Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-04 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися з позовом до Броварської міської ради Київської області про встановлення факту прийняття спадщини та визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позивачі зазначали, що відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 21.07.2003 р., посвідченого приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Авраменко Н.А. за реєстровим № 6211, [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] купили в рівних частинах квартиру за адресою: [ADDRESS]. Право власності на вказану квартиру в рівних частинах оформлено за всіма вищевказаними особами, про що свідчить витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 29.12.2005 р. № 9478939. [INFO] померла [PERSON], яка являлася матір'ю [PERSON] На день смерті [PERSON] в квартирі проживали усі чотири власника, про що свідчить довідка виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області. Свідоцтво про смерть [PERSON] було втрачено. [INFO] померла [PERSON], яка являлася матір'ю [PERSON] та [PERSON] На день смерті [PERSON] в спірній квартирі проживали усі три власника, про що свідчить довідка виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області. Являючись спадкоємцями, які відносяться до першої черги за законом, [PERSON] та [PERSON] подали до нотаріуса відповідні заяви на прийняття спадщини від спадкодавця [PERSON] Під час оформлення документів на спадщину з'ясувалося, що [PERSON] за життя не встигла зареєструвати у встановленому законом порядку право власності на належне їй нерухоме майно - ј частину квартири, що належала її матері [PERSON] Також було встановлено, що заяви про відмову у прийнятті спадщини [PERSON] не подавала. Враховуючи такі обставини, спадкоємці [PERSON] та [PERSON] прийняли тільки ј частину квартири, що була зареєстрована на спадкодавця [PERSON] 17.04.2018 р. позивачі звернулися із листом до приватного нотаріуса Лисогора О.А. із заявою на прийняття частини спадщини - ј квартири, що прийнята [PERSON] від своєї матері [PERSON] Звернення було надіслано по пошті рекомендованим листом із повідомленням, про що свідчить поштова виписка. Станом на 01.10.2018 р. відповіді від приватного нотаріуса Лисогора О.А. не отримано. Наразі, спадкова справа [PERSON] має знаходитись у вказаного нотаріуса. Крім того, дівоче прізвище [PERSON] - [PERSON], про що свідчить її свідоцтво про народження, видане Київським міським РАГС 21.01.1959 р. [PERSON] було позбавлено батьківських прав відносно її доньки [PERSON]. Усиновителями [PERSON] було оформлено [PERSON] та [PERSON], які фактично є батьками [PERSON]. Підтверджуюча інформація про ступінь споріднення вказаних осіб, а також про передачу батьківських прав, зберігається у відділі реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції в Київській області. Поважність причин пропуску зазначеного строку вважають їхню з братом необізнаність щодо факту позбавлення [PERSON] батьківських прав і, у зв'язку з цим, автоматичного неприйняття спадщини [PERSON] Посилаючись на викладене, позивачі просили суд визнати [PERSON] як таку, що прийняла спадщину за законом від спадкодавця її матері [PERSON], а саме ј частину квартири, яка належала спадкодавцю, у відповідності до ст. 1276 Цивільного Кодексу України, та визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] строком два місяці з дня набрання рішенням суду законної сили. В судове засідання позивачі [PERSON] та [PERSON] та представник позивача адвокат Рафальський М.Л. не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Представник позивача направив до суду заяву про розгляд справи у їхню відсутність, позовні вимоги підтримав, просив про їх задоволення в повному обсязі. В судове засідання представник відповідача Броварської міської ради Київської області не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Направили до суду відзив, в якому просили про розгляд справи у відсутність представника, позовні вимоги визнали, не заперечували проти їх задоволення в повному обсязі. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 21.07.2003 р., посвідченого приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Авраменко Н.А. за реєстровим № 6211, [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] купили в рівних частинах квартиру за адресою: [ADDRESS] (а.с.5-6). Право власності на вказану квартиру в рівних частинах оформлено за всіма вищевказаними особами, про що свідчить витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 29.12.2005 р. № 9478939 (а.с.7). 14 листопада 2017 року приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Київської області Лисогором О.А. було видано позивачам [PERSON] та [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом, яка складається з ј частки квартири [ADDRESS] (а.с.13). Відповідно до листа Броварського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області №186/16.6-38 від 25.01.2019 р., за результатами перевірки по Державному реєстру актів цивільного стану громадян виявлено актовий запис про народження [PERSON], [INFO], за № 471 від 24.05.1958 р., складений Печорським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, в якому біологічна мати [PERSON]. 21 січня 1959 року у вищевказаний актовий запис про народження внесенні зміни на підставі актового запису про усиновлення за №02 від 21.01.1959 р., складеного Печерським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві та матір'ю дитини вказано [PERSON]. Також виявлено наступні актові записи: - про шлюб [PERSON] та [PERSON] за №5656, складений 01.12.1978 р. Центральним відділом державної реєстрації шлюбів міста Києва з державним Центром розвитку сім'ї, який містить відмітку про розірвання шлюбу а/з № 25 від 12.01 1982 р., складений Солом'янським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві; - про смерть [PERSON], [INFO], (дата смерті [INFO]) за № 804 від 21.09.2015 р., складений Броварським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області; - про смерть [PERSON], [INFO], (дата смерті [INFO]) за № 309 від [INFO], складений Броварським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області. Відповідно до ст. 1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику в справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК України, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У резолютивній частині рішення суд повинен вказати відповідно певний період часу з моменту набрання судовим рішенням законної сили, протягом якого спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини, а не конкретну календарну дату, до якої спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого ст. 1270 ЦК України. Відповідно ст. 1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). [PERSON] та [PERSON] є синами [PERSON], з чого слідує, що вони є спадкоємцями першої черги. За таких обставин суд приходить до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі, оскільки позивачі [PERSON] та [PERSON] з поважних причин пропустили строк подання заяви про прийняття спадщини після смерті їхньої матері [PERSON], яка померла [INFO].

Outcome: approved