Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-01 00:00:00

[PERSON], який діє в інтересах неповнолітнього [PERSON], (місце проживання: [ADDRESS]) звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON] (місце проживання: [ADDRESS]) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, в якій просить визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS], посилаючись на наступне. [PERSON] є власником квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS], на підставі договору дарування квартири, посвідченого приватним нотаріусом Кремінського районного нотаріального округу Дашдаміровим Е.А. № 1320 від 03 жовтня 2017 року. В спірній квартири зареєстрований відповідач, [PERSON], який не є членом сім'ї позивача та із яким ніякого договору найму власник квартири ніколи не укладав, але в добровільному порядку відповідач не бажає знятися з реєстраційного обліку із спірної квартири. У зв'язку із викладеним позивач просить визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS]. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про причину неявки суд не повідомив, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Заяви про розгляд справи без його участі до суду не надходило, відзиву на позов від відповідача також не надходило. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи за відсутності відповідача. У зв'язку з наведеним, суд вважав за можливе слухати справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього, про що було постановлено ухвалу, яка відображена в протоколі судового засідання. У зв'язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно із ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. В силу ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.97 відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб В судовому засіданні було встановлено, що квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON], що підтверджується копією договору дарування квартири, посвідченого приватним нотаріусом Кремінського районного нотаріального округу Дашдаміровим Е.А. № 1320 від 03 жовтня 2017 року та копією Витягу з Державного речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 99201745, наданого приватним нотаріусом Кремінського районного нотаріального округу Дашдаміровим Е.А. від 03 жовтня 2017 року. З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 119771275 від 05 квітня 2018 року вбачається, що право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS], належить [PERSON]. Відповідно до копії довідки № 12267, виданої Центром надання адміністративних послуг у м. Сєвєродонецьку Сєвєродонецької міської ради від 12 жовтня 2017 року, в квартирі, яка розташована за адресою: [ADDRESS], зареєстрований [PERSON], [INFO], (відповідач по справі). Таким чином, враховуючи те, що відповідач [PERSON], не є членом сім'ї позивача, не надав доказів укладення договору найму з позивачем та в добровільному порядку не бажає знятися з реєстраційного обліку із спірної квартири, суд прийшов до висновку про те, що позовні вимоги позивача стосовно визнання відповідача таким, що втратив право користування квартирою підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд враховує, що понесення позивачем судових витрат підтверджується квитанцією від 24.03.2018 року про сплату судового збору у сумі 704 грн. 80 коп. Враховуючи викладене та з урахуванням задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору в розмірі 704 грн. 80 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved