Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-06 00:00:00

[PERSON] спілка «Істок» звернулась до суду з позовом до [PERSON] та Закритого акціонерного товариства науково-виробничої фірми «Елекомс» про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивований тим, що 28.12.2007 року між КС «Істок» та членом КС «Істок» [PERSON] був укладений кредитний договір №ДКВ-1389. Відповідно до п.1.1. договору кредитна спілка «Істок» видала відповідачу кредит в сумі 20000 грн. на строк користування до 29 червня 2009 року зі сплатою відсотків в розмірі 20,5 річних, виходячи з 365 календарних днів у році. З метою забезпечення виконання кредитного договору №ДКВ-1389 від 28.12.2007 року між позивачем та ЗАТ НВФ «Елекомс» 28.12.2007 року укладено договір поруки №76 від 28.12.2007 року, згідно з яким у випадку невиконання позичальником взятих на себе зобовязань за кредитним договором поручитель несе солідарну відповідальність перед позивачем нарівні з позичальником за повернення суми кредиту та нарахованих відсотків. Позивач належним чином виконав зобовязання, передбачені умовами договору. [PERSON] спілка «Істок» неодноразово зверталась до відповідачів, проте звернення залишено без відповіді і кошти на рахунок кредитної спілки не надходили. Ухвалою Замостянського районного суду від 30.03.2009 року [PERSON] та ЗАТ НВФ «Елекомс» зобовязано сплатити на користь кредитної спілки «Істок» заборгованість у сумі 21726,82 грн., починаючи з квітня 2009 року до повного погашення боргу згідно з умовами кредитного договору №ДКВ-1389 від 28.12.2007 року. Протягом 2009-2010 років в рахунок погашення заборгованості сплачено 5552,32 грн., залишок боргу боржник та поручитель відмовляються сплатити, що стало підставою звернення кредитної спілки «Істок» до суду з позовом про стягнення боргу. В судовому засіданні представник позивача збільшив розмір позовних вимог та просив стягнути з [PERSON] та ЗАТ НВФ «Елекомс» заборгованість в розмірі 54513,50 грн. Представник відповідача позов не визнав. Згідно з його запереченнями відповідно до п.1.1 кредитного договору [PERSON], зокрема, було надано кредит у сумі 20000 грн. на строк користування до 29.06.2009 року. Датою останнього платежу за кредитним договором сторонами було погоджено 29 червня 2009 року. Відповідно до ухвали суду від 30.03.2009 р. сторони змінили строк виконання зобовязання до 25.12.2009 р. Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Таким чином, у звязку з неналежним виконанням [PERSON] зобовязань за кредитним договором у кредитної спілки «Істок» виникло право на звернення до суду, починаючи з 25.12.2009 року, проте з позовом до суду позивач звернувся в березні 2015 р. після перебігу трирічного строку позовної давності. Представник позивача звернувся до суду із заявою про застосування позовної давності. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні позову з таких підстав. 28.12.2007 року між КС «Істок» та членом КС «Істок» [PERSON] був укладений кредитний договір №ДКВ-1389. Відповідно до п.1.1 договору кредитна спілка «Істок» видала відповідачу кредит в сумі 20000 грн. на строк користування до 29.06.2009 рокузі сплатою відсотків в розмірі 20,5 % річних, виходячи з 365 календарних днів у році. З метою забезпечення виконання кредитного договору №ДКВ-1389 від 28.12.2007 року між позивачем та ЗАТ НВФ «Елекомс» 28.12.2007 року укладено договір поруки №76 від 28.12.2007 року, згідно з яким у випадку невиконання позичальником взятих на себе зобовязань за кредитним договором поручитель несе солідарну відповідальність перед позивачем нарівні з позичальником за повернення суми кредиту та нарахованих відсотків. Позивач належним чином виконав зобовязання, передбачені умовами договору, що підтверджується видачею відповідачу кредиту відповідно до умов договору. Погашення кредиту згідно з п.п.2.7., 3.1. договору та сплата відсотків за його користування здійснюється в порядку та строки згідно з графіком погашення кредиту і сплати відсотків. Проте погашення кредиту згідно з графіком припинено, що стало підставою звернення кредитної спілки «Істок» 25.02.2009 року до Замостянського районного суду м.Вінниці. Згідно з ухвалою Замостянського районного суду від 30.03.2009 року [PERSON] та ЗАТ НВФ «Елекомс» зобовязані сплатити на користь кредитної спілки «Істок» заборгованість у сумі 21726,82 грн., починаючи з квітня 2009 року до повного погашення боргу згідно з умовами кредитного договору №ДКВ-1389 від 28.12.2007 року. Згідно з погодженим сторонами графіком сплати заборгованості останній платіж мав бути здійснений до 25 грудня 2009 р. Протягом 2009-2010 років в рахунок погашення заборгованості та на виконання ухвали суду про затвердження мирової угоди від 30.03.2009 р. [PERSON] сплатив 5552,32 грн. Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання то воно підллягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Статтею 257 ЦК України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня коли особа довідалась або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. КС «Істок» зазначає та [PERSON] визнає той факт, що виконання зобовязань за кредитним договором щодо погашення заборгованості було припинено у другій половині 2010 року. В ухвалі суду від 30.03.2009 р. сторони визначили кінцевий строк виконання зобовязання до 25.12.2009 р. Саме з цієї дати починається строк позовної даності. Позивач [PERSON] спілка «Істок» звернувся до суду з позовом 03.03.2015 р. Відповідно до ч.4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відтак позовні вимоги [PERSON] спілки «Істок» доведені, проте у звязку з пропуском строку позовної давності позов не підлягає задоволенню. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: dismissed