Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-27 00:00:00

[PERSON] звернулися до суду із позовом про визначення порядку користування квартирою. Свої вимоги мотивує тим, що вона є власником 1/4 частини двокімнатної [ADDRESS]. Право власності підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 05.11.2012 р. виданого приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 4478 та витягом про державну реєстрацію від 31.12.2012 р., реєстраційний № 36559831. Іншим власником 3/4 частин спірної квартири є [PERSON], відповідач по справі. Квартира має наступні технічні характеристики: житлова площа 27,2 кв.м., загальна площа 44,1 кв.м., до її складу входить житлова кімната 6 площею 10,2 кв.м., житлова кімната 7 площею 17,0 кв.м., балкон площею 0,9 кв.м., коридор - 6,6 кв.м., шафа - 1,0 кв.м., вбиральня 0,9 кв.м, ванна кімната 2,1 кв.м., кухня 5,4 кв.м. Відповідач добровільно відмовляється надавати можливість користуватися власністю, змінює замки на вхідних дверях тому вона вимушена звернутися до суду із позовом. [PERSON] в судовому засіданні на задоволенні позову наполягала та просила суд виділити їй у користування кімнату площею 10,2 кв.м., відповідачу залишити кімнату 17,0 кв.м. з балконом, всі інше залишити у спільному користування. [PERSON] проти задоволення позову заперечував, посилаючись на те, що йому на праві власності належить 3/4 частин спірної квартири і в разі задоволення позову він у своєму користування буде мати частку, яка є менша ніж частка його власності. Суд вислухавши думку сторін, вивчивши матеріали справи приходить до наступного. Приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу [PERSON] 05.11.2012 р. на імя [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/4 частину двокімнатної [ADDRESS], яке зареєстровано в реєстрі за № 4478. (а.с. 10) Згідно витягу про державну реєстрацію прав від 31.12.2012 р. комунальне підприємство «Нікопольське міжміське бюро технічної інвентаризації» зареєструвало за [PERSON] право власності на 1/4 частину двокімнатної [ADDRESS], реєстраційний № 36559831. (а.с. 13) Приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу [PERSON] 16.05.2012 р. на імя [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 3/4 частин двокімнатної [ADDRESS], яке зареєстровано в реєстрі за № 1496. (а.с. 74) Вартість квартири на дату видачі свідоцтва становить 40211,00 грн. Спірна квартира має таку технічну характеристику двокімнатна квартира: житлова площа 27,2 кв.м., загальна площа 44,1 кв.м., до складу квартири входить житлова кімната 6 площею 10,2 кв.м., житлова кімната 7 площею 17,0 кв.м., балкон площею 0,9 кв.м., коридор 6,6 кв.м., шафа 1,0 кв.м., вбиральня 0,9 кв.м, ванна кімната 2,1 кв.м., кухня 5,4 кв.м. (а.с. 10, 17-19, 74, 77-80) Відповідно до ст. 41 Конституції України кожний має право володіти, користуватися й розпоряджатися своєю власністю. За ст. 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений в його здійсненні, особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Згідно ч.1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 55 Конституції України встановлено, що кожна особа має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Згідно ст. 3, 15 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до змісту ст. ст. 11, 15 ЦК України цивільні права і обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у рази їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально - правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення, визнання порушених, оспорюваних прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений ст. 16 ЦК України. Власник порушеного права може скористатися конкретним способом захисту свого права. Відповідно до вимог статей 11, 27, 60 ЦПК, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, зобов'язана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу. Доказуванню підлягають обставини, що мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виник спір. Крім того, за нормами міжнародного права, зокрема ст. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як у громадських інтересах і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права». Як вбачається із матеріалів справи та пояснень сторін, [PERSON] не має можливості користуватись належною їй власністю у вигляді 1/3 частиною спірної квартири. Цей факт підтверджено поясненнями сторін, які надавалися суду, тому на думку суду підлягають задоволенню позовні вимоги щодо встановлення порядку користування зазначеною квартирою. Згідно вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог і заперечень. Відповідно до ст. 10 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. [PERSON] наполягала в судовому засіданні на задоволені позовних вимог щодо передачу їй у користування кімнату 6, площею 10,2 кв.м., [PERSON] залишити у користуванні кімнату 7, площею 17,0 кв.м. та балкон площею 0,9 кв.м., а коридор 6,6 кв.м., шафу 1,0 кв.м., вбиральню 0,9 кв.м, ванну кімнату 2,1 кв.м., кухню 5,4 кв.м., підвал залишити у спільному користуванні. [PERSON] проти встановлення порядку користування заперечував. Вислухавши думку сторін, суд приходить до думки що позовні вимоги [PERSON] про встановлення порядку користування підлягають задоволенню, оскільки вона є співвласником квартири, однак, щодо встановлення порядку користування підвалом позивачу слід відмовити, оскільки за матеріалами справи відсутні відомості про його існування та його технічні характеристики. За приписами ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню понесені судові витрати (а. с. 1). На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved