Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-04 00:00:00

[PERSON] звернулася із первісним позовом до [PERSON], 3-ої особи Орган опіки та піклування Адміністрації Заводського району Кам'янської міської ради «про визначення місця проживання малолітньої дитини з матір'ю», якою просила визначити місце проживання малолітньої дитини - [PERSON], [INFO], разом з матір'ю [PERSON]. В обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] зазначила, що вона з відповідачем перебувала у цивільному шлюбі, від якого народила дитину - [PERSON], [INFO] року. До вересня 2015 року вона проживала спільно з відповідачем, але в наслідок сварки що сталася 11.09.2015 року між нею та відповідачем, прийняла рішення про припинення спільного проживання з останнім. [PERSON] вона має старшу дитину - доньку [PERSON], [INFO], яка в період 2015 року була студенткою Дніпропетровського коледжу технологій та дизайну, та проживала у м. Дніпро. 21.10.2015 року її старша дитина - донька [PERSON] потрапила у ДТП, отримав тілесні ушкодження внаслідок чого потрапила у лікарню, де лікувалася стаціонарно. В цей період, а саме з 21.10.2015 року, вона також знаходилася у лікарні разом з донькою. Сина [PERSON] залишила з батьком, за його місцем проживання, який виховував та утримував сина самостійно без її участі. Саме з 21.10.2015 року і по час розгляду справи, постійним місцем проживання сина [PERSON] є місце проживання відповідача, вона ж спілкується з сином протягом з п'ятниці по неділю, та в цей час син живе з нею за її місцем проживання. Протягом робочих днів, а саме з понеділка по вечір п'ятниці, син живе за постійним місцем проживання - з батьком, а вона має можливість лише спілкуватися з ним за телефоном. Вона не оспорює, що інтереси дитини, щодо її утримання, соціального розвитку, виховного навчання, належного медичного догляду, матеріальне забезпечення здійснюється [PERSON] як батьком дитини у повному обсязі. Вона не приймає участі у забезпеченні сина, не відвідує з ним навчальних закладів та медичних установ, так як це все здійснює [PERSON], але вона сумує за сином протягом з понеділка по вечір п'ятниці, як син сумує за нею. Вона хоче, щоб син жив з нею, чому перешкоджає відповідач - [PERSON]. Вона не оспорює, що тривалий час з 21.10.2015 року вона не спілкувалася з сином, залишила його з батьком, але не за власним бажанням, а за обставинами які склалися в її житті. Враховуючи, що в добровільному порядку відповідач відмовився на зміну постійного місця проживання сина [PERSON] на місце її проживання, то вона вимушена була звернутися з даним позовом. Представник позивачки [PERSON] позовні вимоги [PERSON] підтримав та суду зазначив, що в судовій практиці закріплено негативний вплив на життя та розвиток дитини, у разі якщо дитину відібрали від матері. А фактично малолітня дитина [PERSON], з жовтня 2015 року проживає постійно з батьком [PERSON], який обмежує у будь-який сприйнятливий час для [PERSON] побачитися з сином. Так, [PERSON] не має власного житла, але свою частку у квартирі, яка їй належала - подарувала сину [PERSON], на підставі договору дарування від 10.10.2011 року. Твердження що [PERSON] не бажає приймати участь у вихованні та утриманні сина [PERSON], не відповідають фактичним даним, так як [PERSON] купує їжу та все необхідне для сина, під час його проживання з нею, а саме з вечора п'ятниці та вечір неділі, кожного тижня. Крім того, [PERSON] повністю забезпечує матеріальні потреби сина [PERSON], тому участь матері у цьому є недоцільною. Ще у січні 2016 року [PERSON] зверталася із позовом до Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська, яким просила визначити місце проживання сина [PERSON] з нею, але ухвалою від 29.01.2016 року позов [PERSON] було повернуто для звернення за належною підсудністю. І тому 18.04.2016 року вже зазначений позов був поданий до провадження Заводського районного суду м. Дніпродзержинська. [PERSON] вважає необхідним зазначити, що квартирне питання буде ще вирішуватися, так як квартира яку має у власності [PERSON] є предметом майнового спору який має намір заявити [PERSON]. Позивачку не влаштовує, що [PERSON] приймає вирішальні питання у вихованні та утриманні сина, вона як мати також має право жити зі своїм сином. В той же час, не вбачає підстав для звернення [PERSON] з зустрічним позовом, так як йому не зрозуміло, які права [PERSON] в цьому випадку порушуються. Відповідач за первісним позовом [PERSON], звернувся із зустрічним позовом до [PERSON], 3-ої особи Орган опіки та піклування Адміністрації Заводського району Кам'янської міської ради «про визначення місця проживання малолітньої дитини з батьком», яким просить суд визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], разом з батьком [PERSON], за адресою [ADDRESS]. В обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] зазначив, що він разом з [PERSON] проживав у цивільному шлюбі, в період якого 14 березня 2011 року народилася спільна з [PERSON] дитина - син [PERSON]. Наприкінці вересня 2015 року [PERSON] стала проявляти негативне ставлення до нього як до чоловіка та до сина [PERSON], постійно провокувала з ним конфліктні ситуації, причиною яких як з'ясувалося в подальшому, стали нові стосунки [PERSON] з новим чоловіком. І як наслідок, [PERSON] залишила їх родину, його та сина [PERSON], та стала проживати окремо за іншою адресою. Так, за власною волею [PERSON] в період з вересня-жовтня 2015 року по даний час, постійним місцем проживання сина [PERSON] є його місце проживання. Син дуже тяжко переніс рішення матері - [PERSON], яка залишила його. Він всіма засобами сприяв встановленню позитивного психологічного ставлення сина до даної ситуації. На прикінці 2015 року, [PERSON] повідомила що вона виходить заміж за іншого чоловіка та має намір виїхати за кордон держави, позбавив його спілкування з сином. На що він не дав їй згоду та з метою запобігання вивезення сина за кордон без його згоди, вимушений був звертатися до Державної міграційної служби, Генеральної прокуратури України, Державної прикордонної служби України, з відповідними заявами. З того часу відповідач [PERSON] не має бажання проживати разом з малолітньою дитиною, свідомо ухиляючись від виконання своїх батьківських обов'язків. Піклування про фізичний і духовний розвиток дитини, підготовка до самостійного життя, забезпечення необхідним харчуванням, медичного догляду, лікування дитини, культурний розвиток сина, все повністю покладено відповідачкою на нього. Просить суд врахувати, що він не приймав рішення щодо обмеження [PERSON] як матері їх сина [PERSON] у прийнятті нею участі у вихованні та утриманні сина, але з боку [PERSON] жодних дій щодо виконання своїх батьківських обов'язків не здійснюється. Натомість, [PERSON] в своїх інтересах, ігноруючи інтереси сина [PERSON], намагається змінити місце проживання сина, який має устаткований режим та спосіб життя, навички, коло спілкування, яке включає родинне коло - його як батька, його дружини [PERSON], дитини якій його дружина є опікуном - дівчинка, яку вони також виховують, також син відвідує виховні заклади та спортивну секцію, тому з понеділка по вечір п'ятниці, син має устаткований розпорядок дня, та проживає за своїм постійним місцем проживання, за його місцем проживання, де він живе у почутті поваги, любові та сімейних цінностей. В період з вечора п'ятниці по вечір неділі, кожного тижня, він відвозить сина [PERSON] до матері - [PERSON], де він знаходиться з нею не тільки вдень, але і ночує. Лише з ранку у неділю він бере сина [PERSON] для відвідування церковної служби, і повертає близько обіду знов сина до матері. Протягом тижня мати має змогу побачити сина та поспілкуватися з ним, в тому числі і за телефоном. Тому жодних перешкод з його боку матері у спілкуванні з сином [PERSON], він не чинить. Таким чином за часом, [PERSON] протягом тижня проводить часу більше з сином, ніж він протягом тижня, так як більша частина часу з понеділка по вечір п'ятниці син знаходиться у дошкільному закладі, на підготовчих курсах та на заняттях у секції. В той же час, коли син знаходиться з [PERSON] вона не приділяє йому часу для заняття з ним, не відвідує з ним будь-яких культурно-виховних заходів, театру, кіно, тощо. У разі якщо на вихідних син захворіє, то [PERSON] одразу ж дзвонить йому що б він забрав сина до себе. Тому таке ставлення [PERSON] до власних інтересів, всупереч інтересів сина, стало причиною для звернення до суду з зустрічним позовом, як метою захисту та закріплення постійного місця проживання сина за фактичним місцем проживання сина в період з 2015 року по теперішній час, де [PERSON] за власним рішенням з ним як з батьком залишила проживати сина [PERSON]. Він просить врахувати, що крім свого бажання, [PERSON] не зазначила жодної підстави для зміни постійного місце проживання сина, саме в інтересах сина, такі як покращення будь-якої сторони його життя. Натомість [PERSON] не має постійного місця проживання, за місцем реєстрації не проживає, не має власного житла, заміжня за чоловіком, який фактично з нею не проживає, та з яким у їх сина [PERSON] не має контакту, також з нею проживає старша дитина [PERSON], яка має власне життя та не має спільних інтересів з їх сином [PERSON]. Крім того, протягом всього часу, [PERSON] маючи свою зацікавленість, намагається його осоромити та робить заяви проти нього, які не мають жодних обґрунтувань, і як наслідок за її зверненнями приймаються рішення про відсутність будь-якого правопорушення у його діях. Тому, враховуючи інтереси сина [PERSON], просить суд у задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити повністю, а його зустрічний позов задовольнити у повному обсязі. Представник [PERSON], [PERSON] підтримала позицію позивача за зустрічним позовом, та не визнала вимоги позивачки [PERSON] у повному обсязі, зазначив, що при вирішення такого виду спорів, необхідно враховувати саме інтереси дитини, причини чому дитина на час вирішення спору проживає з одним із батьків. Фактично як [PERSON] так і [PERSON] мають бажання безпосередньо брати участь у житті сина [PERSON], але це бажання повинно мати обґрунтування напрямку дії в інтересах саме дитини. Так як зазначено сторонами і це не оспорює [PERSON], їх спільний син в період вересень-жовтень 2015 року був залишений матір'ю на виховання та утримання батьком, за його фактичним місцем проживання. Малолітня дитина, люблячи як батька так і матір, дуже тяжко переносив рішення матері залишити його без її опікування, любові. Дуже важливим є те, що таке рішення мати дитини - [PERSON] прийняла, коли сину [PERSON] було лише чотири роки. Пояснення [PERSON] що вона не мала за фактичних обставин приїхати з міста Дніпро до міста Кам'янське (Дніпродзержинськ) протягом приблизно місяця жодного разу, є неспроможним та таким що спростовує позицію [PERSON] щодо її бажання проживати з сином. Крім того, важливим є те, що [PERSON] жодним чином з зазначеного періоду і по теперішній час не обмежена [PERSON] у спілкуванні з сином, участі в його матеріальному забезпеченні та утриманні, але не маючи такого бажання не приймає у цьому участі, поклав всі ці обов'язки лише на [PERSON]. Незважаючи на це, [PERSON] враховує необхідність підтримання стосунків між сином [PERSON] і його матір'ю [PERSON], а тому з вечора п'ятниці по вечір неділі, кожного тижня, малолітній [PERSON] знаходиться та проживає за місцем проживання [PERSON], без присутності батька [PERSON]. Заявляючи вимоги щодо зміни місця проживання малолітнього сина [PERSON], [PERSON], фактично розраховує, що у разі зміни місця проживання сина [PERSON] буде матеріально забезпечувати як сина так і її, що покращить її матеріальний стан, так як чоловік [PERSON] фактично проживає за кордоном. [PERSON], є важливим і те, що з боку [PERSON] крім власного бажання що б дитина проживала з нею, не зазначено жодного обґрунтування поліпшення будь-яких сфер та умов життя малолітнього, при такій зміні. В той же час, [PERSON] визнає, що її дитина син [PERSON], має достатньо високий рівень життя, забезпечення та розвитку, який забезпечується саме батьком дитини. Важливим є те, що малолітній [PERSON], знає що його місце проживання є місцем проживання його батька [PERSON], його сестри, якою він називає дитину якою опікується дружина [PERSON], - [PERSON], та те, що він живе у атмосфері любові, поваги та гармонійного розвитку сімейних цінностей. Своїми зверненнями до суду, [PERSON] вирішує свої потреби, а не інтереси малолітньої дитини, яку вона самостійно восени 2015 року залишила на виховання та утримання батьку, [PERSON] порушує права [PERSON] на проживання сина з ним, порушує спокій у стосунках між сторонами та членами їх родини. [PERSON] просить суд врахувати висновок Органу опіки та піклування Адміністрації Заводського району Кам'янської міської ради, згідно до якого враховуючи саме інтереси не батьків, а самого малолітнього [PERSON], було прийнято рішення, що саме в інтересах дитини, доцільним є визначення постійного місця проживання дитини з батьком. А тому, просить суд врахувати те, що саме визначення [PERSON] як мати дитини, не є безумовною обставиною для зміни устаткованого життя малолітнього [PERSON], та у позовних вимогах [PERSON] відмовити повністю, а зустрічний позов [PERSON] задовольнити. Представник 3-ої особи, Органу опіки та піклування Адміністрації Заводського району Кам'янської міської ради - Михайлова Ж.М. суду пояснила, що виконуючи ухвалу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 05.09.2016 року, Органом опіки та піклування Адміністрації Заводського району Кам'янської міської ради було видано висновок від 23.09.2016 року № 9-11/121, за результатом колегіального розгляду питання про місце проживання малолітнього [PERSON], [INFO]. Комісія запросила обох батьків для участі у розгляді цього питання, вивчила всі фактичні обставини, пропонували батькам провести спілкування психолога з дитиною, але саме мати дитини [PERSON], яка з початку погодилася, а потім змінила свою позицію, та відмовилася від цього. Комісією було встановлено що батьки малолітнього [PERSON], [INFO], з вересня 2015 року припинили спільне проживання, та мати дитини - [PERSON] власного житла не має, зареєстрована у м. Вільногірську у м. Кам'янське стала мешкати на зйомній квартирі за адресою [ADDRESS]. Малолітній [PERSON], залишився жити з батьком. Під час засідання комісії [PERSON] наголошував, що саме [PERSON] з власної ініціативи залишила йому сина [PERSON], ще до потрапляння її доньки у лікарню, та причиною такого рішення було нове особисте життя в якому «не було місця для нього та їх сина». Тому згідно до висновку Органу опіки та піклування Адміністрації Заводського району Кам'янської міської ради від 23.09.2016 року № 9-11/121, комісія враховуючи встановлені факти, вислухала як мати так і батька малолітньої дитини - [PERSON], [INFO], виходячи з рівності прав та обов'язків батьків щодо дитини,

Outcome: approved