Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-27 00:00:00

[PERSON] (надалі-Позивач) звернулася в суд з позовом до [PERSON] (надалі-Відповідач) про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що з Відповідачем 26 лютого 2009 року уклали шлюб. На момент подання позовної заяви від шлюбу сторони мають двох дітей - сина [PERSON] , [INFO] ; сина [PERSON] ? [INFO] . Спільне життя з Відповідачем не склалося, через несумісність характерів. Протягом останнього часу сторонни жодних шлюбних та сімейних відносин не підтримують. Позивач вважає, що подальше спільне життя з Відповідачем та збереження шлюбу є неможливим, термін для примирення позитивних результатів не дасть. Просить розірвати шлюб. Ухвалою суду від 09 березня 2021 року відкрито провадження у даній справі та призначено судове засідання. Ухвалою суду від 15 квітня 2021 року подружжю надано чотиримісячний строк для примирення. Ухвалою суду від 28 вересня 2021 року поновлено провадження у справі. В судове засідання сторони не з`явилися. Позивачка та її представник скерували до суду письмову заяву про розгляд справи без їх участі та про підтримання позовних вимог. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився. Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (надалі-ЦПК України) у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши надані у справі докази в їх сукупності, Суд дійшов висновку, що позовна заява підставна та підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони з 26 лютого 2009 року перебувають у шлюбі, зареєстрованому Турською сільською радою Ратнівського району Волинської області, про що зроблено відповідний актовий запис №3, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . У шлюбі народилося двоє дітей - син [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] ? [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] , серії [NUMBER] . Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України (надалі- СК України) позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як вбачається із ст.ст. 111, 112 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства та з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Поряд з цим, відповідно до ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як передбачає ч.1 ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Крім того, відповідно до ч.3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини і примушення до припинення шлюбних відносин, примушення до їх збереження не може мати місце, як передбачає ч. 4 цієї статті. Із матеріалів справи встановлено, що подружнє життя сторони припинили, збереження шлюбу суперечить інтересам Позивача та їх дітям, підстав для збереження шлюбу немає, а тому позов підлягає до задоволення. Задовольняючи позов, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з Відповідача в користь Позивачки слід стягнути понесені нею судові витрати у виді судового збору в розмірі 908 грн., які пов`язані із розглядом справи і є обґрунтованими та пропорційним до предмета спору.

Outcome: approved