Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-03 00:00:00

[PERSON] звернулася із заявою про встановлення факту належності їй державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого на підставі рішення 13 сесії 23 скликання Мазівської сільської ради народних депутатів від 04.04.2001, на ім'я [PERSON], оскільки через таке написання свого прізвища вона не може розпорядитися належною їй на підставі цього державного акту земельною ділянкою. В судове засідання заявник не з'явилася, надала суду письмову заяву, в якій справу просила розглядати за її відсутності, заяву підтримала. Заінтересована особа також не з'явилася, надала на адресу суду письмову заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності, заперечень проти задоволення заяви не мала. Дослідивши письмові докази, суд встановив, що 10.04.2001 на підставі рішення 13 сесії 23 скликання Мазівської сільської ради народних депутатів від 04.04.2001 видано державний акт серії [NUMBER] на ім'я [PERSON], зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 504 (а.с. 5). З витягу з державного земельного кадастру про земельну ділянку від 08.09.2017 вбачається, що на підставі державного акту серії [NUMBER] від 10.04.2001 [PERSON], податковий номер [NUMBER], паспорт серії [NUMBER] від 11.12.1995, мешканка [ADDRESS], є власником земельної ділянки з кадастровим номером [NUMBER] (а.с. 6-8). З копії паспорта заявника серії [NUMBER] від 11.121995 (а.с. 3) видно, що прізвище останньої українською зазначено як «[PERSON]», а російською - «[PERSON]». Крім того, заявник по справі зареєстрована [ADDRESS], та одержала ідентифікаційний номер [NUMBER] (а.с. 4). Аналіз цих письмових доказів в їх сукупності та взаємозв'язку дає підстави дійти висновку, що державний акт серії [NUMBER] від 10.04.2001 належить саме [PERSON], заявнику у справі, а різниця в написанні прізвища останньої у документах є наслідком неоднакового перекладу з російської на українську мови. Встановлення цього факту має для заявника юридичне значення, позаяк надає право на розпорядження земельною ділянкою, а усунути виявлені розбіжності в позасудовому порядку, визначеному п. 4.11 Інструкції про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 22.06.2009 р. № 325, неможливо в зв'язку з втратою нею чинності. В силу ч.1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 цього Кодексу). Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту : належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Як роз'яснено в п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 (із змінами) суди вправі розглядати справи про встановлення факту, що має юридичне значення, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви.

Outcome: approved