Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-17 00:00:00

[PERSON] пред'явила позов до Одеської міської ради з вимогами про визначення частки в спільній сумісній власності - в квартирі [ADDRESS], визнав їх рівними - по ? частці за нею та її померлим чоловіком. Позивач аргументує заявлені вимоги тим, що вона та [PERSON] знаходячись у шлюбі 18.05.1994р. отримали право власності на вказану квартиру. [INFO] її чоловік помер. Частки в майні не визначені, що перешкоджає позивачу одержати в нотаріальних органах свідоцтво про право на спадщину. Під час розгляду справи, за клопотанням позивача, судом, у якості співвідповідача, було залучено [PERSON]. Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] просили позов задовольнити. Право відповідача у повному чи частковому визнанні позову закріплено статтею 31 Цивільного процесуального кодексу України. Представник Одеської міської ради в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи сповіщався належним чином, причини неявки суду не повідомив. Дослідивши матеріали справи оглянувши цивільну справу № 520/17090/13-ц та оцінивши докази, з урахуванням визнання відповідачем - [PERSON] позову, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло, виданим Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів від 18.05.1994 року, зареєстрованим і записаним у реєстровій книзі за № 15-2380 згідно з розпорядженням органу приватизації № 36679 від 18.05.1994 року. Вказане свідоцтво належним чином, у встановленому законом порядку зареєстроване. [PERSON] помер [INFO], про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі Одеського міського управління юстиції 02 січня 20113 року складено відповідний актовий запис № 44 (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 02.01.2013 року). [PERSON] була дружиною [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про одруження [NUMBER] від 29.04.1957 року. [PERSON] помер [INFO], про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Одеського міського управління юстиції 05 липня 2012 року в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис за № 6465 (свідоцтво про смерть серії [NUMBER]). Слід зауважити, що 14 лютого 2014 року Київським районним судом м. Одеси ухвалено рішення по цивільній справі № 520/17090/13-ц, яким встановлено, що свідоцтво про право власності на житло, видане 18 травня 1994 року Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів, видане на ім'я [PERSON] належить [PERSON], померлому [INFO]. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі не доказуються при розгляді інших справ. Відсутність визначення часток у праві спільної часткової власності перешкодило позивачу оформити спадщину в нотаріальних органах. Право позивача є порушеним та підлягає судовому захисту. Суд виходить з положень ч. 2 ст. 370 ЦК України, яка зазначає, що у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової власності або на праві спільної сумісної власності (ст. 355 ЦК України). Згідно ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб'єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи. Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. У разі смерті співвласника приватизованої квартири частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними (абз. 2 п. 12 постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування»). Згідно із ч.ч. 1,2,3 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Суд вважає, що позивач надав суду достатні докази в підтвердження обставин, якими обґрунтовуються заявлені позивачем вимоги.

Outcome: approved