Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-22 00:00:00

Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ) звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи це тим, що 07 квітня 2010 року між сторонами було укладено договір без номеру, відповідно до умов якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 1000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Позивач зазначив, що відповідач зобов'язання за вказаним договором виконував не належним чином і станом на 26 червня 2018 року у [PERSON] перед позивачем виникла заборгованість у сумі 16159 грн. 89 коп., з яких: 7053,85 грн. - нараховано відсотків за користування кредитом; 8845,45 грн. - нараховно пені; 500 грн. штраф (фіксована частина) та 745,71 грн. - штраф (процентна складова). З огляду на це, позивач просить стягнути на його користь вищезазначену суму заборгованості, а також судові витрати. Представник позивача у судове засідання не з'явився, у письмовому клопотанні, поданому до суду, просив справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином рекомендованим поштовим відправленням з повідомленням відповідно до п. 2 ч. 7 та п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, причин неявки суду не повідомив. Таким чином, суд вважає, що використано достатньо засобів повідомлення відповідача про судовий розгляд вказаної справи з метою забезпечення його конституційного права на участь в судовому засіданні та доступу до правосуддя, проголошеного ст. 55 Конституції України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Судовий виклик вручений [PERSON] належним чином, а тому у відповідності до положень ст. ст. 223 ч. ч. 3, 4, 280-282 ЦПК України, суд за згодою позивача вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляд, про що суд виніс відповідну ухвалу 23 жовтня 2018 року. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв'язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст. 1050 цього ж Кодексу, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Судом встановлено, що 07 квітня 2010 року між сторонами було укладено договір без номеру, відповідно до умов якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 1000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Договір між сторонами був укладений у виді заяви позичальника, «Умов та правил надання банківських послуг», «Правил користування платіжною карткою», «Тарифів банку». Відповідач дав свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», «Тарифами банку» складає договір між сторонами, що підтверджується підписом [PERSON] у заяві. [PERSON] взяті на себе зобов'язання за договором виконував не належним чином, а тому станом на 26 червня 2018 року у [PERSON] перед позивачем виникла заборгованість у сумі 16159 грн. 89 коп., з яких: 7053,85 грн. - нараховано відсотків за користування кредитом; 8845,45 грн. - нараховно пені; 500 грн. штраф (фіксована частина) та 745,71 грн. - штраф (процентна складова). Таким чином, судом встановлено, що в порушення вимог кредитного договору позичальник не виконує взяті на себе договірні зобов'язання щодо сплати кредиту. Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що слід стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором від 07 квітня 2010 року в розмірі 16159,89 грн. Судові витрати, що складаються зі сплаченого судового збору в сумі 1762 грн., відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі ст. ст. 526, 527, 530, 610, 1049, 1054 ЦК України,

Outcome: approved