Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-24 00:00:00

[PERSON] з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Преміум Актив» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що між [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Є гроші» та [PERSON] було укладено договір № 3290817188-010147 від 16 червня 2018 року про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. Цей договір було укладено в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на Інтернет сайті https://e-groshi.com і виконання ним певних дій, які свідчать про укладення договору. Згідно п.2.1. договору позикодавець на умовах цього договору надає позичальнику коштів у позику на умовах фінансового кредиту, що виражена у грошових коштах у національній валюті України, відповідно до заявки на отримання позики, та відповідно до умов цього договору, а позичальник зобов'язується отримати (прийняти) та повернути позику та сплатити суму процентів користування позикою в порядку і в строк визначений цим договором. Позивач свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу позику у розмірі, встановленому договором. Платіжним повідомленням підтверджується, що позивачем було перераховано на картковий рахунок відповідача позику у розмірі 4000 гривень. Дана сума перерахована на підставі договору про організацію взаємодії при переказі коштів фізичним особам № 92.15.000104/2 від 19 лютого 2018 року. Відповідно до умов п.10.1.3. договору позичальник зобов'язується вчасно повернути позику та сплатити суму процентів за користування позикою. Строк надання послуг за цим договором (строк на який надається позика) розпочинається з моменту отримання позичальником коштів відповідно до умов договору (п.5.1 Договору). Строк, на який надається позика за цим Договором становить 60 днів (5.2. договору). Дата надання позики 16 червня 2018 року (п.5.3 Договору). Дата повернення позики - не пізніше 23:00 14 серпня 2018 року включно (п.5.4 Договору). Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом, (ст.1048 ЦК України). Розмір і порядок процентів встановлений даним договором. Відповідно до умов договору сума процентів за користування позикою становить 4776,00 грн. за 60 днів. Проценти за користування позикою становлять 1,99% за кожен день користування позикою, що становить 726,35 процентів річних. Тип процентної ставки - фіксована. Фіксована процентна ставка за цим договором становить 1,99% (79,60 грн. процентів) за кожен день, починаючи з дати видачі позики, і закінчуючи датою фактичного повернення позики включно, протягом строку користування позикою. Таким чином, загальна сума позики, враховуючи проценти за користування цією позикою, яка підлягала сплаті позичальником, у період згідно з вищезазначеним договором складає 8776,00 грн. Платіжним дорученням №2629 від 16 червня 2018 року та повідомленням №1119 від 30 листопада 2018 року підтверджується, що позикодавцем було перераховано на картковий рахунок відповідача позику у розмірі 4000 гривень. Дана сума перерахована на підставі договору про організацію взаємодії при переказі коштів фізичним особам №92.15.000104/2 від 19 лютого 2018 року. Отже, позикодавець свої зобов'язання за договором №3290817188-010147 від 16 червня 2018 року виконав в повному обсязі, а саме: надав відповідачу позику у розмірі, встановленому договором. Проте позичальник не повернув суму позики, тим самим порушив умови договору. На даний час відповідач заборгованість за договором №3290817188-010147 від 16 червня 2018 року не погасив. Відповідно п.7.1. Договору у випадку порушення (прострочення) позичальником строку повернення позики та/або оплати суми процентів за користування позикою, позикодавець має право додатково, крім процентів за користування позикою за кожен день прострочення, стягнути з позичальника пеню у розмірі 3,00% від залишку суми позики за кожен день прострочення, починаючи з першого дня прострочення. Пеня підлягає сплаті шляхом внесення готівкових коштів у касу позикодавця або перерахування таких коштів на поточний рахунок позикодавця. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ст.530 ЦК України). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України). Пунктом 11.1. даного договору передбачено, що усі спори за договором сторони будуть намагатися вирішити шляхом переговорів. Відповідач на зв'язок не виходить та не відповідає на дзвінки представника позивача. Станом на 01 жовтня 2018 року відповідачем прострочені строки повернення позики, встановлені п.5.4. даного договору, що призвело до виникнення заборгованості, яка складається з: заборгованості за кредитом - 4000 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом 8596,80 грн.; заборгованості за пенею 5760,00 грн. Загальна сума заборгованості за договором складає 18356,80 грн. 01 жовтня 2018 року між позикодавцем та ТОВ «Фінансова компанія «Преміум Актив» було укладено договір про надання фінансових послуг факторингу №0110/1, відповідно до якого клієнт відступив фактору свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками, у зв'язку з чим гарантії, надані боржниками щодо заборгованостей, стали дійсними для фактора та вважаються наданими фактору, а також до фактора перейшли всі пов'язані з ними права, зокрема право грошової вимоги щодо сум основного боргу, нарахованих та несплачених боржниками відсотків, неустойок у повному обсязі. Таким чином, внаслідок укладання вищевказаного договору відбулася заміна кредитора, а саме: ТОВ «Фінансова компанія «Преміум Актив» набуло статусу нового кредитора - стягувача за договором №3290817188-010147 від 16 червня 2018 року. Відповідно до п.2.1. договору факторингу для реалізації фактором придбаних ним прав клієнт передав під час підписання цього договору наступні документи: оригінали основних договорів, підтвердження видачі кредиту по Основним договорам клієнтом, розрахунки заборгованості. Також, згідно п.2.3. договору факторингу не пізніше тридцяти робочих днів після набуття чинності цим договором клієнт зобов'язаний сповістити боржників про укладання цього договору і повідомити, що платіж на користь фактора є належним. Дані умови договору виконані, що підтверджується повідомленням про відступлення з підтвердженням відправлення, витягом з акту прийому-передачі прав вимоги згідно договору факторингу, а також оригіналом договору, розрахунком заборгованості та документами, що підтверджують видачу кредиту. Боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж (ст. 1082 ЦК України). Проте, на сьогоднішній день боржником не виконано своїх грошових зобов'язань перед новим кредитором, яким є ТОВ «ФК «Преміум Актив», за договором №3290817188-010147 від 16 червня 2018 року про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. 15 жовтня 2018 року позивач уклав договір про надання юридичних послуг №15/10-1 з ФОП [PERSON], яка діє на підставі виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань №2 224 000 0000 110744. 20 листопада 2018 року на виконання вищезазначеного договору між позивачем та ФОП [PERSON] був складений Акт приймання - передачі наданих послуг, який містить детальний опис виконаної роботи та розрахунок вартості послуг. Вартість послуг виконавця за цим Актом складає 1500 гривень. Відповідно до Акту приймання - передачі наданих послуг до договору про надання юридичних послуг №15/10-1 від 15 жовтня 2018 року позивач на розрахунковий рахунок ФОП [PERSON] сплатив вартість послуг у розмірі 1500 гривень. Вищезазначені документи є правовою підставою для стягнення з відповідача витрат за юридичні послуги у розмірі 1500 грн. Враховуючи вищевикладене позивач просить суд стягнути на його користь з відповідача заборгованість за договором №3290817188-010147 від 16 червня 2018 року в сумі 18356,80 грн., а також судові витрати по справі в сумі 1762,00 грн. та витрати за юридичні послуги в сумі 1500 грн. У судове засідання представник позивача [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Преміум Актив» надала заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідачка [PERSON] позовні вимоги не визнала та надала суду відзив на позовну заяву в якому прохала суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі посилаючись на те, що надані до позовної заяви документи, а саме: заявка-анкета, договір займу та «Правила про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту» не містять її підпису як позичальника, що суперечить нормам діючого законодавства, а тому позивачем не доведено, що під час підписання заяви позичальника вона була ознайомлений саме з цими Умовами та Правилами надання послуг. Відповідач у відзиві отримання грошових коштів від [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Є гроші» не заперечувала. У судове засідання 25 березня 2019 року відповідачка [PERSON] надала заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги не визнає. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, [PERSON] отримала кредит відповідно до укладеного кредитного договору з ТОВ «Фінансова компанія є гроші» №3290817188-010147 від 16 червня 2018 року, в розмірі 4000 грн., з відсотковою ставкою за користування кредитними коштами в розмірі 1,99% на день, що становить 726,35 процентів річних, з кінцевим терміном повернення до 23 години 00 хвилин 14 серпня 2018 року включно. Цей договір було укладено в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на Інтернет сайті https://e-groshi.com і виконання ним певних дій, які свідчать про укладення договору. Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про електронну комерцію». Зокрема, в ст.13 Закону України «Про споживче кредитування» зазначено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Відповідно до ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: - надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; - заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; - вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз'яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз'яснення логічно пов'язані з нею. Статтею 12 цього закону регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Так, згідно ч.1 цієї статті, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до п.12 ч.1 ст.3 Закону одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб'єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб'єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв'язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Таким ідентифікатором є CMC повідомлення з кодом 679925, який зазначений у тексті договору у розділі «Підписи сторін». Додатково, сторона позивача зазначає, що відповідно до Розділу 1 договору, заявка - анкета в особистому кабінеті клієнта на веб-сайті позивача, встановленої форми, яка виражає намір клієнта отримати грошові кошти у позику та є невід'ємною частиною цього договору та узгоджений сторонами в додатку 1 до цього договору. Так, виходячи з вищезазначеного, договір 3290817188-010147 від 16 червня 2018 року є письмовим правочином, який відповідає формі передбаченої ст.ст.207, 208, 1047, 1055 ЦК України, оскільки він вчинений в письмовій формі, підписаний уповноваженими особами, що підтверджується досягнення всіх істотних умов договору. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно п.2.1. договору позивач на умовах цього договору надає позичальнику коштів у позику на умовах фінансового кредиту, що виражена у грошових коштах у національній валюті України, відповідно до заявки на отримання позики, та відповідно до умов цього договору, а позичальник зобов'язується отримати (прийняти) та повернути позику та сплатити суму процентів користування позикою в порядку і в строк визначений цим договором. Позивач свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу позику у розмірі, встановленому договором. Повідомленням від 16 червня 2018 року та платіжним дорученням №2629 від 16 червня 2018 року підтверджується, що позивачем було перераховано на картковий рахунок відповідача №5168********4751 позику у розмірі 4000 гривень. Дана сума перерахована на підставі договору №3290817188-010147 від 16 червня 2018 року. Відповідно до умов п.10.1.3. договору позичальник зобов'язується вчасно повернути позику та сплатити суму процентів за користування позикою. Строк надання послуг за цим договором (строк на який надається позика) розпочинається з моменту отримання позичальником коштів відповідно до умов договору. (п.5.1 Договору). Строк, на який надається позика за цим договором становить 60 днів (5.2. договору). Дата надання позики 16 червня 2018 року (п.5.3 Договору). Дата повернення позики - не пізніше 23:00 години 14 серпня 2018 року включно (п.5.4 Договору). Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 1048 ЦК України). Розмір і порядок нарахування процентів встановлений даним договором. Відповідно до умов договору сума процентів за користування позикою становить 4776,00 грн. за 60 днів. Проценти за користування позикою становлять 1,99% за кожен день користування позикою, що становить 726,35 процентів річних. Тип процентної ставки - фіксована. Фіксована процентна ставка за цим договором становить 1,99% (79,60 грн. процентів) за кожен день, починаючи з дати видачі позики, і закінчуючи датою фактичного повернення Позики включно, протягом строку користування позикою. Загальна сума позики, враховуючи проценти за користування цією позикою, яка підлягала сплаті позичальником, у період згідно з вказаним договором, складає 8776,00 грн. Так, у строк, зазначений даним договором у разі виконання відповідачем зобов'язань за цим договором, відповідач повинен був повернути позику та проценти за користування позикою. Згідно ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Проте, позичальник не повернув суму позики, тим самим порушив умови договору, а також ст.ст.509, 526, 1054 ЦК України, позичальник зобов'язання за вказаним договором не виконав у встановлений договором строк. На даний час відповідач заборгованість за вказаним договором не погасив. Згідно зі ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначеним змістом зобов'язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за позикою, Відповідач порушує зобов'язання за даним Договором. У відповідності ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Частиною 2 ст.551 ЦК України передбачено якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Відповідно п.7.1. Договору у випадку порушення (прострочення) Позичальником строку повернення Позики та/або оплати Суми процентів за користування позикою, позивач має право додатково, крім процентів за користування позикою за кожен день прострочення, стягнути з Позичальника пеню у розмірі 3,00% від залишку суми позики за кожен день прострочення, починаючи з першого дня прострочення. Пеня підлягає сплаті шляхом внесення готівкових коштів позивачу або перерахування таких коштів на поточний рахунок позивача. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ст. 530 ЦК України). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.(ст. 612 ЦК України). Пунктом 11.1. даного договору передбачено, що усі спори за договором сторони будуть наманися вирішити шляхом переговорів. Станом на 01 жовтня 2018 року відповідачем прострочені строки повернення позики, встановлені п.5.4. даного договору, що призвело до виникнення заборгованості, яка складається із: заборгованості за кредитом - 4000 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом 8596,80 грн.; заборгованості за пенею 5760,00 грн. Загальна сума заборгованості за договором складає 18356,80 грн. 01 жовтня 2018 року між позикодавцем та ТОВ «Фінансова Компанія «Преміум Актив» було укладено договір про надання фінансових послуг факторингу № 0110/1, відповідно до якого клієнт відступив фактору свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками, у зв'язку з чим гарантії, надані боржниками щодо заборгованостей, стали дійсними для фактора та вважаються наданими фактору, а також до фактора перейшли всі пов'язані з ними права, зокрема право грошової вимоги щодо сум основного боргу, нарахованих та несплачених боржниками відсотків, неустойок у повному обсязі. Згідно ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Таким чином, внаслідок укладання вищевказаного договору відбулася заміна кредитора, а саме: ТОВ «Фінансова Компанія «Преміум Актив» набуло статусу нового кредитора - стягувача за договором №3290817188-010147 від 16 червня 2018 року. Згідно ч.1 ст.517 ЦК України первісний кредитор у зобов'язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Відповідно до п.2.1. договору факторингу для реалізації Фактором придбаних ним прав клієнт передав під час підписання цього договору наступні документи: оригінали основних договорів, підтвердження видачі кредиту по основним договорам клієнтом, розрахунки заборгованості. Пунктом 2.3. договору факторингу передбачено, що не пізніше тридцяти робочих днів після набуття чинності цим договором клієнт зобов'язаний сповістити боржників про укладання цього договору і повідомити, що платіж на користь фактора є належним. Дані умови договору виконанні, що підтверджується повідомленням про відступлення з підтвердженням відправлення, витягом з акту прийому-передачі прав вимоги згідно договору факторингу, а також оригіналом договору, розрахунком заборгованості та документами, що підтверджують видачу кредиту. Боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж (ст.1082 ЦК України). Проте, на сьогоднішній день боржником не виконано своїх грошових зобов'язань перед новим кредитором, яким є ТОВ «ФК «Преміум Актив», за договором №3290817188-010147 від 16 червня 2018 року про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. Вирішуючи питання про визначення складових заборгованості, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь ТОВ «ФК «Преміум Актив» заборгованість за кредитом в розмірі 4000,00 грн., заборгованість за пені в розмірі 5760,00 грн. Щодо позовних вимог в частині стягнення процентів за користування кредитом в розмірі 8596,80 грн., суд зазначає наступне. Згідно правового висновку [PERSON] Верховного Суду, п.89-91 Постанови від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12/, за змістом статті 526, частини першої статті 530, статті 610 та частини першої статті 612 ЦК України для належного виконання зобов'язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов'язання є його порушенням. Відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред'явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов'язання. Отже, враховуючи що строк користування позикою за договором від 16 червня 2018 року сплив 14 серпня 2018 року нарахування позивачем після цієї дати процентів є неправомірним, а тому у задоволені позовних вимог про стягнення процентів за період з 15 серпня 2018 року по 01 жовтня 2018 року слід відмовити. В частині позовних вимог про стягнення процентів за кредитним договором за період з 16 червня 2018 року по 14 серпня 2018 року в розмірі 4776,00 грн., суд приходить до висновку, що вони підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог в частині стягнення витрат на юридичну допомогу в сумі 1500 грн., суд зазначає наступне. Згідно з ст.ст.76,78 ЦПК України для відшкодування [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Преміум Актив» витрат на юридичну допомогу, товариство має надати суду допустимі докази понесення цих витрат, але таких доказів позивачем не надано. Так, на підтвердження факту понесення витрат на юридичну допомогу товариством надано: договір про надання юридичних послуг від 15 жовтня 2018 року №15/10-1, акт приймання-передачі послуг від 20 листопада 2018 року, платіжне доручення на суму 1500 грн. і виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, з якої вбачається, що послуги надані ФОП [PERSON] Відповідно до ч.1 ст.137 ЦПК України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п'яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Аналізуючи викладені вище норми права, слід зазначити, що підставою для відшкодування відповідних судових витрат - в даному випадку витрат на професійну правничу допомогу - є детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, а також відповідні докази на підтвердження таких витрат. Статтями 13-15 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально, у складі адвокатського бюро і у складі адвокатського об'єднання. Відповідно до ч.1 ст.13 цього Закону, адвокат, який здійснює адвокатську діяльність індивідуально, є самозайнятою особою. Такий же припис мається у ч.2 п.65.1 ст.65 Податкового кодексу України. З наведених норм права випливає, що право на відшкодування витрат на правничу допомогу виникає у разі надання таких послуг саме адвокатом, а не фізичною особою підприємцем, тому у задоволенні позовних вимог щодо стягнення з відповідача витрат на юридичну допомогу в розмірі 1500,00 грн. слід відмовити. На підставі ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволеної частини вимог за подання до суду позовної вимоги майнового характеру юридичною особою з ціною позову 18356,80 грн. у розмірі 1395 грн. 26 коп. (14536,00 грн. : 18356,80 грн. х 1762). На підставі викладеного,

Outcome: partial