Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-29 00:00:00

[PERSON] , яка діє на підставі довіреності в інтересах [PERSON] , звернулась до суду, до [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок невиконання умов договору оренди будинку, в якому просила стягнути з відповідача матеріальну шкоду, завдану внаслідок невиконання умов договору оренди будинку в сумі 15625,30 грн. та моральну шкоду в розмірі 10000 гривень та покласти на них понесені судові витрати. Свої вимоги мотивувала тим, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом вона - Пількевич (Яковишена) є власником будинку [ADDRESS] . 05.08.2018 року між нею та [PERSON] було укладено договір оренди цього будинку за яким позивач передала в користування будинок а відповідач [PERSON] прийняла житлове приміщення та зобов`язалася сплачувати комунальні платежі, а також орендну плату в сумі 300 грн .на місяць. Після чого відповідачка [PERSON] вселилася в будинок разом з сім`єю, а саме з [PERSON] , який є її чоловіком, та трьома дітьми. Відповідачі проживали в будинку з 05.08.2018 року по 05.08.2020 року. Свої зобов`язання за договором вони не виконали належним чином. На момент залишення ними будинку,позивачу стало відомо, що будинок був відключено від газопостачання із-за заборгованості за комунальні платежі, а саме за газопостачання борг становив 10133.70 грн. Відповідачі не сплатили їй за три місяці орендну плату, що становить 900 гривень. Коли їй повідомили сусіди, що будинок занедбаний ,вона приїхала з м. Києва, де мешкає, та вимушена була додавати зусиль та витрачати кошти на відновлення газопостачання та приводити будинок до належного стану. Вона сплатила борг за газопостачання в сумі 10133,70 грн., а також вимушена була нести витрати у зв`язку із відновленням газопостачання в будинок. Так вона витратила 800,00 грн. за встановлення витяжки для вентиляції, 620,80 грн. за виклик працівника газової дільниці для підключення газу, 511,00 грн. за зняття заглушки, 569,00 грн. за підключення газопостачання. Також вона наймала людей для приведення території домоволодіння у нормальний стан. Так, 550 грн. витратила за наведення порядку в дворі, 500 грн. за вивіз сміття, 200 грн. за завантаження сміття. Також, відповідачі заборгували кошти за орендну плату за 3 місяці в сумі 900 грн. Загальну суму понесених матеріальних збитків позивач оцінює в 15625,30 грн. Крім цього, позивач зазначила, що навмисними діями відповідачки було спричинено моральну шкоду, яка виразилася в душевних переживаннях, вона перебувала в постійному стресі, в неї почались проблеми зі здоров`ям, а тому оцінює спричинену їй моральну шкоду в сумі 10000 гривень. Також, просить стягнути з відповідачки понесені судові витрати. 09.11.2020 року представник позивач подала до суду уточнену позовну заяву якою залучила до участі у справі співвідповідачем [PERSON] , який також разом з дружиною проживав в будинку та шкода була завдана спільними діями, а тому , має, на її думку, солідарно відповдати за завдану їй шкоду. Просить стягнути з відповідачів [PERSON] та [PERSON] солідарно 15625,30 грн. матеріальної шкоди та 10000 грн. моральної шкоди. (а.с. 35-39) Ухвалою 31.12.2020 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження. Задоволено частково клопотання представника позивача про витребування доказів. Витребувано з Головного Управляння Державної податкової служби у Донецькій області відомості з державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків відповідачів [PERSON] та [PERSON] . Ухвалою суду від 23.02.2021 року надано доручення Оріхівському районному суду Запорізької області допитати відповідачів [PERSON] та [PERSON] по суті позову та зупинено провадження по справі до виконання доручення. 30.03.2021 року з Оріхівського районного суду Запорізької області надійшли матеріали, зібрані за дорученням суду. Відповідно до ухвали Оріхівського районного суду Запорізької області від 23.04.2021 року встановлено, що на виконання окремого доручення суду в судовому засіданні було допитано відповідача [PERSON] , який у відповідь на поставлені судом питання відповів, що частково визнає позов лише про завдання матеріальної шкоди. Вимоги про завдання моральної шкоди визнав частково не більше половини від заявленої суми. Просив виключити з судових витрат суму витрачену на проїзд із м. Києва до Нікольського району для участі в суді. Повідомив, що відповідач [PERSON] не явилась до суду за станом здоров`я. Просив дозволити участь в розгляді справи в режимі відеоконференції. Судове доручення визнане виконаним частково та повернуто до суду (а.с.120) Ухвалою від 31.03.2021 року відновлене провадження по справі та задоволено клопотання відповідача [PERSON] та вирішено проводити судове засідання в режимі відеоконференції. Представник позивача [PERSON] [PERSON] , яка діє на підставі довіреності, позовні вимоги підтримала та просить суд їх задовольнити, а також просила задовольнити понесені судові витрати пов`язані із розглядом справи до яких відноситься судовий збір, та витрати на проїзд до суду із м. Києва та у зворотному напрямку її як представника позивача. Суду пояснила, що вона представляє інтереси своєї дочки [PERSON] , яка є власницею будинку [ADDRESS] . В 2018 році між сторонами укладено договір оренди будинку, так як [PERSON] із дітьми були переселенцями і їм не було де жити. 05.08.2018 року [PERSON] уклала з [PERSON] договір оренди будинку і зобов`язалася сплачувати комунальні послуги. На момент передачі сім`ї [PERSON] будинку борги за газопостачання були відсутні. В період часу з 05.08.2018 року по 05.08.2020 року вони проживали в будинку. В серпні 2020 року до неї зателефонувала сусідка і повідомила, що Кочоруби відключені від опалення. Представник позивача відразу виїхала до смт. Нікольське. Коли приїхала з`ясувалось, що відповідачі покинули будинок та виїхали в невідомому напрямку. Крім того, в дворі та в будинку був страшний безлад. Весь двір заріс травою. Щоб привести будинок і двір до ладу вона була змушена наймати людей для вивозу сміття та прибирання території будинку. За кошти позивача сплатила заборгованість за газ, відремонтувала зламаний гук та підключила будинок до газопостачання. Матеріальну шкоду оцінює в 15625,30 грн. Вона намагалася врегулювати спір в досудовому порядку, дзвонила з проханням сплатити борги та надсилала відповідачам листа з вимогами, але вони не відреагували. Крім того, внаслідок постійного стресу, в неї погіршився стан здоров`я, підвищився артеріальний тиск, а тому просить суд стягнути з відповідачів моральну шкоду в розмірі 10000 гривень. Просить задовольнити позов в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про час, день та місце розгляду справи. Своїм правом надати суду заяву про розгляд справи за її відсутності, відзив на позовну заяву не скористалась. Клопотань про відкладення слухання справи або розгляд справи в порядку загального провадження від неї не надходило. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час, день та місце розгляду справи. Надав до суду заяву в якій зазначив, що просить розглядати справу без його участі, дані пояснення в Оріхівському районному суді Запорізької області підтримує повністю. З пояснень відповідача [PERSON] наданих в Оріхівському районному суді Запорізької області встановлено, що [PERSON] визнає суму матеріальної шкоди. Вимоги про стягнення моральної шкоди визнає частково,не більше половини від заявленої суми. Заперечує проти стягнення транспортних витрат для явки до суду. Дослідивши заяви по суті справи, та отримані за дорученням суду , дослідивши наявні докази, суд встановив наступні обставини Так, відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно правового змісту положень ст.ст. 12, 81, 82 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 10 грудня 2002 року та довідки КП Нікольської районної ради «Бюро технічної інвентаризації» № 143 від 27.08.2020 року будинок [ADDRESS] належить [PERSON] . (а.с. 22,23) Відповідно до копії свідоцтва серії [NUMBER] , виданого 18.04.2006 року, відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції м. Києва, [PERSON] 18.04.2006 року уклав шлюб з [PERSON] , [INFO] , яка після укладення шлюбу прийняла прізвище чоловіка « [PERSON] ». (а.с. 21) З оригіналу договору від 05.08.2021 року встановлено, що [PERSON] передала [PERSON] в оренду будинок [ADDRESS] . В договорі зазначено, що комуналку сплачує орендар. Договір укладений в присутності свідків [PERSON] , [PERSON] . Договір не містить відомостей про розмір орендної плати (а.с. 100) З копії довідки ТОВ «Азовгаз» від 10.08.2020 року встановлено, що заборгованість з газопостачання будинку [ADDRESS] , яке належить [PERSON] становить 10133,64 грн. Квитанцією від 21.08.2020 року сплачено суму боргу за газопостачання в розмірі 10133,64 грн. (а.с. 28) Згідно довідки від 25.01.2021 року у [PERSON] ( будинку [ADDRESS] ) боргу за газопостачання не має. (а.с.101) Згідно акту первинної, повторної перевірки та прочищення димових і вентиляційних каналів комунально-побутових об`єктів, житлових та громадських будинків від 23.09.2020 року встановлено, що в будинку [ADDRESS] проведена перевірка вентиляційних каналів. (а.с. 27) Квитанцією від 25.08.2020 року сплачено вартість проведення перевірки димових та вентиляційних каналів в розмірі 620,80 грн. (а.с.29) Квитанцією від 25.08.2020 року сплачено вартість підключення будинку до газопостачання в розмірі 511,00 грн. (а.с. 29) З акту № 106077 від 30.10.2020 року та квитанції від 30.10.2020 року встановлено, що проведений пуск газу. Загальна вартість робіт склала 569,00 грн. (а.с. 30, 31) З копії листа адресованого [PERSON] та [PERSON] встановлено, що позивач мав намір в позасудовому порядку врегулювати спір та сплатити заборгованість. (а.с.20) З повідомлень відділення поліції № 1 Маріупольського РУП ГУНП в Донецькій області від 10.08.2020 року та від 17.08.2020 року встановлено, що [PERSON] зверталась до відділенні поліції із заявою про притягнення [PERSON] до кримінальної відповідальності через те, що остання заборгувала їй за газопостачання, однак у внесені відомостей до ЄРДР було відмовлено (а.с. 25-26) Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] пояснили, що вони проживають по сусідству з будинком [ADDRESS] та підтримують дружні стосунки з [PERSON] , яка є представником та матір`ю позивачки. Їм відомо, що з дозволу позивачки в будинку проживало подружжя [PERSON] з дітьми декілька років. А потім несподівано з`їхали з будинку і коли приїхала [PERSON] , то з`ясувалось, що будинок відключений від газопостачання, заборгованість більше 10000 гривень. [PERSON] сплатила борг за газопостачання та інші витрати, пов`язані з відновленням газопостачання. Також будинок та подвір`я були занедбані і представник позивача наймала людей для наведення порядку на території домоволодіння. Позивачку вони в цей час не бачили. Всі питання вирішувала її мати. Відповідно положень до ст.ст.15,\~16 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, яке вона може здійснити шляхом звернення до суду у визначеному\~ЦПК України\~порядку (ст.4 ЦПК України). Згідно\~ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ\~Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод\~та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до\~ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. У п.33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі «Христов проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Відповідно до вимог\~ст.263 ЦПК України\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з вимогами\~ст.264 ЦПК України\~під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Правилами\~ст.12 ЦПК України\~визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до частини першої статті 81 зазначеного вище Кодексу кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч.5\~ст.81 ЦПК України). \~Відповідно до\~ст.317 ЦК України\~власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Частиною першою\~статті 810 ЦК України\~встановлено, що за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату. За змістом\~статті 526 ЦК України\~цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Це правило є універсальним і підлягає застосуванню як до виконання договірних, так і не договірних зобов`язань. У Постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду від 23 січня 2019 року у справі №355/385/17 (провадження №61-30435сво18) міститься висновок, що у\~статті 629 ЦК України\~закріплено один із фундаментів на якому базується цивільне право - обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Не виконання обов`язків, встановлених договором, може відбуватися при: (1) розірванні договору за взаємною домовленістю сторін; (2) розірванні договору в судовому порядку; (3) відмові від договору в односторонньому порядку у випадках, передбачених договором та законом; (4) припинення зобов`язання на підставах, що містяться в\~главі 50 ЦК України; (5) недійсності договору (нікчемності договору або визнання його недійсним на підставі рішення суду). Відповідно до частини третьої\~статті 815 ЦК України\~наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за житло. Наймач зобов`язаний самостійно вносити плату за комунальні послуги, якщо інше не встановлено договором. Згідно договору від 05.08.2018 року встановлено, що позивач дійсно передала в оренду(найм) належний їй житловий будинок відповідачці [PERSON] з умовою оплати комунальних платежів і Кочоруба прийняла на себе ці зобов`язання (а.с. 100) Відповідно до\~ст.626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Статтею 629 ЦК України\~передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.1\~ст.526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з\~ст.610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1\~ст.611 ЦК України\~у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. В судовому засіданні встановлено, що відповідачами не заперечувався факт укладення договору оренди будинку [ADDRESS] від 05.08.2018 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , а також факт проживання відповідача [PERSON] із сім`єю у будинку позивача з моменту укладення договору до 05.08.2020 року. Тобто, факт проживання відповідача [PERSON] разом зі своєю сім`єю в будинку, що належить позивачу встановлений у судовому засіданні матеріалами справи, поясненнями сторін та показаннями свідків. Обставини справи, які визнані сторонами, у порядку\~ст.82 ч.1 ЦПК України\~не підлягають доказуванню, тому суд вважає встановленими обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх позовних вимог, а саме - те що відповідач проживала згідно договору оренди у будинку позивача. Як вбачається з матеріалів справи, та пояснень відповідача [PERSON] , наданих за окремим дорученням Оріхівському районному суду Запорізької області він визнав, що дійсно відповідачі проживали в будинку позивача, користуючись орендованим приміщенням допустили виникнення заборгованості зі сплати комунальних платежів, що свідчить про неналежне виконання взятих на себе зобов`язань. Відповідач [PERSON] визнає в цій частині позов. Згідно\~ст.1166 ЦК України\~майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. В силу\~ст.22 ЦК України\~особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. У п.2\~постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 року №6, судам роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Таким чином, в ході розгляду справи встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] не виконали зобов`язання по умовах договору оренди будинку від 05.08.2018, а тому позовні вимоги про стягнення з відповідачів матеріальної шкоди підлягають задоволенню в межах доведеного. Сума підтверджених документально витрат на погашення боргу за газопостачання та витрат на відновлення газопостачання будинку становить 11834.50 гривень, які підлягають стягненню з відповідачів солідарно. Що стосується вимоги позивача про стягнення заборгованості за вивезення побутового сміття в сумі 500 грн. (2 причепа по 250 грн.), прибирання території будинку 550 грн. та завантаження сміття 200 гривень, то вони не підтверджені належними доказами, а тому в цій частині витрат слід відмовити. Що стосується заявленої позивачем вимоги про стягнення завданої моральної шкоди, то суд приходить до наступного. Згідно з\~частинами першою\~та\~другою статті 23 ЦК України\~особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку зі знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. \~Відповідно до\~частин третьої,\~четвертої статті 23 ЦК України\~моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. \~Право на відшкодування моральної шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян та законних інтересів юридичних осіб, встановлене\~Конституцією\~та законами України. Стаття 1167 ЦК України\~передбачає загальні підстави відповідальності за спричинену моральну шкоду в позадовоговірних відносинах, зокрема, встановлено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених\~частиною другою цієї статті. Право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої порушенням прав власності, передбачено також\~ч.3 статті 386 ЦК України Відповідно до\~статті 611 ЦК України\~моральна шкода підлягає відшкодуванню у разі порушення зобов`язання, якщо таке відшкодування встановлено договором або законом. Тобто законодавець указує на два випадки компенсації моральної шкоди - вони визначені умовами договору або випливають із положень законодавства . \~Враховуючи викладене, щодо відшкодування моральної шкоди за порушення цивільно-правового договору, зокрема, у справі про порушення зобов`язання сплачувати комунальні платежі за договором оренди жилого приміщення, суд враховує, що ВП Верховного Суду в своїй Постанові від 01.09.2020 року у справі № 216/3521/16-ц відступила від попередньої позиції та прийшла до висновків, що, вирішуючи спір щодо відшкодування моральної шкоди за порушення споживчого договору, суди мають враховувати, що моральна шкода за порушення цивільно-правового договору як спосіб захисту суб`єктивного цивільного права може бути компенсована і в тому разі, якщо це прямо не передбачено законом або тим чи іншим договором, і підлягає стягненню на підставі\~статей 16\~та\~23 ЦК України\~і\~статей 4\~та\~22 Закону про захист прав споживачів\~навіть у тих випадках, коли умовами договору право на компенсацію моральної шкоди не передбачено. ВП Верховного суду зазначає, що , виходячи з положень\~статей 16\~і\~23 ЦК України\~та змісту права на відшкодування моральної шкоди в цілому як способу захисту суб`єктивного цивільного права, компенсація моральної шкоди повинна відбуватися у будь-якому випадку її спричинення - право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди виникає внаслідок порушення права особи незалежно від наявності спеціальних норм цивільного законодавства. З аналізу наведених норм та з урахуванням наданих доказів судом встановлено, що відповідачі не виконали умови договору по оренді належного позивачу житла, що призвело до негативних наслідків для позивача та моральних страждань. А саме, діями відповідачів було завдано шкоду майновим інтересам позивача, будинок було відключено від газопостачання і позивачу прийшлось нести незаплановані майнові витрати по оплаті боргу, створеного відповідачами та витрати на відновлення газопостачання домоволодіння та застосовувати додаткові зусилля для організації свого життя. Суд оцінює завдану моральну шкоду позивачу в 3000 гривень. Вважає таке стягнення з відповідачів на користь позивача є достатньою компенсацією понесених моральних страждань. Решта позовних вимог про стягнення моральної шкоди задоволенню не підлягає, тому що відсутні докази на обґрунтування завданої моральної шкоди в розмірі, заявленому позивачем. Суд при ухваленні судового рішення вирішує питання судових витрат. Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір в розмірі 840.80 грн за вимоги майнового характеру та 840.80 грн за вимоги немайнового характеру. На підставі ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Що стосується вимог майнового характеру, вони задоволені на 80 %, а тому підлягає стягненню на користь позивача судовий збір за вимоги майнового характеру 672.64 грн. Вимоги немайнового характеру задоволені на 30%, а тому за вимогу немайнового характеру відшкодуванню підлягає судовий збір у су 252.24 грн. Всього на користь позивача з відповідачів слід стягнути судовий збір в сумі 925 гривень Позивачем також, 02.08.2021 року подано заяву про долучення до справи як докази копії посадочних документів та представник позивача заявляла в процесі про відшкодування витрат на проїзд до суду її як представника позивача в сумі 2626.32 гривень. Але ж, на думу суду, ці витрати відшкодуванню не підлягають, тому що відповідно до ст.138 ЦПК України витрати сторін та їх представників, пов`язані з переїздом до іншого населеного пункту, пов`язані з явкою до суду несуть сторони.

Outcome: partial