Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-02 00:00:00

[PERSON] (по тексту - [PERSON].) звернулася до Ізяславського районного суду Хмельницької області з позовною заявою до Плужненської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області, [PERSON], [PERSON] та з урахуванням уточнення позовних вимог, поданих у підготовчому засіданні просила визнати за собою право власності на житловий будинок з господарськими будівлями за [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO] року. В обгрунтування заявлених вимог позивач покликається на наступні обставини. Так, вказує, що [INFO] помер її батько, після смерті якого спадщину прийняла матір [PERSON], до складу якої, в тому числі, входив і житловий будинок з господарськими будівлями за [ADDRESS]. Разом з тим вказує, що її матір [PERSON] померла [INFO] року, однак являючись спадкоємцем першої черги по заповіту позбавлена можливості оформити свої спадкові права у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок з господарськими будівлями. У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві та уточнюючій заяві від 19.09.2018 року. Відповідачі 1, 2, 3 в судове засідання не з'явилися, надали суду заяви про можливість задоволення позову та розгляд справи без їх участі. Заслухавши пояснення позивача та її представника, доводи відповідачів, викладених у поданих суду письмових заявах, дослідивши письмові матеріали справи, суд проходить висновку, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено судом, [INFO] року року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим виконавчим комітетом Плужненської сільської ради Ізяславського району 16 липня 2014 року. Згідно відомостей наданих Ізяславською державною нотаріальною конторою від 07 липня 2018 року №1095/01-16 після смерті [PERSON] була заведена спадкова справа, згідно копії якої вбачається, що останній залишив заповіт на все своє майно на ім'я своєї дочки - [PERSON], яка в свою чергу подала заяву про неприйняття спадщини. Крім того, [PERSON] - син померлого подав також заяву про неприйняття спадщини. Тим самим, суд констатує, що спадщину після смерті [PERSON] прийняла спадкоємець першої черги за законом - дружина [PERSON], якій 23.05.2015 року було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва згідно Державного акту серії [NUMBER], кадастровий номер [NUMBER]. Згідно матеріалів справи вбачається, що [INFO] року померла [PERSON] що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим виконавчим комітетом Плужненської сільської ради Ізяславського [INFO] року. Згідно відомостей наданих Ізяславською державною нотаріальною конторою від 07 липня 2018 року №1095/01-16 після смерті [PERSON] була заведена спадкова справа №618/2016 р., згідно копії якої вбачається, що спадкоємцем першої черги за заповітом від 23.05.2016 року, зареєстрованого в реєстрі №46 є дочка померлої - [PERSON]. У відповідності з копією спадкової справи №618/2016 р., заведеної після смерті [PERSON] та відомостями нотаріальної контори встановлено, що позивачу по справі - [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом: 17.10.2017 року - на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1, 56 га, що розташована на території Плужненської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області (належало померлому на підставі Державного акту серії [NUMBER], кадастровий номер [NUMBER]); 17.10.2017 року - на призначену субсидію готівкою за 2016 рік на придбання твердого палива та скрапленого газу. Судом також з'ясовано, що інші спадкоємці першої черги по закону - [PERSON], [PERSON] будь-яких претензій з приводу прийняття спадщини позивачем - спадкоємцем першої черги за заповітом не мали, та момент розгляду не мають, що стверджено їх письмовими заявами. Крім того встановлено, що до складу спадкового майна входить житловий будинок з господарськими будівлями за [ADDRESS], які згідно записів в погосподарській книзі на 2011-2015 рр. №9 та на 2016-2020 рр. №9 рахується за [PERSON] Згідно довідки КП «Ізяславське районне бюро технічної інвентаризації» №304 від 06.06.2017 року на будинковолодіння, що вказане вище відсутні правоустановлюючі документи. Судом встановлено, що [PERSON] за його життя було видано свідоцтво на забудову садиби в сільських населених пунктах УРСР №10 від 28.03.1966 року. Позивач виготовила технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] Відповідно до вимог статей 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтями 1268, 1269, 1270 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження. Таким чином судом встановлено, що спадкоємцем першої черги за заповітом майна померлої [PERSON]є її дочка [PERSON], яка в силу об'єктивних причин позбавлена можливості належно оформити свої спадкові права, так як у спадкодавця відсутні правовстановлюючі документи на майно, яке входить до складу спадщини. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За таких обставин, суд вважає, що позов слід задовольнити, визнавши за [PERSON] право власності на житловий будинок з господарськими будівлями за [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO] року. Підстави розподілу судових витрат відсутні.

Outcome: approved