Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-16 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до Журавниківської сільської ради Горохівського району Волинської області, в якому просить визнати її право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку площею 1,8374 га для ведення особистого селянського господарства, яка належала [PERSON] на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], посилаючись на те, що [INFO] року померла [PERSON]. За час життя спадкодавець склала заповіт, в якому все своє майно заповіла позивачу. Враховуючи, що після її смерті [PERSON] прийняла спадщину, є її спадкоємницею за заповітом, просить поданий позов задовольнити. Представник відповідача Журавниківської сільської ради в заяві до суду просить розглядати справу у відсутності їхнього представника, позовні вимоги [PERSON] визнає повністю. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 1235 ЦК України надається право заповідачу на призначення спадкоємців. З заповіту, складеного [PERSON] 25 червня 2002 року, який було посвідчено секретарем Журавниківської сільської ради та зареєстровано в реєстрі за №81 видно, що вона все своє майно заповіла [PERSON] (а.с.5). Згідно з свідоцтвом про смерть, [PERSON] померла [INFO] року (а.с.6). Постановою нотаріуса від 13 липня 2017 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказане вище майно. Документами про родинні відносини стверджується, що позивача [PERSON] є правнучкою померлої [PERSON] Довідкою Журавниківської сільської ради від 03.08.2017 року №671 стверджується, що заповіт [PERSON] у сільській раді посвідчувався 25 червня 2002 року по реєстру №81. Заповіт не змінений і не скасований. Спадкоємницею по заповіту є [PERSON]. Спадкоємницею за законом після смерті [PERSON] є дочка, [PERSON] (а.с.7). Відповідно до заяви [PERSON], вона на видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті своєї матері, [PERSON] не претендує (а.с.13). З Державного акта на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] видно, що [PERSON] належала земельна ділянка відповідного розміру (а.с.8). З відповіді Горохівської державної нотаріальної контори від 04.12.2017 року №2348/01-09 видно, що спадкової справи після померлої [PERSON] не заводилось. А тому суд вважає, що слід визнати в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку площею 1,8374 га для ведення особистого селянського господарства, яка належала [PERSON] на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], посилаючись на те, що [INFO] року померла [PERSON]. Позивач в письмовій заяві до суду від стягнення судових витрат з відповідача Журавниківської сільської ради відмовився. Суд звертає увагу позивача на дотримання вимог ст.ст.162, 164, 167, 174 Податокового кодексу України.

Outcome: approved