Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-28 00:00:00

[PERSON] у березні 2020 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів, просила змінити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на утримання їх неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , та стягувати аліменти на їх утримання у розмірі 1200 грн. щомісячно на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дітьми повноліття. Свої позовні вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що 01 червня 2010 року вони з відповідачем розірвали шлюб.Від шлюбу з відповідачем має трьох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] [INFO] , які проживають разом з позивачем і перебувають на її утриманні. Рішенням Пирятинського районного суду Полтавської області від 15.02.2013 року відповідача позбавлено батьківських прав та вирішено стягнути на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 1200 (одна тисяча двісті) гривень щомісячно, починаючи з 06.02.2013 року і до досягнення [PERSON] повноліття. Зазначає, що на даний час розмір аліментів, який був визначений за рішенням Пирятинського районного суду Полтавської області від 15.02.2013 року, значно менший ніж прожитковий мінімум для дитини відповідного віку. Аліменти, які стягуються з відповідача, в умовах збільшення рівня цін та прожиткового мінімуму на дитину, недостатньо для матеріального утримання дітей, що ставить позивача у скрутне матеріальне становище. Позивач вказує, що на даний час вона безробітна, але знаходиться у пошуках офіційного працевлаштування. На даний час вона самостійно, власними силами намагається матеріально забезпечити, доглядати та виховувати неповнолітніх дітей, а також виконувати всі інші обов`язки, покладені на неї законом та необхідні для належного утримання спільних дітей. Зважаючи на вище викладене, вважає, що оскільки на момент звернення до суду з цим позовом, між сторонами не досягнуто згоди з приводу способу виконання відповідачем свого обов`язку утримувати неповнолітніх дітей та у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів, вона як матір дитини, може подати до суду заяву про зміну розміру аліментів. Позивач у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заяв про відкладення слухання справи від нього до суду не надійшло. Відповідачу було надано строк для подачі відзиву, однак останній своїм правом не скористався, відзиву до суду не надіслав. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце слухання справи і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, не подано відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі доказів, які додані до матеріалів справи, та постановити заочне рішення. 29 травня 2020 року згідно ст. 281 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Відповідно до ч.3 ст. 12, ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Судом установлено, що [PERSON] та [PERSON] розірвали шлюб 01 червня 2010 року (а.с.9). Від шлюбу сторони мають трьох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON] , [INFO] , доньку [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] (а.с.14-16). Рішенням Пирятинського районного суду Полтавської області від 15.02.2013 року [PERSON] позбавлено батьківських прав у відношенні трьох неповнолітніх дітей та стягнуто з нього аліменти на користь [PERSON] , [INFO] , на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1200 грн. щомісяця, починаючи з 06.02.2013 року і до досягнення [PERSON] , [INFO] , повноліття (а.с.10-13). Згідно свідоцтва про зміну імені, [PERSON] 03.09.2015 року змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с.8), відповідно за прізвищем матері були змінені і прізвища її неповнолітніх дітей. Згідно довідки Центру надання адміністративних послуг № П4410 від 27.02.2020 року, [PERSON] проживає разом зі своїми дітьми за адресою: [ADDRESS] (а.с. 17). На даний час позивач проживає одна з трьома неповнолітніми дітьми, перебуває на обліку як безробітна в Пирятинській філії Полтавського ОЦЗ з 15.04.2020 року (а.с. 61), та отримує державну соціальну допомогу як малозабезпечена сім`я. За період з листопада 2019 року по квітень 2020 року сім`я отримала допомогу від держави на суму 19 062,04 грн. (а.с.60). Відповідач [PERSON] зареєстрований як безробітний в Пирятинській філії Полтавського ОЦЗ з 21.12.2019 року та отримав дохід за перід з 21.12.2019 року по 30.04.2020 року у розмірі 34 716,91 грн.(а.с.57-58). За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч.1 ст. 184 СК України). При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст.181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Зважаючи на те, що натепер матеріальне становище позивача та дітей погіршилося, у зв`язку з тим, що прожитковий мінімум в Україні підвищився, розмір присуджених до сплати аліментів не може забезпечити потреби дітей, суд вважає за можливе збільшити розмір аліментів, стягнутих з відповідача за рішенням суду у твердій грошовій сумі, до гарантованого законом мінімального розміру аліментів на одну дитину, що не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та встановлює його на рівні 1200 грн на кожну дитину, що не становитиме надмірного тягаря для відповідача та відповідає забезпеченню інтересів дітей. Враховуючи викладене та з огляду на пріоритетність прав дитини на достатнє забезпечення її потреб, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Отже з урахуванням встановлених вище обставин, суд вважає за необхідне змінити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , та стягувати аліменти на їх утримання у розмірі 1200 грн. щомісячно на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Такий розмір аліментів, на думку суду, є розумним, не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом між захистом прав неповнолітніх дітей, обов`язок по утриманню яких покладений на відповідача, та захистом прав відповідача. При цьому у новому розмірі аліменти мають сплачуватись з дня набрання рішенням законної сили, що узгоджується з положеннями абз.4 п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006р. Таким чином позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Згідно із ст. 141 ЦПК України з відповідача також підлягає стягненню судовий збір у сумі 840,80 грн. на користь держави.

Outcome: approved