Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-01 00:00:00

[PERSON] (надалі - [PERSON] ) звернулась до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] (далі за текстом - [PERSON] ) про визнання недійсним шлюбу, укладеного між [PERSON] та [PERSON] . Заявлені вимоги обґрунтовані тим, що позивач є донькою [PERSON] , який помер - [INFO] . Після смерті батька позивачу стало відомо, що останній 05.03.2016 р. одружився з [PERSON] . Позивач вважає, що через похилий вік [PERSON] не міг розуміти значення своїх дій, а шлюб був укладений з [PERSON] лише з метою отримання останньою його спадку, а не з наміром створити сім`ю. На підставі викладеного, позивач просить суд позов задовольнити та визнати недійсним шлюбу, укладений 05.03.2016р. між [PERSON] та [PERSON] . Представник позивача в судових засіданнях підтримав заявлені вимоги повністю з підстав, викладених у позові. Відповідач та представник відповідача у відзиві на позовну заяву від 09.09.2020 р. проти заявлених вимог заперечили повністю, зазначали, що метою укладеного між [PERSON] та [PERSON] шлюбу було саме створення сім`ї. Так, відповідач після реєстрації шлюбу проживала разом з [PERSON] у його квартирі, мала спільний бюджет з останнім та взаємні права і обов`язки. З огляду на викладене, заявлені вимоги позивача вважають безпідставними та просили суд відмовити у задоволенні позову. Третя особа 1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Вакуленко Світлана Олександрівна в судове засідання не з`явилась, направила на адресу суду лист від 28.08.2020 р. № 214/02-14 про розгляд справи за її відсутністю. Представник третьої особи 2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Комунарський районний у місті Запоріжжі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив. Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, заслухавши пояснення учасників процесу, судом встановлені наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Відповідно до свідоцтва про народження від 18.10.2018 р. серії [NUMBER] , батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Як свідчить свідоцтво про укладення шлюбу від 12.03.1985 р., внаслідок зареєстрованого шлюбу з [PERSON] , [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] . Згідно з свідоцтвом про смерть від 26.02.2018 р. серії [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , помер - [INFO] у віці 88 років. Із змісту довідки про причину смерті від 26.02.2018 р. слідує, що причиною смерті [PERSON] була атеросклеротична хвороба серця. З наявного в матеріалах цієї справи листу від 19.09.2018 р. № 3226/17.1-04-37 за підписом начальника Олександрівського районного у місті Запоріжжі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області судом встановлено, що 05.03.2016 р. між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб за актовим записом № 85. Позивачем заявлено вимогу про визнання недійсним укладеного 05.03.2016 р. між [PERSON] та [PERSON] шлюбу з підстав його фіктивності та неможливості [PERSON] під час укладення шлюбу усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Частиною 1 ст. 21 Сімейного Кодексу України визначено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ч. 1). Реєстрація шлюбу з особою, яка визнана недієздатною, а також з особою, яка з інших причин не усвідомлювала значення своїх дій і (або) не могла керувати ними, має наслідки, встановлені статтями 38-40 цього Кодексу (ч. 2). Шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя (ч. 1 ст. 36 Сімейного Кодексу України). Згідно з ст. 38 Сімейного Кодексу України, підставою недійсності шлюбу є порушення вимог, встановлених статтями 22, 24-26 цього Кодексу. Статтею 40 Сімейного Кодексу України передбачено, що шлюб визнається недійсним за рішенням суду, якщо він був зареєстрований без вільної згоди жінки або чоловіка. Згода особи не вважається вільною, зокрема, тоді, коли в момент реєстрації шлюбу вона страждала тяжким психічним розладом, перебувала у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, в результаті чого не усвідомлювала сповна значення своїх дій і (або) не могла керувати ними, або якщо шлюб було зареєстровано в результаті фізичного чи психічного насильства (ч. 1). Шлюб визнається недійсним за рішенням суду у разі його фіктивності. Шлюб є фіктивним, якщо його укладено жінкою та чоловіком або одним із них без наміру створення сім`ї та набуття прав та обов`язків подружжя (ч. 2). Шлюб не може бути визнаний недійсним, якщо на момент розгляду справи судом відпали обставини, які засвідчували відсутність згоди особи на шлюб або її небажання створити сім`ю (ч. 3). За змістом ст. 42 Сімейного Кодексу України, право на звернення до суду з позовом про визнання шлюбу недійсним мають дружина або чоловік, інші особи, права яких порушені у зв`язку з реєстрацією цього шлюбу, батьки, опікун, піклувальник дитини, опікун недієздатної особи, прокурор, орган опіки та піклування, якщо захисту потребують права та інтереси дитини, особи, яка визнана недієздатною, або особи, дієздатність якої обмежена. З огляду на викладене, судом встановлено, що згідно з листу від 03.11.2020 р. № 4733-дпв за підписом директора комунального некомерційного підприємства «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради, [PERSON] під наглядом лікаря-психіатра не перебував, за медичною допомогою не звертався. Як вбачається з листу від 03.11.2020 р. № 534/06-6 за підписом директора комунального некомерційного підприємства «Міська лікарня № 9» Запорізької міської ради, [PERSON] в період з 2014 року по лютий 2018 р. за медичною допомогою до вказаної установи не звертався, медична документація відносно [PERSON] відсутня. Відповідно до листу від 10.11.2020 р. № 1350/01-13 за підписом директора комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 6» Запорізької міської ради, амбулаторна картка [PERSON] відсутня у архіві та реєстратурі вказаного підприємства. Згідно з довідкою висновків лікарсько-консультативної комісії № 141 (а.с 79), [PERSON] встановлено діагноз кардіосклероз. Також, в ході розгляду судом цієї справи, за клопотанням представника позивача, ухвалою від 08.02.2021 р. призначено посмертну судово-психіатричну експертизу відносно [PERSON] , проведення якої доручено експертам комунального некомерційного підприємства «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради. Так, за наслідками проведеної на підставі ухвали суду від 08.02.2021 р. посмертної судово-психіатричної експертизи відносно [PERSON] складено висновок судово-психіатричного експерта від 26.04.2021 р. № 79, за змістом якого [PERSON] у період укладання (реєстрації) шлюбу - 05.03.2016 р. розладів психічної діяльності не виявляв, міг розуміти значення своїх дій та керувати ними, міг прогнозувати наслідки своїх дій. Частиною 1 ст. 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1). Згідно з ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Нормами ч. 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Інших належних та допустимих доказів, на підтвердження заявлених вимог, в обґрунтування своєї правової позиції, позивачем та її представником до матеріалів цієї справи не надано. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено в ході розгляду цієї справи обставин, які є необхідними та обов`язковими для визнання недійсним укладеного 05.03.2016 р. між [PERSON] та [PERSON] шлюбу на підставі ст. 40 Сімейного Кодексу України. А тому, у задоволенні позову судом відмовляється. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати покладаються судом на позивача.

Outcome: dismissed