Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-16 00:00:00

[PERSON], інтереси якої представляє адвокат [PERSON], звернувся в суд із позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] року помер батько позивача - [PERSON], після смерті якого залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку в [ADDRESS] що належав йому на підставі свідоцтва про право власності на жилий будинок від 10.03.1993 р., виданного Виноградівською РДА. Вказаний правовстановлюючий документ було втрачено. Заповіту на випадок смерті батько не залишив, а тому спадкування проводиться в порядку спадкування за законом. Спадкоємцями першої черги є дружина померлого [PERSON] та діти: донька [PERSON] та син [PERSON] Спір між спадкоємцями відсутній. Позивач просить суд визнати за ним право власності на спадковий будинок в [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], який помер [INFO] року. Позивач в підготовче засідання не з'явився, його представником подано до суду письмову заяву про те, що вони підтримують позовні вимоги і просять справу розглянути за їх відсутності. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, подали до суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності та про те, що не заперечують проти задоволення позову. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого судового провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідачами позов визнано повністю, що не суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому в порядку ст.206 ЦПК України визнання ними позову прийнято судом. Обстеживши матеріали справи та клопотання сторін, визнаючи в порядку ст.223 ЦПК України необов'язковим відібрання особистих пояснень від учасників процесу, і враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін та визнання позову відповідачами, суд вважає за можливе у підготовчому судовому засіданні ухвалити рішення про задоволення позовних вимог з огляду на наступне. В судовому засіданні належними та допустимими доказами встановлено наступне. [INFO] року помер батько позивача [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку в [ADDRESS] Спірний житловий будинок належав спадкодавцю [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на жилий будинок від 10.03.1993 року, виданного Виноградівською РДА на підставі розпорядження голови Виноградівської РДА [NUMBER] від 30.03.1993 року. Заповіту на випадок смерті батько не залишив, а тому спадкування проводиться в порядку спадкування за законом. Спадкоємцями першої черги є дружина померлого [PERSON] та діти: донька [PERSON] та син [PERSON], відповідача по справі. Після смерті батька позивач звернувся в шестимісячний строк із заявою до приватного нотаріуса Виноградівського районного нотаріального округу Стойка С.М., якою заведено спадкову справу №59/2014. 03.09.2014 року [PERSON] подала заяву до приватного нотаріуса Стойка С.М. про відмову від спадщини на користь сина - позивача по справі, що зареєстровано в реєстрі за №5369. Сестра позивача - [PERSON] спадщину не прийняла, із спадкодавцем на момент його смерті не проживала, заяву на прийняття спадщини до нотаріуса не подавала. Як вбачається з довідки Матіївської сільської ради №187 від 07.03.2014 року на день смерті [PERSON], який помер [INFO] року, разом з спадкодавцем проживали та були прописані дружина - [PERSON], [INFO] та син - [PERSON], [INFO] Позивач звернувся до приватного нотаріуса Виноградівського нотаріального округу Стойка С.М. для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на даний житловий будинок, але йому було повідомлено, що видати свідоцтво про право на спадщину за законом на даний житловий будинок, що залишився після смерті [PERSON], який помер [INFO] року - немає можливості та рекомендовано звернутися в суд (лист №502/02-14 від 08.10.2018 року). Оригінал свідоцтва на житловий будинок загублений. Згідно довідки КП «Виноградівського РБТІ» №809 від 05.10.2018 року житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] будівництвом завершений та на підставі свідоцтва про право власності на жилий будинок від 10.03.1993 р., виданного Виноградівською РДА на підставі розпорядження голови Виноградівської РДА від 30.03.1993 року за [NUMBER]. На підставі вище викладеного позивач змушений звернутись до Виноградівського районного суду Закарпатської області із позовом про визнання за ним права власності на вище вказаний житловий будинок. Відповідно до ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом. Відповідно до ст.1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.3 ст.1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.5 ст.1268 Цивільного кодексу України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п.37 постанови № 5 від 07.02.2014 року пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється, а не в тому разі, коли цими особами не виконується відповідне рішення суду, ухвалене раніше. Таким чином, враховуючи ті обставини, що позивач надав суду достатньо доказів, які підтверджують позов, а визнання відповідачами позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позивач [PERSON] як спадкоємець після смерті батька [PERSON] має законне право на визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом після його смерті.

Outcome: approved