Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-09 00:00:00

[PERSON] (надалі позивач) в листопаді 2015 року звернулася до суду з позовом до Головківської сільської ради Олександрійського району (надалі відповідач) про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], яка померла 09 січня 2014 року. Після її смерті залишилася спадщина, а саме: житловий будинок та погосподарські будівлі та споруди по вул. Щорса, №27 в с. Головківка, Олександрійського району. Просить суд визначити додатковий строк для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, оскільки вона бажає прийняти спадщину, однак отримала письмову відмову нотаріуса, що після смерті спадкодавця уже пропустила строк для подачі заяви про прийняття спадщини. В судове засідання позивач не зявилась, в заяві до суду просить розглянути справу за її відсутності та задовольнити позов. В судовому засіданні представник позивача на позовних вимогах наполягає, посилаючись на викладенні обставини. Інтереси позивача в суді по довіреності представляла [PERSON] Представник відповідача в судове засідання не зявився, будучи повідомленим про дату та час розгляду справи в суді. Про причини неявки суд не повідомив, заперечень щодо надання позивачу додаткового строку для подачі ним заяви про прийняття спадщини також не надійшло. В заяві, що надійшла до суду просить розглянути справу за відсутності представника, заперечень не мають. Заслухавши пояснення представника позивача, та дослідивши докази у сукупності з іншими матеріалами справи, зясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. За змістом ст. 10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У відповідності до вимог ст.15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. За змістом ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. При вирішенні даного спору суд, виходячи з принципу диспозитивності цивільного судочинства, розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін. Правовідносини сторін врегульовані ст.ст. 3-11, 15, 16, 22, 1218, 1272 ЦК України. Cтаттею 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Отже, обєктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес, саме вони є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Такі способи захисту передбачені відповідно статтею 16 ЦК України. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що 09 січня 2014 року у віці 86 років померла [PERSON], що підтверджуються копією свідоцтва про її смерть. Після її смерті залишилося спадкове майно, яке не було успадковане єдиним спадкоємцем - позивачем у справі. Судом також встановлено, що 27 серпня 1966 року народилась [PERSON], в її свідоцтві про народження вказано матірю МакаренкоЗінаїду Микитівну. Суд приймає до уваги, що за життя спадкодавець склала та посвідчила заповіт, за яким усе своє майно на випадок смерті заповідала [PERSON]. Після смерті залишилась спадщина, а саме: житловий будинок та погосподарські будівлі та споруди по вул. Щорса, №27 в с. Головківка, Олександрійського району. Суд приймає до уваги, що позивач своєчасно, тобто впродовж 6 місяців після смерті матері до нотаріальної контори не звернулася, на думку суду з поважної причини і тому вважає можливим поновити строк для звернення до суду з метою надати позивачем додатковий строк для подачі нею заяви про прийняття спадщини після смерті спадкодавця [PERSON], яка померла 09 січня 2014 року. Суд також приймає до уваги, що позивач, звернувшись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом не може через пропуск шестимісячного строку для звернення до нотаріальної контори, про що свідчить письмова відмова нотаріуса від 31 серпня 2015 року № 416/02-31. Судом враховано, що позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті спадкодавця. Звернення до суду свідчить про те, що позивач від спадщини не відмовляється, що дає суду підстави для того, щоб задовольнити позовні вимоги та визначити позивачу додатковий строк для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. Додатковий строк два місяці суд вважає є достатнім для подання позивачами до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. Враховуючи викладені обставини та

Outcome: approved