overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-30 00:00:00

[PERSON], яка діє як законний представник недієздатного [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. [PERSON] як законний представник недієздатного [PERSON] вимоги мотивує тим, що між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб 23.01.1963 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Краснодонського міськрайонного управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 17. В шлюбі у них народився двоє дітей, які в даний час повнолітні. Основною причиною розірвання шлюбу є те, що [PERSON] захворів на тяжке психічне захворювання. З 2001 року він проживає в смт.Битків Надвірнянського району Івано-Франківської області, і з того часу відповідач не цікавиться його потребами. Сторони проживають окремо та не підтримують будь яких сімейних стосунків, спільного господарства не ведуть. Їх сім'я розпалась, шлюб носить формальний характер і примирення між ними неможливе. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги законного представника недієздатного [PERSON] з підстав, наведених в позовній заяві та просить шлюб між [PERSON] та відповідачем розірвати. Не заперечує проти заочного розгляду справи та постановлення заочного рішення. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про час і місце слухання справи повідомлений належним чином, у відповідності до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України, з опублікуванням якого особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Про причини неявки відповідач не повідомив, заяви про слухання справи у її відсутності не поступало. Тому зі згоди сторони позивача суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.ст. 76, 81 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог та з'ясувавши фактичні обставини справи, приходить до наступного висновку. Факт перебування сторін у шлюбі підтверджується свідоцтвом про шлюб, який зареєстровано 23.01.1963 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Краснодонського міськрайонного управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 17(а.с. 4). Судом встановлено, що сторони проживають окремо та не підтримують сімейних стосунків, і не мають наміру їх підтримувати в подальшому, їх шлюб носить формальний характер. Крім того, сторони втратили почуття поваги та любові один до одного. За таких обставин суд прийшов до висновку про те, що шлюб втратив своє значення і не може бути поновлений в зв'язку з категоричним запереченням позивача. З [PERSON], [INFO], жительки [ADDRESS] слід стягнути на користь держави 704 грн. 80 коп. (сімсот чотири гривні вісімдесят копійок) судового збору. На підставі ст.ст. 104, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-30 00:00:00

[PERSON], яка діє як законний представник недієздатного [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов'язаного з потребою в обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну і резолютивну частини. На підставі ст.ст. 104, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-13 00:00:00

[PERSON] ,\~яка дії\~в інтересах\~позивача [PERSON] , звернулась до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS] , також просить судові витрати покласти на позивача. Позовна заява обґрунтована тим, що позивач є власником квартири за адресою: [ADDRESS] , на підставі рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 17.03.2021 року, в якій, у тому числі зареєстровані її син та дочка, відповідачі [PERSON] та [PERSON] , які у вищевказаній квартирі з 01.07.2015 року не проживають, що порушує її права, як власника та змушує нести додаткові витрати на житлово-комунальні послуги. В судове засідання позивач та її представник не з`явились, були належним чином повідомлені про місце, час та дату розгляду справи, остання надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просить розглянути справу без її та позивача участі, не заперечувала проти заочного розгляду справи. \~ \~ \~ \~Відповідачі в судове засідання не з`явились, були належним чином повідомлені про місце, час та дату розгляду справи. Суд, відповідно до ст. 280 ЦПК України, ухвалив проводити заочний розгляд справи. На підставі ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Встановлено, що позивач є власником квартири за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 17.03.2021 року (а.с.11-12). В квартирі зареєстровані, у тому числі [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с.13, 23,24), які за вказаною адресою з 01.07.2015 року не проживають, що вбачається з акту про не проживання особи за місцем реєстрації Голови правління ОСББ «Горького, 53» від 04.10.2021 р. (а.с.14). Згідно зі ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. \~ \~ \~ \~Поважних причин відсутності відповідачів за місцем реєстрації понад один рік судом не встановлено. Таким чином, у суду є підстави для визнання [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , такими, що втратили право користування квартирою за адресою: [ADDRESS] , оскільки, вони без поважних причин відсутні за вказаною адресою з 01.07.2015 року по теперішній час, тобто, понад один рік. Судові витрати покласти на позивача за заявою її представника.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-15 00:00:00

[PERSON], яка дії в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої особи [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про усунення перешкод здійсненні права власності та визнання особи такою, що втратила право на житлову площу. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачка спільно із своїм неповнолітнім сином проживає у [INFO]. Вищевказана квартира належить позивачці спільно із сином на підставі свідоцтв про право на спадщину за законом, які були видані Другою Одеською державною нотаріальною конторою м. Одеси, у спадковій справі, яка була відкрита після померлого її чоловіка [PERSON], померлого 03 квітня 2017р.. Квартиру [ADDRESS] померлий [PERSON] придбав за договором купівлі-продажу від 15.12.2006р., посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON]. Під час оформлення спадщини, позивачка дізналась, що в квартирі залишився зареєстрованим син продавця квартири [PERSON]. Однак він в квартирі не проживає, особистих речей в квартирі його не має. На підставі викладеного, позивачка просить усунути перешкод у здійсненні права власності та визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням у спірній квартирі. В судове засідання позивачка не зявилась, однак подала заяву, згідно якої просила справу розглянути у її відсутність. Відповідач в судове засідання не зявився, про розгляд справи був повідомлений через оголошення на сайті суду. На підставі викладеного, суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження, відповідно до вимог ст.ст. 280-281 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню на підставі фактів, встановлених в судовому засіданні. Так судом встановлено, що позивачка спільно із своїм неповнолітнім сином проживає у [INFO]. Вищевказана квартира належить позивачці [PERSON] у розмірі 4/5 часток, а інша 1/5 частка належить неповнолітньому [PERSON], що підтверджується копіями свідоцтв про право на спадщину за законом, які були видані Другою Одеською державною нотаріальною конторою м. Одеси, у спадковій справі, яка була відкрита після померлого її чоловіка [PERSON], померлого 03 квітня 2017р.. Квартиру [ADDRESS] померлий [PERSON] придбав за договором купівлі-продажу від 15.12.2006р., посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON]. Судом встановлено, що в квартирі залишився зареєстрованим син продавця квартири [PERSON]. Однак він в квартирі не проживає, особистих речей в квартирі його не має, що підтверджується відповідними актами від 02 грудня 2016р., 13 грудня 2017р.. Згідно ч. 1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, оскільки відповідач в квартирі не проживає без поважних причини понад один рік, то він втратив право користування жилим приміщенням.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-27 00:00:00

[PERSON], яка є бабусею малолітньої [PERSON], [INFO], і з якою дитина тривалий час проживає, просить позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно вказаної доньки. На обгрунтування вимог зазначила, що онучка [PERSON] проживає з нею з 2012 року і фактично знаходиться на її утриманні. З цього часу батьки дитини ухиляючись від виконання своїх обов»язків по вихованню не відвідують доньку, не цікавляться її успіхами, не надають матеріальної допомоги фактично самоусунувшись від батьківських обов»язків. Неодноразові співбесіди позитивних результатів не дали, що і стало підставою звернення до суду з цим позовом. Відповідачі [PERSON] та [PERSON], кожен окремо, подали клопотання про розгляд справи за їх відсутності і не заперечують позбавленню батьківських прав відносно доньки [PERSON] (а.с.26,44). Представник Конотопського міськвиконкому як органу опіки та піклування [PERSON] вимоги підтримала і просить їх задовольнити. Визнання позову відповідачами не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідачів), а тому, на підставі ст.206 ч.4 ЦПК України, позов підлягає задоволенню. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України підставами для позбавлення батьківських прав, зокрема є ухилення від виконання своїх обовязків по вихованню дитини. Згідно висновків орган опіки та піклування Виконавчого комітету Конотопської міської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно малолітньої доньки [PERSON], [INFO] (а.с.11-12,13-14). Крім того, з відповідачів, з урахуванням положень ч.3 ст.166 СК України, слід стягнути аліменти на дитину. За приписом ст.142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідному рішенні у порядку, встановленого законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого при поданні позову, решту стягує з відповідачів, як того вимагає ст.141 ЦПК України. Наведена норма підлягає застосуванню до вимог про позбавлення батьківських прав. Разом з тим, судовий збір із вимог в частині стягнення аліментів з відповідачів підлягає відшкодуванню останніми на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-12 00:00:00

