Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-27 00:00:00

[PERSON], зменшивши позовні вимоги, просить стягнути з Кредитної спілки «Істок» за договором про депозитний вклад №ДДН-513 від 05 серпня 2013 року залишок тіла за депозитним вкладом в розмірі 144500 (сто сорок чотири тисячі п'ятсот) гривень. При цьому позивач посилається на те, що між ним та Кредитною спілкою «Істок» 05 серпня 2013 року був укладений договір про депозитний вклад, за умовами якого відповідач прийняв у нього грошові кошти в сумі 140000 (сто сорок тисяч) гривень, на строк з 05 серпня 2013 року по 05 вересня 2014 року зі сплатою відсотків в розмірі 27% річних. 06 серпня 2013 року між сторонами було укладено додатковий договір №1 до договору №ДДН-513 від 05 серпня 2013 року про депозитний вклад, згідно якого позивач збільшив суму вкладу на 60000 (шістдесят тисяч) гривень, до розміру 200000 (двісті тисяч) гривень. Позивач зазначив, що після закінчення строку дії договору він неодноразово звертався з письмовою заявою, з вимогою повернути строковий внесок. Проте, грошові кошти були повернуті йому частково в сумі 55500 (п'ятдесят п'ять тисяч п'ятсот) гривень, тобто свої зобов'язання, передбачені договором і законом, відповідач не виконав, у зв'язку з чим позивач вимушений звернутись до суду з даним позовом. Позивач до судового засідання не з'явився, надав заяву у якій зазначив, що зменшені позовні вимоги підтримує у повному обсязі, справу просить розглядати за його відсутністю, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідно до ч.2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, про причини неявки до суду не повідомив, в зв'язку з чим, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, 05 серпня 2013 року [PERSON] уклав з Кредитною спілкою «Істок» договір про депозитний вклад №ДДН-513, за умовами якого відповідач прийняв у нього грошові кошти в сумі 140000 (сто сорок тисяч) гривень, на строк з 05 серпня 2013 року по 05 вересня 2014 року зі сплатою відсотків в розмірі 27% річних. Також, 06 серпня 2013 року між сторонами було укладено додатковий договір №1 до договору №ДДН-513 від 05 серпня 2013 року про депозитний вклад, згідно якого позивач збільшив суму вкладу на 60000 (шістдесят тисяч) гривень, до розміру 200000 (двісті тисяч) гривень, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру №302 від 05 серпня 2013 року та прибутковим касовим ордером №303 від 06 серпня 2013 року. Згідно п. 4.1.2. договору про депозитний вклад відповідач зобов'язався повернути вкладнику суму вкладу та сплатити відсотки за вкладом, відповідно до умов договору. За умовами п.2.2.5 договору вкладник може отримати вклад через п'ятнадцять робочих днів після отримання КС «Істок» письмової заяви, згідно п.4.2.2. договору, в будь-який робочий день КС «Істок», але не раніше кінцевої дати строку, вказаного в п.1.1. договору. Згідно ч. 2 ст. 1060 ЦК України за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до відповідача КС «Істок» з письмовою заявою про повернення своїх вкладів проте, відповідач свої зобов'язання, передбачені договором і законом, виконав частково, а саме позивачу були повернуті кошти в сумі, 55500 (п'ятдесят п'ять тисяч п'ятсот) гривень, що підтверджується видатковим касовим ордером від 19 вересня 2014 року на суму 10000 (десять тисяч) гривень, видатковим касовим ордером від 29 вересня 2014 року на суму 10000 (десять тисяч) гривень, видатковим касовим ордером від 22 вересня 2014 року на суму 10000 (десять тисяч) гривень, видатковим касовим ордером від 30 вересня 2014 року на суму 10000 (десять тисяч) гривень, видатковим касовим ордером від 06 жовтня 2014 року на суму 10000 (десять тисяч) гривень, видатковим касовим ордером від 14 жовтня 2014 року на суму 500 (п'ятсот) гривень, видатковим касовим ордером від 15 жовтня 2014 року на суму 500 (п'ятсот) гривень, видатковим касовим ордером від 16 жовтня 2014 року на суму 500 (п'ятсот) гривень, видатковим касовим ордером від 17 жовтня 2014 року на суму 500 (п'ятсот) гривень, видатковим касовим ордером від 27 жовтня 2014 року на суму 500 (п'ятсот) гривень, видатковим касовим ордером від 28 жовтня 2014 року на суму 500 (п'ятсот) гривень, видатковим касовим ордером від 29 жовтня 2014 року на суму 500 (п'ятсот) гривень, видатковим касовим ордером від 30 жовтня 2014 року на суму 500 (п'ятсот) гривень, видатковим касовим ордером від 31 жовтня 2014 року на суму 500 (п'ятсот) гривень, видатковим касовим ордером від 03 листопада 2014 року на суму 500 (п'ятсот) гривень, видатковим касовим ордером від 05 листопада 2014 року на суму 500 (п'ятсот) гривень. Відповідно до змісту ст.526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно умов договору та Цивільного кодексу. Статтею 629 ЦК України, передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст.ст. 610,611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відносини, що виникають з договорів про надання фінансово-кредитних послуг є предметом регулювання Закону України «Про захист прав споживачів», що також встановлено Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» від 12 квітня 1996 року № 5 (із змінами та доповненнями) в пункті 2 якої зазначено, що оскільки Закон не визначає певних меж своєї дії, судам слід мати на увазі, що до відносин, які ним регулюються, належать, зокрема, ті, що виникають із договорів про надання фінансово-кредитних послуг для задоволення власних побутових потреб громадян (у тому числі про надання кредитів, відкриття і ведення рахунків, проведення розрахункових операцій, приймання і зберігання цінних паперів). Крім того, згідно п. 3.3 «Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами» банки повертають вклади (депозити) та сплачують нараховані проценти у строки, що визначені умовами договору банківського вкладу (депозиту) між вкладником і банком. За договором банківського вкладу (депозиту) незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, розміщених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. При таких обставинах, суд вважає, що зменшені позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь держави підлягають витрати по сплаті судового збору в розмірі 1445 гривень.

Outcome: approved