Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-16 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, третя особа - управління Міграційної служби Хмельницької області. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що вона є власником домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до довідки Великозаліснянської сільської ради в будинку зареєстровані: онука - [PERSON]; правнучка - [PERSON]; родич - [PERSON] Будучи зареєстрованим за вищевказаною адресою відповідач фактично з вересня 2012 р. у та по даний час в належному домоволодінні не проживає. Крім того відповідно до рішення Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької облас ті від 20.11.2012 р. у справі № 2208/7316/12 відповідач розлучився з її онукою. Факт не проживання відповідача підтверджується актами сільської ради від 04.11.2013 р. та від 12.01.2015 р. Позивачка просить суд винести рішення яким визнати відповідача таким, що втратив право на користування житлом в будинку [ADDRESS] із зняттям його з реєстрації за вказаним місцем проживання. В суді представник позивача позов підтримала, просить його задоволити. Відповідач в судове засідання не з'явився, направив суду заяву в якій просить справу розглянути без його участі, позов визнає, в будинку не проживає біля трьох років, не заперечує щодо задоволення позову. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, направив суду заяву в якій просить справу розглянути без його участі, при вирішенні спору покладається на думку суду. Свідок [PERSON] суду пояснила, що є сусідкою позивачки, дійсно відповідач з вересня 2012 р. в будинку позивачки не проживає, чула що він розлучився з онукою позивачки, підписувала акт обстеження. Свідок [PERSON] суду пояснив, що є сусідом позивачки, дійсно відповідач біля двох з половиною років в будинку позивачки не проживає, він періодично раз на три місяці довідується до своєї доньки - правнучки позивачки. Заслухавши пояснення представника позивача, свідків, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. Позивачка є власником домоволодіння [ADDRESS], що підтверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно. В будинку крім позивачки, її онуки [PERSON], правнучки [PERSON] також зареєстрований відповідач по справі - колишній чоловік онучки. Шлюб між [PERSON] та відповідачем розрізано рішенням Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 20.11.2012 р. Відповідач не проживає у вказаному будинку з вересня 2012 р. Зазначені обставини підтверджуються показами свідків [PERSON], [PERSON], актами обстеження домоволодіння від 04.11.2013 р., 12.01.2015 р., копії яких приєднані до матеріалів справи. Факт не проживання в домоволодінні позивачки біля трьох років визнав відповідач, про що вказав в своїй заяві яку направив суду. Ст. 405 ЦК України встановлено, що члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи ті обставини, що відповідач в належному позивачці будинку не проживає біля трьох, а тому він втратив право користування цим житлом. З врахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивачки визнати відповідача таким, що втратив право користування житлом в будинку [ADDRESS] підлягають до задоволення. Що ж стосується позовних вимог про зняття відповідача з реєстраційного обліку, то вони на думку суду, задоволенню не підлягають оскільки діючим законодавством повноваження щодо реєстрації фізичних осіб віднесено до компетенції державної міграційної служби України. Крім цього суд враховує, що у статтях 6 та 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація пов'язана саме з місцем проживання, і зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Враховуючи те, що Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані зі зняттям з реєстрації місця проживання, положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до всіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. На підставі викладеного,

Outcome: approved