overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до Бужанівської сільської ради Горохівського району, в якому просить визнати за нею, [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом першої черги на земельну ділянку площею 1,54 га згідно з сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] як на спадкове майно після померлого чоловіка, [PERSON], який помер [INFO]. Мотивує свій позов тим, що [INFO] помер її чоловік, [PERSON] Після його смерті позивач є спадкоємцем за законом, прийняла спадщину, а тому просить поданий позов задовольнити. Представник відповідача Бужанівської сільської ради Горохівського району в заяві до суду просить розглядати справу у відсутності їхнього представника, позовні вимоги [PERSON] визнає повністю. Суд вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до свідоцтва про смерть, [PERSON] помер [INFO] (а.с.5). Постановою державного нотаріуса Горохівської державної нотаріальної контори від 13 липня 2017 року у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ім'я [PERSON] було відмовлено (а.с.10). З свідоцтва про укладення шлюбу видно, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбу (а.с.6). Відповідно до довідки Бужанівської сільської ради від 04.08.2017 року №912, заповіт [PERSON] у сільській раді не посвідчувався. Спадкоємцями за законом після померлого [PERSON] є син, [PERSON], дочка, [PERSON] та дружина [PERSON], яка вступила у фактичне володіння майном до шести місяців шляхом спільного проживання (а.с.8). Згідно з сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], [PERSON] належала земельна частка (пай) відповідного розміру (а.с.7). З спадкової справи після померлого [PERSON] видно, що [PERSON] після його смерті є спадкоємцем за законом, прийняла спадщину. Отже, судом встановлено, що [PERSON] після померлого чоловіка [PERSON] прийняла спадщину, є спадкоємцем за законом першої черги. А тому суд вважає, що слід визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом першої черги на земельну ділянку площею 1,54 га згідно з сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] як на спадкове майно після померлого чоловіка, [PERSON], який помер [INFO].. Позивач в заяві до суду від стягнення судових витрат з відповідача Бужанівської сільської ради Горохівського району відмовилася. Суд звертає увагу позивача на дотримання вимог ст.ст.162, 164, 167, 174 Податокового кодексу України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-28 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до Бужанівської сільської ради та [PERSON] в якому просить визнати її право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] та земельну ділянку що розташована на території Бужанівської сільської ради площею 1,2014 га для ведення особистого селянського господарства на підставі Державного акта серія Р2 №117781 Горохівського району Волинської області посилаючись на те, що її баба [PERSON] все своє майно посвідчила їй заповітом. [PERSON] померла [INFO] року. Після її смерті позивач є спадкоємцем за заповітом четвертої черги, прийняла спадщину, а тому просить поданий позов задовольнити. Представник відповідача в заяві до суду просить справу розглядати у відсутності представника Бужанівської сільської ради, позовні вимоги [PERSON] визнає повністю. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 1235 ЦК України надається право заповідачу на призначення спадкоємців. З заповіту, [PERSON] 17 лютого 2009 року, який було посвідчено секретарем Бужанівської сільської ради та зареєстровано в реєстрі за № 07 видно, що вона все своє майно заповіла своїй онуці [PERSON]. Згідно з свідоцтва про смерть, [PERSON] померла [INFO] року. З свідоцтва про народження [PERSON] видно, що її матірю є [PERSON]. Довідкою Бужанівської сільської ради від 15.07.2015року №650 стверджується, що заповіт [PERSON] не змінено та не скасовано. Спадкоємцем за заповітом після її смерті є онука [PERSON]. Спадкоємцем за законом є дочка [PERSON]. З заяви [PERSON] вбачається, що вона від обов'язкової частки у спадщині після померлої [PERSON] відмовилась. Технічною документацією на житловий будинок з відповідними надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS], стверджується, що його було побудовано з дотриманням встановлених будівельних та технічних норм. Відповідно до Державного акта на право власності на земельну ділянку серія Р2 №117781 [PERSON] належала земельна ділянка площею 1,2014 га для ведення особистого селянського господарства. Відповідної до спадкової справи після померлої [PERSON], її спадкоємцем за заповітом є [PERSON], яка прийняла спадщину шляхом спільного проживання. [PERSON] від обов'язкової частки у спадщині після померлої [PERSON] відмовилась. Отже, судом встановлено, що позивач [PERSON] після смерті своєї баби [PERSON], а тому слід визнати її право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться в [ADDRESS] на земельну ділянку площею 1,2014 га, яка належала [PERSON] на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серія Р2 №117781. В заяві до суду позивач [PERSON] від стягнення судових витрат з відповідача Бужанівської сільської ради відмовилася.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-24 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до Вишнівської сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області, в якому просила визначити їй додатковий строк тривалістю три місяці для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті [PERSON], яка сталася 02.12.2011 року.\~Свої вимоги обґрунтовує тим, що 02.12.2011 року помер її дідусь [PERSON], вона є спадкоємцем за законом після його смерті, проте не подала до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини в установлений законом строк, оскільки вважала, що фактично прийняла спадщину. В судове засідання: - позивач [PERSON] не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує; - представник відповідача, Вишнівської сільської ради Ріпкинського району, не з'явився, надавши при цьому заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає. Відповідно до ч. 1 ст. 174 ЦПК України відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. Ч. 4 ст. 174 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. У п. 24. постанови Пленуму Верховного суду України від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» зазначено, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Суд, перевіривши, що визнання позову Вишнівською сільською радою Ріпкинського району Чернігівської області є безумовним, воно не суперечить ст.ст. 1223, 1269, 1270, 1272 ЦК України, і не порушує права, свободи і інтереси інших осіб, знаходить, що визнання позову Вишнівською сільською радою Ріпкинського району Чернігівської області слід прийняти та відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, ухвалити рішення про задоволення позову та визначення [PERSON] додатковий строк тривалістю в 3 місяці з моменту набрання законної сили рішенням суду для подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори, після смерті [PERSON], яка сталася 02.12.2011 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-08 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до відповідача, в якому просить визнати її право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну частку (пай) площею 2,75 га., що належала [PERSON] на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ВЛ №0053811, як на спадкове майно по смерті [PERSON], яка померла 20 квітня 2007 року, посилаючись на те, що спадкодавець [PERSON] вищевказану земельну частку посвідчила їй заповітом. [PERSON] померла 20 квітня 2007 року. Після її смерті позивач прийняла спадщину, а тому просить поданий позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судове засідання не з»явився, в письмовій заяві до суду просить справу розглядати у відсутності їхнього представника, позовні вимоги [PERSON] визнає повністю. Суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 1235 ЦК України надається право заповідачу на призначення спадкоємців. З заповіту, складеного [PERSON] 3 лютого 2004 року, який було посвідчено секратерем [PERSON] сільської ради та зареєстровано в реєстрі за №5 видно, що вона належну їй на праві особистої власності земельну частку (пай) згідно сертифіката ВЛ №0053811 розміром 2,86 га., заповіла [PERSON]. Заповіт не змінено та не скасовано (а.с.6). Згідно з свідоцтвом про смерть, [PERSON] померла 20.04.2007 року (а.с.4). Довідкою [PERSON] сільської ради від 13.11.2015 року №1136 стверджується, що заповіт [PERSON] у сільській раді посвідчувався 03.02.2004 року за Р№5. Спадкоємцем за заповітом є [PERSON] (а.с.5). З сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ВЛ №0053811 вбачається, що [PERSON] належала земельна частка (пай) площею 2,75 га. (а.с.9). З відповіді Горохівської державної нотаріальної контори від 28.01.2016 року №59/01-09 видно, що спадкової справи після померлої [PERSON] не заводилось. Отже, судом встановлено, що позивач [PERSON] після померлої [PERSON] є спадкоємницею за заповітом, прийняла спадщину. А тому суд вважає, що слід визнати право власності [PERSON] в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку земельну частку (пай) площею 2,75 га., що належала [PERSON] на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ВЛ №0053811, як на спадкове майно по смерті [PERSON], яка померла 20 квітня 2007 року. [PERSON] в заяві до суду від стягнення судових витрат з відповідача [PERSON] сільської ради відмовилася.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-19 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до відповідача \~про розірвання шлюбу \~посилаючись на те, що сторони перебувають у \~зареєстрованому шлюбі, мають сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні стосунки припинені, спільне господарство не ведеться, сторони проживають окремо. Сімейне життя не склалось по причині різних поглядів на шлюб, в сімї не підтримується нормальна атмосфера, сімейні цінності вичерпались. Примирення неможливе. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що сторони перебувають у шлюбі, мають малолітнього сина. З 12 січня 2018 року шлюбні стосунки припинені, проживають окремо. Сімейне життя не склалось , сторони є різними людьми за характером, постійним явищем стали сварки, що призвели до втрати почуттів любові, поваги, довіри . Сімя розпалась. Примирення неможливе. Ухвалою суду від 12 березня 2018 року справи обєднані в одне провадження. У судовому засідання представник позивач та відповідача [PERSON] [PERSON] позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримала, вимоги [PERSON] визнала та пояснила, що сімя перестала існувати , а тому просила шлюб розірвати. Відповідач та позивач [PERSON] позовні вимоги щодо розірвання шлюбу підтримав та як наслідок визнав позовні вимоги [PERSON] Примирення неможливо. Просив шлюб розірвати. Сторонами надано суду заяви про визнання позовних вимог про розірвання шлюбу, тому рішення ухвалюється згідно ч.3 ст. 200 ЦПК України Суд, заслухавши пояснення сторін,дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 25 травня 2016 року, мають сина [PERSON] , [INFO]. Згідно з ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Примушення жінки чи чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З січня 2018 року сторони \~не підтримують сімейні та подружні стосунки, спільне господарство не ведеться, проживають окремо, примирення не можливе, таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сім'ю на майбутнє неможливо, а подальше збереження шлюбу буде суперечити \~ їхнім інтересам. Збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-01 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання їх малолітнього сина. Вимоги мотивовано тим, що сторони є батьками малолітнього [PERSON], [INFO]. На теперішній час малолітня дитина проживає з матір'ю, відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає. За вказаних обставин позивач просила стягувати з відповідача на свою користь аліменти в розмірі 33 % з усіх видів заробітку відповідача на утримання сина, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. У судове засідання позивач надала заяву, відповідно до змісту якої на позові наполягала в частині стягнення аліментів у розмірі ? частини з усіх видів заробітку відповідача на утримання сина, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, просила справу розглядати за її відсутністю. В судове засідання відповідач не з'явився - надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, відповідно до змісту якої - позов визнав в частині стягнення аліментів у розмірі 1/4 частки його доходу. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін. Вимога підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 05 вересня 1992 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за № 253 (а.с. 4). Рішенням Каховського міськрайонного суду Херсонської області № 658/3480/13-ц від 29 листопада 2013 року шлюб між сторонами розірвано (а.с. 5). Відповідно до записів в свідоцтві про народження [PERSON], народився [INFO], його батьком є [PERSON], матір'ю - [PERSON] (а.с. 6). Відповідач в порушення ст. 180 СК України ухиляється від матеріального забезпечення дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову а відтак, вимога позивача підлягає задоволенню з дня подання позовної заяви до суду. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 17 постанови «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Суд вбачає доведеною ту обставину, що відповідач не виконує свого батьківського обов'язку по утриманню спільної із позивачем дитини, тому вимога про стягнення аліментів є правомірною. Враховуючи вищенаведене та виходячи з того, що дитина сторін проживає разом із позивачем, враховуючи вік дитини, суд вважає за можливе визначити розмір аліментів у частці від заробітку (доходу) відповідача в розмірі - ? частини, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. На підставі ч. 3 ст. 88 ЦПК України судові витрати по справі підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-18 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання їх малолітнього сина. Вимоги мотивовано тим, що сторони є батьками малолітнього [PERSON], [INFO]. На теперішній час малолітня дитина проживає з матір'ю, відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає. За вказаних обставин позивач просила стягувати з відповідача на свою користь аліменти в розмірі ? частини заробітної плати (доходу) відповідача на утримання сина, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. У судове засідання позивач надала заяву, відповідно до змісту якої на позові наполягала в повному обсязі, просила справу розглядати за її відсутністю. В судове засідання відповідач не з'явився - надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, відповідно до змісту якої позов визнав в повному обсязі. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін. Вимога підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до записів в свідоцтві про народження [PERSON], народився [INFO], його батьком є [PERSON], матір'ю - [PERSON] (а.с. 3). Згідно до довідки виданої Червоноперекопською сільською радою Каховського району Херсонської області від 13 листопада 2014 року, [PERSON] разом з сином [PERSON] зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS] (а.с. 5). Відповідач в порушення ст. 180 СК України ухиляється від матеріального забезпечення дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову а відтак, вимога позивача підлягає задоволенню з дня подання позовної заяви до суду. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 17 постанови «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Суд вбачає доведеною ту обставину, що відповідач не виконує свого батьківського обов'язку по утриманню спільної із позивачем дитини, тому вимога про стягнення аліментів є правомірною. Враховуючи вищенаведене та виходячи з того, що дитина сторін проживає разом із позивачем, враховуючи вік дитини, суд вважає за можливе визначити розмір аліментів у частці від заробітку (доходу) відповідача в розмірі - ? частини, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. На підставі ч. 3 ст. 88 ЦПК України судові витрати по справі підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-18 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання їх малолітньої доньки. Вимоги мотивовано тим, що сторони є батьками малолітньої [PERSON], [INFO]. На теперішній час малолітня дитина проживає з матір'ю, відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. За вказаних обставин позивач просила стягувати з відповідача на свою користь аліменти в розмірі ? частини з усіх видів заробітку відповідача на утримання дочки, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. У судове засідання позивач надала заяву, відповідно до змісту якої на позові наполягала в повному обсязі, просила справу розглядати за її відсутністю. В судове засідання відповідач не з'явився - надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, відповідно до змісту якої позов визнав. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін. Вимога підлягає задоволенню. Відповідно до записів в свідоцтві про народження [PERSON], народилася [INFO], її батьком є [PERSON], матір'ю - [PERSON] (а.с. 3). Відповідач в порушення ст. 180 СК України ухиляється від матеріального забезпечення дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову а відтак, вимога позивача підлягає задоволенню з дня подання позовної заяви до суду. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 17 постанови «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Суд вбачає доведеною ту обставину, що відповідач не виконує свого батьківського обов'язку по утриманню спільної із позивачем дитини, тому вимога про стягнення аліментів є правомірною. Враховуючи вищенаведене та виходячи з того, що дитина сторін проживає разом із позивачем, враховуючи вік дитини, суд вважає за можливе визначити розмір аліментів у частці від заробітку (доходу) відповідача в розмірі - ? частини, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. На підставі ч. 3 ст. 88 ЦПК України судові витрати по справі підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved