Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-18 00:00:00

[PERSON] подала до суду позовну заяву до Лучинецької сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області про визнання за нею як за спадкоємцем за законом [PERSON] права власності на житловий будинок № 42, що розташований на вул. Зеленій в с. Лучинці Рогатинського району Івано-Франківської області, та приналежні господарські будівлі. Обґрунтувала позов тим, що 02.04.2016 померла її баба [PERSON]. Вона прийняла її спадщину. З приводу оформлення спадщини [PERSON] звернулася в нотаріальну контору, однак їй було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок через відсутність правовстановлюючих документів. [PERSON] як третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, подав до суду позовну заяву до [PERSON], Лучинецької сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області про визнання за ним як за спадкоємцем за законом [PERSON] права власності на 1/2 частку житлового будинку № 42, що розташований на вул. Зеленій в с. Лучинці Рогатинського району Івано-Франківської області, та приналежних господарських будівель. Обґрунтував зустрічний позов тим, що спірний житловий будинок станом на 01.07.1990 відносився до суспільної групи «колгоспний двір» і в ньому проживали: [PERSON], який помер 11.08.2010 та заповів все своє майно на користь [PERSON], його дружина [PERSON], яка померла 02.04.2016, та їхня дочка [PERSON], яка померла 30.01.2012. [PERSON] була його дружиною і він успадкував її частку у житловому будинку, оскільки проживав разом з нею на час відкриття спадщини. З приводу оформлення спадщини [PERSON] звернувся в нотаріальну контору, однак йому було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок через відсутність правовстановлюючих документів. Представник Лучинецької сільської ради в судовому засідання частково визнав обидва позови. Заслухавши пояснення учасників справи та їхніх представників, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що первісний та зустрічний позови підлягають задоволенню частково. Так, відповідно до копії свідоцтва про смерть серії 1-НМ № 160735 від 07 грудня 2012 року [PERSON] помер 11 серпня 2010 року. Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії 1-НМ № 144774 від 01 лютого 2012 року [PERSON] померла 30 січня 2012 року. Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії 1-НМ № 226132 від 04 квітня 2016 року [PERSON] померла 02 квітня 2016 року. Згідно з довідками № 115 та № 116 від 01 березня 2018 року, виданими виконавчим комітетом Лучинецької сільської ради, житловий будинок в с. Лучинці, вул. Зелена, 42, Рогатинського району відносився до суспільної групи колгоспні двори. Станом на 1990 рік в цьому житловому будинку проживали: [PERSON], її чоловік [PERSON], їх дочка [PERSON]. Заповіт від імені [PERSON] в Лучинецькій сільській раді посвідчувався за № 15 09.02.2006, який не змінено і не скасовано. Останнім місцем проживання [PERSON] було с. Лучинці, вул. Зелена, Рогатинського району. На день смерті 02 квітня 2016 року вона проживала сама. Заповіт від імені [PERSON] в Лучинецькій сільській раді не посвідчувався. Згідно з п. 6 Постанови Пленуму ВСУ № 20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, ще регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні, розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Це означає, що на момент відкриття спадщини [PERSON] йому, [PERSON] та [PERSON] належало на праві власності по 1/3 частці спірного житлового будинку та приналежних господарських будівель. Відповідно до копії заповіту, посвідченого секретарем Лучинецької сільської ради 09.02.2006, [PERSON] все своє майно заповів [PERSON]. Відповідно до копії свідоцтва про одруження серія 1-НМ № 075630 [PERSON] та [PERSON], яка після одруження обрала прізвище Хом`як, зареєстрували шлюб 22.11.2001. Допитаний в судому засіданні як свідок сільський голова с. Лучинці [PERSON] надав показання, що [PERSON] проживав разом із [PERSON] з момету реєстрації шлюбу до дня її смерті в житловому будинку № 42, що розташований на вул. Зеленій в с. Лучинці Рогатинського району Івано-Франківської області. Згідно з довідкою № 202, виданою виконавчим комітетом Лучинецької сільської ради, [PERSON] з 2001 року проживає без реєстрації в с. Лучинці в будинку померлої дружини [PERSON]. Він проживав з дружиною до дня її смерті, здійснював її догляд та поховання. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України як спадкоємець за заповітом, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, та не заявив про відмову від неї, [PERSON] прийняла спадщину [PERSON]. Також спадщину [PERSON] в розмірі половини частки, яка належала б їй у разі спадкування за законом, відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України як непрацездатна вдова успадкувала [PERSON]. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно з ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Після прийняття спадщини [PERSON] [PERSON] [PERSON] стала власником частки в розмірі 5/12 спірного житлового будинку та приналежних господарських будівель, а [PERSON] 7/12. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України як спадкоємці першої черги, які постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, та не заявили про відмову від неї, [PERSON] та [PERSON] в рівних частках прийняли спадщину [PERSON]. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке повязується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК України) та не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК України). Отже, після прийняття спадщини [PERSON] [PERSON] [PERSON] став власником 7/24 спірного житлового будинку та приналежних господарських будівель, а [PERSON] 17/24. Відповідно до копії Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 44613024 від 29.07.2016 спадкова справа спадкодавця [PERSON] заведена 29.07.2016. Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 25.11.2016 [PERSON] успадкувала майно [PERSON], а саме земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,1696 га на території Лучинецької сільської ради, у звязку з відмовою від спадщини спадкоємця по закону [PERSON]. Відповідно до копій свідоцтв про народження [PERSON] народився 02 лютого 1957 року, його батьки [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] народилась 30 березня 1980 року, її батьками є [PERSON] та [PERSON]. Згідно з копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00016935304 від 29.07.2016 [PERSON] після реєстрації шлюбу 02 вересня 1978 року з [PERSON] обрав прізвище Якимів. 30 березня 1989 року шлюб розірвано. Приватний нотаріус постановою від 01.03.2018 № 326/02-31 відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок № 42 та господарські будівлі по вул. Зелена в с. Лучинці Рогатинського району Івано-Франківської області у звязку з неподанням нею документів, що підтверджують право власності [PERSON] на це нерухоме майно. Приватний нотаріус постановою від 23.04.2018 № 322/02-31 відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок № 42 та господарські будівлі по вул. Зелена в с. Лучинці Рогатинського району Івано-Франківської області у звязку з неподанням нею документів, що підтверджують право власності [PERSON] на це нерухоме майно. Згідно з копіями технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок № 42 по вул. Зеленій в с. Лучинці Рогатинського району Івано-Франківської області виданого ТОВ «Західбудексперт» 12.12.2017 та довідки № 405, виданої ОКП «Івано-Франківське обласне бюро технічної інвентаризації» 29.12.2017, станом на 14.12.2017 до його складу входять: житловий будинок (літ. А) загальною площею 101,2 кв. м, в т. ч. житловою площею 74,8 кв. м, літня кухня (літ. Б) площею 24,2 кв. м, стайня-стодола (літ. В) площею 58,7 кв. м, гараж (літ. Г) площею 30,6 кв. м, криниця № 1, ворота № 2, огорожа № 3. Реєстрація права власності на це домоволодіння в ОКП «Івано-Франківське обласне бюро технічної інвентаризації» не проводилась. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Зважаючи на те, що [PERSON] набув право власності на частку спірного житлового будинку та приналежних господарських будівель як спадкоємець [PERSON], а [PERSON] набула право власності на частку спірного житлового будинку та приналежних господарських будівель як спадкоємець [PERSON], однак не можуть отримати документів, які засвідчують їхнє право власності на це майно, ці права підлягають захисту судом шляхом їх визнання. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд покладає судовий збір на сторони та третю особу пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial