Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

[PERSON], що діє на підставі довіреності в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визначення розміру частки майна, що перебуває у спільній сумісній власності, припинення права спільної сумісної власності та визнання права власності на спадкове майно. Просив суд припинити право спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,0316га, яка розташована за адресою: [ADDRESS], цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер земельної ділянки 7310136600:07:002:0210. Визнати за [PERSON], [INFO], реєстраційний номер облікової картки платників податків за даними Державного реєстру площею 0,0316 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер земельної ділянки 7310136600:07:002:0210. Представник позивача в судове засідання не з'явився, від нього до суду надійшла заява, в якій просить суд справу розглядати в його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Просить суд позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, від нього до суду надійшла заява, в якій просить суд справу розглядати в його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує щодо їх задоволення. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, - ... У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Враховуючи те, що в судове засідання не з'явились всі особи, які беруть участь у справі, а тому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенням ч.2 ст.197 ЦПК України. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Як вбачається з матеріалів справи, представник позивача надав суду докази на підтвердження своїх доводів щодо позовних вимог. Судом встановлено, що покійний [PERSON] та відповідач [PERSON] є співвласниками земельної ділянки, загальна площа якої становить 0,0316га, яка знаходиться за адресою [ADDRESS], що підтверджується копією Державного акту на право власності на земельну ділянку та копії витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 24.03.2014 року /а.с.4-5,7-8/. Як встановлено судом, [INFO] співвласник вищезгаданої земельної ділянки, [PERSON] помер, підтвердженням чого є ксерокопія свідоцтва про смерть /а.с.10/. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно, відповідно до копії витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі /а.с.11/. Згідно із ст. 1261 Цивільного кодексу України [PERSON] являється спадкоємцем за законом першої черги, як син померлого. У відповідності до вимог ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. [PERSON] звернувся до Першої Чернівецької державної нотаріальної контори для видачі йому свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частку житлового будинку та частину земельної ділянки для будівництва та обслуговування вищезазначеного житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходяться в [ADDRESS]. 28 березня 2014 року державним нотаріусом Першої Чернівецької державної нотаріальної контори [PERSON] було видане свідоцтво про право на спадщину за законом 1/3 частки житлового будинку, розташованого в [ADDRESS], що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину /а.с.12/. Відповідно до копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 28.03.2014 року [PERSON] зареєстрував 1/3 частку житлового будинку за адресою [ADDRESS] /а.с.13/. Нотаріус повідомив [PERSON] про те, що видати свідоцтво про право на спадщину за законом на частку земельної ділянки не зможе, оскільки при спадкуванні частки істотне значення має встановлення її розміру, що може бути зроблено як за життя спадкодавця, так і після відкриття спадщини. У зв'язку із цим 28 березня 2014 року державним нотаріусом Першої чернівецької державної нотаріальної була видна постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою нотаріус постановив: відмовити [PERSON] в особі [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку земельної ділянки, яка розташована в [ADDRESS], в зв'язку з тим, що не встановлені частки у спільній сумісній власності, і що вчинення такої нотаріальної дії суперечить законові, що підтверджується копією постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 28.03.2014 року /а.с.14/. Відповідачу [PERSON] належить на праві приватної спільної часткової власності, а саме 2/3 частки будинку, що знаходиться за адресою [ADDRESS], на підставі свідоцтва про право на спадщину /ВМО/№089412/15.09.2009/Перша Чернівецька держнотконтора, в реєстрі за № 4-2961, підвердженням чого є копія витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно та копія свідоцтва про право на спадщину за законом від 15 вересня 2009 року /а.с.15-16/. Згідно ст. 89 ЗК України земельна - ділянка може належати на праві спільної сумісної власності лише громадянам. У спільній сумісній власності перебувають земельні ділянки зокрема співвласників жилого будинку. Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. Відповідно до ч.4. ст. 120 ЗК України - у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Відповідно до ч.1 ст.131 ЗК України - громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Дослідивши матеріали справи в судовому засіданні, суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: approved