Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-15 00:00:00

[PERSON], який діє в інтересах свого недієздатного брата [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання останньої такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS]. Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що недієздатний [PERSON] є власником вищезазначеної квартири. У квартирі зареєстрована його колишня дружина [PERSON], яка з 2015 року за місцем реєстрації не проживає, її місце фактичного проживання позивачу не відомо, знає що вона перебуває за межами України. Особистих речей відповідачки у квартирі не має. Реєстрація відповідача у квартирі чинить перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження майном, у зв'язку з чим позивач вимушений звернутись до суду з даним позовом. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в який просив розглянути справу без його участі, на задоволенні позовних вимог наполягав у повному обсязі. В судові засідання відповідач [PERSON] не з'явилась, про час та місце судового розгляду справи повідомлялась судом належним чином у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомила, заяв та клопотань до суду не надала. Представник третьої особи - Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що проти задоволення позовних вимог не заперечує. Оскільки суд не має відомостей про причину неявки [PERSON], повідомленої належним чином, суд вважає за можливе розглянути справу за її відсутності в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] в інтересах якого до суду звернувся його брат та опікун [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] що підтверджується договором купівлі-продажу від 08.05.2009 року посвідченим приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON], а також витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно. З 26.03.1988 року по 12.10.2017 року [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. Шлюб розірвано за рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 12.10.2017 року. З інформації наданої Департаментом реєстраційних послуг Запорізької міської ради вбачається,у квартирі [ADDRESS] з 09.06.2009 року по теперішній час зареєстрована [PERSON] Як вбачається з матеріалів справи відповідач з 2015 року у зазначеній квартирі не проживає, оскільки виїхала за кордон України. Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд і має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону; діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права; використовувати його для промислового виробництва. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Суд оцінивши наявні у справі докази приходить висновку, що право власника даного житла порушене, а тому підлягає захисту. [PERSON] втратила право на користування житлом, оскільки відсутня без поважних причин понад один рік, іншої домовленістю між нею і власником житла [PERSON] або законом не встановлено. Підстав збереження за [PERSON] жилого приміщення понад встановлені законом строки не встановлено, а тому суд приходить до висновку про задоволення позову.

Outcome: approved