Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-29 00:00:00

[PERSON] пред'явив позов до [PERSON], [PERSON] про визнання їх такими, що втратили право користування житловим будинком № 23 по вул. Шумська у с. Лішня Кременецького району Тернопільської області. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що він є власником житлового будинку № 23 по вул. Шумська в с. Лішня Кременецького району Тернопільської області. У житловому будинку крім нього зареєстровані [PERSON], [PERSON]. Відповідачі з 01 травня 2016 року не проживають у вказаному будинку. Їх прописка перешкоджає йому належним чином розпоряджатися власним житлом та значно обмежує його законні права, крім того він змушений нести додаткові фінансові витрати у звязку з оплатою комунальних послуг. Позивач в судове засідання не з'явився, однак від його представника [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачі [PERSON], [PERSON] належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, без повідомлення причин неявки у судове засідання повторно не зявилися, відзиву на позов не подавали. З врахуванням наведеного та за згодою позивача суд постановив ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів. \~ \~ \~ \~Відповідно до вимог ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. \~ \~ \~ \~Суд, вважає за необхідне проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши наявні у справі докази, суд встановив такі фактичні обставини. Позивач [PERSON] є власником житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований по вул. Шумська, 23 в с. Лішня Кременецького району Тернопільської області, що підтверджується договором купівлі продажу, посвідченим 28 березня 2009 року приватним нотаріусом [PERSON], який зареєстрованим в реєстрі за № 476 та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 23306287 від 15 липня 2009 року. З довідки № 946, що видана 04 липня 2018 року Білокриницькою сільською радою Кременецького району Тернопільської області вбачається, що за адресою: вул. Шумська, 23 у с. Лішня Кременецького району Тернопільської області зареєстровані (згідно будинкової книги) громадяни: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Згідно з актом обстеження від 13 липня 2016 року на факт проживання осіб в житловому будинку №23 по вул. Шумська с. Лішня Кременецького району Тернопільської області встановлено, що [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] з 01 травня 2016 року по вул. Шумській, 23 в с. Лішня Кременецького району Тернопільської області не проживають. Згідно з ч. 2 ст. 405 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно зі ст.ст. 319, 321, 391 ЦК України власник житла має право вимагати усунення будь-яких перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється, зокрема, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення. Аналіз вищенаведених норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON], [PERSON] без поважних причин не проживають у житловому будинку [PERSON] понад два роки, однак не вчиняють дій щодо зняття з реєстрації місця проживання у житлі [PERSON], що створює перешкоди позивачу як власнику житлового будинку у користуванні майном та є підставою для задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Доказів понесення інших судових витрат, повязаних з розглядом справи, сторонами не надано.

Outcome: approved