Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-22 00:00:00

[PERSON] пред`явила позов до Уїздівської сільської ради, Рогатинської районної державної адміністрації про: про визнання недійсним державного акту на право приватної власності на землю, виданого [PERSON] [INFO] , визнання за нею як спадкоємцем за заповітом [PERSON] права власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,39 га, що розташована на території Уїздівської сільської ради в урочищі «Тичкова». В обґрунтування позовних вимог вказала, що [INFO] померла її свекруха, [PERSON] . Згідно із заповітом [PERSON] все своє майно заповіла їй. З приводу оформлення спадщини [PERSON] вона звернулася до Рогатинської районної державної нотаріальної контори з заяво про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,39 га, яка розташована на території Уїздівської сільської ради в ур. «Тичкова» Рогатинського району Івано-Франківської області. Однак нотаріус своєю постановою відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на цю земельну ділянку в зв`язку з тим, що державний акт на право приватної власності на землю виданий після смерті [PERSON] . Представник позивача в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Представники відповідачів в судове засідання не з`явилися. Уїздівська сільська рада подала до суду заяву про розгляд справи за відсутності її представника, в якій вказала, що визнає позов повністю. Дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю. Так, відповідно до копії свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 14 лютого 1991 року [PERSON] померла [INFO] . Згідно з копією заповіту від 11 грудня 1995 року, посвідченого секретарем Уїздівської сільської ради Мельник Г. П., [PERSON] все своє майно заповіла своїй невістці, [PERSON] . Відповідно до довідки виконавчого комітету Уїздівської сільської ради № 5 від 07 лютого 2020 року [PERSON] на день смерті була зареєстрована і постійно проживала в [ADDRESS] . На день смерті [PERSON] з нею проживала [PERSON] . Заповіт від імені [PERSON] складений в Уїздівській сільській раді 11 грудня 1995 року та зареєстрований за № 19, посвідчений секретарем Уїздівської сільської ради Мельник Г. П. Цей заповіт не змінювався та не скасовувався. В силу ст. 549 ЦК УРСР, чинної на момент відкриття спадщини [PERSON] , де вказано, що спадкоємець прийняв спадщину , якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, спадщину [PERSON] прийняла [PERSON] Державний нотаріус Рогатинської районної державної нотаріальної контори постановою від 24 січня 2020 року № 56/02-31 відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку на території Уїздівської сільської ради у зв`язку з тим, що документ, що підтверджує право власності [PERSON] на це нерухоме майно, виданий після її смерті. Відповідно до цієї постанови єдиним спадкоємцем [PERSON] є [PERSON] . Відповідно до копії державного акту на право приватної власності на землю серія ІФ 10-39-2 /000049, виданого Рогатинською районною радою народних депутатів 01 березня 1999 року на підставі рішення Рогатинської районної ради народних депутатів від 10 квітня 1997 року, [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку площею 1,39 гектарів, яка розташована на території Уїздівської сільської ради, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Згідно з ст. 25 ЦК України здатність фізичної особи мати цивільні права та нести цивільні обов`язки є цивільною правоздатністю, яка виникає у момент її народження і припиняється у момент її смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Частиною 1 ст. 393 ЦК України передбачено, що правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Державний акт на право приватної власності на землю був виданий після смерті [PERSON] , тому суд визнає його незаконним та скасовує. Згідно з копією сертифіката на право приватної власності на землю в межах середньої земельної частки серія ІФ 10-39 № 00234, виданого Уїздівською сільською радою народних депутатів 09 вересня 1996 року, [PERSON] отримала у приватну власність земельну частку площею 60,00 умовних кадастрових гектари, яка розташована на території Уїздівської сільської ради, на підставі рішення Уїздівської сільської ради народних депутатів від 29 листопада 1995 року № 19. Рішенням Рогатинської районної ради народних депутатів від 10 квітня 1997 року [PERSON] було надано земельну ділянку з земель товарного виробництва в розмірі середньої земельної частки відповідно до сертифіката серія ІФ 10-39 № 00234. Отже [PERSON] була власником земельної частки, яку після її смерті було виділено в натурі (на місцевості). Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Зважаючи на те, що [PERSON] була власником земельної частки, виділеної в подальшому в натурі, а [PERSON] прийняла її спадщину, суд дійшов висновку, що [PERSON] набула право власності на земельну ділянку і це право підлягає захисту судом шляхом його визнання.

Outcome: approved