Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-16 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до Городнянського районного суду Чернігівської області з указаним позовом до [PERSON] та просили визнати за [PERSON] право власності на 5/24 частин та за [PERSON] право власності на 1/24 частину будинку [ADDRESS] разом із надвірними спорудами, які вказані в технічному паспорті станом на 09.06.2021: А-1-житловий будинок, загальною площею 44,2 м2, з них житлової 19,2 м2, допоміжної 14,8 м2; а-1-прибудова, площею 10,2 м2 , ганок; Б-1-сарай, площею основи 41,8 м2 ;\~В-1\~сарай, площею\~основи 40,7 м2 ; Г-1-погріб з шийкою, площею основи 8,2 м2 ; Д-1 погріб з шийкою площею основи 8,2 м2 ; №1-ворота з хвірткою; №2 огорожа, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] помер чоловік позивачки та батько позивача [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина на все належне йому майно, в тому числі на 1/4 частину житлового будинку з побутовими та господарськими спорудами по [ADDRESS] . За життя [PERSON] склав заповіт, яким заповів все належне йму майно сину [PERSON] . Спадкоємцем, який має право на обов`язкову частку у спадщині померлого [INFO] [PERSON] , є дружина спадкодавця [PERSON] . За заявою сина спадкодавця - відповідача [PERSON] , як спадкоємця за законом, приватним нотаріусом Чернігівського районного нотаріального округу Неволько В.А., була відкрита спадкова справа до майна померлого [INFO] [PERSON] . Позивачі [PERSON] та [PERSON] 12.10.2021 року звернулись до приватної нотаріальної контори з відповідними заявами про прийняття спадщини. Таким чином,\~після смерті\~ [PERSON] \~позивач [PERSON] \~успадкував 5/24\~частин,\~а позивачка\~ [PERSON] \~1/24\~частину спірного\~ житлового\~будинку, який було\~побудовано до\~1990\~року, з побутовими будівлями та спорудами. У зв`язку з тим, що право власності на спірний житловий будинок не було зареєстровано, позивачі не можуть оформити спадкові права на спірне майно в нотаріальному порядку, тому звертаються до суду з вказаним позовом. У судове засідання позивачі не з`явилась, про дату, час та місце судового розгляду справи останні повідомлені належним чином, в позовній заяві міститься письмове клопотання з проханням розглянути справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримують, просять суд їх задовольнити (а.с.3 зв.). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду справи останній повідомлений належним чином. 04.10.2021 року подав суду письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності, заявлені позивачами вимоги визнає у повному обсязі. Згідно з положеннями ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. В силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За правилами ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, дослідивши в судовому засіданні всі наявні матеріали справи та надані докази, дійшов висновку, що визнання відповідачем позову не порушує права та інтереси інших осіб, а позовні вимоги є обґрунтованими, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] у віці 82 років у с.Дібрівне Городнянського району Чернігівської області, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.8) Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на все належне йому майно. Згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER] [PERSON] народився [INFO] у с.Дібрівне Щорського району Чернігівської області ( а.с.19). Зі свідоцтва про одруження серії [NUMBER] встановлено, що [PERSON] 06 листопада 1962 року уклав шлюб із [PERSON] . Прізвище дружини після укладення шлюбу: [PERSON] (а.с.9) З довідки Смичинського старостинського округу № 12 Городнянської міської ради Чернігівської області від. 26.05.2021 року №269 встановлено, що на день смерті [PERSON] , який помер [INFO] , у будинку [ADDRESS] були постійно зареєстровані та постійно проживали : [PERSON] , з 1961 року, виписаний в зв`язку зі смертю [INFO] ; [PERSON] дружина, з 1961 року, і станом на момент видачі довідки; [PERSON] - син, з 1963 року і станом на момент видачі довідки; [PERSON] - син, з 1973 року і станом на момент видачі довідки (а.с. 7 зв.). Дослідженням заповіту від 12 квітня 2019 року, посвідченого виконуючим обов`язки старости Смичинського старостинського округу №12 Городнянської міської ради Чернігівської області Юрченко О.П., зареєстрованого в реєстрі за № 22, установлено, що [PERSON] на випадок своєї смерті заповів все належне йому майно сину [PERSON] , [INFO] ( а.