Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-18 00:00:00

[PERSON] у власних інтересах та в інтересах неповнолітньої дочки [PERSON] звернулася в суд із позовною заявою про визнання права власності на спадкове майно. Позивач посилається на те, що станом на 01.07.1990 року в житловому будинку в с. Кульчиці Самбірського району по вул. Поливки, 142 Львівської області, який на той час відносився до суспільної групи колгоспний двір, проживали та були зареєстровані: [PERSON] голова колгоспного двору, [PERSON], [PERSON]; усім членам колгоспного двору належало по 1/3\~частині цього майна. 13 лютого 2010 року померла мати [PERSON] [PERSON]. Після смерті [PERSON] на майно, яке належало їй на праві власності і на майно на яке вона мала право на день смерті, відкрилася спадщина. Так як при житті [PERSON] не склала заповіту, то спадкування її майна здійснюється по закону відповідно до черговості спадкоємців. [PERSON] та [PERSON] як спадкоємці майна [PERSON] за законом першої черги прийняли спадщину. 04.03.2015 року помер батько [PERSON] - [PERSON]; після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, яке належало йому на праві власності та на майно, на яке він мав право на день смерті. При житті 22.03.2011 року [PERSON] склав заповіт, яким заповів все своє майно своїй внучці [PERSON]. У довідці Самбірського МБТІ від 26.02.2016 року допущена помилка у прізвищі [PERSON] та зазначено, що житловий будинок в с. Кульчиці Самбірського району по вул. Поливки, 142 Львівської області, вцілому належить [PERSON], як голові колгоспного двору. [PERSON] в інтересах неповнолітньої [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Самбірського нотаріального округу [PERSON] із заявою про прийняття спадщини, однак, їй було відмовлено через відсутність оригіналу правовстановлюючого документа на нерухоме майно. Оскільки іншого порядку переходу права власності немає, [PERSON] просить в судовому порядку постановити рішення, яким визнати право власності на спадкове майно. У судовому засіданні [PERSON] у власних інтересах та в інтересах неповнолітньої [PERSON] підтримала позовні вимоги та посилалася на обставини, зазначені в позовній заяві; просила позов задовольнити. Представник відповідача виконкому Кульчицької сільської ради Самбірського району Львівської області [PERSON] у судовому засіданні позов визнала повністю. Вислухавши пояснення сторін, зясувавши обставини справи, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав: За умовами ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює судове рішення про задоволення позову. Судом установлено, що згідно свідоцтва про смерть серії І-СГ №206929 [PERSON] Павлівна Михайлівна померла 13.02.2010року. [PERSON] помер 04.03.2015 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-СГ №378355. Відповідно до довідки №303, виданої виконавчим комітетом Кульчицької сільської ради Самбірського району Львівської області 26.02.2016 року, станом на 01.07.1990 року в будинку по вул. Поливки, 142 в с. Кульчиці Самбірського району Львівської області, проживали та були зареєстровані: [PERSON] голова колгоспного двору, [PERSON], [PERSON]; тип двору колгоспний двір. Після смерті [PERSON] право на належне їй майно, а саме на 1/3 частину будинковолодіння в с. Кульчиці по вул.\~Поливки, 142 Самбірського району набули її чоловік [PERSON] та дочка [PERSON] в порядку спадкування першої черги шляхом фактичного прийняття спадщини, але не оформили своїх спадкових прав. Дане підтверджується довідкою виданою виконкомом Кульчицької сільської ради від 26.02.2016 року №305. Згідно довідки №271 виданої Самбірським МБТІ 26.02.2016 року, житловий будинок №142 по вул. Поливки в с. Кульчиці Самбірського району належить вцілому [PERSON], як голові колгоспного двору, згідно свідоцтва про право власності, виданого на підставі рішення виконкому Самбірської міської ради від 19.10.1989 року за №560. Оригінал свідоцтва про право власності на житловий будинок в с. Кульчиці по вул. Поливки, 142, виданий на підставі рішення виконкому за №2560 від 19.10.1989 року [PERSON] загублений, про що зроблено повідомлення в місцевій газеті «Голос Самбірщини» від 25.03.2016 року Із довідки №451, виданої виконавчим комітетом Кульчицької сільської ради Самбірського району Львівської області 04.04.2016 року відомо, що [PERSON], [INFO] та [PERSON] являються однією і тією ж особою. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по-батькові якої не збігається з імям, по-батькові, прізвищем цієї особи, зазначеним у паспорті чи свідоцтві про народження. Згідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995\~року в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення, заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не повязується з наступним вирішенням спору про право. Тому, заслухавши пояснення [PERSON] як заявника та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що необхідно встановити факт належності довідки Самбірського МБТІ від 26.02.2016 року [PERSON], котрий помер 04.03.2015 року. Із заповіту від 22.03.2011 року видно, що [PERSON] на випадок своєї смерті розпорядився про все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б не складалося, - відповідно заповів своїй внучці [PERSON]. Як розяснив Пленум Верховного Суду України у постанові від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» п. 6 «а» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили право на частку в його майні. За п. 6 «г» даної постанови згідно із ст. 4 постанови Верховної Ради України «Про введення в дію Закону «Про власність» загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 01.07.1990\~року. Із приводу спадкування позивач зверталася до нотаріальної контори, однак їй було відмовлено в оформленні права власності через відсутність оригіналу правовстановлюючого документа на нерухоме майно. Згідно п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року в разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Главою 5 Цивільного-процесуального Закону регламентовано поняття доказів, їх належність та допустимість; обовязок доказування і подання доказів. Тому, при задоволенні позову суд виходить із засад змагальності щодо подання таких, їх дослідження та доведеності перед судом їх переконливості, диспозитивності цивільного судочинства; з аналізу представлених і наявних у цивільній справі документів. У тому числі в судовому засіданні позивач [PERSON] просила визнати право власності на спадкове майно. Представник відповідача [PERSON] позов по суті визнала. Судом не встановлено підстав для відмови у прийнятті визнання представником відповідача позову, а тому визнання позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів [PERSON] чи інших осіб.

Outcome: approved