Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-11 00:00:00

[PERSON], який дії в інтересах [PERSON], звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON], [PERSON] в інтересах малолітнього [PERSON], третя особа: Служба у справах дітей Орджонікідзевської районної адміністрації, про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщення. В обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 20 серпня 1998 року належить квартира [ADDRESS], про що було видано відповідне реєстраційне свідоцтво за р№36566 від 12 серпня 1998 року. Разом з ним в квартирі зареєстровані відповідачі: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та малолітній [PERSON], [INFO]. Проте відповідачі з лютого 2014 року в квартирі [ADDRESS] не мешкають, про що свідчить акт ПП «Ваш двір» від 08 квітня 2015 року. Крім того позивач зазначив, що права малолітнього не будуть порушені, оскільки відповідно до ч.3 ст.29 ЦК України місцем мешкання фізичної особи віком від десяти до чотирнадцяти років є місцем мешкання його батьків. Просить суд визнати [PERSON] Вячеславіну, [INFO], [PERSON], [INFO], та малолітнього [PERSON], [INFO], втратившими право користування житловим приміщенням квартири [ADDRESS]. Позивач [PERSON] та його представник на розгляд справи до суду не з'явилися, надавши суду письмові заяви про розгляд справи в їх відсутність. Позовні вимоги повністю підтримали, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та просили задовольнити позов повністю. Відповідачі в судове засідання на розгляд справи не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені в установленому законом порядку. Представник третьої особи у судове засідання не зявився, просив розглянути справу без участі представника Служби у справах дітей, при винесенні рішення просив максимально врахувати інтереси малолітньої дитини. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку про те, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 20 серпня 1998 року належить квартира [ADDRESS], про що було видано відповідне реєстраційне свідоцтво за р№36566 від 12 серпня 1998 року (а.с.7). Згідно акту ПП «Ваш двір» від 08.04.2015 року у зазначені квартирі зареєстровані, але не мешкають з лютого 2014 року [PERSON], [PERSON] [PERSON] [PERSON] (а.с.11). Згідно ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, це право є непорушним. Згідно ст.319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст.391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.2 ст.405 Цивільного кодексу України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Приймаючи до уваги те, що позивач є власником квартири [ADDRESS], а відповідачі, будучи зареєстрованими у вказаній квартирі, але фактично не проживаючими в ньому перешкоджають позивачу у користуванні та розпорядженні ним своєю власністю, суд вважає можливим задовольнити позов [PERSON] та визнати відповідачів таким, що втратили право користування квартирою, при цьому суд не знаходить порушень прав малолітньої дитини. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved