Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-01 00:00:00

Адвокат Хворост Д.М., що діє на представлення інтересів позивача [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини з якою проживає дитина. Адвокат зазначає, що позивач [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] з 10.07.2019. Від шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] . Наразі дитина проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку не надає допомогу на утримання доньки та дружини. Враховуючи те, що позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а також відсутності можливості працювати та отримувати будь-який дохід, адвокат Хворост Д.М. просить суд стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на її утримання в розмірі 1/5 частини заробітку (доходу) платника і до досягнення дитиною трирічного віку. Крім того, позивач просить стягнути із відповідача на її користь понесені судові витрати у справі. Позивач та її представник до суду не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи належним чином повідомлені. До суду надійшла заява представника позивача [PERSON] про підтримку позову і розгляд справи без її участі та особистої участі позивача. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відзив до суду не надав. Ухвалою судді від 24.01.2020 позовна заява була залишена без руху з підстав її невідповідності вимогам ст.175 ЦПК України. 04.02.2020 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно вимог ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною 2 ст.84 Сімейного Кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно ч.4 ст.84 Сімейного Кодексу України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 1 ст.80 Сімейного Кодексу України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Статтями 79, 191 Сімейного Кодексу України передбачено, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Згідно ст.182 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема: стан здоров`я дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 10.07.2019, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.13). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] (а.с.12). На даний час дитина проживає з матір`ю та знаходиться на її утриманні (а.с.14). Батько дитини, відповідач [PERSON] проживає окремо, добровільно не надає допомогу на утримання дитини та матері. Як вбачається із довідки ТОВ «Мед-сервіс Харків» №3 від 10.01.2020, позивач [PERSON] працює в ТОВ «Мед-сервіс Харків» з 28.08.2017 фармацевтом в аптеці № 52 . З 23.12.2019 по 02.09.2022 перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку (а.с.15). Враховуючи вимоги діючого законодавства, а також ту обставину, що відповідач в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дружини не надає, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення аліментів є підставними та обґрунтованими, а тому такими, що підлягають задоволенню. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач є працездатною особою, інших утриманців або інших аліментних зобов`язань не має, оскільки вказане не заперечив. Також, суд, при встановленні розміру аліментів враховує стан здоров`я та матеріальне становище позивача, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів. В добровільному порядку питання щодо утримання дружини позивач та відповідач не вирішили. Тому, виходячи з принципу справедливості, розумності та з урахуванням потреб дружини, можливостей відповідача, суд приходить до висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача аліментів на дружину до досягнення дитиною трьох років в розмірі 1/5 частини від доходу відповідача. Доводів про неможливість надання матеріальної допомоги позивачу, відповідач суду не надав, тому є всі підстави для стягнення з нього аліментів на утримання дружини до досягнення їх дитиною трирічного віку. Крім того, згідно статті 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення статті 141 ЦПК України. Так, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З урахуванням вимог ч.1, п.1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до судових витрат відносяться витрати на професійну правничу допомогу. Згідно наявної у справі квитанції про оплату послуг адвоката (а.с.22), акту приймання-передачі (а.с.21), позивач [PERSON] понесла витрати на правову допомогу в розмірі 2000 грн. З урахуванням положень п.1 ч.2 статті 141 ЦПК України із відповідача на користь позивача підлягає відшкодуванню вказані вище витрати в розмірі 2000 грн. З огляду на те, що позивач при пред`явленні позову був звільнений від сплати судового збору, то на підставі ст.4 Закону України «Про судовий збір», суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 840,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved