Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-02 00:00:00

[PERSON] , звернулася імені та в інтересах [PERSON] , звернулася до суду з позовом до ТОВ «Фінансова компанія «АЛАНД» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Вимоги обґрунтовує тим, що на виконанні приватного виконавця Херсонського обласного виконавчого округу Манікіна Д.С. знаходиться виконавчий напис, вчинений 15.07.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. за реєстровим №24271, про стягнення із [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «АЛАНД» заборгованості у сумі 36762,31 грн., що виникла за кредитним договором №007-21083-200114 від 20.01.2014 року, укладеним із ПАТ «Дельта Банк». Позивач вважає вказаний виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. За кредитним договором №007-21083-200114 від 20.01.2014 року позивач є споживачем фінансових послуг ПАТ «Дельта Банк», на підставі чого ним було отримано кредит. В оскаржувальному виконавчому написі зазначено, що сума яка підлягає стягненню, за період із 01.11.2019 року по 25.05.2020 року, складає 36762,31 грн., у тому числі: заборгованість за кредитом 35318,33 грн., заборгованість за відсотками 1443,98 грн. Позивач вважає, що сума боргового зобов`язання, зазначена у виконавчому написі нотаріуса в розмірі 36762,31 грн. не може вважатися безспірною. Посилаючись на те, що виконавчий напис було вчинено з порушенням вимог ст.ст.87, 88 ЗУ «Про нотаріат», оскільки нотаріусом не було встановлено безспірності заборгованості, а також на те, що нотаріус за відсутності достовірної та повної інформації щодо заборгованості боржника, все ж таки вчинив виконавчий напис, який є предметом зазначеного спору. У зв`язку з викладеним, позивач просив визнати виконавчий напис, вчинений 15.07.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. за реєстровим №24271, про стягнення із [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «АЛАНД» заборгованості у сумі 36762,31 грн., що виникла за кредитним договором №007-21083-200114 від 20.01.2014 року, укладеним [PERSON] та ПАТ «Дельта Банк», таким, що не підлягає виконанню; стягнути на користь позивача з відповідача витрати, пов`язані із розглядом справи. Ухвалою суду від 25.08.2020 року було відкрито провадження в справі та призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Представник відповідача отримав ухвалу про відкриття провадження та копію позовної заяви з додатками 23.09.2020 року, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення поштового рекомендованого відправлення. Відповідно до ч.5\~ст.279 ЦПК України\~суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Від сторін клопотання про проведення розгляду справи з їх викликом в судове засідання не надійшло, тому суд провів розгляд справи за наявними у ній матеріалами. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, відповідно до ч.2\~статті 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 15.07.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. за реєстровим №24271 винесено виконавчий напис про стягнення із [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «АЛАНД» заборгованості у сумі 36762,31 грн., що виникла за кредитним договором №007-21083-200114 від 20.01.2014 року, укладеним із ПАТ «Дельта Банк». В оскаржувальному виконавчому написі зазначено, що сума яка підлягає стягненню, за період із 01.11.2019 року по 25.05.2020 року, складає 36762,31 грн., у тому числі: заборгованість за кредитом 35318,33 грн., заборгованість за відсотками 1443,98 грн. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Аналіз підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, дає підстави дійти висновку про те, що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу. З наданих суду приватним нотаріусом Хара Н.С. письмових документів на підставі яких було вчинено виконавчий напис №24271 від 15.07.2020 року, встановлено, що 25.05.2020 року направлено на адресу боржника письмову вимогу (повідомлення) про необхідність погашення заборгованості за кредитним зобов`язанням, але докази отримання повідомлення боржником в матеріалах справи відсутні. Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Для правильного застосування положень статей 87,88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Для вчинення виконавчого напису нотаріусу, відповідачем надана виписка з рахунку боржника, із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Однак, із вказаної виписки неможливо встановити початок порушення позичальником умов договору, тобто фактично визначитись зі строками позовної давності у вимозі стягувача ТОВ «Фінансова компанія «АЛАНД», що свідчить про ненадання приватному нотаріусу необхідних документів, що підтверджують безспірність заборгованості позивача. Окрім того, не отримання позивачем вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавило його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги ТОВ «Фінансова компанія «АЛАНД». Позивач не мав можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між ним та відповідачем щодо суми заборгованості, що об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. Таким чином, здійснюючи розгляд даної справи, суд встановив обґрунтовані підстави у визнанні виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, тому позовні вимоги [PERSON] , поданим від імені та в інтересах [PERSON] слід задовольнити. У відповідності до положень ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, понесені на сплату судового збору, у сумі 840,80 гривень.

Outcome: approved