overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-25 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що на протязі спільного життя вони виявили, що в них різні характери та погляди на сімейне життя, через, що в сім'ї постійно виникали сварки, на теперішній час між ними втрачено любов один до одного та повагу, на примирення вона не згодна, оскільки сумісне проживання та збереження шлюбу з відповідачем не можливе. Спільних дітей в них не має, а в органах ДРАЦС відповідач відмовляється розривати шлюб. В судове засідання сторони не з'явилися, від позивача є заява про підтримання позову, розгляд справи в її відсутності та згода на заочний розгляд. Відповідач від отримання судової повістки, позовної заяви, та доданих документів відмовився, тому відповідно до вимог ч.8 ст.76 ЦПК України вважається повідомленим належним чином. Оскільки від відповідача письмових заперечень не надходило, суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді на підставі ст.224-225 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна вимога підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 29 липня 2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис №834 (а.с.4). Від шлюбу подружжя не має спільних дітей, і відповідач відмовляється розривати шлюб в органах ДРАЦС. Причиною розірвання шлюбу стали різні характери та погляди на сімейне життя, через, що в сім'ї постійно виникали сварки, на теперішній час сторонами почуття любові та поваги. На примирення позивач не згодна. Згідно ст.111 Сімейного кодексу України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно до ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Враховуючи, що у сторін сім'я розпалася, суд вважає, що надавати строк для примирення недоцільно, тому що суперечить моральним засадам суспільства. Отже, суд приходить до висновку, що вимоги позивачки обґрунтовані і доказані, а шлюб слід розірвати, тому що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-04 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що на протязі спільного життя вони виявили, що в них різні характери та погляди на сімейні взаємовідносини, побутові умови, життєві ситуації, через що в сім'ї постійно виникали конфлікти, на теперішній час сторони не ведуть спільного господарства та фактично проживають окремо. Позивачка вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереженням шлюбу буде суперечити її інтересам, примирення та збереження шлюбу з відповідачем не можливе. В судове засідання сторони не з'явилися, від позивачки є заява про підтримання позову, розгляд справи в її відсутності, в якій також зазначено про неможливість примирення. Судова повістка про виклик відповідача повернулася до суду з відміткою поштового працівника, що за адресою реєстрації він не проживає. Відповідно до абз.2 ч. 5 ст. 74 ЦПК України вважається, що він був повідомлений належним чином. Оскільки у справі достатньо доказів про взаємовідносини сторін, то відповідно до положень ст. 224 ЦПК України суд зі згоди позивачки ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 01 серпня 2009 року у першому Суворовському відділі реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис №593 (а.с.4). Від шлюбу подружжя має спільного сина - [PERSON], [INFO](а.с.5). Причинами розірвання шлюбу стали різні характери та погляди на сімейне життя, у зв'язку з чим сторони не підтримують подружніх відносин, як вказує позивачка, примирення між сторонами не можливе і шлюб носить тільки формальний характер. Згідно ст.111 Сімейного кодексу України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно до ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Враховуючи, що у сторін сім'я розпалася, суд вважає, що надавати строк для примирення недоцільно, тому що суперечить моральним засадам суспільства. Отже, суд приходить до висновку, що вимоги позивачки обґрунтовані і доказані, а шлюб слід розірвати, тому що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-20 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що після народження доньки [PERSON] в 2003 році поведінка чоловіка різко змінилася, він перестав рахуватися з її думкам, постійно без усякого приводу влаштовував скандали. Вона повинна була себе вести так як вважає чоловік, не маючи права ні на які самостійні дії, категорично забороняв виходити на роботу, якщо в колективі є колеги протилежної статті. В разі якщо вона не виконувала його вимог він жорстоко бив її . В останній час це стало відбуватися постійно, відповідач бив її в присутності дітей. Діти кричали і боялися батька, що вкрай негативно відображалося на їх здоров'ї і психіці. З чоловіком позивач не проживає вже півтора роки, але при будь-якому зручному випадку він починає її ображати, принижувати та бити. При таких обставинах вона прийняла тверде рішення про необхідність припинення шлюбних відносин з відповідачем та розірвання шлюбу. Сторони у засідання не з'явилися, були повідомлені належним чином. В матеріалах справи є заява позивачки про підтримання позовних вимог і розгляд справи у її відсутність. Від відповідача заяв про відкладення розгляду справи не надходило, для його сповіщення було вчинено усі дії передбачені вимогами ст.74 ЦПК України. Суд зі згоди позивача проводить заочний розгляд справи на підставі наявних в матеріалах справи доказах відповідно до вимог ст.224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони зареєстрували шлюб 14 червня 1997 року Куколівською сільською радою Олександрійського району Кіровоградської області, актовий запис №2(а.с.3). Від шлюбу у подружжя є спільні діти повнолітній син - [PERSON], [INFO], та неповнолітня донька [PERSON], [INFO] (а.с.4,5). Причинами розпаду сім'ї стала поведінка відповідача, який принижував дружину, та застосував до неї фізичну силу. З 2014 року сторони спільно не проживають, на примирення позивач не згодна. Згідно ст.111 Сімейного кодексу України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно до вимог ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Враховуючи причину розірвання шлюбу та не бажання позивача на примирення, суд вважає, що надавати строк для примирення недоцільно, тому що це суперечить моральним засадам суспільства. Отже, суд приходить до висновку, що вимоги позивачки обґрунтовані і доказані, а шлюб слід розірвати, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-26 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що подружнє життя не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на життя, внаслідок чого сторони з 2013р. припинили шлюбні відносини. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Сторони не ведуть спільного господарства, проживають окремо, тому позивач вважає, що шлюб існує формально, а тому його слід розірвати. Позивач та відповідач у засідання не з'явилися, були повідомлені належним чином. В матеріалах справи є заява позивача про підтримання позовних вимог, в якій вона також просила розглядати справу за її відсутності. Від відповідача також надійшла заява про визнання вимог та розгляд справи без його участі. В своїх заявах сторони зазначили про неможливість примирення між ними. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони зареєстрували шлюб 22 жовтня 2011 року у Другому Суворовському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис №334 (а.с.3). Від шлюбу у подружжя є спільна донька [PERSON], [INFO] (а.с.4). Причинами розпаду сім'ї стали відсутність взаєморозуміння, різні погляди на життя, у зв'язку з чим сторони не підтримують подружні відносини. В силу ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ст.111 Сімейного кодексу України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно до вимог ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Враховуючи, що у сторін сім'я розпалася, відповідач погодився на розірвання шлюбу, про що надав заяву до суду, тому суд вважає, що надавати строк для примирення недоцільно, тому що це суперечить моральним засадам суспільства. Отже, суд приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані і доказані, а тому шлюб слід розірвати, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-24 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що подружнє життя не склалося через відсутність взаєморозуміння та різні погляди на життя, втрату почуття кохання та поваги один до одного, внаслідок чого сторони не живуть разом. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сторони не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства, тому позивач вважає, що шлюб існує формально, а тому його слід розірвати. Позивач та відповідач у засідання не з'явилися, були повідомлені належним чином. В матеріалах справи є заява позивача про підтримання позовних вимог, в якій вона також просила розглядати справу за її відсутності. Від відповідача також надійшла заява про визнання вимог та розгляд справи без його участі. В своїх заявах сторони зазначили про неможливість примирення між ними. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони зареєстрували шлюб 23.04.2010 року у Другому Суворовському відділі реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис №80 (а.с.4). Від шлюбу у подружжя є неповнолітній син - [PERSON], [INFO] (а.с.5). Причинами розпаду сім'ї стали відсутність взаєморозуміння та різні погляди на життя, втрата почуття кохання та поваги один до одного, у зв'язку з чим сторони не підтримують подружні відносини. В силу ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ст.111 Сімейного кодексу України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно до вимог ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Враховуючи, що у сторін сім'я розпалася, відповідач погодився на розірвання шлюбу, про що надав заяву до суду, тому суд вважає, що надавати строк для примирення недоцільно, тому що це суперечить моральним засадам суспільства. Отже, суд приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані і доказані, а тому шлюб слід розірвати, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-16 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що подружнє життя не склалося через втрату почуття довіри і любові один до одного, відсутність взаєморозуміння по життєво важливим питанням. Сторони припинили фактичні подружні відносини та ведення спільного господарства з 2015р., тому позивач вважає, що шлюб існує формально і його слід розірвати. Позивач та відповідач мають спільних неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають з позивачем. Позивач та відповідач у засідання не з'явилися, були повідомлені належним чином. В матеріалах справи є заява позивача про підтримання позовних вимог, в якій вона також просила розглядати справу за її відсутності. Від відповідача також надійшла заява про визнання вимог та розгляд справи без його участі. В своїх заявах сторони зазначили про неможливість примирення між ними. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони зареєстрували шлюб 11.12.2014 року у Суворовському районному у місті Одесі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №2030 (а.с.4). Подружжя має спільних неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.7,8). Причинами розпаду сім'ї стали втрата почуття довіри і любові один до одного, відсутність взаєморозуміння по життєво важливим питанням, у зв'язку з чим сторони не підтримують подружні відносини. В силу ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ст.111 Сімейного кодексу України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно до вимог ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Враховуючи, що у сторін сім'я розпалася, відповідач погодився на розірвання шлюбу, про що надав заяву до суду, тому суд вважає, що надавати строк для примирення не доцільно, тому що це суперечить моральним засадам суспільства. Отже, суд приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані і доказані, а тому шлюб слід розірвати, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-15 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що подружнє життя не склалося через зловживання відповідачем алкогольними напоями, внаслідок чого виникали сварки, що робило неможливим подальше продовження шлюбних відносин. Сторони у засідання не зявилися, звернулися до суду з заявами про розгляд справи в їх відсутності, позивач підтримала позов, а відповідач погодився на розірвання шлюбу, примирення між ними не досягнуто. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони зареєстрували шлюб 12 березня 2013 року у відділі ДРАЦС у Суворовському районі реєстраційної служби ОМУЮ, актовий запис №252 (а.с.5). Від шлюбу у подружжя є спільний син [PERSON] , 25 березня 2014 року нраодження (а.с.7). Причиною розпаду сімї стало зловживання відповідачем спиртними напоями, внаслідок чого виникали постійні сварки. Судом надавався строк для примирення, але результатів не дав, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти цього. Згідно ст.111 Сімейного кодексу України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно до вимог ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Враховуючи, що у сторін сімя розпалася, тому суд приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані і доказані, а шлюб слід розірвати, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-03 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що подружнє життя не склалося через\~зловживання відповідачем спиртними напоями, не надання постійної допомоги. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідач з 2011 р. проживає у своїх батьків, матеріальної допомоги на утримання сина не надає, не цікавиться його розвитком та вихованням. Сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Позивачка вважає, що примирення не можливе, шлюб існує формально, тому підлягає розірванню. \~Сторони у засідання не зявилися, були повідомлені належним чином. В матеріалах справи є заява позивача про підтримання позовних вимог, на примирення не згодна,\~ розгляд справи просила проводити у її відсутність. Від відповідача письмові заперечення та\~ заява про відкладення розгляду справи не надходили. Суд зі згоди позивача\~ проводить заочний розгляд справи на підставі наявних в матеріалах справи доказів, відповідно до вимог ст.224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони зареєстрували шлюб 01.10.2005 року у Другому відділі реєстрації актів цивільного стану Суворовського районного управління юстиції м. Одеси, актовий запис №313(а.с.3). Від шлюбу є неповнолітній син [PERSON], [INFO] (а.