Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-22 00:00:00

[PERSON] у травні 2019 року звернулась у суд із позовом до [PERSON] , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання. В обґрунтування позову зазначила, що з 2001 року вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого у них народилася донька - [PERSON] , [INFO] . Сімейні стосунки між ними не склалися, їх шлюб було розірвано. Після розірвання шлюбу донька залишилася проживати з нею. Відповідач на утримання повнолітньої доньки допомоги не надає. На даний час донька навчається на 1 курсі Харківського національного педагогічного університету ім. Г.С. Сковороди, факультету психології і соціології, денної форми навчання. Вона не має можливості у повній мірі допомагати самостійно своїй повнолітній доньці [PERSON] . Тому вона просила стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , яка продовжує навчання, у розмірі ј частки його доходу щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачи заяви до суду і до досягнення нею двадцяти трьох років, за умови , що вона буде продовжувати навчання. Позивач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи сповіщалася судом завчасно та належним чином. Надала суду заяву, у якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити. Справу просила розглядати у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи сповіщався судом завчасно та належним чином. Надав суду заяву, у якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Справу просив розглядати у його відсутності. Третя особа по справі [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи сповіщалася судом завчасно та належним чином. Заяв, клопотань, про відкладення розгляду справи суду не надала. За таких обставин на підставі ч. 4 ст. 223 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав. Згідно ст. ст. 4, 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду по захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Матеріалами справи встановлено, згідно даних фотокопії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 21 травня 2010 року, батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 6). [PERSON] навчається на 2 курсі денної форми навчання за контрактом Харківського національного педагогічного університету ім. Г.С. Сковороди, що підтверджується довідкою від 29 серпня 2019 року, термін її навчання по 30 червня 2022 року. Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітня дочка продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати її до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. В даному випадку норми закону передбачають обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання. Відповідно ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яку ратифіковано Постановою ВР України №789-ХІІ від 27.02.1991 року визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року № 2402-ІІІ з відповідними змінами та доповненнями кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Визначаючи вказаний розмір аліментів, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних членів сім`ї, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Крім того, відповідно ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, враховуючи те, що відповідач не надає достатньої матеріальної допомоги на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Також суд враховує, що при стягненні з відповідача аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), буде цілком узгоджуватися з вимогами ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження». Таким чином, враховуючи що повнолітня [PERSON] продовжує навчання, потребує матеріальної допомоги, тому суд оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до закінчення [PERSON] навчання, але не більше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років. Щодо позовних вимог в частині визначення розміру аліментів з урахуванням 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд зазначає наступне. Стаття 201 СК України передбачає поширення на відносини по утриманню між батьками і повнолітніми дочкою, сином норм статей 187, 189-192 і 194-197 цього кодексу, які регулюють відносини по утриманню дитини. Положеннями ст. 201 СК України не передбачено застосування вимог ст. 182 СК України для визначення мінімального граничного розміру аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання. Відсилання у ст. 200 СК України до вимог ст. 182 СК України стосується лише врахування судом тих обставин, які мають істотне значення та впливають на розмір аліментів та закріплені ч. 1 ст. 182 СК України. Таким чином, визначення розміру аліментів з урахуванням нижньої межі - 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку передбачено нормами СК України, які регулюють обов`язки батьків утримувати неповнолітніх дітей. Враховуючи зазначене, позовні вимоги в частині визначення розміру аліментів з урахуванням 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку не підлягають задоволенню. На підставі ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до п. п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір в розмірі 1 % ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду. Згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік», розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи на 01 січня 2019 року складає 1921 грн. 00 коп. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивач звільнена від сплати судового збору, тому у порядку ст. 141 ЦПК України суму судового збору необхідно стягнути із відповідача у дохід держави у розмірі 768 грн. 40 коп. Враховуючи наведене, на підставі ст. ст. 180-182, 191, 200 СК України,

Outcome: partial