Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-25 00:00:00

Акціонерне товариство\~комерційний банк\~«ПриватБанк» (далі\~АТ КБ\~«ПриватБанк»)\~звернулось в\~суд з\~позовом до\~ [PERSON] \~про стягнення\~кредитної заборгованості\~на загальну\~суму 13960\~гривень 25\~копійок.\~Свої вимоги\~обґрунтували тим,\~що [PERSON] \~звернувся до\~АТ КБ\~«ПриватБанк» з\~метою отримання\~банківських послуг,\~у зв`язку\~з чим\~підписав заяву\~б/н\~від 04.09.2009.\~Відповідач при\~підписанні анкети-заяви\~підтвердив свою\~згоду на\~те,\~що підписана\~заява разом\~з «Умовами\~та правилами\~надання банківських\~послуг»,\~«Тарифами» складає\~між ним\~та Банком\~Договір про\~надання банківських\~послуг (далі-Договір),\~що підтверджується\~підписом у\~заяві.\~Заявою відповідача\~підтверджується той\~факт,\~що він\~був повністю\~проінформований про\~умови кредитування\~в АТ\~КБ «ПриватБанк»,\~які були\~надані йому\~для ознайомлення\~в письмовій\~формі.\~Формулярами та\~стандартними формами\~є саме\~«Умови та\~правила надання\~банківських послуг»\~та «Тарифи»,\~які відповідно\~до заяви\~отримані відповідачем\~для ознайомлення\~в письмовій\~формі.\~При укладенні\~договору сторони\~керувалися ч.\~1\~ст.\~634\~ЦК України,\~відповідно до\~якої договором\~приєднання є\~договір,\~умови якого\~встановлені однією\~із сторін\~у формулярах\~або інших\~стандартних формах,\~який може\~бути укладений\~лише шляхом\~приєднання другої\~сторони до\~запропонованого договору\~в цілому.\~Друга сторона\~не може\~запропонувати свої\~умови договору.\~04.09.2009\~відповідачем також\~була підписана\~довідка про\~умови кредитування\~з використанням\~кредитки «Універсальна,\~55\~днів пільгового\~періоду».\~В цій\~же довідці\~відповідач власним\~підписом підтвердив,\~що «З\~фінансовими умовами\~надання Кредитки\~«Універсальна,\~55\~днів пільгового\~періоду» і\~прикладами розрахунку\~суми плати\~за використання\~кредитних коштів\~ознайомлений».\~Банком на\~підставі договору\~надання банківських\~послуг відкрито\~картковий рахунок\~із початковим\~кредитним лімітом\~у розмірі,\~що зазначений\~у довідці\~про зміну\~умов кредитування\~та обслуговування\~картрахунку,\~а відповідачу\~надано у\~користуванні кредитну\~картку.\~В подальшому\~розмір кредитного\~ліміту збільшився\~до 5700,00\~гривень.\~Щодо встановлення\~та зміни\~кредитного ліміту\~банк керувався\~п.п.\~3.2,\~3.3\~договору,\~на підставі\~яких відповідач\~при укладенні\~договору дав\~свою згоду,\~щодо прийняття\~будь-якого\~розміру кредитного\~ліміту та\~його зміну\~за рішенням\~та ініціативою\~банку.\~Таким чином,\~банк свої\~зобов`язання за\~договором виконав\~в повному\~обсязі,\~а саме\~надав відповідачу\~можливість розпоряджатись\~кредитними коштами\~на умовах\~передбачених договором\~та в\~межах встановленого\~кредитного ліміту.\~Відповідач зобов`язався\~повернути витрачену\~частину кредитного\~ліміту відповідно\~до умов\~договору,\~а саме\~щомісячними платежами\~у розмірі\~мінімального платежу\~від суми\~заборгованості,\~який встановлений\~договором.\~Але в\~процесі користування\~кредитним рахунком\~відповідач не\~надав своєчасно\~банку грошові\~кошти для\~погашення заборгованості\~за борговими\~зобов`язаннями,\~що має\~відображення у\~розрахунку заборгованості\~за договором\~та підтверджується\~випискою по\~рахунку.\~Таким чином,\~у порушення\~п.\~6.5\~договору,\~а також\~статей 509,\~526,\~1054\~ЦК України,\~відповідач зобов`язання\~за вказаним\~договором не\~виконав,\~хоча ст.\~629\~ЦК України\~визначено,\~що договір\~є обов`язковим\~для виконання\~сторонами.\~В редакції\~Умов та\~Правил,\~що почали\~діяти з\~01.03.2019,\~згідно з\~п.2.1.1.2.12\~сторони дійшли\~згоди,\~що в\~разі,\~починаючи з\~181-го\~дня з\~моменту порушення\~зобов`язань клієнта\~з погашення\~кредиту,\~клієнт зобов`язується\~сплатити на\~користь банку\~заборгованість по\~кредиту,\~а також\~проценти від\~суми неповернутого\~в строк\~кредиту,\~які у\~відповідності до\~ч.\~2\~ст.\~625\~ЦК України\~встановлюються за\~домовленістю сторін\~у процентах\~від простроченої\~суми заборгованості\~в розмірі:\~86,4%\~-\~для картки\~«Універсальна»;\~84,0%\~-\~для картки\~«Універсальна голд».