Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-11 00:00:00

[PERSON] у травні 2014 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини та неповнолітнього сина. Свої позовні вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що з 19 грудня 2011 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], народження [INFO]. З квітня 2013 року шлюбні відносини між подружжям припинилися, з цього часу вони проживають окремо. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, не зважаючи на тяжкий матеріальний стан позивачки, яка не працює, перебуваючи у відпустці по догляду за сином до досягнення ним трирічного віку. Просить стягти з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] у розмірі ? частини всіх видів його доходів, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягувати від дня подання позовної заяви до суду і до досягнення сином повноліття та стягнути з [PERSON] на своє утримання у розмірі 300 грн. до досягнення неповнолітнім сином трьохрічного віку. У судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги уточнила, а саме, просить стягти з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] у розмірі 300 грн. щомісячно, починаючи стягувати від дня подання позовної заяви до суду і до досягнення сином повноліття та стягнути з [PERSON] аліменти на своє утримання у розмірі 300 грн. щомісяця до досягнення неповнолітнім сином трьохрічного віку, пояснивши, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини та на її утримання не надає, вихованням дитини не займається. Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору [PERSON] у судовому засіданні позов [PERSON] визнала та пояснила, що відповідач по справі є батьком її доньки [PERSON] Зазначила, що по виконавчих документах з [PERSON] вже проводиться стягнення на її користь, а саме: аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі ? всіх видів його доходів, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Проте, у зв'язку з тим, що відповідач ухиляється від сплати аліментів на дитину, вона отримує державну допомогу на утримання дитини. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи у його відсутність суду не направив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд уважає, що справу можливо розглянути у відсутність відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 19.12.2011 року (а.с.5), від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], народження [INFO] (а. с. 6). Неповнолітній [PERSON] проживає разом із матір'ю [PERSON] і повністю знаходиться на її утриманні (а.с.8). Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча зобов'язаний надавати таку допомогу. Відповідно ст.ст. 180-182 Сімейного кодексу (далі - СК) України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При цьому суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей та непрацездатних. Згідно ч.1 ст.18 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно ст. 84 Сімейного кодексу України (далі СК України), дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. За приписами ст.184 ЦК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. В судовому засіданні встановлено, що відповідач на даний час є здоровим, працездатним, тому він зобов'язаний та має можливість утримувати неповнолітню дитину та дружину, з якою проживає дитина, що не досягла трирічного віку. При визначенні розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини та дружини, суд враховує також, що з відповідача проводяться стягнення по виконавчим документам по іншим аліментним зобов'язанням. Враховуючи викладене, а також ту обставину, що відповідач на даний час не працює та має нерегулярний дохід, суд вважає, що позов в частині стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини та в частині стягнення аліментів на утримання дружини у твердій грошовій сумі підлягає задоволенню. У відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Вимоги позивачки про стягнення з відповідача на її користь витрат на правову допомогу у розмірі 250 (двісті п'ятдесят) грн. підлягають задоволенню, оскільки нею були надані суду документи, що підтверджують понесені витрати. Згідно з ч.2 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved