Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-29 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] в інтересах яких діє [PERSON] звернулися до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із позовом до Куцурубської сільської ради об`єднаної територіальної громади Очаківського району Миколаївської області. Свої вимоги позивачі обґрунтовують тим, що на підставі рішення Куцурубської сільської ради Очаківського району Миколаївської області № 29 від 23 квітня 1993 року [PERSON] , яка була свекрухою [PERSON] та бабусею [PERSON] , 16 червня 1993 року було видано державний акт на право приватної власності на земельну ділянку площею 0,32 га, розташовану за адресою: [ADDRESS] , за цільовим призначенням - для обслуговування жилого будинку 0,04 га та для ведення особистого підсобного господарства 0,28 га, однак вказаний державний акт виданий з порушенням законодавства, оскільки право власності на землю має бути посвідчено двома окремими державними актами, а тепер вони, як спадкоємці позбавлені можливості оформити спадщину після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] та чоловіка і батька [PERSON] , який помер [INFO] та був спадкоємцем майна після смерті своєї матері - [PERSON] . Посилаючись на те, що у зв`язку з наведеними порушеннями, допущеними при видачі державного акту, вони не можуть реалізувати своє право на спадок, просили визнати державний акт недійсним. Позивачі та їх представник в судове засідання не з`явилися, остання надала заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивачів, в якій крім того зазначила, що позовні вимоги вони підтримують повністю. Представник відповідача - Куцурубської сільської ради об`єднаної територіальної громади Очаківського району Миколаївської області в судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнає та не заперечує проти його задоволення. У відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного. 16 червня 1993 року Куцурубською сільською радою Очаківського району Миколаївської області видано державний акт на право приватної власності на землю за реєстраційним № 261, яким посвідчується право приватної власності [PERSON] на земельну ділянку площею 0,32 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , за цільовим призначенням - для обслуговування жилого будинку 0,04 га та для ведення особистого підсобного господарства 0,28 га (а.с. 11). Оскаржуваний державний акт видано на підставі рішення Куцурубської сільської ради Очаківського району Миколаївської області № 29 від 23 квітня 1993 року. Рішенням Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 27 квітня 2020 року, яке набрало законної сили 28 травня 2020 року, встановлено факт належності [PERSON] , яка померла [INFO] , державного акту на право приватної власності на земельну ділянку площею 0,32 га для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства за адресою: [ADDRESS] , виданого 23 квітня 1993 року на ім`я « [PERSON] » (російською мовою). Зі змісту державного акту також вбачається, що в ньому невірно вказано призначення земельної ділянки - ведення особистого підсобного господарства та будівництво житлового будинку. Оскільки на земельній ділянці розташований житловий будинок, право власності на цю ділянку, відповідно до ст. 67 Земельного кодексу України (в редакції 1992 року), повинно бути посвідчене двома державними актами. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 75). Рішенням Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 27 березня 2019 року за [PERSON] було визнано право власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с. 24). [INFO] , не встигнувши за життя оформити на своє ім`я правовстановлюючий документ на земельну ділянку, на якій розташований зазначений вище будинок, [PERSON] помер, що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 20 червня 2019 року (а.с. 10). Зі свідоцтв про укладення шлюбу позивачки [PERSON] серії [NUMBER] від 11 червня 1983 року (а.с. 9) та про народження позивача [PERSON] серії [NUMBER] , виданого 03 грудня 2002 року (а.с. 8) вбачається, що позивачі [PERSON] та [PERSON] були дружиною та сином померлого [PERSON] і у відповідності зі ст. 1261 ЦК України є спадкоємцями першої черги. Як вбачається з роз`яснень державного нотаріуса Другої Очаківської державної нотаріальної контори Миколаївської області за № 1506/02-14 від 17 грудня 2019 року, позивачам, які є спадкоємицями майна [PERSON] , відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказану вище земельну ділянку, оскільки спірний державний акт не відповідає вимогам чинного законодавства і тому не може бути прийнятий в якості правовстановлюючого документа. Вказані порушення позбавляють позивачів права на отримання спадщини на спірну земельну ділянку після смерті спадкодавців. Відповідно до ч. 1 ст. 393 ЦК України, правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, визнається судом незаконним та скасовується. Стаття 155 ЗК України зазначає, що у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Враховуючи наведені обставини, суд дійшов висновку, що вимоги про визнання державного акту недійсним є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Судові витрати віднести на рахунок позивачів. На підставі викладеного,

Outcome: approved