Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-17 00:00:00

[PERSON], третя особа,\~яка не\~заявляє самостійних\~вимог щодо\~предмету спору\~на стороні\~позивача:\~[PERSON],\~звернулась в суд з позовом до [PERSON] про визнання його таким, що втратила право на користування житловим приміщенням, розташоване по вул. Кобилянської, 53, в м. Тлумач Івано-Франківської області. Свої вимоги мотивує тим, що їй та [PERSON] на праві приватної спільної часткової власності належить житловий будинок з господарськими будівлями по вищевказаній адресі. Відповідач (колишній чоловік позивача [PERSON] та батько третьої особи,\~яка не\~заявляє самостійних\~вимог щодо\~предмету спору\~на стороні\~позивача:[PERSON]В.) зареєстрований за цією ж адресою, однак з часу розлучення, тобто з 2006 року, там не проживає, участі по утриманню будинку не приймає, комунальні послуги не сплачує, а з 2011 року по 2015 року проживає без реєстрації по вул. Першотравневій, 47, с. Шершні Тиврівського району Вінницької області. В добровільному порядку знятись з місця реєстрації не бажає, а тому вважає, що відповідач втратив право на користування житлом. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, однак 30.08.2018 року через канцелярію суду подала заяву, в якій позов підтримала в повному обсязі, просила його задовольнити та справу розглянути у її відсутності. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача: [PERSON] в судове засідання не зявився, однак на адесу суду надіслав заяву, в якій позов підтримав, просив його задовольнити та справу розглянути без його участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявився, причин неявки суду не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про дату час та місце розгляду справи. У попередні судові засідання двічі подавав письмові заяви, в яких просив розгляд справи відкласти з метою надання додаткових документів та зверненя до адвоката. Також вказував, що він фактично проживає [INFO]. Зазначив, що він приїжджав 22.02.2018 року в м. Тлумач до своїх синів [PERSON] та [PERSON], з якими фотографувався в будинку по вул. О.Кобилянської, 53. Вказаний будинок збудований його покійними батьками, а його матірю при свідках був складений на його сина [PERSON] заповіт. Однак, свідків він не памятає. 30.08.2018 року на адресу Тлумацького районного суду від відповідача [PERSON] надійшла заява, в якій він позов визнав, не заперечив проти його задоволення, просив справу розглянути без його участі. 15.12.2017 року набрала чинності нова редакція Цивільного процесуального кодексу України та згідно п. 9 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, в редакції 15.12.2017 року, встановлено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Оскільки провадження по даній справі було відкрито до набрання чинності\~ЦПК України\~у редакції\~Закону № 2147, розгляд справи повинен відбуватися у відповідності до правил, які почали діяти після набрання чинності даної редакції ЦПК України, тобто з 15 грудня 2017 року. Дослідивши та оцінивши дані, що містяться в письмових доказах по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про право на спадщину від 13.12.2013 року (а.с. 13), копії витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 13.12.2013 року (а.с. 16) та копії Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 17.03.2014 року (а.с. 17-18) [PERSON] (третя особа) на праві приватної спільної часткової власності належить 7/18 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по вул. О.Кобилянської, 53, в м. Тлумачі Івано-Франківської області. Також, відповідно до копії Договору довічного утримання від 14.03.2014 року (а.с. 14-15) та копії Витягу з Державного реєстру речових прпав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 14.03.2014 року (а.с. 19-25) [PERSON] (позивач) на праві приватної спільної часткової власності належить 11/18 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по вул. О.Кобилянської, 53, в м.\~Тлумачі Івано-Франківської області. З 08.08.1981 року [PERSON] (позивач) перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] (відповідач), що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а.с. 11). 06.05.2006 року шлюб між ними було розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с. 12). Згідно копії будинкової книги від 16.07.1966 року (а.с. 7-9) та відповіді Тлумацької міської ради ОТГ Тлумацького району Івано-Франківської області № 1309 від 18.12.2017 року (а.с. 44) [PERSON] (відповідач) з 04.09.1981 року значиться зареєстрованим [INFO]. Отже,\~відповідач зареєстрований\~у вказаному\~домоволодінні,\~однак фактично\~з моменту\~розлучення з\~2006\~року в\~будинку належному\~позивачу та\~третій особі,\~яка не заявляє\~самостійних вимог\~щодо предмету\~спору на\~стороні позивача, не проживає, участі у його утриманні не приймає,\~\~не оплачує\~\~комунальні послуги, особистих речей та речей повсякденного використання, які б їй належали, в будинку не має. Дані обставини також підтверджуються копією акту про підтвердження місця проживання, складеного комісією в складі: депутата Тлумацької міської ради ОТГ Тлумацького району Івано-Франківської області [PERSON], членів комісії, сусідів [PERSON], [PERSON] від 07.12.2017 року, в яком вказано, що [PERSON] (відповідач) зареєстрований за вищевказаною адресою, однак фактично там не проживає з 2006 року, а за цією адресою зареєстровані та фактично проживають: [PERSON] (позивач), [PERSON] (третя особа) та [PERSON] (а.с. 35); копією довідок виконавчого комітету Шершнівської сільської ради Тиврівського району Вінницької області № 514 від 13.08.2015 року та № 457 від 06.09.2016 року, з яких вбачається, що [PERSON] (відповідач) фактично проживає без реєстрації по вул. Першотравнева, 47, в с. Шершні Тиврівського району Вінницької області (а.с. 10, 37). У відповідності до ст.\~317\~ЦК України власнику належать право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст.\~319\~ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст.\~321\~ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно\~\~обмежений у його здійсненні, а у відповідності до ст.\~322\~ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить. Згідно ст.\~386\~ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. У відповідності до ст.\~391\~ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з ч. 1 ст. 13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Частиною 2 ст. 405 ЦК України встановлено, що член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. У відповідності\~до ч.\~1\~ст.\~82\~ЦПК України, обставини,\~які визнаються\~учасниками справи,\~не підлягають\~доказуванню,\~якщо суд\~не має\~обґрунтованого сумніву\~щодо достовірності\~цих обставин\~або добровільності\~їх визнання.\~Обставини,\~які визнаються\~учасниками справи,\~зазначаються в\~заявах по\~суті справи,\~поясненнях учасників\~справи,\~їхніх представників. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачем в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог. У відповідності\~до ч.\~4\~ст.\~206\~ЦПК України,\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи те, що відповідач з 2006 року у домоволодінні, належному позивачу та третій особі, яка не\~заявляє самостійних\~вимог щодо\~предмету спору\~на стороні\~позивача, не проживає, тобто відсутній більше року за місцем реєстрації без поважних причин, не подав суду доказів на спростування позовних вимог позивача, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що відповідач втратив право на проживання та користування домоволодінням, розташованим за адресою: вул. О.Кобилянської, 53, м. Тлумач Івано-Франківської області, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. При такому вирішенні позову з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в сумі 640,0 грн. (квитанція № 0.0.898009678.1 від 20.11.2017 року, а.с. 1). На підставі ст. ст. 71, 72, 107, 163 ЖК України, ч. 2 ст. 405 ЦК України,

Outcome: approved