Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-18 00:00:00

[PERSON] (надалі - Позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (надалі - Відповідач), третя особа: ПрАТ «Страхове товариство «Іллічівське» про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в якому просив стягнути з Відповідача на його користь грошові кошти в сумі 47 064, 60 грн. та судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 27.08.2016 року приблизно о 07-45 год. в м. Києві по вул. Ольгинській, 8 відбулася ДТП за участю автомобіля «Сітроєн» д.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля «КІА» д.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . В результаті даної ДТП, автомобіль позивача зазнав механічних пошкоджень, було завдано матеріального збитку. Вина відповідача у даній дорожньо-транспортній пригоді встановлена постановою Печерського районного суду м. Києва від 04.10.2016 року у справі № 757/43610/16-п. Згідно звіту про оцінку вартості матеріального збитку від 01.03.2017 року № 151/2-17 розмір матеріального збитку завданого транспортному засобові позивача складає 27 705, 63 грн., вартість відновлювального ремонту - 46 774, 81 грн. Як зазначив позивач, він здійснив відновлювальний ремонт пошкодженого ТЗ на суму в розмірі 47 064, 60 грн. За таких обставин, [PERSON] як власник пошкодженого звернулася до суду за захистом своїх прав та відшкодуванням коштів з відповідача на його користь. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 18.04.2017 року відкрито провадження у справі. 07.05.2018 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву від відповідача [PERSON] , заперечуючи проти задоволення позовних вимог, мотивуючи тим, що звіт про оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу № 151/2-17 є недійсним, недопустимим та недостовірним доказом в розумінні ст.ст. 79, 80 ЦПК України. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 12.03.2020 року закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті. В засідання позивач та його представник не з`явилися, повідомлялися належним чином, представник позивача [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи без їх участі, позов підтримувала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в засіданні заперечували щодо задоволення позовних вимог, просили відмовити у їх задоволенні, посилаючись на їх безпідставність та необґрунтованість. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши думки учасників провадження, прийшов до наступного висновку. Так, відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.ч. 1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України). Відповідно до ст. 15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних , житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Так, як вбачається з позовної заяви, [PERSON] 27.08.2016 року приблизно о 07-45 год., керуючи автомобілем СІІТРОЄН д.н.з. [NUMBER] по вул. Ольгинській, 8 в м. Києві всупереч вимогам п. 13.1 Правил дорожнього руху України, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем КІА д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , що призвело до механічного пошкодження транспортних засобів. Відповідно до постанови Печерського районного суду м. Києва від 04.10.2016 року у справі № 757/43610/16-п [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП Відповідно до звіту № 151/2-17 про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу Кіа Ceed, д.н.з. [NUMBER] , вартість матеріального збитку, завданого власнику склала 27 705, 63 грн., вартість відновлювального ремонту транспортного засобу склала 46 774, 81 грн. Згідно квитанції до прибуткового касового ордеру № 000000693 від 06.04.2017 року [PERSON] здійснив відновлювальний ремонт пошкодженого ТЗ на суму в розмірі 47 064, 60 грн. Так, відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Зокрема, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Ч. 2 ст. 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов`язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини. Разом з цим, визначення розміру матеріального збитку, завданого власнику пошкодженого транспортного засобу, здійснюється відповідно до Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України № 142/5/2092 від 24.11.2003 року. Згідно пунктів 1.6, 8.1 та 8.3 Методики відновлювальний ремонт (або ремонт) - це комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності колісного транспортного засобу чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин. Для визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, застосовуються витратний підхід і метод калькуляції вартості відновлювального ремонту. Вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників колісного транспортного засобу та величини втрати товарної вартості. Тому вартість відновлювального ремонту пошкодженого у ДТП транспортного засобу більша за вартість матеріального збитку, а вартість матеріального збитку це та сума, яку за Законом має сплатити страховик як страхове відшкодування. Отже, з наведеного слідує, що вартість відновлювального ремонту КТЗ визначається як грошові витрати, необхідні для відновлення пошкодженого, розукомплектованого КТС. Матеріальний збиток - це вартісне значення реальних витрат з урахуванням зносу, які несе власник КТЗ при його пошкодженні або розукомплектуванні. За таких обставин, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а також беручи до уваги фізичний знос транспортного засобу, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню щодо стягнення на даний час вартості матеріального збитку в розмірі 27 705, 63 грн. Ураховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати понесені позивачем у вигляді судового збору у розмірі 320, 00 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: partial