Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-03 00:00:00

[PERSON] пред'явив до суду позов шляхом подання позовної заяви до [PERSON], яким просить розірвати шлюб, зареєстрований між ним та відповідачем 30 серпня 2001 року виконавчим комітетом Солоницівської селищної ради Дергачівського району Харківської області за актовим записом №64. Крім того, позивач просив суд судові витрати покласти на відповідача. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейні відносини та ведення домашнього господарства, через що між позивачем та відповідачем виникали сварки. Крім того, позивач зазначив, що позивач виражалася в його адресу нецензурною лайкою, ображала, наносила тілесні ушкодження, з приводу чого позивач звертався в поліцію. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені 13 січня 2018 року, сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Позивач зазначив, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу суперечить його інтересам. Їх з відповідачем спільна донька проживає з матірю, син [PERSON] відмовляється проживати з відповідачем в звязку з чим позивач має намір підготувати позов до суду щодо визначення місця проживання сина. 15 травня 2018 року на адресу суду надійшла інформація про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) відповідача, отримана в порядку ч.6 ст.187\~ЦПК України з Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Головного Управління ДМС України в Харківській області. Ухвалою судді Харківського районного суду Харківської області від 18 травня 2018 року відкрито провадження по справі. Позивач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала. Враховуючи, що в судове засідання не з'явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Будь-яких клопотань сторонами не надано. Враховуючи заяви позивача та відповідача, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України\~за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 30 серпня 2001 року виконавчим комітетом Солоницівської селищної ради Дергачівського району Харківської області за актовим записом №64, під час державної реєстрації шлюбу відповідач змінила прізвище зі Скляр на [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ВЛ №342187, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Дергачівському та Золочівському районах Головного територіального управління юстиції у Харківській області 04 квітня 2018 року. Від шлюбу сторони мають малолітніх дітей [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ВЛ №221339, виданого Пісочинською селищною радою Харківського району та [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ВЛ №159347, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції. Відповідно до довідки з місця проживання про склад сім'ї та прописку №711, виданої 19 березня 2018 року за підписами начальника, оброблювача інформаційного матеріалу та бухгалтера дільниці №48 КП «Жилкомсервіс», спільні малолітні діти позивача та відповідача зареєстровані разом з позивачем за адресою: [ADDRESS]. За змістом положень ч. 1 ст.\~24\~СК України та ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України\~передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх до збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 112 СК України\~суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і зберігання шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. Судом встановлено, що спільне життя сторін не склалося, сторони не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства, однією сім'єю не проживають. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу та фактичні взаємовідносини подружжя, вважає подальше сімейне життя подружжя і збереження сім'ї неможливим. Враховуючи викладене, а також ту обставину, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд вважає наявними законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову за результатами підготовчого провадження. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідачем [PERSON] в ході розгляду справи не заявлено клопотання щодо відновлення дошлюбного прізвища. Відповідно до квитанції №0.0.1020890093.1 від 25 квітня 2018 року при пред'явленні позову до суду позивачем понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 704,80 гривень, які, у відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного і

Outcome: approved