Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-05 00:00:00

[PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 5,37га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 3522884300:02:000:0219, яка розташована на території Першотравенської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області. Право власності на вказану земельну ділянку 21.01.2021 зареєстровано за [PERSON] .. Першотравенською сільською радою Компаніївського району Кіровоградської області земельна ділянка була передана в користування СФГ «Берегиня». Рішенням Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 11.12.2020 скасовано право комунальної власності Першотравенської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області на вказану земельну ділянку. 27.01.2021 позивачем було направлено відповідачу лист-повідомлення щодо оформлення прав власності на земельну ділянку та не бажання продовжувати орендні відносини. Листом від 11.02.2020 відповідач повідомив, що договір оренди діє до 25.03.2023 та запропонував продовжити договір на більш вигідних умовах. Позивач не бажає мати орендних відносин з відповідачем, а зареєстроване право оренди та використання земельної ділянки відповідачем порушує право власності позивача щодо вільного розпорядження своєю власністю. Просив суд усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою та стягнути понесені судові витрати. Відповідач у визначений судом строк надіслав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Зазначивши, що Позивачу було повідомлено, що договір оренди укладено без порушень законодавства, а перехід права власності до нього не є підставою для зміни умов або розірвання договору. Ухвалою суду від 05.03.2021 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 20.04.2021 справу призначено до судового розгляду. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] , позовні вимоги підтримав з підстав зазначених у позові. Представник відповідача Євладенко Л.С. , просила відмовити в задоволенні позову, зазначивши, що її довіритель СФГ «Берегиня» є офіційним орендарем вказаної земельної ділянки та добросовісним користувачем, протиправні дії по відношенню до власника не вчиняли, а тому позовні вимоги є безпідставними та суперечать умовам договору. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи суд встановив наступне. Згідно рішення Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 11.12.2020 скасовано право комунальної власності Першотравенської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області (її правонаступника Компаніївську селищну раду) на земельну ділянку площею 5,37га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 3522884300:02:000:0219. Визнано за [PERSON] право власності на вказану земельну ділянку в порядку спадкування після смерті [PERSON] .(а.с.7-12). Право власності зареєстровано за [PERSON] (а.с.14-16). 26.02.2021 [PERSON] надіслала лист-повідомлення на адресу СФГ «Берегиня» з повідомленням про те що умови договору укладеного між СФГ «Берегиня» та Першотравенською сільською радою Компаніївського району Кіровоградської області для неї неприйнятні, тому просить припинити їх дію шляхом розірвання через укладення відповідної додаткової угоди. (а.с.17). Сторони в судовому засіданні підтвердили, що земельна ділянка належна [PERSON] , перебуває в користуванні на підставі договору оренди укладеного між СФГ «Берегиня» та колишнім власником - Першотравенською сільською радою Компаніївського району Кіровоградської області. Відповідач, в якості доказу надав до суду проект додаткової угоди, яку надсилав на адресу позивача 11.02.2021. Сторонами якої є [PERSON] та СФГ «Берегиня» в якій визначено орендну плату у розмірі 14% від грошової оцінки земельної ділянки, що становить 24612,79 грн.(а.с.40-43) Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі земельної ділянки, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. Відповідно до ч.2 ст.152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року №7 (із змінами, внесеними Постановою Пленуму Верховного Суду України 19.03.2010 року №2), захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється згідно з ч.3 ст.152 ЗК України шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів захисту. У відповідності до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (негаторний позов). Верховний Суд в Постанові у справі № 926/2189/17 від 12.04.2018 зазначив, що негаторний позов пред`являється у випадках, коли власник має своє майно у володінні, але дії інших осіб перешкоджають йому вільно його використовувати або розпоряджатися ним. Характерною ознакою негаторного позову є протиправне вчинення третьої особою перешкод власникові у реалізації ним повноважень розпорядження та користування належним йому майном. Предмет негаторного позову становить вимога володіючого майном власника до третіх осіб про усунення порушень його права власності, що перешкоджають йому належним чином користуватися, розпоряджатися цим майном тим чи іншим способом. Підставою негаторного позову слугують посилання позивача на належне йому право користування і розпорядження майном, а також факти, що підтверджують протиправні дії відповідача у створенні позивачеві перешкод щодо здійснення цих правомочностей. При цьому, для задоволення вимог власника достатньо встановити факт об`єктивно існуючих перешкод у здійсненні власником своїх правомочностей. Таким чином, право власності як абсолютне право має захищатися лише при доведенні самого факту порушення. Отже, встановлення саме зазначених обставин входить до предмета доказування у справах за такими позовами. Пункт 33 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» передбачає, відповідно до положень статей 391.396 ЦК України позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. При цьому суди повинні брати до уваги будь-які фактичні дані, на підставі яких за звичайних умов можна зробити висновок про наявність такої небезпеки. Позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню незалежно від того, на своїй чи на чужій земельній ділянці або іншому об`єкті нерухомості відповідач вчиняє дії (бездіяльність), що порушують право позивача. Таким чином, судом встановлено, що між відповідачем СФГ «Берегиня» та Першотавенською сільською радою Компаніївського району Кіровоградської області укладено договір оренди землі. На час розгляду справи в суді право власності на вказану земельну ділянку визнано за [PERSON] .. Особа, яка зареєструвала право власності на об`єкт нерухомості, набуває щодо нього всі правоможності власника. Факт володіння нерухомим майном може підтверджуватися, зокрема, державною реєстрацією права власності на це майно у встановленому законом порядку, даний факт доведено в судовому засіданні та наданих до суду доказах. Оскільки спірна земельна ділянка вибула з комунальної власності Першотравенської сільської ради на підставі рішення Компаніївського районного суду Кіровоградської області, яке набрало законної сили 15.01.2021, відповідач не мав перешкод у доступі до законодавства. А тому проявивши розумну обачність, міг і повинен був знати про те, що земельна ділянки перебуваючи у його користуванні, вибула з володіння комунальної власності, що ставить добросовісність відповідача під час користування земельною ділянкою під обґрунтований сумнів. Крім того, враховуючи, що стороною договору за якою передано в оренду земельну ділянку є Першотравенська сільська рада, яка припинила свою діяльність і увійшла до складу Компаніївської селищної ради Кіровоградської області, а тому за своєю суттю договір втратив юридичну силу, відомостей про те чи укладався договір суборенди суду надано не було. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідач не надав суду доказів, правомочності користування земельною ділянкою позивача. Тому, аналіз наведених позивачем доказів щодо усунення перешкод зі сторони відповідача, який порушує права позивача, як власника земельної ділянки, не даючи повноцінно користуватись цією земельною ділянкою, у своїй сукупності, дають змогу суду дійти висновку про достатність належних та допустимих доказів, наданих позивачем, для задоволення позову. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат,

Outcome: approved