Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-12 00:00:00

[PERSON] у своєму позові посилається на те, що згідно заповіту від 20.05.2013 року його матері [PERSON] , яка проживала в [ADDRESS] , все належне їй на момент смерті майно вона заповіла йому. [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті відкрилась спадщина, що складається з права на земельну частку (пай) на підставі сертифікатів на право на земельну частку (пай) серії ЧВ №0106416 та серії ЧВ №0106322, виданих Сокирянською районною державною адміністрацією Чернівецької області. Крім нього, спадкоємцем за законом майна померлої є його брат - [PERSON] , який не приймав та не претендує на спадщину, про що він подав відповідну заяву у нотаріальні конторі. Інших спадкоємців, які претендують на спадщину після [PERSON] , немає. Про існування заповіту матері йому стало відомо лише 30.07.2019 року із отриманого ним листа виконавчого комітету Василівської сільської ради, де було зазначено, що при інвентаризації журналів реєстрації нотаріальних дій виконавчого комітету Василівської сільради за 2010-2015 роки був виявлений заповіт даний спадкодавицею на його користь. Попередньо про наявність даного заповіту йому не було відомо. І як було пізніше роз`яснено в сільраді, спадкодавець не хотіла, щоб до її смерті він дізнався про її волевиявлення, також спадкодавицею не було визначено особу, яка б мала повідомити йому про цей заповіт. 06.11.2019 року він звернувся до державного нотаріуса Новодністровської державної нотаріальної контори Чернівецької області із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, що залишилась після смерті його матері [PERSON] , але йому було у цьому відмовлено по причині пропуску шестимісячного строку встановленого для прийняття спадщини. Вважає, що вказаний строк був пропущений ним з поважної причини, а саме через незнання про факт, що спадкодавиця розпорядилася своїм майном на його користь. Тобто, через необізнаність про факт існування спадкового майна та факт волевиявлення спадкодавиці у нього фактично не було можливості звернутись в нотаріальну контору у визначений законом строк. Просив визначити йому додатковий строк, достатній для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини за заповітом на спадкове майно його матері [PERSON] , яка проживала в [ADDRESS] , та померла [INFO] . Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи без його присутності, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, також подав до суду заяву, якою позовні вимоги визнав повністю та просив справу розглянути без його присутності. Представник відповідача Василівської сільської ради у судове засідання також не з`явився, однак сільський голова Зелений А.В. подав до суду заяву про розгляд справи без його присутності, позовні вимоги [PERSON] визнав повністю. Представник третьої особи Державного комунального підприємства управління «Тепловодоканал» у судове засідання не з`явився, однак начальник Цибульський І.М. направив до суду заяву про розгляд справи без присутності представника ДКП Управління «Тепловодканал», не заперечує проти задоволення позовних вимог. Частиною 3 ст.211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Передбачених ч.4 статті 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Дослідивши письмові докази по даній цивільній справі, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими і підлягають задоволенню. З наведених у позовній заяві обставин, які згідно ст.82 ч.1 ЦПК України не підлягають доказуванню, оскільки визнані сторонами, а також копії спадкової справи №33/2018 щодо майна померлої [INFO] [PERSON] , судом встановлено, що [INFO] в м.Новодністровськ Чернівецької області померла [PERSON] , що вбачається із копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 01.11.2016 року. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, що складається з права на земельну частку (пай) на підставі сертифікатів на право на земельну частку (пай) серії ЧВ №0106322 та серії ЧВ №0106416, виданих Сокирянською районною державною адміністрацією Чернівецької області, які належать їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Спадкоємцями майна [PERSON] за заповітом, посвідченим 20.05.2013 року секретарем виконавчого комітету Василівської сільської ради Сокирянського району Біжан К.С. за реєстраційним №63 є позивач - її син [PERSON] та за законом - відповідач по справі, її син [PERSON] , який від прийняття спадщини у встановленому законом порядку відмовився. Крім того, кредитором спадкодавця [PERSON] є Державне комунальне підприємство Управління «Тепловодоканал», за претензією якого 26.09.2018 року Новодністровською державною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу №33/ 2018 щодо майна [PERSON] . На звернення позивача [PERSON] до Новодністровської державної нотаріальної контори, йому було відмовлено постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії за №254-02-31 від 06.11.2019 року, згідно якої видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, посвідченим 20.05.2013 року секретарем виконавчого комітету Василівської сільської ради Сокирянського району Біжан К.С. за реєстраційним №63 після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] , яка проживала в [ADDRESS] на спадкове майно, що складається з права на земельну частку (пай) на підставі сертифікатів на право на земельну частку (пай) серії ЧВ №0106322 та серії ЧВ №0106416, так як ним не прийнято спадщину, згідно ст.ст.1268,1269 Цивільного кодексу України, тобто ним пропущено шестимісячний строк для прийняття спадщини. Даний строк [PERSON] пропустив з поважної причини, оскільки про існування заповіту та волевиявлення спадкодавиці [PERSON] йому не було відомо, що позбавило його своєчасного звернення із заявою про прийняття спадщини. Згідно ч.1 ст.1268 ч.1 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною 1 ст.1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як встановлено судом, про наявність заповіту матері позивачу стало відомо лише 30.07.2019 року із отриманого ним листа виконавчого комітету Василівської сільської ради №291, у якому повідомлялося про те, що при інвентаризації журналів реєстрації нотаріальних дій виконавчого комітету Василівської сільради за 2010-2015 роки був виявлений заповіт, складений [PERSON] 20.05.2013 року за реєстровим №63 на користь позивача. За таких обставин, суд вважає, що позивач з поважних причин пропустив строк для прийняття ним спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] . Згідно ст.206 ч.4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За таких обставин, суд визнає за можливе прийняти визнання представником відповідача Василівської сільської ради та відповідача [PERSON] позову, оскільки воно не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідачів в рівних долях підлягають стягненню на користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 768,40 грн. На підставі ст.ст.1268-1270, 1272 ЦК України та

Outcome: approved