Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-11 00:00:00

адвокат Муругов В.О. звернувся в суд із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] помер чоловік та батько заявників - [PERSON] , який був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , однак з 1988 року до дня своєї смерті постійно проживав за адресою: [ADDRESS] . За життя [PERSON] заповіту не складав, заявники прийняли спадщину, оскільки постійно проживали разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вели спільне господарство, а після смерті здійснювали поховання, чим фактично вступили в управління спадковим майном. Оскільки визнання факту постійно проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини необхідне заявникам для подальшого оформлення спадщини, тому просить задовольнити заяву. У судове засіданні представник заявників не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи у його відсутності, а також заяву про уточнення позовних вимог, в якій, з метою виправлення описки, допущеній у прохальній частині заяви, уточнив місце відкриття спадщини, а саме [ADDRESS] ». Представник заінтересованої особи у судове засідання також не з`явився, попередньо подавши заяву про розгляд справи без його участі та підтримання вимог заявників. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до такого висновку. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що стверджується відповідним свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим виконкомом Тур`є-Реметівської сільської ради Перечинського району Закарпатської області 02 січня 2019 року (а. с. 18). Також встановлено, що після його смерті відкрилася спадщина, що складається з будинку [ADDRESS] , де фактично проживав [PERSON] (а. с. 19, 20). Крім цього довідкою виконкому Т.Реметівської сільської ради Перечинського району від 23 вересня 2019 року вих. № 772/02-27 встановлено, що на момент смерті [PERSON] за адресою: [ADDRESS] » були зареєстровані та входили до складу сім`ї його дружина - [PERSON] , [INFO], син [PERSON] , [INFO] та донька [PERSON] , [INFO] (а. с. 20). Відповідно до ст. ст. 1216, 1217, 1218, 1220, 1221 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно зі ст. 1223 цього Кодексу право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. За змістом ст. ст. 1258, 1261 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до положень ст. ст. 1268, 1269, 1270, 1296, 1298 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з ч. 2 п. 5 ст. 293 цього Кодексу суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У даному випадку за відсутності інших спадкоємців із заяви [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення, не вбачається спору про право, а тому така заява підлягає розгляду в порядку окремого провадження. Як роз`яснено в п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. З огляду на наведені вище докази, суд вважає доведеним факт того, що заявники [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на момент відкриття спадщини проживали зі спадкодавцем [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ». Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що обставини, на які посилаються заявники, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що їх вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved