Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-08 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа відділ ДРАЦС у Приморському районі Одеського міського управління юстиції, та просили встановити факт, що національність [PERSON] - німець, а національність [PERSON] - німкеня. В обґрунтування заяви [PERSON] та [PERSON] вказували на те, що їх пращур [PERSON], який є прапрадідом заявника та прадідом заявниці, народився у 1881 році в с. Розенфельд Одеського району Одеської області, за документами значився як німець і сповідував лютеранство. Під час німецької окупації м.Одеси він зареєструвався як «Фольксдойче» і одержав німецький паспорт «Аусвайс», за що 02.06.1944 року був заарештований УНКВС по Одеській області за звинуваченням у злочинах, передбачених ст.54-1 «а» УК УРСР, а 11.11.1944 року за постановою особливої наради при НКВС СРСР був засланий до Сузунського району Новосибірської області строком на 5 років з конфіскацією всього особистого майна, де і помер. Син [PERSON] - [PERSON], прадід заявника і дід заявниці, народився [INFO] року в м.Одесі, віросповідання його батька зазначено, як «лютеранин», про що в метричній книзі є відповідний запис. Через репресії батька внаслідок його національної належності [PERSON] почав приховувати свої справжні національність «німець» та віросповідання «лютеранин» та під час реєстрації шлюбу 23.06.1966 року свою національність зазначив як «українець», тому і його син [PERSON], [INFO], дід заявника та батько заявниці також у всіх офіційних документах зазначався як «українець» в тому числі і в свідоцтві про народження заявниці. А в свідоцтві про народження заявника його матір зазначена як «росіянка». Посилаючись на приховування пращуром справжньої національності «німець» заявники втратили зв'язок зі своїм національним походженням. Незважаючи на інші записи національності, вони виховувалися відповідно до німецьких традицій, сповідують лютеранську релігію, постійно відвідують німецькі культурні заходи , все життя підтримували стосунки зі своїми родичами - німцями, які раніше проживали в м.Одесі, святкують німецькі свята та вважають себе німцями. Однак на теперішній час вони зіштовхнулися з проблемою отримання гостьової візи до Федеративної республіки Німеччина, куди у 90 роках переїхали їх родичі, оскільки через неправильне зазначення національності втратили переважне право на відвідання вказаної країни без будь-яких перевірок та застережень. В судовому засіданні заявники підтримали свою заяву та просили її задовольнити. Представник заінтересованої особи в засідання не прибув і з заявами про відкладення розгляду справи не звертався. Заслухавши учасників процесу, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ч.2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Починаючи з 1992 р. на підставі постанови Верховною Радою України від 26.06.1992р. «Про затвердження положень про паспорт громадянина України та свідоцтва про народження» діючим законодавством України не передбачено визначення національності фізичної особи - громадянина України, тобто з прийняттям вказаної постанови з паспорту громадянина України та свідоцтва про народження була виключена графа про національність. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №1367 від 12.09.2002р. «Про затвердження зразків книг реєстрації актів цивільного стану та описів бланків свідоцтв, що видаються державними органами реєстрації актів цивільного стану», яка в наступному втратила силу в зв'язку з прийняттям постанови КМУ № 1025 від 10.11.2010р. в новій редакції, не була виключена графа про національність фізичної особи. Тобто, на даний час нормативними актами України не передбачено можливість визначення персональної національності громадян України у документі який посвідчує таку особу. Разом з тим, відповідно до ст. 3 Закону України «Про національні меншини в Україні», до національних меншин належать групи громадян України, які не є українцями за національністю, виявляють почуття національного самоусвідомлення та спільності між собою. Нормами ст.11 даного Закону, визначено, що громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Примушення громадян у будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається. Статтею 300 ЦК України закріплено, що фізична особа має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства. Як видно з матеріалів Державного архіву Одеської області [PERSON],[INFO], уродженець с. Розенфельд Одеського району Одеської області, за національністю - німець, мешканець м.