Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-16 00:00:00

[PERSON] ,\~через свого\~представника \~адвоката Даузе\~Ю.М.,\~звернувся до\~суду із\~вказаним позовом.\~В обґрунтування\~позову зазначив,\~що відповідно\~до розпорядження\~Вовчанської державної\~районної адміністрації\~№ 403\~від 19.07.1996\~року йому\~була виділена\~земельна частка\~(пай)\~із земель\~КСП «Зоря»\~та видано\~сертифікат на\~право на\~земельну частку\~(пай)\~серія ХР\~№ 0056795,\~зареєстрований в\~Книзі реєстрації\~сертифікатів на\~право на\~земельну частку\~(пай)\~за №\~36\~від 31\~жовтня 1996\~року. Оригінал сертифікату було втрачено, про що в районній газеті «Хлібороб» за № 26 від 03.07.2021 року було опубліковано відповідне оголошення. В травні 2021 року він звернувся до Вовчанської міської ради Харківської області з заявою про виділення в натурі (на місцевості) земельної ділянки належній йому на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай). Йому було роз`яснено, що в разі втрати сертифікату на право на земельну частку (пай) земельна ділянка може бути виділена на підставі рішення суду про визнання права на земельну частку (пай), тому необхідно вирішити зазначене питання тільки у судовому порядку. Просив визнати за ним право на земельну частку (пай) колишнього КСП «Зоря», належне йому на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ХР № 0056795, зареєстрованого за № 36 від 31.10.1996 року. Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися судом завчасно та належним чином. Представник позивача надав суду заяву про підтримання позовних вимог у повному обсязі, просив їх задовольнити, справу розглядати за його відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи сповіщався судом завчасно та належним чином. Надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, просив ухвалити рішення на розсуд суду. За таких обставин на підставі ч. 4 ст. 223 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, дослідивши надані письмові докази, суд приходить до наступного. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду по захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Як вбачається з матеріалів цивільної справи, що відповідно до розпорядження Вовчанської державної районної адміністрації Харківської області № 403 від 19.07.1996 року [PERSON] була виділена земельна частка (пай) по КСП «Зоря» та видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серія ХР № 0056795, зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 36 від 31.10.1996 року (а.с.8). Разом з тим, оригінал сертифікату право на земельну частку (пай) серія ХР № 0056795, зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 36 від 31.10.1996 року, було втрачено, про що в районній газеті «Хлібороб» за № 26 від 03.07.2021 року було опубліковано відповідне оголошення (а.с.12). Листом Вовчанської міської ради Харківської області № 02-28/2745/1 від 28.05.2021 року [PERSON] було роз`яснено, що в разі втрати сертифікату на право на земельну частку (пай), земельна ділянка може бути виділена на підставі рішення суду про визнання права на земельну частку (пай), тому необхідно вирішити зазначене питання тільки у судовому порядку (а.с.9). Як зазначено у ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права. Основною метою ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. При цьому в своїх рішенням ЄСПЛ постійно вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та фундаментальними правами окремої людини (наприклад, рішення у справі «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції» від 23.09.1982 року, «Новоселецький проти України» від 11.03.2003 року, «Федоренко проти України» від 01.06.2006 року). Відповідно до ч. 1 ст. 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону (ст. 14 Конституції України). Згідно ст. 1 ЗУ «Про колективне сільськогосподарське підприємство» за № 2114-ХІІ від 14.02.1992 року (далі ЗУ № 2114-ХІІ від 14.02.1992 року), колективне сільськогосподарське підприємство є добровільним об`єднанням громадян у самостійне підприємство для спільного виробництва сільськогосподарської продукції та товарів і діє на засадах підприємництва та самоврядування. Згідно з положеннями ч. ч. 9, 10 ст. 5 ЗК України 1990 року, кожний член колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства у разі виходу з нього має право одержати свою частку землі в натурі (на місцевості), яка визначається в порядку, передбаченому ч. ч. 6, 7 ст. 6 цього Кодексу. Відповідно до ст. 2 ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай). Також документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). \~ \~ \~ \~В зв`язку з чим, суд приходить до висновку, що позивач має право на право на земельну частку (пай), тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved