overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-19 00:00:00

[PERSON] подала до суду заяву про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заяви вона посилалась на те, що при ухваленні рішення судом не були розглянуті всі вимоги позову, а саме в резолютивній частині рішення не зазначено, що після розірвання шлюбу прізвище позивачки змінити на дошлюбне «[PERSON]». Сторони про місце та час розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення були повідомлені належним чином, причини неявки до суду не повідомляли. Вивчив заяву та матеріали справи, суд вважає необхідним задовольнити, оскільки при розгляді вказаної вище справи, суд при прийнятті рішення в резолютивній частині помилково не зазначив, що після розірвання шлюбу прізвище позивачки змінити на дошлюбне «[PERSON]». Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, що брали участь у розгляді справи, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно якої-небудь вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і пояснення, не ухвалено рішення. Таким чином заява [PERSON] правомірна, відповідає вимогам закону та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-25 00:00:00

[PERSON] подала до суду заяву про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заяви вона посилалась на те, що при ухваленні рішення судом не були розглянуті всі вимоги позову, а саме в резолютивній частині рішення не зазначено, що після розірвання шлюбу прізвище позивачки змінити на дошлюбне «[PERSON]». Сторони про місце та час розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення були повідомлені належним чином, причини неявки до суду не повідомляли. Вивчив заяву та матеріали справи, суд вважає необхідним задовольнити, оскільки при розгляді вказаної вище справи, суд при прийнятті рішення в резолютивній частині помилково не зазначив, що після розірвання шлюбу прізвище позивачки змінити на дошлюбне «[PERSON]». Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, що брали участь у розгляді справи, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно якої-небудь вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і пояснення, не ухвалено рішення. Таким чином заява [PERSON] правомірна, відповідає вимогам закону та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-15 00:00:00

[PERSON] подала до суду заяву про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заяви вона посилалась на те, що при ухваленні рішення судом не були розглянуті всі вимоги позову, а саме в резолютивній частині рішення не зазначено, що після розірвання шлюбу прізвище позивачки змінити на дошлюбне «[PERSON]». Сторони про місце та час розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення були повідомлені належним чином, причини неявки до суду не повідомляли. Вивчив заяву та матеріали справи, суд вважає необхідним задовольнити, оскільки при розгляді вказаної вище справи, суд при прийнятті рішення в резолютивній частині помилково не зазначив, що після розірвання шлюбу прізвище позивачки змінити на дошлюбне «[PERSON]». Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, що брали участь у розгляді справи, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно якої-небудь вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і пояснення, не ухвалено рішення. Таким чином заява [PERSON] правомірна, відповідає вимогам закону та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-09 00:00:00

[PERSON] подала до суду заяву про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заяви вона посилалась на те, що при ухваленні рішення судом не були розглянуті всі вимоги позову, а саме в резолютивній частині рішення не зазначено, що після розірвання шлюбу прізвище позивачки змінити на дошлюбне «Ізвекова». Сторони про місце та час розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення були повідомлені належним чином, причини неявки до суду не повідомляли. Вивчив заяву та матеріали справи, суд вважає необхідним задовольнити, оскільки при розгляді вказаної вище справи, суд при прийнятті рішення в резолютивній частині помилково не зазначив, що після розірвання шлюбу прізвище позивачки змінити на дошлюбне «Ізвекова». Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, що брали участь у розгляді справи, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно якої-небудь вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і пояснення, не ухвалено рішення. Таким чином заява [PERSON] правомірна, відповідає вимогам закону та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-19 00:00:00

[PERSON] подала до суду заяву про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заяви вона посилалась на те, що при ухваленні рішення судом не були розглянуті всі вимоги позову, а саме в резолютивній частині рішення не зазначено, що після розірвання шлюбу прізвище позивачки змінити на дошлюбне «Стариченко». Сторони про місце та час розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення були повідомлені належним чином, причини неявки до суду не повідомляли. Вивчив заяву та матеріали справи, суд вважає необхідним задовольнити, оскільки при розгляді вказаної вище справи, суд при прийнятті рішення в резолютивній частині помилково не зазначив, що після розірвання шлюбу прізвище позивачки змінити на дошлюбне «Стариченко». Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, що брали участь у розгляді справи, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно якої-небудь вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і пояснення, не ухвалено рішення. Таким чином заява [PERSON] правомірна, відповідає вимогам закону та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-17 00:00:00

[PERSON] подала до суду заяву, у якій просила вирішити питання про стягнення з відповідача на її користь судового збору в розмірі 551,20 грн.. [PERSON] та її представник [PERSON], а також [PERSON] та його представник [PERSON] у судове засідання не з'явилися без поважних причин. Про слухання справи повідомлені належним чином. Про причини неявки суд не повідомили. Представник третьої особи подав до суду заяву про розгляд заяви про винесення додаткового рішення без участі представника органу опіки та піклування. З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON], який діє в інтересах малолітньої [PERSON], третя особа виконавчий комітет Бердянської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням (а.с.2-3). Рішенням Бердянського міськрайонного суду від 20.04.2016 року позовні вимоги задоволено. [PERSON] визнано такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS] Постановляючи рішення суд не вирішив питання про судові витрати (а.с. 69-70). Згідно ст. 4 ч. 2 ЗУ «Про судовий збір» у редакції, яка діяла на момент звернення з позовом до суду 28.03.2016 року було передбачено, що за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою сплачується судовий збір у розмірі 0,4 розміру мінімальної заробітної плати. Частиною 1 ст. 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. [PERSON] звернулась з позовом до суду з позовною вимогою немайнового характеру й оплатила судовий збір у розмірі 551,20 грн., який підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-11 00:00:00

[PERSON] подала до суду заяву, у якій просить визнати [PERSON], [INFO], безвісно відсутнім. В обґрунтування заяви зазначила, що вона є донькою [PERSON] Її мати - [PERSON] померла [INFO] року. 31.05.2013 року [PERSON] пішов на риболовлю до озера, що поблизу сел. Червоний Донець Балаклійського району Харківської області та пропав. Проведені пошуки результатів не дали, його фактичне місцезнаходження не відоме, будь - які відомості про нього відсутні. В теперішній час виникла необхідність в оформленні субсидії на оплату житлово-комунальних послуг, однак через те, що в будинку зареєстрований [PERSON], місцезнаходження якого не відоме, оформити її немає можливості. В зв'язку з вищенаведеним [PERSON] змушена звернутись до суду за захистом своїх прав та інтересів. У судове засідання заявниця [PERSON] не з'явилась, надала заяву в якій підтримала заявлені вимоги та просила розглянути справу за її відсутності. Заінтересована особа не заперечувала проти задоволення заяви, просила розглянути справу за відсутності її представника, про що подала відповідне клопотання. На підставі ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Дослідивши матеріали справи, беручи до уваги позицію заінтересованої особи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що [PERSON] є рідною донькою [PERSON], [INFO], що вбачається з копії свідоцтва про народження (а.с.6). Згідно свідоцтва про укладення шлюбу, 12.03.1993 року було укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). Відповідно до наданої копії домової книги вбачається, що [PERSON] зареєстрований в [ADDRESS] (а.с.13,14) Згідно довідок Балаклійського РВ від 09.08.2013 року, 14.01.2014 року та 02.06.2014 року [PERSON], [INFO], мешканець Харківської області , [ADDRESS] , 31.05.2013 року пішов з будинку на риболовлю до озера, що розташоване поблизу сел. Ч. Донець та до теперішнього часу місцезнаходження його невідоме, перебуває в розшуку як безвісно відсутній та відносно нього в провадженні СУР Балаклійського РВ перебуває ОРС «Розшук» №6813008 від 10.06.2013 року і на теперішній час його місцезнаходження невідоме (а.с.10,11,12). На підставі ст. 43 Цивільного кодексу України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Судовим розглядом встановлено, що понад рік у місці постійного проживання [PERSON] немає відомостей про місце його перебування, а визнання його безвісно відсутнім необхідно для оформлення субсидії на оплату житлово-комунальних послуг. На підставі ст.43 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-09 00:00:00

[PERSON] подала до суду письмову заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій зазначила, що при ухваленні рішення Канівського міськрайонного суду від 02.02.2017 року, судом не було вирішено питання щодо однієї з позовних вимог, а саме в частині визнання відповідача [PERSON], [INFO] такою, що не проживала з 2010 року в будинку [ADDRESS]. Просила ухвалити додаткове рішення. Сторони в судове засідання не з'явилися, про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомили. Їх присутність не є обов'язковою. У відповідності до ч.1 ст.220 ЦПК України, суд що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Відповідно до ч.3 ст.220 ЦПК України, суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання у судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обов'язковою. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 02.02.2017 року було частково задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації, яким визнано [PERSON], [INFO], зареєстровану за адресою: [ADDRESS], такою, що втратила право користуватися жилим приміщенням, а саме будинком [ADDRESS]; встановлено порядок виконання рішення суду, яким зазначено, що воно є підставою для реєстраційного відділу виконавчого комітету Канівської міської ради Черкаської області для зняття [PERSON], [INFO], зареєстрованої за адресою: [ADDRESS], як таку, що втратила право користування цим будинком. Дослідивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що слід постановити додаткове рішення по справі. Як вбачається з матеріалів справи, 02.02.2017 року Канівським міськрайонним судом постановлено рішення про часткове задоволення позову [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації. Однак в рішенні суду не ухвалено рішення стосовно позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення. Оскільки це питання не було вирішено при постановленні рішення, тому слід постановити додаткове рішення щодо визнання відповідача [PERSON], [INFO] такою, що не проживала з 2010 року в будинку [ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-12 00:00:00

[PERSON] подала до суду позов до [PERSON], [PERSON] про визнання їх такими, що втратили право користування житловим будинком № 20 по вул. Хмельницького в смт. Букачівці Рогатинського району Івано-Франківської області. Позов обґрунтовано тим, що у вказаному житловому будинку, який належить їй на праві власності, її дочка та онука не проживають більше 12 років, оскільки виїхали на постійне місце проживання за кордон та на цей час вони проживають в [INFO], [PERSON]. Позивач в судове засідання не з`явилася, в позовній заяві зазначила про проведення судового розгляду за її відсутності. Відповідачі у судове засідання не зявилися. Відповідно до ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України суд провів заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю. Так, відповідно до копій витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №25401834 від 24.02.2010 та свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 24.02.2010 [PERSON] є власником житлового будинку № 20 по вул. Б. Хмельницького в смт. Букачівці Рогатинського району Івано-Франківської області. Згідно з актом обстеження матеріально-побутових умов від 18.06.2018, складеного комісією в складі селищного голови [PERSON], депутата [PERSON], працівника селищної ради [PERSON], сусідів [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] не проживають в житловому будинку № 20 по вул. Хмельницького в смт. Букачівці Рогатинського району Івано-Франківської області протягом дванадцяти років. Відповідно до довідки виконавчого комітету Букачівської селищної ради № 668 від 14.06.2018 [PERSON] та [PERSON] зареєстровані в [INFO], проте 12 років за зазначеною адресою не проживають. Відповідно до ст. ст. 319, 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. [PERSON] власності є непорушним. Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником будинку або законом. За встановлених обставин, суд дійшов висновку, що [PERSON] та [PERSON] відсутні в житловому будинку [PERSON] понад один рік без поважних причин, а тому їх необхідно визнати такими, що втратили право на користування ним.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-05 00:00:00

[PERSON] подала до суду позов до [PERSON], в якому просить розірвати укладений між ними шлюб, зареєстрований 19 липня 2014 року виконавчим комітетом Салтиково-Дівицької сільської ради Куликівського району Чернігівської області за актовим записом № 3, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON] та стягнути з відповідача на її користь судові витрати, посилаючись на те, що протягом останніх двох років вони з відповідачем не проживають разом, відповідач не бере участі у вихованні їх дитини [PERSON], [INFO], вважає, що примирення між ними та збереження сім'ї є неможливим. Спору про поділ майна вони не мають, питання проживання дитини вирішено в добровільному порядку. Позивач в судовому засіданні присутнім не був у заяві просить розглядати справу за її відсутності. Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності та про визнання позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 19 липня 2014 року виконавчим комітетом Салтиково-Дівицької сільської ради Куликівського району Чернігівської області за актовим записом № 3, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 19.07.2014(а.с. 4). Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Сторони не проживають разом, шлюбні стосунки припинили. Як вказує позивач, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить його інтересам, а тому збереження шлюбу та примирення позивач вважає неможливим. Приймаючи до уваги обставини життя подружжя, суд вважає за необхідне шлюб розірвати, оскiльки причини розпаду сiм'ї, на якi посилається позивач, являються поважними, між сторонами шлюбні стосунки фактично припинились, сторони не проживають разом, і перебування їх у шлюбі носить формальний характер, примирення між подружжям позивач вважає не можливим, відповідач позов визнав, визнання ним позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-08 00:00:00

[PERSON] подала до суду позов до [PERSON], в якому просить розірвати укладений між ними шлюб, зареєстрований 20 червня 1998 року виконавчим комітетом Авдіївської сільської ради Куликівського району Чернігівської області за актовим записом № 3, посилаючись на те, що вони з відповідачем припинили шлюбні стосунки та не проживають разом, оскільки відповідач в нетверезому стані влаштовує сварки, вважає, що примирення між ними та збереження сім'ї є неможливим. Неповнолітніх дітей та спору про поділ майна вони не мають. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності чи про відкладення розгляду справи не подавав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 20 червня 1998 року виконавчим комітетом Авдіївської сільської ради Куликівського району Чернігівської області за актовим записом № 3, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 20.06.1998. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Сторони не проживають разом протягом останніх трьох років, шлюбні стосунки припинили. Як вказує позивач, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить його інтересам, а тому збереження шлюбу та примирення позивач вважає неможливим. Приймаючи до уваги обставини життя подружжя, суд вважає за необхідне шлюб розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-22 00:00:00

[PERSON] подала до суду позов до [PERSON], в якому просить розірвати укладений між ними шлюб, зареєстрований 21 квітня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського МУЮ за актовим записом № 300, після розірвання шлюбу змінити їй прізвище на дошлюбне «[PERSON]», посилаючись на те, що протягом останніх двох років у них виникають сварки та непорозуміння, тому збереження сімї є неможливим. Спору про поділ майна вони не мають, питання проживання дитини вирішено в добровільному порядку. Позивач в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав та погодився на розірвання шлюбу. Заслухавши позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 21 квітня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського МУЮ за актовим записом № 300, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 21.04.2012(а.с. 7). Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Сторони не проживають разом протягом останніх двох років, шлюбні стосунки припинили. Як вказує позивач, подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим. Приймаючи до уваги обставини життя подружжя, суд вважає за необхідне шлюб розірвати, оскiльки причини розпаду сiм'ї, на якi посилається позивач, являються поважними, сторони не проживають разом та не ведуть спільного господарства протягом двох останніх років, і перебування їх у шлюбі носить формальний характер, примирення між подружжям сторони вважають не можливим, відповідач позов визнав, що не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, а тому збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, що мають істотне значення. На підставі викладеного,

Outcome: approved