Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-11 00:00:00

Адвокат Дребіт О.С. звернулася до Шевченківського районного суду м.Чернівці із заявою в інтересах заявника [PERSON] про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, заінтересована особа: Вікнянська об`єднана територіальна громада в особі Вікнянської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області. В заяві посилається на те, що [PERSON] народився в селі Самушин, Заставнівського району, Чернівецької області, де проживав з батьками [PERSON] та [PERSON] . За цією адресою був зареєстрований до 1977 року. Мати заявника - [PERSON] теж народилась в селі Самушин, Заставнівського району, Чернівецької області та була зареєстрована за вищевказаною адресою. В подальшому, після реєстрації 17 липня 1976 року шлюбу, з [PERSON] , заявник змінив місце проживання та зареєструвався за адресою: [ADDRESS] . Після того, як [PERSON] переїхав проживати в місто Чернівці, він продовжував часто навідуватись в гості до батьків в с. Самушин, Заставнівського району, Чернівецької області та допомагати їм по господарству. В подальшому, після того як в 1995 році помер батько [PERSON] - [PERSON] , а в 2006 році й брат - [PERSON] , їх мати - [PERSON] залишилась зовсім сама, часто хворіла у зв`язку з чим їй потрібен був постійний догляд. Так як [PERSON] залишився єдиним хто міг би доглядати за матір`ю, останній в грудні 2008 року переїхав с. Самушин, Заставнівського району, Чернівецької області, де і проживав на час відкриття спадщини, після смерті матері. Дане підтверджується довідкою виконкому Вікнянської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області, з якої вбачається, що на момент смерті [PERSON] з нею без реєстрації проживав її син - [PERSON] та показами свідків. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Після смерті [PERSON] залишилось майно, а саме 46/400 частин житлового будинку з належними до нього надвірними будівлями та спорудами, розташованого у [ADDRESS] та земельна ділянка площею 1,44 га, розташована в адмінмежах Самушинської сільської ради Заставнівського району, Чернівецької області. Оскільки [PERSON] постійно проживав разом з матір`ю на час відкриття спадщини, то вважав, що прийняв спадщину. Проте, коли він звернувся до нотаріуса для оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом, нотаріус йому усно роз`яснив, що не може взяти до уваги довідку виконкому Вікнянської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області від 30.07.2020 р. №137 як доказ його постійного проживання з матір`ю, оскільки він не був зареєстрований за її місцем проживання. Отже, враховуючи те, що нотаріус відмовився брати до увагу довідку яка підтверджує те, що [PERSON] на момент смерті його матері проживав з останньою, що унеможливлює отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, виникає необхідність у зверненні до суду із даною заявою. Просила встановити факт, що [PERSON] , [INFO] постійно проживав на час відкриття спадщини зі своєю матір`ю [PERSON] , яка померла [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Представники заявника [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні вимоги заяви підтримали в повному обсязі, з підстав викладених в позові. Просили заяву задовольнити в повному обсязі. Представник заінтересованої особи Вікнянської об`єднаної територіальної громади в особі Вікнянської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області до початку судового засідання спрямували до суду листа з проханням розглядати справу у відсутність їх представника. Свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] будучи приведеними до присяги та попередженими про кримінальну відповідальність за ст.ст.384, 385 КК України, в судовому засідання вказали, що добре знають сім`ю заявника і його батьків, оскільки проживають в селі Самушин тривалий час. Підтвердили той факт, що позивач тривалий час, приблизно з 2008 року проживав в селі Самушин Заставнівського Чернівецької області зі своєю покійного матір`ю по день її смерті, та доглядав за нею. Суд, заслухавши пояснення представників заявника, свідків, дослідивши наявні в справі докази, надавши оцінку всім в сукупності та кожному окремо доказам та аргументам заявника, приходить до наступних висновків. Відповідно до ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до положень ч. 1 ст. 316 ЦПК України визначено, що заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення подається до суду за місцем її проживання. Згідно ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч.2 ст.315 ЦПК України). Судом встановлено, що заявник [PERSON] , громадянин України народився [INFO] в селі Самушин Заставнівського району, Чернівецької області. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 14.05.1960 року, його батьками вказані: батько [PERSON] та мати [PERSON] (а.с.6). Мати заявника: [PERSON] народилася [INFO] в селі Самушин Заставнівського району, Чернівецької області, там же проживала та була зареєстрована (а.с.8). [INFO] в селі Самушин Заставнівського району, Чернівецької області помер батько заявника [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 07.06.2017 року (а.с.10). [INFO] в м.Чернівці помер [PERSON] , у віці 45 років, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.11). [INFO] в селі Самушин Заставнівського району, Чернівецької області померла мати заявника [PERSON] , у віці 86 років, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.13). Згідно довідки виконкому Вікнянської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області №137 від 30.07.2020 року виданої [PERSON] , вбачається, що на момент смерті [PERSON] з нею без реєстрації проживав її син - [PERSON] (а.с.12). Після смерті [PERSON] , в Заставнівській державній нотаріальній конторі зареєстровано спадкову справу, що підтверджується копією витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а.с.50). Зокрема, відкрилась спадщина на майно яке належало на праві власності померлій [PERSON] , а саме на 46/400 частку житлового будинку з належними до нього надвірними будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, а також на земельну ділянку площею 1,44 га, розташованої в адмінмежах Самушинської сільської ради Заставнівського району, Чернівецької області, що підтверджується копією держаного акту на право власності на земельну ділянку (а.с.14, 15). Як вбачається з матеріалів справи, із померлою [PERSON] тривалий час проживав її син заявник [PERSON] , який здійснював догляд за померлою, що підтверджується також показами свідків наданими під присягою в судовому засіданні. Відповідно до ч.3,5 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 3 Сімейного кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечить моральним засадам суспільства. Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, якщо викладення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю. Отже, судом встановлено факт постійного проживання однією сім`єю заявника зі спадкодавцем, заявник потребує встановлення факту проживання однією сім`єю для прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] , а тому заява підлягає задоволенню. Також, вказаний юридичний факт підтвердили у судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . З урахуванням наведеного, у суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Даних про їх заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, показання свідків об`єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам. Ці докази суд вважає належними та допустимими, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування та одержані у встановленому законом порядку. Зі змісту роз`яснень, викладених у пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», вбачається, що в порядку окремого провадження суд розглядає справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; із заяви про встановлення факту не вбачається спору про право; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про прав. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи вищенаведені обставини суд вважає, що заявлені вимоги [PERSON] , підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved