overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-29 00:00:00

[PERSON] у позовній заяві вказує, що [INFO] року померла його рідна сестра [PERSON], по її смерті залишилось спадкове майно. Пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини у зв'язку з поганим станом здоров'я: тривалий час хворів, нещодавно переніс операцію тощо. У попередньому судовому засіданні позивач позов підтримав. Від відповідача надійшла заява про визнання позову та розгляд справи у відсутності представника Любешівської селищної ради. Відповідно до положень частини 4 статті 130 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку статті 174 цього ж Кодексу. Згідно з частиною 4 статті 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки викладені у позовній заяві обставини, на які позивач покладається в обґрунтування своїх вимог, сторонами фактично визнаються, то на підставі частини 1 статті 61 ЦПК суд визнає їх доведеними. Частиною 1 статті 1269 Цивільного кодексу України (далі -- ЦК) передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини 1 статті 1270 ЦК для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з частиною 3 статті 1272 ЦК за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Аналізуючи наявні у справі докази, суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а вказані позивачем причини пропуску подачі заяви про прийняття спадщини слід визнати поважними. Враховуючи наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-26 00:00:00

[PERSON] у позовній заяві просить стягнути аліменти на його навчання. В обгрунтування вимог вказав, що відповідач приходиться йому батьком. В даний час він є студентом 4 курсу денної форми навчання КЗ «Бердянський медичний коледж», і просить стягнути аліменти з відповідача в розмірі 35% від заробітної плати. В судовому засіданні підтримав позовні вимоги і пояснив, що він просить стягнути на його навчання 35% від заробітку його батька, оскільки у даний час підвищились ціни на усе, і на навчання також. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, згоден платити 30 % на навчання сина, оскільки такий розмір аліментів він сплачував за домовленістю з матір»ю [PERSON] до його повноліття. Дослідивши та вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову [PERSON] з таких підстав. Як вбачається з копії свідоцтва про народження, [PERSON] є батьком [PERSON], 03. 08.1998 р. народження. Згідно довідки Комунального закладу «Бердянський медичний коледж» від 23. 08. 2016 року [PERSON] являється студентом 4 курсу денної форми навчання за рахунок коштів фізичних осіб. Термін закінчення навчального закладу - червень 2017 року. Ст. 199 Сімейного кодексу України передбачає, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, якщо вони можуть надавати матеріальну допомогу. Позивач просить стягнути на своє навчання аліменти в розмірі 35% від заробітку відповідача, мотивуючи це підвищенням цін на споживчі товари та навчання. Суд дослідив довідку про доходи відповідача, який отримує стабільний дохід, і вважає за достатнє стягнути з нього аліменти на навчання повнолітньої дитини в розмірі 30% від заробітку, доказів необхідності стягнення більшої суми аліментів позивачем суду надано не було, тому його позовні вимоги задовольняються частково.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-29 00:00:00

[PERSON] у\~позовній заяві\~просить суд\~стягнути з\~відповідача аліменти\~на утримання\~доньки:\~[PERSON],\~[INFO],\~в розмірі\~1/4\~частини з\~усіх видів\~його заробітку\~(доходу)\~до досягнення\~дитиною \~повноліття,але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що відповідач [PERSON] у добровільному порядку матеріальної допомоги не надає, а вона дуже потребує такої допомоги. 25.10.2018\~року ухвалою\~судді було відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. В судове засідання позивачка не зявилася, але надала заяву, в якій просить суд розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує. В судове засідання відповідач неодноразово не зявився, про причини неявки суду не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений вчасно та належним чином. Суд, оглянувши матеріали справи, вважає можливим,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-19 00:00:00

[PERSON] у позовній заяві просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки: [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі, в розмірі 2 000 гривень з усіх видів його заробітку до досягнення повноліття дитиною та кошти на її утримання у твердій грошовій сумі, в розмірі 1 000 гривень з усіх видів його заробітку до досягнення донькою [PERSON], [INFO], - трьох років. В обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що відповідач [PERSON] у добровільному порядку матеріальної допомоги не надає, а вона дуже потребує такої допомоги. 20.04.2018 року ухвалою судді справу призначено до підготовчого судового засідання. 17.05.2018 року ухвалою суду справу призначено до судового розгляду. В судове засідання позивачка не зявилася, але надала заяву, в якій просить суд розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує. В судове засідання відповідач неодноразово не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений вчасно та належним чином. Суд, оглянувши матеріали справи, вважає можливим,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-19 00:00:00

[PERSON] у порядку позовного провадження звернулась до суду із зазначеним позовом та просить розірвати шлюб, зареєстрований з [PERSON] міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бердичівського міськрайонного управління юстиції Житомирської області 11 вересня 2012 року, мотивуючи тим, що не підтримує жодних стосунків з відповідачем півроку, оскільки останній відбуває покарання в установі виконання покарань. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, пояснила, що має трьох неповнолітніх дітей, перебуває на восьмому місяці вагітності, перебуває у скрутному матеріальному становищі, а тому розірвання шлюбу необхідне для призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сімям. Відповідач в судове засідання не зявився, надав заяву, в якій просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги визнає. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. Позивач та відповідач перебувають в зареєстрованому шлюбі, під час шлюбу народились діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ТП №094977 від 11 вересня 2012 року, копіями свідоцтв про народження серії І-ТП №216753 від 20 травня 2014 року, серії І-ТП №256097 від 19 квітня 2016 року. Згідно частини третьої статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частиною 2 статті 110 СК України визначено, що позов про розірвання шлюбу не може бути пред'явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки кримінального правопорушення, щодо другого з подружжя або дитини. Чоловік, дружина мають право пред'явити позов про розірвання шлюбу протягом вагітності дружини, якщо батьківство зачатої дитини визнане іншою особою (частина 3 статті 110 СК України). В судовому засіданні позивач пояснила, що перебуває на 8 місяці вагітності, батьківство щодо дитини іншою особою не визнавалося, відповідач не вчиняв щодо неї та дітей протиправної поведінки, яка містить ознаки кримінального правопорушення. На підставі викладеного й враховуючи те, що позов про розірвання шлюбу позивачем подано протягом її вагітності, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю. Позивач звільнена від сплати судового збору на підставі ухвали Народицького районного суду Житомирської області від 06 червня 2017 року.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-26 00:00:00

[PERSON] у пред`явленому позові просить розірвати шлюб між нею і відповідачем [PERSON] Свій позов мотивує тим, що 24 жовтня 1992 року між нею та відповідачем у Перегноївській сільській раді Золочівського району було зареєстровано шлюб. Від цього шлюбу дітей у них немає . Протягом тривалого часу відповідач зловживає спиртними напоями , всі зароблені гроші пропиває , коштів на ведення господарства не дає. Він вже двічі лікувався від алкоголізму , але це не допомогло. Кожного дня він напивається так , що не контролює своїх дій , в стані сп`яніння ображає її , вчиняє сварки. Недавно він напився так , що сусіди викликали до нього швидку допомогу. Вона неодноразово вмовляла відповідача змінити свою поведінку , але він не міняється і таке життя його влаштовує. Перебування в цьому шлюбі суперечить її інтересам , вона втратила до чоловіка почуття любові і поваги. Відповідач позов визнав та пояснив, що вони з дружиною тривалий час не підтримують шлюбних відносин, спільно не ведуть господарства, протягом місяця взагалі не спілкуються, він згідний на розлучення раз так вимагає дружина . Крім цього дружина зраджувала йому . Оцінивши подані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Із свідоцтва про шлюб видно, що 24 жовтня 1992 р. у Перегноївській сільській раді Золочівського району Львівської області було зареєстровано шлюб між подружжям . Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені. Причинами розпаду сім'ї є зловживання відповідачем впродовж тривалого часу спиртними напоями. Він вже двічі лікувався від алкоголізму , але це лікування не дало своїх наслідків. Крім цього те , що відповідач зловживає спиртними напоями, крім пояснень позивачки , підтверджується і довідкою - характеристикою Перегноївської сільської ради № 103 від 06.05 2014 року. Враховуючи наведене, подальше проживання сторін та збереження їхньої сім'ї є неможливим, збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки , а тому шлюб між сторонами слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-22 00:00:00

[PERSON] у своєму позові посилається на те, що [PERSON] заборгував йому кошти в сумі 5000,00 грн., про що останній підтвердив письмовою розпискою, в якій зобов'язався повернути борг до 01.05.2015 року. В зазначений в розписці термін відповідач кошти в добровільному порядку не повернув, чим порушив його матеріальне та майнове право. На неодноразові його усні та письмові звернення до відповідача з проханням повернути йому кошти в добровільному порядку, останній не реагує та відмовляється повертати кошти. Просить стягнути з відповідача на його користь кошти в сумі 5000,00 грн., а також судові витрати в сумі 243,60 грн. Позивач в судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву, якою повністю підтримав позовні вимоги та просив розглянути справу без його присутності. Відповідач у судове засідання також не з'явився, проте направив на адресу суду заяву, в якій позовні вимоги визнав повністю та просив справу розглянути без його присутності. Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, визнанні сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що 19.08.2014 року позивач позичив відповідачу [PERSON] суму 5000,00 грн., які він зобов'язався повернути йому 01.05.2015 року. В зазначений в розписці термін відповідач суму боргу не повернув, на його неодноразові звертання не реагує, тобто він порушив перед ним свої зобов'язання, які випливають із договору позики. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 1049 ч.1 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно ст. 1050 ч. 1 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму. За таких обставин, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, у зв'язку з чим позовні вимоги підлягають до задоволення зі стягненням з відповідача на користь позивача понесених витрат по сплаті судового збору. На підставі ст. ст. 526, 530, 625, 1049, 1050 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-17 00:00:00

[PERSON] у своєму позові посилається на те, що від спільного проживання без реєстрації шлюбу з відповідачем вони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач ухиляється від надання їй матеріальної допомоги на утримання доньки, у зв`язку з чим вона бажає, щоб з нього в примусовому порядку стягувалися аліменти. Просить стягувати з відповідача на її користь на дитину аліменти в розмірі 700 гривень, щомісячно, до повноліття доньки. Позивачка в судове засідання не з'явилася, однак, подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує повністю та просить розглянути справу у її відсутності. Відповідач у судове засідання також повторно не з'явився, незважаючи на те, що про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив. Судом встановлено, що відповідач - [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження від 16.01.2013 року серії [NUMBER]. Згідно довідки виконавчого комітету Білоусівської сільської ради Сокирянського району Чернівецької області №2315 від 15.10.2014 року позивачка проживає в с. Білоусівка Сокирянського району Чернівецької області, а донька перебуває на її утриманні. За станом здоров'я [PERSON] здорова, що підтверджується довідкою амбулаторії загальної практики сімейної медицини с. Білоусівка. [PERSON] ніде не працевлаштована, оскільки являється інвалідом з дитинства. Стаття 180 СК України передбачає обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до вимог ст. 182 СК України суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище відповідача. На підставі ст. 184 ч. 1 СК України якщо платник аліментів має нерегульований, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір аліментів, суд, враховуючи положення ст.182 СК України, вважає, що з відповідача слід стягувати аліменти на користь позивачки на неповнолітню доньку в твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. щомісячно. При цьому, суд виходить з розумності та достатності вищезазначеного розміру аліментів, необхідних для задоволення потреб позивачки на утримання неповнолітньої доньки, а також з реальної можливості відповідача такий розмір аліментів сплачувати щомісячно, не порушуючи прав останнього. За таких обставин, позовні вимоги підлягають до часткового задоволення зі стягненням з відповідача судового збору. На підставі ст.ст. 180, 182, 183, 184 Сімейного Кодексу України та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-06 00:00:00

[PERSON] у своєму позові посилається на те, що з відповідачем [PERSON] перебувала у фактичних шлюбних відносин, від яких мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають разом з нею та знаходяться на її утриманні. Відповідач ухиляється від надання матеріальної допомоги на утримання дітей, у зв`язку з чим вона бажає, щоб з нього стягувалися аліменти. Просить стягувати з відповідача на її користь на дітей аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до їх повноліття. Позивачка в судове засідання не зявилася, проте подала на адресу суду письмову заяву, якою позовні вимоги підтримала повністю та просила розглянути справу без її присутності. Відповідач у судове засідання також не зявився, однак подав на адресу суду письмову заяву, в якій позовні вимоги визнав повністю та просив розглянути справу без його присутності. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження від 15.04.2008 року серії 1-МИ №072451 та від 22.01.2014 року серії І-МИ №191195. Згідно довідки виконавчого комітету Романковецької сільської ради Сокирянського району Чернівецької області №4882 від 14.12.2016 року позивачка проживає в [INFO], а діти перебувають на її утриманні. За станом здоровя діти здорові, що підтверджується довідками амбулаторії загальної практики сімейної медицини с. Романківці №№271, 272 від 06.12.2016 року. Відповідач ухиляється від надання позивачці матеріальної допомоги на утримання дітей в добровільному порядку. Стаття 180 СК України передбачає обовязок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до вимог ст. 182 СК України суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище відповідача. Згідно ст. 183 ч. 1 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти, визначається судом. Відповідач є здоровим і працездатним, обґрунтованих заперечень на позов щодо неспроможності сплачувати аліменти на дітей у визначеному позивачкою розмірі, до суду не подав. З урахуванням обставин, передбачених ст. 182 СК України, які мають значення при визначенні розміру аліментів, є підстави вважати, що відповідач зобов`язаний та спроможний сплачувати на користь позивача аліменти на дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За таких обставин, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, тому позовні вимоги підлягають до задоволення зі стягненням з відповідача на користь держави судового збору. На підставі ст.ст. 180, 182, 183 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-10 00:00:00

