Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-18 00:00:00

[PERSON] позов мотивував тим, що 18.10.2012 року між ним та ФОП [PERSON] був укладений договір про виконання робіт з виготовлення металево-пластикових вікон за цінами виконавця на суму 4 125 грн. з профілю «WINBAU». Після сплати вартості послуг у повному обсязі відповідач видав товарний чек. За договором встановлення віконних конструкцій було обумовлено на 07.11.2012 року, однак відповідач не виконав умови договору. Згодом стало відомо, що такий підприємець працював незаконно та шляхом вчинення шахрайських дій заволодів коштами позивача та інших громадян. За заявами потерпілих було відкрито кримінальне провадження і відповідно до вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 06.06.2017 року [PERSON] визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ст. ст. 190 ч. 1, 190 ч. 2 КК України, призначене покарання та задоволено цивільні позови тих потерпілих, які їх пред'явили в рамках кримінального провадження. Маючи статус потерпілого у даному кримінальному провадженні, позивач, через непоінформованість, не подав цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Крім матеріальної шкоди на суму 4125 грн. діями відповідача йому завдана моральна шкода, яка полягає в тому, що відповідач не виконав умови договору, обманув його і заволодів коштами, які він відкладав з пенсії. З 2012 року до 2017 року був порушений нормальний спосіб життя, через проведення слідчих дій і судових засідань він зазнав стресу і переживань, порушилась робота серця, він постійно приймав лікарські засоби. Відповідно до ст.ст. 23, 1166 ЦК України позивач [PERSON] просив стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду в сумі 4 125 грн., а також моральну шкоду в сумі 2 000 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав за викладених у ньому обставин. Суду пояснив, що заміри віконних конструкцій виконував [PERSON], був підписаний договір і він розрахувався та отримав квитанцію. Вікно йому так і не було виготовлене, а телефон [PERSON] не відповідав, тому він звернувся із заявою до правоохоронних органів. Через необізнаність він не пред'явив позов у кримінальному провадженні. При ухваленні рішення просив врахувати, що внаслідок шахрайських дій відповідача йому завдана матеріальна шкода на суму 4 125 грн., що є для нього значним розміром, оскільки він є людиною похилого віку, інвалідом 1 групи, учасником війни. Моральну шкоду оцінив в 2 000 грн., оскільки нервування, відвідування судових засідань, невиконання умов договору негативно вплинуло на його звичайне життя. Відповідач [PERSON] відбуває покарання у виді позбавлення волі у Вінницькій установі виконання покарань (№1) за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 02.06.2017 року № 127/20407/15-к. Згідно розписки отримав копію позовної заяви з додатками, однак письмових пояснень, заперечень, заяв про відкладення розгляду справи не подавав. Відповідно до ст.ст. 224-226 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача та ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 02.06.2017 року, який набрав законної сили, встановлено, що [PERSON] 18.10.2012 року у невстановлений слідством час, перебуваючи в домоволодінні [PERSON], яке розташоване в [ADDRESS], реалізуючи свій злочинний умисел та переконуючи потерпілого у добросовісності своїх намірів, не маючи на меті виконувати взяті на себе зобов'язання і повертати гроші, уклав з ним договір, згідно якого зобов'язався виконати роботу, пов'язану з виготовленням та монтажем метало-пластикових вікон, та отримав від останнього кошти в сумі 4 125 грн. Після цього [PERSON] отриманими коштами розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму 4 125 грн. [PERSON] визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 190 ч.1, 190 ч. 2 КК України та на підставі ст. 70 ч. 1 КК України призначене покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки (а.с. 11-31). В кримінальну провадженні потерпілим [PERSON] цивільний позов не пред`являвся. Станом на день розгляду даної справи шкода, завдана відповідачем, не відшкодована. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, якщо вона не доведе, що шкоди завдано не з її вини. Як роз'яснено у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», шкода, заподіяна особі і майну громадянина підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Відповідно до ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, обов`язковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, винними діями [PERSON] потерпілому [PERSON] завдана шкода, між діями і шкодою існує причинний зв`язок, тому шкода підлягає відшкодуванню в повному обсязі. З наданої копії договору від 18.10.2012 року (а.с. 9) та товарного чека від 18.10.2012 року (а.с. 10) вбачається, що [PERSON] сплатив [PERSON] за балконну раму 4 125 грн. Дана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Вирішуючи питання про відшкодування моральної шкоди, суд враховує, що внаслідок шахрайських дій відповідача позивач [PERSON] зазнав душевних страждань, порушився його звичайний ритм життя. Позивач є людиною похилого віку, інвалідом 1 групи, хворіє, тому вчинення відносно нього злочину і участь у слідчих діях та судових засіданнях завдало додаткових нервових переживань. З урахуванням глибини та тривалості моральних страждань, вжитих позивачем заходів для відновлення порушеного права, суд вважає, що розумним і справедливим розміром відшкодування моральної шкоди, який забезпечить баланс між порушеним правом позивача та інтересами відповідача, буде визначена ним сума в розмірі 2000 грн. Питання розподілу судових витрат суд вирішує у відповідності до положень ст. 88 ЦПК України, ст. 4 Закону України «Про судовий збір». Враховуючи викладене,

Outcome: approved