Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-13 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] сільської ради Горохівського району, в якому просить визнати в порядку спадкування за законом за [PERSON], право власності на земельну ділянку площею 1,55 га, яка розташована на території [PERSON] сільської ради, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ВЛ № 032855, як на спадкове майно, що залишилося по смерті [PERSON], яка померла 29 січня 2016 року, мотивує свій позов тим, що 29 січня 2016 року померла її бабуся [PERSON]. Після її смерті позивач є спадкоємцем за законом пятої черги, прийняла спадщину, а тому просить поданий позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Горохівського району в судове засідання не зявився, в письмовій заяві до суду представник ради позов [PERSON] визнав повністю. Суд вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ч.1 ст.1265 ЦК України, у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Згідно з свідоцтвом про смерть, [PERSON] померла 29 січня 2016 року (а.с.6). Постановою державного нотаріуса Горохівської державної нотаріальної контори від 20.06.2017 року у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на імя [PERSON] було відмовлено (а.с.13). Документами про родинні відносини стверджується, що [PERSON] є онукою [PERSON] (а.с.11-13). Відповідно до довідки [PERSON] сільської ради від 18.07.2016 року №859, від імені [PERSON] посвідчувалися заповіти: від 07.12.2001 року за № 67 та від 20.12.2001 року № 108. Зі змісту вказаних заповітів вбачається, що [PERSON] усе своє майно заповіла своєму синові [PERSON]. Спадкоємцями за законом є син [PERSON], дочка [PERSON] та онука [PERSON]. Спадкоємці [PERSON] та [PERSON] відмовились від належної їм частки у спадщині в користь внучки спадкодавиці [PERSON] Спадщину, що залишилася по смерті [PERSON] позивач прийняла шляхом спільного проживання разом з спадкодавцем до дня його смерті. (а.с.8). Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ВЛ № 032855, [PERSON] належала земельна ділянка відповідного розміру (а.с.7) З спадкової справи після померлої [PERSON] видно, що [PERSON] та [PERSON] від прийняття належних їм часток у спадщині після померлої [PERSON] відмовились. Отже, судом встановлено, що [PERSON] після померлої [PERSON] є спадкоємницею за законом пятої черги, прийняла спадщину, інші спадкоємці від належного їм спадкового майна відмовилися. А тому суд вважає, що слід визнати в порядку спадкування за законом за [PERSON], право власності на земельну ділянку площею 1,55 га, яка розташована на території [PERSON] сільської ради, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ВЛ № 032855, як на спадкове майно, що залишилося по смерті [PERSON], яка померла 29 січня 2016 року. Суд звертає увагу позивача на дотримання вимог ст.ст.162, 164, 167, 174 Податокового кодексу України. [PERSON] в письмовій заяві до суду від стягнення судових витрат з відповідача [PERSON] сільської ради відмовилась.

Outcome: approved