Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-11 00:00:00

[PERSON]І звернувся до суду в інтересах [PERSON] з позовом до [PERSON] у якому просить стягнути на користь [PERSON] зі [PERSON] заборгованість за договором № 22 від 14.08.2014 року в сумі 100944,15 грн. (сто тисяч девятсот сорок чотири гривні пятнадцять копійок). Свої вимоги мотивував тим, що 14.08.2014 року позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] уклали договір № 22, для виконання умов якого позивачем були передані відповідачу згідно з актом приймання-передачі від 14.08.2014 року відповідачу планшетний КПК марки/моделі Samsung GT-3100 з картою памяті (EMEI: 353538056635941/01) та сім-карту з телефонним номером 097-172-29-45. Згідно пункту 2.1. зазначеного договору відповідач (агент) взяв на себе зобовязання представляти інтереси довірителя перед третіми особами, що їх знаходить та в подальшому рекомендує до співпраці з довірителем агент, на предмет поширення позитивної інформації щодо товарів, що їх продаж здійснює довіритель з метою стимулювання їх збуту, та перед особами, які мають невиконані майнові зобовязання перед довірителем з приводу забезпечення такими третіми особами правильних, своєчасних та повних розрахунків за проданий товар. Позивач посилається в позові на те, що згідно з пунктом 2.6. цього ж договору відповідач (агент) самостійно підшукує та перевіряє ділову репутацію та звичайну людську порядність контрагентів довірителя, що він їх знаходить для останнього, у звязку з чим виступає поручителем виконання ними своїх зобовязань перед довірителем. Також, згідно пункту 3.7. відповідач (агент) забезпечує дотримання точками продажу розрахунків за отриманий товар, складання та надіслання по узгодженню з позивачем (довірителем) та/або його старшим представником рекламацій тощо; проведення не менш ніж один раз в три місяці або за дорученням позивача (довірителя) взаємозвірок з контрагентами в розрізі точок продажу віднесених до сфери представництва відповідача (агента), про що зобовязаний складати відповідні акти, забезпечити отримання відповідного підпису (печатки у разі її наявності) уповноваженої особи контрагента та передати такі акти позивачу (довірителю) чи його представнику. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається і на те, що згідно з положенням пункту 7.2. вищезазначеного договору, представництво може бути припинене за заявою однієї із сторін, що, однак, з огляду на глибоку інтегрованість послуг, що їх надає відповідач (агент), у виробничі цикли позивача (довірителя), таке представництво не припиняється в один момент, оскільки для його повного завершення агент має повернути довірителю все отримане ним у звязку з виконанням доручення. Згідно з пунктом 7.4. договору після пропозиції щодо припинення представництва, відповідач (агент) зобовязаний був не пізніше наступного дня роздрукувати паперові описи маршрутів та переліки дебіторів та розмір дебіторської заборгованості за своїми маршрутами та повернути (за актом приймання-передачі) КПК та сім-карту, після чого протягом трьох календарних тижнів провести та підписати з усіма контрагентами в усіх точках продажів (що входять до сфери його представництва, та віднесені до його маршрутів) акти взаємозвірок по розрахунках, які мав передати позивачу (довірителю), та в цей же строк мав забезпечити повне погашення дебіторської заборгованості таких контрагентів та передати позивачу (довірителю) повністю укомплектоване та таке, що перебуває в робочому стані холодильне обладнання в точках продажу чи на складі позивача (довірителя); передати позивачу (довірителю) описи маршрутів з адресами фактичного розташування товарів та майна позивача (довірителя) та їх обсягів та зберігачів і контрагентів. Також в обґрунтування позовних вимог, позивач [PERSON] посилається на те, що в процесі зясування обставин виникнення дебіторської заборгованості контрагентів за відпущений товар та збереженості товарів наданих на зберігання за маршрутами відповідача встановлено, що останньому контрагентами довірителя були передані для внесення на рахунок довірителя грошові кошти за проданий товар що був раніше переданий для його зберігання в точках продажу на суму - 9268,33 грн. (девять тисяч двісті шістдесят вісім гривень тридцять три копійки), однак вказані грошові кошти не потрапили ані в касу, ані на рахунки позивача. Внаслідок отримання від точок продажу грошових коштів та їх невнесення на рахунок позивача відповідач порушив умови договору, оскільки не вжив заходів для настання юридичного факту відсутності дебіторської заборгованості точок продажу перед позивачем, хоча необхідні відомості щонайменше два рази на день відправлялися на мобільний пристрій для синхронізації даних по боргам контрагентів і були доступні відповідачу [PERSON] для поточної роботи, а відтак позивач забезпечив відповідача необхідною для виконання доручення інформацією та засобами, а відповідач мав можливості належно виконувати умови договору. Позивач [PERSON] також посилається в позові і на те, що згідно з положеннями пункту 8.11 договору, у разі незабезпечення відповідачем (агентом) проведення взаємозвірок, як це визначено пунктом 3.8 цього договору до моменту проведення такої взаємозвірки, відповідач спільно з контрагентами довірителя, щодо яких ним допущене порушення, солідарно здійснює обовязок щодо розрахунків з довірителем. Але, оскільки відповідач не забезпечив проведення взаємозвірки з контрагентами позивача, віднесеними до сфери його представництва відносно яких наявна дебіторська заборгованість, то на підставі пунктів 5.13, 5.14, 8.11 вищезазначеного договору, між ним та позивачем виникли відносини поруки щодо таких контрагентів та обовязок виконати грошове зобовязання таких контрагентів. Таким чином, відповідач несе перед позивачем солідарний обовязок щодо сплати за товар та відшкодування вартості товарів переданих на зберігання також і як поручитель. Згідно з положеннями статті 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Позивач зазначає, що 18.07.2015 року реєстровим рекомендованим пріоритетним поштовим відправленням номер 8800015658474 надіслав відповідачу лист вих. № АБВК14-04/01-300 від 17 липня 2015 року, яким звернувся до відповідача з пропозицією усунути порушення укладеного між сторонами договору та добровільно в позасудовому порядку урегулювати спірні питання, однак незважаючи, в тому числі на усні по пропозиції щодо позасудового урегулювання спору, свої договірні зобовязання відповідач не виконав, а тому згідно з умовами договору, відповідачу розраховані штрафні санкції за порушення його умов. Посилаючись на порушення положень пунктів 7.2 та 7.4 договору та відповідно до положень пункту 7.10 договору, у звязку із непереданням відповідачем позивачу на умовах визначених договором майна, [PERSON] просить стягнути подвійну вартість такого майна що складає - 18536,66 грн. (вісімнадцять тисяч пятсот тридцять шість гривень шістдесят шість копійок). Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач також зазначає, що згідно з положеннями пункту 8.14. договору за порушення положень пункту 7.4 цього договору передбачено відшкодування відповідачем всіх збитків позивачу (довірителю) упущеної вигоди із розрахунку пятикратного розміру облікової ставки НБУ, що нараховується виходячи з грошової вартості такого майна чи обладнання. Оскільки сторонами в договорі погоджена конкретна сума упущеної вигоди, що підлягає відшкодуванню, у разі порушення умов договору його стороною, то розмір упущеної вигоди складає - 7367,17 грн. (сім тисяч триста шістдесят сім гривень сімнадцять копійок). Також, за кожну точку продажу, з якою через діяння відповідача у позивача залишилися неурегульовані майнові питання у відповідності до положень пункту 8.14 договору, застосовується штраф у розмірі двох мінімальних заробітних плат. Посилаючись на це, просить стягнути з відповідача штраф у розмірі - 65772,00 грн. (шістдесят пять тисяч сімсот сімдесят дві гривні). На підтвердження вищевикладених обставин, позивач надав суду наступні докази: -Договір № 22 від 14.08.2014 року (на 9 арк.); -Додаток до Договору № 22 від 14.08.2014 року (на 1 арк.); -Акт приймання-передачі планшетного КПК та сім-картки до Договору № 22 від 14.08.2014 року (на 1 арк.); -Довідка про розрахунки з точками продажу за маршрутами агента [PERSON] № 4 від 17.10.2015 року (на 1 арк.) -Реєстр згрупованих видаткових первинних документів ФОП [PERSON] за маршрутами [PERSON] від 16.10.2015 року (на 41 арк.); -Довідка про технічно-програмне функціонування програмного забезпечення «Агент плюс: мобільна торгівля. Проф» № 4 від 16.10.2015 року (на 3 арк.); -Лист від 17.07.2015 року вих. № АБВК 14-04/01-300 (на 6 арк.); -Поштова квитанція від 18.07.2015 року до зареєстрованого поштового відправлення № 8800015658474 (на 1 арк.); Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про час та місце проведення судового засідання була повідомлена належним чином. Представник позивача [PERSON] - в судове засідання не зявився, про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, проте, як вбачається з матеріалів справи, подав до суду заяву від 12.01.2016 року, в якій просить розглянути справу за відсутності позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявився, про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином. З рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення, вбачається, що повістку про виклик до суду від 11.11..2015 року, відповідач отримав особисто 14.11.2015 року; повістка про виклик до суду від 27.11..2015 року була надіслана на адресу відповідача, але до суду повернувся конверт з поштовою відміткою «повернено за відмовою адресата від одержання»; повістка про виклик до суду від 16.12..2015 року була надіслана на адресу відповідача, але до суду повернувся конверт з поштовою відміткою «повернено за закінченням терміну зберігання». Заяви про розгляд справи в його відсутність до суду не надходило. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і, від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або, якщо повідомлені ними причини неявки визнані неповажними, суд розглядає справу на підставі наявних у справі доказів, оскільки проти такого вирішення справи не заперечує позивач. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі в їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків. [PERSON]І звернувся до суду в інтересах [PERSON] з позовом до [PERSON] у якому просить стягнути на користь [PERSON] зі [PERSON] заборгованість за договором № 22 від 14.08.2014 року в сумі 100944,15 грн. (сто тисяч девятсот сорок чотири гривні пятнадцять копійок). Як вбачається з наданих позивачем доказів, 14 серпня 2014 року позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] уклали договір № 22, відповідно до пункту 2.1 якого відповідач взяв на себе зобовязання представляти інтереси позивача (довірителя) перед третіми особами, що їх знаходить та в подальшому рекомендує до співпраці з довірителем агент, на предмет поширення позитивної інформації щодо товарів, що їх продаж здійснює довіритель з метою стимулювання їх збуту, та перед особами, які мають невиконані майнові зобовязання перед довірителем з приводу забезпечення такими третіми особами правильних, своєчасних та повних розрахунків за проданий товар. Судом встановлено, що для виконання умов договору позивачем були передані згідно з Актом приймання-передачі планшетного КПК та сім-картки до Договору № 22 від 14.08.2014 року, відповідачу планшетний КПК марки/моделі Samsung GT-3100 з картою памяті (EMEI: 353538056635941/01) та сім-карту з телефонним номером 097-172-29-45. Отже, між сторонами виникли зобовязальні договірні відносини, на умовах, що визначені вищезазначеним договором. Також, встановлено, що до сфери представництва відповідача на умовах договору № 22 від 14.08.2015 року, були віднесені наведені нижче контрагенти позивача у яких відповідач не забезпечив виконання своїх зобовязань визначених договором. Так, з Довідки про розрахунки з точками продажу за маршрутами агента [PERSON] № 4 від 17.10.2015 року, вбачається, що у відповідності з проведеною перевіркою, згідно з наведеним нижче переліком документів, враховуючи інформацію, щодо передання через [PERSON] грошових коштів, неврегульовані грошові зобовязання за точками продажу перед ФОП [PERSON], складають: 1.ПП [PERSON], загрузочний талон № СИ000808 від 31 жовтня 2014 року року, обсяг неврегульованих зобовязань - 172,62 грн.; 2.ФОП [PERSON], загрузочний талон № СИ000833 від 31 жовтня 2014 року року, обсяг неврегульованих зобовязань - 473,83 грн.; 3.ФОП [PERSON], загрузочний талон № СИ000834 від 31 жовтня 2014 року року, обсяг неврегульованих зобовязань - 87,95 грн.; 4.ФОП [PERSON], загрузочний талон № СИ000877 від 6 листопада 2014 року року, обсяг неврегульованих зобовязань - 200,00 грн.; 5.ФОП [PERSON], загрузочний талон № СИ000878 від 6 листопада 2014 року року, обсяг неврегульованих зобовязань - 500,05 грн.; 6.ФОП [PERSON], загрузочний талон № СИ000957 від 13 листопада 2014 року року, обсяг неврегульованих зобовязань - 560,00 грн.; 7.ФОП [PERSON], загрузочний талон № СИ000958 від 13 листопада 2014 року року, обсяг неврегульованих зобовязань - 300,54 грн.; 8.ФОП [PERSON], загрузочний талон № СИ000972 від 13 листопада 2014 року року, обсяг неврегульованих зобовязань - 225,00 грн.; 9.ФОП [PERSON], загрузочний талон № СИ000975 від 13 листопада 2014 року року, обсяг неврегульованих зобовязань - 150,00 грн.; 10.ПП [PERSON], загрузочний талон № СИ000992 від 14 листопада 2014 року року, обсяг неврегульованих зобовязань - 198,00 грн.; 11.ФОП [PERSON], загрузочний талон № СИ001011 від 17 листопада 2014 року року, обсяг неврегульованих зобовязань - 300,00 грн.; 12.ФОП [PERSON], загрузочний талон № СИ001064 від 24 листопада 2014 року року, обсяг неврегульованих зобовязань - 198,00 грн.; 13.ФОП [PERSON], загрузочний талон № СИ001067 від 24 листопада 2014 року року, обсяг неврегульованих зобовязань - 100,00 грн.; 14.ФОП [PERSON], загрузочний талон № СИ001135 від 1 грудня 2014 року року, обсяг неврегульованих зобовязань - 203,62 грн.; 15.ПП [PERSON], загрузочний талон № СИ001143 від 1 грудня 2014 року, обсяг неврегульованих зобовязань - 200,00 грн.; 16.ФОП [PERSON], загрузочний талон № СИ001158 від 2 грудня 2014 року року, обсяг неврегульованих зобовязань - 381,47 грн.; 17.ФОП [PERSON], загрузочний талон № СИ001179 від 5 грудня 2014 року, обсяг неврегульованих зобовязань - 207,00 грн.; 18.ПП [PERSON], загрузочний талон № СИ001189 від 8 грудня 2014 року, обсяг неврегульованих зобовязань - 358,98 грн.; 19.ПП [PERSON], загрузочний талон № СИ001244 від 11 грудня 2014 року, обсяг неврегульованих зобовязань - 332,60 грн.; 20.ФОП [PERSON], загрузочний талон № СИ001261 від 15 грудня 2014 року, обсяг неврегульованих зобовязань - 155,00 грн.; 21.ФОП [PERSON], загрузочний талон № СИ001300 від 17 грудня 2014 року, обсяг неврегульованих зобовязань - 69,51 грн.; 22.ПП [PERSON], загрузочний талон № СИ001301 від 17 грудня 2014 року, обсяг неврегульованих зобовязань - 238,00 грн.; 23.ФОП [PERSON], загрузочний талон № СИ001306 від 17 грудня 2014 року, обсяг неврегульованих зобовязань - 136,99 грн.; 24.ФОП [PERSON], загрузочний талон № СИ001307 від 17 грудня 2014 року, обсяг неврегульованих зобовязань - 119,76 грн.; 25.ПП [PERSON], загрузочний талон № СИ001308 від 17 грудня 2014 року, обсяг неврегульованих зобовязань - 219,18 грн.; 26.Споживче Товариство «Джерело», загрузочний талон № СИ001311 від 17 грудня 2014 року, обсяг неврегульованих зобовязань - 133,37 грн.; 27.ФОП [PERSON], загрузочний талон № СИ001312 від 17 грудня 2014 року, обсяг неврегульованих зобовязань - 166,14 грн.; 28.ФОП [PERSON] загрузочний талон № СИ001313 від 17 грудня 2014 року, обсяг неврегульованих зобовязань - 123,96 грн.; 29.ФОП [PERSON], загрузочний талон № СИ001317 від 18 грудня 2014 року, обсяг неврегульованих зобовязань - 230,00 грн.; 30.ФОП [PERSON], загрузочний талон № СИ000041 від 16 січня 2015 року, обсяг неврегульованих зобовязань - 136,99 грн.; 31.ПП [PERSON], загрузочний талон № СИ000061 від 16 січня 2015 року, обсяг неврегульованих зобовязань - 477,66 грн.; 32.ПП [PERSON], загрузочний талон № СИ000093 від 20 січня 2015 року, обсяг неврегульованих зобовязань 214,38 грн.; 33.ПП [PERSON], загрузочний талон № СИ000094 від 20 січня 2015 року, обсяг неврегульованих зобовязань - 180,74 грн.; 34.ФОП [PERSON], загрузочний талон № СИ000132 від 23 січня 2015 року, обсяг неврегульованих зобовязань - 244,04 грн.; 35.ФОП [PERSON], загрузочний талон № СИ000137 від 23 січня 2015 року, обсяг неврегульованих зобовязань - 48,90 грн.; 36.ФОП [PERSON], загрузочний талон № СИ000138 від 23 січня 2015 року, обсяг неврегульованих зобовязань - 444,95 грн.; 37.«Великобрезнянська РССТ ВГРП «Березнянка»» (ПВКП«СОМ»), загрузочний талон № СИ000164 від 27 січня 2015 року, обсяг неврегульованих зобовязань - 232,64 грн.; 38.ФОП [PERSON], загрузочний талон № СИ000171 від 30 січня 2015 року, обсяг неврегульованих зобовязань - 298,00 грн.; 39.ФОП [PERSON], загрузочний талон № СИ000234 від 5 лютого 2015 року, обсяг неврегульованих зобовязань - 248,46 грн. Всього неврегульовані грошові зобовязання за точками продажу перед ФОП [PERSON] на дату складання Довідки про розрахунки з точками продажу за маршрутами агента [PERSON] № 4 від 17.10.2015 року, складають - 9268,33 грн. (девять тисяч двісті шістдесят вісім гривень тридцять три копійки). На підтвердження зазначеного, до вищевказаної довідки, додається реєстр первинних бухгалтерських документів у кількості 39 аркушів, а також Довідка про технічно-програмне функціонування програмного забезпечення «Агент плюс: мобільна торгівля. Проф» № 4 від 16.10.2015 року - на 3 аркушах. З Листа від 17.07.2015 року вих. № АБВК 14-04/01-300 (на 6 арк.) та поштової квитанції від 18.07.2015 року до зареєстрованого поштового відправлення № 8800015658474 (на 1 арк.), вбачається, що позивач надіслав відповідачу листа, в якому запропонував останньому усунути порушення укладеного між сторонами договору та добровільно, в позасудовому порядку, урегулювати всі спірні питання виконання умов договору № 22 від 14.08.2014 року. Однак, відповідач [PERSON] на момент звернення до суду з позовом, вищезазначені спірні питання не врегулював. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до положень ст. 546 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов'язання. У ч. 1 та ч. 2 ст. 11 ЦК України зазначено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини; створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; інші юридичні факти. У звязку з вищенаведеним, відповідно до положень Договору № 22 від 14.08.2014 року, а саме, пункту 7.4. цього договору, після пропозиції щодо припинення представництва, агент зобовязаний не пізніше наступного дня роздрукувати паперові описи маршрутів та переліки дебіторів та розміру дебіторської заборгованості за своїми маршрутами та повернути (за актом приймання-передачі, який за формою аналогічною до тої по якій отримав складає агент) КПК та сім-карту після чого протягом трьох календарних тижнів провести та підписати з усіма контрагентами в усіх точках продажів, що входять до сфери його представництва, та відносяться до його маршрутів, акти взаємозвірки по розрахунках, які передати довірителю або старшому представнику довірителя та в цей же строк забезпечити повне погашення дебіторської заборгованості таких контрагентів а також в цей же строк агент зобовязаний передати довірителю (за актами приймання-передачі) іншому, визначеному довірителем або старшим представником довірителя, агенту чи старшому представнику довірителя, повністю укомплектоване та таке, що перебуває в робочому стані холодильне обладнання в точках продажу чи на складі довірителя, адреса якого, у разі потреби, на запит агента буде йому повідомлена довірителем. Крім наведеного, агент передає довірителю описи маршрутів з адресами фактичного розташування товарів та майна довірителя та їх обсягів та зберігачів і контрагентів. Згідно пункту 7.10. договору, у разі якщо агент не передасть на умовах визначених цим договором довірителю майно, то з наступного дня, після закінчення строку для вчинення відповідної дії останній зобовязаний відшкодувати довірителю подвійну вартість такого майна. Окрім цього, положення пункту 8.14. договору встановлює, що порушення положень пункту 7.4 цього договору тягне за собою відшкодування агентом всіх збитків довірителю у розмірі продажної вартості відпущених товарів, переданого обладнання, упущеної вигоди із розрахунку пятикратного розміру облікової ставки НБУ, що нараховується виходячи з грошової вартості такого майна чи обладнання, а також відшкодування агентом довірителю витрат на правову допомогу із розрахунку що визначений пунктом 7.8 цього договору. Також, за кожну точку продажу, віднесену до сфери представництва агента, з якою на момент припинення представництва агентом, у довірителя залишилися неурегульовані майнові питання до агента застосовується штраф у розмірі двох мінімальних заробітних плат. Пунктом 8.11 договору визначено, що у разі незабезпечення проведення взаємозвірок, як це визначено пунктом 3.8 цього договору агент до моменту проведення такої взаємозвірки, у повній відповідності з умовами цього договору, спільно з контрагентами довірителя, щодо яких агентом допущене порушення, солідарно здійснює обовязок щодо розрахунків з довірителем. Пунктами 5.13 та 5.14 договору визначено, що звязку з тим, що внаслідок дій з представництва інтересів довірителя агентом, у останнього може виникнути дебіторська заборгованість з точок продажу, віднесених до сфери представництва агента, то у разі наявності простроченої дебіторської заборгованості контрагентів з таких точок продажу та існування такої заборгованості понад 60 календарних днів з 61 календарного дня існування такої обставини (незалежно від того, чи відносини представництва між довірителем та агентом ще мають місце) агент поручається за такого контрагента та несе з ним солідарну відповідальність перед довірителем та така порука виникає автоматично із зазначеного 61-го дня та діє на умовах і протягом строків, визначених пунктами 5.1-5.10 цього договору і не потребує вчинення додаткового правочину; та що така порука згідно припиняється у разі, якщо агент проведе переговори з таким дебітором, внаслідок яких не пізніше 91-го дня існування такої дебіторської заборгованості борг буде погашений, або забезпечений перед довірителем прийнятним для нього додатковим забезпеченням. У такому разі штрафні санкції визначені цим договором до агента не застосовуються та останній відшкодовує виключно фактичні витрати довірителя повязані з необхідністю урегулювання відносин з таким дебітором, якщо останній їх не відшкодує довірителю. Як зазначається у позовній заяві, відповідач [PERSON] 14.03.2015 року залишив позивачу [PERSON] ввірений йому планшетний мобільний пристрій КПК марки/моделі Samsung GT-3100 з картою памяті (EMEI: 353538056635941/01) та сім-карту з телефонним номером 097-172-29-45, вартість яких відповідно до Акту приймання-передачі Планшетного КПК та сім-картки становить 5000,00 грн. (пять тисяч гривень), що свідчить про його односторонню відмову від виконання умов договору. З урахуванням вищезазначеного, строк, впродовж якого відповідач зобовязаний був вчинити дії, обумовлені пунктом 7.4 договору, розпочався 15.03.2015 року та завершився 05.04.2015 року. Таким чином, відповідач (агент) [PERSON] не забезпечив проведення взаємозвірки з контрагентами (точками продажу) позивача [PERSON], віднесеними до його сфери представництва та щодо яких наявна дебіторська заборгованість. Відтак, на підставі пунктів 5.13, 5.14, 8.11 договору № 22 від 14.08.2014 року, між ним та позивачем виникли відносини поруки щодо таких контрагентів та обовязок виконати грошове зобовязання таких контрагентів. У звязку з цим, відповідач [PERSON] несе перед позивачем солідарний обовязок щодо сплати за товар та відшкодування вартості товарів переданих на зберігання. Згідно з ч. 1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Отже, позивач вправі вимагати від відповідача (а у останнього наявний обовязок відшкодувати позивачу) наведений вище борг контрагентів позивача в сумі 9268,33 грн. Позовні вимоги позивача в цій частині є обґрунтованими та підлягають до задоволення. Однак, щодо позовної вимоги стосовно стягнення з відповідача за порушення положень пунктів 7.2 та 7.4 договору, відповідно до пункту 7.10 цього ж договору, подвійну вартість непереданого майна у розмірі 18536,66 гривень. Однак сам позивач у своїй позовній заяві стверджує, що відповідач 14.03.2015 року залишив, тобто фактично повернув, позивачу ввірений йому планшетний мобільний пристрій, вартість якого разом із сім-картою складає 5000 гривень, відтак, в цій частині позовні вимоги не підлягають до задоволення. Щодо позовних вимог [PERSON], які ґрунтуються на положеннях пункту 8.14. договору, яким передбачено що порушення положень пункту 7.4 цього договору тягне за собою відшкодування агентом всіх збитків довірителю у розмірі продажної вартості відпущених товарів, переданого обладнання, упущеної вигоди із розрахунку пятикратного розміру облікової ставки НБУ, що нараховується виходячи з грошової вартості такого майна чи обладнання, суд виходить з наступного. Як вже зазначалося вище, відповідач 14.03.2015 року залишив позивачу ввірений йому планшетний мобільний пристрій, що є свідченням наміру припинити представництво, тому перебіг визначеного договором строку, впродовж якого відповідач зобовязаний був вчинити дії, обумовлені пунктом 7.4 договору, розпочався 15.03.2015 року та завершився 05.04.2015 року. Облікова ставка Національного банку України з 06.04.2015 року по 27.08.2015 року складала 30% річних, з 28.08.2015 року по 24.09.2015 року - 27% річних, з 25.09.2015 по 29.10.2015 року 22% річних. Оскільки сторонами в договорі погоджені конкретні критерії визначення упущеної вигоди, то її розмір заявлений до стягнення позивачем за період з 06.04.2015 року по 27.10.2015 року в сумі - 7367,16 грн. розрахований вірно та є обґрунтованим, тому позовні вимоги в цій частині підлягають до задоволення. Щодо вимог позивача в частині стягнення договірного штрафу у розмірі двох мінімальних заробітних плат за кожну точку продажу, з якою через діяння відповідача у позивача залишилися неурегульовані майнові питання на підставі положень пункту 8.14 договору, то з огляду на те, згідно зі ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет на 2015 рік», мінімальна заробітна плата станом на 06.04.2015 року становила - 1218 гривень, а кількість таких точок продажу складає 27 одиниць, наявні підстави для нарахування зазначеної суми штрафу в розмірі 65772,00 грн. Однак, розмір суми штрафу в розмірі 65772,00 грн., суттєво перевищує доведений позивачем розмір збитків, які становлять 16635,49 грн. (9268,33 грн. + 7367,16 грн.). На підставі ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення, суд вважає можливим зменшення розміру штрафу до 16635,49 грн. (шістнадцяти тисяч шістсот тридцять пять гривень сорока девяти копійок), що повністю відповідає цивілістичному принципу справедливості та розумності. Таким чином, позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягає до часткового задоволення. На підставі положень ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Outcome: partial