Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-25 00:00:00

[PERSON] (надалі за текстом позивач) звернулась до суду із зазначеним позовом, яким просила визнати за нею право власності на земельну ділянку загальною площею 0,33 га, як за спадкоємицею за законом після смерті батька. У судове засідання сторони не зявились, проте як від позивача так і представника Глибочанської сільської ради Житомирського району Житомирської області (надалі за текстом відповідач) надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності. Позивач заяву підтримав та просив її задовольнити. Представник відповідача позов визнав. За таких обставин, суд дійшов висновку про розгляд справи у відсутність вказаних учасників судового розгляду, адже матеріали справи містять достатньо доказів щодо правовідносин, які склались між ними. Дослідив матеріали справи, судом були встановлені наступні факти і відповідно ним правовідносини. У 2014 році помер батько позивача [PERSON] (а.с.8-9). Після смерті останнього залишилась спадкова маса, яка, зокрема складається із земельної ділянки загальною площею 0,33 га, яка, в свою чергу, складається з: земельної ділянки площею 0,125 га, кадастровий номер 18220081800:03:001:0082, цільове призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться по вул. Корольова 6-а в с. Глибочок Житомирського району Житомирської області (а.с.11-12); земельної ділянки площею 0,155 га, кадастровий номер 18220081800:03:001:0084, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться в с. Глибочок Житомирського району Житомирської області (а.с.15-16); земельної ділянки площею 0,05 га, кадастровий номер 18220081800:03:001:0083, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться в с. Глибочок Житомирського району Житомирської області (а.с.13-14); Зазначену земельну ділянку площею 0,33 га спадкодавець отримав у дар відповідно до договору дарування від 7 березня 1995 року (а.с.6-7). Відомості щодо реєстрації за спадкодавцем права власності на вищевказане нерухоме майно, станом на 11 листопада 2016 року, відсутні (а.с.10). Позивач є єдиною спадкоємицею до майна її померлого батька (а.с.20). Постановою нотаріуса від 16 листопада 2016 року (а.с.21) позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірну у справі земельну ділянку, у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на неї. За таких обставин позивач вказує, що вимушена звернутись до суду за захистом своїх прав, оскільки визнати право власності на належне їй спадкове майно у інший, аніж судовий спосіб, не має змоги. Зазначені правовідносини врегульовані та відповідають наступними нормам матеріального закону. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 1, ч. 2 ст. 1220 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. (ч. 1, ч. 5 ст. 1268 ЦК України). Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч. 1 ст. 321 ЦК України). Аналіз зясованих судом обставин справи та норм Закону, що їх регулюють, у своїй сукупності дає підстави суду для задоволення позову, адже як встановлено, спадкодавець за життя був фактичним власником спірного нерухомого майна, однак належним чином оформити своє право власності на нього не встиг, у звязку з чим позивач, в даний час, унеможливлена у прийнятті спадщини. Також, судом встановлено, що заявник має законне право на отримання у власність названої спадкової маси і не може бути позбавлена цього права, оскільки набуття права власності [PERSON], як спадкоємицею за законом після смерті батька, чітко передбачено нормами ЦК України. Отже, враховуючи вищенаведене, позовна заява підлягає до задоволення, як така, що доведена заявником. Водночас, розглядаючи питання щодо розподілу судових витрат у справі, суд, відповідно до положень ч. 1 ст. 88 ЦПК України, вирішує його шляхом стягнення таких витрат, що складаються із судового збору розміром 551 гривні 20 копійок, з відповідача на користь позивача. Окремо, суд звертає увагу відповідача на тому, що дана норма процесуального Закону є імперативною, що вимагає від суду безальтернативне та обовязкове її застосування. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved