Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-24 00:00:00

[PERSON] у своєму позові посилається на те, що з відповідачкою перебуває у шлюбі з 22.02.2003 року, зареєстрованому виконавчим комітетом Гвіздовецької сільської ради Сокирянського району Чернівецької області по актовому запису за №3. Від спільного проживання мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Спільним сімейним життям прожили до серпня 2019 року. Сім`я розпалася по тій причині, що вони з відповідачкою не знайшли взаєморозуміння, втратили повагу один до одного. На даний час шлюбних відносин не підтримують. Можливості примирення не вбачає, оскільки вважає, що подальше їх спільне життя як подружжя неможливе. Просив суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, проте подав до суду заяву про розгляд справи без його присутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] у судове засідання також не з`явилася, проте направила до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги визнає повністю, просила розглянути справу без її присутності, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Підстав, передбачених ч.4 ст.223 ЦПК України, для відкладення розгляду справи не встановлено, у зв?язку з чим судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають між собою у шлюбі, зареєстрованому 22.02.2003 року виконавчим комітетом Гвіздовецької сільської ради Сокирянського району Чернівецької області по актовому запису за №3 (повторне свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 06.09.2019 року). Від спільного проживання сторони мають неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Їхня сім`я фактично розпалася, поновлювати її позивач не бажає, оскільки збереження шлюбу не відповідає його інтересам. Згідно ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу, не допускається. Виходячи з цього, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту недоторканість. Таким чином, у суду відсутні підстави для примусового збереження сім`ї між сторонами при наявності категоричного заперечення щодо цього позивача. За таких обставин, визнання відповідачкою позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, тому його слід прийняти, а позовні вимоги задовольнити. Відповідно до положень ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідачки підлягають стягненню на користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 840,80 грн. На підставі ст.ст. 24, 110, 112 СК України та

Outcome: approved