Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-11 00:00:00

[PERSON] пред`явив позов у Подільському районному суді м. Києва до [PERSON] , за участю третьої особи: приватного акціонерного товариства «Європейський страховий Союз» про стягнення матеріальної шкоди завданої внаслідок ДТП. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 14.08.17 близько 09 год. 55 хв. в м. Києві на вул. Набережно-Рибальська відбулось ДТП за участю автомобіля «Субару» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля «Хюндай» д.н.з. [NUMBER] , що належить на праві власності [PERSON] Внаслідок ДТП транспортні засобі отримали механічні пошкодження. Постановою Подільського районного суду м. Києва від 29.09.2017 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Враховуючи те, що відповідач є особою винною у ДТП з нього на користь позивача підлягає стягненню сума майнової збитку, заподіяного транспортному засобу «Хюндай» д.н.з. [NUMBER] , що відповідно до експертного висновку становить 43573,94 грн. За таких обставин позивач просить суд стягнути на його користь з відповідача 43573,94 грн. - майнової шкоди, а також судовий збір. Представник позивача в судове засіданні не з`явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином. До суду звернувся із заявою про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про день, час та місце розгляду справи судом повідомлений належним чином. Зважаючи на це та враховуючи ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, суд 12.06.18 постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Третя особа свого права на участь у судовому засіданні не використала, про розгляд справи була повідомлена належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Як вбачається з постанови Подільського районного суду м. Києва від 14.08.17 близько 09 год. 55 хв. в м. Києві на вул. Набережно-Рибальська відбулось ДТП за участю автомобіля «Субару» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля «Хюндай» д.н.з. [NUMBER] , що належить на праві власності [PERSON] Внаслідок ДТП транспортні засобі отримали механічні пошкодження. Постановою Подільського районного суду м. Києва від 29.09.2017 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. (а.с. 10) Відповідно до Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] власником транспортного засобу «Хюндай» д.н.з. [NUMBER] , 2008 року випуску є [PERSON] (а.с. 7) Відповідно до Висновку щодо вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу № 592/9-17, складений ФОП [PERSON] , вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля «Хюндай» д.н.з. [NUMBER] складає 43573 грн. 94 коп. (а.с. 12) Як вбачається з Полісу АМ 1090710 цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Субару» д.н.з. [NUMBER] застрахована у ПрАТ «Європейський Страховий Союз». Причиною спору між сторонами стала відмова відповідача в добровільному порядку відшкодувати позивачу заподіяну матеріальну шкоду. Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Цивільного кодексу України, Закону України «Про страхування», Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Частиною 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Ст. 1192 ЦК України визначає, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо), як це зазначено у п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.03.1996 року. Згідно Постанови ВСУ від 20.01.2016р. у справі 6-2808цс15 право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобов`язує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування шкоди в деліктному зобов`язанні. За таких обставин, позивач просить суд стягнути на її користь, суму майнової шкоди, саме з особи винної у її завданні. Враховуючи те, що вина [PERSON] була встановлено відповідним судовим рішенням, а саме постановою Подільського районного суду м. Києва від 29.09.2017 року, суд вважає позовні вимоги доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved