Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-14 00:00:00

[PERSON] у липні 2014 року звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на час навчання. У позові вказала, що до 26.02.2008 вони з позивачем перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають доньку [PERSON], народження [INFO] року. З 01.09.2013 [PERSON] навчається на першому курсі денного відділення Гуманітарного інституту Національного аварійного університету і потребує матеріальної допомоги. До досягнення донькою повноліття відповідач частково сплачував аліменти на її утримання, але після досягнення донькою повноліття припинив сплачувати їх повністю. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. У зв'язку з чим [PERSON] вимушена звернутися до суду для вирішення посталої проблеми. Позивач у судове засідання не з'явилася, на адресу суду надала заяву у якій просила справу слухати у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, з підстав викладених у позові. Відповідач у судове засідання не з'явився, на адресу суду надав заяву у якій просив справу слухати у його відсутність, позовні вимоги підтримує частково в частині стягнення аліментів у сумі 500 грн. Згідно ст. ст. 10, 60 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб виникає спір. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані докази у їх сукупності, враховуючи обставини, уважає, що позов підлягає до часткового задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що до 26.02.2008 сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають повнолітнього доньку - [PERSON], народження [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про народження останньої та копією паспорта (а.с. 6-7). Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON], у графі «батько» записано [PERSON], «мати» - [PERSON] 09.10.2009 [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON], після реєстрації шлюбу отримала прізвище «[PERSON]» (а.с. 5). [PERSON] на даний час працює продавцем у ФОП [PERSON], має середньомісячний дохід у розмірі 608 грн. (а.с. 10). Відповідач на даний час ніде не працює. Повнолітня донька навчається на першому курсі денного відділення Гуманітарного інституту Національного аварійного університету ІV рівня акредитації на денному відділенні на платній основі. (а.с. 9) Строк навчання закінчується 30.06.2017. Відповідно до квитанцій та видаткової накладної [PERSON] було сплачено кошти за проживання у гуртожитку за період з 01.09.2013 по 30.06.2014 у сумі 2118 грн. 37 коп. та за комплект форменого одягу у розмірі 1765 грн. (а.с. 11-12). Згідно довідок виданих Пирятинським районним центром зайнятості від 12.08.2014 № 02-27/851 та Управлінням праці та соціального захисту населення Пирятинської районної державної адміністрації від 12.08.2014 № 01-37/2495 відповідач [PERSON] на обліку не перебуває, ніяких видів допомоги на дітей не отримує. Позивач не має відповідного доходу для забезпечення нормальних умов навчання та проживання у гуртожитку [PERSON], у зв'язку з чим вимушена звернутися до суду. Згідно ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідач, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча має можливість та зобов'язаний надавати таку допомогу. В частині вимоги про стягнення з відповідача додаткових витрат пов'язаних з оплатою за навчання [PERSON] слід відмовити з огляду на наступне. Частина 1 ст. 185 СК України закріплює правило, відповідно до якого, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами. Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається даною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв'язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу, є калікою. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Такі особливі обставини будуть індивідуальними у кожному конкретному випадку. За рішенням суду батьки можуть бути звільнені від обов'язку утримувати дитину, якщо її дохід набагато перевищує дохід кожного з них і повністю забезпечує її потреби (ст. 188 СК). Згідно ч. 1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно зі ст. 193 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. У відповідності до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: partial