Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-11 00:00:00

[PERSON] (місце проживання: [INFO]) звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON] (місце проживання: [INFO]), [PERSON] (місце проживання: [INFO]) про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, третя особа - Комунальне підприємство «Житлосервіс «Світанок» (місцезнаходження: Луганська область, місто Сєвєродонецьк, вулиця Гагаріна, будинок 115), в якій просить визнати [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], такими, що втратили право користування квартирою № 38 будинку № 19-А по вулиці Федоренка в місті Сєвєродонецьку Луганської області, посилаючись на наступне. [PERSON] зареєстрована в квартирі, яка розташована за адресою: м. Сєвєродонецьк, вул. Федоренка, 19-А/38. В спірній квартирі зареєстровані відповідачі, дочка та онука позивача, [PERSON] та [PERSON], які з 2012 року не проживають в спірній квартирі без поважних причин. У звязку із викладеним позивач просить визнати [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], такими, що втратили право користування квартирою № 38 будинку № 19-А по вулиці Федоренка в місті Сєвєродонецьку Луганської області. В судове засідання представник позивача не зявився, надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. В судове засідання відповідачі не зявилися, про причину неявки суд не повідомили, про день, час та місце слухання справи повідомлялися належним чином. Заяви про розгляд справи без їх участі до суду не надходило, відзиву на позов від відповідачів також не надходило. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи за відсутності відповідачів. У звязку з наведеним, суд вважав за можливе слухати справу за відсутністю відповідачів, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього, про що було постановлено ухвалу, яка відображена в протоколі судового засідання. В судове засідання представник третьої особи не зявився, про причину неявки суд не повідомив, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Заяви про розгляд справи без його участі до суду не надходило. У звязку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до ст. 71 ЖК України, громадянин може бути визнаний таким, що втратив право користування житловим приміщенням, якщо більше 6 місяців не проживає без поважних причин в спірній квартирі. Тимчасова відсутність особи повинна бути безперервною та, згідно загального правила, яке наведено вище, не перевищувати шести місяців. Тимчасова відсутність наймодавця, членів його родини не потребує згоди з боку інших членів родини. Не має значення й причина відсутності, якщо вона продовжувалася більш шести місяців. Суд має право визнати громадянина втратившим право на житло, якщо доведено, що він не користується цим житловим приміщенням більше шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. В судовому засіданні було встановлено, що відповідно до копії ордеру на житлове приміщення № 2104, виданого Виконавчим комітетом Сєвєродонецької міської ради від 14.01.1972 року, квартира [ADDRESS] ([PERSON]) в місті Сєвєродонецьку Луганської області видана квартиронаймачу, [PERSON] (позивач по справі), з правом зайняття зазначеної кімнати членами сімї наймача [PERSON], [PERSON] (відповідач по справі). Ордер виданий на підставі особистої заяви [PERSON]. Згідно із копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-ЕД № 150867, виданого повторно 24 січня 2018 року Сєвєродонецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області та копією Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00019442784, наданого Сєвєродонецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області від 24 січня 2018 року, [PERSON] та [PERSON] 29 березня 1978 року розірвали шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 164. Прізвище дружини після розірвання шлюбу [PERSON]. Відповідно до довідки № 17518, виданою Центром надання адміністративних послуг у м. Сєвєродонецьку Сєвєродонецької міської ради від 16 січня 2018 року, за адресою: [ADDRESS], проживає позивач по справі [PERSON], [INFO], дочка позивача [PERSON], [INFO], (відповідач по справі), онука позивача [PERSON], [INFO], (відповідач по справі). Відповідно до копії Акту, затвердженого КП «Єдиний розрахунковий центр м. Сєвєродонецька» від 17 січня 2018 року, відповідачі [PERSON], [PERSON] не проживають за місцем реєстрації в квартирі [ADDRESS] з 2012 року. Таким чином, враховуючи, що відповідачі [PERSON], [PERSON] за місцем реєстрації не проживають з 2012 року без поважних причин, тобто більше шести місяців, суд прийшов до висновку про те, що позовні вимоги позивача стосовно визнання [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування квартирою № 38 будинку № 19-А по вулиці Федоренка в місті Сєвєродонецьку Луганської області, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд враховує, що понесення позивачем судових витрат підтверджується квитанцією від 17.01.2018 року про сплату судового збору у сумі 704 грн. 80 коп. Разом з тим, представник позивача в письмовій заяві просив не стягувати з відповідачів на користь позивача судові витрати, у звязку із чим суд вважає справедливим не стягувати з відповідачів на користь позивача суму сплаченого судового збору в розмірі 704 грн. 80 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved