Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-28 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з позовом до [PERSON] , Бугринської сільської ради, Гощанської селищної ради про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування вказаного позову позивачі зазначили, що [INFO] помер [PERSON] , після смерті якого залишилось спадкове майно, що складалося із земельної частки (паю) розміром 1,91 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка належала покійному згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серії РВ №0224731 бувшого КСП «Агатівське». Спадщину після смерті [PERSON] оформила його дружина [PERSON] , яка померла [INFO] та до дня смерті була зареєстрована одна за адресою: [ADDRESS] . На випадок своєї смерті [PERSON] залишила заповіт від 14 листопада 2006 року, яким зазначений вище житловий будинок та все своє майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалося, а також сертифікати на право на земельну частку (пай) серії РВ №0224731, серії РВ №0224733 та грошові вклади заповіла своїм дітям [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в рівних долях кожному. Позивачі зазначають, що [PERSON] спадщину після смерті [PERSON] не приймала і строків для подання заяви про прийняття спадщини не поновлювала, а вони позбавлені можливості оформити спадщину, оскільки втрачені правовстановлюючі документи на зазначені вище земельні частки (паї). За вказаних обставин, позивачі, посилаючись на приписи ст.ст. 16, 392, 1220, 1223, 1268-1270 ЦК України, просять визнати за [PERSON] право власності на земельну частку (пай) розміром 1,91 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серії РВ №0224733, а за [PERSON] право власності на земельну частку (пай) розміром 1,91 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серії РВ №0224731 Відповідачі відзиви на позовну заяву із запереченнями щодо наведених позивачами обставин та правових підстав позову не надали. Ухвалою судді Гощанського районного суду Рівненської області від 17 грудня 2020 року зазначену позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження. 13 квітня 2021 року ухвалою Гощанського районного суду Рівненської області за клопотанням представника позивачів до участі у справі залучено співвідповідачів - Бугринську сільську раду та Гощанську селищну раду, витребувано у приватного нотаріуса Гощанського районного нотаріального округу Савчук Н.Г. належним чином завірені копії матеріалів спадкової справи №177/2017 щодо майна померлої [INFO] [PERSON] , а підготовче засідання відкладено. Ухвалою Гощанського районного суду Рівненської області від 06 травня 2021 року підготовче провадження по справі закрито, справу призначено до судового розгляду. 29 червня 2021 року Гощанським районним судом Рівненської області постановлено ухвалу про заочний розгляд справи із ухваленням заочного рішення. Інші процесуальні дії у справі судом не здійснювалися. Сторони по справі у судове засідання не з`явилися, про час, місце та дату розгляду справи були повідомлені належним чином. Представник позивачів у судове засідання подав клопотання про розгляд справи у його відсутності та відсутності позивачів, заявлені вимоги підтримав та просив такі задовольнити з підстав зазначених у позові, не заперечує проти проведення заочного розгляду справи. У поданому до суду клопотанні за підписом голови Гощанської селищної ради зазначено про розгляд даної справи без участі представника Гощанської селищної ради, вирішення даної справи залишають на розсуд суду. Суд, з`ясувавши фактичні обставини у справі, на які позивачі посилаються, як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши докази по справі, проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, вважає, що позов належить задовольнити зважаючи на таке. Із матеріалів справи судом установлено, що [INFO] помер [PERSON] , спадщину після смерті якого прийняла його дружина [PERSON] . Згідно даних свідоцтва про право на спадщину за законом від 12 грудня 2005 року, [PERSON] успадкувала майно померлого [INFO] [PERSON] , яке складається з права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Агатівське» розміром 1,91 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яке належало померлому на підставі сертифіката серії РВ №0224731, виданого 05 грудня 1997 року Гощанською районною державною адміністрацією Рівненської області, який зареєстровано 05 грудня 1997 року в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку пай за №16157, та грошового вкладу. Судом також установлено, що за даними копії сертифіката на право на земельну частку (пай) серії РВ №0224733, [PERSON] належало право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП «Агатівське», розміром 1,91 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї земельної ділянки в натурі (на місцевості). Вартість земельних часток (паїв) КСП «Агатівське» згідно сертифікатів на право на земельну частку (пай) серії РВ №0224731 та серії РВ №0224733 складає 54 599 гривень 44 копійки, розмір земельних часток (паїв) - 1,91 ум. кад. га, на що вказують дані довідок відділу у Гощанському районі Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області про вартість земельної частки (паю) від 04 грудня 2020 року. 20 квітня 2011 року було прийнято розпорядження голови Гощанської районної адміністрації за №193 «Про виділення земельних часткок (паїв) в натурі (на місцевості) та видачу державних актів на земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства на території Бугринської та Симонівської сільських рад». Згідно додатку до вказаного розпорядження, у списку громадян, власників сертифікатів на земельну частку (пай) КСП «Агатівське» на території Бугринської та Симонівської сільських рад під №18 та №19 зазначено [PERSON] 14 листопада 2006 року [PERSON] на ім`я своїх дітей - [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] склала заповіт, який був посвідчений секретарем Бугринської сільської ради Гощанського району Рівненської області та зареєстрований в реєстрі за №162. [INFO] померла [PERSON] , про що свідчать дані свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Бугринської сільської ради Гощанського району Рівненської області 08 липня 2017 року. За даними довідки Бугринської сільської ради Гощанського району Рівненської області від 25 вересня 2017 року за №4355, [PERSON] , яка померла [INFO] , проживала та була зареєстрована одна за адресою: [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] за заявами [PERSON] та [PERSON] про прийняття спадщини за законом від 14 грудня 2017 року № 455 та 466 відповідно заведена спадкова справа №177/2020, що стверджується даними цієї спадкової справи. Матеріалами цієї ж спадкової справи установлено, що спадкоємці із заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини за заповітом не зверталися. Постановою приватного нотаріуса Гощанського районного нотаріального округу від 03 березня 2020 року позивачам відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину за законом на земельні ділянки площею 0,9636 га та площею 0,9860 га, які розташовані на території Бугринської сільської ради Гощанського району Рівненської області, після померлої [INFO] [PERSON] , у зв`язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Як убачається з рішень Бугринської сільської ради Гощанського району Ріненської області від 01 листопада 2019 року за №115 та 1116, [PERSON] надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення особистого селянського господарства згідно з сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії РВ №0224733 відповідно до Схеми поділу земель колективної власності КСП «Агатівське» на території Бугринської сільської ради: Рілля М - 6 р ділянка 2 площею 0,9636 га, а [PERSON] надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення особистого селянського господарства згідно з сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії РВ №0224731 відповідно до Схеми поділу земель колективної власності КСП «Агатівське» на території Бугринської сільської ради: Рілля М - 6 р ділянка 1 площею 0,9860 га. Сертифікати на право на земельну частку (пай) серії РВ №0224731, виданий на ім`я [PERSON] , та серії РВ №0224733, виданий на ім`я [PERSON] , - втрачені, про що міститься запис у газеті «Рідний край». Позивачі, вказуючи на те, що позбавлені можливості реалізувати своє право на спадкування за законом після смерті матері, так як відсутні правовстановлюючі документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії, звернулися до суду з даним позовом за захистом порушеного права. Спірні правовідносини, що є предметом розгляду у цій справі, регулюються нормами права, які містяться в книзі 6 Цивільного кодексу України (далі ЦК України). Нормами статей 1217, 1218, 1223, 1261, 1262, 1268 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за законом і за заповітом. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. З огляду на наведені вище норми права, суду при розгляді справ про визнання права на спадкове майно належить встановити: факт смерті спадкодавця, коло спадкоємців, наявність (відсутність) заповіту, факт прийняття спадщини, наявність спадкового майна. Згідно з пунктом 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Пунктом 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснено, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Судом установлено, що на час передачі земель у колективну власність КСП «Агатівське» та одержанням КСП державного акту на право колективної власності на землю, [PERSON] та [PERSON] отримали сертифікати на право на земельну частку (пай), при цьому [PERSON] після смерті [PERSON] успадкувала право на земельну частку пай, яке належало померлому, однак державний акт на земельну ділянку не отримала. Відповідно право на земельні частки (паї) після смерті [PERSON] увійшло до складу спадщини, яку після смерті останньої прийняли позивачі по справі, як спадкоємці першої черги за законом. При цьому судом установлено, що за наявності заповіту, який був складений [PERSON] на випадок своєї смерті [INFO] , в якому все своє майно остання заповіла на ім`я своїх дітей - [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , останні із заявами до нотаріальної контори про прийняття спадщини за заповітом не зверталися. Відсутність у спадкодавця оригіналів сертифікатів на право на земельну частку (пай) не позбавляє спадкоємців права на спадщину. Водночас суд зауважує, що вимога про визнання права власності на земельні частки (паї) не відповідає вимогам закону, оскільки спадкодавцю належало право на земельні частки (паї), тобто право на умовну земельну частку в гектарах з відповідною грошовою оцінкою без виділення у загальному масиві земель, що не співпадає із поняттям права власності на земельну ділянку, оскільки останнє можливе лише щодо сформованої земельної ділянки. Однак таке помилкове посилання позивачів, на переконання суду, не впливає на підставність їх позовних вимог в цій частині. При цьому суд зауважує, що такий спосіб захисту права позивачів є ефективним, оскільки іншого порядку визнання права в даному випадку не існує, тому позов необхідно задовольнити. При вирішенні даного спору суд зважає на те, що позивачі не мають можливості отримати свідоцтво про право на спадщину, позбавлені можливості інакше ніж у судовому порядку оформити свої спадкові права, в зв`язку з чим їх право на спадщину підлягає судовому захисту шляхом його визнання на підставі ст. 16 ЦК України, а позовні вимоги підлягають задоволенню. Задоволення позову, на переконання суду, не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб та відповідає завданням цивільного судочинства, які визначені у ст. 2 ЦПК України. Розподіляючи судові витрати у виді судового збору, суд керується ч. 9 ст. 141 ЦПК України та такими засадами цивільного судочинства, як справедливість та верховенство права, тому враховуючи, що фактична втрата спадкодавцем правовстановлюючих документів на спірне майно призвела до відповідних негативних правових наслідків та послугувала підставою для виникнення спору, який виник не внаслідок винних дій відповідачів, які проти позову не заперечили, будь - яких дій, які б порушували право позивачів на оформлення спадщини не вчиняли, тому суд покладає судові витрати у виді судового збору на позивачів незалежно від результатів вирішення спору та підстав для їх стягнення з відповідачів не вбачає. Доказів понесення будь-яких витрат відповідачами при розгляді даної справи суду надано не було.

Outcome: approved