Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-13 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано у судовому порядку 09.04.1997 року, та від спільного подружнього життя мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO]. [PERSON] 26.08.2014 року звернулася з позовом в суд про стягнення з відповідача аліментів на утримання сина [PERSON], посилаючись на те, що її син навчається в Національному університеті «Львівська політехніка» на денній формі навчання. Сама позивачка є інвалідом третьої групи, а тому не має можливості самостійно утримувати сина, який потребує матеріальної допомоги. Зазначила, що відповідач добровільно коштів для сина не дає, що й стало підставою звернення до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивач позов підтримала, покликаючись на мотиви такого, просила стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 від заробітку відповідача щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати звернення до суду до закінчення ним навчання, оскільки син навчається, в зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги, а відповідач працює і може таку надавати. Відповідач позов визнав та зазначив, що спроможний надавати кошти на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини від свого заробітку (доходу) щомісячно. Третя особа [PERSON] позов підтримав та пояснив, що навчається в Національному університеті «Львівська політехніка», в зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги батька. Просить позов задовольнити. Заслухавши пояснення сторін і третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Відповідно до вимог ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Крім того, згідно з ч.1 ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 6 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Аналіз ст.ст. 199, 200 СК України вказує на те, що законодавець пов'язує обов'язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу. Як встановлено судом, [PERSON], [INFO] (а.с.5), проживає з матір'ю [PERSON], котра є інвалідом ІІІ групи, по [ADDRESS], та, після досягнення повноліття, продовжує навчатися у Національному університеті «Львівська політехніка» на денній формі навчання, за рахунок коштів державного бюджету, закінчує навчання в червні 2017 року (а.с.3), у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги. Також встановлено, що відповідач [PERSON] працює головним інженером в управлінні Національного банку України у Львівській області (а.с.27), та отримує дохід приблизно 8000 грн. щомісячно, а тому може надавати матеріальну допомогу на утримання сина систематично. У відповідності до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Виходячи з наведеного,

Outcome: partial