Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-22 00:00:00

[PERSON] просить розірвати шлюб з [PERSON] визначивши місце проживання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , разом з нею. На обґрунтування вимог вказала, що за час сумісного проживання їм не вдалося побудувати міцну сім`ю. Відсутність взаємоповаги та порозуміння, застосування до неї фізичної сили, постійні образи і погрози позбавити життя привели до повної втрати почуття любові до відповідача і вже з 23.07.2021 року не підтримують подружніх відносин, фактично припинивши стосунки притаманні сім`ї. Раніше вона вже неодноразово зверталася з позовами про розірвання шлюбу, але кожного разу чоловік умовляв обіцяючи виправитися, а тому припиняла судові справи. Вже тривалий час проживають окремо. Стверджує, що чоловік заперечує розірванню шлюбу лише з однією метою - познущатися, оскільки жодних реальних намагань зберегти сім`ю з його боку не відбувалося. Крім того, додала, що разом з дитиною проживають в постійному страху за власне життя, а майже щоденні сварки і застосування фізичного насильства до неї негативно впливають на психологічний стан та виховання малолітньої дитини, що підтверджується висновком дитячого психотерапевта. Відповідач [PERSON] , який про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, у судове засідання не з`явився, подав клопотання про надання строку для примирення, у якому зазначив про обізнаність часу розгляду справи. Представник відповідача [PERSON] адвокат Соляник Д.О. заперечуючи задоволенню вимог послався на бажання його Клієнта зберегти сім`ю для чого просить надати строк для примирення терміном шість місяців. Додав, що доводи позивачки про застосування до неї психічного та фізичного насильства з боку чоловіка жодним доказом не підтверджені. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши представлені докази, дійшов такого висновку. Встановлено, що 19.02.2011 року сторони уклали шлюб, від якого мають доньку [PERSON] , [INFO] (а.с.4,5). Позивачка [PERSON] наполягаючи на розірванні шлюбу послалася на втрату почуття любові до відповідача, оскільки останній за час спільного проживання систематично принижував її, застосовував фізичну силу, що привело до повного припинення подружніх відносин і спільного проживання. Запевняє, що подальше перебування у шлюбі для неї є обтяжливим та таким, що завдає психологічних страждань. Крім того, постійні сварки негативно впливають на стан здоров`я та виховання малолітньої дитини, що також є підставою для розірвання шлюбу. Дані обставини підтверджені представленими доказами, як то психотерапевтичним висновком дитини, зверненнями позивачки до правоохоронних органів з приводу неправомірних дій відповідача, зокрема насильства, та до суду з позовами про розірвання шлюбу. Відповідно до частин 9, 10 ст.7 СК України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. У частині 1 статті 21, частині 1 статті 24 СК визначено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу (ч.2 ст.104, ч.3 ст.105 СК). За положеннями ст.112 СК суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На переконання суду позивачка довела обставини, що унеможливлюють подальше збереження шлюбу, який грунтується виключно на вільній згоді жінки та чоловіка, а заперечення відповідача розірванню шлюбу обумовлено не спробою зберегти сім`ю, а - завдати психологічного болю дружині. Саме про це свідчать відносини, що склалися між сторонами і відсутність реальних спроб зберегти сім`ю протягом часу перебування справи у суді (з 20.08.2021 року), про що стверджує і позивачка. За таких обставин примирення не можливо, а подальше перебування у шлюбі буде суперечити інтересам сторін та їх малолітньої доньки, яка є свідком батьківських сварок, що негативно впливає на стан психічного здоров`я та виховання дитини. З огляду на викладене доводи представника відповідача не заслуговують на увагу суду. Щодо розподілу судових витрат, то, з урахуванням вини відповідача у розірванні шлюбу, судовий збір підлягає стягнення з останнього на користь позивача.

Outcome: approved