Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-23 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що перебувала з відповідачем з 04.11.2008 р. в зареєстрованому шлюбі який розірвано рішенням суду від 25.04.2019 р. В шлюбі в них народилася донька [PERSON] , [INFO] . Дитина перебуває на її утриманні. Відповідач дитину не утримує, матеріальної допомоги не надає. Позивач просить суд винести рішення яким стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходу, але не менше мінімального розміру, який становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Позивач подала суду заяву про розгляд справи без її участі, наполягає на задоволенні позову. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов суду не подав. Суд вважає за можливе розгляд справи провести без його участі, на підставі наявних в справі доказів, із винесенням заочного рішення по справі оскільки відносно цього не заперечила позивач в позовній заяві. Фіксування судового процесу не здійснюється у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. Сторони перебували з 04.11.2008 р. в зареєстрованому шлюбі який розірвано рішенням суду від 25.04.2019 р. В шлюбі в них народилася донька [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу сторони проживають окремо, донька проживає з позивачем та перебуває на її повному утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини позивачу не надає. Ст. 180 СК України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2)стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки ,сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини,що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку( Абз. 2 ч.2 ст.182 СК із змінами, внесеними згідно із Законом № 2475-VIII від 03.07.2018). Ч.4 ст. 183 СК України передбачено, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідач є працездатного віку, має задовільний стан здоров`я, а тому в змозі сплачувати аліменти позивачу на утримання їх спільної доньки в розмірі від частки доходів(заробітку) в якому просить позивач. Враховуючи, що мінімальний розмір аліментів встановлений абз. 2 ч.2 ст.182 СК України, а тому вимоги позивача в цій частині задоволенню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: partial