Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-21 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] , та просить стягувати аліменти в її користь на утримання сина в розмірі ј частини щомісячного доходу (заробітку) відповідача, до досягнення сином повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та стягнути з відповідача понесені судові витрати. В огрунтування позову посилається на те, що пребувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. За період шлюбних відносин у них народився син [PERSON] , [INFO] . Шлюб між нею та відповідачем розірвано, дитина проживає з нею. Добровільно матеріальної допомоги відповідач на утримання дитини не надає, хоча має змогу надавати таку допомогу, оскільки працює у Відокремленому підрозділі ПАТ «ДТЕК Західенерго». 22.11.2019 року через канцелярію суду представник позивачка подав заяву, в якій просить розгляд справи проводити без їх участі, та задоволити позов в повному обсязі. Від відповідача також надійшла заява про визнання позовних вимог та розгляд справи без його участі. Розгляд справи проводиться без участі сторін. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, та враховуючи положення ч.3 ст. 200 ЦПК України, згідно яких за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволення з таких підстав. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 141 СК України визначено рівність прав та обов`язків батьків щодо дитини не залежно від того, чи перебувають вони у шлюбі. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. \~ \~ \~ \~ Відповідно до вимог ч.1 ст. 3 Конвеції ООН про права дитини (Конвенції), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 18 Конвенції проголошено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Судом встановлено, що строни перебували у зареєстрованому шлюбі. [INFO] у них народився син - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.5). На даний час шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Син проживає разом з позивачкою, яка повністю його утримує. Добровільно матеріальної допомоги відповідач на утримання сина не надає. Із позовної заяви також вбачається, що відповідач працює у Відокремленому підрозділі ПАТ «ДТЕК Західенерго» Бурштинської ТЕС. Відповідно до ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частною 3\~статті 181\~СК України,\~передбачено,\~що за\~рішенням суду\~кошти на\~утримання дитини\~(аліменти)\~присуджуються у\~частці від\~доходу її\~матері,\~батька або\~у твердій\~грошовій сумі\~за вибором\~того з\~батьків або\~інших законних\~представників дитини,\~разом з\~яким проживає\~дитина. Відповідно до ч.1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Із заяви, поданої відповідачем, вбачається що останній визнає позовні вимоги визнає, а тому суд приходить до висновку про задоволення позову, оскільки визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно ст. 141 ЦПК України, \~інші судові\~витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються: у\~разі задоволення\~позову -\~на відповідача; у\~разі відмови\~в позові\~-\~на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У матеріалах справи наявний договір про надання правничої допомоги від 12 червня 2019 року, укладний між адвокатом Равриком І.Д. та позивачкою. Квитанцією №933766 від 12.06.2019 р., підтверджується проведення оплати позивачем послуг адвоката в сумі 1000, 00 грн. Оскільки, суд дійшов висновку про задоволення позову, то витрати пов`язані на професійну правничу допомогу в сумі 1000,00 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь [PERSON] . У відповідності до\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача. Позивач звільнений від сплати судового збору, згідно ст.5 ч.1 п.3, Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року за №3674-VІ, із змінами. На підставі вищенаведеного, ст.ст. 180, 181, 182, 183 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved