overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-26 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] 19 вересня 2007 року зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Кривоозерського районного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 45. Від шлюбу сторони мають трьох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які проживають з матір'ю. 27 грудня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з відповідачем, посилаючись, що шлюбні відносини припинені , через різні погляди на подружнє життя , несумісність характерів. Вказуючи, що подальше спільне життя і збереження сімї є неможливим, просила задовольнити позовні вимоги. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, просила шлюб розірвати. Відповідач на повторний виклик в судове засідання не з'явився. Судова повістка разом із розпискою надсилалась за зареєстрованою адресою місця проживання відповідача : с. Тридуби вулиця Урожайна (Чапаєва), 9 Кривоозерського району Миколаївської області та у відповідності до ч. 5 ст. 74 ЦПК України вважається, що судове повідомлення вручене йому належним чином, заяви про розгляд справи за його відсутності відповідач не надіслав. У відповідності до ст.ст. 224-225 ЦПК України ухвалено провести заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 19 вересня 2007 року сторони зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ФП № 029226 (а.с. 3). Сторони мають трьох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с. 4-6). Як вказує позивач, з 04 липня 2014 року подружні стосунки з відповідачем припинені через несумісність характерів, часті сварки. Відповідач залишив сім'ю, з того часу сторони разом не проживають. Позивач наполягає на розірванні шлюбу. За таких обставин, суд прийшов до висновку, що шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим із-за довгого непроживання сторін разом, втрати інтересу до сім'ї та почуттів до дітей і дружини зі сторони відповідача, тому шлюб, на підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, підлягає розірванню. Після розірвання шлюбу позивачу залишити прізвище взяте при реєстрації шлюбу - [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-25 00:00:00

[PERSON] та [PERSON]\~19 жовтня 2015 року зареєстрували шлюб у Багачівській сільській раді Кривоозерського району Миколаївської області, актовий запис № 05. Від шлюбу сторони\~ дітей не мають. 17 листопада 2016 року [PERSON]\~ звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з відповідачем, посилаючись, що шлюбні відносини припинені через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на подружнє життя. Вказуючи, що подальше спільне життя та збереження сімї є неможливим,\~ просила строків для примирення не надавати, позовні вимоги задовольнити. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги. Відповідач на повторний виклик в судове засідання не з'явився. Судова повістка разом із розпискою надсилалась за зареєстрованою адресою місця проживання відповідача: с. Багачівка вулиця Радянської Армії, 10 Кривоозерського району Миколаївської області, та у відповідності до ч. 5 ст. 74 ЦПК України вважається, що судове повідомлення вручене відповідачу належним чином, заяви про розгляд справи за його відсутності, відповідач не надіслав. Відповідно до ст.ст. 224-225 ЦПК України ухвалено провести заочний розгляд справи. Вислухавши позивача, вивчивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Як стверджує позивач, сумісно, як сім'я, сторони проживали більше одного року, з травня місяця 2016 року припинили шлюбні стосунки. Причиною стали прояв подружньої невірності зі сторони відповідача та його протиправної поведінки. Позивач не бажає зберігати сім'ю, яка фактично не існує. При таких обставинах, суд прийшов до висновку, що\~ шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим із-за небажання позивача проживати\~\~з відповідачем, тому\~ шлюб, на підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,\~ підлягає\~ розірванню. Після розірвання шлюбу позивачу залишити прізвище, яке взяте при реєстрації шлюбу -\~ [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-25 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] 19 липня 2005 року зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1171. Від шлюбу сторони мають двох дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які проживають з матір'ю. 08 вересня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з відповідачем, вказуючи, що шлюбні відносини припинені із липня 2017 року через різні погляди на сімейне життя та обов'язки. Посилаючись, що подальше спільне життя і збереження сімї є неможливим, просила задовольнити позовні вимоги. В судове засідання сторони не прибули, надіслали заяви з проханням розглянути справу без їх участі, позивачка підтримує позовні вимоги, відповідач згоден на розірвання шлюбу. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони припинили шлюбні стосунки з липня 2017 року, причиною стали різні погляди на подружнє життя та обов'язки, відсутність взаєморозуміння. За ухвалою суду сторонам надавався строк для примирення два місяці, яке досягнуто не було.\~ Сторони згодні на розірвання шлюбу. При таких обставинах, суд прийшов до висновку, що шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим із-за небажання сторін проживати разом, несумісність характерів, що суперечить інтересам сторін та їх малолітніх дітей, тому шлюб, на підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, підлягає розірванню. Після розірвання шлюбу позивачці залишити прізвище, присвоєне при державній реєстрації шлюбу - [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-01 00:00:00

[PERSON] та [PERSON]\~19 серпня 2014 року зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Багачівської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області, актовий запис № 2. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з матір'ю. 14 листопада\~ 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з відповідачем, посилаючись, що шлюбні відносини припинені більше восьми місяців назад, через зловживання відповідачем спиртними напоями, фізичне насильство, подружню зраду з боку відповідача, який на теперішній час має іншу сім'ю. Вказуючи, що подальше збереження сімї є неможливим,\~ просила задовольнити позов. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги. Відповідач згоден на розірвання шлюбу, не заперечував, що подружні стосунки з позивачем не підтримує, співмешкає з іншою жінкою. Вислухавши сторони, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Як стверджують сторони, вони припинили шлюбні стосунки більше восьми місяців назад. Причиною стало відсутність взаєморозуміння , постійні сварки, зловживання відповідачем спиртними напоями, утворення ним іншої сім'ї. Сторони на розірвання шлюбу згодні. При таких обставинах, суд прийшов до висновку, що\~ шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим із-за довгого непроживання сторін разом, утворення відповідачем іншої фактичної сім'ї, тому\~ шлюб, на підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,\~ підлягає\~ розірванню. Після розірвання шлюбу позивачу залишити прізвище, присвоєне при державній реєстрації шлюбу - [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-27 00:00:00

[PERSON] та [PERSON]. 20 лютого 2016 року зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Ренійського районного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 12. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], який проживає разом із матір'ю. 09 жовтня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з відповідачем, вказуючи, що шлюбні відносини припинені один рік назад через різні погляди на подружнє життя та несумісність характерів, постійні сварки та непорозуміння. Посилаючись на те, що подальше спільне життя і збереження сім'ї є неможливим, просила задовольнити позовні вимоги. В судовому засіданні позивач підтримала позов. Відповідач в судове засідання не прибув, надав суду заперечення, в яких не заперечував проти розірвання шлюбу, але заперечував проти стягнення з нього судових витрат по сплаті судового збору та оплаті правової допомоги. Вислухавши позивача, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Як стверджують сторони, вони припинили шлюбні стосунки з червня 2016 року через різні погляди на подружнє життя та несумісність характерів, постійні сварки, зберегти сім'ю сторони не бажають. При таких обставинах, суд прийшов до висновку, що шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим із-за небажання сторін проживати разом, що суперечить інтересам сторін та їх неповнолітньої дитини, тому шлюб, на підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, підлягає розірванню. Після розірвання шлюбу позивачу змінити прізвище на дошлюбне - [PERSON]. У відповідності до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені нею та документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в сумі 640 грн. та оплати правової допомоги в сумі 650 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-21 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] 21.07.2016 року звернулися в суд із спільною заявою про розірвання шлюбу, вказуючи, що вони з 09.06.2012 року перебувають у шлюбі, від якого мають дочку [PERSON] [INFO]. Подальше спільне проживання та збереження сім'ї є неможливим через постійні суперечки, лайки, які негативно впливають на них та дитину, тому просять шлюб розірвати. У судовому засіданні заявники свою заяву підтримали повністю. Вислухавши заявників суд приходить до наступного. Спільна заява подружжя подана відповідно до вимог ст.109 СК України разом із нотаріально посвідченим письмовим договором, в якому зазначено, що дитина буде проживати з матір'ю, щодо участі батька в житті дитини, здійснення ним права на особисте виховання, розмір аліментів на дитину. Згідно ч.3 ст.109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Судом встановлено вказані обставини, а тому заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-08 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] 21 липня 2012 року зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кривоозерського районного управління юстиції, Миколаївської області, актовий запис № 28. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою. [PERSON] 13 червня 2014 року звернулася в суд з позовною заявою про розірвання шлюбу з відповідачем, вказуючи, що шлюбні відносини припинені рік тому із-за несумісності характерів, різних поглядів на подружнє життя, внаслідок чого виникали постійні сварки та непорозуміння, що робить неможливим подальше спільне подружнє життя. Вказуючи, що збереження сім'ї є неможливим, тому строк для примирення надавати непотрібно, просила задовольнити позовні вимоги. В судовому засіданні позивачка підтримала позов. Відповідач не заперечував проти розірвання шлюбу. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Встановлено, що з 2012 року сторони проживали в зареєстрованому шлюбі (а.с. 3). Від шлюбу мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], який проживає з матір'ю (а.с.4, 5). Подружні стосунки між сторонами припинені з червня 2013 року. Причиною стало несумісність характерів, різні погляди на подружнє життя, через що виникали сварки, які негативно впливали на сторони та їх малолітню дитину. Сторони на розірвання шлюбу згодні. При таких обставинах, суд прийшов до висновку, що шлюб носить формальний характер, довге непроживання подружжя разом призвело до втрати почуттів поваги та любові один до одного, тому шлюб на підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України підлягає розірванню. Після розірвання шлюбу позивачці залишити прізвище, яке взяте при реєстрації шлюбу - [PERSON] .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-29 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] 22 березня 2013 року зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кривоозерського районного управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис № 07. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO], який проживає з матір'ю. 23 грудня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з відповідачем, вказуючи, що шлюбні відносини припинені з жовтня місяця 2016 року, через зловживання відповідачем спиртними напоями та подружню зраду з його боку, зазначивши, що відповідач має іншу фактичну сім'ю. Посилаючись, що подальше спільне життя і збереження сімї є неможливим, просила задовольнити позовні вимоги. В судовому засіданні позивач підтримала позов. Відповідач згоден на розірвання шлюбу, вказуючи, що шлюб розпався з вини обох сторін, які в теперішній час створили іншші фактичні сім'ї. Вислухавши сторони, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Із пояснень сторін, судом встановлено, що з жовтня 2016 роки між ними припинені подружні стосунки, позивач залишила сім'ю, з дитиною пішла проживати з іншим чоловіком, відповідач також створив іншу фактичну сім'ю. Стверджують , що сім'ю зберегти неможливо, так як втарачені почуття поваги та любові, просили шлюб розірвати. Встановлені судом обставини дають можливість зробити висновок, що шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим із-за небажання сторін проживати разом, утворення сторонами інших фактичних сімей, що суперечить інтересам сторін та їх малолітньої дитини, тому шлюб, на підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, підлягає розірванню. Після розірвання шлюбу позивачу залишити прізвище, присвоєне при державній реєстрації шлюбу - [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-20 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] 24 лютого 1996 року зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Курячелозівської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області, актовий запис № 3. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з матір'ю. 11 квітня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з відповідачем, зазначаючи, що шлюбні відносини припинені , через різні погляди на подружнє життя, несумісність характерів. Вказуючи, що збереження сім'ї є неможливим, просила задовольнити позовні вимоги. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, пояснила, що подружні стосунки припинені майже рік назад, з відповідачем проживають окремо, причиною розірвання шлюбу є виникнення сварок та непорозумінь через зловживання відповідачем спиртними напоями. Відповідач згоден на розірвання шлюбу . Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 24 лютого 1996 року між сторонами зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 3). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 4), від шлюбу сторони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO], який проживає з матір'ю, про що підтвердили сторони в суді. Як пояснили сторони, сумісне життя подружжя припинено майже рік назад, через недосягнення взаєморозуміння із-за шкідливої звички відповідача. На розірвання шлюбу сторони згодні. За таких обставин, суд прийшов до висновку, що шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим із-за сварок та небажання сторін проживати сумісно як сім'я, що суперечить інтересам подружжя та їх дитини, тому шлюб, на підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, підлягає розірванню. Після розірвання шлюбу позивачу залишити прізвище, яке взяте при реєстрації шлюбу - [PERSON]. У відповідності до ст. 88 ЦПК України понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-12 00:00:00

[PERSON] та [PERSON], 25.09.2009 року, у Першому Приморському відділі реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції зареєстрували шлюб, актовий запис № 784. Від шлюбу у сторін народилася донька - [PERSON], [INFO]. [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], посилаючись на те, що спільне життя із відповідачем не склалося, сторони перестали розуміти один одного, подружні стосунки припинили та спільно не проживають з червня 2014 року. Посилаючись на викладене, позивачка просила суд розірвати шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON]. В судовому засіданні позивач позов підтримала у повному обсязі та просила задовольнити, відповідач проти задоволення позову не заперечував. Суд, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, враховуючи визнання позову відповідачем, що не суперечить вимогам закону і не порушує прав та інтересів сторін та третіх осіб, відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Як випливає з матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON], 25.09.2009 року, у Першому Приморському відділі реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції зареєстрували шлюб, актовий запис № 784 (свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] від 25.09.2009 року). Від шлюбу у сторін народилася донька - [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження Серія [NUMBER]). [PERSON] просить суд розірвати шлюб з Відповідачем, посилаючись на те, що спільне життя із [PERSON] не склалося, сторони перестали розуміти один одного, подружні стосунки припинили, спільного господарства не ведуть з червня 2014 року. Відповідно до ст. 51 Конституції України, ст. ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. ст. 104-105, 110 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, зокрема, за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу. За таких обставинах, суд дійшов висновку, що шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] носить формальний характер, подальше подружнє життя та збереження сім'ї стало неможливим із-за несумісності характерів та різних поглядів на подружнє життя, тому шлюб, на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України підлягає розірванню. На підставі ст. 51 Конституції України, ст. ст. 105, 110, 112-113 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 4, 6, 8, 10, 15, 60, 109, 209, 212-215, 218, 294 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-25 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] 25 листопада 1995 року у Кривооозерському РАГСі Миколаївської області зареєстрували шлюб, актовий запис № 78. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] , який проживає з позивачкою. [PERSON] звернулася в суд з позовною заявою про розірвання шлюбу з відповідачем посилаючись на те, що шлюбні стосунки припинені з січня 2010 року із-за різних поглядів на подружнє життя та несумісність характерів. Вказуючи, що збереження сім'ї є неможливим, просила задовольнити позовні вимоги. В судовому засіданні позивачка позов підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився, надіслав заяву з проханням розглянути справу без його участі, на розірвання шлюбу згоден. Вислухавши позивачку, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 25 листопада 1995 року сторони зареєстрували шлюб, (а.с. 3). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], (а.с.4). З січня 2010 року сумісне життя припинено. Причиною стали несумісність характерів, різні погляди на подружнє життя. З того часу подружні стосунки сторони не поновлювали. Відповідач створив іншу фактичну сім'ю. На розірвання шлюбу сторони згодні. При таких обставинах, суд прийшов до висновку, що шлюб носить формальний характер, подальше подружнє життя та збереження сім'ї стало неможливим із-за дового непроживання сторін разом, перебування відповідача у фактичних шлюбних відносинах з іншою жінкою, тому шлюб, на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України підлягає розірванню. Після розірвання шлюбу позивачці залишити прізвище, яке взяте при реєстрації шлюбу - [PERSON] . У відповідності до ст. 88 ЦПК України судові витрати, понесені позивачкою при подачі позову в суд , стягнути з відповідача на її користь.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-13 00:00:00

[PERSON], та [PERSON], 25 травня 2016 року звернулись до Любашівського районного суду Одеської області з позовом до Любашівської селищної ради Одеської області про визнання права власності на спадкове майно. В обгрунтування своїх позовних вимог, позивачі вказують, що 28 жовтня 2015 року померла її матір [PERSON], яка до дня смерті була зареєстрована та проживала в [INFO]. Після смерті матері залишилось спадкове майно житловий будинок з господарськими будівлями, який розташований в смт. Любашівка Одеської області та земельна ділянка площею 1.00 гектар. Вони являється спадкоємцями першої черги за законом. Позивачі нотаріально оформили свої права на частину спадкового майна, але не отримали свідоцтво про право власності на будинок, так як будинок їх мати отримала в спадок після батька, але на себе нотаріально не переоформила, тому просили суд визнати за ними право власності на спадкове майно, а саме на житловий будинок. Позивачі [PERSON], та [PERSON], в судове засідання не зявились, але надали до суду заяву про можливість розгляду справи в їх відсутність, свої позовні вимоги підтримують повністю. Відповідач: Любашівська селищна рада Одеської області, згідно листа просить слухати справу у відсутність їх представника, позовні вимоги визнають повністю, проти позову заперечень немає. Проаналізувавши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи зі слідуючого. Згідно копії свідоцтва про смерть [PERSON] померла 28 жовтня 2015 року (а.с. 10). Згідно копії свідоцтва про смерть [PERSON] помер 09 травня 2004 року (а.с. 11). Після смерті [PERSON], залишилося спадкове майно: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований в смт. Любашівка Одеської області по вулиці Терешкової, 8, що підтверджується технічним паспортом на житловий будинок (а.с. 18). З копій свідоцтв про народження позивачів видно, що вони являються синами померлих [PERSON] та [PERSON] і відповідно до ст. 1261 ЦК України являються спадкоємцями першої черги після їх смерті (а.с. 17). Положенням ч. 1-2 ст.16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Враховуючи зазначені обставини, суд приходить до висновку, що позивачі успадкували зазначене спадкове майно, яке є об'єктом права приватної власності, у зв'язку із чим є підстави для визнання за ними права власності на спадкове майно. На підставі викладеного та

Outcome: approved