Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-02 00:00:00

Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» від імені якого діє філія Волинське обласне управління АТ «Ощадбанк» (далі - позивач, банк) звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що між ПАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] , 30.06.2015 року було укладено Договір №447056 про відкриття фізичній особі карткового рахунку, випуск та надання платіжної картки. 08.02.2016 року між банком та відповідачем підписано заяву про приєднання №447056 до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу. Крім того, 08.02.2016 року відповідачем підписано заяву на встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії, відповідно до умов якої, останньому встановлено кредит у сумі 10000 грн. на строк 24 місяці з процентною ставкою 30% річних, за користування кредитними коштами. Однак, відповідач належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання за договором. Станом на 19.03.2020 року заборгованість за кредитним договором становить -14886,97 грн. На підставі наведеного, просить суд, стягнути з відповідача в користь позивача заборгованість в розмірі - 14886,97 грн. та понесені судові витрати по справі. Ухвалою суду від 24.04.2020 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача до судового засідання подав суду заяву про слухання справи у його відсутності, просить суд позов задовольнити. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про день, час та місце розгляду справи. Відзиву та будь-яких заяв, клопотань про розгляд справи без її участі на адресу суду не надходило. Суд вважає за можливе слухати справу у відсутності сторін по наявним матеріалам справи. За погодженням позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам\~ст. 280 ЦПК України. Між сторонами виникли правовідносини, що регулюються ст.ст.\~509,\~526,\~527,530,\~549,\~1048,\~1050,\~1054 ЦК України. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Відповідно до\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановленим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що між ПАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] , 30.06.2015 року було укладено Договір № [NUMBER] про відкриття фізичній особі карткового рахунку, випуск та надання платіжної картки (а.с.12-14). 08.02.2016 року між банком та відповідачем підписано заяву про приєднання №447056 до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (далі - договір) (а.с.15-16). Крім того, 08.02.2016 року відповідачем підписано заяву на встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії (далі заява), відповідно до умов якої, останньому встановлено кредит у сумі 10000 грн. на строк 24 місяці з процентною ставкою 30% річних, за користування кредитними коштами (а.с. 16-20). Відповідно до п. 6.1. Блоку 6 заяви, підписанням цієї заяви клієнт погодився на встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредиту), яка є складовою заяви на приєднання, на одержання та з умовами користування кредитом відповідно до умов договору, а також підтверджує укладення між ним та банком кредитного договору (а.с. 16-24). Згідно п. 6.7. Блоку 6 заяви, клієнт щомісячно здійснює часткове повернення кредиту в розмірі обов`язкового щомісячного платежу, який складає 0% від суми заборгованості за кредитом (сплата якої не прострочена), визначеної за звітний (білінговий) період на дату сплати обов`язкового щомісячного платежу (а.с. 17). Крім того, п.п. 1.10.1. п. 1.10 розділу ХХІІ договору, передбачено, що клієнт зобов`язався використати кредит за цільовим призначенням і своєчасно та в повному обсязі повернути суму кредиту, сплатити всі нараховані проценти та інші платежі, передбачені кредитним договором (а.с. 23 зворот). Пунктом 9.1 розділу ІХ договору встановлено, що за невиконання або несвоєчасне, не в повному обсязі виконання клієнтом будь-якого грошового зобов`язання перед банком у розмірі та в строки, передбачені договором, банк має право нараховувати на суму прострочених платежів та стягувати пеню за кожен день прострочення, починаючи з дня, коли відповідна сума мала бути сплачена, до дати фактичної її сплати, у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діє в період, за який нараховується пеня, якщо інше не передбачено договором (а.с. 22). Судом встановлено, що у порушення норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав. Із наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 19.03.2020 року заборгованість по кредиту становить 14886,97 грн., яка складається з: 9998,98 грн. заборгованість за кредитом, 3557,07 грн. заборгованість за процентами; 6,00 грн. комісія, 541,59 грн. пеня; 333,95 грн. загальна сума 3% річних; 449,38 грн. загальна сума втрат банку від інфляції (а.с. 4-9). Враховуючи вищевикладене, відповідач істотно порушив умови кредитного договору, ст.ст.\~509,\~526,\~527,\~530,\~549,\~1048,\~1050,\~1054 ЦК України, в зв`язку з чим утворилась заборгованість, а тому позовні вимоги щодо стягнення вказаної заборгованості є правомірними і підлягають до задоволення. Згідно\~ст. 141 ЦПК України\~понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати у розмірі 2102 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved