Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-19 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] третя особа без самостійних вимог про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позовних вимог вказує, що з відповідачем [PERSON] перебувала в шлюбі з 16 жовтня 2010 року. Від шлюбу народилась дочка [PERSON] , [INFO] . Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 06 лютого 2015 року шлюб розірваний. Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 26 лютого 2018 року з [PERSON] стягнуто на користь позивача аліменти на утримання малолітньої дитини в розмірі ј частини всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач з часу розлучення злісно ухиляється від виконання своїх обов`язків по виховання дочки, не цікавиться її життям, здоров`ям, навчанням, ухиляється від сплати аліментів, не спілкується з дитиною взагалі. Між донькою та відповідачем втрачений психоемоційний контакт. Орган опіки та піклування своїм висновком підтвердив у зв`язку з наведеними обставинами доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно своєї малолітньої доньки. Просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 19.09.2020 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 02.12.2020 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду. Позивач та її представник в судовому засіданні позов підтримали, просять задовольнити. Представник третьої особи в судовому засіданні не заперечила проти задоволення позову, оскільки відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, позбавлення його батьківських прав відповідає інтересам дитини. Відповідач повторно в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, подав відзив на позов. Свої заперечення проти позову мотивує тим, що є інвалідом 3 групи, в зв`язку з станом здоров`я не має можливості працювати. На відновлення здоров`я були затрачені кошти в розмірі 22 000 грн., тому утворилась заборгованість по сплаті аліментів, яку по мірі можливості сплачував аліменти. Його щомісячний дохід становить 1769 грн. З дитиною не спілкувався через неприязнені відносини з матір`ю дитини, яка заборонила наближатись до дитини. За місцем проживання відповідач характеризується позитивно, в конфліктних ситуаціях не помічений, в сім`ї спокійний, врівноважений. Тому хотів би відновити свої стосунки з дитиною та надалі приймати участь у її вихованні. Враховуючи, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу, просить відмовити в задоволенні позову. Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи в повному обсязі суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Згідно п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Приписами ст.150 СК України встановлено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Проте, головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану міста Кам`янця-Подільського Кам`янець-Подільського міськрайонного управління юстиції Хмельницької області, актовим записом про народження №118 від 09.02.2013 року. [PERSON] та [PERSON] розірвали шлюб відповідно рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 06.02.2015 року. Після розірвання шлюбу дитина залишилась проживати з позивачкою за адресою: [ADDRESS] . Дитина знаходиться на утриманні матері, що підтверджується довідкою № 4686 про склад сім`ї від 01 жовтня 2018 року. [PERSON] та [PERSON] 19 червня 2015 року зареєстрували шлюб в ВРАЦС по місту Кам`янець-Подільському реєстраційної служби Кам`янець-Подільського міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області та видано свідоцтво № [NUMBER] . В шлюбі [INFO] народилась донька [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження № [NUMBER] від 09.02.2018 р. Відповідач [PERSON] зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] . Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 26 лютого 2018 року з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі ј частки всіх видів доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 01.02.2018 р. до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 24 грудня 2020 року з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] додаткові витрати на дитину в розмірі 4356 грн. Відповідач ухиляється від сплати аліментів. Станом на 21.02.2020 року за [PERSON] рахується борг по сплаті аліментів на користь [PERSON] в сумі 28 102 грн. 50 коп. Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 11 грудня 2019 року [PERSON] відмовлено в задоволенні позову про звільнення від сплати заборгованості по аліментам. На час розгляду справи в суді заборгованість по сплаті аліментів не погашена. Постановою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 26 листопада 2019 року [PERSON] визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, а саме в період часу з 2013 року по 15 жовтня 2019 року в порушення вимог ч. 2 ст. 150 СК України, згідно якої батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, ухилився від виконання батьківських обов`язків щодо малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , а саме не піклувався про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток. При цьому [PERSON] винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення визнав повністю. Малолітня дитина відвідувала ДНЗ № 23 «Лелека» з 01.09.2015 р. по 18.06.2019 р. В червні 2019 р. вибула з дошкільного закладу в навчально-виховний комплекс № 16. Під час відвідування дитиною дитячого дошкільного закладу батько [PERSON] дитину в дитячий садок не приводив та не забирав, батьківські збори, святкові ранки не відвідував, оплату за харчування дитини не проводив, що підтверджується листом ДНЗ № 23 № 47 від 06.11.2019 р. Відповідно інформації Кам`янець-Подільської загальноосвітньої школи № 16 І-ІІІ ступенів, викладена в листі № 12 від 21.02.2020 р., батько учениці 1А класу [PERSON] у вихованні та навчанні доньки участі не приймає. Відповідно довідки КНП «Дитячий медичний центр» від 25.10.2019 р. [PERSON] перебуває на «Д» обліку в лікаря ендокринолога. В судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що з [PERSON] спілкується дуже часто останні 3 роки. Протягом цього часу [PERSON] жодного разу не шукав зустрічі з дитиною, не приходив додому до дитини, не телефонував, не цікавився життя, навчанням, здоров`ям дитини. Малолітня [PERSON] вважає батьком вітчима. Їй невідомо про заборону відповідачу зустрічатись з власною дитиною. В судовому засіданні свідок [PERSON] , яка є бабою малолітньої дитини, показала, що відповідач раніше раз на рік приходив на день народження дитини з подарунком, з дитиною спілкувався 5 хвилин і йшов. Останні 5 років [PERSON] до дитини не приходів, не цікавився життям, здоров`ям, навчанням доньки. Була свідком події, коли в місті [PERSON] побачив дитину і відвернув голову ніби не помітив її. Будь-яких перешкод у спілкуванні батька з дитиною [PERSON] не вчиняла. 22.07.2021 року [PERSON] подав до Кам`янець-Подільського міськрайонного суду нотаріально посвідчену заяву про свою згоду на позбавлення батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . В судовому засіданні малолітня [PERSON] пояснила, що батько не цікавиться її життям, успіхами у навчанні, взагалі не спілкується з ним. Вважає, що батька доцільно позбавити батьківських прав. Як встановлено органом опіки та піклування виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради, дитина батька не знає, батьком вважає вітчима. Батько, [PERSON] , з часу розлучення злісно ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дочки, не цікавиться її життям, здоров`ям і навчанням, ухиляється від сплати аліментів, не спілкується з нею, через що втрачений психоемоційний контакт. Постановою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 26.11.2019 р. [PERSON] визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП. Вищезазначені обставини є підставою для позбавлення батьківських прав [PERSON] у відповідності з п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України. Рішенням виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради № 529 від 20.08.2020 р. затверджений висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] . Зазначені обставини підтверджуються зібраними у справі доказами. Відповідно до ч. 7 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Згідно зі ст. 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Статтею 150 СК України визначено обов`язок батьків щодо виховання та розвитку дитини. Згідно із ч. 2 та 4 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені ч. 1 ст. 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 ч. 1 ст.164 СК України визначено, що мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. За змістом роз`яснень, викладених у п. 15, 16, 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька, так і для дитини (ст. 166 СК України).Вирішення питання про позбавлення батьківських прав має ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача, його поведінки. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Матеріалами справи підтверджується, що відповідач [PERSON] самоусунувся від виконання батьківських обов`язків відносно своєї малолітньої доньки [PERSON] , не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, оскільки не сплачує аліменти в розмірі, що забезпечує достатній та гармонійний розвиток дитини, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу. Відповідачем не надано належних та допустимих доказів, що йому чинились матір`ю дитини або іншими особами перешкоди у спілкуванні з донькою [PERSON] . З урахуванням зібраних у справі доказів, судпогоджується з висновком органу опіки та піклування про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON] , позбавлення його батьківських прав відповідатиме інтересам неповнолітньої дитини. За таких обставин суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved