Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-05 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] (позивачі) звернулись до суду із позовом до Будянської селищної ради Харківського району Харківської області, в якому просять визначити частки у спільній сумісній власності на земельну ділянку, площею 0,0674 га, за цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], по ? частки кожному із співвласників, а саме за [PERSON], який помер [INFO] року, та за [PERSON]. В обґрунтування позову зазначають, що відповідно до Державного акту про право власності на земельну ділянку від 17.11.2008 року передано [PERSON] та [PERSON] безоплатно у спільну сумісну власність земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] 03.06.1978 року [PERSON] та [PERSON] одружились, позивачці після реєстрації шлюбу присвоєно прізвище [PERSON]. 25.02.2016 року Рішенням IV сесії VII скликання Будянської селищної ради Харківського району Харківської області «Про перейменування вулиць, провулків, в'їздів,та інших об'єктів топоніміки на території населених пунктів Будянської селищної ради» [ADDRESS] перейменована на [ADDRESS]. [INFO] року помер чоловік позивачки [PERSON]. Коли позивачка у встановлений законом строк звернулася для оформлення спадщини до Другої Державної нотаріальної контори Харківський району Харківської області, то виявилось, що отримати свідоцтво про право на спадщину на частку спірної земельної ділянки вона не може, тому що в державному акті про право власності на земельну ділянку немає чітко визначених часток у кожного із співвласників. У судове засідання позивачі, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, не з'явились, надали суду заяву про розгляд справи без їх участі, в якій позовні вимоги підтримали та просили задовольнити у повному обсязі. Представником відповідача надано до суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій він покладається при вирішенні справи на розсуд суду. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності сторін. Враховуючи, що розгляд справи відбувався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні фактичні обставини. На підставі Державних актів на право власності на земельну ділянку від 17.11.2008 року, виданих відділом земельних ресурсів у Харківському районі Харківської області на підставі Рішення XVI сесії V скликання Будянської селищної ради від 23.04.2008 року «Про затвердження технічної документації з встановлення меж та передачу у спільну сумісну власність гр. [PERSON] та гр. [PERSON] присадибної ділянки по [ADDRESS]» [PERSON] та [PERSON] є співвласниками земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] Згідно з копією Свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 15), 03.06.1978 року [PERSON] і [PERSON] уклали шлюб, після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON]. 25.02.2016 року Рішенням IV сесії VII скликання Будянської селищної ради Харківського району Харківської області «Про перейменування вулиць, провулків, в'їздів, та інших об'єктів топоніміки на території населених пунктів Будянської селищної ради» [ADDRESS] перейменована на [ADDRESS] (а.с. 10). [INFO] року [PERSON] помер, що підтверджується копією Свідоцтва про смерть від 13.06.2016 (а.с. 4). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 19.01.2017, виданою Другою державною нотаріальною конторою Харківського району Харківської області, позивачці відмовлено у видачі на її ім'я свідоцтва про право на спадщину за законом на одну другу частку земельної ділянки площею 0,0674 га, яка знаходить в [ADDRESS], після смерті її чоловіка [PERSON], померлого [INFO] року (а.с. 5). Причиною відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину зазначено не визначення частки спадкодавця у праві спільної сумісної власності на спірну земельну ділянку. Проаналізувавши спірні правовідносини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що між сторонами існує спір про право у зв'язку з відмовою нотаріуса у видачі позивачці свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її чоловіка у зв'язку з не визначенням його частки у праві спільної власності на спірну земельну ділянку. У зв'язку зі смертю чоловіка позивачки іншого шляху захисту її прав, окрім судового, не існує. Частинами 3, 4 статті 89 Земельного кодексу України передбачено, що володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюються за договором або законом. Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків, установлених законом. Частинами 1-3 статті 372 Цивільного кодексу України визначено, що майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Отже, співвласники мають право на поділ майна, що є у спільній сумісній власності. При цьому, за загальним правилом, вважається, що частки співвласників є рівними. Доказів існування домовленості між співвласниками про інший порядок поділу часток у праві спільної сумісної власності на спірну земельну ділянку суду не надано, у зв'язку з чим суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог і необхідність їх задоволення у повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. На підставі викладеного,

Outcome: approved