Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-29 00:00:00

[PERSON] (місце проживання: Україна, Луганська область, місто Сєвєродонецьк, вулиця Каштанова, будинок 15) звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON] (місце проживання: Україна, Луганська область, місто Сєвєродонецьк, вулиця Каштанова, будинок 15), [PERSON] (місце проживання: Україна, Луганська область, місто Сєвєродонецьк, вулиця Каштанова, будинок 15), [PERSON] (місце проживання: Україна, Луганська область, місто Сєвєродонецьк, вулиця Каштанова, будинок 15), [PERSON] (місце проживання: Україна, Луганська область, місто Сєвєродонецьк, вулиця Каштанова, будинок 15) про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, третя особа Орган опіки та піклування Сєвєродонецької міської ради (місцезнаходження: Луганська область, місто Сєвєродонецьк, бульвар Дружби Народів, будинок 32), в якій просить визнати [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], 10 січня 2002 року народження, такими, що втратили право користування житловим будинком № 15 по вулиці Каштановій в місті Сєвєродонецьку Луганської області, посилаючись на наступне. [PERSON] є власником житлового будинку, який розташований за адресою: м. Сєвєродонецьк, вул. Каштанова, 15, на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку, посвідченого приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу [PERSON] № 536 від 05 квітня 2018 року. В спірному житловому будинку зареєстровані відповідачі, колишній власник житлового будинку та члени його сімї, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], які зобовязалися знятися з реєстраційного обліку та звільнити житловий будинок до 05 вересня 2018 року, але цього не зробили в добровільному порядку. У звязку із викладеним, позивач просив визнати [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], такими, що втратили право користування житловим будинком № 15 по вулиці Каштанова в місті Сєвєродонецьку Луганської області. Позивач в судове засідання не зявився, надав до суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не зявилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, відзив на позов не надали. Надані до суду письмові заяви від імені відповідачів, в яких останні просили розглянути справу без їх участі, не беруться судом до уваги, адже по-перше, ці заяви відправлені з невідомої суду електронної адреси, про яку відповідачі суд не повідомляли, а по-друге, ці заяви надані у вигляді фотокопій, тобто фактично у суду немає належним чином підписаних заяви від імені відповідачів. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, надав до суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу без його участі та не заперечував проти задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач не заперечував проти заочного розгляду справи за відсутності відповідачів. У звязку з наведеним, суд вважав за можливе слухати справу за відсутністю відповідачів, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього, про що було постановлено ухвалу, яка відображена в протоколі судового засідання. У звязку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом було встановлено, що житловий будинок № 15 по вулиці Каштановій в місті Сєвєродонецьку Луганської області належить на праві приватної власності [PERSON], що підтверджується копією договору купівлі-продажу житлового будинку, посвідченого 05 квітня 2018 року приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу [PERSON] за № 536. З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 124177812 від 17 травня 2018 року вбачається, що право власності на житловий будинок за адресою: Луганська область, місто Сєвєродонецьк, вулиця Каштанова, будинок 15, належить [PERSON]. Згідно із висновком Органу опіки та піклування Сєвєродонецької міської ради від 30 травня 2018 року № 2771, вказаний орган не заперечує проти задоволення позовних вимог та вважає можливим позбавлення права користування житлом неповнолітнього [PERSON], адже він зареєстрований та фактично проживає з батьками по місту перебування: м. Тор рев єха, 05 Торретас шосе Альтос дель Ліманор, 441, блок В 03. Суд враховує правову позицію, яка викладена в постанові Верховного Суду України по справі № 6-158цс14 та яка зводиться до того, що право членів сімї власника будинку користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сімї якого вони є; із припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сімї. Згідно ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. В силу ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.97 відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. В матеріалах справи відсутні докази того, що відповідачі беруть участь в оплаті витрат на комунальні послуги, з вимогами про вселення до спірного житлового будинку відповідачі не зверталися, а також відсутні докази того, що існували будь-які перешкоди у проживанні відповідачів в спірному житловому приміщенні. Таким чином, враховуючи те, що відповідачі не є та не були членами сімї позивача, не укладали з позивачем угод щодо користування житловим приміщенням, в той час як доказів на користь протилежного до суду не надано, суд прийшов до висновку про те, що позовні вимоги про визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим будинком № 15 по вулиці Каштановій в місті Сєвєродонецьку Луганської області, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд враховує, що понесення позивачем судових витрат підтверджується квитанціями № 23 від 27.04.2018 року та № 14 від 03.05.2018 року про сплату судового збору у сумі 2819 грн. 20 коп. Разом з тим, позивач не просив стягувати з відповідачів на його користь судові витрати, у звязку із чим суд вважає справедливим не стягувати з відповідачів на користь позивача суму сплаченого судового збору в розмірі 2819 грн. 20 коп.

Outcome: approved