Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-01 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з позовом, в якому просять визнати за ними право власності по 1/3 частини квартири [ADDRESS] за кожним. До суду надійшла заява представника позивачів [PERSON] та [PERSON] адвоката Папая С.О. про розгляд справи за його відсутності із зазначенням щодо підтримання позовних вимог в повному обсязі та ухвалення рішення на підставі наявних у справі доказів. Представник відповідача ДП «Харківський завод транспортного устаткування» в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не подавав. За згодою представника позивачів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, давши добутому правової оцінки, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно листа КП «ХМБТІ» № 1027999 від 07.12.2017 квартира [ADDRESS] на праві спільної сумісної власності належить [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 26.01.1998 ОПЖФ Харківського заводу транспортного устаткування, реєстровий № 305. Відповідно до положень ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб, належить їм на праві спільної власності. Майно може належати особам на праві спільної часткової власності або на праві спільної сумісної власності. Статтею 369 ЦК України визначено, що співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпорядження майном, що є у спільній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників. Відповідно до положень ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у справі спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Статтею 372 ЦК України визначено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За таких обставин вважається, що частки співвласників квартири [ADDRESS] є рівними, тобто кожному з співвласників має належати по 1/3 частини спірної квартири. [INFO] помер співвласник [PERSON] . Заочним рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 27.03.2018 у справі № 641/8578/17 визнано за [PERSON] право власності на 1/3 частки квартирі [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] . При цьому\~свідоцтвопро право власності на житло, видане 26.01.1998 ОПЖФ Харківського заводу транспортного устаткування, реєстровий № 305, яким підтверджується право власності [PERSON] та [PERSON] на 2/3 частки квартири [ADDRESS] - втрачено. Позивачі неодноразово зверталися до ДП «Харківський завод транспортного устаткування» з питань видачі дублікату свідоцтвапро право власності на житло, виданого 26.01.1998 ОПЖФ Харківського заводу транспортного устаткування, реєстровий № 305, однак жодної відповіді до теперішнього часу не отримано. Стаття 386 ЦК України визначає засади захисту права власності. Так, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до положень ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи викладене суд вважає, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з урахуванням наявних у справі доказів. Питання щодо розподілу судових витрат вирішується відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved