Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-16 00:00:00

[PERSON], звертаючись до суду, просила визнати безвісно відсутнім [PERSON], [INFO], з 23 січня 2016 року. 25 вересня 2018року ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва відкрито провадження у цивільній справі за заявою [PERSON], заінтересована особа: Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації, про визнання фізичної особи безвісно відсутньою за правилами окремого провадження у складі одного судді та двох присяжних. Заявник [PERSON] та її уповноважений представник - [PERSON] в судовому засіданні просили задовольнити заяву та визнати безвісно відсутньою сина заявниці - [PERSON], [INFO], з 23 січня 2016 року, пояснила, що 19 серпня 2015 року близько 08:00 години ранку вийшов з будинку та попрямував в напрямку місця роботи, однак в цей день за місцем роботи [PERSON] не з'явився, додому за міцем проживання не повернувся. Звернення до органів внутрішніх справ з приводу розшуку сина заявниці ніяких результатів не дало. Згідно з неодноразовими повідомленнями з органів внутрішніх справ України розшуковими заходами місце знаходження [PERSON] встановити не вдалося. В грудні 2015 року, [PERSON] повернувся до останнього місця проживання, про що було повідомлено органи внутрішніх справ, однак, 23 січня 2016 року знову зник, зібравши свої речі та повідомивши щоб його не розшукували знову зник, і до цього часу місце перебування [PERSON] не встановлено. Визнання [PERSON] безвісно відсутнім необхідно для зменшення плати за комунальні послуги, які сплачуються за особу, яка фактично не проживає в квартирі та отримання субсидії. Представник заінтересованої особи - Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Заслухавши пояснення заявника [PERSON], представника заявника [PERSON], дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 43 Цивільного кодексу України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Отже, обов'язковою підставою для звернення до суду щодо вирішення питання про визнання фізичної особи безвісно відсутньою є відсутність відомостей про її місце перебування. Відповідно до вимог ст.ст. 305-309 Цивільного процесуального кодексу України, виникнення справ про визнання громадян безвісно відсутніми зумовлені необхідністю захисту майнових прав громадян, справи про правовий статус яких розглядається судом, захистом інтересів осіб, які мають певні правовідносини з особою, тривала відсутність якої позбавляє їх можливості користуватись своїми правами. У статті 306 Цивільного процесуального кодексу України зокрема визначено обов'язкове зазначення для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Ці відомості дозволяють визначити право осіб на звернення до суду в справі цієї категорії, коло заінтересованих осіб, необхідні докази. Судом встановлено, що згідно з відомостями реєстру територіальної громади міста Києва «ГІОЦ/КМДА» [PERSON] та заявниця [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS]. (а.с.14, 28) В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] разом зі своєю цивільною дружиною та сином проживали за адресою: [ADDRESS] на протязі останніх 11 років до моменту зникнення. 12 липня 2018 року, лейтенантом поліції о/у ВКП Броварсьокого ВП ГУНП в Київській області Доскоч\~А.\~А. складено висновок про результати перевірки по заяві [PERSON], погодженого капітаном поліції о/у ВКП Броварсьокого ВП ГУНП в Київській області Матвієнко\~М.\~В. (а. с. 8) Згідно даного висновку, 12 липня 2018 року до Броварського ВП ГУНП в Київській області надійшла заява від [PERSON], мешканки [ADDRESS], щодо оримання інформації про розшук її сина [PERSON], [INFO], зареєстрованого за адресою [ADDRESS], який проживав із цивільною дружиною [PERSON] в Броварському районі, с. Пухівка, Під час проведення перевірки [PERSON] повідомила, що до свого зникнення у серпні 2015 року її син [PERSON] мешкав із своєю дружиною і сином у Київській області Броварському районі, с. Пухівка. Так, 19.15.2015 [PERSON] зник, після чого його дружина звернулася із заявою до поліції. Також додала, що з моменту подачі заяви про зникнення її сина їй нічого не відомо. Сама не здійснює ніяких дій спрямованих на його розшук. До поліції звернулася з метою отримання інформації про свого сина, оскільки останній зареєстрований за тією ж адресою, що і заявниця, тому без вичерпної інформації вона не може оформити субсидію на оплату комунальних платежів. Опитана [PERSON], мешканка [ADDRESS], пояснила, що дійсно проживала з [PERSON] в [ADDRESS] та зверталася із заявою про зникнення свого колишнього цивільного чоловіка до Дніпровського УП ГУНП в м. Києві у серпні 2015 року. Проте у грудні 2015 року він повернувся до спільного місця проживання, про шо було повідомлено працівників поліції. Так, 23.01.2016 року за адресою їх проживання сталася пожежа, після чого її цивільний чоловік зібрав свої речі та пішов з дому, при цьому повідомивши, щоб його не шукали. Де перебував [PERSON] під час свого зникнння не повідомляв, але можливо перебував у якомусь релігійному центрі. В ході проведення перевірки було опитано [PERSON], мешканця [ADDRESS], який являється головою сільської ради с. Пухівка та повідомив, що [PERSON], являвся власником будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS]. Чи проживав та чи проживає даний громадянин за вказаною адресою повідомити не може. Під час перевірки [PERSON], [INFO], мешканка [ADDRESS]. пояснила, що має дачу за адресою: [ADDRESS], чоловіка який би проживав по сусідству на ім'я [PERSON] не знає, ніколи не бачила та про такого не чула. В ході подальшої перевірки при відвідуванні [ADDRESS], було опитано [PERSON], [INFO], мешканця [ADDRESS], який пояснив, що наразі працює у [PERSON], який являється власником вказаного будинку, а саме виконує будівельні роботи. У телефонній розмові власник повідомив опитуваному, що будинок придбав у 2017 року у [PERSON]. Про чоловіка на ім'я [PERSON] нічого не знає та ніколи про такого не чув. За змістом ст. ст. 307, 308 Цивільного процесуального кодексу України, якими визначено порядок розгляду судом справ про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою, суд до початку розгляду справи встановлює осіб (родичів, співробітників тощо), які можуть дати свідчення про фізичну особу, місцеперебування якої невідоме, а також запитує відповідні організації за останнім місцем проживання відсутнього (житлово-експлуатаційні організації, органи внутрішніх справ або органи місцевого самоврядування) і за останнім місцем роботи про наявність відомостей щодо фізичної особи, місцеперебування якої невідоме. Суд розглядає справу за участю заявника, свідків, зазначених у заяві, та осіб, яких сам суд визнає за потрібне допитати, і ухвалює рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або про оголошення її померлою. Згідно ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. На підтвердження факту відсутності [PERSON], за місцем його реєстрації за адресою: [ADDRESS], заявником долучено докази, які були предметом дослідження судом під час розгляду справи по суті. Так, згідно Акту від 08.08.2018 року, який складено [PERSON], [PERSON], мешканцями будинку [ADDRESS], про те, що [PERSON], [INFO], за адресою: [ADDRESS], не проживає з травня 2013 року, речі, що належать особі чоловічої статі в квартирі відсутні. (а.с. 6) З урахуванням наведеного, у суду не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість даних фактів. Відповідно до ч.2 ст.43 Цивільного кодексу України, у разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. Порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Для встановлення дати визначення початком безвісно відсутнього [PERSON], в судовому засіданні, на запитання головуючої, заявник не могла точно вказати дату зникнення [PERSON], пояснюючи тільки тим, що він приходив до неї десь в січня з 23 по 25 числа 2016 року, але точну дату не пам'ятає. Аналізуючи наявні в справі доказами у їх сукупності, суд вважає доведеним той факт, що з січня 2016 року відсутні відомості про місце перебування [PERSON], [INFO], ці обставини підтверджується дослідженими судом доказами , що дає підстави суду визнати безвісно відсутнім [PERSON], [INFO], та вважати початком його безвісно відсутнім з 01 лютого 2016 року. Визнання [PERSON], безвісно відсутнім має для заявника [PERSON] юридичне значення та зумовлене зменшенням плати за комунальні послуги за особу, яка фактично не проживає в квартирі та отримання субсидії. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заява [PERSON], заінтересована особа: Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації, про визнання фізичної особи безвісно відсутньою підлягає задоволенню, ухвалюючи рішення суд визнає безвісно відсутнім [PERSON], [INFO], уродженця м. Києва, та визначає, що початком безвісної відсутності [PERSON] вважати 01 лютого 2016 року. Відповідно до положень ч.7 ст.294 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що при ухвалені судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. Враховуючи наведене та

Outcome: approved