overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-05 00:00:00

[PERSON] пред'явила у суді позов до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовна заява обґрунтована тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, у зв'язку з різними поглядами на сімейне життя, права та обов'язки подружжя та відсутністю взаєморозуміння, спільного побуту, окремого проживання. До початку судового засідання позивач подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, а справу розглянути без її участі. Відповідач до початку судового засідання звернувся до суду із заявою, в якій просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом достовірно встановлено, що між сторонами 20.02.2012 року у Районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Бердичівського міськрайонного управління юстиції Житомирської області, про що видане відповідне Свідоцтво про шлюб серія [NUMBER]. У сторін від шлюбу спільних дітей немає. Судом також встановлено, що тривалий час сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства. Відповідач у поданій заяві визнав позовні вимоги в повному обсязі, тим самим підтвердив обставини, зокрема, щодо спільного не проживання, відсутність спільного господарства та сімейно-шлюбних відносин. Спірні правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Сімейного кодексу України. За визначенням ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Позивач та відповідач мають різні погляди на сімейне життя, взаємні права та обов'язки подружжя та не мають взаєморозуміння. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України шлюб розривається, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. З урахуванням встановлених обставин справи та на підставі ст.ст. 104, 105, 110-112 СК України, суд дійшов висновку, що дана сім'я тривалий час носить формальний характер, вжиття заходів щодо збереження сім'ї не може дати позитивного результату, буде суперечити інтересам сторін, впливати на їх психоемоційний стан, тому підстав для збереження надалі міцної та здорової сім'ї не вбачається. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі, зокрема, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-22 00:00:00

[PERSON] пред'явила у суді позов до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовна заява обґрунтована тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, у зв'язку з різними поглядами на сімейне життя, права та обов'язки подружжя та відсутністю взаєморозуміння, спільного побуту, окремого проживання. До початку судового засідання позивач подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, а справу розглянути без її участі. Відповідач до початку судового засідання звернувся до суду із заявою, в якій просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом достовірно встановлено, що між сторонами 20.05.2009р. у Відділі реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві було укладено шлюб, про що видане відповідне Свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] (а.с. 3). [INFO]. у сторін народилась спільна донька - [PERSON], про що видане Свідоцтво про народження серія [NUMBER](а.с. 4) Судом також встановлено, що тривалий час сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства. Відповідач у поданій заяві визнав позовні вимоги в повному обсязі, тим самим підтвердив обставини, зокрема, щодо спільного не проживання, відсутність спільного господарства та сімейно-шлюбних відносин. Спірні правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Сімейного кодексу України. За визначенням ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Позивач та відповідач мають різні погляди на сімейне життя, взаємні права та обов'язки подружжя та не мають взаєморозуміння. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України шлюб розривається, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. З урахуванням встановлених обставин справи та на підставі ст.ст. 104, 105, 110-112 СК України, суд дійшов висновку, що дана сім'я тривалий час носить формальний характер, вжиття заходів щодо збереження сім'ї не може дати позитивного результату, буде суперечити інтересам сторін, впливати на їх психоемоційний стан, тому підстав для збереження надалі міцної та здорової сім'ї не вбачається. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі, зокрема, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-09 00:00:00

[PERSON] пред'явила у суді позов до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовна заява обґрунтована тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, у зв'язку з різними поглядами на сімейне життя, права та обов'язки подружжя та відсутністю взаєморозуміння, спільного побуту, окремого проживання. До початку судового засідання позивач подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, а справу розглянути без її участі. Відповідач до початку судового засідання звернувся до суду із заявою, в якій просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом достовірно встановлено, що між сторонами 20.06.1992 року у Трипільській сільській раді Обухівського району Київської області було укладено шлюб, про що видане відповідне Свідоцтво про укладення шлюбу серія [NUMBER]. Судом також встановлено, що тривалий час сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства. Відповідач у поданій заяві визнав позовні вимоги в повному обсязі, тим самим підтвердив обставини, зокрема, щодо спільного не проживання, відсутність спільного господарства та сімейно-шлюбних відносин. Спірні правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Сімейного кодексу України. За визначенням ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Позивач та відповідач мають різні погляди на сімейне життя, взаємні права та обов'язки подружжя та не мають взаєморозуміння. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України шлюб розривається, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. З урахуванням встановлених обставин справи та на підставі ст.ст. 104, 105, 110-112 СК України, суд дійшов висновку, що дана сім'я тривалий час носить формальний характер, вжиття заходів щодо збереження сім'ї не може дати позитивного результату, буде суперечити інтересам сторін, впливати на їх психоемоційний стан, тому підстав для збереження надалі міцної та здорової сім'ї не вбачається. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі, зокрема, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-17 00:00:00

[PERSON] пред`явила у суді позов до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовна заява обґрунтована тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, у зв`язку з різними поглядами на сімейне життя, права та обов`язки подружжя та відсутністю взаєморозуміння, спільного побуту, окремого проживання. До початку судового засідання позивач подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, а справу розглянути без її участі. Відповідач до початку судового засідання звернувся до суду із заявою, в якій просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом достовірно встановлено, що між сторонами 20.10.2007 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції в м. Києві було укладено шлюб, про що видане відповідне Свідоцтво про шлюб. Від шлюбу у сторін народилось двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Судом також встановлено, що тривалий час сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства. Відповідач у поданій заяві визнав позовні вимоги в повному обсязі, тим самим підтвердив обставини, зокрема, щодо спільного не проживання, відсутність спільного господарства та сімейно-шлюбних відносин. Спірні правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Сімейного кодексу України. За визначенням ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Позивач та відповідач мають різні погляди на сімейне життя, взаємні права та обов`язки подружжя та не мають взаєморозуміння. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України шлюб розривається, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. З урахуванням встановлених обставин справи та на підставі ст.ст. 104, 105, 110-112 СК України, суд дійшов висновку, що дана сім`я тривалий час носить формальний характер, вжиття заходів щодо збереження сім`ї не може дати позитивного результату, буде суперечити інтересам сторін, впливати на їх психоемоційний стан, тому підстав для збереження надалі міцної та здорової сім`ї не вбачається. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі, зокрема, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-18 00:00:00

[PERSON] пред`явила у суді позов до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовна заява обґрунтована тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, у зв`язку з різними поглядами на сімейне життя, права та обов`язки подружжя та відсутністю взаєморозуміння, спільного побуту, окремого проживання. До початку судового засідання позивач подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, а справу розглянути без її участі. Відповідач до початку судового засідання звернувся до суду із заявою, в якій просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом достовірно встановлено, що між сторонами 21.05.2005 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві було укладено шлюб, про що видане відповідне Свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] . Від шлюбу у сторін народився спільна донька - [PERSON] , [INFO] , що встановлено на підставі Свідоцтва про народження серія [NUMBER] . Судом також встановлено, що тривалий час сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства. Відповідач у поданій заяві визнав позовні вимоги в повному обсязі, тим самим підтвердив обставини, зокрема, щодо спільного не проживання, відсутність спільного господарства та сімейно-шлюбних відносин. Спірні правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Сімейного кодексу України. За визначенням ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Позивач та відповідач мають різні погляди на сімейне життя, взаємні права та обов`язки подружжя та не мають взаєморозуміння. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України шлюб розривається, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. З урахуванням встановлених обставин справи та на підставі ст.ст. 104, 105, 110-112 СК України, суд дійшов висновку, що дана сім`я тривалий час носить формальний характер, вжиття заходів щодо збереження сім`ї не може дати позитивного результату, буде суперечити інтересам сторін, впливати на їх психоемоційний стан, тому підстав для збереження надалі міцної та здорової сім`ї не вбачається. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі, зокрема, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-28 00:00:00

[PERSON] пред`явила у суді позов до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовна заява обґрунтована тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, у зв`язку з різними поглядами на сімейне життя, права та обов`язки подружжя та відсутністю взаєморозуміння, спільного побуту, окремого проживання. До початку судового засідання позивач подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, а справу розглянути без її участі. Відповідач до початку судового засідання звернувся до суду із заявою, в якій просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом достовірно встановлено, що між сторонами 21.09.2011 року у Лівобережному відділі державної реєстрації шлюбів міста Києва з державним Центром розвитку сім`ї було укладено шлюб, про що видане відповідне Свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] . Від шлюбу у сторін народилась спільна донька - [PERSON] , [INFO] , що встановлено на підставі Свідоцтва про народження серія [NUMBER] та спільний син - [PERSON] , [INFO] , що встановлено на підставі Свідоцтва про народження серія [NUMBER] . Судом також встановлено, що тривалий час сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства. Відповідач у поданій заяві визнав позовні вимоги в повному обсязі, тим самим підтвердив обставини, зокрема, щодо спільного не проживання, відсутність спільного господарства та сімейно-шлюбних відносин. Спірні правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Сімейного кодексу України. За визначенням ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Позивач та відповідач мають різні погляди на сімейне життя, взаємні права та обов`язки подружжя та не мають взаєморозуміння. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України шлюб розривається, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. З урахуванням встановлених обставин справи та на підставі ст.ст. 104, 105, 110-112 СК України, суд дійшов висновку, що дана сім`я тривалий час носить формальний характер, вжиття заходів щодо збереження сім`ї не може дати позитивного результату, буде суперечити інтересам сторін, впливати на їх психоемоційний стан, тому підстав для збереження надалі міцної та здорової сім`ї не вбачається. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі, зокрема, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-17 00:00:00

[PERSON] пред`явила у суді позов до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовна заява обґрунтована тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, у зв`язку з різними поглядами на сімейне життя, права та обов`язки подружжя та відсутністю взаєморозуміння, спільного побуту, окремого проживання. До початку судового засідання позивач подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, а справу розглянути без її участі. Відповідач до початку судового засідання звернувся до суду із заявою, в якій просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом достовірно встановлено, що між сторонами 21.11.2009 року у Центральному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім`ї було укладено шлюб, про що видане відповідне Свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] . Від шлюбу у сторін спільних дітей немає. Судом також встановлено, що тривалий час сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства. Відповідач у поданій заяві визнав позовні вимоги в повному обсязі, тим самим підтвердив обставини, зокрема, щодо спільного не проживання, відсутність спільного господарства та сімейно-шлюбних відносин. Спірні правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Сімейного кодексу України. За визначенням ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Позивач та відповідач мають різні погляди на сімейне життя, взаємні права та обов`язки подружжя та не мають взаєморозуміння. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України шлюб розривається, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. З урахуванням встановлених обставин справи та на підставі ст.ст. 104, 105, 110-112 СК України, суд дійшов висновку, що дана сім`я тривалий час носить формальний характер, вжиття заходів щодо збереження сім`ї не може дати позитивного результату, буде суперечити інтересам сторін, впливати на їх психоемоційний стан, тому підстав для збереження надалі міцної та здорової сім`ї не вбачається. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі, зокрема, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-01 00:00:00

[PERSON] пред`явила у суді позов до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовна заява обґрунтована тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, у зв`язку з різними поглядами на сімейне життя, права та обов`язки подружжя та відсутністю взаєморозуміння, спільного побуту, окремого проживання. До початку судового засідання позивач подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, а справу розглянути без її участі. Відповідач до початку судового засідання звернувся до суду із заявою, в якій просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом достовірно встановлено, що між сторонами 22.04.2006 року у Воеводській сільській раді Арбузинського району Миколаївської області було укладено шлюб, про що видане відповідне Свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] . Від шлюбу у сторін народились спільні діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Судом також встановлено, що тривалий час сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства. Відповідач у поданій заяві визнав позовні вимоги в повному обсязі, тим самим підтвердив обставини, зокрема, щодо спільного не проживання, відсутність спільного господарства та сімейно-шлюбних відносин. Спірні правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Сімейного кодексу України. За визначенням ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Позивач та відповідач мають різні погляди на сімейне життя, взаємні права та обов`язки подружжя та не мають взаєморозуміння. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України шлюб розривається, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. З урахуванням встановлених обставин справи та на підставі ст.ст. 104, 105, 110-112 СК України, суд дійшов висновку, що дана сім`я тривалий час носить формальний характер, вжиття заходів щодо збереження сім`ї не може дати позитивного результату, буде суперечити інтересам сторін, впливати на їх психоемоційний стан, тому підстав для збереження надалі міцної та здорової сім`ї не вбачається. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі, зокрема, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved