Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-28 00:00:00

[PERSON] (надалі - позивач) звернулася до Рівненського міського суду Рівненської області з позовом до [PERSON] (надалі - відповідач), в якому просила виселити відповідача з житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , без надання іншого жилого приміщення. Позовну заяву мотивує тим, що вона разом з її неповнолітнім сином [PERSON] є власниками житлового будинку [ADDRESS] . В даному будинку прописані вони, її батько [PERSON] та її сестра [PERSON] . Однак, вона з сином як власники вказаного будинку позбавлені можливості проживати там сім`єю, оскільки в травні 2017 року до житлового будинку повернулася проживати її сестра [PERSON] , разом із новим співмешканцем [PERSON] . З того часу в будинку постійно збираються місцеві та немісцеві громадяни, які зловживають алкогольними напоями, влаштовують пиятики з бійками. На її зауваження стосовно неприпустимості перебування в належному їй будинку сторонніх осіб та протиправної поведінки не реагують, натомість в її сторону лунають лише погрози. Окрім того, відповідач та її співмешканець постійно вчиняють домашнє насильство відносно батька сторін [PERSON] . Також позивач вказує, що відповідач жодним чином в утриманні будинку, його ремонті, оплаті комунальних послуг участі не приймає, чим завдає значних матеріальних збитків. В результаті того, що відповідач не оплачувала взагалі послуги газопостачання та електропостачання утворилась значна заборгованість та було відключено дані послуги. При цьому відповідач систематично руйнує та псує жиле приміщення, а саме нею було пошкоджено (розморожено) у вказаному будинку систему опалення, спалена проводка та немає світла, вибиті вхідні двері, вибите вікно. Позивач як власник будинку не може володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, змушена проживали в селі, її чоловік змушений кожен день їздити на роботу в місто Рівне, а син не має змоги навчатись в місті та відвідувати гуртки, адже відповідач чинить перешкоди в користуванні будинком, знищує його та створила неможливі умови для проживання там. Проживання разом з відповідачем є нестерпним. На їх прохання переїхати проживати в інше житло відповідач відмовляє. Таким чином, відповідач систематично порушує правила співжиття і робить неможливим для позивача та неповнолітнього сина спільне проживання з нею в одному будинку внаслідок триваючої антигромадської поведінки та псування майна, раніше вжиті заходи попередження або громадського впливу не дали позитивних результатів, відповідач притягувалася до адміністративної відповідальності, проте і надалі продовжує вчиняти сварки, бійки, зловживати спиртними напоями та знищувати будинок, тому позивач вважає, що наявні підстави для задоволення позову. У судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали та просили його задовольнити з підстав у ньому наведених. Відповідач позов не визнала та вказала, що вона дійсно проживає в будинку [ADDRESS] з [PERSON] , який є її співмешканцем. [PERSON] не прописаний в будинку і проживає там без згоди власника будинку - її сестри [PERSON] , яка неодноразово просила її не пускати його в житло. Вона ніде не працює та зловживає алкогольними напоями, і дійсно до них в гості приходять їхні друзі, з якими вони розпивають спиртне. Між нею та батьком [PERSON] виникають конфлікти через те, що батько нею не задоволений. Працівники органів внутрішніх справ проводили з нею профілактичні бесіди, однак ні про що не попереджали, а навпаки казали, що якщо вона прописана у будинку, то може туди приводити друзів. Щодо руйнування житла вказала, що одного разу її співмешканець [PERSON] на її прохання виламав вхідні двері, оскільки замок у дверях був замінений чоловіком позивача, а ключів у неї не було. Інших пошкоджень будинку вона та її співмешканець не вчиняли. За комунальні послуги за період її проживання з 2017 року жодного разу не платила, наразі комунальні послуги не надаються через відключення. Позивач їй пропонувала переїхати проживати в інше житло, зокрема в будинок їхніх баби і діда в селі Велика Клецька та в будинок в селі Глинськ , який позивач хотіла придбати для її проживання, однак вона відмовлялася від запропонованих варіантів через їх місцезнаходження поза межами міста. Сторонами були заявлені клопотання про виклик і допит свідків, які судом задоволено та позивачем заявлено клопотання про витребування доказів, в задоволенні якого судом відмовлено. Заслухавши позивача, її представника, відповідача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд дійшов наступних висновків. Із інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №137502433 від 12 вересня 2018 року суд встановив, що житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON] З адресної картки м. Рівне № [NUMBER] від 12 вересня 2018 року, будинкової книги для прописки громадян, проживаючих в будинку [ADDRESS] та відомостей відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Управління Державної міграційної служби в Рівненській області від 13 січня 2020 року суд встановив, що в будинку по [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] з 22 лютого 2000 року та [PERSON] з 14 серпня 2005 року. З свідоцтва про народження серії [NUMBER] слідує, що [PERSON] народився [INFO] , його батьками є [PERSON] та [PERSON] . В судовому засіданні встановлено та не заперечується сторонами, що позивач та відповідач є рідними сестрами, а [PERSON] - їх батьком. Також, як встановлено судом відповідач проживає в будинку з 2017 року разом зі співмешканцем [PERSON] . Разом з ними періодично в будинку проживав [PERSON] , який на час розгляду справи проживає разом із позивачем. Згідно даних Інтегрованої інформаційно-пошукової системи «Армор» в Рівненському відділі поліції ГУНП в Рівненській області, у період з 01 липня 2017 року по 19 вересня 2018 року зареєстровані наступні звернення за адресою: [ADDRESS] : 1)13 вересня 2017 року надійшло повідомлення від [PERSON] про те, що за вказаною адресою у цей день знайомий його дочки вчиняє конфлікт та відмовляється покидати будинок. Матеріали списано в справу згідно Закону України «Про звернення громадян». З рапорту інспектора УПП в Рівненській області встановлено, що зв`язавшись з заявником в телефонному режимі з`ясували, що конфлікт було вичерпано, допомоги поліції не потребують; 2)07 жовтня 2017 року надійшло повідомлення від [PERSON] про те, що за вказаною адресою у цей день йому наніс тілесні ушкодження малознайомий чоловік. Матеріали списано в справу згідно Закону України «Про звернення громадян»; 3)07 жовтня 2017 року надійшло повідомлення від [PERSON] про те, що за вказаною адресою у цей день виник конфлікт. Матеріали списано в справу згідно Закону України «Про звернення громадян». З рапорту інспектора УПП в Рівненській області встановлено, що за вказаною адресою заявника не виявлено, зв`язатися в телефонному режимі з ним не вдалося, оскільки телефонував з іншого номеру телефону; 4)11 листопада 2017 року надійшло повідомлення від [PERSON] про те, що за вказаною адресою у цей день виник конфлікт з невідомим. Матеріали списано в справу згідно Закону України «Про звернення громадян». З рапорту інспектора УПП в Рівненській області встановлено, що конфлікт врегульовано, допомоги працівників поліції не потребує; 5)19 листопада 2017 року надійшло повідомлення про те, що за вказаною адресою у цей день сусіди вчиняють бійку. Матеріали списано в справу згідно Закону України «Про звернення громадян»; 6)30 листопада 2017 року надійшло повідомлення про те, що за вказаною адресою у цей день виник конфлікт з приятелями. Матеріали списано в справу згідно Закону України «Про звернення громадян»; 7)11 грудня 2017 року надійшло повідомлення від [PERSON] про те, що за вказаною адресою у цей день у нього виникла сварка з дочкою. Матеріали списано в справу згідно Закону України «Про звернення громадян»; 8)12 грудня 2017 року надійшло повідомлення про те, що за вказаною адресою у цей день чоловік у стані алкогольного сп`яніння погрожує фізичною розправою. Матеріали списано в справу згідно Закону України «Про звернення громадян»; 9)16 січня 2018 року надійшло повідомлення від [PERSON] про те, що її сестра [PERSON] систематично зловживає алкогольними напоями та неналежно поводить себе з батьком. Складено адміністративний протокол по ст. 173-2 КУпАП; 10)25 березня 2018 року надійшло повідомлення про те, що за вказаною адресою у цей день виник конфлікт з відомими їй особами, які відмовляються покидати її будинок. Матеріали списано в справу згідно Закону України «Про звернення громадян»; 11)23 квітня 2018 року надійшло повідомлення від [PERSON] про те, що за вказаною адресою у цей день дочка зі знайомими в будинку розпиває спиртні напої. Матеріали списано в справу згідно Закону України «Про звернення громадян». З рапорту інспектора УПП в Рівненській області встановлено, що прибувши за адресою заявник повідомив, що сторонній чоловік знаходиться в будинку, який належить заявнику, та разом з його дочкою розпивають спиртні напої. З дочкою заявника проведено профілактичну бесіду, а чоловіка попросили залишити даний будинок, так як він там не проживає. Заявник від заяви та пояснення відмовився; 12)23 квітня 2018 року надійшло повідомлення від [PERSON] про те, що за вказаною адресою у цей день відома особа вчиняє сварку, просить допомоги працівників поліції. Матеріали списано в справу згідно Закону України «Про звернення громадян»; 13)24 квітня 2018 року надійшло повідомлення про те, що за вказаною адресою у цей день виник конфлікт із зятем, який зі слів заявника перебуває в стані сп`яніння. Матеріали списано в справу згідно Закону України «Про звернення громадян»; 14)12 червня 2018 року надійшло повідомлення про те, що за вказаною адресою у цей 3 невідомих осіб проникли в її будинок через вікно. Наразі перебувають у будинку. Матеріали списано в справу згідно Закону України «Про звернення громадян»; 15)25 червня 2018 року надійшло повідомлення від невідомого про те, що за вказаною адресою у цей день виникла сварка з дочкою, яка привела до помешкання невідомих осіб. Матеріали списано в справу згідно Закону України «Про звернення громадян». З рапорту інспектора УПП в Рівненській області встановлено, що прибувши за вказаною адресою, конфлікт вичерпано мирним шляхом, допомоги патрульної поліції не потребують, від дачі пояснення відмовились; 16)08 липня 2018 року надійшло повідомлення від невідомого про те, що за вказаною адресою невідомі особи розпивають спиртні напої. Матеріали списано в справу згідно Закону України «Про звернення громадян». З рапорту інспектора УПП в Рівненській області встановлено, що прибувши на місце події, встановили, що в заявника виник конфлікт з його дочкою, яка наразі розпиває алкогольні напої зі своїми друзями, просить забрати дочку з дому. Встановили, що дочка прописана в будинковій книзі, є повновправним мешканцем будинку, підстав забирати її з помешкання не було. Наразі допомоги працівників поліції не потребує; 17)25 липня 2018 року надійшло повідомлення про те, що за вказаною адресою у цей день відомий наніс тілесні ушкодження. Матеріали списано в справу згідно Закону України «Про звернення громадян»; 18)01 серпня 2018 року надійшло повідомлення про те, що за вказаною адресою у цей день виникла сімейна сварка. Матеріали списано в справу згідно Закону України «Про звернення громадян»; 19)21 серпня 2018 року надійшла заява [PERSON] про те, що вона просить допомоги у виселенні своєї сестри з будинку за вказаною адресою. Матеріали списано в справу згідно Закону України «Про звернення громадян»; 20)10 вересня 2018 року надійшло повідомлення від [PERSON] про те, що за вказаною адресою у цей день виник конфлікт з дочкою. Матеріали списано в справу згідно Закону України «Про звернення громадян». З рапорту інспектора УПП в Рівненській області встановлено, що прибувши за вказаною адресою та поспілкувавшись із заявником конфлікт був врегульований на місці. Заявник від написання заяви та пояснення відмовився; 21)14 вересня 2018 року надійшло повідомлення від [PERSON] про те, що за вказаною адресою у цей день знайомий пошкодив двері. Матеріали списано в справу згідно Закону України «Про звернення громадян». З рапорту інспектора УПП в Рівненській області встановлено, що прибувши за вказаною адресою, виявили пошкоджену ручку на вхідних дверях. Пізніше встановили, що ручку пошкодила дочка заявника, так як вона не могла потрапити додому, бо згубила ключі. Заявник від написання заяви та пояснення відмовився. З наявних в матеріалах справи висновків за розглядом матеріалів по вищевказаним подіям встановлено, що згідно: 1) висновку за розглядом матеріалів ЄО №39536 від 07 жовтня 2017 року по усному зверненні від [PERSON] по факту отримання тілесних ушкоджень від малознайомого чоловіка перевірку завершено, оскільки в зверненні відсутні ознаки, які б вказували на наявність кримінального правопорушення. Заявник [PERSON] вказав, що по факту отримання тілесних ушкоджень претензій ні до кого не має і мати не буде, учасником кримінального провадження бути не бажає, від написання заяви відмовляється, в поліцію звернувся з метою отримання допомоги у вирішення конфліктної ситуації із співмешканцем дочки. Інших заяв чи звернень по даному факту не надходило; 2) висновку за розглядом матеріалів ЄО №48096 від 11 грудня 2017 року по усному зверненні від [PERSON] по факту сімейної сварки з дочкою перевірку завершено, оскільки в зверненні відсутні ознаки, які б вказували на наявність кримінального правопорушення. В телефонній розмові [PERSON] повідомив, що ніяких претензій до дочки не має, від написання заяви відмовляється і просить його попереднє звернення до поліції не розглядати. Інших заяв чи звернень по даному факту не надходило; 3) висновку за розглядом матеріалів ЄО №15259 від 23 квітня 2018 року по заяві [PERSON] щодо притягнення до відповідальності його сусіда на ім`я [PERSON] , який без його дозволу приходить до його помешкання перевірку завершено, оскільки в зверненні відсутні ознаки, які б вказували на наявність кримінального правопорушення. В ході проведеної перевірки було встановлено, як вказав у своєму поясненні заявник, що 23 квітня 2018 року в його помешканні перебував його сусід, який кожного дня незаконно прибирається в його житло. Дані випадки повторюються регулярно Оскільки у 2017 році вказаний сусід наносив йому удари він боїться пройти в свій будинок. Сусід приходить до будинку на запрошення його дочки, яка проживає за вказаною адресою, та розпивають разом алкогольні напої, через що у них виникають конфлікти. Як пояснила [PERSON] , проживаюча в [ADDRESS] , що за вказаною адресою громадянин на ім`я [PERSON] не проживає і ніколи не проживав. Встановити та опитати з даного приводу невідомого громадянина [PERSON] не представилось можливим. Також, при спілкуванні з сусідами заявник [PERSON] характеризується як особа, яка схильна зловживати спиртними напоями, на цьому ґрунті у нього постійно виникають конфлікти з дочкою та її знайомими, які приходять до них у гості. Згідно облікових записів Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області ІПНП, в період з 01 вересня 2018 року по 12 листопада 2019 року в журналі єдиного обліку заяв та повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області, зареєстровані зокрема наступні звернення за адресою: [ADDRESS] : 1)26 вересня 2018 року надійшло повідомлення «Б» про те, що за вказаною адресою в будинку сплять його знайомі, які перебувають у стані алкогольного сп`яніння. В будинок зайшли без його відома та дозволу. Матеріали списано в справу згідно Закону України «Про звернення громадян». З рапорту інспектора УПП в Рівненській області встановлено, що прибувши на виклик з`ясувалося, що в будинку перебуває дочка заявника, яка проживає за тією ж адресою, та її друзі. Факт незаконного проникнення до житла не підтвердився. Від написання заяви та пояснення заявник відмовився. Повідомлення подальшого розгляду не потребує; 2)19 жовтня 2018 року надійшло повідомлення «Б» про те, що за вказаною адресою дочка систематично вчиняє сварки, зловживає алкогольними напоями, не впускає батька в будинок. Матеріали списано в справу згідно Закону України «Про звернення громадян». З рапорту інспектора УПП в Рівненській області встановлено, що конфлікт врегульовано, допомоги працівників поліції не потребують; 3)25 травня 2019 року надійшло повідомлення «М» про те, що за вказаною адресою в нічну пору доби, невідома особа здійснила крадіжку з будинку шляхом підбору ключа, а саме грошові кошти у сумі 1 500 грн. та господарські речі. Підозрює сестру та її знайомих. Зареєстровано в Єдиному реєстрі досудових розслідувань; 4)21 вересня 2019 року надійшло повідомлення «М» про те, що за вказаною адресою виявила пошкодженим вікно в будинку. Складено адміністративний протокол. З постанови Рівненського міського суду Рівненської області від 10 грудня 2019 року в справі №569/19249/19 встановлено, що [PERSON] визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП та застосовано до неї адміністративна стягнення, оскільки 21 вересня 2019 року вона по [ADDRESS] з хуліганських мотивів пошкодила вікно в будинку, чим порушила громадський спокій та порядок. Окрім того, постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 22 лютого 2018 року в справі №569/1758/18 провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] за ч.1 ст. 173-2 КУпАП закрито та оголошено їй усне зауваження. Постановою встановлено, що 15 січня 2018 року [PERSON] перебуваючи за місцем свого проживання в будинку [ADDRESS] вчинила домашнє насильство, умисно образивши свого батька нецензурною лайкою, при цьому шарпала його за одяг, погрожувала фізичним насильством, виганяла з будинку, внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілого. В суді [PERSON] свою вину у вчиненому домашньому насильстві не заперечила. Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 01 листопада 2019 року в справі №569/19880/19 [PERSON] визнано винною за ч.3 ст. 178 КУпАП та стягнуто штраф, оскільки 16 жовтня 2019 року вона в [ADDRESS] , в громадському місці розпивала горілку, чим ображала людську гідність та громадську мораль та двічі протягом року піддавалась адміністративному стягненню. 21 листопада 2018 року мешканці вулиці Ботанічна в м. Рівне зверталися із колективною скаргою до начальника Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області, в якій зокрема вказували, що в будинку за адресою: [ADDRESS] на протязі тривалого часу, який супроводжується вже декілька років поспіль, а саме з моменту коли туди вселилась (повернулась) проживати громадянка [PERSON] з цивільним чоловіком [PERSON] місцеві та немісцеві п`яниці, особи з кримінальним минулим почали збиратись у вказаному будинку. Щоденно, починаючи з самого ранку, та до останньої чарки, на подвір`ї будинку [ADDRESS] починається п`янка , що супроводжується численними матюками, криками, бійками. П`яниці справляють природні потреби під місцеві огорожі та дерева, залишають після себе гори сміття, вчиняють крадіжки. Просто валяються на прилеглій до будинку території у нетверезому стані. Крім того, постійно наносять тілесні ушкодження мешканцю вказаного будинку [PERSON] та виганяють його з будинку, після чого він проситься переночувати у сусідів. Крім того, з того моменту коли у вказаний будинок поселилася [PERSON] із своїм співмешканцем та там почали збиратися п`яниці та особи з кримінальним минулим з подвір`їв сусідів, що живуть поруч, почали постійно викрадати особисте майна, яке в подальшому працівники поліції знаходили на території будинку, [ADDRESS] . До сьогоднішнього дня особи, які збираються в будинку за адресою [ADDRESS] ( [PERSON] з цивільним чоловіком [PERSON] та їх знайомі) продовжують постійно порушувати громадський порядок вчиняючи нестерпні умови нормального проживання як для осіб, які мають право проживати в даному будинку, так і для всіх мешканців (сусідів) по вулиці. В зв`язку з чим просили: провести службову перевірку, та притягнути до дисциплінарної відповідальності за бездіяльність та недбале ставлення до службових обов`язків відповідних працівників поліції відповідальних за вказаний район; посприяти у вирішені даної проблеми, прийняти відповідні рішення та провести відповідні дії з метою виявлення та притягнення вказаних вище осіб до відповідальності; зобов`язати працівника поліції відповідального за вказаний район притягнути до відповідальності осіб, які збираються в будинку за адресою: [ADDRESS] ( [PERSON] з цивільним чоловіком [PERSON] та інших осіб, що збираються у вказаному будинку та зчиняють протиправні дії). Колективна скарга підписана 11 особами, які проживають по вул. Ботанічна та вул. Малорівненська в м. Рівне . З відповіді Рівненського відділу поліції ГУНП в Рівненській області від 04 січня 2019 року №177Аз/200/04-19 слідує, що дана заява була зареєстрована 21 листопада 2018 року в журналі Єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події за №46679 та розглянута. В ході проведеної перевірки встановлено, що в даній події відсутні будь-які ознаки, що вказували б на наявність кримінального правопорушення передбаченого чинним законодавством України, тому даних для відкриття кримінального провадження встановлено не було. Окрім того, з [PERSON] було проведено профілактичну бесіду щодо недопущення порушення тиші та ознайомлено зі ст. 182 КУпАП. 07 лютого 2019 року [PERSON] зверталася в Рівненський ВП ГУНП в Рівненській області та просила забезпечити участь дільничного офіцера поліції для участі в обстеженні наслідків пошкодження будинку за адресою: [ADDRESS] із складенням відповідного акту. 27 червня 2019 року комісією в складі власника [PERSON] , дільничного офіцера поліції [PERSON] , свідків (сусідів) [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] було проведено обстеження наслідків пошкодження житлового приміщення - будинку за адресою: [ADDRESS] та складено акт обстеження наслідків пошкодження даного житлового приміщення, згідно якого комісією виявлено: пошкодження вхідних дверей обох сторін, а саме відсутність дверних ручок, вирвані замки, в результаті чого двері деформовано, в будинку пошкоджено опалювальну систему - труби та батареї розморожено, зламані крани на трубах холодної води, в кімнатах (зал, спальня) пошкоджено вікна, а саме вибито скло та зламана рама, пошкоджено внутрішню електромережу, спалено та вирвано розетку, у всьому будинку знищено меблі (розбиті стільці, стіл, в сервантах вибито скло, виламані дверцята), в міжкімнатних дверях виламані ручки. Згідно акту причиною вищезазначеного пошкодження будинку (заподіювачем шкоди) є [PERSON] , яка від підпису акту відмовилась. До акту обстеження від 27 червня 2019 року були додані фотографії, які оглянуті в судовому засіданні та на яких зображені виявлені в ході обстеження пошкодження житлового будинку по [ADDRESS] . З відповіді ТОВ «Рівнегаз збут» від 14 листопада 2019 року №337007-ЛВ-23152-119 та фінансового стану встановлено, що заборгованість за надані послуги з газопостачання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] становить 1 111 грн. 76 коп. З відповіді ПрАТ «Рівнеобленерго» від 18 листопада 2019 року №27/8298 встановлено, що станом на 31 грудня 2018 року сума заборгованості за спожиту електричну енергію по [ADDRESS] становила 1 810 грн. 93 коп. Також, в судовому засіданні було допитано ряд свідків. Так, свідок [PERSON] , який є старшим дільничним ГУНП в Рівненській області, вказав, що є дільничним по вул. Ботанічна з 2017 року та особисто знає сторін по справі. З 2017 року були неодноразові виклики сусідів, родичів з приводу антиморальної поведінки [PERSON] , [PERSON] та інших осіб, які розпивали алкогольні напої в будинку по [ADDRESS] . Вони притягувалися до адміністративної відповідальності. Безпосередньо [PERSON] притягувалася до відповідальності через побиття батька, за хуліганство та розпиття алкогольних напоїв в громадських місцях. Окрім того, він викликав [PERSON] до відділку поліції, де проводив з нею профілактичну бесіду з приводу того, щоб примиритися з родичами, перестати водити до будинку сторонніх осіб. Йому також відомо, що профілактичні бесіди проводили і інші дільничні. Щодо стану будинку показав, що в будинку немає води, газу, пошкоджені двері, ручки на дверях і фактично через такий стан будинку позивач зі своїм сином позбавлені можливості там проживати. Свідок [PERSON] , який є сусідом сторін та проживає по [ADDRESS] , показав, що з дитинства знає сторін по справі. Поки була жива матір сестер, то їх сім`я жила добре, нарікань ні в кого не було. Проте на даний час все змінилося, наразі в будинку проживає [PERSON] зі своїм співмешканцем та до недавнього часу з ними ще проживав батько [PERSON] - [PERSON] , між якими постійно виникали конфлікти через те, що дочка приводить в дім не ту компанію. Вони один одного словесно ображали. В будинку дійсно неодноразово перебували сторонні особи, які розпивали алкогольні напої, порушували правила співжиття, на його неодноразові зауваження не реагували. Позивач повідомляла цих осіб про те, що будинок є її власністю і вони не можуть там перебувати, проте вони також на ці зауваження не реагували. Неодноразово були виклики поліції з цього приводу. Щодо стану будинку показав, що вхідні двері зламані відповідачем та її співмешканцем. Окрім того, повідомив, що останнім часом стало спокійніше. Свідок [PERSON] , який є батьком сторін, показав, що починаючи з часу переїзду дочки [PERSON] в будинок по [ADDRESS] у 2017 році, разом зі своїм співмешканцем [PERSON] , між ними постійно виникали конфлікти. Його ображали, виганяли з будинку і він був змушений ночувати чи на горищі, чи у сусідів, викрадали його речі - мобільний телефон, чайний сервіз, пилосмок, продукти харчування, пенсію, вимагали з нього алкогольні напої та сигарети, вчиняли відносно нього насильство, зокрема [PERSON] його побив, а його дочка [PERSON] керувала цим. Коли він там жив, то постійно зачинявся у кімнаті, так як переживав за своє життя. [PERSON] з [PERSON] зловживають алкогольними напоями та він неодноразово просив дочку, щоб кинула пити. Дочка [PERSON] ніде не працює, краде. Окрім них в будинок постійно приходили сторонні особи, які там ночували. Він численну кількість раз викликав поліцію через конфлікти у будинку. Наразі він проживає разом з позивачем, оскільки життя з дочкою [PERSON] є нестерпним. Також, вказав, що дочка [PERSON] пропонувала [PERSON] переїхати жити в Здолбунівський район, в будинок, який вона для неї купить, однак [PERSON] відмовлялася, оскільки хотіла лише гроші в готівковій формі. Свідок [PERSON] , який є чоловіком позивача, в судовому засіданні показав, що по [ADDRESS] на даний час проживає сестра його дружини - [PERSON] разом зі співмешканцем. У всі їхні приїзди до будинку вони змушені викликати поліцію, так як застають останніх в стані алкогольного сп`яніння і співмешканець [PERSON] на їхні попередження відмовляється покидати будинок. До недавнього часу разом з ними жив [PERSON] , однак вони йому створили нестерпні умови для проживання, була купа різних негативних ситуацій з батьком, зокрема його виганяли з будинку, через що він змушений був ночувати у сусідів, на прохання [PERSON] її співмешканець побив батька, ображали його. На даний час [PERSON] проживає разом з ними. Будинок зараз в незадовільному стані, через не сплату комунальних послуг відключені світло, газ, опалення, а батареї та лічильник розірвало, вікна вибиті, в хаті сморід. [PERSON] [PERSON] пропонувала переїхати в інше житло - в будинок їхніх баби і діда, або куплений для неї будинок в селі Глинськ , однак [PERSON] спочатку погодилася, а потім повідомила, що вони з [PERSON] передумали. Також, показав, що він працює в місті Рівному і змушений щоденно добиратися з села до міста, дружина не працює, оскільки в селі, на відміну від міста, знайти роботу важко, а син планує відвідувати гурток у місті, в зв`язку з чим вони мають намір переїхати жити з села Шубків до міста Рівного у власний будинок, однак позбавлені такої можливості. Свідок [PERSON] , яка є дочкою [PERSON] , в судовому засіданні показала, що з матір`ю не проживає з 12 років, однак спілкується з нею, допомагає матеріально. Матір зловживає алкогольними напоями. Останній раз в будинку по [ADDRESS] вона була перед початком карантину, будинок змінився, в будинку немає світла, води і розбиті вікна та стільці. Їй відомо, що в будинку раніше проживала матір разом з співмешканцем [PERSON] , на даний час з ким проживає матір їй не відомо. І їй не відомо чому дід переїхав проживати в інше місце і не живе у будинку. Також показала, що дід також зловживає алкогольними напоями, має запальний характер і вчиняє сварки. Між матір`ю і дідом виникали конфліктні ситуації, під час яких дід кричав на матір і міг підняти руку. Їй відомо, що [PERSON] пропонувала матері інше житло. Від допиту інших свідків, які не з`явилися в судове засідання, сторони відмовилися. Згідно ст.41 Конституції України, ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Пунктом 1 статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано кожній особі окрім інших прав, право на повагу до її житла. Воно охоплює насамперед право займати житло, не бути виселеною чи позбавленою свого житла. Відповідно до статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше, як на підставі закону за рішенням суду. Статтею 9 ЖК Української РСР встановлено, що ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Відповідно до ст.109 ЖК Української РСР, виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Відповідно до ст. 150 ЖК Української РСР, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Положеннями ст.156 ЖК Української РСР передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. За згодою власника будинку (квартири) член його сім`ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім`ї. Члени сім`ї власника будинку (квартири) зобов`язані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Повнолітні члени сім`ї власника зобов`язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту. Згідно з вимогами ст. 157 ЖК Української РСР членів сім`ї власника жилого будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених частиною першою статті 116 цього Кодексу. Виселення провадиться у судовому порядку без надання іншого жилого приміщення. Статтею 116 ЖК Української РСР передбачено, що якщо наймач, члени його сім`ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб проводиться без надання іншого жилого приміщення. Для застосування норм цієї статті необхідна наявність двох умов: систематичне порушення правил співжиття, а також вжиття заходів попередження або громадського впливу, які не дали позитивних результатів. Під систематичністю необхідно розуміти скоєння двох і більше таких правопорушень. При цьому необхідно, щоб до винної особи попередньо були застосовані міри попередження. Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» № 2 від 12 квітня 1985 року роз`яснено, що при вирішенні справ про виселення на підставі ст. 116 ЖК осіб, які систематично порушують правила співжиття і роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі або будинку, слід виходити з того, що при триваючій антигромадській поведінці виселення винного може статися і при повторному порушенні, якщо раніше вжиті заходи попередження або громадського впливу не дали позитивних результатів. Маються на увазі, зокрема, заходи попередження, що застосовуються судами, прокурорами, органами внутрішніх справ, адміністративними комісіями виконкомів, а також заходи громадського впливу, вжиті на зборах жильців будинку чи членів ЖБК, трудових колективів, товариськими судами й іншими громадськими організаціями за місцем роботи або проживання відповідача. Статтею ст.12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивач, як сторона по справі, зобов`язаний довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, відповідно до ст.81 ЦПК України. Позивач в обґрунтування позову посилається на вимоги ст. 116 ЖК УРСР, відповідно до якої осіб, які систематично руйнують чи псують житлове приміщення, систематично порушують правила співжиття і роблять неможливим для інших проживання з ними в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселяють із займаного житла без надання іншого житла. Беручи до уваги офіційний характер заходів запобігання та громадського впливу, які мають передувати виселенню на підставі ст. 116 ЖК без надання іншого житлового приміщення і відповідно до правил ст. 78 ЦПК України про допустимість засобів доказування факт застосування заходів запобігання та громадського впливу має підтверджуватися письмовими доказами. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] вселилася до будинку з дотриманням встановленого порядку. Згодом між позивачем, [PERSON] та відповідачем виникли неприязні стосунки з приводу спільного проживання та утримання домоволодіння. Судом встановлено, що відповідач зловживає алкогольними напоями, вчиняє насильство в сім`ї, за що притягувалася до адміністративної відповідальності, і в зв`язку з чим [PERSON] змінив місце проживання, без згоди власників будинку вселила в займане нею жиле приміщення іншу особу, руйнує та псує житловий будинок, не бере участь у витратах по утриманню будинку. З чого суд доходить висновку, що відповідач систематично руйнує та псує житлове приміщення, систематично порушує правила співжиття і робить неможливим для інших, зокрема для власників будинку та осіб, які там прописані, проживання з нею в одному будинку. Разом з тим, позивачем не надано доказів про те, що до відповідача вживалися заходи попередження або громадського впливу щодо недопущення порушення правил співжиття чи про наслідки, які можуть настати, які не дали позитивних результатів. Постанови суду у справах про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст.ст. 173, 173-2, 178 КУпАП не є підтвердженням факту здійснення заходів попередження відповідача про її виселення, у разі продовження останньою вчинення таких дій. А факти звернення до правоохоронних органів зі скаргами на поведінку відповідача через порушення правил співжиття, без застосування до винної особи заходів впливу цими органами не є підставою для виселення. Профілактичні бесіди, які були проведені працівниками поліції щодо недопущення порушення тиші та щодо примирення з родичами і необхідністю припинити допускати в будинок сторонніх осіб не є заходами попередження щодо недопущення порушення правил співжиття чи про наслідки, які можуть настати, зокрема виселення без надання іншого жилого приміщення. Позивачем не доведено підстав, визначених статтею 116 ЖК Української РСР, для застосування такого крайнього заходу втручання у право відповідача на житло як виселення. Окрім того, та обставина, що особа є власником жилого приміщення, а отже, має охоронюване законом право володіти, користуватися і розпоряджатись належним їй майном, сама по собі не може бути підставою для виселення інших осіб, які там правомірно проживають. Більш того, матеріали справи не містять доказів, які б підтвердили заперечення іншого співвласника, сина позивача, якому належить 3/4 будинку з надвірними будівлями і спорудами по [ADDRESS] , щодо проживання відповідача у будинку. У пункті 27 рішення Європейського суду з прав людини від 17 травня 2018 року у справі «Садов`як проти України» зазначено, що рішення про виселення становитиме порушення статті 8 Конвенції, якщо тільки воно не ухвалене «згідно із законом», не переслідує одну із законних цілей, наведених у пункті 2 статті 8, і не вважається «необхідним у демократичному суспільстві». Вислів «згідно із законом» не просто вимагає, щоб оскаржуваний захід ґрунтувався на національному законодавстві, але також стосується якості такого закону. Зокрема, положення закону мають бути достатньо чіткими у своєму формулюванні та надавати засоби юридичного захисту проти свавільного застосування. Крім того, будь-яка особа, якій загрожує виселення, у принципі повинна мати можливість, щоб пропорційність відповідного заходу була визначена судом. Зокрема, якщо було наведено відповідні аргументи щодо пропорційності втручання, національні суди повинні ретельно розглянути їх та надати належне обґрунтування. Зважаючи на те, що виселення є крайнім заходом впливу до порушника з правових підстав, визначених ст.116 ЖК Української РСР, та в матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про застосування до відповідача заходів попередження та громадського впливу за порушення правил співжиття, які не дали результату, тому суд вважає необхідним у задоволенні позову про виселення відповідача із будинку відмовити та попередити [PERSON] про те, щоу випадках подальшого порушення правил співжиття її може бути виселено з будинку [ADDRESS] без надання іншого житлового приміщення.

Outcome: dismissed