Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-01 00:00:00

[PERSON] через свого представника звернувся в суд із позовом до ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк», в якому просить стягнути з відповідача на свою користь 7275,90 дол. США, зобов'язати ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» нарахувати та виплатити йому з 15.10.2014 року:на суму вкладу у розмірі 7100 дол. США відсотки згідно умов Договору від 15.07.2014 року банківського вкладу «Марафон лояльності_Подвійний дохід ЕПС» №822809/2014 в розмірі 12,5% річних до дня, який передує фактичному поверненню вкладу [PERSON]; 3% річних на суму простроченого з 15.10.2014 року грошового зобов'язання в розмірі 7275,90 дол. США та 3% річних на суму нарахованих з 15.10.2014 року відсотків згідно умов Договору від 15.07.2014 року банківського вкладу «Марафон лояльності_Подвійний дохід ЕПС» №822809/2014 в розмірі 12,5% річних до дня, який передує фактичному поверненню вкладу [PERSON] Ухвалою Залізничного районного суду м.Львова від 02.11.2015 року позов в частині зобов'язання ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» вчинити дії за заявою представника позивача залишено без розгляду. Свою позовну вимогу про стягнення заборгованості за депозитним вкладом позивач обгрунтовує тим, що 08.04.2014 року уклав із ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (ПАТ «ВіЕйБі Банк») договір банківського вкладу на вимогу «Для виплат» [NUMBER] (в доларах США), предметом якого є відкриття на ім'я вкладника іменного вкладного рахунка на умовах вкладу на вимогу «Для виплат» в доларах США [NUMBER]. 15.07.2014 року між ним та ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» було укладено договір банківського вкладу «Марафон лояльності_Подвійний дохід ЕПС» №822809/2014 (в доларах США), предметом якого є розміщення вкладником в банку строкового вкладу на умовах депозитного продукту «Марафон лояльності Подвійний дохід ЕПС» в доларах США на строк 13 місяців, з дня укладення Договору, з щомісячною виплатою процентів. На виконання умов договору від 15.07.2014 року вкладником було внесено банку на рахунок-кореспондент кошти на загальну суму 7100 дол. США. 15.10.2014 року позивач звернувся до банку з вимогою про видачу йому вкладу шляхом його разом з нарахованими на вклад відсотками безготівкового перерахування з рахунка-кореспондента на рахунок [NUMBER] [PERSON] у ПАТ «ТАСкомбанк», у зв'язку з чим банком було оформлено цієї ж дати відповідне платіжне доручення на суму 7 275,90 дол. США, однак фактично ці кошти такі не були перераховані банком. Натомість банк після отримання заяви про розірвання договору від 08.04.2014 року та закриття рахунку-кореспондента так і не виконав платіжне доручення від 15.10.2014 року на суму 7275,90 дол. США. В судовому засіданні 01.07.2015 року позивач позов підтримав, покликаючись на мотиви такого, який просить задовольнити. В подальшомупредставник позивача представив суду заяву, що позов підтримує, просить завершувати розгляд справи за його відсутності та проти заочного розгляду справи не заперечує (заява в матеріалах справи), що відповідає вимогам ст.158 ЦПК України. Відповідач, який належним чином був повідомлений про час, день та місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи, не забезпечив явку в судове засідання свого представника, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав, про причини неявки такого суд не повідомив. За таких обставин, відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. У відповідності до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору чи вимог цього Кодексу, а згідно ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Як встановлено судом, 08.04.2014 року між позивачем (вкладник) і ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (ПАТ «ВіЕйБі Банк») було укладено Договір банківського вкладу на вимогу «Для виплат» [NUMBER] (в доларах США), предметом якого є відкриття на ім'я вкладника іменного вкладного рахунку на умовах вкладу на вимогу «Для виплат» в доларах США [NUMBER], код банку 380537 (а.с.5). 15.07.2014 року між [PERSON] (вкладник) та ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» було укладено Договір банківського вкладу «Марафон лояльності_Подвійний дохід ЕПС» №822809/2014 (в доларах США), предметом якого є розміщення вкладником в банку строкового вкладу на умовах депозитного продукту «Марафон лояльності_Подвійний дохід ЕПС» в доларах США на строк 13 місяців, з дня укладення Договору, з щомісячною виплатою процентів (а.