[PERSON], яка є громадянкою України і мешкаю в місті Севастополі АР Крим, звернулася до суду з заявою про встановлення факту народження дитини [PERSON] в місті Севастополі [INFO], в порядку ст.257-1 ЦПК України. Вона зверталася до органів РАЦС в місті Одесі для реєстрації народження дитини, однак отримала відмову. Суд розглянувши заяву згідно вимог ст.257-1 ЦПК України, негайно, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав. Встановлення факту має юридичне значення, оскільки заявник має намір зареєструвати факт народження дитини. Відповідно до ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Згідно зі ст.257-1 ЦПК України, у рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Судом встановлено, що заявник є громадянкою України, мешкає на території тимчасово окупованої Автономної Республіки Крим, [INFO]. у місті Севастополі народила доньку, що підтверджується матеріалами справи. Оскільки заявником не представлено доказів, що народженій дитині у встановленому законодавством порядку надано ім'я [PERSON], то у цій частині факт не встановлюється.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

[PERSON], яка є законним представником [PERSON], звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просить визнати відповідача такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS]. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що вона та її неповнолітня дочка [PERSON] є власниками зазначеної квартири на підставі Договору купівлі-продажу квартири від 19.10.2010 року. Згідно умов вказаного Договору відповідач повинна була знятися з реєстраційного обліку із даної квартири в строк до 28.10.2010 року, однак залишається в ній зареєстрованою, хоча з моменту продажу квартири в ній не проживає і її речей в квартирі немає, на відповідача продовжують нараховуватись комунальні платежі, які вимушена сплачувати вона. Позивач в судове засідання не з'явилась, її представник надала письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила розглянути справу без її участі у судовому засіданні, а у разі неявки відповідача - ухвалити рішення при заочному розгляді справи. Відповідач, будучи повідомленою про час і місце розгляду справи належним чином, в судове засідання не з`явилась, про причини неявки не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності до суду не надала, тому на підставі наявних у справі доказів та зі згоди представника позивача суд уважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Представник третьої особи, будучи повідомленим про час і місце розгляду справи належним чином, в судове засідання не з'явився, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надав. Дослідивши матеріали справи, суд приходить наступного. Так, квартира [ADDRESS], належить позивачу та її неповнолітній дочці [PERSON] на праві приватної спільної часткової власності на підставі Договору купівлі-продажу квартири від 19.10.2010 року (а.с.13-18). Відповідач є зареєстрованою у зазначеній квартирі (а.с.19). Судом встановлено, що відповідач з 19.10.2010 року в зазначеній квартирі не проживає. Крім того, факт не проживання [PERSON] у квартирі [ADDRESS] підтверджується актом від 02.08.2013 року, складеним мешканцями будинку [ADDRESS] (а.с.20). Відповідно до статті 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки провадиться у судовому порядку. Статтею 71 ЖК України такі строки встановлені у шість місяців. Отже, при викладених вище обставинах, у зв'язку з тим, що відповідач добровільно залишила зазначену квартиру, перешкод у проживанні в ній позивач не спричиняла, більше шести останніх місяців у вказаній квартирі відсутня без поважних причин, позовні вимоги знайшли своє підтвердження і позов підлягає задоволенню. Окрім того, відповідно до статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-31 00:00:00

[PERSON], яка є лікарем - психіатром Борзнянської центральної районної лікарні, звернулась до суду з заявою в якій просить суд винести рішення про надання дозволу на психіатричний огляд [PERSON], 1936 року народження, мешканки м.Борзни. В обгрунтування свого прохання заявниця посилається на те, що від соціального робітника [PERSON] та [PERSON], [PERSON], вона дізналась про неадекватну поведінку [PERSON], яка проживає по [ADDRESS]. Свої оцінки поведінки останньої, вказані особи описали в заявах на ім`я лікаря психіатра Борзнянської ЦРЛ. Проаналізувавши наведені у заявах факти [PERSON] лікарем ЗПСМ [PERSON] та нею особисто було запропоновано 23.03.2016 року з`явитися на огляд, однак [PERSON] відмовилась від його проходження. Проте, вбачаються достатні підстави вважати що у [PERSON] маються ознаки тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона в своїй поведінці демонструє реальні наміри вчинити дії, що являють собою пряму небезпеку для оточуючих її людей. Оскільки [PERSON] не повною мірою усвідомлює свої дії та відмовилась від проведення її огляду лікарем - психіатром, це питання підлягає вирішенню у судовому порядку з винесенням відповідного судового рішення на підставі Закону України «Про психіатричну допомогу». Заявник в судовому засіданні заяву підтримала і просила її задовольнити, оскільки це дозволить встановити симптоми захворювання та визначитися з методом лікування даної особи. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] в своїх показаннях повідомили суду про прояви у поведінці [PERSON] нелогічного мислення і безпідставних тверджень про викрадення в неї її майна та загроз її інтересам з боку оточення. Вона неодноразово демонструвала наміри, які загрожували здоров`ю сусідів та цілісності їх майна. Заслухавши заявника та допитавши свідків суд дійшов висновку про обгрунтованість доводів заявника та правомірність заявленої вимоги. Відповідно до ст.12 Закону України «Про психіатричну допомогу», - амбулаторна психіатрична допомога може надаватися без усвідомленої згоди особи або без згоди її законного представника у разі встановлення у неї тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона завдасть значної шкоди своєму здоров'ю у зв'язку з погіршенням психічного стану у разі ненадання їй психіатричної допомоги. Амбулаторна психіатрична допомога особі без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника надається лікарем-психіатром в примусовому порядку за рішенням суду. Питання про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку вирішується судом за місцем проживання особи. З огляду на факти, встановлені в судовому засіданні,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-19 00:00:00

[PERSON], яка є опікуном [PERSON], звернулася до суду з позовом в якому просить стягнути з [PERSON] аліменти на свою користь на утримання неповнолітнього [PERSON], в розмірі ? частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та до досягнення ним повноліття. Пояснила, що мати дитини - [PERSON] померла [INFO], а батько - відповідач по справі [PERSON], позбавлений відносно сина батьківських прав рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 18.10.2013 року. Неповнолітній [PERSON], [INFO], переданий їй під опіку розпорядженням Чугуївської районної державної адміністрації Харківської області № 457 від 12.12.2013 року, мешкає разом з нею та знаходиться на її утриманні, при цьому відповідач ніякої допомоги на утримання дитини добровільно не надає. Позивачка в судове засідання не з'явилася, від неї надійшла заява в якій вона підтримала позовні вимоги та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином та своєчасно, від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутність та згодою з розміром заявлених позовних вимог. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, від нього надійшла заява про розгляд справи без участі представника з відсутністю заперечень проти позову. Суд відповідно до вимог ч. 4 ст. 169 ЦПК України вважає за можливе розглядати справу у відсутність сторін за наявними доказами справи. Дослідивши та перевіривши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, як такий, що знайшов своє повне підтвердження в процесі розгляду справи. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.ст. 181, 191 Сімейного кодексу України, за рішенням суду аліменти на утримання дитини присуджуються в долі від доходів його матері, батька або в грошовій сумі з дня подання позову. Згідно ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України - особа позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-08 00:00:00

[PERSON], яка є опікуном недієздатного [PERSON], звернулася до суду з заявою про скасування рішення Ізмаїльського міського суду Одеської області від 02 липня 1998 року, яким було визнано [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], безвісно відсутнім, посилаючись на те, що [PERSON] далі Миколаївської області нікуди не відїжджав, з 1994 року постійно проживав разом з нею за адресою: [ADDRESS]. В судовому засіданні заявниця заяву підтримала, просила її задовольнити. Представник заінтересованої особи в судовому засідання заявлені вимоги підтримала. Вислухавши пояснення заявниці та представника заінтересованої особи, прокурора, який не заперечував проти задоволення заяви, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.45 ЦК України, якщо фізична особа, яка була визнана безвісно відсутньою, зявилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем її перебування або суд, що постановив рішення про визнання цієї особи безвісно відсутньою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою. Згідно з ч.1 ст. 250 ЦПК України у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або відомостей про місцеперебування цієї особи суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою або оголосив її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою або померлою, або іншою заінтересованою особою. Факт того, що [PERSON] живий та проживає в м.Ізмаїл підтверджено копією громадянського паспорту [PERSON], [INFO], серії КМ № 960769, виданим Ізмаїльським РВ ГУДМС України в Одеській області 07 липня 2015 року, з якого вбачається, що він зареєстрований в [INFO] , та довідкою до акту огляду МСЕК серії 10 ААВ № 774098, з якої вбачається, що [PERSON], [INFO], 21 жовтня 2015 року був оглянутий медико-соціальною експертною комісією, в результаті чого йому було присвоєно першу групу інвалідності «Б» з загального захворювання на строк до 01 листопада 2017 року. Враховуюче вищезазначене на підставі ст.45 ЦК України суд вважає за необхідне скасувати рішення Ізмаїльського міського суду Одеської області від 02 липня 1998 року про визнання [PERSON] безвісно відсутнім.

Outcome: approved