Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-13 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON], [PERSON], Регіонального сервісного центру МВС в Полтавській області про скасування державної реєстрації автомобіля, зобов'язання вчинити дії, стягнення моральної шкоди. Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 29 вересня 2016 року позов задовольнити частково: витребувано з чужого незаконного володіння відповідача [PERSON] і повернуто позивачці [PERSON] автомобіль OPEL VIVARO, 2004 року випуску, тип пального D колір жовтий, об'єм двигуна 1870, кузов [NUMBER], днз [NUMBER] зобов'язано [PERSON] здійснити всі передбачені діючим законодавством України дії з державної реєстрації автомобіля OPEL VIVARO, 2004 року випуску, тип пального D колір жовтий, об'єм двигуна 1870, кузов [NUMBER], днз [NUMBER] на двох законних співвласників, [PERSON] та [PERSON], відповідно до рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 02.12.2014 року та рішення Апеляційного суду Полтавської області від 26.01.2015 року; стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 3 000 грн 00 коп. моральної шкоди; провадження у справі за позовом [PERSON] до Регіонального сервісного центру МВС в Полтавській області про скасування державної реєстрації автомобіля OPEL VIVARO, 2004 року випуску, днз [NUMBER], яка була здійснена 23.09.2014 року органами РЕР УДАІ МВС України в Полтавській області за [PERSON] і підтверджена свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] від 23.09.2014 року та зобов'язання здійснити державну реєстрацію тз за власником - [PERSON], при цьому відомості стосовно другого співвласника автомобіля [PERSON] у свідоцтві про реєстрацію тз зазначити у графі «Особливі відмітки» - зробити запис про те, що [PERSON] має право керувати та є співвласником. Свідоцтво про реєстрацію тз та державні номерні знаки на автомобіль видати на руки співвласнику [PERSON] закрито. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від … справа повернута до Лубенського міськрайонного суду Полтавської області для вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи поставлене питання суд виходить з наступного. Відповідно до п.4 ч.1 ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ст.1 ЗУ «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Відповідно до п. 48 постанови Пленуму ВССУ № 10 від 17.10.2014 року підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті 79, статтях 84, 88, 89 ЦПК. Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Судом встановлено, що дійсно 08.07.2015 року між позивачем та адвокатом [PERSON] укладено договір на представництво інтересів у цивільній справі, відповідно до якої позивач перерахував 7 000 грн 00 коп., що підтверджується квитанцією. В 2015 році адвокат [PERSON] брав участь при розгляді цієї справи протягом 331 хв., в 2016 році - протягом 257 хв. Таким чином, розмір компенсації витрат на правову допомогу в 2015 році складає 2 687 грн 72 коп., а в 2016 році - 2 360 грн 97 коп. Всього 5 048 грн 69 коп. Крім того, відповідно до розрахунку вартості наданих правових послуг адвокатом [PERSON] надано послуг загальною тривалістю - 9 год. (консультування з приводу виниклої проблеми, підготовка та складання позову, підготовка та складання заяви про забезпечення позову). При цьому встановлено, що вчинення [PERSON] інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у цій справі, документально підтверджено шляхом представлення суду письмово оформлених документів (позовної заяви, заяви про забезпечення позову, копії рішень судів, в яких відображена судова практика). З огляду на складність цієї справи, тривалість часу на вчинення таких дій - 9 години, на думку суду є мотивована, а відтак відшкодуванню підлягає сума - 4 384 грн 80 коп. Таким чином, загальна сума судових витрат на правову допомогу складає 9 433 грн 49 коп. Однак в матеріалах справи наявна квитанція про оплату цих послуг лише в сумі 7 000 грн 00 коп. Факт отримання саме такої суми підтверджено і самим адвокатом. Відтак, відшкодуванню підлягають витрати на правову допомогу в розмірі 7 000 грн 00 коп. Згідно з п.35 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 88 ЦПК та керуватися тим, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві - пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Таким чином, оскільки з 4-х заявлених вимог задоволено 1 вимогу до [PERSON] та 2 до [PERSON], витрати підлягають стягненню в сумі 1 750 грн 00 коп. та 3 500 грн 00 коп. відповідно. Що стосується витрат на сплату судового збору, то вони підлягають стягненню відповідно до задоволених вимог до [PERSON] - 243 грн 60 коп., до [PERSON] - 487 грн 20 коп. Понесені витрати в такому розмірі підтверджуються доданими квитанціями долучених до справи.

Outcome: approved