Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-10 00:00:00

[PERSON], з участю заінтересованої особи Грабовецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, звернувся до суду із заявою, в якій просить визнати недієздатним [PERSON], [INFO], уродженця та жителя [INFO], та встановити над ним опіку, призначивши його опікуном. В обґрунтування поданої заяви заявник зазначив про те, що [PERSON] являється його рідним братом та перебуває на обліку Тернопільській районній центральній лікарні з діагнозом «ДЦП». Також він є інвалідом першої групи «А» довічно з дитинства внаслідок психічного розладу. Через хворобу не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, а тому потребує опіки та стороннього догляду. Заявник [PERSON] в судове засідання не зявився, однак подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Заяву підтримує, просить задовольнити. Представник заінтересованої особи Грабовецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області в судове засідання не зявився, однак подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Поданий сільською радою висновок про призначення опікуна підтримує та не заперечує проти задоволення заяви. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України суд розглянув справу у відсутності сторін\~без фіксації судового процесу технічними засобами. Суд, ознайомившись із заявами учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає до задоволення, виходячи із таких міркувань. Згідно довідки сер МСЕ №008159 від 01 березня 2000 року [PERSON], [INFO], є інвалідом І групи з дитинства. Інвалідність встановлена довічно. Висновок про умови та характер праці: потребує постійного стороннього догляду. Відповідно до довідки лікарської комісії медичного закладу щодо необхідності постійного стороннього догляду за інвалідом І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу №369, [PERSON], [INFO], є інвалідом І групи підгрупи А внаслідок психічного розладу. Проживає разом з [PERSON] за адресою: с.Білоскірка Тернопільського району. За рівнем життєдіяльності: обмеження самообслуговування; обмеження здатності до самостійного пересування; обмеження здатності до орієнтації; обмеження здатності до спілкування; обмеження здатності контролювати свою поведінку, а тому хворий [PERSON] потребує постійного стороннього догляду. Заявник [PERSON] є рідним братом [PERSON], про що свідчать свідоцтво про народження [PERSON] серії ІІ-ИД №412242 від 15 жовтня 1988 року. видане Баворівською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, та довідка №274 від 27 жовтня 2003 року, видана Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського районного управління юстиції Тернопільської області. Відповідно до висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи №219 від 13 травня 2015 року, складеного Тернопільською обласною комунальною клінічною психоневрологічною лікарнею, [PERSON] виявляє ознаки аномалії розвитку, а саме важку розумову відсталість, що сягає рівня недоумства. Про це свідчать дані анамнезу, матеріалів справи і результати обстеження психічного стану на експертизі. З родини робітників, старший з 3-х дітей. Спадковість не встановлена. Вагітність і пологи без особливостей. Народився з вагою 3500. В 3 місяці після вакцинації розвинувся менінгіт. Стан важкий з дитинства. Лікувався в дитячій обласній лікарні, звідки був відправлений в Київ в «Охматдит». Після лікування почав відставати в психомоторному розвитку: не ходив, не говорив. Встановлено діагноз: ДЦП, атонічно-астатична форма з вираженою атаксією, порушенням координації, гіперкінезами у верхніх та нижніх кінцівках, що різко затрудняє ходу та самообслуговування. На «Д» обліку в психіатра з дитинства з діагнозом: важка розумова відсталість. Визнаний інвалідом І-ї групи «А» довічно. Освіти не має. Вчився в Мельниця-Подільській тільки 2 місяці. Неодружений, проживає з батьками, які постійно ним опікуються. Оскільки самостійно нічого не вміє зробити. Висновки: [PERSON] страждає на аномалію розвитку важку розумову відсталість, що сягає рівня недоумства. Внаслідок вказаного захворювання [PERSON] не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Згідно висновку органу опіки і піклування Грабовецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області від 26 червня 2015 року «Про доцільність призначення [PERSON] опікуном повнолітнього брата [PERSON], 16.11.1983 р.н.» сільська рада вважає за доцільне призначити брата [PERSON], [INFO], опікуном щодо брата [PERSON], [INFO]. В силу ч.1 ст.38 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування (ч.1 ст.60 ЦК України). Згідно з ч.3 ст.63 ЦК України фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Відповідно до ч.4 ст.63 ЦК України опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов'язки опікуна чи піклувальника. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [INFO], страждає на аномалію розвитку важку розумову відсталість, що сягає рівня недоумства, внаслідок вказаного захворювання [PERSON] не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, а тому суд вважає за можливе визнати його недієздатним та встановити на ним опіку, призначивши його опікуном заявника [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved