Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-18 00:00:00

[PERSON], звертаючись з позовом до суду, просила стягнути з Приватного акціонерного товариства «Альфа страхування» на свою користь суму коштів в розмірі 56 841 грн. 96 коп., яка складається з: суми невиплаченого страхового відшкодування в межах ліміту страховика та з урахуванням нульової франшизи у розмірі - 50000,00 грн.; витрат за проведення незалежної оцінки по вартості матеріального збитку пошкодженого автомобіля у розмірі - 1500 грн. 00 коп.; 3 % річних у розмірі - 288 грн. 00 коп.; пеню у розмірі - 2728 грн. 76 коп.; інфляційне збільшення боргу у розмірі - 2325 грн.. та витрати пов'язані зі сплатою судового збору, що є предметом позову. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві, та додаткових пояснень, які долучено до справи (а.с.147-150), пояснила, що 08 листопада 2015 року мала місце дорожньо транспортна пригода за участю транспортних засобів - автомобіля «Опель» д/н [NUMBER], яким керував [PERSON], та автомобіля «МГ 350» д/н [NUMBER], під керуванням [PERSON]. На підставі постанови Подільського районного суду м. Києва від 22 квітня 2016 року [PERSON] визнано винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу. Внаслідок вище вказаної дорожньо - транспортної пригоди, транспортному засобу «МГ 350», державний номерний знак [NUMBER], було завдано механічних ушкоджень, що підтверджується Звітом експерта автотоварознавчого дослідження №51547/1 від 10.08.2016 року, яким визначено розмір завданих збитків 194 464,00 грн. Оскільки, цивільно - правова відповідальність [PERSON] була застрахована в ПрАТ СК «Альфа страхування», що підтверджується Полісом обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у позивача виникло право звернутись до страховою компанії з вимогою виплатити страхове відшкодування в розмірі 50000,00 грн., в межах ліміту відповідальності страховика за страховим полісом. Приватне акціонерне товариство «Альфа страхування», отримавши заяву позивачу на виплату страхового відшкодування та додані до неї документи, визнало дану подію страховим випадком, проте у виплаті страхового відшкодування відмовив, у в'язку з чим позивач вимушений звернутись з цим позовом до суду з вимогами стягнути з відповідача на свою користь страхове відшкодування в розмірі 56 841 грн. 96 коп., яка складається з: суми невиплаченого страхового відшкодування в межах ліміту страховика та витрати за проведення незалежної оцінки вартості матеріального збитку пошкодженого автомобіля у розмірі - 1500 грн. 00 коп., а враховуючи той факт, що відповідач, після спливу строку для прийняття рішення не виплатив страхове відшкодування просить застосувати положення ст.625 Цивільного кодексу України та стягнути з відповідача суму страхового відшкодування зі сплатою 3 % річних у розмірі - 288 грн. 00 коп. та інфляційне збільшення боргу у розмірі - 2325 грн., а також на підставі п. 37.2 ст.37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв'язку з несвоєчасною виплатою страхового відшкодування позивач просить стягнути з відповідача пеню в розмірі 2728,76 грн., що є предметом позову. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду письмові заперчекння на позов, які приєднано до матеріалів справи. (а.с. 159-160), за змістом яких просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Представник третьої особи [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи третя особа повідомлена належним чином, представником третьої особи подано письмові пояснення по суті предмету спору разом з клопотанням про розгляд сапери у відсутності представника. (а.с.65-66) Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. За вимог Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно частини другої ст.1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо). Судом встановлено, що на підставі постанови Подільського районного суду м. Києва від 22 квітня 2016 року [PERSON] визнано у вчиненні адміністративного правопорушення за ст.124 КУпАП, провадження у справі закрито у зв'язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.. 38 КУпАП. (а.с.26-27) Як встановлено у мотивувальній частині постанови суду: « [PERSON] 08.11.2015 року близько 04 години 20 хвилин в місті Києві на перехресті вул. Боричів узвіз та вул. Володимирський узвіз, керуючи автомобілем «Опель Вектра», д. н. [NUMBER], не надав перевагу в русі автомобілю «MG 350», д.н. [NUMBER] який рухався по головній дорозі, в результаті чого допустив з ним зіткнення, та в подальшому відбулось зіткнення з автомобілем «Шевролет Лачеті», д. н. [NUMBER], чим порушив п. 1.5, пп. «б» п. 2.3, п. 16.11 ПДР України». Відповідно до частини третьої ст.61 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Статтею 14 цього Кодексу визначено, що цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Виконання цивільних обов'язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства. Як убачається з матеріалів справи, власником легкового автомобіля «Опель Вектра», державний номерний знак [NUMBER], є [PERSON], яким керував водій [PERSON] На момент дорожньо-транспортної пригоди був дійсний Договір обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оформлений Полісом №АЕ/3603832 від 26.06.2015 року, укладений між [PERSON] та Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Альфа страхування», строк дії полісу - з 26 червня 2015 року по 26 червня 2016 року. (а.с.17) 18 травня 2013 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Український страховий стандарт» та [PERSON] укладено Договір добровільного страхування транспорту засобу за №0111-0109-0030, за умовами договору об'єктом страхування є транспортний засіб - автомобіль «MG 350», державний реєстраційний номер [NUMBER]. (а.с.21-25) Відповідно до п.1.7 ст.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що забезпечений транспортний засіб - транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована. У зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, зов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. (ст.29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів») 09 листопада 2015 року [PERSON] звернулась до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» з повідомленням про настання страхового випадку, що мав місце 08 листопада 2015 року за участю транспортних засобів - автомобіля «Опель» д/н [NUMBER], яким керував [PERSON], та автомобіля «МG 350» д/н [NUMBER], під керуванням [PERSON]. (а.с. 77-78) 19 січня 2016 року (вих. №1118) Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Український страховий стандарт», у відповідь на заяву [PERSON], повідомило про відсутність підстав для здійснення регламентної виплати по страховому випадку, який мав місце 08 листопада 2015 року, оскільки відносини між ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» та [PERSON] регулюються на підставі Договору добровільного страхування транспортного засобу, що є предметом застави № 0111-0109-0030 від 18.05.2013 року, Правил №050/2 від 04.01.2010 року «Добровільного страхування наземного транспорту та чинного законодавства України. Відповідно до п. 1 Правил страхування повна конструктивна загибель ТЗ означає такий характер пошкодження транспортного засобу до стану, в якому він знаходився на момент виникнення такого пошкодження, перевищує 75% його дійсної вартості. Дійсна (оціночна, ринкова) вартість транспортного засобу - це вартість, за яку можливе відчуження транспортного засобу, яка включає в себе всі обов'язкові податки та митні збори, що здійснюються при ввозі транспортних засобів на митну територію України. Згідно звіту № 51547/1 про оцінку вартості матеріального збитку транспортного засобу «MG 350» державний номер [NUMBER] від 10 серпня 2016 року, проведеного Товариством з обмеженою відповідальністю «Юніверсал Асістанс», на замовлення [PERSON], вартість відновлювального ремонту становить 187647,33 грн. Відповідно до п. 6.2 Договору добровільного страхування транспорту засобу №0111-0109-0030 від 18 травня 2013 року, дійсна вартість транспортного засобу становить 124900,00 грн. Застрахований транспортний засіб визнано конструктивно загиблим, а відповідно до п. 24.10 Договору у разі конструктивної загибелі транспортного засобу розмір прямого збитку визначається як різниця між дійсною вартістю транспортного засобу і вартістю залишків транспортного засобу за вирахуванням франшизи та зносу транспортного засобу за період дії цього Договору. Вартість залишків транспортного засобу визначається як ринкова вартість придатних до експлуатації складових транспортного засобу та металобрухту. Отже, Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Український страховий стандарт» прийняло рішення про відмову у виплаті позивачу страхового відшкодування, що підтверджується листом-відмовою. Оскільки цивільно-правова відповідальність водіїв, які на законних підставах керують транспортним засобом, автомобілем «Опель Вектра», державний номерний знак [NUMBER], застрахована в ПАТ СК «Альфа страхування», з урахуванням положень ст.ст.6, 9, 22 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивач звернулась до відповідача з заявою про виплату страхового відшкодування в розмірі 50 000,00 грн., в межах ліміту відповідальності страховика, визначеного за страховим полісом. Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Як роз'яснено у п. 24 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», страхове відшкодування шкоди, завданої потерпілому, виплачується за кожним страховим випадком, що настав протягом періоду дії відповідного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності в межах ліміту відповідальності страховика (МТСБУ), з урахуванням умов, зазначених у статті 9 та пункті 19.1 статті 19 Закону № 1961-ІУ. Згідно п.п. 1.3 ст. 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов'язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди є підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування. У разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону),

Outcome: approved