Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-24 00:00:00

[PERSON] у лютому 2016 р. звернулась з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, шляхом визнання незаконними дій відповідача щодо руйнування межі між її земельною ділянкою та земельною ділянкою відповідача; зобов»язання відповідача не чинити перешкоди в користуванні земельною ділянкою, шляхом встановлення межових знаків (паркану з металевої сітки) між земельними ділянками. В обґрунтування позову посилалась на те, що їй на праві приватної власності належить земельна ділянка по вулиці Корольова,46 в с.Пашківці Старокостянтинівського району, згідно Держакту на право власті на землю серії ЯМ №431569 від 13.11.2012р. При виготовленні техдокументації на землю, було встановлено та закріплено межі ділянки і с уміжним землекористувачем є відповідач. В жовтні 2015р. її (позивача) зятем на межі земельної ділянки було зведено паркан встановлено стовпчики та натягнуто металеву сітку. Однак відповідач, вказану огорожу зруйнував, мотивуючи тим, що не погоджується із межами земельної ділянки. У зв»язку з такими неправомірними діями вона зверталась до Пашковецької сільської ради щодо розв»язання спору, однак їй було рекомендовано звернутись до суду з цього питання. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просить їх задовольнити, з вищевикладених підстав. Відповідач в судове засідання не зявивсь, причини неявки суду не повідомив і від нього не надійшло заяви про відкладення розгляду справи, хоча був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, тому суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній даних, доказів та за згодою представника позивача, ухвалити заочне рішення. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково, з наступних підстав. Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У п. 33 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі від 7 лютого 2014 року №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» судам розяснено, що відповідно до положень ст. ст. 391. 396 ЦК України позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не повязаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Звертаючись з позовом до суду, позивач посилався на порушення його прав на безпечне володіння та користування власністю та усунення перешкод у користуванні власністю - земельною ділянкою щодо встановлення межі із суміжною земельною ділянкою. Відповідно до ч.2 ст.90 Земельного кодексу України, порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом. Частиною другою ст.152 Земельного кодексу України передбачено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. В судовому засіданні встановлено, що позивачу [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,1642 га для ведення особистого селянського господарства, розташована по вулиці Корольова,46 в с.Пашківці Старокостянтинівського району Хмельницької області, що підтверджується даними Державного акту на право власності на земельну ділянку Серія ЯМ №431569, виданого 16.11.2012р. на підставі рішення сесії Пашковецької сільської ради від 21.11.2011р. №3 (а.с.4). Суміжним землекористувачем по вул.Корольова,46 в с.Пашківці Старокостянтинівського району Хмельницької області є відповідач [PERSON] Частиною першою ст.106 Земельного кодексу України передбачено, що власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або стали невиразними. В судовому засіданні встановлено, що 29 вересня 2011р. було встановлено та закріплено межі земельної ділянки [PERSON] межовими знаками встановленого зразку кількості 6 шт., які проходять по існуючій межі, що підтверджується даними акту від 29.09.2011р. (а.с.6-8). Також, судомо встановлено, що у жовтні 2015р. позивач, для встановлення паркану з металевої сітки між, вказаною земельною ділянкою та земельною ділянкою відповідача, провів розмічення паркану, встановивши два стовпчики та натягнувши шнурівку. Однак відповідачем самовільно було демонтовано стовпчики, у зв»язку з чим [PERSON] звернулась до Пашковецької сільської ради Старокостянтинівського району з приводу спору, щодо встановлення паркану. Дані обставини підтверджуються поясненнями представника позивача, показаннями свідків [PERSON], [PERSON], даними у судовому засіданні. Як вбачається з відповіді №12 від 01.02.2016р. на засіданні комісії по землекористуванню виконкому Пашковецької сільської ради Старокостянтинівського району 26 листопада 2015р. було розглянуто заяву [PERSON] щодо забезпечення права користування земельною ділянкою, які порушує суміжний землекористувач - [PERSON], однак дане питання не вирішено, оскільки останній не погоджується з існуючими межами земельних ділянок. [PERSON] рекомендовано звернутись до суду для забезпечення прав користування земельною ділянкою, а саме встановлення металевого сітчатого паркану (а.с.5). Частиною другою ст.108 Земельного кодексу України передбачено, що власники сусідніх земельних ділянок можуть користуватися межовими спорудами спільно за домовленістю між ними. Витрати на утримання споруди в належному стані сусіди несуть у рівних частинах. До того часу, поки один із сусідів зацікавлений у подальшому існуванні спільної межової споруди, вона не може бути ліквідована або змінена без його згоди. За таких обставин, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому у задоволенні та слід зобов»язати відповідача - [PERSON] не чинити перешкоди позивачу - [PERSON] у користуванні, належною їй на праві приватної власності, земельною ділянкою, розташованою по вул.Корольова,46 в с.Пашківці Старокостянтинівського району, щодо встановлення паркану з металевої сітки між, вказаною земельною ділянкою та земельною ділянкою, розташованою по вул. Корольова,44 в с.Пашківці Старокостянтинівського району. Разом з тим, згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. Проте, позивач, звертаючись з позовом до [PERSON] про визнання незаконними його дій щодо руйнування меж між її земельною ділянкою та земельною ділянкою відповідача, не обґрунтував ці вимоги та в суді не довів обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог. За таких обставин, позовні вимоги у цій частині задоволенню не підлягають. Також, відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] слід стягнути 551,2 грн. судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: partial