Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-24 00:00:00

[PERSON] (надалі по тексту - Позивач) звернулась до суду із позовом до [PERSON] (надалі - Відповідач), в якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , починаючи із дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття у розмірі 1/ 4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця; стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання у розмірі 27 691, 3 грн. щомісячно, починаючи із дня пред`явлення позовної заяви до суду. Обгрунтовуючи позов позивач посилається на те, що 27.03.2013 року між нею та відповідачем укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження, виданим Магістратом Південно-Західної Фінляндії підрозділом м. Рауми. Від шлюбу вони мають сина - [PERSON] , який проживає разом з позивачем. Разом з тим, відповідач не надає достатньої матеріальної допомоги на утримання сина, участі в його вихованні не бере. Крім того, у позивача є необхідність для проходження стаціонарного медичного лікування, оскільки у шлюбі з моменту народження дитини стан здоровя позивача погіршився. Так, згідно з положеннями процесуального закону, при вирішенні питання визначення порядку розгляду позовного провадження, вбачається можливість розгляду справи у спрощеному порядку без виклику осіб. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судових справ між суддями, головуючим суддею визначено Підпалого В.В. Ухвалою судді Печерського районного суду м. Києва від 11.08.2020 року позовну заяву залишено без руху, у зв`язку із виявленням недоліків. 18.09.2020 року на адресу суду надійшла заява представника позивача про усунення недоліків. Крім того, представник позивача подав клопотання про витребування доказів, а саме просив витребувати з Центрального міжрегіонального управління держаної міграційної служби у м. Києві та Київській області інформацію, а саме: Чи звертався [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , паспорт серія [NUMBER] , виданий Префектурою Буш -дю- Рон Марсель від 07.01.2014 року, зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , проживає за адресою: [ADDRESS] , з заявами щодо видачі посвітки на тимчасове або постійне проживання на території України; Коли та яким територіальним органом Державної міграції служби України надавались або повинні були видані посвідки на тимчасове чи постійне проживання на території України; Який розмір доходу було зазначено або виявлено при проведенні перевірки документів на отримання посвідки на постійне або тимчасове проживання, громадянином Франції [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , паспорт серія [NUMBER] , виданий Префектурою Буш -дю- Рон Марсель від 07.01.2014 року, зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , проживає за адресою: [ADDRESS] . 18.09.2020 року судом здійснено заходи щодо уточнення місця реєстрації позивача. Ухвалою від 21.09.2020 року відкрито провадження у зазначеній справі в порядку спрощеного провадження без виклику осіб. Разом з цим роз`яснено право учасникам на подання відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заперечень, пояснень. Ухвалою від 21.09.2020 року задоволено клопотання представника позивача та витребувано вищезазначену інформацію. 09.12.2020 року у відповідь на ухвалу про витребування документів, надійшов лист від Центрального міжрегіонального управління державної міграційної служби у м. Києві та Київській області, в якому повідомлено, що [PERSON] як особі, яка перебуває у шлюбі з громадянкою України, 23.12.2019 року було надіслано копію дозволу на імміграцію в Україну на адресу, яку було зазначено ним при подачі заяви про надання дозволу на імміграцію. Станом на 24.11.2020 року за оформленням посвідки на постійне проживання до ЦМУ ДМС громадянин Республіки Франція [PERSON] , не звертався. Дозвіл на імміграцію до України дійсний до 19.12.2020 року. Відповідач не скористався своїм процесуальним правом на подання відзив на позовну заяву. Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що сторони знаходились в зареєстрованому шлюбі з 27.03.2013 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON] [INFO] . Дитина проживає разом з позивачем [PERSON] . Відповідач участі в вихованні та утриманні дитини не приймає, грошову допомогу достатню на утримання дитини не надає. Крім того, позивач має третю групу інвалідності, за якої за станом здоров`я протипоказана будь-яка робота з психоемоційним навантаженням. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно до ч. 3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, а також наявність інших обставин, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ст. 183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У відповідності до ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. А відтак аліменти підлягають стягненню з дня подання позовної заяви до суду, тобто з 06.08.2020 року. У відповідності до ст. 161 ЦПК України та ч. 5 ст. 183 СК України визначено, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Крім того, відповідно до ст. 75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є особою з інвалідністю I, II чи III групи. 23.07.2020 року Спеціалізованою нейрофтальмологічною МСЕК у Позивача було встановлено третю групу інвалідності, за якої за станом здоров`я протипоказана будь-яка робота з психоемоційним навантаженням, що підтверджується довідкою (серія [NUMBER]) Київського міського центру медико-соціальної експертизи від 23.07.2020 року. Відповідно до ст. 75 СК України право одного з подружжя на утримання. Дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Згідно ст. 76 СК України, розірвання шлюбу не припиняє права особи на утримання, яке виникло у неї за час шлюбу. Після розірвання шлюбу особа має право на утримання, якщо вона стала непрацездатною до розірвання шлюбу або протягом одного року від дня розірвання шлюбу і потребує матеріальної допомоги і якщо її колишній чоловік, колишня дружина може надавати матеріальну допомогу. Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких дана Верховною радою України. Питання, що виникають у сфері приватно-правових відносин з іноземним елементом (хоча б один учасник правовідносин є іноземцем, особою без громадянства або іноземною особою; об`єкт правовідносин знаходиться на території іноземної держави; юридичний факт, який створює, змінює або припиняє правовідносини, мав чи має місце на території іноземної держави), у тому числі й питання підсудності судам України справ з іноземним елементом, вирішуються згідно із законом України «Про міжнародне приватне право». Згідно ст. 3 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземці та особи без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України. Іноземці та особи без громадянства, які перебувають під юрисдикцією України, незалежно від законності їх перебування, мають право на визнання їх правосуб`єктності та основних прав і свобод людини. Відповідно до норм ст. 66 Закону України «Про міжнародне приватне право», права та обов`язки батьків і дітей визначаються особистим законом дитини або правом, яке має тісний зв`язок із відповідними відносинами і якщо воно є більш сприятливим для дитини. За приписами ст. 67 Закону України «Про міжнародне приватне право», зобов`язання щодо утримання, які виникають із сімейних відносин, крім випадків, передбачених статтею 66 цього Закону, регулюються правом держави, у якій має місце проживання особа, яка має право на утримання. Крім того, як вбачається з документів наданих позивачем, зокрема інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на майно за № 213123867 від 19.06.2020 року, відповідач в Україні є власником нерухомого майна, а саме квартири [ADDRESS] . Також зі слів позивача відомо, що відповідач працює на посаді профільного експерта в енерго-атомній корпорації «Emirates Nuclear Energy Corporation (ENEC)». На підставі викладеного, вимоги позивача про стягнення аліментів на утримання дитини до досягнення нею повноліття, слід визнати обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Положеннями статті 27 Конвенції ООН про права дитини визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового та духовного розвитку. Сюди входить належне харчування, житло, одяг. Батьки несуть відповідальність за забезпечення належного життєвого рівня дитини. Держава має вживати необхідних заходів щодо надання допомоги батькам у здійсненні цього права. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Визначаючи розмір аліментів, які слід стягувати з відповідача на утримання дитини, суд враховує матеріальне становище відповідача, який має постійний дохід, та не спростував цих доводів, якими позивачка обґрунтовувала підстави стягнення визначеного розміру аліментів та наявність у нього регулярного заробітку, задовільний стан здоров`я відповідача та відсутність у нього інших дітей, непрацездатних батьків, на утримання яких він сплачує аліменти, наявність на праві власності у відповідача нерухомого майна. Разом з тим, судом встановлено, що позивач перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, є непрацездатною особою у зв`язку з визнанням у встановленому законом порядку особою з інвалідністю ІІІ групи, у зв`язку із хворобливим станом здоров`я не працює, пенсію з інвалідності або державної соціальної допомоги як особа з інвалідністю не отримує, потребує матеріальної допомоги для проведення відповідного медікаметозного лікування та підтримання життєдіяльності. Таким чином, позивач відповідно до вимог ст. 75 СК України має право на утримання (аліменти) від відповідача як непрацездатна особа, яка не забезпечена прожитковим мінімумом. По змісту ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Якщо один із подружжя одержує аліменти у зв`язку з інвалідністю, сплата аліментів триває протягом строку інвалідності. У разі подання відповідного документа про продовження строку інвалідності стягнення аліментів продовжується на відповідний строк без додаткового рішення суду про це. Відповідач на даний час працює, та отримує дохід, тому може надавати матеріальну допомогу. Тому суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню в повному обсязі. Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання. Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а позивача відповідно до ст. 141 ЦПК України та ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» звільнено від сплати судового збору, то відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню 1681, 6 грн. судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved