Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-27 00:00:00

[PERSON], яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої [PERSON]О, [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до першого Суворовського відділу ДВС ОМУЮ про зняття арешту нерухомого майна та виключення його з акту опису та арешту, а саме з квартири №111 в буд.№157 по просп.Добровольського в м.Одесі, посилаючись на те, що арешт на квартиру було накладено державним виконавцем Першого Суворовського ВДВС ОМУЮ [PERSON] постановою АН№342669 від 06.10.2010р., в ході примусового виконання виконавчого листа, номер якого встановити не вдалося, про стягнення з [PERSON]В боргу. Так як виконавче провадження закрито та документи знищено, отже, боржником сплачено борг, а наявність арешту квартири перешкоджає позивачам як власникам вільно користуватись власністю, позивачі змушені були звернутись до суду з вищевказаним позовом за захистом своїх прав. Сторони, повідомлені належним чином про дату, місце та час судового засідання, до зали судових засідань не зявилися, від позивачів надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутності. Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що постановою державного виконавця першого Суворовського відділу ДВС ОМУЮ [PERSON] від 06.10.2010 АН №342669 р. (реєстраційний номер обтяження 10837546) було накладено арешт та оголошено заборону на його відчуження на все майно, що належить [PERSON], а саме на кв.№111 в буд.№157 по просп. Добровольського в м.Одесі (а.с.12). Раніше, 13.08.2010 р. було укладено договір купівлі-продажу, відповідно до якого [PERSON], [PERSON] продали в рівних частках кожний, а [PERSON] купив ? частку, [PERSON] купила ? частку, [PERSON] купила ? частку квартири під №111 у будинку під №157 по проспекту Добровольського в місті Одесі. Вищевказаний договір зареєстровано в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 18.08.2010 р., номер витягу 27047454 (а.с.14,15). Відповідно до листа начальника Суворовського відділу ДВС ОМУЮ, встановити, в рамках якого виконавчого провадження винесена дана постанова, неможливо, оскільки відповідно до п.9.9 Порядку роботи з документами а органах державної виконавчої служби, термін зберігання становить 3 роки, тому виконавчі провадження 2010 р. знищені. Згідно з вимогами ч.1 ст.50 Закону України «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Відповідно до ч.2 ст.50 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Згідно з вимогами ч.5 ст.60 Закону у всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч.1 ст.321 ЦК України, ст.41 Конституції України). Відповідно до ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. На підставі викладеного, оцінивши усі представлені докази в сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги [PERSON], яка діє в своїх інтересах та в інтересах [PERSON], та [PERSON] про зняття арешту з кв.№111 в буд.№157 по просп. Добровольського в м.Одесі, накладеного постановами першого Суворовського ВДВС\~ОМУЮ, є законними, оскільки на час накладення арешту [PERSON] не був власником майна, а нові власники не є сторонами виконавчого провадження, в межах якого накладено арешт. Щодо вимог [PERSON], суд вважає за необхідне відмовити в їх задоволенні, оскільки його права не порушені.

Outcome: approved