Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-07 00:00:00

[PERSON] пред'явив у суді позов до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на малолітню дитину [PERSON] Позовні вимоги обґрунтовані тим, що мати дитини з донькою не проживає, матеріально не допомагає, не цікавиться її станом здоров'я, самоусунулася від виховання доньки. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги з викладених підстав, просив позовні вимоги задовольнити повністю. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі проти задоволення позову не заперечувала. Прокурор прокуратури Подільського району м. Києва позовні вимоги підтримала, просила позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітньої дитини. Представник Служби у справах дітей Подільської районної в м. Києві державної адміністрації подав до суду висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав. Суд, заслухавши пояснення осіб, які брали участь у справі, з'ясувавши обставини справи та дослідивши докази встановив наступне. Згідно свідоцтва про шлюб від 15.08.07 між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, прізвище дружини після реєстрації шлюбу - «[PERSON]» (а.с. 7). Від шлюбу між [PERSON] та [PERSON] [INFO] народилася донька [PERSON] (а.с. 6). Згідно довідки форма № 3 виданої КП «Лісове Подільського району м. Києва» від 28.02.14, малолітню [PERSON] було зареєстровано за місцем проживання її батька за адресою: [ADDRESS] (а.с. 9). Наймачем вказаної квартири є [PERSON] - позивач у справі, який доводиться батьком [PERSON] та відповідно є дідом - малолітньої [PERSON] Із характеристики дошкільного навчального закладу № 563 від 05.03.14 вбачається, що вихованням дитини на сьогоднішній день займається бабуся [PERSON] та дідусь [PERSON] Батьки не приймають участь в житті дитини (а.с. 8). 20.06.13 вироком Шевченківського районного суду м. Києва [PERSON] було засуджено до позбавлення волі. Орган опіки та піклування Подільської районної в м. Києві державної адміністрації 28.05.14 вважав за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її малолітньої доньки [PERSON], [INFO], оскільки матір з донькою не проживає, матеріально не допомагає, не цікавиться її здоров'ям, не відвідує дошкільний навчальний заклад (а.с. 13). Причиною спору стало невиконання відповідачем батьківських обов'язків відносно неповнолітньої дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Ч. 1 ст. 150 СК України передбачено, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний стан. Відповідно до вимог ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Із матеріалів справи вбачається, що неповнолітня дитина проживає разом з дідусем та бабусею, перебуває на їх утриманні. Ч 2 ст. 258 СК передбачено, що баба і дід мають право звернутися за захистом прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх та повнолітніх непрацездатних внуків до органу опіки та піклування або до суду без спеціальних на те повноважень. Відповідно до ст. 164 СК України, підставою позбавлення батьківських прав є ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Виходячи із встановлених у судовому засіданні обставин справи та досліджених доказів, визнання позову, суд приходить до висновку про те, що відповідач самоусунулася від виконання своїх батьківських обов'язків відносного власної дитини, а тому вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги [PERSON] про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно її неповнолітнього доньки. Ч. 2 ст. 166 СК України визначено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини Враховуючи те, що відповідач не виконує належним чином батьківських обов'язків по утриманню дитини, не надає матеріальної допомоги, дитина перебуває на повному утриманні дідуся та бабусі, суд вважає, що позовна вимога про стягнення аліментів також підлягає задоволенню. Відповідно до ст.ст. 182, 183 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи зазначене суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. та стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. На підставі вищевикладеного, ст.ст. 150, 155, 164, 165, 166, 182, 184, 191, 258 СК України,

Outcome: approved