с.7). Причинами розпаду сімї стали різні погляди на сімейні цінності та шлюбні відносини, у звязку з чим сторони не підтримують подружніх відносин, як вказує позивач, примирення між сторонами не можливе і шлюб носить тільки формальний характер. Згідно ст.111 Сімейного кодексу України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно до вимог ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Враховуючи причину розірвання шлюбу та не бажання позивача\~ примиритися, суд вважає, що надавати строк для примирення недоцільно, тому що це суперечить моральним засадам суспільства. Отже, суд приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані і доказані, а шлюб слід розірвати, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-26 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що подружнє життя не склалося через непорозуміння, що призвело до розриву у стосунках. Після реєстрації шлюбу сторони ні одного дня не проживали разом.. Позивач пропонувала розірвати шлюб через органи ДРАЦСу, оскільки дітей у подружжя немає, але відповідач відмовляється з'явитися до відділу ДРАЦС для подачі спільної заяви. Вказуючи на те, що шлюб носить формальний характер, сторони спільного господарства не ведуть, позивач вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу не можливе. Сторони у засідання не з'явилися, були повідомлені належним чином. В матеріалах справи є заява позивача про підтримання позовних вимог, на примирення вона не згодна, розгляд справи просила проводити у її відсутність. В своїй заяві позивач не заперечувала проти ухвалення рішення в заочному порядку.Відповідач [PERSON] в м.Одесі та Одеській області не зареєстрований, тому відповідно до вимог ч.9 ст.74 ЦПК України він повідомлявся шляхом опублікування оголошення про виклик у газеті «Одеські вісті». Суд зі згоди позивача проводить заочний розгляд справи на підставі наявних в матеріалах справи доказах відповідно до вимог ст.224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони зареєстрували шлюб 14.01.2016 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Суворовському районі Одеського міського управління юстиції, актовий запис №29(а.с.3). Від шлюбу у подружжя дітей немає. Причинами розпаду сім'ї стали різні погляди на сімейні цінності та шлюбні відносини, у зв'язку з чим сторони не підтримують подружніх відносин, як вказує позивач, примирення між сторонами не можливе і шлюб носить тільки формальний характер. Згідно ст.111 Сімейного кодексу України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно до вимог ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Враховуючи причину розірвання шлюбу та не бажання позивача примиритися, суд вважає, що надавати строк для примирення недоцільно, тому що це суперечить моральним засадам суспільства. Отже, суд приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані і доказані, а шлюб слід розірвати, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-13 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що подружнє життя не склалося через\~несумісність характерів, внаслідок чого виникали сварки з різних причин. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Позивачка вважає, що примирення не можливе, шлюб існує формально, тому підлягає розірванню. \~Сторони у засідання не зявилися, були повідомлені належним чином. В матеріалах справи є заява позивача про підтримання позовних вимог, на примирення не згодна,\~ розгляд справи просила проводити у її відсутність. Відповідач з заявами про відкладення розгляду справи не звертався., заперечень проти позову не направляв. Суд зі згоди позивача\~ проводить заочний розгляд справи на підставі наявних в матеріалах справи доказів, відповідно до вимог ст.224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони зареєстрували шлюб 01.09.2007 року у Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Одеського обласного управління юстиції, актовий запис №1313(а.с.3). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с.4). Причинами розпаду сімї стали різні погляди на сімейні цінності та несумісність характерів, у звязку з чим сторони не підтримують подружніх відносин, як вказує позивач, примирення між сторонами не можливе і шлюб носить тільки формальний характер. Згідно ст.111 Сімейного кодексу України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно до вимог ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Враховуючи причину розірвання шлюбу, не бажання позивача\~ примиритися та відсутність заперечень відповідача проти позову, суд вважає, що надавати строк для примирення недоцільно, тому що це суперечить моральним засадам суспільства. Отже, суд приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані і доказані, а шлюб слід розірвати, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача.

Outcome: approved