Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-31 00:00:00

[PERSON] (надалі - позивач) звернулася до суду з позовом до управління праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації (надалі - відповідач) і просила стягнути з управління праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації на її користь в порядку спадкування за законом нараховані, але не отримані за життя [PERSON], померлого [INFO] кошти в сумі 2189,80 грн., передбачені ст.37 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», мотивуючи свої вимоги тим, що постановою Овруцького районного суду Житомирської області від 11.04.2011 року було визначене право [PERSON] на отримання соціальної виплати, однак, останній за життя кошти не отримав. Вона як спадкоємець за законом успадкувала право на отримання належних чоловікові коштів. Однак відповідач відмовив їй у виплаті нарахованих коштів. Позивач в судове засідання не з'явилася, але в позові просила суд слухати справу в її відсутність, погоджується на заочний розгляд справи. Відповідач будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, про що свідчить поштове повідомлення, на виклик до суду не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не надав. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що постановою Овруцького районного суду від 11.04.2011 року у справі №2а-3660/11 зобовязано управління праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації провести донарахування та виплату [PERSON] щомісячної допомогу у звязку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства у відповідності до ст.37 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, виходячи з розміру 40% від мінімальної заробітної плати, за період з 01.09.2010 року по 28.02.2011 року щомісячно (а.с.5). Постанова суду набрала законної сили. [PERSON] помер [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER] (а.с.3). Згідно вимог ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Позивач є дружиною [PERSON], являється спадкоємцем за законом, і в установлений законом строк прийняла спадщину, подавши вчасно заяву про прийняття спадщини до державного нотаріуса Овруцької ДНК Кулініч О.Д., та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на доплати перерахованих сум пенсії в сумі 11416,29 грн (а.с.4). Згідно листа УПСЗН Овруцької РДА від 14.08.2018 року за №07-04/3166 вбачається, що на виконання постанови суду по справі №2а-3660/11 від 11.04.2011 року [PERSON] проведено донарахування допомоги у зв»язку з обмеженням споживанням продуктів харчування, згідно ст.37 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в сумі 2189,80 грн. Управлінням не здійснювалася виплата коштів згідно рішень суду, оскільки ЗУ «Про Державний бюджет України» та кошторисами видатків на 2005-2018 роки кошти на виплату допомог та компенсацій згідно рішень суду для управління праці не передбачалися. Суд не приймає до уваги посилання відповідача на відсутність фінансування з державного бюджету, оскільки відсутність відповідного фінансування не може бути підставою для відмови у виплаті коштів. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Позивач сплатила судовий збір в сумі 704,80 грн., який відповідно до ст.ст.133,141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved