Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-15 00:00:00

[PERSON] у листопаді 2016 р. звернулась з позовом до Старокостянтинівської міської ради про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування позову посилались на те, що 30 грудня 2014 року помер її син [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із ? частки квартири №61, що по вул.І.Франка, 21 в м. Старокостянтинів. Вказана частина квартири належала померлому на підставі свідоцтва про право на власності від 05.07.2013 року, на підставі якого [PERSON] при житті не зареєстрував своє право власності на? частки квартири № 61, що по вул. І.Франка, 21 в м. Старокостянтинів. Постановою державного нотаріуса від 08.06.2016 року № 2097/02-31 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки померлий [PERSON] за життя не зареєстрував своє право власності на вказану частину квартири, а тому неможливо встановити факт набуття права власності за померлим. Представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала повністю, просить позов задовольнити, з вищенаведених підстав. Представник відповідача, що належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, до суду не зявився, про причини неявки суду не повідомив. Суд, дослідивши докази у справі, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.ст.\~1216 - 1222 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.\~\~До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини\~і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Згідно ст.ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частиною 5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що 30 грудня 2014 року помер син позивача [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із ? частки квартири № 61, що по вул. І.Франка, 21 в м. Старокостянтинів. Як вбачається з постанови державного нотаріуса Старокостянтинівської держнотконтори від 08.06.2016р. №2097/02-31, позивачу відмовлено в оформленні спадкових прав на дане спадкове майно, так як померлий [PERSON] при житті не зареєстрував своє право власності на вказану частину квартири, згідно чинного законодавства. Дані обставини підтверджуються даними свідоцтва про смерть [PERSON] Серія І-БВ № 245554 від 30.12.2014 р.; даними постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій державного нотаріуса Старокостянтинівської держнотконтори від 08.06.2016р. №2097/02-31; даними спадкової справи до майна померлого [PERSON] № 27/2015 від 22.01. 2015 року. Відповідно до п.23 постанови пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню та слід визнати за [PERSON] право власності, в порядку спадкування за законом, на ? частини квартири № 61, що по вул. І.Франка, 21 в м. Старокостянтинів, що належала [PERSON], який помер 30 грудня 2016 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved