Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-06 00:00:00

[PERSON] (надалі-Позивач) звернулася в суд з позовом до [PERSON]В.(надалі-Відповідач) про стягнення на її користь аліментів на утримання неповнолітніх дітей: дочки [PERSON] [INFO], дочки [PERSON] [INFO] в розмірі 1/3 частини зі всіх видів його заробітку, але не менше як 30 відсотків прожиткового мінімуму, для осіб відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і закінчивши повноліттям дітей. В обґрунтування позовних вимог Позивач посилається на те, що з 15.06.2003року перебуває у зареєстрованому шлюбі з Відповідачем. Від спільного подружнього життя народилось двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO], батьком яких є Відповідач. Діти знаходяться на утриманні Позивача, допомоги на утримання дітей Відповідач не надає і в добровільному порядку надавати відмовляється. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просить їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, зазначив, що офіційно працює водієм Філії Ковельської ДЕД ДРП-13. Заслухавши поясненя сторін, дослідивши матеріали справи, Суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити повністю з таких підстав: У відповідності до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Матеріалами справи (свідоцтвами про народження дітей, довідкою № 6761 від 27.10.2017 року, виданою Ратнівською селищною радою Ратнівського району Волинської області) стверджено, що [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], знаходяться на утриманні Позивача, батьком яких є Відповідач. Згідно ч.1 ст. 183 СК України, частка заробітку батька яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. При цьому, відповідно до ст. 182 СК України, при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки сина, та інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, як передбачає ч. 2 ст. 182 СК України. Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою ВР № 789-XII від 27.02.1991 р., частин 7, 8\~ст.7 Сімейного кодексу України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини, що кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття. З матеріалів справи встановлено, що матеріальне становище Відповідача задовільне, він є матеріально забезпеченим та фізично здоровим, не є платником аліментів на інших дітей, непрацездатних членів сім'ї та інших осіб, яких він зобов'язаний утримувати. Враховуючи також вік неповнолітніх дітей, їх стан здоров'я, матеріальне становище та обставини викладені вище, Суд дійшов висновку, що з Відповідача слід стягнути аліменти на утримання дітей на користь Позивача у розмірі 1/3 частини зі всіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, задовольнивши позов. Судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 640 грн., оскільки Позивач звільнена від їх сплати, на підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з Відповідача до спеціального фонду Державного бюджету України. На підставі викладеного,

Outcome: approved