Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-10 00:00:00

[PERSON] (надалі Позивач) в грудні 2015 року звернулася до суду з позовом [PERSON] (надалі відповідач) як до фізичної особи - підприємця про стягнення з відповідача сплачених коштів, мотивуючи свої вимоги тим, що 08 червня 2015 року між нею та відповідачем було досягнуто домовленість про виготовлення та установку металевих воріт на суму 2 700 грн., яку досі не виконано повністю. За умовами договору відповідач зобов'язалася виконати роботи з виготовлення та встановлення виготовлених металевих воріт. Покладений на неї обов'язок оплатити та прийняти готову роботу згідно договору вона виконала. За умовами договору від 08 червня 2015 року вартість виробів складає 2 700 грн., передоплата складала 2 500 грн. (аванс було внесено в сумі 2 500 грн.), що підтверджується розпискою. На виконання договору вона виконала свої обов'язки, однак до цього часу відповідач не виконала в повному обсязі прийняті обов'язки: виготовлення та встановлення металевих воріт. Неодноразові звернення до відповідача щодо виготовлення та встановлення замолених металевих воріт були безрезультатними. Посилаючись на вимоги ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» просить суд стягнути з відповідача сплачені нею кошти, оскільки їй було завдано збитків. В судове засідання позивач не з'явилась, в заяві до суду позивач на позовних вимогах наполягає, посилаючись на викладені обставини. Просить суд задовольнити позовні вимоги повністю. Відповідач в судове засідання жодного разу не з'явилася, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи в суді. Про причину неявки до суду відповідач суд не повідомила, письмових заяв та клопотань до суду від неї не надійшло. Суд вважає, що відповідач була належним чином повідомленою про дату розгляду справи в суді, оскільки до суду повернулись поштові повідомлення із відміткою пошти «за закінченням строку зберігання» та з відміткою про особисте отримання поштової кореспонденції. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача та представника позивача, дослідивши докази у сукупності з іншими матеріалами справи, з'ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. За змістом ст. 10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За змістом ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Правовідносини сторін врегульовані ст.ст. 3-15, 16, 22, 310,311, 328, 334, 346, 509-518,598-601, 610-615, 617,618, 626, 653, 655-664, 673, 675-676, 679 ЦК України та Законом України «Про захист прав споживачів». Cтаттею 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Отже, об'єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес, саме вони є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Такі способи захисту передбачені відповідно статтею 16 ЦК України. У відповідності до вимог ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов ти вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. За змістом ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його не виконанням або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). За змістом ст.ст. 4, 11-16 Закону України «Про захист прав споживачів» встановлено, що держава забезпечує громадянам як споживачам захист їх прав відповідно до їх потреб і гарантує придбання або одержання іншими законними способами товарів (робіт, послуг) в обсягах, що забезпечують рівень споживання. Судом встановлено, що 08 червня 2015 року між сторонами було досягнуто домовленість про виготовлення та установку металевих воріт на суму 2 700 грн. За умовами договору відповідач зобов'язалася виконати роботи з виготовлення та встановлення виготовлених металевих воріт. На неї покладений обов'язок оплатити та прийняти готові вироби та роботу згідно договору. За умовами договору від 08 червня 2015 року вартість виробів складає 2 700 грн., передоплата складала 2 500 грн. (аванс було внесено в сумі 2 500 грн.), що підтверджується розпискою. Позивачем на виконання договору було виконано свої обов'язки. До цього часу відповідач не виконала в повному обсязі прийняті обов'язки щодо виготовлення та встановлення металевих воріт. Суд приймає до уваги, що до цього часу відповідач не виконала в повному обсязі прийняті обов'язки, оскільки металеві ворота не були виготовлені та встановлені. Неодноразові звернення до відповідача були безрезультатними. Виходячи з характеру правовідносин, доведеності позовних вимог, а також

Outcome: approved