Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-22 00:00:00

\~ \~ \~ \~Адвокат Новицький В.В., що діє на представлення інтересів позивача [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , яка діє в особистих інтересах та в інтересах неповнолітньої [PERSON] про визнання права власності на частину спадкового нерухомого майна. Позов мотивований тим, що [INFO] помер рідний батько позивача, [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина на спадкове нерухоме майно, що складається із: індивідуального гаражу, земельної ділянки площею 0,1500 га; Ѕ частини земельної ділянки площею 0,1500 га; Ѕ частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами. Позивач є спадкоємцем за законом першої черги спадкування. Крім позивача, спадкоємцями даного майна є дружина померлого, [PERSON] та дочка померлого [PERSON] . В установлений законом строк, позивач звернулася до нотаріальної контори для прийняття спадщини. Однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про прийняття спадщини, у зв`язку з відсутністю у неї оригінал правовстановлюючих документів на спадкове нерухоме майно. Враховуючи викладене, представник позивача [PERSON] просить суд задовольнити позовні вимоги та визнати за [PERSON] право власності на: 1/3 частину індивідуального гаражу, що розташований по [ADDRESS] ; 1/3 частину приватизованої земельної ділянки загальною площею 0,1500 га, кадастровий № 5325455100:30:005:0102, наданої для обслуговування житлового будинку, господарських будівель, що розташована по [ADDRESS] ; 1/6 частину приватизованої земельної ділянки загальною площею 0,1500 га кадастровий №5325455100:30:005:0063 наданої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована по [ADDRESS] ; 1/6 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] в судове засідання, призначене на 22.01.2020 не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні представник позивача, адвокат Новицький В.В. підтримав позовні вимоги з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] та її представник, адвокат Павлюченко О.О. в судовому засіданні повідомили, що не погоджуються із розміром часток у спадковому майні, заявленої позивачем у позові. \~ \~ \~ \~Відповідачем [PERSON] до суду надано відзив на позовну заяву, згідно якого вбачається, що вона та її неповнолітня донька [PERSON] є спадкоємцями за законом на майно померлого [INFO] [PERSON] . Так, відповідач зазначає, що оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно знаходяться у неї, та вона готова пред`явити їх до нотаріуса для оформлення спадкоємцями прав на спадщину. Заперечує викладену позивачем обставину, щодо нез`явлення до нотаріуса для проведення співбесіди спадкоємців, оскільки жодних листів від нотаріуса не отримувала. Вважає, що спору щодо числа спадкоємців, складу спадкового майна між спадкоємцями не існує. Однак стосовно визначених позивачем часток у спірному майні заперечує, оскільки вважає, що все належне спадкодавцю майно є спільною сумісною власністю подружжя, а тому її частка у спадковому майні становить 2/3, а інших спадкоємців по 1/6 частині. \~ \~ \~ \~21.08.2019 від представника позивача, адвоката Новицького В.В. до суду надійшла відповідь на відзив, згідно якої вбачається, що позивач повністю підтримує свій позов та вважає, що відповідач не спростував правомірності вимог позивача. Щодо викладених у відзиві заперечень, звернув увагу суду, що належна спадкодавцю земельна ділянка площею 0,15 га, що розташована по [ADDRESS] не є спільною сумісною власністю подружжя, оскільки набута ним до укладення шлюбу із відповідачем [PERSON] . Ухвалою судді від 29.05.2019 відкрито загальне позовне провадження у справі. Згідно ухвали суду від 07.08.2019 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів по 06.09.2019. \~ \~ \~ \~07.11.2019 закрито підготовче провадження у справі та призначено судовий розгляд. \~ \~ \~ \~В ході розгляду справи позивач [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] », у зв`язку із реєстрацією шлюбу із [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] та копією паспорта (а.с.122, 124). Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши їх доказами, встановив наступне. Відповідно до змісту ст. ст.\~11,\~15 ЦК України\~цивільні права і обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. У ст.\~16\~ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст.\~41\~Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності встановлена судом. За змістом статті 12\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. За вимогами ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ст.316 ЦК України, право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно\~ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до\~ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст.1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до\~ст.1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до\~ст. 1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщина і не припинилися в наслідок його смерті. Частинами 1\~та 2\~ст.\~1225\~ЦК України\~передбачено,\~що право\~власності на\~земельну ділянку\~переходить до\~спадкоємців на\~загальних підставах,\~із збереженням\~її цільового\~призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. Частино 1 ст.1226 ЦК України встановлено, що частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Статтею 1258\~ЦК України\~визначено черговість\~спадкування за\~законом. Так, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених\~статтею 1259\~цього Кодексу. Відповідно до 1261\~ЦК України\~у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, хто його пережив, та батьки. \~Згідно ч.1 ст.1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Згідно\~ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до\~ст. 1297 ЦК України\~спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що17. [INFO] помер [PERSON] (а.с.14). \~ \~ \~ \~Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, що складається із: 1/2 частини індивідуального гаражу за [ADDRESS] ; приватизованої земельної ділянки площею 0,1500 га кадастровий №5325455100:30:005:0102, наданої для обслуговування житлового будинку та господарських будівель, що розташована по [ADDRESS] ; Ѕ частини приватизованої земельної ділянки площею 0,1500 га, кадастровий №5325455100:30:005:0063, наданої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована по [ADDRESS] ; Ѕ частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~Як вбачається із копії матеріалів спадкової справи (а.с.166-188), 24.10.2017 державним нотаріусом Махринською О.В. відкрита спадкова справа за №197/2017. Із листа державного нотаріуса №02-14/1080 від 11.09.2018 вбачається, що заяви про прийняття спадщини після померлого [PERSON] подали: [PERSON] дочка померлого та [PERSON] дружина померлого. Дочка померлого [PERSON] , [INFO] , прийняла спадщину згідно п.4 ст.1268 ЦК України. Свідоцтва про право на спадщину після померлого [INFO] [PERSON] не видавалися. \~ \~ \~ \~Відповідно до постанови державного нотаріуса, Махринської О.В. від 18.09.2018 за №1118/02-31 позивачу [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом за відсутності можливості встановити склад спадкового майна через відсутність документів, що посвідчують право власності на ім`я [PERSON] (а.с.183). \~ \~ \~ \~Таким чином, позивач не може у нотаріальному порядку успадкувати належне спадкодавцю майно, за обставин відсутності у неї оригіналів правовстановлюючих документів. На підставі викладеного, суд встановив, що позивач [PERSON] є спадкоємицею за законом першої черги, оскільки є рідною донькою спадкодавця [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER] (а.с.15). \~ \~ \~ \~ Судом встановлено, що 23.08.2005 між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб (а.с.82). \~ \~ \~ \~26.09.2005 від вказано шлюбу народилася донька [PERSON] (а.с.85). \~ \~ \~ \~Таким чином, спадкоємцями за законом першої черги на спадщину, яка відкрилася [INFO] після смерті [PERSON] є також дружина померлого, [PERSON] та неповнолітня донька [PERSON] , [INFO] , яка прийняла спадщину згідно п.4 ст.1268 ЦК України. \~ \~ \~ \~Інші спадкоємці на майно померлого відсутні. \~ \~ \~ \~Як вбачається із Договору купівлі-продажу від 21.08.2008, зареєстрованого в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 01.11.2007, [PERSON] та померлому [INFO] [PERSON] на праві спільної часткової власності (по Ѕ частині) належить житловий будинок з господарсько-побутовими спорудами, загальною площею 105,0 кв.м та приватизована земельна ділянка, загальною площею 0,15 га кадастровий №5325455100:30:005:0063 надана для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . (а.