Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-05 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулись в суд з позовом до Городнянської міської ради Чернігівської області та просять визнати за ним право власності на земельну ділянку, яка розташована за адресою : Чернігівська область м. Городня, вул. Саговського ( в минулому вул. Комсомольська). З позовної заяви виходить, що по вул. Комсомольській, 2 в м. Городня мешкала бабуся позивачів [PERSON]. Вказану земельну ділянку [PERSON] отримала у спадок від свого чоловіка [PERSON], померлого 27.04.2002 року, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом серії ВАК № 293896 від 24.06.2003 року. Спадкоємцем [PERSON] за заповітом був батько позивачів [PERSON], який помер 27.04.2015 року. На підставі вищевказаного свідоцтва про право на спадщину 12.08.2003 року [PERSON] був виданий державний акт на право власності на землю. Даний документ знаходився за місцем проживання [PERSON], а потім був втрачений з невідомих позивачам причин. З усним проханням про видачу дублікату вказаного державного акту позивач [PERSON] звертався до відділу Держгеокадастру у Городнянському районі Чернігівської області, де йому відмовили, мотивуючи тим, що Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не передбачена видача дублікатів державних актів на право власності на землю. З відповідними проханнями позивач [PERSON] звертався до Державного архіву Чернігівської області та Державного нотаріального архіву Чернігівської області. Листом Державного архіву Чернігівської області № П-2594 від 25.12.2015 року [PERSON] було відмовлено в задоволенні прохання у звязку з тим, що державні акти на право власності на землю до архіву не передавалися. Листом Державного нотаріального архіву Чернігівської області № 106/02-04 від 19.01.2016 року також було відмовлено з вказаної причини. 01.07.2016 року позивач [PERSON] звертався до Городнянського районного суду Чернігівської області із заявою про встановлення факту володіння вищевказаною земельною ділянкою [PERSON] з 27.04.2002 року ( з дня смерті її чоловіка ) по 18.02.2015 року. Ухвалою Городнянського районного суду Чернігівської області вказана заява залишена без розгляду, в звязку з тим, що суд прийшов до висновку про наявність спору про право. Цією ухвалою [PERSON] було розяснено право на звернення до суду в порядку ст. 392 Цивільного кодексу України. Ухвалою судді від 03 січня 2017 року відкрито провадження у зазначеній справі. У судовому засіданні позивач [PERSON] уточнив позовні вимоги в частині адреси місцезнаходження спірної земельної ділянки : м. Городня, вул. Саговського, 2 та просив суд визнати за ним та [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом після смерті їх баби [PERSON], яка померла 18 лютого 2015 року, на земельну ділянку площею 0,14 га, з яких 0,10 га для обслуговування житлового будинку, 0,04 га для ведення підсобного господарства, яка розташована за адресою : Чернігівська область м. Городня, вул. Саговського, 2, в рівних частинах по 1/2 частині кожному. Уточнені позовні вимоги [PERSON] підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Обставини, викладені в позові підтвердив. Пояснив, що 18 лютого 2015 померла їх бабуся, яка склала заповіт на імя їх батька [PERSON], але він не встиг вступити в спадщину, бо захворів та помер. Державний акт на право власності на спадкову земельну ділянку втрачений. [PERSON] звертався до компетентних органів та до архівних установ з проханням видати дублікат вказаного документа, але отримав відмову, оскільки вказаний документ на зберігання не здавався. Крім того, видача дублікату законом не передбачена. Вказав, що звертався до суду із заявою в порядку окремого провадження, яка була залишена без розгляду, оскільки вбачається спір про право. Спадщину після смерті бабусі вони з братом прийняли та за їх заявами відкрита спадкова справа. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду справи останній повідомлявся належним чином, до позовної заяви долучено письмове клопотання [PERSON] з проханням розглянути справу без його участі ( а.с. 13 ). Згідно положень ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача Городнянської міської ради Чернігівської області в судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового розгляду справи відповідач повідомлялась належним чином. Міський голова Городнянської міської ради Чернігівської області [PERSON] надав до суду письмову заяву від 05.01.2017 року за вих. № 03-22/4 з проханням цивільну справу за позовом [PERSON] та [PERSON]М про визнання права власності на земельну ділянку розглянути за відсутності представника міської ради, позов відповідач визнає ( а.с. 26 ). Представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору відділу Держгеокадастру у Городнянському районі Чернігівської області в судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового розгляду справи третя особа повідомлялась належним чином. Начальник відділу Держгеокадастру у Городнянському районі Чернігівської області [PERSON] надала суду письмову заяву від 27.01.2017 року за вих. № 9-28-99.4-200/2-17 з проханням розглянути справу за позовом [PERSON] та [PERSON] без участі представника відділу Держгеокадастру у Городнянському районі Чернігівської області ( а.с. 47 ). Представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області в судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового розгляду справи третя особа повідомлялась належним чином. Від повноважного представника Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області [PERSON] до суду надійшла письмова заява від 27.01.2017 року за вих. № 02-16/59 з проханням розглянути справу без участі представника Городнянської райдержадміністрації Чернігівської області, проти позовної заяви [PERSON] та [PERSON] третя особа не заперечує ( а.с. 49-50 ). Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Городнянська районна державна нотаріальна контора Чернігівської області про дату, час та місце судового розгляду справи була повідомлена належним чином, представник третьої особи в судове засідання не зявився, про причини неявки представника суд не повідомлено, від третьої особи до суду не надійшло повідомлення про згоду на участь у справі. Неявка в судове засідання третьої особи від якої не надійшло повідомлення про згоду на участь у справі відповідно до положень ст.ст. 36, 169 ЦПК України не є перешкодою для розгляду справи ( а.с. 75 ). Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] про дату, час та місце судового розгляду справи була повідомлена належним чином, в судове засідання не зявилась, надала до суду письмову заяву від 05.03.2017 року з проханням розглядати справу без її участі, підтвердила свою позицію про відмову від спадщину на користь своїх синів, викладену в червні 2015 року в листі на імя державного нотаріуса Городнянського нотаріального округу [PERSON] ( а.с. 76 ). Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи і інтереси інших осіб. Відповідно до вимог частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем, суд за наявності підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, заслухавши пояснення позивача [PERSON], зясувавши позицію відповідача та третіх осіб по суті заявлених позовних вимог, дослідивши в судовому засіданні всі наявні матеріали справи та надані докази, прийшов до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] померла 18 лютого 2015 року у віці 92 років у м. Городня Чернігівської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЕЛ № 246879 ( а.с. 3 ). За життя [PERSON] 23.01.2008 року склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Городнянського районного нотаріального округу Чернігівської області [PERSON] 23.01.2008 року за реєстровим № 213, яким заповіла своєму синові [PERSON] всю свою спадщину З дослідженого в судовому засіданні свідоцтва про народження серії ЯФ № 281775 встановлено, що [PERSON] народився 07.05.1949 року, його батьками зазначені: [PERSON] та [PERSON] (а.с.5). Таким чином, після смерті [PERSON] відкрилась спадщина за заповітом на все належне їй майно та спадкоємцем за заповітом щодо майна померлої являвся її син [PERSON]. 27 квітня 2015 року [PERSON] у віці 65 років помер, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Конотопу реєстраційної служби Конотопського міськрайонного управління юстиції у Сумській області 28.04.2015 року зроблено відповідний актовий запис № 396 ( а.с. 4 ). [PERSON] народився 22 червня 1978 року в с.м.т. Сосниця Чернігівської області, його батьками зазначені [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЕЛ № 471713 ( а.с. 6 ). Згідно свідоцтва про народження серії ІІ-БП № 307323 [PERSON] народився 10 березня 1981 року в м. Конотоп Сумської області, його батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] ( а.с. 7 ). Отже, у відповідності до ст.ст. 1265, 1276 ЦК України позивачі є спадкоємцями відповідної частини всієї спадщини своєї бабусі [PERSON] за спадковою трансмісією, оскільки їх батько [PERSON], що є її сином, помер 27.04.2015 року після відкриття спадщини своєї матері і не встиг її прийняти. Після смерті [PERSON] [PERSON] та [PERSON], як спадкоємці у відповідності до ст.ст. 1265, 1267 Цивільного кодексу України за спадковою трансмісією, 10.06.2015 року звернулись до Городнянської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області із заявами про прийняття спадщини за законом після смерті їх баби [PERSON]. 10 червня 2015 року була заведена спадкова справа № 95/2015 до майна померлої [PERSON]. Крім позивачів, спадкоємцем за законом є дружина померлого [PERSON] [PERSON], яка 02.06.2015 року відмовилась від прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] на користь синів [PERSON] та [PERSON], шляхом подачі відповідної заяви до нотаріальної контори. Свідоцтва про право на спадщину по вищезазначеній спадковій справі ще не видавалися ( а.с. 53-61 ). З дослідженого в судовому засіданні свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку серії ВАК № 293896, виданого 24.06.2003 року державним нотаріусом Городнянської державної нотаріальної контори [PERSON], встановлено, що [PERSON] є спадкоємцем майна [PERSON], померлого 27 квітня 2002 року. Спадкове майно, на яке видано це свідоцтво складається із земельної ділянки площею 0,14 гектара, розташованої на території Городнянської міської ради Чернігівської області, з яких 0,10 га надано для обслуговування житлового будинку, а 0,04 га для ведення підсобного господарства. ( а.с. 9 ). З повідомлення відділу Держгеокадастру у Городнянському районі Чернігівської області від 27.01.2017 року за № 9-28-99.4-196/2-17 встановлено, що на імя [PERSON] технічна документація не виготовлялась, тому у відділі відсутня, державний акт виготовлявся на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 24.06.2003 року, зареєстровано за № 1144, площею 0,14 га на території Городнянської міської ради, і зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 51 від 12.08.2003 року ( а.с. 48 ). Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна відомості у вказаних реєстрах за адресою вул. Саговська ( в минулому Комсомольська ), 2 в місті Городня Чернігівської області відсутні ( а.с. 41-42, 74 ). Відповідно до ст. 373 ЦК України право власності на землю ( земельну ділянку ) набувається і здійснюється відповідно до закону. Власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення. Стаття 81 ЗК України передбачає, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Згідно приписів ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до ст. 126 ЗК України ( в редакції станом до 01.01.2013 року ) право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених ч. 2 цієї статті. Чинна на даний час редакція ст. 126 ЗК України передбачає, що право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». На підставі досліджених в судовому засіданні доказів судом встановлено, що [PERSON] дійсно за життя належала на праві власності земельна ділянка площею 0,14 га, з яких 0,10 га для обслуговування житлового будинку, 0,04 га для ведення підсобного господарства, яка розташована на території Городнянської міської ради Чернігівської області за адресою : Чернігівська область м. Городня, вул. Саговська, 2. Частина 1 статті 1225 ЦК України передбачає, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до вимог статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Позивачі не отримали свідоцтв про право на спадщину через відсутність правовстановлюючого документа, а саме оригіналу вищезазначеного державного акту на право приватної власності на землю. Це є перешкодою позивачам в отриманні в нотаріальній конторі свідоцтв про право на спадщину. Зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову [PERSON] та [PERSON]. Враховуючи наведене,

Outcome: approved