Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-23 00:00:00

[PERSON] через свого представника [PERSON], у листопаді 2016 року звернулась у суд із вказаним позовом. В обґрунтування позову зазначила, що 18 квітня 2015 року помер її батько [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина на квартиру розташовану за адресою : [ADDRESS]. Вона та її сестра [PERSON] є спадкоємцями за заповітом та звернулися до нотаріальної контори: вона - з заявою про прийняття спадщини, [PERSON] про відмову від спадщини. Їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звяжу із чим, просила суд визнати за нею право власності на вказану квартиру. В судове засідання сторони не з 'явилися, до суду надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, тому відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі, виходячи з наступного. Встановлено, що квартира № 1 у житловому будинку № 23 по вул. Ігнатьєва (Залізнична), в м. Вовчанську Харківської області на підставі дублікату свідоцтва про право власності на житло, від 18 квітня 2008 року, належить подружжю - [PERSON] та [PERSON] ( а.с.17, 27). Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії І-ВЛ № 125408, виданого 26 червня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Вовчанського районного управління юстиції Харківської області [PERSON] померла 22 червня 2007 року (а.с. 14). Після її смерті відкрилася спадщина на ? частину вказаної квартири, [PERSON] фактично прийняв спадщину після смерті дружини, але не переоформив документально. В звязку з чим суд приходить до висновку, що власником квартири № 1 у житловому будинку № 23 по вул. Ігнатьєва (Залізнична), в м. Вовчанську Харківської області є [PERSON]. За життя [PERSON] залишив заповіт від 14 липня 2006 року зареєстрованого у реєстрі за № 1477, відповідно до копії якого, все своє майно заповідав [PERSON] та [PERSON] в рівних частках кожному ( а.с.15-16). Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії ІІІ-СИ № 501947, виданого 22 квітня 2015 року територіальним спеціалізованим відділом ЗАГС м. Воронежа управління ЗАГС Воронежської області [PERSON] помер 18 квітня 2015 року (а.с. 13). Спадкоємці за заповітом, своєчасно звернулися до Вовчанської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини [PERSON], з заявою про відмову від спадщини [PERSON] [PERSON] завідувача Вовчанської державної нотаріальної контори від 20 вересня 2016 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва на спадщину ( а.с. 30). Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд приходить до висновку, що позивач [PERSON] має право на спірну квартиру, після померлого 18 квітня 2015 року [PERSON], в порядку спадкування за заповітом. На підставі викладеного,

Outcome: approved