Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-21 00:00:00

Адвокат Оробцов М.Ю. звернувся до суду із заявою про встановлення факту смерті дружини заявника - [PERSON] , яка померла [INFO] у м. Вознесенівка Луганської області, що на тимчасово окупованій території України. Встановлення зазначеного факту зумовлене необхідністю отримання свідоцтва про смерть відповідно до чинного законодавства України для реалізації спадкових прав. Заявник [PERSON] та його представник адвокат Оробцов М.Ю. у судове засідання не з`явилися, просили розглянути справу без їх участі, заявлені вимоги підтримали. Представник заінтересованої особи - Міловського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Старобільському районі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) - у судове засідання також не з`явився, однак просили розглянути справу за відсутності представника відділу. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного висновку. Згідно копії паспорту [PERSON] , останній є громадянином України. (а.с.6) Відповідно до копії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № 926-500404892 від 18.10.2021 року, заявник фактично проживає/перебуває/ за адресою: [ADDRESS] . (а.с.13) Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] 28.09.1973 року одружилися, після чого прізвище дружини є « [PERSON] ». (а.с.8) Відповідно до копії паспорту [PERSON] , остання була громадянкою України. (а.с.10-11) Згідно копії лікарського свідоцтва про смерть № 14 від 06.04.2020 року та копії довідки про причину смерті, виданих на тимчасово непідконтрольній території України, а саме у м. Довжанськ Луганської області, [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] у м. Довжанськ м. Вознесенівка, причина смерті: хронічна недостатність кровообігу, кардіосклероз атеросклеротичний. (а.с.9) Смерть [PERSON] підтверджується також і свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 07.04.2020 року також на тимчасово непідконтрольній території України, згідно якого [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] у м. Довжанськ м. Вознесенівка. Луганської області. (а.с.12) Згідно ст. 76 ЦПК України «Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів.» Суд приймає до уваги висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини, зокрема «Лоізіду проти Туреччини», «Кіпр проти Туреччини», а також Молдови та Росії (зокрема, «Мозер проти Республіки Молдова та Росії»), де ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії, ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Суд оцінює надані документи як докази, на підставі яких можливо встановити наявність факту смерті незважаючи на те, що вони видані на тимчасово непідконтрольній території України і не відповідають встановленому зразку. Відповідно до п. 8 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факт у смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно ч.1 ст. 317 ЦПК України вбачається, що заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. За змістом ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою, 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання». Відповідно п.10 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що суди можуть встановити факти реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, народження і смерті, якщо в органах реєстрації актів громадського стану не зберігся відповідний запис чи відмовлено у його відновленні або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду про встановлення факту реєстрації акту громадського стану». Згідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті за умовами підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Таким чином, заявником було доведено, що він є чоловіком [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] у м. Вознесенівка, що на непідконтрольній території України, тому його вимоги законні та підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved