Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-19 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі, який укладено 25.07.2015р.. Від даного шлюбу в них народився син [PERSON], [INFO], який на даний час проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Добровільно матеріальну допомогу на утримання сина, відповідач не надає, хоча зобовязаний цю допомогу надавати, чим ставить її з дитиною у скрутне матеріальне становище. В звязку з цим, вона вимушена звернутись з даним позовом до суду, просить стягувати з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку /доходу/, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повністю, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, додатково пояснила, що син перебуває на повному її утриманні, добровільно допомогу на утримання дитини відповідач не надає. Тому звернулася з даним позовом до суду та просить такий задоволити. Відповідач у судовому засіданні позов визнав повністю. Згідний сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі ? частини з усіх видів його доходу. Вислухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний та підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Відповідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює судове рішення про задоволення позову. З свідоцтва про народження видно, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO] і є сторонами по справі. З копії свідоцтва про шлюб вбачається, що сторони зареєстрували шлюб 25.07.2015р., про що зроблено відповідний запис № 2. Дитина проживає з матірю, знаходяться на її повному утриманні, що визнано сторонами. Відповідно до ст. ст. 180, 181 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, а тому є всі підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітніх дітей до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 183 ч. 1 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися, як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ст. 182 СК України суд при визначенні розміру аліментів враховує стан здоров»я і матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у останнього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, та інші обставини що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вищенаведене суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки з урахуванням матеріального становища відповідача, який, витрачає певні кошти для особистих потреб, з нього слід стягувати в користь позивача аліменти на неповнолітню дитину у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку /доходу/, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно.

Outcome: approved