с. 9 зв. ). Отже, позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] . Позивачка [PERSON] має право на обов`язкову частку у спадщині померлого [PERSON] відповідно до ст.1241 ЦК України. Як установлено з письмових доказів справи, до складу спадщини [PERSON] увійшла 1/4 частина житлового будинку з побутовими та господарськими спорудами,що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Так, з довідки Смичинського старостинського округу № 12 Городнянської міської ради Чернігівської області від 07 червня 2021 року №297 установлено, що згідно із записом в погосподарській книзі № 2 за 1990 рік у будинку [ADDRESS] станом на 01.07.1990 року постійно були зареєстровані та постійно проживали: [PERSON] , якому належала 1/4 частина цього будинку з побутовими та господарськими спорудами; [PERSON] , якій належала 1/4 частина цього будинку з побутовими та господарськими спорудами; [PERSON] , якому належала 1/4 частина цього будинку з побутовими та господарськими спорудами; [PERSON] , якому належала 1/4 частина цього будинку з побутовими та господарськими спорудами. Вищезазначене домоволодіння мало статус колгоспного двору. Станом на 15.04.1991 року члени колгоспного двору не втратили права на частку в його майні. Рік побудови житлового будинку 1961. (а.с.10) Статтею 120 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року ) було передбачено, що колгоспний двір може мати у власності підсобне господарство на присадибній ділянці землі, що знаходиться в його користуванні, та жилий будинок. За положеннями ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року ) розмір частки члена колгоспного двору встановлювався, виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 6 Постанови «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22 грудня 1995 року N 20, до правовідносин, що виникли до прийняття 15 квітня 1991 року Закону України «Про власність», застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулюють власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Оскільки права на спірний будинок виникли до набрання чинності Законом України «Про власність», до цих правовідносин мають застосовуватись правила ст. 120,123 ЦК УРСР/ в редакції, що діяла до 16.12.1993 р./, відповідно до яких майно колгоспного двору належало його членам на праві власності. Отже, [PERSON] за життя набув у власність 1/4 частину спірного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами як член колгоспного двору. З інформаційної довідки Городнянського БТІ від 10 червня 2021 року № 497 встановлено, що станом на 31.12.2012 право власності на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] не зареєстровано. Відсутність державної реєстрації спірного будинку також підтверджена матеріалами інвентаризаційної справи №171 (а.с.13). З матеріалів спадкової справи встановлено, що спадкова справа до майна померлого [INFO] [PERSON] заведена за заявою сина спадкодавця [PERSON] . Син спадкодавця [PERSON] , як спадкоємець за заповітом, та дружина спадкодавця [PERSON] , як спадкоємець, яка має право на обов`язкову частку в спадщині, також звернулись до приватного нотаріуса Чернігівського районного нотаріального округу Неволько В.А. з відповідними заявами про прийняття спадщини померлого [INFO] [PERSON] (а.с.78-83) Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до вимог ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. З матеріалів справи вбачається, що позивачі позбавлені можливості оформити спадщину на спірні частини житлового будинку в нотаріальному порядку, оскільки право власності спадкодавця на це нерухоме майно не було зареєстроване за життя. Відмова нотаріуса видати відповідне свідоцтво на спірні частини будинку за відсутності реєстраційних документів підтверджена документально. Частина 4 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року N 1952-IV передбачає, що права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Оскільки реєстрація права власності на нерухоме майно в сільській місцевості на момент закінчення будівництва спірного будинку законодавчо передбачена не була, а за даними погосподарської книги спірний будинок мав статус колгоспного двору, право власності, яке виникло у членів цього колгоспного двору, визнається дійсним і при відсутності його державної реєстрації. Відповідно до ст. 392 ЦК України право власності особи на майно може бути визнано судом, якщо це право не визнається іншою особою. Наказ Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 24.04.2015 року № 79, передбачає, що документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05.08.1992 року індивідуальних (присадибних) житлових будинків, господарських будівель і споруд є технічний паспорт. З виготовленого\~КП Городнянське\~БТІ технічного\~паспорта\~встановлено,\~що\~житловий\~будинок [ADDRESS] ,\~побудований\~до\~1992\~року,\~позначений\~на\~плані: А-1-житловий будинок, загальною площею 44,2 м2, з них житлової 19,2 м2; а-1-прибудова, ганок; Б-1-сарай, \~В-1\~сарай, Г-1-погріб з шийкою,; Д-1 погріб з шийкою, № [NUMBER] з хвірткою; №2 огорожа( а.с. 11-12). З огляду на те, що набуття у власність спадкодавцем [PERSON] 1/4 частині спірного будинку підтверджено матеріалами справи, та підтверджено, що позивачі позбавлені можливості в нотаріальному порядку оформити на спірне нерухоме майно своє спадкове право, оскільки нерухоме майно не зареєстровано у встановленому законом порядку, суд, враховуючи положення ст. 328, 392 ЦК України, дійшов висновку про те, що позовні вимоги ґрунтуються на законі та наявні підстави для визнання права власності на спірне нерухоме майно та задоволення позовних вимог в повному обсязі. Враховуючи наведене,

Outcome: approved