Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-08 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: орган опіки та піклування в особі служби у справах дітей виконавчого комітету Біловодської селищної ради про позбавлення батьківський прав. В обґрунтування позовних вимог посилалися на те, що з 1999 року по 2009 рік мати позивача [PERSON] - [PERSON] проживала однією сім`єю без укладання шлюбу з відповідачем по справі [PERSON] .. Від цього цивільного шлюбу, [INFO] народилася позивачка [PERSON] .. Приблизно в літку 2009 року батьки стали проживати окремо один від одного, а позивачка [PERSON] залишилась проживати разом з матір`ю. Практично з часу розриву стосунків між батьками, відповідач [PERSON] перестав їх підтримувати матеріально та приймати участь у вихованні доньки. Весь цей час вона перебувала на утриманні своєї матері. [INFO] мати померла та після її смерті позивач [PERSON] перебуває на утриманні своєї рідної сестри по материнській лінії - позивача по справі [PERSON] , та проживає з нею за однією адресою. Відповідач [PERSON] своїх батьківських обов`язків не виконує та не здійснює жодних дій, спрямованих на їх виконання. Будь-яких перешкод для виконання ним своїх обов`язків йому ніхто не чинив. Навпаки, неодноразово пропонували йому спілкуватися із донькою, утримувати її, брати іншу участь у її вихованні, але він цього робити не бажав, свідомо ухилявся від виконання своїх батьківських обов`язків, зовсім не цікавився її розвитком та станом здоров`я, не дбав про її інтереси. Зазначають, що відповідач не заперечує проти позбавлення його батьківських прав. На підставі викладеного, просили суд позбавити батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , та призначити її піклувальником [PERSON] . Позивачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не прибули, звернулися до суду з заявами, в яких просили суд розглядати справу без їхньої участі, наполягали на задоволенні позовних вимог. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про день та час судового засідання був повідомлений належним чином. Представник третьої особи органу опіки та піклування в особі служби у справах дітей виконавчого комітету Біловодської селищної ради у судове засідання не з`явився, направив до суду заяву, в якій просив розглядати справу без участі представника. За таких обставин, суд приходить до висновку про вирішення справи у заочному розгляді, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням статті 280 Цивільного процесуального кодексу України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.ч.2,3 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 164 СК України, позбавлення батьківських прав - це насам перед спосіб захисту прав та інтересів дитини. Тому у кожному випадку треба виявити і оцінити позитивний результат у долі дитини, який має настати. Позбавлення батьківських прав - це водночас і санкція за протиправну винну поведінку матері або батька, яку можна вважати юридичною відповідальністю. Ухилення від виконання юридичного обов`язку - завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій. Так, батько чи мати вважатимуться такими, що ухиляються від обов`язку по вихованню дитини, коли вони не проявляють до неї щонайменшої батьківської турботи, хоча мають таку можливість. Так, судом встановлено, що у Свідоцтві про народження серії [NUMBER] , виданому Євсузькою сільською радою Біловодського району Луганської області 10 грудня 2001 року на ім`я [PERSON] , [INFO] , відповідач [PERSON] зазначений її батьком, матір`ю зазначено - [PERSON] (а.с.5). Згідно Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Біловодським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції 17 жовтня 2017 року, [PERSON] померла [INFO] (а.с.9). Із довідки №634 від 03.07.2018, виданої Широківською сільською радою, вбачається, що відповідач [PERSON] проживає на території сільської ради за адресою: [ADDRESS] , мешкає за вказаною адресою один (а.с. 6). Як вбачається із витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання позивача [PERSON] та паспорту громадянина України виданого на ім`я позивача [PERSON] , вони обидві проживають за однією адресою, а саме: [ADDRESS] (а.с. 4,11-12). У своєму позові позивачі [PERSON] та [PERSON] вказали, що [PERSON] піклується про неповнолітню [PERSON] вже майже 2 роки, остання проживає у неї і хоче щоб вона була її піклувальником. [PERSON] має можливість забезпечувати фізичний, духовний і моральний розвиток та належні умови життя дитини. Вона займається підприємницькою діяльністю та спроможна забезпечити фінансово її життя та допомагати матеріально. Вказують, що [PERSON] має повну цивільну дієздатність та виявила бажання бути піклувальником [PERSON] . Крім того, сам відповідач не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно неповнолітньої доньки. З висновку органу опіки та піклування Біловодської селищної ради № 01.3-41/863 від 19.04.2019 вбачається, що після смерті матері [PERSON] [INFO] неповнолітня [PERSON] проживає у своєї сестри [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] . Доглядом, вихованням та утриманням дівчини займається її сестра. Батько не цікавиться вихованням та розвитком [PERSON] з трирічного віку, не утримує її, не піклується нею, її здобутками в навчанні, її моральними, духовними та матеріальними потребами. Від відповідача [PERSON] 05.03.2019 року надійшла заява про те, що він не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно його доньки [PERSON] , [INFO] . Враховуючи вищевикладене, в інтересах неповнолітньої дитини, орган опіки та піклування вважає доцільним позбавити батьківських прав відповідача [PERSON] відносно неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . (а.с. 38). Із подання органу опіки та піклування Біловодської селищної ради № 04-03/127 від 26.6.2019 вбачається, що служба у справах дітей вважає за доцільне призначення кандидатури [PERSON] піклувальницею над неповнолітньою [PERSON] (а.с.37). Письмовими показами [PERSON] підтверджується, що відповідач [PERSON] , який є батьком позивача [PERSON] жодної участі у вихованні доньки не приймає та матеріальної допомоги на її утримання не надає (а.с.39). Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 164 СК України, позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини. Тому у кожному випадку треба виявити і оцінити позитивний результат у долі дитини, який має настати. Позбавлення батьківських прав - це водночас і санкція за протиправну винну поведінку матері або батька, яку можна вважати юридичною відповідальністю. Ухилення від виконання юридичного обов`язку - завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій. Так, батько чи мати вважатимуться такими, що ухиляються від обов`язку по вихованню дитини, коли вони не проявляють до неї щонайменшої батьківської турботи, хоча мають таку можливість. Вирішуючи спір, видається зазначити наступне. Дитинство в Україні охороняється державою (частина третя статті 51 Конституції України). Пріоритетом у правовому регулюванні сімейних відносин є забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку (частина друга статті 1, частина третя статті 5 Сімейного Кодексу України. Ратифікувавши у 1991 році Конвенцію про права дитини, Україна визнала, що дитині для повного і гармонійного розвитку особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові та розуміння. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30 березня 2007 року, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухиленні від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Як зауважив Європейський Суд з прав людини ( далі по тексту - ЄСПЛ) у ряді рішень з цього приводу, визначаючи, чи був такий захід, як позбавлення батьківських прав, «необхідним у демократичному суспільстві» слід проаналізувати, чи може він найкраще задовольняти інтереси дитини. Водночас ЄСПЛ нагадує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага. Оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельно оцінювати низку факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте, необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими (п.79 рішення ЄСПЛ від 10 січня 2008 у справі «Кірнс проти Франції» (Kearns v. France) (заява № 35991/04). При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним ( п. п. 94-102. рішення ЄСПЛ у справі «Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року (заява № 10383/09). Оцінюючи докази у їх сукупності, суд засуджує поведінку та ставлення відповідача до власної дитини, [PERSON] , [INFO] , який ухиляється від виконання батьківських обов`язків стосовно доньки та вважає доведеним факт такого ухилення, а тому приходить до висновку про необхідність позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітньої [PERSON] , та стягнути з нього на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу (заробітку) але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення нею повноліття.

Outcome: approved