Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-04 00:00:00

Адвокат Козлов А.В. який діє в інтересах позивача [PERSON] , 11.04.2019 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики у розмірі 21 313,00 грн., процентів за прострочення повернення позики у розмірі 1 208,00 грн. та судових витрат. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що 13 листопада 2018 року [PERSON] звернулась до позивача, [PERSON] , з проханням позичити їй грошові кошти у розмірі 800 дол. США, для здійснення підприємницької діяльності на придбання товару, тощо. На підтвердження домовленості сторін відповідачка власноруч написала розписку, оригінал якої знаходиться у позивача. Строк повернення позики складав 16.12.2018 року. Посилався на те, що строк повернення позики сплинув, проте кошти відповідачка до теперішнього часу не повернула. На неодноразові звернення позивача відповідачка не відреагувала та добровільно свої боргові зобов`язання не виконала, тому позивач змушений звернутись до суду з дійсним позовом. До суду 19.04.2019 року надійшла відповідь з відділу адресно-довідкової роботи ГУДМС України в Одеській області щодо місця реєстрації боржника, якою зазначено, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрована з 15.06.2001 року за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 23.04.2019 року позовну заяву було залишено без руху та надано позивачці строк на усунення недоліків. 10.05.2019 року представником позивача було подано заяву, якою усунуто недоліки, встановлені в ухвалі суду від 23.04.2019 року. Ухвалою суду від 17.05.2019 року справу провадження по справі відкрито та справу призначено до розгляду в загальному позовному провадженні з призначенням підготовчого засідання. У підготовче судове засідання 24.06.2019 року сторони не з`явились, хоча були повідомлені належним чином про час, дату та місце розгляду справи. Ухвалою суду від 24.06.2019 року підготовче провадження у справі було закрито та справу призначено до розгляду по суті на 23.07.2019 року. У судовому засіданні 23.07.2019 року позивач подані позовні вимоги підтримав та просив задовольнити у повному обсязі, надав суду для огляду оригінал розписки від 13.11.2018 року. Розгляд справи був відкладений на 05.09.2019р. у зв`язку з першою неявкою відповідачки. У судове засідання 05.09.2019 року сторони не явились, були сповіщені про час та місце розгляду справи належним чином. Позивач надав до суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити та слухати справу за його відсутності, не заперечував проти розгляду справи в порядку заочного провадження у зв`язку з неявкою відповідача у судові засіданні. Відповідачка в судове засіданні не з`явилась, про час і місце слухання справи була повідомлена належним чином, причини своєї неявки суду не повідомила, жодних клопотань до суду не заявляла та відзиву не надала. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з неявкою відповідача та не повідомленням ним про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 223 ЦПК України, суд зі згоди позивача вважає за можливе розглядати справу в заочному порядку та ухвалити заочне рішення, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що сторони перебувають у договірних зобов`язальних правовідносинах. Так, 13 листопада 2018 року між позивачем та [PERSON] був укладений договір позики грошових коштів, відповідно до умов якого позивач передала відповідачці кошти в еквіваленті 800 доларів США в якості позики на строк до 16.12.2018 року. Фактична передача та отримання цієї суми підтверджується розпискою, за якою [PERSON] підтвердила отримання та обов`язок повернення коштів в еквіваленті 800 доларів США в якості позики на строк до 16.12.2018 року. , яка надавалась суду для огляду . Проте, в обумовлений строк позичальник кошти у повному обсязі не повернула, чим взяті на себе зобов`язання не виконала. Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику, така позиція висвітлена у постанові Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року (6-63цс13). За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Таким чином між сторонами був укладений договір позики грошей на визначений термін, за умовами якого позивач передала відповідачу зазначену грошову суму у позику, а відповідач зобов`язалась повернути отримані кошти готівкою у строк, визначений умовами договору, й у визначений спосіб, що підтверджується умовами вказаного договору, засвідченим розпискою (а.с.14). Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Договір є укладеним, відповідно до ст. 638 ЦК України, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. На підтвердження чого посвідчують своїми підписами, що відповідає даним правовідносинам. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 525 ЦК України визначає, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Outcome: partial