Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-02 00:00:00

[PERSON] і [PERSON] звернулись до суду з позовом до [PERSON] та просили визнати відповідачку такою, що втратила право користування жилим приміщенням в квартирі [ADDRESS], посилаючись на ті обставини, що [PERSON] є дочкою і сестрою позивачів відповідно, в 2004р. відповідачка уклала шлюб із [PERSON] та переїхала проживати до чоловіка в будинок [ADDRESS], відповідачка має сина [PERSON], [INFO] і сина [INFO], шлюб між [PERSON] і [PERSON] розірвано рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області. З 2004р., в тому числі з березня 2014р., коли Святошинським районним судом м.Києва було постановлено рішення від 25.03.2015р., крім іншого про відмову у визнанні [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням, яке було виконано у серпні 2014р., однак відповідачка в спірній квартирі не проживає без поважних причин, комунальні послуги не оплачує, її речі в квартирі відсутні, має інше постійне місце проживання. Вона, позивачка [PERSON], є членом ЖБК «Ювілейний-4» і повністю внесла пайові внески за спірну квартиру. Співвласник ? частини спірної квартири [PERSON] в ній не проживає з 2004р., жодних витрат щодо квартири не несе, в квартирі не з*являється. Позивачі вважали, що відповідачка втратила право користування жилим приміщенням за спірною адресою і просили задовольнити позов на підставі ст.ст. 145, 146 ЖК України, ст.57 Примірного статуту житлово-будівельного кооперативу, ст.46 Статуту ЖБК «Ювілейний-4». В судовому засіданні позивачка [PERSON], яка діяла також від імені позивачки [PERSON] за дорученням, позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, а також на відсутність відповідачки в спірній квартирі без поважних причин понад встановлені законом строки. Представник відповідачки [PERSON] і третьої особи [PERSON] проти позову заперечувала, посилаючись на його необґрунтованість і безпідставність, а також пояснила про те, що відповідачка сама і з батьком [PERSON] багато разів намагалась вселитися в спірну квартиру за допомогою державних виконавців і працівників міліції, однак позивачі чинили різного роду перешкоди в цьому, а з жовтня 2014р. вона перебувала на обліку у гінекологічному відділенні Броварської Центральної районної лікарні у зв*язку із вагітністю, а тому активних дій по вселенню не вчиняла, оскільки зберігала вагітність. [PERSON] є власником ? частини спірної квартири і йому виділена в користування кімната житлоплощею 11,6 кв.м. і він як співвласник не заперечує, щоб вона із дітьми проживала у виділеній йому кімнаті. Іншого житла [PERSON] не має і тимчасово проживає в житловому будинку [ADDRESS] у свого колишнього чоловіка. У зв*язку із наведеними обставинами просила у задоволенні позову відмовити. ЖБК «Ювілейний-4» явку свого представника в судове засідання не забезпечив, про день і час розгляду справи повідомлявся належним чином, що стверджується поштовим повідомленням (а.с. 48), направив суду заяву, де просить задовольнити позов і розглядати справу без представника (а.с. 55). Суд вважає за можливе розгляд справи у відсутності представника третьої особи на підставі матеріалів, що є в справі. Заслухавши пояснення позивачки і її представника, представника відповідачки і третьої особи, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне у задоволенні позову відмовити, виходячи з наступного. Згідно частини 1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов*язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] є кооперативною квартирою і знаходиться в ЖБК «Ювілейний-4», що діє на підставі Статуту (а.с. 19-34 - копія статуту). Членом ЖБК «Ювілений-4» з 1982р. по теперішній час є [PERSON] (а.с. 16 - довідка), яка 20.12.1991р. повністю внесла пайовий внесок за вказану квартиру (а.с. 17 - довідка). Рішенням Святошинського районного суду м.Києва від 11.03.2004р. встановлено конкретний порядок користування жилим приміщенням в квартирі [ADDRESS] та виділено в користування [PERSON], [PERSON] разом з неповнолітньою [PERSON], [INFO] жилу кімнату площею 18,9 кв.м., а [PERSON] виділено в користування жилу кімнату площею 11,6 кв.м., місця загального користування залишено в спільному користуванні сторін (а.с. 73 - копія рішення суду), яке набрало законної сили. 16.12.2011р. Святошинський районний суд м.Києва постановив рішення про часткове задоволення основного позову і визнання за [PERSON] права власності на ? частину квартири [ADDRESS], [PERSON] усунуто перешкоди в користуванні житловою кімнатою площею 11,6 кв.м., в решті основного позову відмовлено (а.с. 75 - копія рішення суду), яке набрало законної сили. Право власності [PERSON] на ? частину спірної квартири зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 87 - копія витягу). Рішенням Святошинського районного суду м.Києва від 25.03.2014р. у задоволенні основного аналогічного позову [PERSON] і [PERSON] до [PERSON], 3-ті особи: ЖБК «Ювілейний-4», [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням і у задоволенні зустрічного позову [PERSON] до [PERSON], [PERSON], 3-ті особи: ЖБК «Ювілейний-4», [PERSON] про вселення та усунення перешкод у користуванні відмовлено (а.с. 76-77 - копія рішення суду), яке ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 21.05.2014р. залишено без змін (а.с. 38-40 - копія ухвали суду). З довідки по формі №3 від 04.02.2015р. вбачається, що в квартирі [ADDRESS] зареєстровані сторони (а.с. 15). 19.11.2004р. [PERSON] уклала шлюб із [PERSON], який було розірвано рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області (а.с. 82 - копія рішення суду). В матеріалах справи є акти ЖБК «Ювілейний-4» про не проживання [PERSON] за місцем реєстрації від 18.04.2014р. 21.00 година (а.с. 6), від 15.05.2014р. 20.50 година (а.с. 7), від 25.06.2014р. 20.00 година (а.с. 8), від 21.07.2014р. 20.30 година (а.с. 9), від 30.08.2014р. 18.30 година (а.с. 10), 30.09.2014р. 19.40 година (а.с. 11), від 02.11.2014р. 16.00 годин (а.с. 12), від 18.12.2014р. 20.00 годин (а.с. 13), від 28.01.2015р. 20.00 годин (а.с. 14). [PERSON] за період з 2014р.-2015р. до ЖБК «Ювілейний-4» з будь-якими письмовими чи усними заявами не зверталась (а.с. 18 - довідка), медичну допомогу за місцем реєстрації не отримувала (а.с. 62 - медична довідка). Згідно акту від 20.02.2015р. депутата Требухівської сільської ради Штакуна Н.П. щодо обстеження житлово-побутових умов по [ADDRESS] встановлено, що даний будинок належить [PERSON], 1951р. народження, [PERSON] постійно проживає, але не зареєстрована за вказаною адресою з 2006р., також за вказаною адресою постійно проживають [PERSON], 1951р. народження, [PERSON], 1980р. народження, [PERSON], 2008р. народження, [PERSON], 1970р. народження за даною адресою зареєстрований, але не проживає (а.с. 63 - акт). Требухівська сільська рада Броварського району Київської області 19.02.2015р. надала інформацію, де, крім іншого, вказано, що [PERSON] з 2006р. постійно проживає, але не зареєстрована в [ADDRESS], в цьому будинку, також, проживають [PERSON], 1980р. народження і [PERSON], 2008р. народження (а.с. 64). З довідок Броварської центральної районної лікарні від 31.03.2015р. вбачається, що з 10.11.2014р. по 24.12.2014р., з 15.03.2015р. по 21.03.2015р., а також з 23.03.2015р. по 31.03.2015р. [PERSON] знаходилась на стаціонарному лікуванні у гінекологічному відділенні у зв*язку із збереженням вагітності і народженням дитини (а.с. 80, 81 - копії медичних довідок). В довідці ЖБК «Ювілейний-4» вказано, що [PERSON] є членом ЖБК «Ювілейний-4» та сплатив паєнакопичення у повному розмірі (а.с. 83 - копія довідки). В матеріалах справи є акти державного виконавця Солом*янського РУЮ у м.Києві Гресь Т.О. від 06.03.2013р., від 19.03.2013р., від 02.04.2013р., від 11.04.2013р., від 30.04.2013р., від 19.08.2013р., 05.09.2013р., від 17.09.2013р. про спроби виконати рішення Святошинського районного суду м.Києва від 19.12.2012р. щодо усунення [PERSON] перешкод в користуванні житловою кімнатою 11,6 кв.м. в квартирі [ADDRESS], яке виконати не виявилось за можливе у зв*язку із вчиненням перешкод для цього мешканцями вказаної квартири [PERSON] і [PERSON] (а.с. 93-100 - копії актів). Листом від 05.09.2013р. начальник Святошинського РУ ГУМВС України в м.Києві Гладик Ю.Т. повідомляє начальника ВДВС Солом*янського РУЮ у м.Києві про те, що 19.08.2013р. до виконавчих дій (вселення) в квартиру [ADDRESS] залучалися працівники міліції, однак на місці було з*ясовано, що мешканка вказаної квартири [PERSON] фізично перешкоджала діям державного виконавця по вселенню чоловіка [PERSON], між сторонами виник конфлікт, який запропоновано було вирішити через суд (а.с. 101 - копія листа). 12.08.2014р. державним виконавцем Солом*янського РУЮ у м.Києві Гресь Т.О. було складено акт, в тексті якого є вказівка про фактичне виконання рішення Святошинського районного суду м.Києва від 19.12.2012р. (а.с. 122 - копія акту). Аналогічне посилання на виконання рішення суду міститься в ухвалі Святошинського районного суду м.Києва від 16.09.2014р. (а.с. 123 - копія ухвали). В судовому засіданні за клопотанням позивачки були допитані свідки. Так, свідок [PERSON] показала суду про те, що є однокласницею і подругою [PERSON] протягом 20 років, приходить в гості до останньої раз на тиждень, [PERSON] знає, в 2004р. вона вийшла заміж і переїхала до чоловіка, з цього часу в квартирі [ADDRESS] не проживає, в її присутності [PERSON] до квартири вселитися не намагалась, про відносити [PERSON] зі старшою дочкою їй, свідку, не відомо. Свідок [PERSON] показала суду про те, що з 2004р. є головою правління ЖБК «Ювілейний-4», [PERSON] знає, [PERSON] не бачила ніколи, [PERSON], також, не бачила, комісією кооперативу складатися акти про не проживання [PERSON], [PERSON] не був членом ЖБК «Ювілейний-4», однак вона, свідок, йому видала довідку про членство на бланку, хоча це не відповідає дійсності. Чи платить [PERSON] за квартиру їй не відомо. В квартирі дві кімнати і два спальних місця. Про взаємовідносини [PERSON] зі старшою дочкою їй, свідку, не відомо. Знає, що в серпні 2014р. [PERSON] намагався вселитися, чи вселився не знає. Свідок [PERSON] показала суду про те, що є сусідкою по спірній квартирі, мешкає по [ADDRESS] з 1982р. і є кумою [PERSON], була на весіллі у її старшої дочки [PERSON] в 2004р. в с.Требухів Броварського району Київської області, після весілля [PERSON] залишилась жити у чоловіка, в квартирі [ADDRESS] не проживає, в гості до куми приходить 1-2 рази на тиждень. Останній раз [PERSON] бачила на іншому суді, де була свідком, коли [PERSON] хотіла виписати старшу дочку. В квартирі [ADDRESS] проживає [PERSON] і її дочка [PERSON]. Відносини в родині їй, свідку, не відомі. [PERSON] говорила, що [PERSON] не дозволяє бачитися з онуком, вчиняє сварки. Про вселення [PERSON] з міліцією чула, але не бачила особисто. Відмовляючи в позові, суд виходив з наступного. Відповідно до вимог частини 1 ст.15 Закону України «Про власність», яка діяла на час виникнення правовідносин щодо виплати паєнакопичень подружжям [PERSON] за спірну квартиру, член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно. В частині 3 цієї ж норми права вказано про те, що громадянин, який став власником цього майна, має право розпоряджатися ним на свій розсуд: продавати, обмінювати, здавати в оренду, укладати інші угоди, не заборонені законом. Враховуючи ті обставини, що [PERSON] під час шлюбу із [PERSON] виплатила паєнакопичення за квартиру [ADDRESS], вказана квартира мала статус спільної сумісної власності подружжя [PERSON], у зв*язку із чим право власності на ? частину цієї квартири набув [PERSON] в порядку поділу спільного майна подружжя. Таким чином, спірна квартира [ADDRESS] на час розгляду справи перебуває у спільній часткові власності [PERSON] і [PERSON] по ? частині у кожного, при цьому право власності позивачки на ? частину спірної квартири у встановленому законом порядку не зареєстровано. Відповідно до частини 1 ст.317 ЦК України зміст права власності полягає у належності власникові права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно частини 1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Оскільки позивачка [PERSON] є власником ? частини квартири [ADDRESS], то і її право на володіння, користування та розпорядження щодо цього нерухомого майна обмежується її власністю на спірну квартиру, тобто, ? її частиною, натомість, право володіння, користування та розпорядження іншою ? частиною спірної квартири належить іншому співвласнику - [PERSON] З правового аналізу зазначених вище норм права випливає висновок, що позовні вимоги [PERSON] можуть стосуватися виключно її власності, тобто ? частини квартири [ADDRESS], а тому у заявлених позовних вимогах стосовно іншої ? частини спірної квартири, власником якої є [PERSON], позивачка [PERSON] є неналежним позивачем. У відповідності до частини 1 ст.386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист усіх суб*єктів права власності. Таким чином, права власності позивачки [PERSON] на ? частину спірної квартири і право власності третьої особи [PERSON] на іншу ? частину спірної квартири захищаються судом однаково. При цьому, позивачка [PERSON] є неналежним позивачем за заявленими нею позовними вимогами взагалі, оскільки не є власником спірної квартири, а є лише зареєстрованою в ній і відповідно має лише право проживання, не маючи права розпорядження спірною квартирою, а тому не має права просили суд визнати такою, що втратила право користування жилим приміщенням іншу особу, яка, також, є зареєстрованою в цій квартирі - відповідачку [PERSON] Як встановлено судом, відповідачка [PERSON] є зареєстрованою в квартирі [ADDRESS]. Правовідносини щодо користування жилими приміщеннями в будинках (квартирах) приватного житлового фонду регулюються главою 6 ЖК України. Стаття 150 ЖК України визначає про те, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. У відповідності до частин 1, 2 ст.405 ЦК України, члени сім*ї власника житла, які проживають з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім*ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім*ї без поважних причин понад рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. В даному спірному випадку, власник ? частини житла - спірної квартири [PERSON] відповідно до правил частини 1 ст.405 ЦК України визначив [PERSON] для проживання виділену йому рішенням Святошинського районного суду м.Києва від 11.03.2004р. кімнату житлоплощею 11,6 кв.м. і позовних вимог про визнання її такою, що втратила право користування виділеною йому в користування житлоплощею не заявляв. Підводячи підсумок зазначеному вище, суд вважає, що для відмови в позові достатньо вказаних вище правових підстав, без з*ясування причин поважності відсутності відповідачки за місцем реєстрації понад встановлені законом строки. Однак, суд вважає за необхідне надати правову оцінку причинам не проживання відповідачки за місцем реєстрації і вирішуючи це питання суд враховує наявність в матеріалах справи письмових доказів про численні спроби вселитися в спірну квартиру співвласника [PERSON], перешкоди у вселенні зі сторони позивачів, а також тривале перебування відповідачки на лікуванні в гінекологічному відділенні у зв*язку із збереженням вагітності та народженням дитини і такі обставини справи у їх сукупності суд визнає поважними причинами її відсутності за спірною адресою. Статті 145, 146 ЖК України, ст.57 Примірного статуту житлово-будівельного кооперативу, ст.46 Статуту ЖБК «Ювілейний-4» спірних правовідносин в їх суті не регулюють і не можуть бути правовими підставами для задоволення позову. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності і взаємному зв*язку, суд приходить до висновку про необхідність відмови в позові як необґрунтованому і заявленому [PERSON] як неналежним позивачем щодо ? частини спірної квартири, яка належить [PERSON], і неналежним позивачем [PERSON], яка не є власником або співвласником спірної квартири.

Outcome: dismissed