Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-01 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON], третя особа: Київська районна адміністрація Одеської міської ради про позбавлення батьківських прав. Позивач зазначала, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 27 серпня 2010 року. В період шлюбу у них народилася донька - [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалося, рішенням Київського районного суду м. Одеси шлюб було розірвано. Рішення набрало законної сили 23.09.2013 р. Донька [PERSON] залишилась проживати зі позивачем за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою з місця проживання про склад сім'ї та реєстрацію від 04.07.2017 р. ЖБК «Молодіжний-1». Сімейні відносини сторони припинили та стали проживати окремо з 01.11.2012 р. Зазначена дата і є останньою датою, коли відповідач бачився з дитиною. Тобто, дитині станом на вказану дату виповнилось 8 місяців. Донька не знає свого батька, ніколи не згадує про батька, дитину утримує та виховує позивач одна. Вона створила для доньки всі необхідні побутові умови, дбає про її виховання, навчання та розвиток. Відповідач з дитиною не спілкується, її долею, розвитком не цікавиться, у вихованні дитини не приймає участі, станом здоров'я не цікавиться та не займається, матеріальну допомогу на утримання доньки не надає, ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 10.09.2013 р. стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно з 04.07.2013 р. по 05.03.2030 р. Відповідно до довідки-розрахунку державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області від 08.08.2017 р. № 33200, заборгованість по аліментам [PERSON] складає 18182,70 грн. Згідно результату психологічної роботи щодо виявлення психоемоційного стану дитини [PERSON], [INFO] року народження, Одеського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді від 22.08.2017 р. № 01-0-219/2, про біологічного батька дівчинка не згадує та нічого не повідомляє, зустрічей з ним не пам'ятає. Посилаючись на викладене, позивач просила суд позбавити [PERSON], [INFO], уродженця м. Бровари, Київської області, громадянина України, батьківських прав по відношенню до його малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. направила до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила про їх задоволення, проти винесення заочного рішення не заперечувала (а.с.37). В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним, що підтверджується зворотнім поштовим повідомлення (а.с.43). В судове засідання представник третьої особи Київської районної адміністрації Одеської міської ради не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлялося належним чином, направили до суду заяву про розгляд справи у відсутність представника, позов підтримали, не заперечували проти його задоволення (а.с.35,44,55). Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 27 серпня 2010 року. Від спільного подружнього життя вони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO] (а.с.7). Спільне життя у них не склалося, тому рішенням Київського районного суду м. Одеси від 10 вересня 2013 року шлюб між сторонами було розірвано. Рішення набрало законної сили 23.09.2013 р. (а.с.22). Неповнолітня [PERSON], [INFO], зареєстрована та проживає разом з матір'ю позивачем [PERSON] за адресою: [ADDRESS], дитина здорова, на диспансерному обліку не перебуває, відвідує дитячий садочок, при проведенні профілактичних оглядів в поліклініці та вдома з дитиною завжди була матір позивач [PERSON], батька дитини відповідача [PERSON] лікар та медсестра не бачили (а.с.9,12). Неповнолітня дитина відвідує Одеський НВК №310 з 2014 року. Вихованням дитини займається мама позивач [PERSON] Розвиток дитини відповідає віку. Дитина доглянута, чиста, охайна, вихована. Батько відповідач [PERSON] не приймає участі у вихованні дитини. Оплату за утримання здійснює мати. Приводить та забирає з дитячого закладу теж мати (а.с.19). Відповідно до результатів психологічної роботи щодо виявлення психоемоційного стану дитини [PERSON], [INFO], Одеського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді від 22.08.2017р. № 01-0-219/2, мати є важливою фігурою в житті дівчинки, про біологічного батька дівчинка не згадує та нічого не повідомляє, зустрічей з ним не пам'ятає, напруги та внутрішнього дискомфорту дитина при цьому не виявляє. Під час телефонної розмови з батьком відповідачем [PERSON] він виказав негативне ставлення до факту позбавлення його батьківських прав та підтвердилась інформація, що він бачився з дівчинкою після розлучення 2 рази, в тому числі нерегулярної сплати аліментів і наявності в нього нової сім'ї та малої дочки (а.с.20-21). Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 10 вересня 2013 року із відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 04.07.2013 р. по 05.03.2030 р. рішення набрало законної сили 23 вересня 2013 року (а.с.23). Згідно довідки-розрахунку Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області №33200 від 08 серпня 2017 року, заборгованість відповідача [PERSON] по сплаті аліментів станом на 01 серпня 2017 року складає 18182,70 грн. (а.с.10-11). Відповідно до висновку №2150/01-11 від 05 січня 2018 року, Київська районна адміністрація Одеської міської ради, як орган опіки та піклування, вважає доцільним позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON], [INFO], по відношенню до його малолітньої дитини [PERSON], [INFO] (а.с.51-53). Відповідно до ст. 150 СК України, батьки повинні піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, моральний та духовний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ч.1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитини» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. 6 Декларації прав дитини, дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітню дитину не слід, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, розлучати зі своєю матір'ю. Згідно ч.1 ст.9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Пленум Верховного Суду України в п. п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року N 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до правильного висновку про те, що [PERSON], [INFO], ухиляється від виконання батьківських обов'язків по відношенню до своєї неповнолітньої дочки - [PERSON], [INFO], що, відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України, є підставою для позбавлення батьківських прав. За таких обставин суд приходить до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Крім того,

Outcome: approved