с.6). Згідно п. 1.2. Договору від 15.07.2014 року банк відкриває на ім'я вкладника вкладний рахунок за вкладом на вимогу «Для виплат» [NUMBER], код банку 380537, надалі - рахунок-кореспондент. На цей рахунок-кореспондент може бути перерахований вклад та нараховані, але не отримані вчасно вкладником проценти за цим вкладом по закінченні строку його дії. Нараховані проценти за збереження вкладу вкладник отримує через касу банку не раніше дати, що співпадає з першим днем по закінчені кожного розрахункового місяця від дати укладення договору. Згідно п. 1.4. договору від 15.07.2014 року сума початкового вкладу - 1200 дол. США, мінімальна сума Вкладу - 500 дол. США. Відповідно п. 1.5. договору від 15.07.2014 року стандартна ставка за вкладом становить 12,5 % річних та діє з першого по третій місяць дії вкладу. З четвертого по тринадцятий місяць дії вкладу стандартна ставка за Вкладом становить 2 % річних. На виконання умов договору від 15.07.2014 року вкладником було внесено банку на рахунок-кореспондент кошти на загальну суму 7100 дол. США, що стверджується квитанцією №686711 від 15.07.2014 року - на суму 1200,00 дол. США (а.с.7), квитанцією №732305 від 16.07.2014 року - на суму 1200,00 дол. США (а.с.9), квитанцією №1014803 від 22.07.2014 року - на суму 1200,00 дол. США (а.с.8), квитанцією №1160650 від 25.07.2014 року - на суму 1200,00 дол. США (а.с.8), квитанцією №1269899 від 28.07.2014 року - на суму 1200,00 дол. США (а.с.9),згідно квитанції №1309035 від 29.07.2014р. - на суму 1100,00 дол. США (а.с.9). У відповідності до ч.2 ст.1060 ЦК України за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. 15.10.2014 року [PERSON] звернувся до банку з вимогою про видачу йому вкладу шляхом його разом з нарахованими на вклад відсотками безготівкового перерахування з рахунка-кореспондента на рахунок № [NUMBER] позивача у ПАТ «ТАСкомбанк», ідентифікаційний код 09806443, у зв'язку з чим банком було оформлено цієї ж датою відповідне платіжне доручення на суму 7 275,90 дол. США. У відповідності до ст.1091 ЦК України банк, що прийняв платіжне доручення платника, повинен перерахувати відповідну грошову суму банкові одержувача для її зарахування на рахунок особи, визначеної у платіжному дорученні. Банк має право залучити інший банк (виконуючий банк) для виконання переказу грошових коштів на рахунок, визначений у дорученні клієнта. Банк повинен негайно інформувати платника на його вимогу про виконання платіжного доручення. Порядок оформлення та вимоги до змісту повідомлення про виконання банком платіжного доручення встановлюються законом, банківськими правилами або договором між банком і платником. Як встановлено і підтверджується довідкою АТ «ТАСкомбанк» № 08/01/3-125 від 10.11.2014 року відповідач, в порушення вимог ст.1091 ЦК України, не перерахував на рахунок № [NUMBER] позивача у ПАТ «ТАСкомбанк» суми в розмірі 7 275,90 дол. США. У відповідності до ч.1 ст.1075 ЦК України договір банківського рахунка розривається за заявою клієнта у будь-який час. Згідно ч.3 ст.1075 ЦК України залишок грошових коштів на рахунку видається клієнтові або за його вказівкою перераховується на інший рахунок в строки і в порядку, встановлені банківськими правилами. У відповідності до пункту 20.1. Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою від 12.11.2003р. №492 Правління Національного банку України, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17.12.2003р. за №1172/8493, із змінами та доповненнями, поточні рахунки клієнтів банків закриваються на підставі заяви клієнта. У відповідності до пункту 20.6. Інструкції №492 Банк за наявності коштів на поточному рахунку, який закривається на підставі заяви клієнта, здійснює завершальні операції за рахунком [з виконання платіжних вимог на примусове списання (стягнення) коштів, виплати коштів готівкою, перерахування залишку коштів згідно з дорученням клієнта тощо]. Однак банк навіть після отримання від [PERSON] 21.10.2014р. за вх. №32-44/919 заяви про розірвання Договору від 08.04.2014 року (а.с.11) та закриття рахунка-кореспондентане виконав платіжне доручення від 15.10.2014 року на суму 7 275,90 дол. США. У відповідності до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Зі змісту ст. 10 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Положеннями ч.1 ст.11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.212 ЦК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Виходячи з наведеного та враховуючи, що відповідач порушив взяте на себе за договором від 15.07.2014 року зобов'язання, суд приходить до висновку, що позов є підставним, грунтується на законі, відтак підлягає задоволенню, з відповідача слід стягнути на користь позивача суму вкладу з нарахованими відсотками, що складає 7275,90 дол. США. Згідно з ч.2 ст.88 ЦПК України якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 19.03.2015 року № 188 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 63 від 20.03.2015 року, згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» і призначено уповноважену особу Фонду на ліквідацію банку строком по 19.03.2016 року. А тому, враховуючи, що на момент звернення до суду з даним позовом сторони по справі відповідно до положень Закону України «Про судовий збір» (в редакції до 01.09.2015 року) звільнялись від сплати судового збору, суд вважає, що судові витрати у справі слід компенсувати за рахунок держави.

Outcome: approved