Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-14 00:00:00

Адвокат Гребенар Олексій Володимирович в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про стягнення суми недоотриманої пенсії в порядку спадкування. В обґрунтування заявлених вимог представник позивача адвокат Гребенар О.В. зазначив, що [INFO] померла баба позивача - [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді недоотриманої пенсії. 11.03.2020 приватний нотаріус Сєвєродонецького міського нотаріального округу Луганської області Фесенко О.М. видав позивачу свідоцтво про право на спадщину за законом на недоотриману пенсію померлої баби за період з 27.01.2017 по 30.09.2019 у сумі 161 268,33 грн. Позивач звернулася до УПФУ в м. Сєвєродонецьку з заявою про виплату недоотриманої пенсії, однак отримала тільки частину недоотриманої пенсії у розмірі 155 384,96 грн. за період з 10.03.2017 по 30.09.2019. Тобто сума несплаченої недоотриманої пенсії в порядку спадкування за законом складає 5 883,37 грн. Відповідач надав їй письмову відповідь про те, що виплачена частина недоотриманої пенсії, посилаючись на статтю 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», обмежившись нібито трирічним терміном, який зазначено у вказаній статті. У зв`язку з чим представник позивача звернувся до суду з даним позовом та просив, з урахуванням уточнених позовних вимог, визнати право власності в порядку спадкування за законом на недоотриману суму пенсії у розмірі 44 217,02 грн. та стягнути з відповідача на користь позивача недоотриману суму пенсії, яка увійшла у спадщину у розмірі 50 100 грн. 39 коп. На виконання ухвали суду від 05.10.2020 представником відповідача Кулішовою Л. до суду подано відзив на позов, згідно з яким відповідач не визнає позовні вимоги в повному обсязі та просила суд відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування зазначила, що [PERSON] Управлінням Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області була виплачена недоотримана пенсія її баби за період з 10.03.2017 по 30.09.2019 у розмірі 155 384,96 грн., тому як згідно з частиною першої статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058) нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. [PERSON] померла [INFO] . Пенсія [PERSON] не була затребувана протягом 6 місяців з дня відкриття спадщини та увійшла до складу спадщини. З даною заявою позивач звернулася 11.03.2020. Враховуючи викладене, розрахунок розміру недоотриманої пенсії для виплати позивачу проведено відповідно до вказаних норм Закону № 1058, які є спеціальними по відношенню до порядку нарахування та виплати пенсії, відтак вони мають застосовуватись при визначенні розміру пенсії, яка має бути виплачена спадкоємцю. Дана правова позиція узгоджується із позицією Пенсійного фонду України, викладеною у листі від 11.12.2017 року № 39481/02-22, яким була надана відповідь на лист Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 20.11.2017 року № 13476/02-02. Отже, Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області вважає позовні вимоги [PERSON] необґрунтованими та просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, її представник адвокат Гребенар О.В. подав до суду заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, уточнені позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. На підставі п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, враховуючи, що відповідач був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, про причину неявки в судове засідання суд не повідомив, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини. З матеріалів справи судом встановлено, що згідно з копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 19.11.2019 Луганським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, [PERSON] померла [INFO] . Згідно з копією свідоцтва про право на спадщину за законом серії НОМ № 282935, виданого 11.03.2020 приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Луганської області Фесенком О.М., спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна [PERSON] , яка померла [INFO] , є її онука [PERSON] , [INFO] , на яке видано це свідоцтво, що складається з недоотриманої пенсії у сумі 161 268 грн. 33 коп. З позовної заяви вбачається, що недоодержана пенсія виплачена [PERSON] у сумі 155 384,96 грн. Вказана обставина сторонами не оспорюється. Згідно з відповіддю Управління пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області № 1216-02-8/5910 від 21.09.2020, адвокат Гребенар О.В. звернувся до Управління пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області в інтересах [PERSON] за отриманням недоодержаної пенсії, яка належала померлій [PERSON] , недоодержана пенсія була виплачена за період з 10.03.2017 по 30.09.2019 у розмірі 155 384,96 грн., тобто за три роки до дня звернення. Недоодержана пенсія виплачена згідно з чинним законодавством. Відповідно до довідки № 134, виданої 10.12.2020 Управлінням пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області, розмір пенсії [PERSON] за період з січня 2016 року по січень 2017 року склав 44 217,02 грн. Таким чином, з досліджених в судовому засіданні фактичних обставин справи судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу захисту позивачем свого права на спадкування за законом, а саме права на отримання спадкового майна після смерті її баби. Вказані правовідносини регулюються нормами Конституції України, Цивільного кодексу України, Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.1997 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії. Відповідно до ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. Зміст ч. 3 ст. 52 Закону також узгоджується зі змістом статті 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Крім того, зміст вищевказаних норм узгоджується із положеннями Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в ч. 1 ст. 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Суд зазначає, що ЦК України не визначає строк, протягом якого члени сім`ї спадкодавця мають право на одержання соціальних платежів. Положення частин другої, третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, теж не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Приміром, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості - переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати як спадщину. Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Норми ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину. Отже, у спірних правовідносинах відповідач незаконно перешкоджає реалізації прав позивача як спадкоємця на отримання всього належного йому спадкового майна. За таких обставин, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги та стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на користь [PERSON] грошові кошти, набуті нею в порядку спадкування за законом - недоотриману пенсію, яка належала за життя [PERSON] , яка померла [INFO] , у розмірі 5 883,37 грн. (161 268,33 грн. належних до виплати спадкоємцю - 155 384,96 грн. фактично виплачених спадкоємцю = 5 883,37 грн.). Щодо позовних вимог про визнання права власності в порядку спадкування за законом на недоотриману суму пенсії у розмірі 44 217,02 грн. суд зазначає наступне. Право позивача на спадщину у вигляді неотриманої пенсії спадкодавця за період з січня 2016 року по січень 2017 року у встановленому законом порядку не підтверджене, тобто у позивача відсутній правовстановлюючий документ на спадщину у вигляді недоотриманої спадкодавцем пенсії за вищевказаний період. Звернувшись до суду з вимогою про стягнення грошових коштів, позивач не надала нотаріальне свідоцтво про право на спадщину на недоотриману пенсію спадкодавця за вказаний період. До того ж, за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження (п. 23 постанови пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»). Таким чином, звернення до суду з вимогою про визнання права власності в порядку спадкування за законом на недоотриману суму пенсії спадкодавцем за життя за період з січня 2016 року по січень 2017 року у розмірі 44 217,02 грн. є передчасним і не відповідає встановленим законом способам захисту права спадкоємця, а тому у задоволенні позовних вимог в цій частині суд вважає за необхідне відмовити. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Понесення позивачем судових витрат підтверджується квитанцією № 58 від 28.09.2021 про сплату судового збору в сумі 840,80 грн. Враховуючи те, що задоволено 11,74 % позовних вимог (5 883,37 грн. від 50 100,39 грн. складає 11,74 %), то суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму понесених судових витрат в розмірі 98,71 грн. - пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (840,80 грн. х 11,74 % /100%).

Outcome: partial