Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

[PERSON], його сини [PERSON] та [PERSON], та дочка [PERSON] звернулися до суду із позовом, на обґрунтування якого посилалися на наступне. На підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 10.04.2008р. органом приватизації житлового фонду, трьохкімнатна ізольована квартира [ADDRESS] на праві власності належала позивачам [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та її неповнолітній дочці [PERSON],[INFO]. В даній квартирі на час подання позову постійно мешкають [PERSON], [PERSON], [PERSON] За місяць до пред'явлення позову позивач [PERSON] знайшов договір купівлі-продажу, згідно з яким 28.08.2008р. зазначена квартира була продана відповідачці [PERSON] від його імені, а також від імені [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та її неповнолітньої дочки [PERSON],[INFO], Позивач [PERSON] факту продажу квартири зі свого боку не пам'ятає, крім того зазначає, що на час продажу знаходився на стаціонарному лікуванні. За таких обставин позивач посилається на положення ч.1 ст.255 ЦК України, яка встановлює недійсність правочину, вчиненого дієздатною особою, яка на момент його вчинення не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними. Зі слів своїх дітей позивач дізнався, що факт продажу квартири за їх участю все ж таки відбувся, проте вони так і не отримали від покупця гроші. При цьому відповідачка обманула їх, переконавши підписати такий текст договору, в якому б зазначалося, що вони отримали від [PERSON] повний розрахунок на час підписання договору. З врахуванням наведеного, даний правочин також повинен бути визнаний недійсним, так як вчинений під впливом обману. Крім того, позивачі вважають, що строк позовної давності вони пропустили з поважної причини. На підставі наведеного у позові ставиться питання про визнання недійсним договору купівлі-продажу трьохкімнатної ізольованої квартири [ADDRESS] між [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], яка діяла за себе особисто та за свою неповнолітню дочку [PERSON],[INFO], та [PERSON], який 28.08.2008р. був посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] Позивач [PERSON] та його представник-адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримали. Позивач пояснив, що на час укладання договору купівлі-продажу спірної квартири 28.08.2008р. він перебував на стаціонарному лікуванні через отриманий інсульт. Проте до нього в лікарню приїхав син його дружини від першого шлюбу і повіз до нотаріуса. У нотаріуса також були його діти - позивачі по справі. Там вони підписали договір купівлі-продажу належної їм квартири [ADDRESS]. Зміст вчиненого правочину йому ніхто не роз'яснив, грошей він не отримував. В квартирі продовжує мешкати і по теперішній час. В жовтні 2013р. якийсь чоловік став вимагати від них виселення зі спірної квартири у зв'язку з її продажем, а тому позивач став шукати для з'ясування цього факту документи та себе вдома знайшов договір купівлі-продажу від 28.08.2008р. і пригадав, що саме цей документ він та його діти підписували у нотаріуса. Позивачка [PERSON], яка діяла також як представник [PERSON] та [PERSON], позовні вимоги підтримала. Пояснила, що з 2006 р. у неї та інших позивачів виникло бажання продати належну їм на праві власності трикімнатну квартиру [ADDRESS], замість якої придбати декілька квартир меншої площі для окремого проживання. Для цього вони здійснили приватизацію зазначеної квартири, а також разом із чоловіком здійснили виписку з квартири їхньої неповнолітньої дочки [PERSON],[INFO], забезпечили її іншим житлом та отримали згоду органу опіки та піклування на продаж частки неповнолітньої дитини в квартирі. Допомогу в оформленні документів, необхідних для продажу квартири, їм надавав син від першого шлюбу дружини її батька [PERSON] - [PERSON], в свою чергу придбати квартиру мала намір дівчина останнього - [PERSON] 28.08.2008р. в присутності нотаріуса вони підписали договір купівлі-продажу квартири, проте так і не отримали від покупця [PERSON] гроші, повіривши її обіцянкам, що їх вона платить пізніше і тоді вони підпишуть ще один договір. До теперішнього часу гроші за квартиру вони і досі не отримали, місцезнаходження [PERSON] їм не відоме. Відповідачка [PERSON], зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якої невідоме, в судове засідання не з'явилася, про час та місце слухання справи була неодноразово викликана через оголошення у пресі, причини неявки суду не повідомила, заперечень проти позову або заяви про розгляд справи за її відсутності не надала. Згідно ч.3 ст.27 ЦПК України відповідач зобов'язаний добросовісно здійснювати процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки, що відповідно до принципу юридичної визначеності, як складової частини конституційного принципу верховенства права зобов'язує відповідача самостійно цікавитися перебігом розгляду судом пред'явленого до нього позову. Тривала відсутність такого інтересу з боку відповідача свідчить про його небажання захищати свої процесуальні права. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, проти чого не заперечували позивачі, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу [PERSON] надала письмові заперечення, в яких зазначила суду, що 28.08.2008р. нею дійсно посвідчувався договір купівлі-продажу трьохкімнатної ізольованої квартири [ADDRESS] між [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], яка діяла за себе особисто та за свою неповнолітню дочку [PERSON],[INFO], та [PERSON] Усі учасники договору з'явилися до нотаріусу особисто , були попередньо ознайомлені з вимогами чинного законодавства щодо недійсності правочину згідно їх волевиявленню, без будь-якого до того примушення, як фізичного так і морального, перебували при здоровому розумі, ясній пам'яті та діяли добровільно, розуміли значення своїх дій , правові наслідки договору та українську мову. В присутності нотаріуса уклали та власноручно підписали договір. Сумнівів відносно дієздатності, зокрема [PERSON], не виникало, бо усі відповіді він давав чітко. Факт отримання грошей від покупця та відсутність до нього будь-яких претензій продавці підтвердили, про це окремо зазначено в тексті договору. Представник органу опіки та піклування - Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради [PERSON] просила справу розглядати за її відсутністю, рішення виносити на розсуд суду. 3-тя особа - [PERSON] позовні вимоги підтримав. Зі свого боку пояснив, що йому було відомо про намір тестя - [PERSON] продати квартиру [ADDRESS] для того, щоб він та його сини отримали для проживання окремі квартири. Для цього він зі свого боку на вимогу органів опіки та піклування подарував своїй неповнолітній дочці частину будинку у Харківській області. Від дружини він знає, що договір купівлі-продажу вони підписали, квартиру продали дівчині [PERSON] - [PERSON], яка обіцяла сплатити за це гроші, проте так і не сплатила. Заслухавши пояснення сторін, їх представників, дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити в повному обсязі. При цьому суд виходив з наступного. Судовим розглядом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріали справи свідчать, що 28.08.2008р. приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] було посвідчено договір купівлі-продажу трьохкімнатної ізольованої квартири [ADDRESS] між [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], яка діяла за себе особисто та за свою неповнолітню дочку [PERSON],[INFO], та [PERSON] Вказаний правочин зареєстровано в державному реєстрі правочинів 28.08.2008р. о 16:50, реєстр. №3200, та 01.09.2008р. в реєстрі прав власності на нерухоме майно КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» (а.с.75 ) Наявні в тексті договору підписи сторін по справі свідчать, що усі учасники договору з'явилися до нотаріусу особисто. Вказані обставини підтвердили в судовому засіданні самі позивачі [PERSON] та [PERSON], а також 3-тя особа [PERSON] З пояснень, наданих приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] встановлено, що позивачі були попередньо ознайомлені з вимогами чинного законодавства щодо недійсності правочину згідно їх волевиявленню, без будь-якого до того примушення, як фізичного так і морального, власноручно підписали договір, на час укладення правочину перебували при здоровому розумі, ясній пам'яті та діяли добровільно, розуміли значення своїх дій, правові наслідки договору та українську мову, сумнівів відносно своєї дієздатності не виявляли. Крім того, про наявність реального наміру здійснити продаж належної їм на праві власності квартири та повне розуміння укладаємого для цього правочину свідчать пояснення самих позивачів [PERSON] та [PERSON], а також 3-тя особи [PERSON] Так, вказані особи в судовому засіданні пояснювали, що продати квартиру вони вирішили ще в 2006р., зверталися до послуг маклеру, планували замість трьохкімнатної квартири придбати декілька квартир меншої площі для окремого проживання. Для цього 10.04.2008р. відділом приватизації житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Виконавчого комітету Харківської міської ради на ім'я позивачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та неповнолітньої дочки [PERSON],[INFO], було видано свідоцтво на право власності на житло - трьохкімнатну ізольовану квартиру [ADDRESS], яке 11.06.2008р. було зареєстроване в реєстрі прав власності на нерухоме майно КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації». Також встановлено, що 15.07.2008р. для здійснення купівлі-продажу квартири [ADDRESS] позивачка [PERSON] разом із чоловіком [PERSON] отримали дозвіл органу опіки та піклування (Фрунзенської районної у м. Харкові ради) на оформлення договору дарування будинку [ADDRESS] на ім'я неповнолітньої [PERSON], [INFO], дозвіл на оформлення договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] від імені неповнолітньої [PERSON], [INFO], та дозвіл на зняття з реєстрації неповнолітньої [PERSON], [INFO], зі вказаної адреси (а.с.68). Як пояснили в судовому засіданні позивачка [PERSON] та 3-тя особа [PERSON] визначені органом опіки та піклування умови щодо забезпечення житлових прав їх неповнолітньої дочки з їх боку були виконані в повному обсязі, на теперішній час неповнолітня [PERSON], [INFO], є власником 1 / 2 частини будинку [ADDRESS], зареєстрована та фактично мешкає з батьками по вказаній адресі (а.с.72). Як пояснила суду [PERSON] текст договору купівлі-продажу 28.08.2008р. в присутності нотаріуса вона та інші позивачі читали та добре усвідомлювали, який саме правочин вони укладають, факт нотаріального посвідчення саме договору купівлі-продажу квартири розумів і позивач [PERSON] Зі свого боку позивач [PERSON] факт своєї участі при укладанні договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] 28.08.2008р. підтвердив, не заперечував, що запам'ятав який саме договір він підписував. Доводи позивачів щодо не отримання при укладанні договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] грошей від покупця [PERSON] спростовується змістом вказаного договору, в якому прямо зазначено , що продаж квартири вчинюється за 460341 грн.50 коп., що в еквіваленті складає 95000 доларів США, які на дату укладання цього правочину 28.08.2008р. [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], яка діяла за себе особисто та за свою неповнолітню дочку [PERSON],[INFO], у відповідних частинах повністю від покупця [PERSON] одночасно з підписанням договору отримали. Твердження позивачів про наявність в діях [PERSON] шахрайства та обману по відношенню до них є голослівними з врахуванням того, що починаючи з 2008р. будь-яких звернень з боку позивачів до правоохоронних органів не надходило. Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження заявлених вимог про визнання вчиненого правочину недійсним на підставі ч.1 ст.225, ч.1 ст.230 ЦК України з боку позивачів не надано, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed