Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-15 00:00:00

Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (далі АТ КБ «Приватбанк») 11 жовтня 2018 пред`явило позов до [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 13 221,83 грн. У обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 11.06.2010 ПАТ КБ «Приватбанк» надав [PERSON] кредит у розмірі 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, а відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом із Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку» складає між нею і Банком Договір, про що свідчить підпис Відповідачки у заяві. Однак, [PERSON] належним чином не виконує зобов`язання за кредитним договором, а саме не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом та відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору і її заборгованість за кредитним договором станом на 22.08.2018 складає 13 221,83 грн., з яких: 4 824,27 грн. - тіло кредиту; 1 963,34 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 5 328,42 грн. - пеня, а також штрафи відповідно до п. 2.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина) та 605,80 грн. - штраф (процентна складова). 1 серпня 2019 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, що є малозначною та розгляд якої визначено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін від сторін не поступало, які у встановленому законом порядку повідомлені, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень, відповідачкою відзив не подано. З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з таких підстав. Із анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку та паспорта громадянина України відомо, що АТ «ПриватБанк» надав [PERSON] кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту і [PERSON] 11 червня 2010 року надала згоду на те, що ця заява разом із пам`яткою клієнта. Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг. Вона ознайомилася і згідна з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані для ознайомлення в письмовому вигляді. Умови та Правила банківських послуг розміщені на офіційному сайті «ПриватБанку» і вона зобов`язалася виконувати вимоги Умов та правил надання банківських послуг, а також ознайомлюватися з їх змінами на сайті ПриватБанку про що свідчить її підпис у вказаній заяві (а. с. 8, 25). До цього договору банк додав копію витягу з Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг, розміщених на сайті https://privatbank.ua/terms/ та Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт. Із розрахунку заборгованості за кредитним договором видно, що станом на 22.08.2018 позивачем нараховано заборгованість в сумі 13 221,83 грн., з яких: 4 824,27 грн. - тіло кредиту; 1 963,34 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 5 328,42 грн. - пеня, а також штрафи відповідно до п. 2.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина) та 605,80 грн. - штраф (процентна складова) ( а. с. 5-7). Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови(пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст. 634 ЦК України можна вважати, що другий учасник договору лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За правилами ст. 1049 ЦК позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором, посилався на Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку. Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту, стягнути заборгованість за відсотками за користування кредитними коштами, а також пеню і штрафи за несвоєчасну сплату кредиту і процентів за користування кредитними коштами. У анкеті-заяві позичальника [PERSON] процентна ставка не зазначена. Крім того, у цій анкеті-заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру, а також не зазначено, яку саме картку оформив на своє ім`я [PERSON] . До позовної заяви долучено Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», із зазначенням всіх карток, які видавалися «ПриватБанком», а саме: «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» «Універсальна Контракт», та «Універсальна Голд», тобто із вказаної довідки, не відомо, якою саме карткою користувався відповідач, не відомо у який пільговий період відповідачка користувалася коштами, яка була процентна ставка права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пеня за несвоєчасне погашення заборгованості, штраф при порушенні термінів платежів по будь-якому з грошових зобов`язань, що передбачені договором (а. с. 9). Крім цього, у матеріалах справи відсутні підтвердження, що саме ці Витяг з тарифів та Витяг з умов та правил надання банківських послуг розуміла відповідачка, ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачкою кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема, саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачці Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з тарифів та Витяг з умов та правил надання банківських послуг не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Витяг з тарифів обслуговування кредитних карт та Витяг з умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс, які містяться в матеріалах даної справи не містять підпису відповідача, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 11 червня 2010 року, шляхом підписання заяви-анкети. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. У ч. ч. 1, 3 ст. 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. У даному випадку договірні правовідносини виникли між банком та фізичною особою - споживачем банківських послуг. Згідно пункту 22 частини першої статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач - фізична особа, яка отримує, замовляє, використовує або має намір отримати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. З урахуванням основних засад цивільного законодавства та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, суд вважає, що громадянин не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту умов та правил надання банківських послуг, оскільки надані банком умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. Підстави вважати, що при укладенні договору із [PERSON] . АТ КБ «Приватбанк» дотримався вимог, передбачених частиною 2 статті 11 Закону «Про захист прав споживачів» в частині повідомлення відповідача про умови кредитування та узгодження із нею саме тих умов, на підставі яких просить стягнути з неї заборгованість, відсутні. Ураховуючи наведене, суд дійшов висновку про те, що із [PERSON] на користь АТ КБ «Приватбанк» слід стягнути тільки тіло кредиту у розмірі 4 824,27 грн. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку із частковим задоволенням позову також підлягає задоволенню вимога позивача про стягнення із [PERSON] судових витрат в розмірі 634,32 грн., пов`язаних зі сплатою судового збору.

Outcome: partial