Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-12 00:00:00

[PERSON] подала до Суворовського районного суду м. Одеси позовну заяву до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , та неповнолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі щомісячно на кожну дитину, з моменту звернення до суду і до досягнення ними повноліття, тобто до 2029 року та 2024 року. Позивач зазначила, що протягом останніх п`яти років стосунки з чоловіком розладилися, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, вже тривалий час кожен з подружжя живе окремим життям. Фактично сім`я припинила своє існування. Також, позивач просила стягувати на її користь з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей, оскільки відповідач матеріально дітям не допомагає, участі у вихованні не приймає і до своїх батьківських обов`язків відноситься невідповідально та байдуже. Позивач у судовому засідання зазначила, що бажаний розмір аліментів на утримання однієї дитини складає 2100 грн. Відповідач у судовому засіданні заперечував проти вказаного розміру аліментів, зазначив, що є інвалідом третьої групи та його дохід, який складається з пенсії та неофіційною роботою, приблизно 6000 грн. на місяць, тому він має змогу сплачувати аліменти у розмірі 2000 грн. на місяць на утримання двох дітей. Вислухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Сторони зареєстрували шлюб 14.09.2006 року у міському відділі реєстрації актів цивільного стану Одеського обласного управління юстиції, актовий запис №1531 (а.с.5). У позивача та відповідача є спільні діти, а саме: донька - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим третім відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м.Одеси 22 листопада 2006 року, актовий запис №1043 (а.с.6), та син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Першим Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції 14 грудня 2011 року, актовий запис № 570 (а.с.7). Причинами розпаду сім`ї стала відсутність взаєморозуміння, кожен живе своїм життям. Згідно ст.111 Сімейного кодексу України, суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно до вимог ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка, та примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно із положеннями ст. 18 ч. 2 п. 3, ст.ст. 51, 56 ч. 3, ст.110 ч. 1 СК України, дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі, є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред`явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним із подружжя. Враховуючи причину розірвання шлюбу та не бажання позивача та відповідача примиритися, суд вважає, що надавати строк для примирення недоцільно, тому що це суперечить інтересам сторін. Отже, суд приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані і доказані, а тому шлюб слід розірвати. За змістом частини другої статті 114, статті 115 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Розірвання шлюбу, здійснене за рішенням суду, повинно бути зареєстроване в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та постановлення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Що стосується вимог про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, то вони підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно з нормами ч.1 та 2 ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення повноліття. Згідно з вимогами ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Нормами ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» встановлено прожитковий мінімум: для дітей віком дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень; Отже, починаючи з 28.08.2018р., законодавством визначено мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину, розмір якої на час розгляду справи для дітей до 6 років дорівнює 1779,00 гривень, для дітей від 6 до 18 років - 2218,00 грн. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради УРСР 27.02.1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Судом встановлено, що діти виховуються позивачем, потребують матеріальної допомоги, відповідач є інвалідом третьої групи, однак отримує пенсію та працює, у зв`язку з чим може надавати матеріальну допомогу на їх утримання. З урахуванням встановлених обставин, що мають істотне значення, а саме стану здоров`я батька та матері дитини, матеріального становища платника, рівності обов`язку батьків в утриманні дітей, а також того, що мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.2 ст. 182 СК України), суд вважає за можливе визначити аліменти на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , та неповнолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі у розмірі 1200 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з дня пред`явлення позову, тобто з 05.03.2020 року і до їх повноліття, а саме до [INFO] та [INFO] відповідно. Згідно зі ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Нормами ч.1 ст.430 ЦПК України визначено, що суд допускає негайне виконання судових рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Таким чином, враховуючи вказану норму суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Згідно зі ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України та ст.4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача підлягає також стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 840,80 грн.

Outcome: partial