Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-05 00:00:00

[PERSON] у судовому порядку звернулася до [PERSON] з позовом, у якому зазначила, що вона і [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 2014 по 2018 рік. Від шлюбу мають сина [PERSON], 2016 р.н., який проживає з нею і перебуває на її матеріальному утриманні. Спорів з відповідачем стосовно місця проживання дитини не виникало, відповідач не заперечував проти проживання сина з нею. Весь цей час з 2016 року батько життям сина не цікавився, не телефонував, не виявляв бажання спілкуватись з дитиною та приймати участь у її вихованні, тобто нехтував батьківськими обов'язками. На засіданні органу опіки та піклування Голопристанської районної державної адміністрації Херсонської області від 19.04.2018 року встановлено, що батько дитини долею дитини та її станом здоров'я не цікавиться, участі у її вихованні не приймає, з сином не спілкується. Враховуючи інтереси дитини, комісія прийшла до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] у відношенні малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Тому просить позбавити відповідача батьківських прав щодо його малолітнього сина [PERSON]. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала і просила їх задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві. Представник відповідача за довіреністю [PERSON] у судовому засіданні не заперечував проти задоволення позовних вимог. Представник третьої особи Скакун Л.В. у судовому засіданні підтримала позов, оскільки батько дитини - відповідач у справі не цікавиться життям дитини, не проявляє батьківської уваги і турботи. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 164 Сімейного Кодексу України мати/батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, зокрема якщо вона/він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [INFO] (дошлюбне прізвище [PERSON]), та [PERSON], [INFO], перебували у шлюбі з 18.10.2014 по 03.12.2017, що підтверджується свідоцтвом про шлюб та рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області від 22.11.2017, яким шлюб між сторонами було розірвано. Після розірвання шлюбу прізвище [PERSON] змінено на дошлюбне - [PERSON]. Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO]. У відповідності до висновку органу опіки і піклування Голопристанської РДА № 01-30/229 від 25.04.2018 батько [PERSON] - [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов'язків по догляду і вихованню дитини, має заборгованості зі сплати аліментів на утримання сина. У висновку орган опіки і піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] щодо його сина [PERSON] В матеріалах справи містяться нотаріально посвідчені заяви відповідача від 24.03.2018, у яких він відмовляється від батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO] ,сповіщає, що на дату складання заяви та у майбутньому не матиме жодних претензій майнового і немайнового характеру. Заяви посвідчені приватним нотаріусом Голопристанського нотаріального округу Херсонської області Негрою Л.А. та зареєстровано в реєстрі за №№ 324, 325. До позовної заяви також додано розрахунок по аліментам на утримання дитини, які було присуджено до сплати з відповідача на користь позивача у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно вказаного розрахунку заборгованість за 2017 рік склала 1883,26 грн.; за 2018 рік - 2128,72 грн. Також з відповідача на користь позивача присуджено до сплати аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. Заборгованість за даним видом аліментів за 2017 рік склала 1683,26 грн., а за 2018 рік - 500 грн. У відповідності до п. 16 роз'яснень Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 р., ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Таким чином, суд вважає, що наведені докази свідчать про невиконання відповідачем батьківських обов'язків по вихованню свого сина, тому позов про позбавлення його батьківських прав підлягає задоволенню. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо сторону на користь якої ухвалено рішення звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача на користь держави.

Outcome: approved