с.86-90). Оскільки житловий будинок [PERSON] та [PERSON] набули за час перебування в шлюбі, то з урахуванням положень\~ст. 60 СК України, за якою майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності, суд вважає, що спірний житловий будинок є спільною сумісною власністю подружжя. \~ \~ \~ \~Таким чином суд погоджується із доводами сторони позивача щодо визнання за позивачем [PERSON] права власності в порядку спадкування за законом на 1/6 частину спадкового майна, а саме: житлового будинку з господарсько-побутовими спорудами, площею 105,0 кв.м та приватизовану земельну ділянку, площею 0,15 га кадастровий №5325455100:30:005:0063 надана для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . При цьому суд бере до уваги той факт, що відповідач у своєму відзиві погоджується із думкою позивача з цього приводу. \~ \~ \~ \~Суд також погоджується із вимогою позивача щодо визнання за нею права власності в порядку спадкування за законом на 1/3 частину приватизованої земельної ділянки площею 0,1500 га, кадастровий №5325455100:30:005:0102, наданої для обслуговування житлового будинку та господарських будівель, що розташована по [ADDRESS] , виходячи з наступного. \~ \~ \~ \~Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯГ №681520 виданого Чутівським районним відділом земельних ресурсів 23.05.2007 на підставі рішення виконкому Чутівської селищної ради №4 протокол 11 від 18.10.2000 року, померлий [INFO] [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,1500 га наданої для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с.91). \~ \~ \~ \~Як вбачається із відзиву відповідач [PERSON] вважає цю земельну ділянку, як таку, що є спільним сумісним майном подружжя, а тому не погоджується із позивачем щодо її права на 1/3 частину цього майна та зазначає, що така частка повинна складати 1/6 частину. Ст. 61 СК України\~визначено об`єкти спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до частин першої-четвертої цієї статті об`єктом\~права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Речі для професійних занять (музичні інструменти, оргтехніка, лікарське обладнання тощо), придбані за час шлюбу для одного з подружжя, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Законом України від 11 січня 2011 року № 2913-VІ «Про внесення змін до статті 61 СК України щодо об`єктів права спільної сумісної власності подружжя», який набрав чинності 08 лютого 2011 року, вказану правову норму було доповнено частиною п`ятою, згідно з якою об`єктом права спільної сумісної\~\~власності подружжя є житло,\~\~набуте\~\~одним\~\~із\~\~подружжя\~\~під\~\~час шлюбу внаслідок приватизації державного\~\~житлового фонду, та земельна\~\~ділянка, набута внаслідок безоплатної передачі\~\~її\~\~одному\~\~з\~\~подружжя\~\~із земель державної або комунальної власності, у тому числі приватизації. Відповідно до положень ст.ст.6, 17 Земельного кодексу України 1992, Декрету Кабінету Міністрів України від 26.12.1992 року №15 «Про приватизацію земельних ділянок», Порядку передачі земельних ділянок у приватну власність громадян (затверджених наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 15.02.1993 року №10) і ст. 22 КпШС України, які були чинними на час приватизації [PERSON] спірної земельної ділянки, земельна ділянка, одержана громадянином у період шлюбу в приватну власність для будівництва та обслуговування жилого будинку й господарських будівель, ведення особистого підсобного господарства, садівництва, дачного і гаражного будівництва, є його власністю, а не спільною сумісною власністю подружжя, оскільки йдеться не про майно нажите подружжям у шлюбі, а про одержану громадянином частку у земельному фонді. Законом України від 17 травня 2012 року № 4766-VІ «Про внесення змін до СК України щодо майна, що є особистою приватною власністю дружини, чоловіка», який набрав чинності з 13 червня 2012 року, частину п`яту\~статті 61 СК України\~було виключено. Натомість кодекс було доповнено, зокрема пунктом 5 частини першої\~статті 57 СК України, згідно з яким земельна ділянка, набута нею, ним за час шлюбу внаслідок приватизації земельної ділянки, що перебувала у її, його користуванні, або одержана внаслідок приватизації земельних ділянок державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, або одержана із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених\~Земельним кодексом України, є особистою приватною власністю дружини, чоловіка. Отже, з урахуванням наведених змін до\~СК України\~правовий режим приватизованої земельної ділянки змінювався. При цьому лише в період часу з 08 лютого 2011 року до 12 червня 2012 року земельна ділянка, набута внаслідок безоплатної передачі її одному з подружжя із земель державної або комунальної власності, у тому числі приватизації, визнавалась спільною сумісною власністю подружжя. Тобто до 08.02.2011 та після 12.06.2012 така земельна ділянка належала до особистої приватної власності чоловіка або дружини, яка використала своє право на безоплатне отримання частини земельного фонду. Таким чином,\~суд прийшов\~до висновку,\~що спірна\~земельна ділянка площею 0,1500 га, кадастровий №5325455100:30:005:0102, надана для обслуговування житлового будинку та господарських будівель, що розташована по [ADDRESS] , є особистою приватною власністю спадкодавця [PERSON] , оскільки останній набув її у власність згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯГ №681520 виданого Чутівським районним відділом земельних ресурсів 23.05.2007 на підставі рішення виконкому Чутівської селищної ради №4 протокол 11 від 18.10.2000 року. Щодо визначення частки позивача у праві власності на спадкове майно, зокрема належний спадкодавцю гараж під [ADDRESS] , суд зазначає наступне. Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно видане виконавчим комітетом Чутівської селищної ради 14.05.2007 та Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №14884407 від 13.06.2007, померлому [INFO] [PERSON] на праві приватної власності належав гараж під [ADDRESS] (а.с.92-93). \~ \~ \~ \~Рішенням Чутівського районного суду Полтавської області від 29.05.2007 у справі №2-125/07 було задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на Ѕ частину нерухомого майна. Визнано за [PERSON] право власності на Ѕ частину гаражу [ADDRESS] , [ADDRESS] [ADDRESS] (а.с.125). \~ \~ \~ \~Таким чином, на час смерті [PERSON] йому належала Ѕ частина вказаного гаражу [ADDRESS] , що розташований по [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~Отже, суд вважає, що [PERSON] має право на 1/6 частину вказаного спірного гаражу, в порядку спадкування за законом. \~ \~ \~ \~ З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню. \~ \~ \~ \~Як вбачається із матеріалів справи, 03.09.2019 судовим експертом Авдєєвим А.К. надано висновок за №41-19 щодо визначення ринкової вартості спадкового майна. Так згідно даного висновку встановлено, що ринкова вартість 1/6 частини садиби, що розташована по [ADDRESS] складає 72870,00 грн; ринкова вартість земельної ділянки, що розташована по [ADDRESS] , складає 54135,00 грн; ринкова вартість 1/6 частини гаражу № [NUMBER] , який розташований по [ADDRESS] складає 10520,00 грн. Приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення\~статті 141 ЦПК України. Так, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Позивачем при подачі позову до суду сплачено судовий збір в розмірі 768,40 грн., оскільки позовні вимоги задоволено частково, тому стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 576, 30 грн. За наявними у справі матеріалами справи, зокрема висновком судової експертизи від 03.09.2019 загальна вартість належного позивачу майна становить 101435 грн. Таким чином, позивачем при подачі позову до суду не доплачено судовий збір в розмірі 245,95 грн. ( 1014,35 грн. сума судового збору яка підлягає сплаті у даній справі - 768,40 грн. сума судового збору, яка фактично сплачена позивачем при подачі позову до суду =245,95 грн). З урахуванням часткового задоволення позову з відповідача на користь держави підлягає стягненню 184,46 грн. недоплаченої суми судового збору, а з позивача на користь держави підлягає стягненню - 61, 49 грн. недоплаченої суми судового збору. З урахуванням вимог ч.1, п.2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до судових витрат відносяться витрати, пов`язані із проведенням експертизи. Згідно наявної у справі квитанції про оплату послуг експерта (а.с.139) відповідач [PERSON] понесла витрати на оплату експертизи в розмірі 4000 грн. З урахуванням положень п.3 ч.2 статті 141 ЦПК України із позивача на користь відповідача підлягає відшкодуванню вказані вище витрати в розмірі 1000 грн. пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч. 10 ст. 141 ЦПК України при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат. Підсумовуючи викладене, суд дійшов до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає відшкодуванню 423 грн. 70 коп. в рахунок відшкодування судових витрат ( 1000 грн. - 576,30 грн. = 423,70 грн). \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~

Outcome: partial