Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-19 00:00:00

[PERSON] у червні 2016 року звернувся до суду з позовом в інтересах [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики, вказавши, що 26.11.2015 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, відповідно до якого [PERSON] отримав 95080,00 грн., що еквівалентно 4000,00 доларів США, строком до 04.03.2016 року з нарахуванням у розмірі 40 відсотків за період боргу. Договором також передбачено, що в разі зміни курсу валют сума повернення повинна рівнятись сумі в гривні, еквівалентній 4000,00 доларів США з нарахуванням відсотків. Однак відповідач свої зобовязання за договором позики не виконує, суму позики з відсотками не повертає, а тому позивач просив стягнути з [PERSON] 5600 доларів США, з яких 4000 доларів США сума позики та 1400 доларів США 40% від суми боргу, а також судові витрати по сплаті судового збору та витрати на правову допомогу. У судовому засіданні представник позивача, - [PERSON] підтримала позовні вимоги в повному обсязі, та просила їх задовольнити. Додатково пояснила, що сума боргу за договором позики не повернута навіть частково. При визначенні еквіваленту гривні до долара США позивач бажає, що б використовувався офіційний курс НБУ встановлений на день ухвалення рішення судом. Позивачем понесені витрати на правову допомогу в розмірі 5000 гривень. При цьому правова допомога надана [PERSON] полягає у підготовці та поданні позовної заяви до суду на що було витрачено 3 години, у підготовці та поданні письмових клопотань та пояснень на кожне з яких було витрачено по 1 годині та час витрачений на участь у судових засіданнях. [PERSON] оплатив правову допомогу ТОВ «Адвокатська компанія «Ліга справедливості», а вона працює юрисконсультом у вказаному товаристві. Справу розглянуто за відсутності [PERSON], повідомленого про час та місце судового засідання шляхом направлення повісток про виклик за адресою зареєстрованого місця проживання, стосовно якого суд не має відомостей про причину неявки, та відповідно до ст. 224 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. [PERSON] Олександровичем та [PERSON] 26.11.2015 року укладено Договір позики, який посвідчено приватним нотаріусом [PERSON]. Відповідно до п.1 вказаного Договору [PERSON] передав [PERSON] грошові кошти в сумі 95080 грн., що за курсом НБУ, встановленим на момент укладання даного договору еквівалентно 4000 доларів США, строком до 04.03.2016 року, з нарахуванням у розмірі 40 відсотків за період боргу. В разі зміни курсу валют сума повернення повинна рівнятися сумі в гривні, еквівалентній 4000 доларів США з нарахуванням відсотків, за обмінним курсом комерційними банками, але не менше курсу валют Українському міжбанківському ринку. Згідно п. 2 Договору позики, - позика передається позикодавцем позичальнику безпосередньо при підписанні цього договору готівкою і на момент підписання цього договору вважається такою, що фактично отримана позичальником. Повернення боргу має бути здійснено готівкою (п.4 Договору). Повернення позики підтверджується заявою позикодавця. Факт повернення суми позики підтверджується розпискою власноручно написаною позикодавцем в момент отримання всієї суми позики (п. 5 Договору). Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність іншій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором (ч.1 ст. 1048 ЦК).\~ За змістом ст.ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Згідно ст. 545 ЦК України наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обовязку. Представник позивача заперечувала факт повернення позики [PERSON], а відповідач не надав суду розписку [PERSON], яка б підтверджувала факт повернення позики. За таких обставин оцінивши докази надані позивачем, суд приходить до висновку, що 26.11.2015 року між [PERSON], як позикодавцем, та [PERSON], як позичальником, був укладений договір позики, умови якого відповідачем не виконані, сума позики до теперішнього часу не повернута, проценти не сплачені, а тому з [PERSON] на користь [PERSON] необхідно стягнути суму боргу 102772, 96 гривень та процентів за договором позики в сумі 41109, 18 гривень. Суд вважає, що борг та проценти підлягають стягненню саме в гривні, як це передбачено п.1 Договору позики. Визначаючи розмір боргу та процентів суд виходить з того, станом на 20.10.2016 року Національним банком України встановлено курс гривні до долару США в розмірі 2569,3239 гривень за 100 доларів США (а.с. 79). Оскільки сума повернення позики згідно п.1 Договору від 26.11.2015 року повинна бути еквівалентна 4000 доларів США то сума боргу яка підлягає стягненню становить 25,693239 гривень х 4000 доларів США = 102772,96 гривень. Проценти становлять 40% від суми боргу, тобто 102772,96 х 40% = 41109,18 гривень. Суд не вбачає підстав для стягнення суми боргу та процентів в доларах США, оскільки це суперечить Договору позики від 26.11.2015 року. Своїх заперечень проти позову, та доказів, які б підтверджували такі заперечення відповідач суду не надав. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Позивачем понесено та документально підтверджено (а.с. 5) сплату судового збору в сумі 1400,86 гривень. Вказана сума підлягає стягненню з [PERSON] на користь [PERSON]. З приводу витрат на правову допомогу необхідно зазначити наступне. 01.06.20016 року між [PERSON], як представником [PERSON] та ТОВ «Адвокатська компанія «Ліга справедливості» укладено договір №01/06-16/3 про надання юридичних послуг (а.с. 62), згідно якого [PERSON] сплачено 2500 гривень за складання та подання позовної заяви, - квитанції №129 від 01.06.2016 року та №144 від 13.06.2016 року (а.с. 65), а також 2500 гривень за складання процесуальних документів та/або виїзд на судове засіданні, - квитанції №286 від 29.09.2016 року та №294 від 07.10.2016 року (а.с. 68, 71). Згідно статті 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», - розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Оскільки представник позивача пояснила, що на складання та подання позовної заяви було витрачено 3 години то розмір компенсації витрат [PERSON] на вказаний вид правової допомоги не може перевищувати 1740 гривень, із розрахунку: 1450 грн. (мін. заробітна плата на час надання правової допомоги) х 40 % х 3 (години). Витрати на правову допомогу у вигляді складання процесуальних документів та/або виїзд на судове засіданні підлягають стягненню у розмірі сплачених [PERSON] за цей вид правової допомоги коштів, - 2500 гривень. При цьому суд враховує, що представником позивача було складено пять процесуальних документів (клопотання та пояснення) на кожен з яких за твердженням [PERSON] було витрачено по 1 годині часу та прийнято участь у двох судових засіданнях. Таким чином із [PERSON] на користь [PERSON] необхідно стягнути витрати на правову допомогу в сумі 4240 гривень (1740 + 2500). На підставі ст.ст. 526-527, 545, 1046-1049 ЦК України, ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», ст.ст. 10-11, 60-61, 84, 88, 169, 209, 212, 214-215, 217, 218, 224-226 ЦПК України, суд

Outcome: partial