Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-05 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до Мелітопольського міськрайонного\~суду Запорізької області з позовом до Астраханської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області в якому просять: визнати дійсним договір купівлі-продажу № 001 від 31 липня 2006 року укладений між Сільськогосподарським багатофункціональним кооперативом «Надія» та [PERSON] , [PERSON] ; визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частку нежитлової будівлі за адресою: [ADDRESS] ; визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частку нежитлової будівлі за адресою: [ADDRESS] . Позовні вимоги позивачі обґрунтовують тим, що 31 липня 2006 року між ними, [PERSON] , [PERSON] та СМК «Надія» було укладено договір купівлі-продажу № 001. Згідно п. 1.1. Продавець зобов`язується передати під розібрання свою власність, яка знаходиться в аварійному стані окремо розташовану будівлю в с. Астраханка: будівля складу будівельних матеріалів [ADDRESS] . [ADDRESS] , а Покупець зобов`язується прийняти і оплатити на умовах цього Договору. Згідно п. 4.1. ціна об`єкта складає 11 860,00 гривень. Сплата вартості нерухомого майна ними здійснена. Однак після придбання складу будівельних матеріалів вони вирішили провести реконструкцію будівлі складу будівельних матеріалів. В 2011 році після проведення повної реконструкції нежитлової будівлі було складено технічну документацію на нежитлову будівлю, по [ADDRESS] . Згідно цієї документації будівля А-1, площею 681,7 кв.м., 1969 року побудови розміром 18,42x36,24 закінчена будівництвом. В процесі проведення технічної інвентаризації КП «Мелітопольське міжміське бюро технічної інвентаризації» було з`ясовано, що право власності на придбану будівлю складу будівельних матеріалів не було зареєстровано належним чином продавцем об`єкту СБК «Надія». Вони запропонувати СБК « [PERSON] » оформити належним чином право власності на продану ними раніше під розібрання будівлю складу будівельних матеріалів і в подальшому придбати цю нежитлову будівлю, уклавши з додержанням вимог законодавства щодо нотаріального посвідчення договір купівлі продажу, з`ясовували юридичну адресу цього підприємства. Однак це виявилося неможливим, оскільки згідно відомостям з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань державну реєстрацію Сільськогосподарського багатофункціонального кооперативу «Надія» було припинено, про що внесено до державного реєстру запис № 10881170003000201 від 18 червня 2007 року. Таким чином належне оформлення права власності спочатку за продавцем, а в подальшому продаж цього нерухомого об`єкту їм не вбачається можливим. В подальшому вони звернулися до реєстратора Мелітопольського міжміського бюро технічної інвентаризації [PERSON] з заявою про реєстрацію за ними права власності на спірну нежитлову будівлю на підставі наявних у них документів, а саме, договір купівлі-продажу від 31 липня 2006 року. Рішенням реєстратора від 23 вересня 2011 року їм було відмовлено в реєстрації права власності на нежитлову будівлю, оскільки первинна реєстрація права власності в КП «ММБТІ» на нежитлову будівлю не проводилася і за результатами технічної інвентаризації зазначеного об`єкту КП «ММБТІ» було видано акт самовільного будівництва від 28 липня 2011 року № 147. Відчужувачем за договором купівлі-продажу від 31 липня 2006 року СБК «Надія» в особі арбітражного керуючого ліквідатора СБК «Надія» Іщенко Д.1. не було надано дозвільної документації на будівництво вказаної будівлі. Також підставою для відмови в реєстрації права власності стало і невідповідність укладеного між СБК «Надія» та позивачами договору купівлі-продажу вимогам законодавства щодо нотаріального посвідчення договорів купівлі-продажу нерухомого майна. Відсутність належним чином оформленого договору купівлі-продажу нерухомості та зареєстрованого за ними права власності на нерухомий об`єкт позбавляє позивачів можливості у відповідності до діючого законодавства здати в експлуатацію цю будівлю. З викладених в позові обставин вбачається, що між сторонами за договором СБК «Надія» з одного боку та позивачами [PERSON] , [PERSON] з іншого боку умови договору виконані повністю, вони прийняли предмет договору в своє володіння, користуються предметом договору, однак договір не відповідає діючому цивільному законодавству, не засвідчений нотаріально і тому зареєструвати право власності на нерухоме майно не виявляється можливим. В зв`язку з тим, що в позасудовому порядку неможливо вирішити спір, вони вимушені звернутися до суду за захистом своїх порушених прав та інтересів. У підготовче судове засідання позивачі не з`явилися, від їх представника адвокат Сивової Я.В. надійшла заява з проханням розглядати справу за її відсутності, на позові наполягає. Представник відповідача в підготовче судове засідання не з`явився, від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги просить задовольнити. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін про слухання справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.\~Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями\~206,\~207\~цього\~Кодексу. Відповідно до ч. 4\~ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясування обставин справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому у цим Кодексом, звернутися до суду за захистом свої порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.\~12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. \~Згідно до\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, при цьому кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.\~\~ Відповідно до\~ст. 76 цього Кодексу\~доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі письмових, речових та електронних доказів, висновків експертів та показаннями свідків.\~\~ Відповідно до ч.ч. 1, 5, 6\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 31 липня 2006 року між [PERSON] , [PERSON] та СМК «Надія» було укладено договір купівлі-продажу № 001. Згідно п. 1.1. Продавець зобов`язується передати під розібрання свою власність, яка знаходиться в аварійному стані окремо розташовану будівлю в с. Астраханка: будівля складу будівельних матеріалів [ADDRESS] , а Покупець зобов`язується прийняти і оплатити на умовах цього Договору. Згідно п. 4.1. ціна об`єкта складає 11860,00 гривень. Сплата вартості нерухомого майна позивачами здійснена. Після придбання складу будівельних матеріалів позивачі вирішили провести реконструкцію будівлі складу будівельних матеріалів. В 2011 році після проведення повної реконструкції нежитлової будівлі було складено технічну документацію на нежитлову будівлю, по [ADDRESS] . Згідно цієї документації будівля А-1, площею 681,7 кв.м., 1969 року побудови розміром 18,42x36,24 закінчена будівництвом. В процесі проведення технічної інвентаризації КП «Мелітопольське міжміське бюро технічної інвентаризації» було з`ясовано, що право власності на придбану будівлю складу будівельних матеріалів не було зареєстровано належним чином продавцем об`єкту СБК «Надія». Позивачі запропонувати СБК «Надія» оформити належним чином право власності на продану ними раніше під розібрання будівлю складу будівельних матеріалів і в подальшому придбати цю нежитлову будівлю, уклавши з додержанням вимог законодавства щодо нотаріального посвідчення договір купівлі продажу, з`ясовували юридичну адресу цього підприємства. Однак це виявилося неможливим, оскільки згідно відомостям з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань державну реєстрацію Сільськогосподарського багатофункціонального кооперативу «Надія» було припинено, про що внесено до державного реєстру запис № 10881170003000201 від 18 червня 2007 року. Таким чином належне оформлення права власності спочатку за продавцем, а в подальшому продаж цього нерухомого об`єкту позивачам не вбачається можливим. В подальшому позивачі звернулися до реєстратора Мелітопольського міжміського бюро технічної інвентаризації Шевченко О.В. з заявою про реєстрацію за ними права власності на спірну нежитлову будівлю на підставі наявних у них документів, а саме, договір купівлі-продажу від 31 липня 2006 року. Рішенням реєстратора від 23 вересня 2011 року позивачам було відмовлено в реєстрації права власності на нежитлову будівлю, оскільки первинна реєстрація права власності в КП «ММБТІ» на нежитлову будівлю не проводилася і за результатами технічної інвентаризації зазначеного об`єкту КП «ММБТІ» було видано акт самовільного будівництва від 28 липня 2011 року № 147. Відчужувачем за договором купівлі-продажу від 31 липня 2006 року СБК «Надія» в особі арбітражного керуючого ліквідатора СБК «Надія» Іщенко Д.1. не було надано дозвільної документації на будівництво вказаної будівлі. Також підставою для відмови в реєстрації права власності стало і невідповідність укладеного між СБК «Надія» та позивачами договору купівлі-продажу вимогам законодавства щодо нотаріального посвідчення договорів купівлі-продажу нерухомого майна. Відсутність належним чином оформленого договору купівлі-продажу нерухомості та зареєстрованого за ними права власності на нерухомий об`єкт позбавляє позивачів можливості у відповідності до діючого законодавства здати в експлуатацію цю будівлю. Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Частина 2\~статті 317 Цивільного кодексу України, встановлює, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до\~ст. 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до\~ст. 640 ЦК України\~договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення. Відповідно до\~ст. 657 ЦК України\~договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. Згідно ч.\~2\~ст.\~219\~ЦК України суд може визнати правочин дійсним, якщо буде встановлено, що він відповідав справжній волі особи, яка його вчинила, а нотаріальному посвідченню правочину перешкоджала обставина, яка не залежала від її волі. Згідно ч.\~2\~ст.\~220\~ЦК України якщо сторони домовилися про всі істотні умови договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або частково виконання договору, але одна зі сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. П.5 Тимчасового порядку державної реєстрації правочинів, затвердженого\~постановою КМУ від 26 травня 2004 року № 671, державній реєстрації підлягають правочини, зокрема, нерухомого майна. Але після укладення вищезазначеного Договору купівлі-продажу, між [PERSON] , [PERSON] та СМК «Надія» договір купівлі-продажу вищевказаної нежитлової будівлі не було нотаріально посвідчено та зареєстровано. З викладених в позові обставин вбачається, що між сторонами за договором СБК «Надія» з одного боку та позивачами [PERSON] , [PERSON] з іншого боку умови договору виконані повністю, вони прийняли предмет договору в своє володіння, користуються предметом договору, однак договір не відповідає діючому цивільному законодавству, не засвідчений нотаріально і тому зареєструвати право власності на нерухоме майно не виявляється можливим. Виходячи з викладеного, суд вважає можливим визнати дійсним договір купівлі-продажу № 001 від 31 липня 2006 року укладений між Сільськогосподарським багатофункціональним кооперативом «Надія» та [PERSON] , [PERSON] та визнати за [PERSON] та [PERSON] право власності по 1/2 частці нежитлової будівлі за адресою: [ADDRESS] . На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved