Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-22 00:00:00

[PERSON] у грудні 2018 року звернулася до суду з позовом до [PERSON], просила змінити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на утримання їх неповнолітньої доньки [PERSON] та стягувати аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця. Свої позовні вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що вона перебувала з відповідачем [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний рішенням Пирятинського районного суду Полтавської області від 16.08.2011 року. Від шлюбу сторони мають спільну неповнолітню доньку [PERSON], народження [INFO]. Згідно рішення Пирятинського районного суду Полтавської області від 18.04.2011 року з відповідача стягнуті аліменти на утримання неповнолітньої доньки у розмірі ј частини всіх видів заробітку, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Рішенням Пирятинського районного суду Полтавської області від 16.04.2014 року було змінено розмір аліментів на утримання спільної неповнолітньої доньки сторін та присуджено до стягнення у твердій грошовій сумі - 385 грн. щомісячно. Проте, незважаючи на норми закону та на судове рішення про стягнення аліментів, відповідач ухиляється від сплати аліментів. Згідно із довідкою-розрахунком Пирятинського відділу Державної виконавчої служби заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів, станом на листопад 2018 року становить 29 209,91 грн. Позивач зазначає, що донька зростає, ходить до школи, витрати на утримання та розвиток дитини зростають. Також вказує, що на даний час не працює, перебуває на обліку у Пирятинській районній філії Полтавського обласного центру зайнятості, як тимчасово безробітна, самостійно утримує трьох неповнолітніх дітей: [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. У зв'язку з вищевикладеним, просить змінити розмір аліментів, визначений рішенням Пирятинського районного суду Полтавської області від 16.04.2014 року, що підлягають стягненню з [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], із 385 грн. на ј частину з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову, до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні позивач пояснила, що відповідач взагалі не надає фінансової допомоги на утримання їх спільної неповнолітньої доньки. Свої позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов визнав та пояснив, що на даний час виконує суспільно-корисні роботи, у зв'язку із притягненням його до адміністративної відповідальності за ухилення від сплати аліментів. Зазначив, що як тільки влаштується на роботу, то буде сплачувати попередню та поточну заборгованість по сплаті аліментів. Суд, заслухавши позивача, відповідача та дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 16.08.2011 року між сторонами було розірвано шлюб, про що свідчить копія рішення Пирятинського районного суду Полтавської області від 16.08.2011 року (а.с.6) Від спільного проживання в них народилася донька [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвом про народження (а.с.5). Рішенням Пирятинського районного суду Полтавської області від 18 квітня 2011 року у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину ухвалено стягнути з [PERSON], народження [INFO], аліменти на користь [PERSON], народження [INFO] на утримання малолітньої дочки, [PERSON], народження [INFO], у розмірі ј частини всіх видів заробітку, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 04.04.2011 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.16). Рішенням Пирятинського районного суду Полтавської області від 16 квітня 2014 року у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про зміну аліментів та визначення їх розміру у твердій грошовій сумі ухвалено змінити розмір аліментів, присуджених до стягнення з [PERSON], народження [INFO], на користь [PERSON], народження [INFO] на утримання малолітньої дочки, [PERSON], народження [INFO], із ј частини всіх видів заробітку, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на тверду грошову суму - 385 грн., щомісячно, починаючи з дня вступу рішення в законну силу до повнолітня дитини (а.с.17-18). На момент ухвалення судового рішення відповідач [PERSON] ніде не працював, тобто не мав постійного заробітку. Відповідно до розрахунків заборгованості по аліментах, виданих старшим державним виконавцем Пирятинського РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області, станом на 28.02.2018 [PERSON] має борг по аліментам у розмірі 29 209,91 грн (а.с.7). На даний час відповідач не має постійного місця роботи та стабільного доходу, але працездатний, не є інвалідом. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Крім того, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч.1 ст. 184 СК України). При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст.183,184 СК України. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст.181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених у ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Саме така правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 05.02.2014 у справі за № 143 цс 13. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України якщо після набрання рішенням законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Аналізуючи спірні правовідносини в контексті вказаних норм права суд зазначає, що позивач має право на зміну розміру стягуваних аліментів з твердої грошової суми на частку від заробітку, тобто має право на зміну способу стягнення аліментів, оскільки змінились обставини, що впливають на визначений розмір аліментів, а саме: збільшився прожитковий мінімум та відповідно збільшився мінімальний розмір аліментів на дитину, що явно перевищує розмір аліментів, які були стягнуті з відповідача за рішенням Пирятинського районного суду від 16 квітня 2014 року. Тому такі вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Отже з урахуванням встановлених вище обставин суд вважає за необхідне змінити розмір стягуваних з [PERSON] аліментів з твердої грошової суми 385 грн на частку від заробітку в розмірі 1/4 частини доходів відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Такий розмір аліментів, на думку суду, є розумним, не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом між захистом прав неповнолітньої дитини, обов'язок по утриманню якої покладений на відповідача, та захистом прав відповідача. При цьому у новому розмірі аліменти мають сплачуватись з дня набрання рішенням законної сили, що узгоджується з положеннями абз.4 п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006р. Таким чином позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню.

Outcome: approved