Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-17 00:00:00

[PERSON] (надалі за текстом - позивач) звернувся до суду з позовом до ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» (надалі за текстом - відповідач), треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хари Н.М., приватний виконавець виконавчого округу Юхименко О.Л., про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 18.05.2012 року між нею та АТ «Банк Ренесанс Капітал», правонаступником якого є відповідач, було укладено кредитний договір. 29.11.2018 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. вчинила виконавчий напис № 11296 про стягнення з позивача заборгованості за кредитним договором в розмірі 18036,77 гривень та витрат за вчинення виконавчого напису в розмірі 430 гривень, на підставі якого приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Юхименко О.Л. було відкрито виконавче провадження. Не погоджуючись з підставами для вчинення виконавчого напису, зокрема, в частині безспірності заборгованості перед кредитором, позивач звернулася до суду з даним позовом. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 03.05.2019 року провадження у справі відкрито, призначено підготовче судове засідання, встановлено строк для подання відзиву. У встановлений строк відповідач відзив не подав. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд їх задовольнити. Заслухавши в судовому засіданні пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини. 29.11.2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. було вчинено виконавчий напис, яким з позивача було стягнуто заборгованість за кредитним договором № 26259018666269 від 18.05.2012 року. У виконавчому написі зазначено, що стягнення проводиться за період з 21.11.2017 року по 21.11.2018 року. Сума заборгованості складає 18036,77 гривень, у тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту у розмірі 9 027,32 гривень, прострочена заборгованість за процентами в розмірі 8831,38 гривень, строкова заборгованість за процентами в розмірі 178,07 гривень. (7) 23.01.2019 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Юхименко Ольгою Леонідівною відкрито виконавче провадження з виконання вказаного виконавчого напису, а саме стягнення з позивача суми заборгованості в розмірі 18466,77 гривень. (11) Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України (надалі за текстом - ЦК України), за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат», виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 року затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» визначено, що для одержання виконавчого напису за кредитним договором, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Відповідно до п.п. 1.1, 3.1, 3.2 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за №296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо а) подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; б) за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 р. № 1172. Таким чином, в обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання, а також встановлення моменту виникнення права вимоги. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог заставодержателя. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен був відмовити в здійсненні виконавчого напису. Як роз`яснено у п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 31.01.1992 року «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні», при вирішенні справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею, судам слід мати на увазі, що відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами, і що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у випадках, коли законом встановлено інший строк давності - не минув цей строк. Як вбачається з матеріалів справи, кредит позивачу надавався на період з 18.05.2012 року по 18.05.2015 року, у той час, як у заяві про вчинення виконавчого напису зазначено, що заборгованість виникла з 21.11.2017 року по 21.11.2018 року, що, вочевидь, суперечить умовам кредитного договору і не може свідчити про безспірність заборгованості. Крім того, в матеріалах, які стали підставою для вчинення виконавчого напису, відсутні документи, які підтверджують перехід права вимоги від АТ «Банк Ренесанс Капітал» до відповідача за кредитним договором, укладеним між АТ «Банк Ренесанс Капітал» і позивачем. Вказані обставини у своїй сукупності не дають суду підстав вважати вказаний у виконавчому написі розрахунок заборгованості безспірним, а виконавчий напис таким, що вчинений відповідного до чинного законодавства України. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, крім випадків, установлених ст.82 ЦПК України. Належними доказами в розумінні ст. 77 ЦПК України є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно з принципом диспозитивності, встановленим ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідачем не надано суду належних, допустимих і достовірних доказів, які б переконливо доводили наявність підстав для вчинення виконавчого напису та стягнення суми заборгованості з позивача. За таких обставини, суд встановив, що під час вчинення спірного виконавчого напису приватним нотаріусом не було дотримано вимоги чинного законодавства щодо процедури його винесення та перевірки безспірності вимог відповідача, а отже, вимоги позивача щодо визнання такого напису таким, що не підлягає виконанню, є обґрунтованими. Відповідно до ст. 141 ЦПК України витрати по сплаті судового збору в сумі 768,40 грн підлягають стягнення з відповідача на користь позивача. Враховуючи викладене,

Outcome: approved