Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-20 00:00:00

[PERSON] через свого представника звернувся до Кам'янського районного суду з позовом до [PERSON], Жаботинської сільської ради Кам'янського району Черкаської області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документа та визнання права на земельну частку(пай) в порядку спадкування за законом. Свої позовні вимоги мотивував тим, що 20.10.1997 року померла його мати [PERSON], після смерті якої\~ відкрилась спадщина на її майно, в тому числі і на земельну частку(пай), розмір якої 1,97 умовних кадастрових гектарах, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованого в адміністративних межах Жаботинської сільської ради Кам'янського району Черкаської області. Дане спадкове майно було успадковане нею в порядку ст. 549 ЦК УРСР. Перепоною у оформленні спадкових прав на земельну частку(пай) після померлої, є відсутність правовстановлюючих документів та помилкового запису ім'я померлої в земельному сертифікаті як «Ганна», а не «Галина». Захначила, що згідно архівної довідки №04-02/56 від 26.06.2017 року, виданої архівним сектором Кам'янської РДА встановлено, що право на земельну частку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва по Жаботинській сільській раді на підставі сертифіката серії ЧР №056108 від 07.10.1996 року набула [PERSON], а не [PERSON]. Місце знаходження земельного сертифіката позивачу не відомо. Просить суд встановити юридичний факт належності правовстановлюючого документа та визнати за нею право на земельну частку(пай). В судове засідання сторона позивача не з'явились. Представник позивача за дорученням [PERSON] подав до суду заяву в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить справу розглядати без сторони позивача. Представник Жаботинської сільської ради, в судове засідання не з'явився, до суду від сільського голови надійшов лист в якому він просить справу розглянути без участі їхнього представника, позовні вимоги визнають. Суд, дослідивши письмові метеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення повністю за таких обставин. Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику у справах про спадкування від 30.05.2008 року № 7 справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що має юридичне значення, які можуть вплинуть на спадкові права й обовязки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. 2 Так, в судовому засіданні встановлено, що 20.10.1997 року померла матір позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про її смерть, серія І-СР № 072743 від 20.10.1997 року, актовий запис 51 (а.с.6). З свідоцтва про народження позивача, вбачається, що він є сином померлої, тобто спадкоємцем першої черги (ст.529 ЦК УРСР 1963 р. який діяв на час відкриття спадщини, та ст .1261 ЦК України 2003 р., який діє на час розгляду справи) (а.с.7). Після смерті матері відкрилась спадщина на її майно, яке в порядку ст. 549 ЦК УРСР,1963р. було успадковане її сином-позивачем по справі [PERSON]. Дана обставина підтверджена довідкою Жаботинської сільської ради № 677 від 10.07.2017 року (а.с.10). До спадкової маси після смерті [PERSON], ще входить право набуте останньою на земельну частку(пай), розміром 1,97 умовних кадастрових гектара, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованого в адміністративних межах Жаботинської сільської ради Кам'янського району Черкаської області. Через відсутність правовстановлюючого документа (сертифіката), та розбіжності у записах імені покійної матері позивача, на підставі яких оформлявся та був виданий сертифікат, а саме замість імені померлої матері Ганна записано Галина не можливо успадкувати дане право. При зверненні до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, позивачу було відмовлено, що підтверджується постановою нотаріуса (а.с.18). З довідки № 04-02/56 від 26.06.2017, виданої архівним сектором Кам'янської районної державної адміністрації вбачається, що у архівному фонді відділу Держгеокадастру у Кам'янському районі Черкаської області у книзі реєстрації сертифікатів та їх переоформлення на право власності на земельну частку (пай) по Жаботинській сільській раді зареєстровано 07.10.1996 за реєстраційним № 995 сертифікат (серія ЧР № 056108) на ім'я [PERSON], за місцем проживання власника сертифікату с. Флярківка, розмір земельної частки (паю) в умовних кадастрових гектарах 1,97; вартість земельної частки (паю) 8010,00. Підпис власника сертифіката на земельну ділянку в книзі реєстрації сертифікатів отримувача зазначено. Однак з довідки, виданої виконавчим комітетом Жаботинської сільської ради від 06.07.2017 р. № 653, вбачається, що згідно погосподарських книг Жаботинської сільської ради Кам'янського району Черкаської області в селі Флярківка проживала [PERSON], яка померла 20.10.1997 року. [PERSON] на території Жаботинської сільської ради не проживала і особа за таким біометричними даними по сільській раді не рахується. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження, або в особистому паспорті. Таким чином, оскільки встановлення юридичного факту необхідно позивачу для оформлення спадщини, докази які знаходяться у матеріалах справи знайшли своє підтвердження, а тому суд важає за можливе встановити факт належності правовстановлюючого документа - сертифікату на право на земельну частку (пай), серії ЧР №056108 [PERSON]. Відповідно до п. 5 Прикінцевих і перехідних положень Цивільного Кодексу України, правила книги шостої Кодексу застосовуються до спадщини, яка відкрилась, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності ЦК України. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності ( ч.3 ст.5 ЦК України ). Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця (ст.525 УРСР в редакції 1963 року). Згідно із ст.ст. 548 ,549 ЦК УРСР в редакції 1963 року (який діяв на час відкриття спадщини) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв, тобто протягом шести місяців з дня відкриття спадщини подав до державної нотаріальної контори заяву 3 про її прийняття або фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженням. Прийняття спадщини визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Отже спадкоємець не вправі прийняти одну частину спадщини, а від іншої частини відмовитись. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину. Згідно з п.1 ч.2 ст.16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ч.2 ст.1268 ЦК України, не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб спадкоємців ст.1216 ЦК України. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її ч.1 ст.1268 ЦК України. Відповідно до інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України від 16.05.2013 №24-753/0/4-13 Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування що умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини.Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно. Згідно зі ст. 190 ЦК України майном як особливим об'єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обовязки.Майнові права є неспоживною річчю. Майнові права визначаються речовими правами. Поняття майнового права визначено статтею 3 Закону України Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні.Відповідно до нього майновими правами визначаються будь-які права, повязані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовими частинами права власності, а також інші специфічні права та права вимоги. Моментом виникнення майнових прав у їх носія вважається загально прийнятий момент набуття права власності.Моментом набуття права власності на майнові права є момент, визначений відповідним правочином.Правочин, який визначає наявність у набувача відповідних прав, відмінних від права власності. У Постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 30.01.2013 року у справі № 6-168цс12 зроблено висновок, що майнове право, яке можна визначити як право очікування, є складовою майна як обєкта цивільних прав.Майнове право- це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений певними, але не всіма правами власника майна, та яке засвідчує правомірність його власника отримати право власності на нерухоме майно чи інше речове право на відповідне майно в майбутньому. Так, відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268\~ЦК \~незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. 4 Таким чином, оскільки позивач є спадкоємцем першої черги після смерті матері, є таким, який прийняв спадщину, інші спадкоємці як за законом так і по заповіту відсутні, правомірність набуття спадкодавцем права на земельну частку (пай) після смерті своєї матері ніким не оспорюється, тому суд вважає за необхідне, визнати за позивачем право на земельну чатку (пай) в порядку спадкування за законом. На підставі викладеного та

Outcome: approved