[PERSON] у своєму позові посилається на те, що з відповідачем вона перебуває у шлюбі з 23.10.2005 року, зареєстрованому виконавчим комітетом Козирянської сільської ради Кельменецького району Чернівецької області по актовому запису за №06. Від спільного проживання мають двоє малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з нею. З лютого 2018 року спільне сімейне життя стало для сторін неможливим. Сім`я розпалася по тій причині, що вони з відповідачем не знайшли взаєморозуміння, втратили повагу один до одного, у них різні погляди на сімейне життя. Проживають окремо, шлюбних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть та можливості примирення не вбачає. Спору про розподіл майна, що є їхньою сумісною власністю, на даний час не виникає. Поновлювати сімейні відносини позивачка не бажає, оскільки їх з відповідачем шлюб носить формальний характер. Просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, залишити їй після розірвання шлюбу прізвище « [PERSON] ». Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, направила до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала повністю, просила розглянути справу без її участі та без участі її представника, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином та завчасно повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився та не повідомив суд про причини своєї неявки, а також не подав відзив на позов. За таких обставин та за відсутності заперечень позивачки, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають між собою у шлюбі, зареєстрованому виконавчим комітетом Козирянської сільської ради Кельменецького району Чернівецької області по актовому запису за №06 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 23.10.2005 року). Сторони є батьками малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Сім`я сторін фактично розпалась, поновлювати її позивачка не бажає, збереження шлюбу не відповідає її інтересам. Згідно ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу, не допускається. Виходячи з цього, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту недоторканість. Таким чином, у суду відсутні підстави для примусового збереження сім`ї між сторонами при наявності категоричного заперечення щодо цього позивачки. За таких обставин, позовні вимоги підлягають до задоволення. Відповідно до положень ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивачки понесені нею судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 840,80 грн. На підставі ст.ст.24, 110, 112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-18 00:00:00

[PERSON] у своєму позові посилається на те, що з відповідачем перебуває в шлюбі з 02.07.2001 року, зареєстрованому виконавчим комітетом Новодністровської міської ради Чернівецької області по актовому запису за №30. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Сім`я розпалася по тій причині, що сторони не знайшли взаєморозуміння, у них різні погляди на життя. Поновлювати сімейні відносини позивачка не бажає. Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивачка у судове засідання не зявилася, однак, подала до суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, позов підтримала повністю. Відповідач у судове засідання повторно не зявився, незважаючи на те, що про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив. За таких обставин, справу розглянуто судом за відсутності сторін. Судом встановлено, що сторони перебувають між собою у шлюбі, зареєстрованому 02.07.2001 року виконавчим комітетом Новодністровської міської ради Чернівецькій області по актовому запису за №30 (свідоцтво серії І-МИ №044114). Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Сімя сторін фактично розпалась, поновлювати її позивачка не бажає, збереження шлюбу не відповідає її інтересам. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу, не допускається. Виходячи з цього, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту недоторканість. Таким чином, у суду відсутні підстави для примусового збереження сімї між сторонами, при наявності категоричного заперечення щодо цього позивачки. Внаслідок відсутності у суду даних щодо бажання позивачки обрати після розірвання шлюбу інше прізвище, її прізвище «Сербенюк» слід не змінювати. За таких підстав, позовні вимоги підлягають до задоволення. На підставі ст.ст. 24, 110, 112 СК України та

Outcome: approved