Одеси, проживаючий на момент арешту за адресою: [ADDRESS], до окупації німецько-румунськими військами м.Одеси працював на заводі ім..Жовтневої революції в якості кучера, під час окупації охоронцем приватного ресторану, двірником. При німцях зареєструвався як «фольксдойче» і одержав німецький паспорт «Аусвайс» Склад сімї: дружина - [PERSON],[INFO], доньки [PERSON], [INFO], [PERSON],[INFO]. 02.06.1944 року був заарештований УНКВС по Одеській області за звинуваченням у злочинах, передбачених ст.54-1 «а» УК УРСР, а 11.11.1944 року за постановою особливої наради при НКВС СРСР був засланий до Сузунського району Новосибірської області строком на 5 років з конфіскацією всього особистого майна(а.с.10-14). Висновком прокуратури Одеської області від 27.11.1989 року, на підставі ст.1 Указу Президіума Верховної ради СРСР від 16.01.1989 року «Про додаткові заходи по поновленню справедливості відносно жертв репресій, які мали місце в період з 30-40-х і початку 50-х років» [PERSON] було реабілітовано. Вказані відомості отримані архівного фонду р-8065, оп.2 «Архів Управління Служби безпеки України в Одеській області» із справи [PERSON]: справа №10694, лл.6,6 об.,7,7 об. (а.с.11) Згідно з відомостями метричної книги Михайловської на Молдованкі церкви м.Одеси за 1907 рік є запис №9 від 06.01. 1907 року про народження [PERSON] [INFO] року (за старим стилем, батько [PERSON] [PERSON], лютеранин, мати [PERSON], православна, відомості про народження та батьків також підтверджується копією свідоцтва про народження виданим повторно 06.06.1950 року Одеським міським ЗАГС (а.с.15-19). Відповідно до свідоцтва про одруження при реєстрації шлюбу з [PERSON], [PERSON] вказував свою національність «українець» (а.с.21) . [INFO] року у подружжя [PERSON] народився син [PERSON] (а.с.22), а [INFO] року у [PERSON], національність українець, та [PERSON], національність росіянка, народилася донька [PERSON], актовий запис про народження №1938 від 23.10.1960 р. складений Приморським районним бюро ЗАГС м.Одеса (а.с.23). [INFO] року у [PERSON],національність зазначена як «росіянка», та [PERSON] народився син [PERSON], актовий запис №354 від 18.03.1980 р. складений відділом реєстрації актів громадянського стану Приморського районного управління юстиції м.Одеси (а.с.24). Отже, враховуючи представлені докази, доводи заявників знайшли своє підтвердження, судом встановлено, що їх пращур [PERSON],[INFO], уродженець с. Розенфельд Одеського району Одеської області, який є прапрадідом заявника та прадідом заявниці, за національністю був німець, сповідував лютеранство. Оскільки, [PERSON] через свою реєстрацію як «фольксдойче» і одержання німецького паспорту «Аусвайс» був засуджений, та в наступному реабілітований лише 27.11.1989 року, його сім'я змушена була приховувати справжню національність. Незважаючи на зазначення в графах про національність інших записів, вони виховувалися відповідно до німецьких традицій, сповідують лютеранську релігію, постійно відвідують німецькі культурні заходи , все життя підтримували стосунки зі своїми родичами - німцями, які раніше проживали в м.Одесі, святкують німецькі свята та вважають себе німцями. На теперішній час заявники позбавлені можливості отримати гостьові візи до Федеративної Республіки Німеччина, де проживають їх родичі, оскільки через неправильне зазначення національності втратили переважне право на відвідання вказаної країни без будь-яких перевірок та застережень. Отже, зважаючи на вказані норми, оцінюючи зібрані по справі належні докази в їх сукупності, слід дійти висновку, що за походженням по лінії прапрадіда по материнській лінії заявника [PERSON] та прадіда по батьковій ліній для заявниці [PERSON] за національністю вони є німцями. Таким чином, пред'явлена до суду заява є обґрунтованою, вимоги підтверджені, а відтак підлягають задоволенню. Оскільки відомості про національність осіб були вказані раніше в актових записах про народження заявників, тому дане рішення є підставою для внесення змін до цих записів відділом Державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському районі Одеського міського управління юстиції відповідно до Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 №96/5.

Outcome: approved