Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-26 00:00:00

\~[PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовомв якому просять визнати [PERSON], [INFO], такою, яка не може спадкувати за правом представлення. При цьому позивачі посилаються на те, що\~22 квітня 2014 року помер їх рідний брат та дядько [PERSON]. Після смерті якого відкрилася спадщина. Заповіт [PERSON] не склав, тому позивачі звернулися до Четвертої одеської державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини як спадкоємці за законом, оскільки [PERSON], як сестра спадкодавця є спадкоємцем другої черги спадкування, а [PERSON], як рідна племінниця спадкодавця, за правом представлення, відповідно до ч. 3 ст. 1266 ЦК України, є також спадкоємцем другої черги. [PERSON] також звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, мотивуючи це тим, що вона являється рідною племінницею спадкодавця, а тому відповідно до ч. 3 ст. 1266 ЦК України, вона також має право на спадщину за правом представлення. Позивачі зазначають, що заява відповідачки не відповідає дійсності. Так вони зазначають, що [PERSON] народилася у сім`ї [PERSON] та [PERSON] (до укладання шлюбу [PERSON]С.), яка є рідною сестрою [PERSON], який був одружений на [PERSON] (після укладання шлюбу ([PERSON]). Оскільки, [PERSON] та рідна сестра і тітка позивачів [PERSON] взяли на виховання відповідачку. При цьому позивачі зазначають, що відповідачка усиновлена не була, однак якимось чином у неї зявилося свідоцтво про народження на імя [PERSON], [INFO]. Таким чином, позивачі вважають, що відповідачка не може бути спадкоємцем за правом представлення. У судовому засіданні позивачка [PERSON] та представник позивачки [PERSON] [PERSON] позов підтримали, просили задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, обґрунтовуючи їх доводами викладеними в позові.\~\~\~\~ Відповідачка у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, посилаючись на його безпідставність та необґрунтованість. Представник третьої особи Четвертої одеської державної нотаріальної контори у судове засідання не зявився, про час та місце проведення третя особа повідомлялася належним чином. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов задоволенню не підлягає\~\~з наступних підстав. Суд вважає за необхідне зазначити, що розгляд і вирішення справ в судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ч.1-3\~ст. 10 ЦПК України). У відповідності зі\~ст. 60 ЦПК України\~кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При цьому згідно\~ст. 11 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 22 квітня 2014 року помер [PERSON], про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції 24 квітня 2014 року складено відповідний актовий запис №4356, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії І-ЖД №376704, видане повторно 14 травня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції.\~(а.с. 19) Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина. Статтею 1216 визначено, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. (ст. 1218 ЦК України) Згідно з ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Частина 2 та 3 статті 1223 ЦК України визначає, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-126 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. \~Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. (ст. 1258 ЦК України) Частина 3 статті 1266 ЦК України визначено, що \~племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. Стаття 1262 ЦК України визначає, що у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Відповідно до Архівної довідки від 21.11.2014 р. №К-2096, наданої Державним архівом Одеської області на звернення [PERSON] 28.10.2014 р. за вх. №К-2096, в книзі реєстрації актових записів про народження с. Свердлове Ленінського району Одеського округу (на даний час с. Свердлове Комінтернівського району Одеської області) за 1925 рік є запис №27 від [INFO]: [PERSON] - 1 квітня 1925 року, батько: [PERSON], 21 рік, грек; мати: [PERSON], 21 рік, гречанка. (а.с. 17) Крім того, відповідно до [PERSON] №00013828870 від 06 травня 2014 року, у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження міститься актовий запис про народження 14 жовтня 1942 року [PERSON], відповідно до якого його батьками є: батько [PERSON], грек, мати [PERSON], гречанка. Таким чином, суд приходить до висновку, що\~правове значення при вирішенні даного спору має доведеність наявність чи відсутність родинного звязку між відповідачкою [PERSON] та [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON]) [PERSON], що померла 10 грудня 1996 року, та яка є рідною сестрою спадкодавця [PERSON], що помер 22 квітня 2014 року. Заперечуючи проти позову відповідачка зазначила, що її батьками є [PERSON] та [PERSON], яка є рідною сестрою спадкодавця [PERSON]. Відповідачка стверджує, що усе своє життя вона носила прізвище «Недєльчева», а по батькові значилась як «Василівна». За життя батьків відповідачки, сумнівів, що вона є рідною донькою [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON]) [PERSON], яка є рідною сестрою померлого [PERSON], не виникало. А обставини на які посилаються позивачі є надуманими. На підтвердження заперечень проти позову, відповідачка надала суду письмові докази, а саме: Свідоцтво про одруження [PERSON], [INFO], та [PERSON] (згідно свідоцтва, після укладання шлюбу [PERSON]) [PERSON], 1926 року нагородження; Свідоцтво про народження відповідачки [PERSON], [INFO], серії І-ЖД №468190 видане Городненською сільською радою Болградського району Одеської області, відповідно до якого в графі батько значиться [PERSON], а в графі мати [PERSON]; копію Свідоцтва про укладання 17 листопада 1979 року шлюбу між [PERSON] та [PERSON] (що підтверджує зміну прізвище відповідачки на - «Бурукова»); Свідоцтво про розірвання шлюбу серії ІІ-ЖД №269481 між [PERSON] та [PERSON] (яке підтверджує, що відповідачка після розлучення 17 вересня 1987 року залишила прізвище - «Бурукова»); Свідоцтво про смерть серії І-ЖД №089975 [PERSON], яка померла 10 грудня 1996 року. Крім того, суд вважає за необхідне прийняти до уваги, що з рішення Апеляційного суду Одеської області від 19 травня 2015 року (номер провадження 22-ц/785/2011/15) ухваленого за результатами розгляду апеляційної скарг [PERSON] на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 05 грудня 2014 року по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] про встановлення факту сумісного проживання однією сімєю та зміну черговості одержання права на спадкування, вбачається встановлення судом першої інстанції обставин, які не спростовані апеляційною інстанцією та які відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, не потребують доказування під час розгляди даної цивільної справи, а саме те, що спадкоємцями другої черги за законом є сестра померлого [PERSON] [PERSON] та племінниця [PERSON] дочка рідної сестри померлого [PERSON], котра померла 10.12.1996 року, які своєчасно звернулися до Четвертої одеської державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини. При цьому, суд звертає увагу, що позивачами не надано жодного доказу, окрім власних тверджень, який б підтверджував, що відповідачка по справі не є рідною донькою [PERSON], яка є рідною сестрою померлого [PERSON]. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд критично ставиться до тверджень позивачів щодо відсутності родинного звязку між відповідачкою по справі та спадкодавцем [PERSON] та вважає їх недоведеними. За таких обставин, оцінивши всі зібрані за справою докази у сукупності, суд дійшов до висновку, що позов [PERSON], [PERSON] до [PERSON], третя особа Четверта одеська державна нотаріальна контора про визнання особи такою, яка не може спадкувати за правом представлення, не знайшов свого підтвердження в процесі розгляду справи, є недоведений, а відтак - задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed