Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-11 00:00:00

[PERSON] пред`явив позов до Дмитрівської сільської ради Татарбунарського району Оде- ської області, в якому просив визнати за ним право власності на житловий будинок в порядку спадкування. В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що [INFO] помер батько позивача. Після смерті останнього відкрилась спадщина на належне йому майно, а саме: житловий будинок [ADDRESS] . Оскільки спадкодавець помер при дії цивільного кодексу (в редакції 1963 р.) , який передбачав фактичне прийняття спадщини спадкоємцем шляхом фактично вступу у володіння або управління спадковим майном та позивач вважає себе таким, що прийняв спадщину. У відкритті спадкової справи нотаріусом було відмовлено, з причин не надання доказів фактично прийняття ним спадщини після смерті батька, відсутності (ненадання) правовстановлюючого документу на успадковане майно. Зважаючи на те, що успадкувати житловий будинок у нотаріальному порядку він не має можливості, просив визнати за ним право власності на спадкове майно. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, сільський голова надав заяву про розгляд справи за відсутності представника сільської ради, позовні вимоги визнав, відзиву на позов не подав. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. У такому разі фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України, не здійснюється. Як передбачено ч.3 ст.200 ЦПК України, суд ухвалює рішення за результатами підготовчого провадження за наявними у справі доказами у зв`язку з визнанням позову відповідачем. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В силу ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог з огляду на наступне. З копій: паспорту серії [NUMBER] та свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 07.01.1981 р. (а.с.15-16, 6) видно, що позивач народився [INFO] , його батьками вказані [PERSON] та [PERSON] .. Копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.5) підтверджується, що [PERSON] померла [INFO] в с. Дмитрівка Татарбунарського району Одеської області. Згідно довідок Дмитрівської сільської ради № 758 від 18.06.2019 р. (а.с.7) та № 1287 від 24.10.2019 р. (а.с.8) власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS] значиться [PERSON] .. Згідно записів по господарської книги № 7 особовий рахунок [NUMBER] за 1980-1982 рр. на день смерті спадкодавця крім нього у будинку зареєстровані його син - [PERSON] , 1957 р. народження, дружина - [PERSON] , 1921 р. народження, невістка - [PERSON] , 1961 р. народження та онук - [PERSON] , 1982 р. народження. З копії технічного паспорту, виготовленого Татарбунарським БТІ за станом на 20.06.2019 р. (а.с.10-14), слідує, що [PERSON] було замовлено технічну документацію на житловий буди- нок за адресою: [ADDRESS] . Вартість спірного будинку з будівлями та спорудами складає 53605 грн., що видно із звіту про незалежну оціночну вартість житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , виготовленого ТОВ «Імперіал-777» від 04.07.2019 р. на замовлення позивача (а.с.18-19). Відмова нотаріуса (а.с.26) свідчить про неможливість позивача отримати свідоцтво про право на спадщину після [PERSON] , померлого [INFO] , з причини втрати 6-місячного строку надання заяви про прийняття спадщини та не надання доказів фактичного прийняття спадщини та відсутності (ненадання) правовстановлюючих документів на успадковане майно. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.23 (абз.3) своєї постанови № 7 від 30.05. 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. В силу ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням особи, в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. За змістом ст.5 ЦК України, акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Згідно п.4 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Таким чином, до відносин спадкування необхідно застосовувати законодавство, чинне на час відкриття спадщини. Оскільки спадщина по даній справі відкрилась [INFO] - в день смерті спадкодавця [PERSON] , діяв ЦК УРСР (1963 року), зазначений нормативно-правовий акт потрібно застосувати для вирішення спірних правовідносин. Відповідно до ст.548 ЦК УРСР (1963 року), для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Момент відкриття спадщини міститься в правилі ст.525 цього Кодексу, а саме моментом відкриття спадщини є день смерті спадкодавця. Згідно ч.ч.1,2 ст.549 ЦК УРСР (1963 р.), спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. За змістом розділу VІІ вказаного Кодексу, прийняття спадщини це акт, який поширюється на всі об`єкти спадкування водночас і свідчить про бажання скористатися правом на спадщину. Відповідно до ч.1 ст.529 (в редакції 1963 року), при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. В силу ст.550 ЦК УРСР, якщо спадкоємець в установлений ст.549 цього Кодексу строк вступив в управління або володіння спадковим майном чи його частиною, суд з цих підстав вирішує питання не про продовження пропущеного строку, а про визнання права на спадкове майно за наявності інших спадкоємців і спору між ними (п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 24.06.1983 р. (яка діяла на час виникнення спірних правовідносин). Відповідно до інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. В судовому засіданні встановлено, що позивач являється рідним сином померлого [PERSON] , а отже спадкоємцем першої черги за законом. Після його смерті він фактично прийняв спадок, вступивши в управління та володіння спадковим майном, був зареєстрований та проживав у спірному будинку до 1982 року. Перешкодою в отриманні позивачем свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , що залишився після смерті батька, є те, що спадкодавцем не були виготовлені правовстановлюючі документи на спадковий будинок. Отже, за позивачем має бути визнано право власності на зазначений спадковий житловий будинок, що залишився після смерті [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: approved