутні підстави визначені ст. 216 і ст. 1212 ЦК України для задоволення позовних вимог. Ціна договору є істотною умовою, наявність розписки не підтверджує, що отримала кошти. Розписки була написана під примусом. Зі змісту розписки від 06.03.2017 року ( а. с. 56) оригінал якої був досліджений судом в судовому засіданні, вбачається, що [PERSON] отримала від [PERSON] грошову суму в розмірі 218400 (двісті вісімнадцять тисяч чотириста) гривень, що еквівалентно 8000 доларів США за продаж належного їй житлового будинку за адресою: [ADDRESS]. Претензій по розрахунку до [PERSON] не має. Намірів оскаржувати договори купівлі-продажу не має. Згідно постанови апеляційного суду Чернігівської області від 26.04.2018 року рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 22.12.2017 року скасовано. Позов [PERSON] задоволено. Визнано недійсним договір купівлі - продажу 9/10 частини житлового будинку [ADDRESS] від 06 березня 2017 року, укладений між [PERSON] та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 931; визнано недійсним договір купівлі - продажу 1/10 частини житлового будинку [ADDRESS] від 06 березня 2017 року, укладений між [PERSON] та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим Артемом Анатолійовичем, зареєстрований в реєстрі за № 1544 (а.с.7-10). Зі змісту постанови апеляційного суду вбачається, що 06 березня 2017 р. [PERSON] та [PERSON] уклали нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу частини житлового будинку, згідно до якого продавець [PERSON] передає 9/10 частин житлового будинку [ADDRESS] у власність покупця [PERSON], а покупець [PERSON] приймає частину житлового будинку та сплачує за неї обговорену грошову суму. Відчужувана частина житлового будинку оглянута покупцем. Недоліків, які перешкоджають використанню частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за цільовим призначенням, на момент огляду не виявлено. Згідно п.п. 2.1, 2.2 цього договору купівлі-продажу, продаж частини будинку вчинено за 89100 грн.00 коп., а розрахунок між сторонами, за їх повідомленням, відбувся до підписання цього договору у передбачений законом спосіб, зважаючи, що ціна продажу перевищує 50000 грн. Цей договір купівлі-продажу посвідчений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований у реєстрі за № 931. Також 06 березня 2017 р. [PERSON] та [PERSON] уклали нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу частини житлового будинку, згідно до якого продавець [PERSON] передає 1/10 частину житлового будинку [ADDRESS] у власність покупця [PERSON], а покупець [PERSON] приймає частину житлового будинку та сплачує за неї обговорену грошову суму. Відчужувана частина житлового будинку оглянута покупцем. Недоліків, які перешкоджають використанню частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за цільовим призначенням, на момент огляду не виявлено. Претензій до продавця щодо якісних характеристик відчужуваної частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами покупець не має. Згідно п. п. 2.1, 2.2 цього договору купівлі-продажу, продаж частини будинку вчинено за 9900 грн.00 коп., які отримані продавцем від покупця до підписання даного договору. Цей договір купівлі-продажу посвідчений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим А.А. та зареєстрований в реєстрі за № 1544. Разом з тим, у матеріалах справи наявна розписка [PERSON] від 06.03.2017 р. про те, що [PERSON] отримала від [PERSON] 218400,00 гривень, що еквівалентно 8000 тис. доларів США за продаж належного їй житлового будинку за адресою [ADDRESS] (т. 1а.с.242 на звороті). В апеляційному суді [PERSON] не пояснила, що означає існування цієї розписки за наявності укладених між нею та [PERSON] договорів купівлі продажу частин спірного будинку, зважаючи, що у нотаріально посвідчених договорах купівлі - продажу від 06.03.2017 р. вказана зовсім інша вартість будинку. Судом встановлено, що внаслідок укладення спірних договорів і проведеної на їх підставі державної реєстрації, що здійснені усупереч волі позивача та без її відома, [PERSON] неправомірно позбавлена належного їй на законних підставах житлового будинку № 51 з надвірними будівлями і спорудами по [ADDRESS] належного їй з 17.05.2012 р. на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу. Відповідно до ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч. 1 ст. 216 ЦК України, у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Відповідно до ч. 1 - ч. 3 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином. Посилання позивача на положення ст. 82 ЦПК України в частині встановлення апеляційним судом Чернігівської області у справі № № 751/1710/17 факту складання та існування розписки від тієї ж дати на суму 218400 грн., а також одержання грошових коштів саме в такому розмірі [PERSON] від [PERSON] за проданий будинок, не ґрунтується на встановлених в судовому засіданні обставинах і є довільним тлумаченням судового рішення. Оскільки суду не надано належних та допустимих доказів, що грошові кошти в сумі 218400 грн. отримані [PERSON] згідно розписки від 06 березня 2017 року, є грошовими коштами отриманими без достатньої правової підстави за правочином, який визнаний недійсний у судовому порядку, судом не встановлені правові підстави передбачені ст. 1212 ЦК України для задоволення позовних вимог. Вимог про повернення виконаного за недійсними правочинами, а саме за договорами купівлі-продажу частин житлового будинку за адресою м. Чернігів, вул. Московська, буд. 51 позивачем не пред'являлося і судом рішення не приймається. Згідно ст. 141 ЦПК України судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: dismissed