Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-12 00:00:00

[PERSON] у грудні 2016 р. звернувсь з позовом до Немиринецької сільської ради Старокостянтинівського району про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування позову посилались на те, що 16.03.2005 року померла його баба [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку №3 з господарськими спорудами по вул.Зарічна у с.Деркачі Старокостянтинівського району. Він є спадкоємцем за заповітом, але не може оформити свої спадкові права, так померла при житті не зареєструвала своє право власності на вказаний будинок, згідно чинного законодавства, про що державним нотаріусом винесено відповідну постанову. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, просить позов задовольнити, з вищенаведених підстав. Представник відповідача звернувсь у суд з заявою про розгляд справи у його відсутності, проти позову заперечень не має. Суд, дослідивши докази у справі, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч.1 ст.1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. В судовому засіданні встановлено, що 16.03.2005 року померла баба позивача [PERSON], яка за життя 08.10.2002р. склала заповіт на користь позивача. Після її смерті відкрилася спадщина до складу якої входить житловий будинок № 3 з господарськими будівлями та спорудами по вул.Зарічна у с.Деркачі Старокостянтинівського району. [PERSON] є спадкоємцем за заповітом до майна померлої [PERSON], складеного останньою 08.10.2002р., посвідченного секретарем Немиринецької сільської ради Старокостянтинівського району та зареєстрованого за р.№15. Як вбачається з постанови державного нотаріуса Старокостянтинівської держнотконтори від 21.02.2017 р. №629/02-31, позивачу відмовлено в оформленні спадкових прав на дане спадкове майно, так як померла [PERSON] при житті не зареєструвала своє право власності на житловий будинок, згідно чинного законодавства. Згідно довідки Старокостянтинівського БТІОР від 27.12.2016 року №591 право власності на будинковолодіння по вул.Зарічна,3 с.Деркачі Старокостянтинівського району, не зареєстровано. Дані обставини підтверджуються даними свідоцтва про смерть [PERSON] Серія І-ЕД № 003457 від 16.03.2005 р.; копією заповіту [PERSON] від 08.10.2002 року; даними постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій державного нотаріуса Старокостянтинівської держнотконтори від 21.02.2017 р. №629/02-31; даними спадкової справи до майна померлої [PERSON] від 606/2008 від 11.06.2008 року. Відповідно до п.23 постанови пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню та слід визнати за [PERSON] право власності, в порядку спадкування за заповітом, на житловий будинок №3 з господарськими будівлями та спорудами по вул.Зарічній у с.Деркачі Старокостянтинівського району, що належав померлій [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved