Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-01 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] ( далі за текстом - позивачі) звернулись до Дзержинського районного суду м. Харкова із позовом до Департаменту реєстрації Харківської міської ради, третя особа [PERSON] , в якому після уточнення позовних вимог просять: визнати протиправним та скасувати рішення відповідача щодо зняття [PERSON] та [PERSON] з місця реєстрації за адресою: [ADDRESS] ; зобов`язати Департамент реєстрації Харківської міської ради поновити позивачів за місцем реєстрації за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування своїх вимог позивачі зазначають, що вони з 06.03.2002 року були зареєстровані та фактично проживали за адресою: [ADDRESS] . 30.09.2019 року [PERSON] та [PERSON] без їх згоди знято з реєстрації за вказаною адресою. Листом Департаменту реєстрації Харківської міської ради позивачів повідомлено, що підставою зняття їх з реєстрації є договір дарування квартири за адресою: [ADDRESS] , після укладення якого власником квартири стала [PERSON] . На підставі вказаного договору [PERSON] і подала заяву до Департаменту реєстрації Харківської міської ради про зняття відповідачів з реєстрації. Позиачі вважають, що дії відповідача щодо зняття їх з реєстрації порушують їх права на житло та користування житловим приміщенням. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 24.09.2020 року по справі відкрито загальне позовне провадження. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 12.11.2020 року в задоволенні заяви [PERSON] про забезпечення позову відмовлено. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 01.12.2020 року по справі закрито підготовче провадження. Представником відповідача до суду подано відзив, в якому він просить в задоволенні позовних вимог відмовити, оскільки зняття з реєстрації [PERSON] та [PERSON] здійснено відповідно до вимог діючого законодавства на підставі заяви представника власника квартири [ADDRESS] , та поданих ним документів, що підтверджують право власності. Позивачами [PERSON] та [PERSON] подано відповідь на відзив, в якому вони просять задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Представником Департаменту реєстрації Харківської міської ради подано заперечення, в яких він наполягає, що рішення про зняття з реєстрації місця проживання позивачів прийнято виключно відповідно до вимог чинного законодавства. Представником третьої особи до суду подано пояснення, в яких він просить відмовити позивачам у задоволенні позовних вимог, оскільки [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , тому лише вона може вирішувати питання про кількість осіб, яким буде надано згоду на реєстрацію місця проживання у вказаній квартирі. Вважає, що підстави для відмови у знятті з реєстрації позивачів у Департаменту реєстрації Харківської міської ради були відсутні. В судовому засіданні позивачі вимоги позову підтримали, просили їх задовольнити. Представник відповідача просила в задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про таке. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] на праві приватної власності належала [PERSON] , що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (а.с. 52). У вказаній квартирі були зареєстровані [PERSON] та [PERSON] з 06.03.2002 року, що підтверджується копією паспорту [PERSON] та [PERSON] (а.с. 22-23). На підставі договору дарування, укладеного №5697 від 27.09.2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Ємець І.О. право власності на кв. [ADDRESS] перейшло до [PERSON] 30.09.2019 року [PERSON] звернулась до Управління реєстрації місця проживання Департаменту реєстрації та цифрового розвитку Харківської міської ради із заявою про зняття з реєстрації місця проживання [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . 30.09.2019 року заява [PERSON] була розглянута Управлінням реєстрації місця проживання Департаменту реєстрації та цифрового розвитку Харківської міської ради та прийнято рішення про зняття з реєстрації місця проживання [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з припиненням у вказаних осіб підстав на право користування житловим приміщенням. Підставою для прийняття рішення уповноваженою особою щодо зняття з реєстрації місця проживання [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , є заява представника нового власника квартири [PERSON] - [PERSON] та документи, які свідчили про припинення у [PERSON] та [PERSON] підстав на право користування вказаним житловим приміщенням у зв`язку з його відчуженням Право особи на житло закріплене статтею 47 Конституції України. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до ст. 379 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них. Реалізуючи своє право на житло людина може користуватись тільки тим житлом, право користування яким у неї виникло на підставі правочину, або на підставі закону. Таке право виникає у власника житла, членів його сім`ї, орендаря (наймача) житла та членів його сім`ї. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За приписами ст. 7 Закону України № 1382-IV від 11.12.2003 «Про пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» (надалі Закон № 1382-IV) зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Отже зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою. Також зняття особи з місця її реєстрації відповідно до п. 26 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року № 207 (надалі Правила), може проводитися на підставі: заяви особи або її представника за формою згідно з додатком 11 ; рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про зняття з реєстрації місця проживання особи, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; повідомлення територіального органу або підрозділу ДМС із зазначенням відповідних реквізитів паспорта померлої особи або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства (інформація територіального органу ДМС або територіального підрозділу ДМС, на території обслуговування якого зареєстровано місце проживання особи, про закінчення строку дії посвідки на тимчасове проживання або копія рішення про скасування посвідки на тимчасове проживання чи скасування дозволу на імміграцію та посвідки на постійне проживання в Україні); підстав для перебування бездомної особи на обліку/для отримання бездомною особою соціальних послуг у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту (письмове повідомлення соціальної установи, закладу соціального обслуговування та соціального захисту); підстав на право користування житловим приміщенням (закінчення строку дії договору оренди, найму, піднайму житлового приміщення, строку навчання в навчальному закладі (у разі реєстрації місця проживання в гуртожитку навчального закладу на час навчання), відчуження житла та інших визначених законодавством документів). З викладеного слідує, що вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про її право користування житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 386 ЦК України та ст. 150 Житлового кодексу Української РСР, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Таким чином, якщо заяв від осіб про зняття їх з місця реєстрації не надходило, судове рішення, яким визнано осіб такими, що втратили право на користування жилим приміщенням, не надано, то таке зняття з реєстрації є незаконним. З огляду на встановлені обставини справи та наведені норми права суд вважає, що лише перехід права власності від однієї особи до іншої, не може бути єдиною та достатньою підставою для підтвердження наявності припинення підстав на право користування квартирою. З огляду на вкладене суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] та [PERSON] про визнання протиправними та скасування рішень відповідача щодо їх зняття з реєстрації за адресою: [ADDRESS] . Між тим, позовні вимоги позивачів з приводу зобов`язання відповідача вчинити дії щодо поновлення їх права користування житловим приміщення за зазначеною адресою задоволенню не підлягають, зважаючи на наступне. Згідно з ч. 5 ст. 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Серед основних засад судочинства в Україні, згідно з п. 9 ч. 3ст. 129 Конституції України, є обов`язковість рішень суду. Зобов`язання вчинити певні дії є похідною вимогою і як спосіб захисту порушених прав є можливим у випадку наявності протиправної бездіяльності суб`єкта владних повноважень (тобто не вчинення дії або не виконання обов`язку, який покладено на суб`єкта владних повноважень). Таким чином, спеціальні правові норми, які регулюють діяльність Департаменту реєстрації Харківської міської ради, є нормами прямої дії. Вони чітко визначають однією з підстав проведення реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання осіб відповідне судове рішення, яке є чинним та не оскарженим на момент звернення до органу реєстрації. Тобто таке рішення суду, яке набрало законної сили відповідно до вимог законодавства України. У зв`язку з цим, рішення суду, яке набрало законної сили, та подане до Департаменту реєстрації як підстава проведення реєстраційної дії, є обов`язковим до виконання, тому не потребує додаткового зобов`язання щодо відповідного суб`єкта реєстраційних дій. Розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial