Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-04 00:00:00

[PERSON], звертаючись з позовом до суду, просить стягнути на її користь з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Райп» суму страхового відшкодування в розмірі 30364,00 грн., 4950,00 грн. пені та 1059,00 грн. три відсотка річних за прострочення виплати страхового відшкодування, судові витрати пов'язані з розглядом судової справи, мотивуючи свої вимоги тим, що 06.04.2012 року на перехресті вулиць 3-го Інтернаціоналу та Щорса у м. Ірпінь сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якого було завдано механічних пошкоджень автомобілю «Пежо», державний номерний знак [NUMBER], що належить на праві власності позивачці [PERSON], при цьому постановою Печерського районного суду м. Києва [PERSON] визнано винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, яким застраховано цивільно-правову відповідальність у Товаристві з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Райп» відповідно до полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від Серії АВ № 1227944. Позивачка на виконання вимог Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» звернулась до страхової компанії із заявою про страховий випадок та виплату страхового відшкодування, відповідно до наряду замовлення № 6861 від 17.04.2012 року, матеріальний збиток, заподіяний пошкодженням автомобіля «Пежо», державний номерний знак [NUMBER], складає 30364,00 грн., однак відповідач не повертає суми страхового відшкодування, у зв'язку з чим виникла сума страхового відшкодування, пеня та три відсотка річних за прострочення виплати страхового відшкодування. Позивачка в судове засідання не з'явилась, однак надала суду заяву, відповідно до якої позов підтримала в повному обсязі, просила слухати справу без її участі та винести рішення в заочному провадженні. Уповноважений представник відповідача - Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Райп» в судове засідання до суду не з'явився, про день, час та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив, клопотань про розгляд справи суду не надавав. На підставі ч.1 ст.224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, враховуючи думку позивача, яка подала заяву про розгляд справи в заочному провадженні, суд визнав можливим провести заочний розгляд справи у відсутність учасників судового процесу на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до наступного. Судом встановлено, що 06.04.2012 року о 21 год. 00 хв. на перехресті вулиць 3-го Інтернаціоналу та Щорса у м. Ірпінь відбулась дорожньо-транспортна пригода, в якій мало місце зіткнення за участю автомобілів «Пежо», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON] та застрахованого автомобіля «Деу», державний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] За постановою Печерського районного суду міста Києва від 11.05.2012 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. (а.с. 8) Відповідно до частини четвертої ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно довідки виданої ДПС ДАІ Ірпінського МВ, встановлено, що 06.04.2012 року о 21 год. 00 хв. на перехресті вулиць 3-го Інтернаціоналу та Щорса у м. Ірпінь відбулась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої було пошкоджено автомобіль «Пежо», державний номерний знак [NUMBER]. (а.с. 13) За вимог Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно частини другої ст.1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки на підставі права власності повного господарського відання, оперативного управління або інших підстав. Відповідно до пунктів 3, 4 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є: свобода договору, свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом. Підстави виникнення цивільних прав та обов'язків визначені в статті 11 Цивільного кодексу України, зокрема з договорів та інших правочинів. Статтею 14 цього Кодексу визначено, що цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Виконання цивільних обов'язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства. Як зазначається позивачем у позовній заяві, [PERSON] застраховано цивільно-правову відповідальність у Товаристві з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Райп» відповідно до полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів Серії АВ № 1227944 щодо забезпеченості автомобіля «Деу», державний реєстраційний номер [NUMBER]. Згідно Наряду-замовлення № 6861 від 17.04.2012 року виданого ТзОВ «Ілта», розмір матеріального збитку нанесеного власнику автомобіля «Пежо», державний номерний знак [NUMBER] становить 30364,46 грн. (а.с. 10-11). Як визначено в статті 57 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до пункту 22.1. статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 28 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» до шкоди, заподіяної в результаті ДТП майну потерпілого відноситься шкода, пов'язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; шкода, пов'язана з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого. Як убачається з матеріалів справи, 23.05.2012 року позивачка звернулась до відповідача Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Райп» про відшкодування суми страхового відшкодування завданого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди на поточний рахунок ТзОВ «Ілта», однак відповідач не відреагував, страхове відшкодування не повернув. (а.с. 12) Відповідно до частини третьої ст.212 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. За таких обставин, суд вважає, що позивачем правомірно заявлені вимоги до відповідача з приводу відшкодування суми страхового відшкодування в розмірі 30 364,00 грн. Відповідно до ст. 992 Цивільного кодексу України у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов'язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом. Згідно із статтею 36.5 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Згідно положення ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, оскільки в судовому засіданні знайшла своє підтвердження та обставина, що відповідач не виконав зобов'язання щодо повернення позивачу суми страхового відшкодування, суд вважає за можливе стягнути з відповідача пеню за весь час прострочення виконання грошового зобов'язання в розмірі 4 950,00 грн. (30 364,00 грн. х 0,038 % х 429 днів) та 3 % річних в розмірі 1059,00 грн. враховуючи 429 днів прострочення страхової виплати та розмір облікової ставки за 2013 рік, що підтверджується розрахунками позивача, перевіреними у судовому засіданні, які є обґрунтованими, не заперечувались відповідачем по справі, а отже підлягають задоволенню. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Райп» про стягнення суми страхового відшкодування підлягає задоволенню, а саме, з відповідача на користь позивачки підлягає відшкодуванню матеріальна шкода в загальному розмірі 36373,00 грн. В порядку ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 363,73 грн. Враховуючи наведене та

Outcome: approved