Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-15 00:00:00

Адвокат Пономаренко Н.М., яка діє в інтересах заявника [PERSON] , звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити\~\~\~факт родинних відносин, а саме, що [PERSON] , [INFO] уродженець м. Волзький Волгоградської області є сином [PERSON] , [INFO] , уродженки с. Ближня-Голубянка Острогожського району Воронізької області, яка була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , паспорт серії [NUMBER] , виданий Артемівським РВ ЛМУУМВС України в Луганській області 09 вересня 1997 року.Також просить суд встановити факт смерті громадянки України [PERSON] , [INFO] , уродженки с. Ближня - Голубянка Острогожського району Воронізької області, яка була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , паспорт [NUMBER] , виданий Артемівським РВ ЛМУУМВС України в Луганській області 09 вересня 1997 року та померла в певний час в місті Луганську Кам`янобрідському районі внаслідок ракової інтоксикації, злоякісного новоутворення, 19 листопада 2019 року. В обґрунтування заяви вказала, що [INFO] у місті Луганську померла мати заявника - [PERSON] , [INFO] , 20 листопада 2019 року заявник отримав Лікарське свідоцтво про смерть № 00291 від 20.11.2019 р. та [INFO] свідоцтво про смерть. Під час звернення до органу реєстрації актів цивільного стану, який знаходиться на території, що підконтрольна Українській владі йому стало відомо, що видане свідоцтво про смерть його матері на непідконтрольній території не має юридичної сили та не створює ніяких правових наслідків, крім цього йому повідомили, що інформація про шлюб, розірвання шлюбу та зміну прізвища [PERSON] не може бути видана на підставі того, що у заявника відсутнє Свідоцтво про смерть [PERSON] та наявні у нього оригінали документів не повною мірою підтверджують родинні зв`язки. Мати заявника [PERSON] 25 березня 1963 року зареєструвала шлюб з його батьком [PERSON] , що підтверджується довідкою про укладення шлюбу № 44 від 25.01.2001 року. В. 1989 році в [PERSON] шлюб було розірвано в відділі РАДЦУ. В 1991 році мати заявника вдруге вийшла заміж за [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про одруження від 25.11.2004 р. Свідоцтво про розірвання шлюбу померлої з [PERSON] під час проведення антитерористичної операції в Луганській області у 2014 р. було втрачено. При зверненні до органу реєстрації актів цивільного стану заявникові було роз`яснено, що інформація про шлюб, розірвання шлюбу та зміну прізвища [PERSON] не може бути видана на підставі того, що у заявника відсутнє свідоцтво про смерть [PERSON] та наявні у нього оригінали документів не повною мірою підтверджують родинні зв`язки. Тому заявник вимушений звернутися до суду із вказаною заявою. Просить задовольнити заяву. Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, заяву просив задовольнити в повному обсязі. Представник заявника [PERSON] в судовому засіданні на заяві наполягала та просила її задовольнити з підстав, зазначених у ній. Представник заінтересованої особи - Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Сватівському району та місту Голубівка Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) у судовому засіданні участі не брав, надавши заяву про розгляд справи на розсуд суду та у відсутність представника. Одночасно повідомляє, що за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян інформація про смерть [PERSON] , [INFO] відсутня (а.с.29). Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив суду, що з заявником вони познайомились приблизно 10 років тому в м. Луганську. Вони з [PERSON] разом працювали у м. Луганську та вони часто разом відпочивали на квартирі матері [PERSON] . Одного разу він забув де вона мешкає, а заявник сказав йому, щоб він спитав у сусідів де живе [PERSON] , та йому покажуть і таким чином він дізнався, що прізвище матері заявника [PERSON] . Рік тому, в листопаді місяці, вони зустрілись та [PERSON] повідомив, що його мати померла у м. Луганську. Мати завжди визнавали заявника своїм сином, а він її своєю матір`ю. Тобто, може достовірно підтвердити, що [PERSON] яка померла [INFO] є матір`ю заявника. Заслухавши представника заявника, свідка, дослідивши надані письмові докази в їх сукупності, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. З копії свідоцтва про народження (мовою оригіналу) « [PERSON] » вбачається, що його мати « [PERSON] », а батько « [PERSON] » (а.с.12). Згідно копії довідки про укладення шлюбу № 44 від 25.01.2001 р. (мовою оригіналу) « [PERSON] и [PERSON] заключили брак 25 марта 1963 года, о чем составлена запись акта о заключении брака № 1» ( а.с.13). Як вбачається з копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 25.11.2004 р. [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 25.11.2004 р., після одруження прізвище чоловіка [PERSON] , дружини [PERSON] (а.с.14). Згідно повідомлення Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Сватівському району та місту Голубівка Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків) від 02.12.2020 за № 589/21.13-115, актових записів про шлюб [PERSON] [INFO] та [PERSON] не виявлено (а.с.29). Таким чином,\~труднощі з\~підтвердженням родинних\~відносин між\~заявником та\~ його матір`ю [PERSON] виникли внаслідок\~втрати свідоцтва про розірвання шлюбу померлої з [PERSON] , після якого померла [PERSON] змінила своє прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Між тим, факт того, що заявник та [PERSON] є сином та матір`ю підтвердив в судовому засіданні свідок [PERSON] , якому в силу тривалих дружніх стосунків із заявником відомий даний факт. Встановлення факту родинних відносин для заявника має юридичне значення, так як він не може зареєструвати факт смерті своєї матері та реалізувати своє право на спадщину. Що стосується вимог про встановлення факту смерті, судом встановлено наступне. [INFO] у м. Луганську Луганської області померла [PERSON] , [INFO] , про що 20 листопада 2019 року було видане Лікарське свідоцтво про смерть № 00291 від 20.11.2019 року (а.с. 10). 26 листопада 2019 року було видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] (а.с.11), яке видане органом, що розташований на тимчасово непідконтрольній Українській владі території. \~ \~ \~ \~Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Сватівському району та місту Голубівка Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) заявнику було надано відмову № 490/21.13-115 від 27.10.2020 року у проведенні державної реєстрації смерті [PERSON] у відповідності до вимог чинного законодавства на тій підставі, що до заяви про державну реєстрації смерті не додано документів встановленої форми про смерть, які передбачені ч. 1\~ст.\~17\~Закону\~України\~«Про\~державну\~реєстрацію\~актів\~цивільного\~стану» (а.с.15). Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до п. 8 ч. 1ст.\~315\~ЦПК\~України суд розглядає справи, зокрема, про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно з абз. 2 ч. 1 ст.\~317\~ЦПК\~України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Так, законодавством України визначено, що державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, встановлених законом, зміна імені, смерть відповідно до Сімейного кодексу\~України та Цивільного кодексу України, Закону України\~«Про\~державну\~реєстрацію\~актів\~цивільного\~стану» та інших актів законодавства. Відомості про\~смерть\~підлягають\~обов`язковому\~внесенню\~до\~Державного\~реєстру\~актів\~цивільного\~стану громадян\~відповідно\~до\~Порядку\~ведення\~Державного\~реєстру\~актів цивільного\~стану\~громадян,\~затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2007 № 1064. Згідно ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Відповідно до п.1 Розділу 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/5 від 18 жовтня 2000 року, підставою для державної реєстрації смерті є: - лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 р. №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 р. за №1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); - фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 р. №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 р. за №1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); - лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; - рішення суду про оголошення особи померлою; - рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Згідно наказу\~Міністерства\~юстиції\~України 1847/5\~від\~05.11.2014\~року\~«Про\~внесення змін\~до\~наказу\~ Міністерства юстиції України від 17 червня 2014 року № 953/5 «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції» де вказано, що було тимчасово призупинено проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, повторну видачу свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану та видачу витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян відділами державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходяться на території Луганської області, зокрема, м. Луганськ Луганської області, Україна. Таким чином, встановлення факту смерті [PERSON] має юридичне значення, оскільки надасть заявнику право на проведення державної реєстрації смерті та реалізувати своє право на спадщину. Відповідно до п. 13\~Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Згідно\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Також, суд бере до уваги і практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до\~ст. 17 Закону України від 23.02.2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»\~має застосовуватися при розгляді справ як джерело права. Суд,\~оцінюючи\~інформацію,\~яка\~міститься\~лікарняному\~свідоцтві\~про\~смерть\~№\~00291\~від\~20.11.2019\~р.\~,\~свідоцтві\~про\~смерть від\~26.11.2019\~р.\~приймає\~до\~уваги\~практику\~Європейського суду\~з\~прав\~людини\~(ЄСПЛ),\~яка\~відповідно\~до\~національного\~законодавства\~має\~застосовуватись судами\~при\~розгляді\~справ\~як\~джерело\~права під час розгляду справ проти Туреччини (зокрема,\~Loizidou v. Turkey,\~Cyprus v. Turkey), проти Молдови та Росії (зокрема,\~Mozer v/ the Republic of Moldova and Russia,\~Ilascu and Others v. Moldova and Russia), грунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі\~Cyprus v. Turkey, ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать. Таким чином, документи, видані органами та установами (зокрема, закладами охорони здоров`я), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток, можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом із іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку, зокрема, під час розгляду справ у порядку\~статті 317 ЦПК України. За таких обставин, аналізуючи надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заявлених вимог, оскільки в судовому засіданні встановлено, що обставини, викладені заявником у заяві в обґрунтування своїх вимог щодо встановлення фактів родинних відносин та смерті є достовірними, підтверджені в судовому засіданні, а також підтверджені письмовими доказами, сумніву у суду не викликають і вважаються судом доведеними. Факт того, що\~ [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] в м. Луганську, підтверджується письмовими доказами та у суду не має підстав ставити під сумнів достовірність та правдивість фактів, повідомлених заявником.\~\~ З урахуванням наведеного, приймаючи до уваги викладені заявником обставини, підтвердження їх належними доказами, відсутність заперечень з боку заінтересованих осіб, з метою захисту прав особи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved