Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-05 00:00:00

[PERSON], яка діє в інтересах неповнолітнього [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення відповідача батьківських прав відносно сина [PERSON], який народилася [INFO]. Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали і просили їх задовольнити з мотивів, викладених в позовній заяві. Відповідач в судове засіданні не з'явився, однак до суду подано заяву про розгляд справи за його відсутності, та не заперечує щодо задоволення даного позову. Представник служби у справах дітей Галицької районної державної адміністрації не заперечив щодо задоволення даного позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] являється батьком [PERSON] [INFO], що підтверджується копією Свідоцтва про народження [NUMBER] від 2010 року. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що Син [PERSON] з дня народження і до теперішнього часу проживає з матір'ю. Будь-які відносини та стосунки з батьком не підтримуються, однією сім'єю вони не проживали та не проживають. [PERSON] не проявляє батьківської уваги та турботи відносно спільного сина та будь-яких претензій відносно нього не заявляє. Мати з дитиною фактично проживають за однією адресою, а відповідач - за іншою. Батько участі у вихованні та догляді за дитиною не бере, розвитком дитини не піклується, не цікавиться його фізичним та духовним розвитком, станом здоров'я, з сином не спілкується, матеріальної допомоги на утримання та розвиток дитини не надає, не проявляє батьківської опіки. Цього він не робив з дня народження дитини та не бажає робити і на майбутнє. Жодного разу батько не відвідав навчального закладу, де навчається його син, що підтверджується довідкою Хмельницької середньої загальноосвітньої школи №14 від 28.08.2014 року про те, що його батько вихованням сина [PERSON] не займається, не цікавиться здоров'ям, життям, навчанням дитини, в школі не буває (арк.12). За весь цей період батько до свого сина жодного разу не телефонував, не приїжджав, листівок, повідомлень, посилок, поштових переказів на його утримання не надсилав. Здоров'ям сина не цікавиться та не бере участі у його лікуванні. 27 серпня цього року [PERSON] письмово заявив про те, що не заперечує проти позбавлення його батьківських прав щодо малолітнього сина [PERSON] [PERSON], [INFO] ( нотаріально посвідченої заяви додається арк. справи 26). Відповідно до ст. 141, 180 СК України батьки мають рівні права та обов'язки щодо своїх неповнолітніх дітей, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 1 та 2 статті 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Пленум Верховного Суду України в п.п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Вирішуючи спір, суд враховує зазначені роз'яснення Пленуму Верховного Суду України і з'ясовує які безсумнівні докази свідчать про ухилення відповідача від виконання своїх обов'язків щодо виховання дитини, у чому полягає винна поведінка відповідача, свідоме нехтування ним своїми обов'язками, чи вживалися до нього заходи реагування, а також досліджує соціально-побутових умов життя та матеріального становища відповідача. Згідно із ч. 4 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Представник служби у справах дітей Галицької районної державної адміністрації в судовому засіданні не заперечила щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо малолітнього сина [PERSON]. А тому, з врахуванням, що відповідач проявляє байдужість до сина, не спілкується з ним, не бере участь у вихованні, суд вважає, що позовні вимоги щодо позбавлення батьківських прав [PERSON], щодо малолітнього [PERSON] [INFO], є обґрунтованими. На підставі наведеного, відповідно до ст. 19, 141, 180-182, 184, 164 СК України,

Outcome: approved