Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-23 00:00:00

Адвокат Воронко Віталій Васильович звернувся до суду в інтересах [PERSON] до Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій зазначив, що позивач [PERSON] є дружиною [PERSON] . [INFO] її чоловік помер. На момент смерті чоловіка вони проживали разом та були зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Під час сумісного проживання позивач знаходилась на утриманні свого чоловіка, оскільки розмір її пенсії був значно меншим ніж розмір пенсії її чоловіка, у зв`язку з чим пенсія померлого була постійним і основним джерелом засобів до існування. Метою звернення до суду є встановлення факту перебування на утриманні померлого чоловіка для отримання пенсії у зв`язку з втратою годувальника. Іншої можливості встановлення зазначеного факту немає, у зв`язку з чим представник позивача звернувся до суду із даною позовною заявою. 04.02.2021 року до суду від представника УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області Кулішової Л. надійшли письмові пояснення проти заяви про встановлення факту перебування на утриманні та спільного проживання, в яких зазначено, що управління не визнає заявлені вимоги [PERSON] і просить відмовити в задоволенні її позовної заяви. Зазначає, що сам по собі факт отримання [PERSON] доходу у меншому розмірі ніж у [PERSON] не є підставою для задоволення позовної заяви, оскільки вказані обставини не дають підстав для висновку про її перебування на утримання чоловіка. Для встановлення факту перебування особи на утриманні необхідно довести, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Розмір пенсії за віком [PERSON] не є нижчим за прожитковий мінімум в Україні, встановлений для осіб, що втратили працездатність. Крім того, [PERSON] та [PERSON] фактично були зареєстровані за різними адресами. У зв`язку з вищевикладеним управління просить відмовити у задоволенні позовної заяви [PERSON] . Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, її представник [PERSON] до суду подав заяву з проханням розглянути справу без його участі, зменшені позовні вимоги підтримав. Представник відповідача Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області в судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини. З матеріалів справи судом встановлено, що згідно з копією паспорту громадянина України серії [NUMBER] , виданого Кіровським МВ УМВС України в Луганській області 10.11.1999, [PERSON] народилася [INFO] у місті Кіровськ Луганської області та з 07.01.1977 року зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Згідно з копією паспорту громадянина України серії [NUMBER] , виданого Кіровським МВ УМВС України в Луганській області 1999 року, [PERSON] народився [INFO] у місті Кіровськ Луганської області та з 21.05.1991 року зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Згідно з копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 06.11.1976 відділом РАЦС м. Кіровськ Ворошиловградської області, [PERSON] (російською) та [PERSON] (російською) уклали шлюб 06.11.1976 року. Прізвище після одруження чоловіка [PERSON] (російською), прізвище дружини [PERSON] (російською). Згідно з копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 29.10.2018 Луганським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, [PERSON] помер [INFO] у віці 61 рік у місті Голубівка Луганської області, про що складено відповідний актовий запис № 268. [PERSON] , [INFO] , перебував на обліку в Управлінні ПФУ м. Сєвєродонецька Луганської області та отримував пенсію на момент смерті в розмірі 9 905, 37 грн. Розмір його пенсії за травень 2018 року склав 9 905, 37 гривень, що підтверджується копією довідки Управління Пенсійного фонду України в Луганській області № 3497 від 12.11.2019. [PERSON] знаходиться на обліку в УПФУ в м. Сєвєродонецьку та отримує пенсію за віком у розмірі (за грудень 2018 року - червень 2019 року) 1\~497 грн. кожного місяця, за липень-вересень 2019 року 1 564 грн. кожного місяця, що підтверджується копією довідки Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області № 2968 від 16.09.2019. Відповідно до копії листа-повідомлення № 20650/03-22 від 30.09.2019 Управлінням Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області, [PERSON] було запропоновано до заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника подати довідку про склад сім`ї померлого годувальника та документ про перебування членів сім`ї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника, який є обов`язковим. Довідки внутрішньо переміщених осіб, акти обстеження матеріально-побутових умов, копії паспортів не є документами, які засвідчують факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст.\~293\~ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. Відповідно до п. 8 Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Відповідно до ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається: непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні. До членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника. Відповідно до ст. 3 СК України сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу. Враховуючи вищевикладені обставини та письмові докази, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 06.11.1976 року, разом були зареєстровані та мешкали за адресою: [ADDRESS] , а отже, були однією сім`єю, які спільно проживали та були пов`язані спільним побутом. Оскільки розмір пенсії померлого [PERSON] значно перевищує розмір пенсії [PERSON] , суд доходить висновку, що пенсія померлого [PERSON] була постійним та основним джерелом засобів для існування даної сім`ї. Таким чином, [PERSON] , будучи непрацездатною особою, яка досягла пенсійного віку, перебувала на утриманні свого чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] . Разом з тим, суд вважає, що наданий позивачем акт про фактичне проживання з померлою особою на день її смерті № 129 від 26.04.2019 року, не може бути прийнятий судом до уваги як належний та допустимий доказ, оскільки він виданий установою, яка знаходиться на тимчасово окупованій території, що створена, обрана чи призначена у порядку, не передбаченому законом, а, отже, будь-які видані такими установами документи є недійсними та такими, що не створюють жодних правових наслідків. Стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян. Так, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави-члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів». Отже, з вищенаведеного вбачається, що судом України незаконність та недійсність письмових доказів виданих на тимчасово окупованій території Луганської області (т. зв. «ЛНР») не може бути застосовна лише до таких дій як реєстрація народжень, смертей і шлюбів, в усіх інших випадках, зокрема і при розгляді даної позовної заяви про встановлення факту перебування на утриманні свого чоловіка, судом встановлюється незаконність та недійсність таких доказів, у зв`язку з чим вони не можуть бути прийняті як належні та допустимі. За таких обставин, в судовому засіданні встановлено, що обставини, викладені представником позивача у позовній заяві в обґрунтування вимог позивача є достовірними, підтверджені належними та допустимими письмовими доказами, сумніву у суду не викликають і вважаються судом доведеними, у зв`язку з чим позовна заява адвоката Воронка Віталія Васильовича в інтересах [PERSON] до Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області про встановлення факту, що має юридичне значення, підлягає задоволенню.

Outcome: approved