Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-02 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі з 08 серпня 1998 року, неповнолітніх дітей не мають. У січні 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на припинення між ними шлюбно-сімейних відносин через різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, втрати почуття любові та поваги, у зв'язку із чим вважає подальше збереження сім'ї неможливим. Зазначає, що спільного господарства з відповідачем не веде, примирення не бажає. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище [PERSON], а також стягнути з відповідача понесені нею витрати по сплаті судового збору. Також [PERSON] просить розглянути справу за її відсутністю, про що надала відповідну заяву, підтримала доводи позову та просила розглянути справу у заочному порядку у разі неявки відповідача до суду. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився без повідомлення причин своєї неявки, був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, відзив на позов не надав. У зв'язку із зазначеним суд вважає можливим розглянути справу в заочному порядку на підставі вимог ст.ст. 280-282 ЦПК України. Перевіривши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Підстави для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя передбачені статтею 112 СК України. Як вбачається з наданих доказів шлюбні відносини між подружжям припинені у зв'язку з різними поглядами на сімейне життя та ведення спільного господарства, що потягло за собою втрату між ними почуття любові та поваги, і доказів можливості їх відновлення до суду не надано. Сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини не підтримують, примирення [PERSON] не бажає. У зв'язку із зазначеним суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не відповідає інтересам подружжя. Спору щодо поділу спільного майна між сторонами не виникає. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Між тим [PERSON] не бажає примирення, тому застосування зазначеної норми права по суті є формальним обов'язком суду та суперечить інтересам позивача і подружжя вцілому. Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Статтею 133 ЦПК України закріплено порядок розподілу судових витрат між сторонами. Частиною 1 статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір в сумі 734,80 грн., який сплачений позивачем [PERSON] за квитанцією у Чугуївському відділенні ПАТ «Укрсоцбанк» від 26.01. 2018 року, підлягає стягненню з відповідача [PERSON]

Outcome: approved