Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-29 00:00:00

Адвокат Багдасарян А.Ю., який діє в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. В обґрунтування позову посилається на те, що з 19 травня 1992 року по 19 червня 2018 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. У період шлюбу за спільні кошти вони придбали житловий будинок [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу нерухомого майна від 14 грудня 2012 року посвідченого приватним нотаріусом Арбузинського нотаріального округу Миколаївської області Грицаєнко Л.М. та зареєстрованого в реєстрі за № 1980. Так як зазначене нерухоме майно придбане під час шлюбу, відповідно до ст. 60 СК України, воно належить сторонам на праві спільної сумісної власності, тому виходячи з вимог ст. 70 СК України частки дружини та чоловіка у спільному сумісному майні подружжя є рівними, так як іншої домовленості між сторонами не було. На підставі викладеного представник позивача просив визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину зазначеного об`єкту нерухомого майна з господарськими спорудами та стягнути із відповідача на її користь сплачений судовий збір у сумі 908 грн. Не погоджуючись з даним позовом, відповідач [PERSON] звернувся до суду із зустрічними вимогами, посилаючись на те, що [PERSON] подала завідомо безпідставний позов за відсутністю предмета спору, оскільки пропустила строк позовної давності звернення до суду з даними вимогами. Між тим вказав, що із [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з 19 травня 1992 року по 19 червня 2018 року. За період шлюбу сторонами за спільні кошти придбано житловий будинок [ADDRESS] та житловий будинок [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу нерухомого майна № 515 від 13 травня 1994 року зареєстрованого та посвідчено державним нотаріусом Арбузинської державної нотаріальної контори Петренко О.В. Тобто подружжя в період шлюбу набули спільне майно по 1/2 частині кожного із будинку. Однак, оскільки його цивільна дружина вагітна, спільне володіння та користування спільним майном вважає неможливим. Тому просив суд визнати за ним право власності на житловий будинок [ADDRESS] , за [PERSON] просив визнати право власності на житловий будинок [ADDRESS] , стягнути із [PERSON] на його користь витрати на правову допомогу 13000 грн. та сплачений судовий збір у сумі 908 грн. Ухвалою від 01 липня 2021 року провадження у справі відкрите, справу визначено розглядати в порядку загального позовного провадження. У відзиві на первісний позов [PERSON] просив про застосування спливу строку позовної давності до заявлених позивачем вимог та відмовити у задоволенні позову. Правом надання відзиву на зустрічний позов [PERSON] та її представник не скористалися. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Представник позивача адвокат Багдасарян А.Ю. в судовому засіданні позовні вимоги за первісним позовом підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві. Суду пояснив, що сторони, в період перебування в шлюбі, за спільні кошти придбали будинки: [ADDRESS] та [ADDRESS] . Після розлучення сторін, а саме з 2018 року, спору щодо спільного нерухомого майна, між сторонами не існувало до червня 2021 року. Також, право спільної сумісної власності відповідачем не заперечувалось до теперішнього часу, а саме до червня 2021 року. Не так давно, [PERSON] усно став заявляти позивачці [PERSON] про те, що житловий будинок [ADDRESS] належить тільки йому і вона не має жодних відносин до вказаного будинку. Після таких заяв, у червні 2021 року [PERSON] з теперішньою його дружиною та її дітьми, зареєструвався у спірному будинку. Тому усні заяви [PERSON] та його дії, призвели до переконання, що спір щодо сумісного майна подружжя має місце, тому позивач вимушена була звернутися до суду з даним позовом. Оскільки відповідачем було порушено право спільної сумісної власності будинку [ADDRESS] , тому позивачем були заявлені вимоги саме щодо спірного будинку. Просив також стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] сплачені останньою витрати на правничу допомогу в сумі 13500 грн. та судовий збір в сумі 908 грн. Вважав за можливе здійснити взаємозалік між понесеними сторонами судових витрат. Щодо заяви [PERSON] про застосування строку позовної давності до заявлених вимог пояснив, що строк позовної давності позивачем не пропущений, оскільки вона дізналася про події по зайняттю всього будинку [ADDRESS] в червні 2021 року. Тобто, спір між сторонами виник, коли відповідач зі своєю новою сім`єю зареєструвався і спірному будинку і заявив про право власності на весь житловий будинок. Щодо заявлених вимог зустрічної позовної заяви, не заперечував проти визнання за сторонами права власності по 1/2 частині житлового будинку [ADDRESS] , та по 1/2 частині житлового будинку [ADDRESS] , оскільки на це майно розповсюджується режим спільної сумісної власності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином.Надав суду заяву про розгляд справи, в тому числі заявлений ним зустрічний позов, у його відсутність (122-123). Суд, вислухавши думку представника позивача за первісним позовом та представника відповідача за зустрічним позовом, з`ясувавши всі обставини справив межах заявлених позовних вимог, оцінивши наявні в матеріалах справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому їх дослідженні, а також оцінивши їх з точки зору належності і допустимості, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку,

Outcome: partial