Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-03 00:00:00

[PERSON] (надалі «Позивач») звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до Івано-Франківської міської ради Івано-Франківської області про визнання права власності на спадкове майно, в якому просив визнати за ним право власності на спадкове майно за законом після смерті [PERSON], який помер 02.09.2015 року, а саме: -в цілому на садовий будинок з господарськими будівлями та спорудами по вул. Струмковій, №108, що в с. Хриплин Івано-Франківської міської ради, - на квартиру №24 по вул. Б. Хмельницького, буд. №84, корпус 2, що в м. Івано-Франківську, - на земельну ділянку площею 0,0458 на території Хриплинської сільської ради, яка належала [PERSON] згідно державного акта на право приватної власності на землю, серія ІФ №15-04-02/002044, який видано 24.10.2001 року на підставі рішення Хриплинської сільської ради народних депутатів №18 від 03.12.1993 року, цільове призначення: для ведення садівництва, акт зареєстровано в книзі записів державних актів на право власності на землю від 24.10.2001 року №15-04-02/2044. Представником позивача подано заяву про розгляд справи у його відсутності, просив позов задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві. Представником Хриплинської сільської ради подано заяву про розгляд справи у їх відсутності. Представником Івано-Франківської міської ради подано заяву про розгляд справи у їх відсутності. Відповідно до частини 2 статті 197 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Проаналізувавши викладені в позовній заяві пояснення Позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, Судом встановлено наступне. Відповідно до свідоцтва про смерть, [PERSON], помер 02.09.2015 року. ( а.с.5). Зокрема, як зазначено в позовній заяві, 02 вересня 2015 року помер брат Позивача [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на майно, яке належало померлому на праві особистої власності, а саме на квартиру [ADDRESS], корпус №2, що в м. Івано-Франківську, земельна ділянка для ведення садівництва, загальною площею 0,0458 га, яка розташована на території Хриплинської сільської ради, садовий будинок по вул. Струмкова, №108 в с. Хриплин. Однак, постановою від 04.03.2016 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії Позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після [PERSON], у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Згідно довідки ОКП Івано-Франківське обласне бюро технічної інвентаризації від 13.10.2015 року №01938 за [PERSON] було зареєстроване право власності на кваритру №24 по вул. Б. Хмельницького, 84 корпус 2 в м. Івано-Франківськ на підставі свідоцтва про право власності від 11.03.2001 року, виданого Івано-Франківським МУЖКГ, реєстровий запис №4409 (а.с.38). [PERSON] на праві власності належала земельна ділянка площею 0,0458 га на території Хриплинської сільської ради, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю, серії ІФ №15-04-02/002044, який видано 24.10.2001 року на підставі рішення Хриплинської сільської ради народних депутатів №18 від 03.12.1993 року, для ведення садівництва ( а.с.14). З матеріалів справи випливає, що дійсно на праві власності [PERSON] належала квартира [ADDRESS], корпус №2, що в м. Івано-Франківську, земельна ділянка для ведення садівництва, загальною площею 0,0458 га, яка розташована на території Хриплинської сільської ради, садовий будинок по вул. Струмкова, №108 в с. Хриплин. ( а.с.14-15, 17-24). Статтею 328 Цивільного кодексу України (надалі «ЦК України») визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до частини 1 статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Частиною 1 статті 1268 визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина 1 статті 1269 ЦК України). Згідно з частинами 1, 3 статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. 04 березня 2016 року представником [PERSON] до приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу [PERSON] було подано заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом . Приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу [PERSON] 04.03.2016 року видано постанову №12/02-31 про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті брата, [PERSON], на квартиру [ADDRESS], корпус №2 в м. Івано-Франківську, земельну ділянку для ведення садівництва, загальною площею 0,0458 га, за адресою Хриплинська сільська рада та садовий будинок за адресо.: с. Хриплин, вул. Струмкова, буд. №108. ( а.с.16) Як випливає зі змісту даної постанови, підставою відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом стала відсутність документів, що підтверджують право власності спадкодавця [PERSON] на квартиру [ADDRESS], корпус №2 в м. Івано-Франківську, земельну ділянку для ведення садівництва, загальною площею 0,0458 га, за адресою Хриплинська сільська рада та садовий будинок за адресо.: с. Хриплин, вул. Струмкова, буд. №108. Враховуючи вищевикладене, [PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання права власності за законом на спірне спадкове майно. Главою 86 ЦК, а також спеціальним законодавством, зокрема, Законом України «Про нотаріат», підзаконними нормативними актами визначено нотаріальний порядок оформлення права на спадщину, що відповідає встановленій законодавством сукупності функцій притаманній юрисдикційній діяльності судів та нотаріусів. Це знайшло також підтвердження у постанові Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування». Як зазначено в пункті 3.1 [PERSON] спеціалізованого суду Ураїни з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду. Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів визначений у ст. 16 ЦК України. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права, що в рівній мірі означає як наявність права, так і його відсутність або й відсутність обовязків. Враховуючи все вищевикладене в сукупності, дослідивши матеріали справи,Суд дійшов висновку про те, що право власності [PERSON] на спірне спадкове майно підтверджується державним актом на право приватної власності на землю, технічним паспортом на квартиру №24 в житловому будинку №84 корп.2 по вул. Б. Хмельницького в м. Івано-Франківську та іншими документами, які містяться в матеріалах справи, а тому Суд вбачає підстави для визнання за Позивачем, як за спадкоємцем за законом права власності на спадкове майно, а саме в цілому на садовий будинок з господарськими будівлями та спорудами по вул. Струмковій, №108, що в с. Хриплин Івано-Франківської міської ради, - на квартиру №24 по вул. Б. Хмельницького, буд. №84, корпус 2, що в м. Івано-Франківську, - на земельну ділянку площею 0,0458 на території Хриплинської сільської ради, яка належала [PERSON] згідно державного акта на право приватної власності на землю, серія ІФ №15-04-02/002044, який видано 24.10.2001 року на підставі рішення Хриплинської сільської ради народних депутатів №18 від 03.12.1993 року, цільове призначення: для ведення садівництва, акт зареєстровано в книзі записів державних актів на право власності на землю від 24.10.2001 року №15-04-02/2044. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права, що в рівній мірі означає як наявність права, так і його відсутність або й відсутність обовязків. За ч.1,4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідач по справі позов визнав. Оскільки є законні підстави для визнання за позивачем права власності на спадщину у порядку спадкування за законом, позов необхідно задовольнити в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved