Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-20 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] третя особа: Перший Суворовський відділ державної виконавчої служби м. Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Одеса про зняття арешту з майна. Позовні вимоги мотивовані тим, що [INFO] помер чоловік позивача [PERSON] , після його смерті позивач з донькою прийняли у спадщину 1/3 частину квартири [ADDRESS] , яка належала померлому чоловіку на момент смерті, 26 вересня 2017 року позивач зареєструвала шлюб з [PERSON] та перейшла на його прізвище. У листопаді 2019 року позивач звернулася до державного нотаріуса з питанням оформлення спадщини, а саме отримання свідоцтва на право на спадщину за законом, однак нотаріус в усній формі повідомив їй про наявність арешту на все майно [PERSON] накладеного Першим Суворовським ВДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області на підставі постанови про арешт майна, серія та номер: 34871580. Після чого позивач звернулася із заявою до Першого Суворовського ВДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області про зняття арешту з у сього майна померлого [INFO] чоловіка - [PERSON] , але згідно відповіді від 02.12.2019 року вих. № 52651 їй було відмовлено та роз`яснено, в усній формі що арешт було накладено в ході примусового виконання рішення про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини де позивач не є стороною виконавчого провадження і тому їй потрібно звертатися до суду за захистом своїх прав. 05.12.2019 року від державного нотаріуса Суворовської державної нотаріальної контори у м. Одесі отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частину квартири [ADDRESS] , у зв`язку з наявністю в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису про обтяження: № 26575241, вид обтяження: арешт нерухомого майна, опис предмета обтяження: все майно, підстава виникнення обтяження: постанова, про арешт майна, серія та номер 34871580, видавник Перший Суворовський ВДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області. Таким чином, вищевказаний арешт порушує права позивача, у зв`язку з чим вона вимушена звертатися до суду за захистом своїх прав. На підставі викладеного, позивач просить: Зняти арешт зареєстрований 12.06.2018 11:36:21 за реєстраційним номером обтяження: 26575241, державним реєстратором: Горда Олексій Юрійович , Перший Суворовський відділ державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області, підстава виникнення обтяження: постанова, про арешт майна, серія та номер: 34871580, видавник: Перший Суворовський ВДВС м. Одеса ГТУЮ в Одеській області, вид обтяження: арешт нерухомого майна, опис предмета обтяження: все майно. В судове засідання представник позивача подав клопотання, згідно якого він просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, а також справу розглянути за його відсутності. Відповідачам було направлено ухвалу про відкриття провадження по справі разом з позовом на додатками та запропоновано надати відзив на позовну заяву. Однак, відзиву від відповідачів на позов до суду не надходило. На підставі викладеного, суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження, на підставі ст.ст. 280-281 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позовній вимоги підлягають задоволенню на підставі фактів, встановлених в судовому засіданні. Судом встановлено, що [INFO] помер чоловік позивача [PERSON] , після його смерті позивач з донькою прийняли у спадщину 1/3 частину квартири [ADDRESS] , яка належала померлому чоловіку на момент смерті, 26 вересня 2017 року позивач зареєструвала шлюб з [PERSON] та перейшла на його прізвище. У листопаді 2019 року позивач звернулася до державного нотаріуса з питанням оформлення спадщини, а саме отримання свідоцтва на право на спадщину за законом, однак нотаріус в усній формі повідомив їй про наявність арешту на все майно [PERSON] накладеного Першим Суворовським ВДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області на підставі постанови про арешт майна, серія та номер: 34871580. Після чого позивач звернулася із заявою до Першого Суворовського ВДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області про зняття арешту з у сього майна померлого [INFO] чоловіка - [PERSON] , але згідно відповіді від 02.12.2019 року вих. № 52651 їй було відмовлено та роз`яснено, в усній формі що арешт було накладено в ході примусового виконання рішення про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини де позивач не є стороною виконавчого провадження і тому їй потрібно звертатися до суду за захистом своїх прав. 05.12.2019 року від державного нотаріуса Суворовської державної нотаріальної контори у м. Одесі отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частину квартири [ADDRESS] , у зв`язку з наявністю в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису про обтяження: № 26575241, вид обтяження: арешт нерухомого майна, опис предмета обтяження: все майно, підстава виникнення обтяження: постанова, про арешт майна, серія та номер 34871580, видавник Перший Суворовський ВДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області. Таким чином, вищевказаний арешт порушує права позивача, у зв`язку з чим вона вимушена звертатися до суду за захистом своїх прав. Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Стаття 17 Загальної декларації прав людини, проголошує право приватної власності як основне і невідчужуване право людини. Конвенція про захист прав і основоположних свобод є міжнародним договором, який закріплює певний перелік найбільш важливих для людини суб`єктивних прав. Складовою цієї Конвенції є окремі протоколи, які доповнюють та розвивають її положення. Статтею 1 Протоколу №1 до Конвенції встановлено, що «кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальним принципам міжнародного права». Згідно ч. 2 ст. 319 ЦК України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю та здійснює такі права на власний розсуд. Відповідно до ч. 4 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є:отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувана про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову. Згідно ч. 5 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» в усіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу. Способами захисту своїх цивільних прав та інтересів можуть бути, серед іншого, припинення дії, яка порушує право. Частиною 1 статті 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним, ніхто протиправно не може бути позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Отже, оскільки позивачка не має можливості вступити у спадщину, позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved