Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-24 00:00:00

[PERSON] у травні 2014 року звернувся до Першотравневого районного суду м.Чернівці із заявою про встановлення факту родинних відносин. Посилався на те, що [INFO] померла його матір [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на належну їй частку у нерухомому майні - квартирі [ADDRESS]. В установлений законом строк він звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом. Однак нотаріусом йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину, так як їх з матір'ю прізвища не співпадають, отже, не можливо встановити факт родинних відносин. Оскільки він не може реалізувати своє право на спадщину, просив суд встановити факт родинних відносин між ним та [PERSON], яка померла [INFO], як сина та матері. В судовому засіданні заявник [PERSON] заяву підтримав в повному об'ємі та підтвердив викладені у ній обставини. Представник заінтересованої особи Чернівецької міської ради - Осовська М.М. не заперечувала щодо задоволення заяви. Суд, заслухавши пояснення сторін, а також покази свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши письмові докази по справі, вважає, що заява є обґрунтованою і підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав: Так, судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про смерть, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції від [INFO], [PERSON] померла [INFO] (а.с.9). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй майно - частку у квартирі [ADDRESS] (а.с.10-13). Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Як вбачається із матеріалів заяви та пояснень сторін по справі, заявник [PERSON] має намір прийняти спадщину після смерті матері [PERSON] Той факт, що [PERSON] є сином [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про його народження, згідно якого мати заявника зазначена як «[PERSON]» (російською) (а.с.8). Відповідно до досліджених у судовому засіданні матеріалів справи, мати заявника [PERSON] народилась [INFO] у місті Бухара Узбекистан. У Республіці Казахстан вона зареєструвала шлюб з [PERSON], внаслідок чого їй було присвоєно прізвище [PERSON]. В подальшому, як було встановлено судом, [PERSON] та [PERSON] розірвали шлюб. [PERSON] відновлено дошлюбне прізвище [PERSON]. Разом з тим, під час переїзду з Республіки Казахстан до України були втрачені документи, в тому числі, і свідоцтва про одруження та розірвання шлюбу. Крім того, той факт, що [PERSON] є сином [PERSON] підтвердили у судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], які пояснили, що вони були подругами покійної [PERSON] Позивача, тобто [PERSON] вона завжди називала своїм сином. [PERSON] піклувався про матір, всіляко їй допомагав, возив її на лікування. Отже, враховуючи наведені вище письмові докази у їх сукупності, суд вважає доведеним факт наявності між [PERSON] та [PERSON] родинних відносин, відповідно як матері та сина.

Outcome: approved