Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-10 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися в суд з позовом до Прилуцької сільської ради Ківерцівського району Волинської області про визнання права власності в порядку спадкування. Свої вимоги обґрунтовують тим, що 28.10.1999 року померла їх матір, [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина, а саме: 1/2 частка житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами в с. Прилуцьке по вул. І.Богуна, 42, Ківерцівського району Волинської області. Спадкоємцями майна по смерті спадкодавця [PERSON], яка померла 28.10.1999 року є її діти: [PERSON] та [PERSON] Спадщину після смерті матері вони прийняли шляхом фактичного вступу у володіння та користування спадковим майном. У даний час вони звернулися до нотаріальної контори для документального оформлення свого права на спадщину за законом, однак нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у звязку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно на імя спадкодавця. Просять суд визнати за ними право власності по 1/4 частки житлового будинку на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами в с. Прилуцьке по вул. Богуна, 42, Ківерцівського району Волинської області, в порядку спадкування за законом, після смерті матері [PERSON] Позивачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявилися, подали заяви, згідно яких позовні вимоги підтримують та просять розгляд справи проводити у їх відсутності /а.с.28-29/. Представник відповідача від Прилуцької сільської ради Ківерцівського району Волинської області в судове засідання не зявився, подав до суду заяви про визнання заявленого позову та проведення розгляду справи у їх відсутності /а.с.27/. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши обставини справи та надані докази, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії І-ЕГ № 063376, актовий запис № 28, виданого Прилуцькою сільською радою Ківерцівського району Волинської області 29.10.1999 року, [PERSON] померла 28.10.1999 року /а.с.6/. Згідно довідок для оформлення спадщини № 1082, №1083 від 23.05.2016 року та витягу з погосподарської книги № 1 за 2011-2015 роки, виданих Прилуцькою сільською радою Ківерцівського району Волинської області, 1/2 житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами в с. Прилуцьке по вул. І.Богуна, 42, Ківерцівського району Волинської області належить померлій [PERSON] Спадкодавець до дня смерті була зареєстрована та проживала у спадковому будинку з синами [PERSON] та [PERSON], які продовжують там проживати /а.с.10-11/. Як вбачається з архівної довідки №253/13-24 від 25.05.2016 року в погосподарській книзі №1 по с. Прилуцьке за 1974-1976 роки під №15 значиться господарство [PERSON], з якою проживали: чоловік [PERSON], діти [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Останній, відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть №00016838366 від 06.07.2016 року помер 02.05.2013 року /а.с.30/. Таким чином, на момент відкриття спадщини діяв Цивільний Кодекс України в редакції 1963 року, оскільки часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, тому при вирішенні даного позову слід застосовувати норми даного Кодексу. Відповідно до ст. 527 ЦК України (в редакції 1963 року) спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 524 ЦК України (редакції 1963 року), спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Статтею 549 ЦК України (редакції 1963 року) визначено, що спадкоємець, який фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, визнається таким, що прийняв спадщину. Згідно повідомлення Приватного нотаріусу Ківерцівського районного нотаріального округу Волинської області [PERSON] № 211/01-16 від 23.06.2016 року та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 44266190 від 23.06.2016 року, після смерті [PERSON], яка померла 28.10.1999 року, спадкова справа не заводилась. Спадкоємці до нотаріальної контори не зверталися та інші свідоцтва про право на спадщину не видавались /а.с.33-34/. Разом з тим, постановою Приватного нотаріусу Ківерцівського районного нотаріального округу Волинської області [PERSON] № 149/02-31 від 13.06.2016 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON], у звязку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно на імя спадкодавця, окрім цього також вказано, що спадкоємцем за законом є син померлої та брат [PERSON] [PERSON], який прийняв спадщину шляхом спільного проживання /а.с.14/. Відповідно до ст. 328 ЦК України, особи вправі набути право власності на підставах, що не заборонені законом і згідно зі ст. 392 ЦК України, можуть звертатись до суду з позовом про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, оцінивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити у відповідності до заявлених вимог.

Outcome: approved