Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-24 00:00:00

[PERSON], яка діє від імені та в інтересах малолітньої дитини [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача, вказавши, що [INFO] року сестра позивачки - [PERSON] народила сина [PERSON], про що у відомостях про народження дитини за актовим записом № 488, складеним 18.11.2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Новокаховського міського управління юстиції Херсонської області на підставі ст. 135 ч.1 СК України у відомостях про батька зі своїх слів вказала - [PERSON]. Родинні відносини між [PERSON] та позивачкою [PERSON] підтверджуються їх свідоцтвами про народження та свідоцтвом про шлюб позивачки на підтвердження дошлюбного прізвища. З відповідачем [PERSON] перебувала у давньому знайомстві, підтримувала дружні стосунки, а починаючи з 2004 року вони періодично зустрічалися. В лютому 2010 року [PERSON] повідомила [PERSON] про свою вагітність та її рішення залишити та народити дитину. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] не укладався, разом вони ніколи не проживали, спільне господарство не вели і стосунків, притаманних подружжю не мали. Народжувала дитину [PERSON] у відсутність [PERSON], який після пологів з лікарні з дитиною її не забирав, а про народження дитини дізнався особисто від [PERSON], яка по телефону повідомила йому про народження сина. Після народження [PERSON], [PERSON] уникала зустрічей з [PERSON] та бажала розірвати з ним стосунки. Виховували дитину [PERSON] та її батьки - [PERSON] та [PERSON], у яких вона проживала разом з [PERSON]. Матеріальної допомоги [PERSON] дитині ніколи не надавав. [INFO] року [PERSON] померла. Після смерті [PERSON] опікуном малолітнього на підставі рішення виконавчого комітету Новокаховської міської ради Херсонської області №189 від 28.05.2013 року стала його бабуся - [PERSON]. 23.06.2014 року Новокаховським міським судом Херсонської області ухвалено рішення у справі № 661/2985/13-ц про визнання [PERSON] батьком малолітнього [PERSON], [INFO] року та зобов'язано відділ РАЦС Новокаховського МУЮ Херсонської області внести зміни до актового запису № 488 від 18.11.2010 року про народження [PERSON], в якому зазначити батьком дитини [PERSON]. На підставі чинного рішення суду, відповідачу видано нове свідоцтво про народження [PERSON]. Після набрання рішенням суду про встановлення батьківства законної сили, в тому числі й з моменту народження дитини [PERSON] свої батьківські обов'язки по відношенню до малолітнього [PERSON] не виконував, матеріальної допомоги не надавав, не цікавився його життям, не дбав про його розвиток, не піклувався про нього взагалі. [PERSON] не отримував від батька жодного подарунку на день народження, жодної іграшки, відповідач не телефонував та не робив жодних спроб спілкуватися із сином. Всі ці обставини і стали причиною того, що після смерті матері, малолітній [PERSON] залишився проживати в сім'ї позивачки, де повне піклування за ним взяли на себе [PERSON] та її чоловік [PERSON] 11.08.2017 року [PERSON] звернулася до служби в справах дітей виконкому Новокаховської міської ради Херсонської області із заявою про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього [PERSON] 16.11.2017 року комісією після ретельного вивчення всіх обставин справи, враховуючи інтереси дитини, а також ставлення сторін до малолітнього [PERSON] надано висновок про визнання доцільним позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON]. Позивачка зазначає, що [PERSON] батько дитини самоусунувся від виконання батьківських обов'язків по відношенню до дитини, у зв'язку з чим існують підстави для позбавлення відповідача батьківських прав відносно малолітнього [PERSON], що буде відповідати інтересам дитини. Просила суд позбавити [PERSON], [INFO], уродженця м. Котовськ Одеської області, громадянина України, батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Стягнути з [PERSON] аліменти на утримання малолітнього [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Стягнути з [PERSON] понесені позивачкою судові витрати. Під час судового розгляду позивачка та її представник адвокат [PERSON] підтримали заявлені вимоги, з підстав зазначених у позові. Відповідач [PERSON] та його представник позову не визнали. Зокрема, [PERSON] як свідок під присягою повідомив суду, що позову не визнає, оскільки не бажає, щоб його позбавляли батьківських прав. [PERSON] [PERSON] він дізнався, що є батьком дитини, потім генетична експертиза підтвердила, що він є батьком дитини, рішенням суду встановлено його батьківство відносно [PERSON]. Він повідомив, що не зміг забрати дитину після народження, але через 5-6 днів приїхав з м. Києва, де працював на той час, допомагав доглядати за дитиною. Він пропонував [PERSON] проживати разом у її квартирі, яка в неї була, але вона не погодилася, в неї була образа на нього. Він дуже часто приходив до [PERSON] та дитини. Коли дізнався про хворобу, взяв відпустку і проводив час з [PERSON] і [PERSON], дитина була рада бачити його. Після смерті [PERSON], її родина повідомила, що дитині потрібна повна сім'я і вони прийняли рішення, що дитина буде проживати з [PERSON] та [PERSON]. Дуже швидко родина почала діяти і подали позов про усиновлення дитини. [PERSON] перешкоджала бачитися з дитиною, вони їхали на вихідні з міста і забирали [PERSON]. Одразу після смерті [PERSON] він 3-4 рази бачив дитину, але відвідування були лімітовані, бо [PERSON] була опікуном дитини. Коли він звернувся до суду, то [PERSON] та [PERSON] не дозволяли бачитися з [PERSON], пропонували дочекатися рішення суду. В нього з [PERSON] були напружені відносини, розмови закінчувалися тим, що йому повідомляли, про відсутність в нього можливості виховувати дитину, бо він не може бачити дитину постійно. Згодом він дізнався, що [PERSON] називає [PERSON] та [PERSON] батьками. В березні 2015 року він отримав свідоцтво про народження дитини, зустрівся з [PERSON], вони обговорювали спосіб знайомства його з дитиною, результатів не було. Ні [PERSON], ні [PERSON] нічого не пропонували, зустрічних кроків не робили. Він декілька разів намагався передавати подарунки для [PERSON], але [PERSON] відмовлялася їх отримувати. Він звертався до служби в справах дітей, був у школі, спілкувався з класним керівником, з психологом школи. Він не наважувався підійти до дитини, бо йому сказали, що дитина може бути в шоковому стані, тому він відмовився від силових методів. [PERSON] на його пропозицію побачитися з [PERSON], запропонувала бачитися з ним на відстані, що його не влаштовує. За матеріальною допомогою до нього не зверталися, наразі він уклав договір страхування, дитина у 18 років отримає винагороду. Йому завжди говорили, що від нього нічого не потрібно. Вважає, що був недостатньо рішучим при вирішенні питання щодо виховання дитини після смерті [PERSON], але бажає проживати з дитиною та виховувати її. Шлюб з [PERSON] не укладав, бо вважав це формальністю, а коли вона захворіла вважав, що не час вирішувати такі формальні питання, головне, що він був поруч і вважав [PERSON] своїм сином. Він декілька разів пропонував [PERSON] приїхати до нього в Київ з [PERSON], [PERSON] говорила [PERSON], що поїдуть в гості до [PERSON], дитина зверталася до нього по імені, [PERSON] іноді називала його татом, просив у позові відмовити. Представник третьої особи - служби у справах дітей виконавчого комітету Новокаховської міської ради Херсонської області - Харченко О.А. позовні вимоги підтримала, зазначивши, що в серпні 2017 року надійшла заява від [PERSON], в родині якої проживає дитина про позбавлення батьківських прав [PERSON] До комісії був запрошений [PERSON] для з'ясування питання доцільності позбавлення його батьківських прав, батько дитини просив надати час для налагодження стосунків з сином. Засідання комісії було відкладено, ситуація не змінилася, [PERSON] проживав в родині тітки [PERSON] та її чоловіка, тому було прийнято рішення щодо доцільності позбавлення батька батьківських прав відносно [PERSON]. В усній формі роз'яснено про налагодження стосунків з дитиною та родиною [PERSON]. На звернення [PERSON] були викликані [PERSON] та [PERSON], яким роз'яснювалося чинне законодавство та запропоновано мирним шляхом вирішити питання та поспілкуватися з батьком дитини щодо виховання та утримання дитини. [PERSON] матеріальної допомоги на утримання дитини не надавав, що є одним із батьківських обов'язків. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, свідків, дослідивши письмові докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності відповідно до ст.89 ЦПК України, приходить до наступного висновку. Відповідно до письмових доказів наданих суду слідує, що [PERSON] народилася [INFO] року, її батьками є [PERSON], [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про народження, [PERSON] народилася [INFO] року, її батьками є [PERSON] та [PERSON]. Згідно свідоцтва про смерть, [PERSON], померла [INFO] року. Відповідно до свідоцтва про шлюб [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 08 червня 2013 року, після реєстрації шлюбу прізвище дружини - [PERSON]. Рішенням виконавчого комітету Новокаховської міської ради Херсонської області від 28.05.2013 року № 189 малолітньому [PERSON], [INFO] встановлено статус дитини сироти та призначено опікуном - бабусю [PERSON], [INFO]. Рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області від 23.06.2014 року [PERSON], [INFO] визнано батьком дитини - [PERSON], [INFO]. Ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 26.02.2015 року зазначене рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 23.06.2014 року, залишене без змін. З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до ст.126,133,135 СК України, дата формування - 05 серпня 2017 року, вбачається, що 18.11.2010 року зареєстровано актовий запис про народження [PERSON], [INFO], відомості про батька - [PERSON], відомості про матір - [PERSON]. З довідки відділу реєстрації Новокаховської міської ради Херсонської області від 01.08.2017 року слідує, що [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] разом з [PERSON]. В довідці ОСББ «Основа» від 08.08.2017 року зазначено, що в квартирі [ADDRESS] фактично проживають: [PERSON], [PERSON] та [PERSON], [INFO]. 14.08.2017 року [PERSON] звернулася до служби у справах дітей виконавчого комітету Новокаховської міської ради Херсонської області з заявою про позбавлення батьківських прав [PERSON], відносно малолітнього [PERSON] у зв'язку з ухиленням [PERSON] від виконання батьківських обов'язків по вихованню сина. З громадських характеристик [PERSON] та [PERSON] слідує, що вони за місцем проживання характеризуються позитивно. [PERSON] на обліку Новокаховського ВП ГУНП як особа схильна до правопорушень та порушення громадського порядку не перебуває, до адміністративної відповідальності не притягувався. З виробничих характеристик [PERSON] та [PERSON] слідує, що вони позитивно характеризуються за місцем роботи. З відповіді служби у справах дітей виконавчого комітету Новокаховської міської ради Херсонської області від 14.09.2017 року на заяву [PERSON] вбачається, що батько дитини - [PERSON] був запрошений до служби у справах дітей для з'ясування питання доцільності/недоцільності позбавлення його батьківських прав відносно сина [PERSON]. [PERSON] заперечував проти позбавлення його батьківських прав відносно сина [PERSON], просив відкласти засідання комісії з питань захисту прав дітей та розглядати зазначене питання у його присутності. В письмовій заяві, адресованій службі у справах дітей 13.09.2017 року [PERSON] зазначив, що з моменту винесення рішення про встановлення батьківства він звернувся до бабусі [PERSON] - [PERSON] з проханням надати можливість побачитися з дитиною і налагодити з ним добрі сімейні стосунки. До цього часу він не бачився зі своєю дитиною. Проте зрозумів, що зустрічних кроків зі сторони родичів [PERSON] не буде, тому намагатиметься самостійно робити кроки на зближення з дитиною, щоб жити з нею разом та утримувати його. З акту обстеження умов проживання від 10.10.2017 року за місцем проживання [PERSON], [INFO], складеного спеціалістом служби у справах дітей вбачається, що для [PERSON] [PERSON] та [PERSON] створені належні умови для проживання, вихованню та розвитку дитини приділяється належна увага. З довідки дошкільного навчального закладу ясла-садок № 7 Новокаховської міської ради Херсонської області слідує, що [PERSON] є вихованцем гр.. № 2 Дошкільного навчального закладу ясла-садка № 7 Новокаховської міської ради з 01 вересня 2014 року. В характеристиці [PERSON], наданій зазначеним дошкільним навчальним закладом вказано, що [PERSON] проживає у родині тітки [PERSON], яка проводить з племінником весь вільний час. До садочка [PERSON] приводили та забирали бабуся - [PERSON] та тітка - [PERSON], вони відвідували усі батьківські збори та свята, приймали активну участь у вихованні [PERSON]. З довідки КЗ «Новокаховська дитяча школа мистецтв» слідує, що [PERSON] дійсно навчається на художньому відділі КЗ «Новокаховська дитяча школа мистецтв» з 01.10.2016 року. Викладач підтримує зв'язок з бабусею [PERSON] та дідусем [PERSON]. Із заяви про прийняття до КЗ «Новокаховська дитяча школа мистецтв» [PERSON] від 07.10.2016 року слідує, що вона написана [PERSON], в графі місце роботи матері зазначено - НВПП «Славутич», посада - інженер, місце роботи батька не зазначене. З характеристики учня студії розвитку «Kiddieland-S» слідує, що [PERSON] з червня 2015 року відвідує заняття, на які його приводять тітка - [PERSON] з чоловіком та бабуся - [PERSON] з дідусем -[PERSON] З акту про участь одного з батьків у вихованні дитини від 24.11.2017 року, складеного комісією ЗОШ 1-3 ступенів Новокаховської міської ради Херсонської області від 24.11.2017 року вбачається, що в 1-А класі зазначеного навчального закладу навчається [PERSON], [INFO], вихованням якого займаються його близькі родичі : бабуся [PERSON], тітка - [PERSON] та її чоловік - [PERSON], які підтримують постійний контакт з класним керівником та адміністрацією навчального закладу, відвідують батьківські збори. Батько дитини - [PERSON] участі у вихованні сина не приймає, контактних даних навчальному закладу не надавав, на батьківські збори не з'являвся. З висновку психологічного освідування від 26.07.2017 року, проведеного психологом [PERSON] з [PERSON] вбачається, що [PERSON] виховується в повній родині мати (тітка) - [PERSON], батько (чоловік тітки) - [PERSON], дітей в сім'ї немає. Аналіз малюнку, виконаного дитиною в ході освідування свідчить про емоційну близькість між членами родини, значимість матері (тітки) для [PERSON]. Сприймає родину як недостатню у зв'язку з відсутністю інших дітей в родині, відчуває гіперопіку, що може обмежувати його самостійність. Дані результати свідчать, що у прийомних батьків виважена батьківська позиція, вони переживають за здоров'я, виховання та освіту дитини і зможуть дати гарне виховання та освіту [PERSON]. З малюнку дитини вбачається, що на ньому зображені мати -[PERSON], [PERSON] - синочок, батько -[PERSON]. У відповіді Новокаховського відділу ДВС ГТУЮ у Херсонській області від 11.07.2017 року на запит адвоката [PERSON] зазначено, що виконавчий лист про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання малолітнього сина - [PERSON], [INFO] року на примусовому виконанні станом на 11.07.2017 року не перебуває. З довідки Центру сервісного обслуговування НВПП «Славутич» від 01.08.2017 року слідує, що [PERSON] працює в НВПП «Славутич» з 2006 року на посаді прикладного програміста, посадовий оклад становить 5400 грн., в довідці ФОП «[PERSON]» від 01.08.2017 року зазначено, що [PERSON] працює на посаді інженера з комп'ютерних систем з 2016 року, посадовий оклад становить 5800 грн. З витягу з протоколу №11 засідання комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Новокаховської міської ради від 12.10.2017 року вбачається, що розгляд питання щодо доцільності/недоцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] було перенесено на листопад 2017 року у зв'язку з наданням часу батьку для налагодження стосунків з дитиною. В протоколі також зазначено, що [PERSON] мав намір побачитися з дитиною та налагодити з ним контакт, але через можливу психологічну травму дитині, спільно було прийнято рішення про перенесення часу зустрічі, в подальшому [PERSON] на протязі двох років не повертався до питання налагодження стосунків з сином як повідомила під час засідання комісії бабуся дитини - [PERSON] На адвокатський запит від 30.10.2017 року, Центр поштового зв'язку № 2 Херсонської дирекції ПАТ «Укрпошта» повідомив, що на адресу м. Нова Каховка вул. Соборна, 37 на ім'я [PERSON] поштові перекази, рекомендовані листи, посилки за період з 12.10.2017 року по 31.10.2017 до відділення поштового зв'язку Нова Каховка - 7 не надходили. У висновку виконавчого комітету Новокаховської міської ради Херсонської області від 22.11.2017 року зазначено, що після набрання рішенням суду законної сили щодо встановлення батьківства, [PERSON] сина не забрав до себе жити, не спілкувався, матеріально не утримував. [PERSON] залишився проживати у рідної тітки [PERSON] та її чоловіка [PERSON], які опікувалися дитиною, матеріально утримували, створили належні умови для проживання і розвитку племінника. Через півроку після встановлення батьківства [PERSON] заявив [PERSON], бабці та колишньому опікуну [PERSON] про свої наміри побачитися з сином та налагодити контакт з ним. Враховуючи те, що повідомлення про «іншого» тата може психологічно травмувати [PERSON], який важко переніс відсутність у своєму житті матері і за цей час зблизився з тіткою [PERSON] та її чоловіком [PERSON], досягти певних домовленостей не вдалося. До [PERSON], де проживала дитина, [PERSON] не звертався. З листопада 2015 року [PERSON] більше не повертався до питання налагодження взаємовідносин з сином, кошти на утримання дитини не надсилав, не цікавився життям [PERSON], його здоров'ям та розвитком, сину не телефонував. Спілкування спеціаліста служби у справах дітей виконавчого комітету Новокаховської міської ради з [PERSON] показали, що йому подобається жити з мамою [PERSON] та татом [PERSON], які його люблять. Він охоче про них розповідає, демонструє теплі, добрі почуття. Батько дитини на засіданні комісії з питань захисту прав дитини виконкому Новокаховської міської ради в жовтні 2017 року пояснив, що бабуся дитини та тітка всіляко противляться його зустрічі з сином, досягти домовленостей з ними не виходить, відносини із рідними складні, просив надати час для налагодження стосунків із сином. На момент проведення планового засідання в листопаді 2017 року ситуація не змінилася : малолітній [PERSON] мешкає у родині [PERSON], кошти на утримання дитини батьком [PERSON] не направлялися, відносини із сином не налагоджені. Тому було прийнято рішення в інтересах малолітньої дитини, вважати за доцільне позбавити [PERSON], [INFO], батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO]. З роздруківки телефонних дзвінків на номер телефону [PERSON] - [NUMBER] за період з 12.10.2017 року до 31.10.2017 року вбачається, що 14.10.2017 року надходив дзвінок на зазначений телефон від абонента з номером телефону [NUMBER], як зазначають сторони зазначений номер телефону належить [PERSON] Також відбувалися з'єднання із зазначеними абонентами 21.10.2017 року та надходили СМС - повідомлення з номеру телефону [PERSON] на номер телефону [PERSON] 22.10.2017 року о 17.05 год. відбувалося з'єднання з телефоном [PERSON] з телефону [PERSON], тривалість розмови 2.38 хв., 29.10.2017 року надходив дзвінок з телефону [PERSON] на телефон [PERSON], тривалість розмови 0,59 хв. Зі свідоцтва про народження [PERSON] слідує, що [PERSON] народився [INFO] року, його батьками є [PERSON] та [PERSON], дата видачі 15.08.2015 року. З відповіді служби у справах дітей Новокаховської міської ради Херсонської області [PERSON] від 12.10.2017 року слідує, що 19.09.2017 року [PERSON] звертався до органу опіки та піклування з заявою про встановлення способу участі у вихованні дитини [PERSON], йому було роз'яснено про його переважне право перед іншими особами на виховання дитини та проживання з нею, а також проведено бесіду з [PERSON] і [PERSON], під час якої роз'яснено чинне законодавство. З експрес накладних ТОВ «Нова пошта» від 29.12.2017 року та 02.01.2018 року слідує, що [PERSON] відправлялася посилка (іграшки) на адресу [PERSON] - [ADDRESS], яка не була нею отримана та повернута [PERSON] 03.01.2018 року. З договору страхування життя з участю в інвестиційному доході, програма страхування : «Уніка турбота», укладеного [PERSON] з ПрАТ СК «Уніка життя» слідує, що відповідно до п.2.1 зазначеного договору вигодонабувачем за страховими виплатами є [PERSON], [INFO] року, страховик зобов'язується здійснити страхові виплати ( у разі до життя застрахованої особи відповідно до п.2.2.2 Програми страхування 2 Правил - 10 000 доларів США; у разі смерті застрахованої особи відповідно до п.2.2.1 Програми страхування № 2 Правил - 10 000 доларів США). Строк дії договору з 31.12.2017 року до 30.09.2028 року. З довідки ТОВ АФ «Прайвсвотерхаус Куперс (аудит)» від 03.03.2018 року вбачається, що [PERSON] з березня 2015 року є співробітником ТОВ АФ «Прайвсвотерхаус Куперс», займає посаду старшого консультанта у відділі аудиту, з [PERSON] укладений безстроковий трудовий договір. З рекомендації наданої старшим менеджером з аудиту [PERSON] слідує, що [PERSON] грамотно і в належні терміни виконує свої посадові обов'язки, у спілкуванні чемний і доброзичливий, націлений на знаходження компромісних рішень, за характером витриманий, миролюбний, уникає конфліктних ситуацій. З ухвали Новокаховського міського суду Херсонської області від 27.08.2013 року слідує, що по цивільній справі за позовом [PERSON] про визнання батьківства призначалася судова генотипоскопічна експертиза, яка не була проведена у зв'язку з неявкою [PERSON] разом з дитиною [PERSON] до експертної установи, цивільна справа поверталася до суду для вирішення питання про доставку примусовим приводом [PERSON] до експертної установи. 12.02.2014 року, 21.03.2014 року ухвалами суду [PERSON] було зобов'язано з'явитися разом з дитиною до Одеського ОБСМЕ для проведення судової генотипоскопічної експертизи. Ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 18.09.2014 року знову було призначено судову генотипоскопічну експертизу, 21.01.2015 року ухвалу суду було повернуто без виконання, у зв'язку з неодноразовими призначеннями дати відбору зразків та недоставлянням [PERSON] для відбору зразків. З роздруківки телефонних дзвінків [PERSON] за період з 08.10.2017 року по 19.11.2017 року слідує, що [PERSON] телефонував на номер телефону - [NUMBER] 08.10.2017 року, 14.10.2017 року, 20.10.2017 року, 21.10.2017 року, 22.10.2017 року, 29.10.2017 року, 18.11.2017 року, 19.11.2017 року та спілкувався з родиною [PERSON] та [PERSON] З висновку амбулаторної судової психологічної експертизи, проведеної експертом Херсонської обласної психіатричної лікарні [PERSON] від 12.06.2018 року, призначеної на підставі ухвали Новокаховського міського суду Херсонської області від 02.04.2018 року слідує, що рівень психічного розвитку [PERSON] відповідає віковій нормі, умови проживання [PERSON] у родині [PERSON] оптимально забезпечують його повноцінний психічний розвиток, психологічний клімат у сім'ї сприятливий для дитини. [PERSON] не сприймає [PERSON] як батька, як члена родини, не включає його в коло свого оточення, прихильність до [PERSON] у [PERSON] відсутня. [PERSON] вважає своєю матір'ю [PERSON], батьком - [PERSON]. Прихильність [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON] висока, носить надійний, безпечний характер. З урахуванням особливостей особистості, рівня розвитку, особливостей взаємовідносин, схильностей дитини, умов мікросоціального середовища проживання [PERSON] найбільш доцільно у сім'ї [PERSON], [PERSON]. Крім того, експертом відмічено, що поява «двох батьків», «другого батька» зруйнує сформовану уяву дитини про його сім'ю, порушить сформовані стійкі взаємовідносини в сім'ї, поставить дитину перед вибором батьків, невизначеність понять може перешкодити пізнанню навколишнього світу, розумінню внутрішньосімейних ролей, що є для дитини психотравмуючим фактором. Психологічна практика показує, що довгостроково відсутній тато з'являється в житті дитини в кризовий для тата період часу, дитина для нього часто є засобом вирішення своїх проблем. З відповіді на запит адвоката від 06.04.2018 року слідує, що практичним психологом школи [PERSON] проводилася робота в рамках дослідження адаптації учнів, в тому числі [PERSON] до навчально-виховного процесу. В ході якої встановлено середній рівень адаптації учня до навчально-виховного процесу, [PERSON] має деякі труднощі в адаптації до навчального процесу та перебування у класному колективі через дещо завищену самооцінку. За уявою дитини склад його сім'ї повний, найбільш знаковими та емоційно близькими особистостями для дитини є бабуся і мама. За уявою на малюнку учня підтверджується високий рівень самооцінки, він надає собі винятковий статус, володіє найбільшою увагою у сім'ї. Проте, у дитини виявляється емоційна стурбованість з приводу його сімейної ситуації, хлопчик фокусується на речах, які не мають для нього сильної емоційної значущості. Загальний висновок сімейних взаємин та психоемоційне ставлення [PERSON] до осіб, з якими він проживає, благополучний. З протоколу індивідуальної консультації ЗОШ № 3 від 05.03.2018 року слідує, що [PERSON] батько учня 1-А класу [PERSON] цікавився перебігом адаптації сина до навчально -виховного процесу у школі та позаурочний час. Під час консультації [PERSON] дізнався про захоплення та інтереси сина, спілкування з однолітками. Йому надано рекомендації про підтримання зв'язку з класним керівником сина, звернення до практичного психолога щодо адаптації дитини до навчально-виховного процесу, знайти спільну мову з родиною, в якій проживає дитина, прийняти спільне рішення з питань виховання [PERSON]. З акту про стан виконання/невиконання батьківських обов'язків громадянином [PERSON] від 18.09.2018 року вбачається, що [PERSON] у період з 03.09.2018 року по 18.09.2018 року зв'язку з класним керівником та адміністрацією навчального закладу, де навчається [PERSON] не підтримував, на батьківські збори не з'являвся. З висновку виконавчого комітету Новокаховської міської ради Херсонської області від 07.12.2018 року про недоцільність відібрання малолітнього [PERSON], [INFO], слідує, що орган опіки та піклування вважає недоцільним відібрання малолітнього [PERSON], [INFO] із родини [PERSON], посилаючись на тривалу відсутність біологічного батька в житті дитини, невиконання ним батьківських обов'язків, постійну розумну турботу близьких родичів, зазначене буде відповідати інтересам дитини. У висновку комісією зазначено, що з моменту проживання [PERSON] у родині бабусі [PERSON] та тітки [PERSON] пройшло більше 5 років і дитина прижилася у новому середовищі. У [PERSON] сформувалася уява про сім'ю з мамою [PERSON] та татом [PERSON]. Існує серйозний ризик того, що відібрання поставить дитину під загрозу заподіяння їй психічної шкоди або іншим шляхом створить для дитини нестерпну обстановку. З листа Головного управління Національної поліції в Херсонській області від 22.01.2019 року на запит адвоката слідує, що в журналі єдиного обліку Херсонського відділу поліції ГУНП в Херсонській області № 29794 від 11.10.2017 року за рапортом співробітника поліції зареєстрована інформація про те, що [PERSON] займається зберіганням та вживанням наркотичних засобів. З висновку за матеріалами ЖЄО № 9254 від 18.10.2017 року слідує, що 18.10.2017 року надійшла інформація про вживання [PERSON] наркотичного засобу «канабіс» та зберігання за місцем проживання : м. Нова Каховка пр. Перемоги, 13 кв. 176. В ході перевірки зазначена інформація не підтвердилася, перевірка припинена, матеріали ЖЕО № 9254 від 18.10.2017 року долучені до справи. З довідки психоневрологічного відділення КП «Центральна міська лікарня Нова Каховка Новокаховської міської ради», [PERSON] станом на 25.01.2019 року на обліку у лікаря-нарколога не перебуває. Суд не приймає до уваги лист ГУНП в Херсонській області від 20.01.2019 року, оскільки викладена в ньому інформація щодо [PERSON] не підтвердилася під час проведення перевірки. Свідок [PERSON] суду пояснила, що коли її донька [PERSON] завагітніла, то повідомила [PERSON], але він негативно відреагував на це повідомлення, вказавши, що це завадить його кар'єрі. Коли народився [PERSON], [PERSON] повідомила [PERSON], але він не поздоровивши її сказав, що не зможе забрати її з дитиною з пологового будинку. [PERSON] плакала, вони з чоловіком забрали доньку з дитиною з лікарні. Потім [PERSON] сказав, що візьме відпустку і допоможе з дитиною, але на третій день перебування [PERSON] вдома з дитиною перестав приходити. Дитина була тривожна, не спала, [PERSON] плакала весь час. Почали приходити [PERSON] із [PERSON] допомагали доглядати дитину. Після приходу [PERSON] була весь час в пригніченому стані, плакала, а потім попросила її, щоб [PERSON] більше не приходив. Коли [PERSON] в черговий раз прийшов до [PERSON] та [PERSON], вона йому сказала, щоб він більше не ходив до них. [PERSON] не відповідала на його дзвінки та СМС- повідомлення. Він чекав її біля під'їзду, прилаштовувався біля коляски і гуляв з [PERSON] та [PERSON]. На реєстрацію дитини [PERSON] не з'явився, [PERSON] вказала батьком дитини вигадану особу. Коли [PERSON] було 8 місяців, вони дізналися про хворобу [PERSON]. [PERSON] дізнавався про хворобу [PERSON] і почав систематично приїздити, але до них не заходив, чекав [PERSON]. Потім [PERSON] почала впускати [PERSON] [PERSON] був на похоронах, була також його мати. Вона думала, що відразу стане питання про долю дитини, але про [PERSON] не говорив. Наступного дня вона пішла і оформила опікунство над [PERSON]. Через деякий час [PERSON] зателефонував, попросив зустрітися, говорив про [PERSON], сказав, що поки не буде оформлювати документи на дитину і не заперечував проти його проживання в їх родині. Коли хотів зустрітися з дитиною телефонував їй, вони гуляли разом. Потім він почав пред'являти претензії, що йому не дають дитину для побачення наодинці, перешкоджають в побаченнях. [PERSON] приходив без попередження, коли дитина їла, або збиралася спати. Одного разу під час зустрічі з дитиною [PERSON] повідомив, що бажає встановити батьківство. Вони просили забрати заяву, щоб не робити травму дитині, яка щойно втратила матір. [PERSON] тягнувся до [PERSON] - її доньки, потім почав проживати з нею та [PERSON]. Після встановлення батьківства, [PERSON] повідомив, що не збирається забирати дитину, не говорив про подальшу долю дитини. Через півроку приїхав і хотів зустрітися з дитиною, почав приїздити 2 рази на місяць, а потім пропав на 2 роки. Її донька звернулася до служби в справах дітей, оскільки дитина йшла до школи, були труднощі, бо скрізь вимагали документи про батьків, [PERSON] не надавав свідоцтво про народження дитини. Потім його викликали на комісію і він надав документ. [PERSON] не називав [PERSON] батьком, а просто «[PERSON]», вони не говорили йому про батьківство [PERSON], щоб не травмувати дитину. [PERSON] не звертався до них з питанням визначення місця проживання дитини. Вони пропонували [PERSON], щоб він приходив в їх сім'ю в якості доброго знайомого,а коли дитині виповниться 12 років скажуть про його батьківство. Коли [PERSON] зрозуміла, що дитина [PERSON] не потрібна, вирішила разом з [PERSON] усиновити [PERSON], зараз [PERSON] проживає в їх родині, вважає їх батьками. [PERSON] не надавав матеріальної допомоги дитині, за стягненням аліментів вони не зверталися. Свідок [PERSON] повідомив суду під час допиту, що в 2010 році [PERSON] народила дитину [PERSON], з її слів батьком дитини є [PERSON] Вихованням дитини з дня її народження займалася мати дитини - [PERSON] та її батьки. [PERSON] не збирався створювати сім'ю. Йому не подобалося ім'я, яким назвали дитину. [PERSON] рідко навідувався до дитини за життя [PERSON]. На сумісних прогулянках, [PERSON] сварилася зі [PERSON], їх відносини не складалися. [PERSON] був на прогулянках як знайомий [PERSON], а не як батько. За життя [PERSON] його запрошували на свята та дні народження дитини. Під час хвороби [PERSON], він та [PERSON] - його дружина допомагали доглядати за [PERSON], а незадовго до смерті сестри [PERSON] постійно жила з [PERSON]. Дитина дуже прив'язалася до них з дружиною. Коли померла мати дитини, [PERSON] не забирав дитину, не підіймав питання виховання [PERSON], тому вони вирішили всиновити дитину. Проте [PERSON] звернувся до суду і визнав батьківство [PERSON]. [PERSON] не перешкоджали в зустрічах з0 [PERSON]. Він телефонував і вони домовлялися про спільні зустрічі. Дитина не знає [PERSON] як батька, в них відсутні спільні інтереси. [PERSON] не знав, що його дитина пішла до школи, матеріально він ніколи не допомагав дитині, не цікавився його долею, в його планах не було [PERSON], він не пов'язував свою долю з долею дитини. Вони з дружиною ніколи не зверталися до [PERSON] з приводу надання матеріальної допомоги для утримання дитини. Вони бажають виховувати [PERSON] як свою рідну дитину, хочуть, щоб в нього була родина і мали намір на усиновлення з метою юридичного захисту дитини. З пояснень свідка [PERSON] слідує, що вона є родичкою родини [PERSON], часто бувала у них на святах, але ніколи не бачила на них [PERSON], в 2010 році, коли [PERSON] була у неї перед пологами, вона познайомилася зі [PERSON], вони пішли з [PERSON] в кімнату і там про щось розмовляли. Після цієї розмови [PERSON] вийшла дуже засмученою. [PERSON] їй стало відомо, що [PERSON] не бажав ніяких сімейних відносин, не хотів дитину, тоді вона дізналася, що він батько дитини, яку мала народити [PERSON]. [PERSON] намагалася налагодити відносини між [PERSON] та [PERSON]. Після смерті [PERSON] проживав з бабусею та дідусем, почав прив'язуватися до [PERSON] і [PERSON]. Почав називати їх мамою і татом, тому вирішили, що [PERSON] буде проживати з ними. Їй не відомі випадки надання матеріальної допомоги дитині [PERSON] Від [PERSON] вона знає, що [PERSON] не бажає займатися вихованням дитини. Свідок [PERSON] показала суду, що є сестрою [PERSON] Вони тісно спілкуються, разом проводять свята, тому їй відомо, що [PERSON] зустрічалася з [PERSON] Коли вона поздоровляла її з днем народження, вона повідомила, що чекає дитину, але у [PERSON] інші плани, тому вона буде сама виховувати дитину. Батьки купили [PERSON] квартиру, зробили ремонт, але вона проживала з [PERSON] у батьків. Коли вони приїхали на похорони [PERSON], [PERSON] їм ніхто не представляв, він до них не підходив. [PERSON] замкнувся і плакав, кликав маму. [PERSON] і [PERSON] зараз займаються вихованням і утриманням дитини, він називає їх батьками. [PERSON] не водив дитину до дитячого садочка, не оплачував садочок, не знав, що дитина пішла до школи. Він ніякої матеріальної допомоги дитині не надавав. Коли [PERSON] став офіційно батьком, [PERSON] було 3,5 років. Батько не з'являвся до дитини. [PERSON] переживала, що дитина залишиться сиротою і її заберуть, тому вона встановила опікунство над [PERSON]. [PERSON] не збирався забирати дитину після смерті [PERSON], він також не цікавився його здоров'ям. З пояснень свідка [PERSON] - хрещеного батько дитини, слідує , що він бачив лише один раз [PERSON] на дні народження дитини, коли йому виповнилося 2 роки. Йому відомо, що [PERSON] виховували бабуся та дідусь, [PERSON] проживала з [PERSON] у батьків, зараз він проживає з [PERSON] та [PERSON],яких називає мама і тато. На дні народження, на якому він був присутнім [PERSON] не згадував тата, не хвалився подарунками, які подарував тато. Зі сторони [PERSON] він не бачив батьківських почуттів. З пояснень свідка [PERSON] слідує, що вона працювала на одному підприємстві з [PERSON], тому їй відомо про її стосунки з [PERSON] [PERSON] хотіла створити сім'ю, бажала мати дитину, але [PERSON] не пропонував оформити відносини. Коли [PERSON] завагітніла, то вирішила виховувати дитина самостійно. З моменту народження дитини, [PERSON] не приймав участі у вихованні дитини. Після смерті [PERSON] [PERSON] чекала активних дій зі сторони [PERSON], але він не збирався забирати дитину, тому бабуся оформила опікунство. Коли [PERSON] визнали батьком [PERSON], дитина проживала у [PERSON] і [PERSON], [PERSON] самоусунувся від виховання дитини, не надавав матеріальної допомоги. [PERSON] називає батьками [PERSON] та [PERSON], вони активно проводять вільний час, разом подорожують, гуляють з собакою, святкують разом свята, вона також буває в їх родині. Їй нічого не відомо з приводу дарування подарунків дитині батьком. [PERSON] ніколи не приходив на роботу до [PERSON]. З пояснень свідка [PERSON], яка працювала нянькою в дитячому садку, що відвідував [PERSON] слідує, що [PERSON] прийшов до дитячого садочка в 2014 році. Батька дитини вона жодного разу не бачила, [PERSON] повідомила, що є біологічний тато. До дитячого садочка приходили бабуся, дідусь, [PERSON] з [PERSON]. З пояснень свідка [PERSON] слідує, що вона є сусідкою [PERSON], їй відомо, що у [PERSON] є біологічний батько, але вона його жодного разу не бачила, вона вважала [PERSON] мамою - одиначкою. [PERSON] з [PERSON] проживала у батьків, хлопчика виховували бабуся і дідусь. Від [PERSON] вона дізналася, що [PERSON] встановив батьківство щодо [PERSON], його родину вона не знає. Коли [PERSON] хворіла допомагала [PERSON] та [PERSON]. Після смерті [PERSON], хлопчика вона перестала бачити, він лише приїздив в гості. [PERSON] повідомила їй, що [PERSON] проживає в родині [PERSON], [PERSON] рідко підіймала питання відносно [PERSON], бо для родини це була тяжка та болюча тема. З пояснень свідка [PERSON] слідує, що вона сусідка [PERSON] та [PERSON] Їй відомо, що [PERSON] називає своїми батьками [PERSON] і [PERSON]. Її вікна виходять у двір, вона часто гуляє з собакою, бачила як [PERSON] гуляла з коляскою, жодного разу не бачила біла неї [PERSON] Лише зараз дізналася, що в [PERSON] є батько [PERSON] Свідок [PERSON] - мати відповідача [PERSON] повідомила суду, що з 2005 року їй було відомо, що [PERSON] зустрічається з [PERSON]. Вона побачила [PERSON], коли вони прийшли разом і вона була вагітна. [PERSON] казала, що не може кинути маму, бізнес. Через два тижні після народження [PERSON], вона пішла провідати дитину, потім [PERSON] сказав, що його не хочуть бачити в своїй сім'ї. Коли [PERSON] захворіла, родина [PERSON] звернулася до них і просила підтримати [PERSON]. Вони почали приходити до них, вона гралася з [PERSON], спілкувалася з [PERSON]. [PERSON] брав відпустку і також допомагав з дитиною. Так продовжувалося до смерті [PERSON]. [PERSON] просила влаштувати дитину до дитячого садка «Сонечко», вона домовилася і дитина відвідувала дитячий садок. Коли [PERSON] померла, [PERSON] говорила, що [PERSON] дуже лагідно відносився до [PERSON], піклувався про неї. Після похорон, вона покликала додому [PERSON], щоб поговорити з приводу дитини. Але відбулася неприємна розмова, під час якої [PERSON] повідомила, що їх родина недостойна займатися вихованням [PERSON] і просила не заважити їм в цьому. Її це дуже образило, через деякий час вона дізналася, що [PERSON] як опікун написала заяву до дитячого садочка, в якій забороняла їй бачитися з дитиною. Через свою знайому вона дізнавалася про [PERSON]. Коли через 2 роки її син встановив батьківства, то вона наполягала, щоб [PERSON] забрав дитину, на що він відповів, що поговорить з [PERSON] Потім від [PERSON] вона дізналася, що [PERSON] сказала, що потрібен час і не можна відразу сказати [PERSON] про те, що [PERSON] є його батьком. [PERSON] купував подарунки сину, але їх не приймали. Останній раз він залишив подарунок на дверях квартири. [PERSON] надавала дитину їм за життя [PERSON], вони його брали до себе, він називав її «[PERSON]», а «[PERSON]» називав батьком, старший син [PERSON] не називав його батьком, можливо [PERSON] чув і запам'ятав це. Після тієї неприємної розмови з [PERSON] вона перестала спілкуватися з родиною. Одного разу бачила [PERSON] з дитиною, вона відтягнула дитину в сторону і пройшли мимо неї. Свідок [PERSON] повідомила суду, що є рідною сестрою [PERSON] За життя [PERSON] вона спілкувалася з [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] була дуже залежна від матері, яка вважала [PERSON] не тією людиною, яка потрібна [PERSON] для сім'ї. Вона гуляла з дитиною, він був у них вдома, називав «[PERSON]», а брата «[PERSON]», бабусю «[PERSON]», бо в їх родині не принципово говорити «тато» чи «бабуся». Після смерті [PERSON] [PERSON] перешкоджали бачитися з дитиною, бо він не міг виховати з [PERSON] справжнього громадянина України. Вона йому порадила підтвердити свої права на дитину, щоб виховувати [PERSON]. Але після встановлення батьківства, [PERSON] просила почекати, щоб не травмувати дитину, брат чекав, бо хвилювався за душевний стан дитини. Вони не одноразово пропонувати родині [PERSON] матеріальну допомогу на дитину, але її не приймали. Свідок [PERSON] суду повідомив, що не вважає [PERSON] батьком свого онука, бо він не створив сім'ю. Вони хотіли ввести [PERSON] в своє життя, запрошували його матір, сестру, але [PERSON] не намагався створити з [PERSON] сім'ю. Матеріальної допомоги дитині не надавав. За життя [PERSON] часто доводив її до сліз, вживав наркотики. [PERSON] говорила, що [PERSON] негативно відноситься до створення сім'ї після того як від нього пішла дружина. Він звернувся до суду про встановлення батьківства, а повідомив їх лише через 20 днів. Після визнання батьківства він надіслав його дружині смс-повідомлення про те, що не збирається забирати дитину. В 2017 році попросив телефон [PERSON], він відразу ж його повідомив. Весь час вони запрошувати матір [PERSON] і його сестру в гості, вони бачилися з дитиною, поки [PERSON] була жива. Перешкод у побаченнях з дитиною [PERSON] не було. Після смерті [PERSON] родичі [PERSON] самоусунулися від дитини. Його дружина ходила до матері [PERSON], вона не була проти опікунства [PERSON] Дитина не називала [PERSON] батьком, а лише «[PERSON]». [PERSON] не запитував, а вони не говорили йому про батьківство [PERSON]. З 4-5 років [PERSON] почав називати чоловіка [PERSON] батьком, а [PERSON] відразу після смерті [PERSON] називав мамою. Зараз сказати [PERSON], про те, що [PERSON] є його батьком - це великий стрес для дитини, тому вважає, що можливо в 14 або 18 років повідомлять дитину, що в нього є батько [PERSON] З пояснень свідка [PERSON] слідує, що вона знає [PERSON] з 2 років, їй відомо про стосунки [PERSON] та [PERSON]. Їй відомо, що [PERSON] няньчив свою дитину, прагне бути батьком для [PERSON]. Характеризує [PERSON] як самодостатню серйозну людину. В неї склалося враження, що [PERSON] не знає [PERSON] як батька. [PERSON] був біля [PERSON] перед смертю, особисто вона бачила як він її заносив на руках до квартири. Після смерті [PERSON], [PERSON] перестали впускати в родину, він приїздив кожної неділі з Києва, де працював, щоб бачитися з дитиною, але йому не відчиняли двері. Декілька разів вона відчиняла двері в під'їзді, щоб він міг потрапити до квартири, де проживав [PERSON] разом з [PERSON] та [PERSON], але йому не відчиняли двері. Дуже рідко йому вдавалося погуляти з дитиною і тільки в присутності [PERSON]. Хлопчик дуже прив'язаний до [PERSON], яку називає мамою, його не залишають без нагляду, він сам не грається на подвір'ї. За життя [PERSON] вона бачила як [PERSON] грався з дитиною, [PERSON] називав його «папою». [PERSON] дуже слухав весь час [PERSON], яка повідомляла про травмування дитини внаслідок повідомлення її про батьківство [PERSON], він весь час чекав, коли йому дадуть змогу представитися батьком. Їй відомо, що [PERSON] звертався до служби в справах дітей з метою вирішення конфлікту з приводу виховання дитини та надання йому можливості бачитися з [PERSON]. Суд не приймає до уваги пояснення свідка [PERSON] в частині вживання [PERSON] наркотиків, оскільки вони спростовуються медичною довідкою, наданою відповідачем. Норми права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин. Відповідно до ст. 51 Конституції України, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до ст.8,12 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. 9 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої Постановою ВР України від 27.02.1991 року, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Під час будь-якого розгляду згідно з пунктом 1 цієї статті всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у розгляді та викладати свою точку зору. Відповідно до ст. 4 Конвенції про контакт з дитиною, ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 20.09.2006 року…. дитина та її батьки мають право встановлювати та підтримувати регулярні контакти один з одним. Ч. 7 ст.7 СК України, передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27.03.1991 року, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Згідно з ч.1-4 ст.150 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Відповідно до ст.155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені ч.1 ст.164 СК України, зокрема п.2 ч.1 ст.164 СК України, визначено, що мати, батько, можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Виходячи з тлумачення п.2 ч.1 ст.164 СК України суд має підстави для висновку, що ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав виключно за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Позбавлення прав є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька так і для дитини (ст.166 СК України). Суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення батьківських прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Так, Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07.12.2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до дитини (п.57,58). У п.100 справи «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) від 16.07.2015 року Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв'язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам'ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв'язків із сім'єю, крім випадків, коли сім'я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним. Не може також бути виправданим захід, що роз'єднує сімейні зв'язки, самим лише посиланням на ненадійний стан батьків, що може бути вирішено за допомогою менш радикальних засобів, такими як цільова матеріальна допомога та соціальна підтримка, а не шляхом розлучення сім'ї (як приклад, рішення у справі «Савіни проти України» від 18 грудня 2008 року). Відповідно до ст.165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно ст.180,181 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. В ч.3 ст.166 СК України зазначено, що при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов'язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Відповідно до ст.29 ч.4 ЦК України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає. Як роз'яснено у п. 15,16 Постанови Пленуму ВСУ № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Узагальнені висновки суду. З доказів наданих суду слідує, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO]. [PERSON] та [PERSON] не перебували в зареєстрованому шлюбі, за життя [PERSON] та [PERSON] проживали разом з батьками [PERSON]. Після смерті [PERSON], дитина залишилася проживати в родині [PERSON] та [PERSON], які займалися вихованням та утриманням дитини. [PERSON] до встановлення на підставі рішення суду батьківства [PERSON] була опікуном [PERSON]. Після визнання [PERSON] батьком дитини [PERSON], дитина залишалася проживати в родині [PERSON], на даний час дитина проживає з позивачкою [PERSON] - тіткою [PERSON] та її чоловіком - [PERSON], називає їх батьками. [PERSON] спілкувався з дитиною за життя [PERSON], допомагав з доглядом до виникнення конфлікту, після якого побачення з дитиною та [PERSON] відбувалися лише під час прогулянок. Під час хвороби [PERSON], [PERSON] також спілкувався з дитиною та [PERSON], родина [PERSON] підтримувала [PERSON] та допомагала з дитиною Після смерті [PERSON], родиною [PERSON] було вирішено встановити опіку над дитиною і займатися її вихованням, [PERSON] дозволяли рідко бачитися з дитиною, лише в присутності родичів [PERSON]. Через обмеження побачень з дитиною [PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання свого батьківства. В період розгляду справи в суді, [PERSON] був обмежений в побаченнях з дитиною, чого не заперечувала свідок [PERSON] - бабуся дитини. Після визнання батьківства [PERSON], родина [PERSON] не бажала відразу повідомити [PERSON] про його батька - [PERSON], оскільки він вже проживав в родині тітки [PERSON] та [PERSON], називав їх батьками і вони мали намір всиновити дитину. [PERSON] пояснювали про заподіяння травми дитині внаслідок появи біологічного батька в житті дитини і відкладали момент зустрічі батька з дитиною на більш пізній період, [PERSON] погоджувався з цим, не бажаючи завдати шкоди дитині, не вживав жодних заходів до вирішення питання щодо спілкування з дитиною та участі у його вихованні та утриманні. Декілька разів [PERSON] спілкувався з класним керівником [PERSON] та психологом і директором школи, його застерігали від крайніх методів з метою недопущення стресової ситуації для дитини. Він намагався вирішити питання безболісного входження в життя дитини з [PERSON], але результатів це не дало. З пояснень свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] та позивачки слідує, що вони не бажають повідомляти дитині про батька - [PERSON], щоб не завдати дитині моральної шкоди. [PERSON] стверджує, що він не має можливості в повній мірі виконувати батьківські обов'язки та реалізовувати свої права, приймати участь у вихованні дитини через обмеження доступу до дитини, неможливість бачитися з дитиною, перебувати та спілкуватися з ним наодинці, бо цьому перешкоджає родина [PERSON]. Ці обставини частково знайшли підтвердження під час судового розгляду і свідчать про існування об'єктивних перешкод для реалізації відповідачем його батьківських обов'язків,в частині участі у вихованні дитини, що спричинило неналежне піклування про дитину з підстав, що не залежить від відповідача, бо [PERSON] на час розгляду справи не знає про свого батька [PERSON] Разом з тим, суд вважає, що [PERSON] з часу народження дитини, знаючи про своє батьківство, а також після визнання його батьком дитини, не вживав активних дій з приводу реалізації своїх батьківських прав, не цікавився здоров'ям дитини, не піклувався про розвиток його здібностей, не з'являвся до дитячого садочку, не влаштовував дитину до школи, не утримував дитину, не відвідував громадські заклади, які відвідувала дитина з метою побачення з дитиною, викладачами, що свідчить про його бездіяльність. До служби в справах дітей із заявою про визначення його участі у вихованні дитини - сина [PERSON], [PERSON] звернувся лише після звернення [PERSON] з заявою про позбавлення батьківських прав. Таким чином, суд вважає, що [PERSON] мав можливість виконувати свої батьківські обов'язки, не зважаючи на перешкоди у побаченні та спілкуванні з дитиною, проте не вживав належних та необхідних дій для цього. Враховуючи пояснення відповідача [PERSON], допитаного в якості свідка, свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], поведінку відповідача під час судового розгляду, суд вважає, що [PERSON] бажає проживати зі своєю дитиною, виховувати та утримувати її, заперечує проти позбавлення його батьківських прав. [PERSON] бажає якнайшвидше з'явитися в житті дитини, але не знає як це зробити без шкоди для [PERSON], про яку застерігають родичі [PERSON] та психолог навчального закладу. Тому суд не бачить жодних переваг для дитини у випадку позбавлення батьківських прав [PERSON], бо [PERSON] не стане краще від того, що він втратить батька, який бажає його виховувати та утримувати. З метою захисту якнайкращих інтересів дитини суд визнає за доцільне збереження її зв'язків із батьком - [PERSON], що забезпечить її розвиток у безпечному і стійкому середовищі, яке не є неблагополучним, оскільки зворотного судом не встановлено, бо [PERSON] має постійне місце роботи, має сталий заробіток, що зможе забезпечити належне матеріальне утримання дитини, батько дитини позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, має житло, не позбавлявся батьківських прав відносно інших дітей, не перебуває на обліку у лікарів з приводу хронічних захворювань. Суд оцінивши висновок органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно дитини [PERSON] від 22.11.2017 року, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, вважає підставним відхилити його та не приймати до уваги при вирішенні питання щодо доцільності позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON], оскільки в ньому неналежним чином обґрунтована необхідність позбавлення відповідача батьківських прав, що не суперечить ч.6 ст.19 СК України. Також суд критично ставиться до висновку амбулаторної судової психологічної експертизи, проведеної експертом Херсонської обласної психіатричної лікарні [PERSON] від 12.06.2018 року, в частині ствердження експертом того, що поява «двох батьків», «другого батька» зруйнує сформовану уяву дитини про його сім'ю, порушить сформовані стійкі взаємовідносини в сім'ї, поставить дитину перед вибором батьків, невизначеність понять може перешкодити пізнанню навколишнього світу, розумінню внутрішньосімейних ролей, що є для дитини психотравмуючим фактором, оскільки зазначене твердження є припущенням експерта та не ґрунтується на всебічному та повному дослідженні обставин ситуації, що склалася. Його посилання на те, дитина є засобом вирішення проблем тата суперечить показанням свідків, допитаних судом - [PERSON], [PERSON], а також самого [PERSON], який бажає проживати з дитиною, виховувати її та утримувати. Враховуючи досліджені судом докази, суд вважає, що підстав для позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно [PERSON], [INFO] року немає. Разом з тим, суд вважає за необхідне попередити [PERSON] про неприпустимість в подальшому порушення з його боку батьківських обов'язків щодо його малолітньої дитини [PERSON], та про їх можливі наслідки у разі їх неналежного виконання у виді позбавлення його батьківських прав, поклавши контроль за виконанням батьківських обов'язків [PERSON] на орган опіки та піклування виконавчого комітету Новокаховської міської ради Херсонської області. Позов в частині стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] на утримання малолітнього [PERSON] є похідним від позбавлення його батьківських прав, оскільки питання стягнення аліментів вирішується одночасно з позбавлення відповідача батьківських прав, тому також не підлягає задоволенню. До того ж, [PERSON] не має право окремо ставити питання про стягнення аліментів на утримання дитини, оскільки не є належним позивачем за вказаним позовом, бо її правовий статус про відношенню до [PERSON] на даний час не є визначеним при наявності батька дитини - [PERSON] З цих підстав позов не підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати понесені позивачкою відносяться на її рахунок та не підлягають стягненню з відповідача у зв'язку з відмовою в задоволенні позову. На підставі ст. 29 ЦК України, ст. 9 Конвенції про права дитини, ст. 8-12 Закону України «Про охорону дитинства», ст.7, 19 ч.6, 150, 164-166,189,181 СК України,

Outcome: dismissed