Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-02 00:00:00

Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії - Вінницького обласного управління АТ «Ощадбанк» звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення боргу кредитором з спадкоємця, в якому просить: стягнути із відповідача, що є спадкоємцем померлого [PERSON] заборгованість по кредитному договору №4031 від 20 грудня 2006 року, на користь АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Вінницьке обласне управління АТ «Ощадбанк» в сумі 48101,02 грн., а також стягнути судовий збір. На обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 20.12.2006 між ВАТ «Ощадбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №4031. Згідно пунктів 1.1, 1.2 Кредитного договору позичальнику банком було надано кредит на суму 50000 грн. В свою чергу позичальник зобов`язався прийняти, належним чином використати та повернути кредит в сумі 50000 грн., а також сплатити 20% річних в порядку, на умовах та в строки визначені цим договором. Кредит надавався на 3 роки з терміном остаточного погашення не пізніше 19.12.2009 на споживчі потреби. В свою чергу позичальник зобов`язався належним чином виконувати взяті на себе зобов`язання за цим договором, щомісячно до 30 числа місяця, наступного за звітним, проводити погашення кредиту рівними частинами в сумі 2158,56 грн., та сплачувати проценти нараховані банком на залишок заборгованості за кредитом, шляхом внесення готівки до каси Банку. 18.06.2009 Ямпільським районним судом Вінницької області по справі №2-451/09 постановлено рішення, яким задоволено позов прокурора Ленінського району м.Вінниці в інтересах держави ВА «Ощадбанк» в особі філії - Вінницького обласного управління ВАТ «Ощадбанк» та стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь філії - Вінницького обласного управління ВАТ «Ощадбанк» заборгованість по кредиту в сумі 52643,34 грн. 08.03.2014 позичальник помер. 05.06.2020 банком отримано інформацію про те, що до майна померлого [PERSON] заведено спадкову справу №237/2014, яка зареєстрована Ямпільською державною нотаріальною конторою Вінницької області 02.08.2014 в спадковому реєстрі на підставі заяви спадкоємця. Станом на 03.07.2020 заборгованість за кредитним договором становила 48101,02 грн., з яких - основний борг - 41681,78 грн.; відсотки - 259,77 грн.; пеня - 6159,46 грн. Спадкову справу заведено на підставі заяв спадкоємця [PERSON] , [INFO] . Кредит не погашено, спадкоємцем майна померлого [PERSON] є його син - [PERSON] , який успадкував нерухоме майно, а саме 16 земельних ділянок загальною площею 30,6724 га, що знаходяться на території Гальжбіївської сільської ради Ямпільського району Вінницької області. Також із спадкової справи було встановлено, що завідувач Ямпільської державною нотаріальної контори Бешинська Г.А. лист №1174/02-14 від 23.10.2014 та заява від 23.10.2014 повідомила спадкоємця [PERSON] , що у померлого [PERSON] є заборгованість перед ПАТ «Державний ощадний банк України» в сумі 84556,67 грн., проте [PERSON] не виявив бажання сплатити заборгованість. За життя у спадкодавця утворився кредитний борг в сумі 48101,02 грн., тому відповідач зобов`язаний здійснити погашення боргу у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. 14 липня 2020 року ухвалою судді відкрито спрощене позовне провадження у даній справі. Призначено судове засідання для розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження на 03 серпня 2020 року, з повідомлення, однак без виклику сторін. Сторони у судове засідання не з`явилися. Про дату та час проведення судового засідання повідомлялися належним чином. Відповідач [PERSON] відзив на позовну заяву не подав. Відповідно до ч.3 ст.223, ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглянув справу за відсутності сторін, на підставі наявних доказів. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Інші процесуальні дії у справі: відкриття провадження у справі, про що постановлено ухвалу окремим процесуальним документом. Судом встановлені такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини: Із досліджених судом письмових доказів - копії кредитного договору №4031 від 20.12.2006 (а.с.4-6) судом встановлено, що між [PERSON] та позивачем було укладено кредитний договір №4031. Відповідно до умов вказаного договору [PERSON] було надано кредит у розмірі 50000 грн., який він зобов`язався прийняти, належним чином використати та повернути, а також сплатити 20% річних в порядку, на умовах та в строки визначені цим договором. Кредит надавався на 3 роки з терміном остаточного погашення не пізніше 19.12.2009, на споживчі потреби. Із копії рішення Ямпільського районного суду Вінницької області №2-451/09 від 18.06.2009, яке набрало законної сили 30.06.2009 (а.с.7-8) судом встановлено, що кредитний договір №4031 від 20.12.2006 укладений між [PERSON] та філією - Вінницьке обласне управління ВАТ «Ощадбанк» розірвано та стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь філії - Вінницьке обласне управління ВАТ «Ощадбанк» заборгованість по кредиту в сумі 52643,34 грн. Разом з тим, судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] і його спадкоємцем є саме відповідач [PERSON] . Проте, за життя, [PERSON] допустив заборгованість по кредитному договору, яка станом на 03.07.2020 складає 48101 гривня 02 копійки. Дослідивши усі докази в їх сукупності, та беручи до уваги документально підтверджені доводи позивача, враховуючи відсутність відзиву на позовну заяву, суд вважає встановленим, що між позивачем та [PERSON] за життя, виникли спірні договірні цивільні правовідносини, за якими позивач зобов`язався надати та надав грошові кошти (кредит) у розмірі та на умовах, встановлених договором, а [PERSON] зобов`язався повернути кредит та проценти за користування кредитом, однак у повному обсязі та вчасно свої зобов`язання не виконав та помер. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно до змісту статті 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору й вимогами ЦК України. За статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з пунктами 3 та 4 частини першої статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, відшкодування збитків. Згідно з частиною першою статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до статті 1219 ЦК України не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу. З вищевикладеного вбачається, що зобов`язання за кредитним договором входять до складу спадщини. Оскільки зі смертю позичальника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, строки пред`явлення кредитодавцем вимог до спадкоємців позичальника, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281 і 1282 ЦК України. Такий підхід відповідає правовій позиції, яка сформульована Великою палатою Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року (справа за №522/407/15-ц). Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. До спадкоємців переходять не тільки права, що належали спадкодавцю, а і його обов`язки. Винятком з цього правила є лише зобов`язання боржника, які припиняються зі смертю фізичної особи. Відповідно до ч.1 ст.608 ЦК України зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. В усіх інших випадках до спадкоємців переходять відповідні боргові зобов`язання спадкодавця, але у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Борги спадкодавця - це майнові зобов`язання, які прийняв на себе спадкодавець перед фізичними або юридичними особами-кредиторами, але смерть позбавила його можливості виконати їх. Кредитор, який звернувся до спадкоємців, зобов`язаний надати документи, що підтверджують його вимоги. Нотаріус за місцем відкриття спадщини приймає вимоги кредиторів спадкодавця. Вимоги мають бути заявлені у письмовій формі і прийняті незалежно від строку настання права вимоги. Про заявлені вимоги нотаріус повідомляє спадкоємців, які прийняли спадщину. Особливості правового регулювання відносин між кредитором і спадкоємцями боржника регламентовані приписами статей 1281 і 1282 ЦК України. Відповідно до ст.1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину; кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині; вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. Виходячи зі змісту указаної норми це правило визначає загальний характер відповідальності спадкоємців за боргами спадкодавця, незалежно від виду спадкування. Для всіх спадкоємців існує однакова межа відповідальності за боргами спадкодавця, зокрема, часткова відповідальність. Разом із тим положення статті 1282 ЦК України застосовується у випадку дотримання кредитором норм ст.1281 ЦК України, щодо строків пред`явлення ним вимог до спадкоємців. Відповідно до ст.1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Встановлені статтею 1281 ЦК України строки - це строки, у межах яких кредитор, здійснюючи власні активні дії, може реалізувати своє суб`єктивне право. Сплив визначених статтею 1281 ЦК України строків пред`явлення кредитором вимоги до спадкоємців має наслідком позбавлення кредитора права вимоги за зобов`язанням, а також припинення такого зобов`язання. Абзацом 2 пункту 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснено, що якщо спадкоємець прийняв спадщину стосовно нерухомого майна, але зволікає з виконанням обов`язку, передбаченого статтею 1297 ЦК України, зокрема з метою ухилення від погашення боргів спадкодавця, кредитор має право звернутися до нього з вимогою про погашення заборгованості спадкодавця, розмір якої може бути визначений за правилами статті 625 цього Кодексу. Отже, суд приходить до висновку, що позивачем доведена наявність передбачених законом підстав для стягнення з відповідача [PERSON] 48101,02 грн. боргу спадкодавця [PERSON] перед кредитором, відповідно до рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 18 червня 2009 року, оскільки останній прийняв спадщину після смерті свого батька [PERSON] , а саме - на 16 земельних ділянок, загальною площею 30,6724 га, які розташовані на території Гальжбіївської сільської ради Ямпільського району Вінницької області. Таким чином, відповідач [PERSON] разом із правами спадкодавця [PERSON] прийняв також і його обов`язки, в тому числі і обов`язки щодо погашення боргу спадкодавця перед кредитором. Оскільки позовні вимоги задоволено у повному обсязі, судові витрати, понесені позивачем і документально підтверджені - меморіальним ордером №4331292703 від 03.07.2020, за правилами ст.141 ЦПК України підлягають відшкодуванню із відповідача у сумі 2102 гривні, а тому суд має підстави для стягнення із відповідача на користь позивача судових витрат по оплаті судового збору у сумі 2102 гривні.

Outcome: approved