Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-18 00:00:00

[PERSON] у своєму позові посилається на те, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 20.04.2015 року, зареєстрованому виконавчим комітетом Лукавецької сільської ради Вижницького району Чернівецької області по актовому запису за №03. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], 02.10.2015 року. Спільним сімейним життям вони з відповідачем прожили до лютого 2016 року. Сім`я розпалася по тій причині, що вони не знайшли взаєморозуміння, втратили повагу одне до одного, у них різні погляди на сімейне життя. Поновлювати сімейні відносини позивач не бажає. Відповідач ухиляється від надання їй матеріальної допомоги на утримання сина, у зв`язку з чим вона бажає, щоб з нього в примусовому порядку стягувалися аліменти. Просила суд ухвалити рішення, яким шлюб між нею та відповідачем розірвати, стягувати з відповідача на її користь на сина аліменти в розмірі 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до повноліття сина, починаючи з дня подання позовної заяви до суду, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Друк». Позивачка в судове засідання не зявилася, однак, подала до суду заяву, в якій змінила позовні вимоги та просила стягувати з відповідача на її користь на сина аліменти в розмірі 600 грн. щомісячно, до досягнення ним повноліття. В іншій частині позов підтримала повністю та просила розглянути справу у її відсутності. Відповідач у судове засідання також не зявився, однак подав до суду телефонограму, якою просив розглянути справу без його присутності, позов визнав повністю. Судом встановлено, що сторони перебувають між собою у шлюбі, зареєстрованому 20.04.2015 року виконавчим комітетом Лукавецької сільської ради Вижницького району Чернівецької області по актовому запису за №03. Сімя сторін фактично розпалась, поновлювати її позивачка не бажає, збереження шлюбу не відповідає її інтересам, відповідач в судове засідання не зявився, свої мотиви до збереження сімї особисто в суді не довів. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу, не допускається. Виходячи з цього, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту недоторканість. Таким чином, у суду відсутні підстави для примусового збереження сімї між сторонами, при наявності категоричного заперечення щодо цього дружини. Відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження від 15.10.2015 року серії І-МИ №228416. Згідно довідок виконавчого комітету Гвіздовецької сільської ради Сокирянського району Чернівецької області №1189 від 17.10.2016 року та комунальної установи Сокирянський центр первинної медико санітарної допомоги Чернівецької області позивачка проживає в [INFO], а син перебуває на її утриманні та здоровий. Відповідач ухиляється від надання позивачці матеріальної допомоги на утримання сина в добровільному порядку. Стаття 180 СК України передбачає обовязок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до вимог ст. 182 СК України суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище відповідача. На підставі ст. 184 ч. 1 СК України якщо платник аліментів має нерегульований, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір аліментів, суд, враховуючи положення ст.182 СК України, вважає, що з відповідача слід стягувати аліменти на користь позивачки на неповнолітнього сина в твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн. щомісячно. При цьому, суд виходить з розумності та достатності вищезазначеного розміру аліментів, необхідних для задоволення потреб позивачки на утримання неповнолітнього сина, а також з реальної можливості відповідача такий розмір аліментів сплачувати щомісячно, не порушуючи прав останнього. За таких обставин, позовні вимоги підлягають до задоволення зі стягненням з відповідача на користь позивачки та на користь держави судового збору. На підставі ст. 110, 112, 180, 182, 183, 184 СК України та

Outcome: approved