Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-27 00:00:00

[PERSON] звернулася із позовною заявою до Слободо-Підлісівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області про надання строку достатнього для прийняття спадщини, в якій просила: поновити їй строк достатній для прийняття спадщини після смерті прабабусі [PERSON] , яка померла [INFO] в смт. Вапнярка Томашпільського району Вінницької області. Свої вимоги мотивувала тим, що [INFO] у віці 88 років померла її прабабуся [PERSON] у смт. Вапнярка Томашпільського району Вінницької області. Після смерті бабусі відкрилася спадщина у селі Слобода-Підлісівська Ямпільського району Вінницької області а саме: сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0487123 розміром 1.73 в умовних кадастрових гектарах. Для прийняття спадщини у відповідності до норм ЦК України вона не зверталася, адже їй не було відомо той факт, що у її прабабусі був наявний сертифікат на земельну ділянку. Нещодавно вона приїхала на малу Батьківщину прабабусі у село Слобода-Підлісівська Ямпільського району Вінницької області і їй повідомили у сільській раді, що ще за життя її прабабусею було складено заповіт на її ім`я. Тобто, виходить так, що вона є спадкоємцем майна покійної прабабусі у порядку спадкування за заповітом. Інші спадкоємці, які б могли заявити свої права на успадкування майна відсутні, оскільки вона є єдиним спадкоємцем відповідно до заповіту. Вона звернулася до нотаріальної контори із питанням переоформлення спадкового майна, на що їй в усній формі було відмовлено і повідомлено, що нею було пропущено значний перелік часу для звернення до нотаріальної контори. Вона змушена звернутися до суду з питанням надання їй достатнього строку для прийняття спадщини у порядку спадкування за заповітом після смерті прабабусі. Позивач [PERSON] у підготовче засідання не з`явилася, надала суду письмову заяву за вхід.№2639 від 27.04.2020 року, в якій просила справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити. Представник відповідача Слободо-Підлісівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області у підготовче засідання не з`явився. Подав до суду письмову заяву за вхід.№2360 від 09.04.2020 з клопотанням справу розглянути у відсутність представника сільської ради, проти задоволення позовних вимог не заперечують. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Заяви, клопотання: заяви сторін про розгляд справи у їх відсутність та заява відповідача про визнання позовних вимог. Інші процесуальні дії у справі: відкриття провадження у справі та призначення підготовчого засідання на 28 квітня 2020 року на 09 годину 00 хвилин (а.с.15-18), витребування доказів (а.с.20-21), про що постановлено ухвали окремими документами. Судом встановлені такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини: Із досліджених судом письмових доказів, що є у справі - копії паспорта громадянина України (а.с.5) судом встановлено, що позивач народилася [INFO] у смт.Вапнярка Томашпільського району Вінницької області, де і зареєстрована. Із копії Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 10.10.2013 (а.с.7) судом встановлено, що позивачка після реєстрації шлюбу своє прізвище « [PERSON] » змінила на прізвище чоловіка « [PERSON] ». Із копії Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 11.12.2006 (а.с.8) судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] у смт.Вапнярка Томашпільського району Вінницької області. Із копії заповіту складеного 17.11.1994 року у селі Слобода-Підлісівська Ямпільського району Вінницької області (а.с.9) судом встановлено, що [PERSON] , яка померла [INFO] у смт.Вапнярка Томашпільського району Вінницької області, на випадок своєї смерті заповіла все своє майна, де б воно не було із чого б воно не складалось, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті, і на що вона матиме право за законом своїй правнучці [PERSON] , тобто позивачці. Із копії Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0487123 виданого 13.07.1998 (а.с.10) судом встановлено, що [PERSON] , яка померла [INFO] у смт.Вапнярка Томашпільського району Вінницької області, належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП ім.Котовського розміром 1.73 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Із копії Свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого повторно 26.02.2020 (а.с.12) судом встановлено, що позивач є донькою [PERSON] та [PERSON] . З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №59976508 від 08.04.2020 (а.с.25) судом встановлено, що відсутня інформація у Спадковому реєстрі щодо успадкування майна [PERSON] , яка померла [INFO] у смт.Вапнярка Томашпільського району Вінницької області. Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, приходить до наступних висновків: Відповідно до ст.55 Конституції України, ст.15 ЦК України позивач має право на захист судом невизнаних прав щодо спадщини, яка відкрилася після смерті прабабусі [PERSON] у порядку спадкування за заповітом. Відповідно до ст.124 ч.2 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи. Відповідно до ст.ст.1222, 1223, 1235 ЦК України [PERSON] є спадкоємцем за заповітом і має право на успадкування майна померлої прабабусі [PERSON] . Із доводів позивача, які не заперечуються відповідачем, встановлено, що позивач [PERSON] пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори, оскільки протягом встановленого ст.1270 ЦК України строку їй не було відомо про те, що на ім`я її прабабусі - [PERSON] видано Сертифікат на право на земельну частку (пай), а також те, що за життя прабабусею було складено на її ім`я заповіт. Крім того, відповідно до ч.4 ст.10 ЦПК України суд враховує норми європейського законодавства по правам людини, в якому зазначено, що згідно зі стандартом, розробленим у практиці ЄСПЛ на підставі висновків у його рішеннях, для встановлення відповідності певного заходу принципу правомірності позбавлення володіння слід проаналізувати три критерії: 1) чи є такий захід правомірним (передбачається національним законодавством); 2) чи має позбавлення власності суспільний (громадський) інтерес; 3) чи є такий захід пропорційним поставленій меті (забезпечує справедливу рівновагу між інтересами суспільства та необхідністю додержання фундаментальних прав окремої людини). Якщо хоча б одного із зазначених критеріїв не буде дотримано, то ЄСПЛ констатує порушення державою ст.1 Першого протоколу до Конвенції. Відповідно до третього критерію, уніфікований підхід ЄСПЛ до оцінки вимог, закріплених у ст.1 Першого протоколу до Конвенції, ґрунтується також на критерії «справедливої рівноваги (балансу)» між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням у право власності, та інтересами особи, яка так чи інше страждає від такого втручання (рішення від 23.09.1982 року справі «Спорронг і Льоннрот проти Швеції»). Зазначений критерій передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між поставленою метою та засобами, які використовуються для її досягнення. ЄСПЛ вважає, що будь-яке втручання у право власності обов`язково повинне відповідати принципу пропорційності. «Справедливий баланс» має бути дотриманий між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основних прав людини. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа, про яку йдеться, несе «індивідуальний і надмірний тягар» (рішення у справі «Трегубенко проти України»). Питання про те, чи буде досягнута справедлива рівновага між вимогами загального інтересу і захисту фундаментальних прав особи, має значення лише при умові, що таке втручання відповідає вимогам закону і не є безпідставним. Суд враховує, що наслідки пропущення позивачем строку для прийняття спадщини будуть не пропорційними, оскільки вона втратить право на успадкування майна, яке залишилося після смерті спадкодавця. І спочатку смерть близької людини, а потім і втрата спадкового майна будуть для неї занадто надмірним тягарем нерозмірним з її діями, і при цьому буде порушено «баланс» між інтересами держави та фізичної особи. Оцінюючи усі докази, суд вважає доведеними обставини, на які позивач посилається як на підставу поважності причини пропуску нею строку для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилася внаслідок смерті прабабусі [PERSON] . Суд вважає встановленим, і ця обставина підтверджена доводами позивача, на які вона посилається у позові, та не заперечується відповідачем, що дійсно позивач протягом шестимісячного строку після смерті прабабусі [PERSON] не подала заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори, оскільки про існування вказаного Сертифіката на право на земельну частку (пай) та заповіту вона дізналася нещодавно, а тому суд визнає цю обставину поважною причиною, з якої позивач пропустила строк, необхідний для подання заяви про прийняття спадщини, передбачений ст.1270 ЦК України. Вказані обставини визнані учасниками справи і суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Відповідно до ст.82 ЦПК України ці обставини не підлягають доказуванню, а тому суд визнає причину пропуску позивачем строку, передбаченого ст.1270 ЦК України, поважною. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. З урахуванням наведеного, а також з урахуванням норм європейського законодавства по правам людини, суд має підстави відповідно до ст.1272 ЦК України для визначення позивачеві додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, що є підставою для задоволення позову в повному обсязі.

Outcome: approved