Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-28 00:00:00

[PERSON], у відповідності до останніх уточнень, звернулася до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до Виконавчого комітету Бабушкінської районної у м. Дніпропетровську ради, вказавши третіми особами: Обслуговуючий кооператив «Житлово - будівельний кооператив» № 190, Сьому дніпропетровську державну нотаріальну контору; про визнання права власності на житлове приміщення в порядку спадкування за законом. Свої позовні вимоги позивач обґрунтувала тим, що її батько - [PERSON] за життя був членом Обслуговуючого кооперативу «Житлово - будівельний кооператив» № 190 та разом з матір'ю позивача - [PERSON] повністю сплатив пайовий внесок за кооперативну квартиру [ADDRESS] в квітні 1980 року. [INFO] помер батько позивача - [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина, яка складалася із вищезазначеної квартири. Позивач та її мати спадщину офіційно не оформлювали, однак у зв'язку з тим, що вони проживали у даній квартирі, фактично вступили в управління по ? частини, на кожну. [INFO] померла мати позивача - [PERSON], після її смерті знову відкрилася спадщина на квартиру [ADDRESS]. Позивач звернулася до Сьомої дніпропетровської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини на вищезазначену квартиру, однак отримала відмову у зв'язку з тим, що її батько за життя не зареєстрував право власності на зазначене нерухоме майно та не отримав правовстановлюючих документів. У зв'язку з чим вона звернулася до суду з позовом про визнання за нею права власності на ? частини квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом, після померлого [PERSON] та на ? частини квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом, після померлої [PERSON] (а.с. а.с. 65 - 70). Позивач та її представники у судове засідання не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, від представника позивача - [PERSON] надійшла до суду заява про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до вказаної заяви, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с. а.с. 75, 76, 77, 99). Представник відповідача в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи, повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. В раніше проведеному судовому засіданні, заперечувала проти задоволення позову. Відповідно до ст. 224, 225 ЦПК України з урахуванням згоди представника позивача, вважає можливим провести заочний розгляд справи (а.с. а.с. 51, 52, 83). Представники третіх осіб у судове засідання не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи, повідомлені належним чином. Від представників Сьомої дніпропетровської державної нотаріальної контори та Обслуговуючого кооперативу «ЖБК № 190» до суду надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності (а.с. а.с. 85, 98). Суд розглядає справу, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд доходить наступного висновку. Судом було встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 25 травня 1949 року, що підтверджується свідоцтвом про укладання шлюбу серії [NUMBER], виданим 31 серпня 1954 року (а.с. 8). [PERSON] є рідною дочкою [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого 20 серпня 1954 року (а.с. 7). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданого [INFO] відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Кіровської районної ради м. Дніпропетровська (а.с. 10). [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданого 02 січня 2008 року відділом реєстрації смерті Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області (а.с. 11). Згідно довідок за № 25 від 24 вересня 2013 року, та за № 26 від 22 жовтня 2014 року, виданих ОК «ЖБК № 190», [PERSON] був членом обслуговуючого кооперативу «ЖБК № 190» та повністю сплатив вартість квартири у сумі 8 500 гривень 00 копійок (а.с. а.с. 18, 85). Після смерті [PERSON] та [PERSON], [PERSON] звернулася до Сьомої дніпропетровської державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини за законом, а саме квартири [ADDRESS]; однак отримала відмову оскільки за життя [PERSON] та [PERSON] не зареєстрували у встановленому законом порядку право власності на вищезазначену квартиру (а.с. а.с. 71, 72). Вказані вище спірні правовідносини регулюються нормами Цивільного кодексу України, Сімейного кодексу України, Цивільного кодексу УРСР, Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Постановою № 9 Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про житлово - будівельні кооперативи» від 18 вересня 1987 року, Постановою № 7Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року. Згідно із ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за законом або за заповітом. Частиною 2 ст. 1223 ЦК України, передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно з ч.2 ст. 1270 ЦК України, якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Відповідно до ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Згідно з ч. ч. 3,4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Згідно з п. 5 - 1 постанови № 9 Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про житлово - будівельні кооперативи» від 18 вересня 1987 року, член ЖБК, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, надану йому в користування, набуває право власності на квартиру і вправі розпоряджатись нею на розсуд - продавати, заповідати, обмінювати, в тому числі на інше жиле приміщення у будинку державного або громадського житлового фонду чи іншого ЖБК, на жилий будинок (частину будинку), що належить громадянину на праві власності і вчиняти відносно неї інші угоди, що не заборонені законом. Відповідно до п. 6 «а» вищезазначеної постанови, пай внесений подружжям в ЖБК у період сумісного проживання за рахунок спільних коштів, а також за рахунок коштів, подарованих подружжю або одержаних ним у позичку, а після повної сплати пайового внеску - квартира, є їх спільним майном і підлягає поділу на загальних підставах. Пунктом 8 постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року роз'яснено ,що якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди. У відповідності до п. 23 постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, з урахуванням встановлених обставин справи й приведених норм закону, а також зважаючи на те, що [PERSON] є спадкоємцем за законом після смерті свого батька [PERSON], який згідно з довідкою обслуговуючого кооперативу «ЖБК № 190» в повному обсязі сплатив вартість спірної квартири, а також є спадкоємцем за законом після смерті своєї матері [PERSON], суд доходить висновку, що позов необхідно задовольнити та визнати за [PERSON] право власності на ? частини квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом, після померлого [PERSON], та на ? частини квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом, після померлої [PERSON]

Outcome: approved