\~У зв`язку\~з зазначеними\~порушеннями зобов`язань\~за кредитним\~договором та\~з урахуванням\~внесених коштів\~на погашення\~заборгованості відповідач\~станом на\~08.02.2021\~має заборгованість\~ 13960\~грн 25\~коп,\~з яких:\~13960\~грн 25\~коп \~заборгованість за\~тілом кредита;\~в тому\~числі:\~0,00\~ заборгованість\~за поточним\~тілом кредита;\~13960\~грн 25\~коп \~заборгованість за\~простроченим тілом\~кредита.\~Відповідач продовжує\~ухилятись від\~виконання своїх\~зобов`язань і\~не погашає\~заборгованість за\~договором про\~надання банківських\~послуг,\~що є\~порушенням законних\~прав та\~інтересів АТ\~КБ «ПриватБанк».\~Посилаючись на\~зазначені обставини,\~АТ КБ\~«ПриватБанк» просило стягнути в його користь з відповідача [PERSON] 13960 грн 25 коп кредитної заборгованості та судові витрати по справі. Представник позивача Балагурак В.В. в судове засідання не з`явилася, але подала до суду разом із позовною заявою клопотання про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги АТ КБ «ПРИВАТБАНК» підтримує у повному обсязі, необхідні докази є в матеріалах справи, клопотання та заяви з боку АТ КБ «ПриватБанк» відсутні, проти ухвалення по справі заочного рішення у випадку неявки в судове засідання відповідача не заперечує (а.с.45). Відповідач [PERSON] на виклик в судове засідання не з`явився, хоча у встановленому законом порядку завчасно повідомлявся судом про час та місце слухання справи через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Згідно з ч. 1 ст. 128 ЦПК України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідач [PERSON] був належним чином завчасно повідомлений про час та місце розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, суд дійшов до переконання про відмову в задоволенні позову з таких підстав. Згідно із підписаною заявою від 04 вересня 2009 року [PERSON] отримав у Банку платіжну кредитну картку «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» з кредитним лімітом 500 гривень. Відповідач під підпис підтвердив, що ознайомився з Умовами та Правилами надання банківських послуг, тарифами «Приватбанку» (а.с.16). [PERSON] також ознайомився з довідкою про умови кредитування з використанням кредитної карти «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» (а.с.17). Відповідно до зазначеної довідки пільговий період користування кредитними коштами Банку становив 55 днів (0,01 % річних) за умови погашення до 25 числа місяця, наступного за датою виникнення заборгованості. Базова відсоткова ставка становить 2,5 % у місяць з розрахунку 360 днів у році. Розмір щомісячних платежів 7 % від заборгованості, але не менше 50 гривень і не більше залишку заборгованості. Процентна ставка у місяць на суму несанкціонованого перевищення ліміту кредитування становить 3,75 %. За несвоєчасне погашення заборгованості передбачено нарахування пені та штрафів. Пеня складається з пені(1) і пені (2). Пеня (1) це базова процентна ставка по договору поділити на 30, нараховується за кожен день прострочення кредиту. Пеня (2) це 1 % від заборгованості, але не менше 30 гривень на місяць, нараховується один раз у місяць при наявності прострочки по кредиту або процентам п`ять і більше днів при виникненні прострочки на суму від 50 гривень і більше. Штраф при порушенні строків платежів по будь-якому із грошових зобов`язань, передбачених договором, більш ніж на 30 днів становить 500 гривень і 5 % від суми заборгованості по кредитному ліміту з врахуванням нарахованих і прострочених процентів та комісій. Банком у вигляді таблиць подано розрахунок заборгованості за договором від 04.09.2009, укладеним між «Приватбанком» та [PERSON] , станом на 08.02.2021. Згідно із вказаним розрахунком відповідач користувався коштами Банку. Заборгованість становить: 13960 грн 25 коп заборгованість за простроченим тілом кредиту. Згідно із статтею 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Відповідно до ч. 4 ст. 42 Конституції України держава захищає права споживачів. Згідно з ч. 1 ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення Відповідно до ч. 1 ст. 1 ЦК України встановлено, що цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників. Згідно з п. 3 та п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України засадами цивільного судочинства зокрема є свобода договору, справедливість, добросовісність та розумність. Згідно з ч. 1 та ч. 3 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 2 ст.\~625\~ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три процентирічних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У відповідності зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з ч. 1 ст.\~634\~ЦК України встановлено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Згідно з ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до ч. 1-3 ст.\~1066\~ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші обмеження його права щодо розпорядження грошовими коштами, не передбачені законом, договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку. Відповідно до ч. 1 ст.\~1069\~ЦК України, якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Згідно з ч. 1 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» у редакції, яка діяла у момент виникнення спірних правовідносин, договір про надання споживчого кредиту укладається між кредитодавцем та споживачем, відповідно до якого кредитодавець надає кошти (споживчий кредит) або бере зобов`язання надати їх споживачеві для придбання продукції у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач зобов`язується повернути їх разом з нарахованими відсотками. У рішенні № 7-рп/2013 від 11 липня 2013 року Конституційний Суд України зокрема зазначив, що з огляду на приписи частини четвертої статті 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту. Згідно з ч. 1 ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності із ст.\~76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно з ч. 1 ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст.\~89\~ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно з ч. 4 ст.\~263\~ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Суд констатує, що позивачем не надано доказів з якими саме Умовами надання банківських послуг та Тарифами Банку ознайомився та розумів [PERSON] при підписанні заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг у «Приватбанку». Разом з тим, у довідці про умови кредитування з використанням кредитної карти «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» наявні відомості про вартість кредиту: процентна ставка, обов`язкові строкові платежі, розмір пені та штрафів тощо. У постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17-ц, яку ухвалено з приводу подібних правовідносин, Велика Палата Верховного Суду вказала, що пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. Надані позивачем Правила надання банківських послуг «Приватбанку», з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Укладений між сторонами кредитний договір у вигляді заяви-анкети, підписаної сторонами, не містить і строку повернення кредиту (користування ним). Велика Палата Верховного Суду вважає, що в даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634\~ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «Приватбанк» не повернуті, Велика Палата Верховного Суду погоджується, що Банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Отже, вирішуючи питання про стягнення з відповідача вказаних Банком складових заборгованості, суд констатує наступне. З наданого Банком розрахунку слідує, що [PERSON] користувався коштами Банку, станом на 08.02.2021 кредитна заборгованість (поточне тіло кредиту) відсутня. Заборгованість за простроченим тілом кредиту на суму 13960 грн 25 коп утворилась за рахунок овердрафту відповідно до Умов надання банківських послуг. Отже, прострочена заборгованість за кредитом не є складовою тіла кредиту, фактично - це штрафна санкція, що застосовується Банком у випадку неповернення кредиту боржником у термін, визначений договором. Як уже було зазначено вище «Приватбанк» не надав доказів з якими саме Умовами надання банківських послуг та Тарифами Банку ознайомився та розумів [PERSON] при підписанні заяви 04.09.2009. Беручи до уваги встановлені обставини у справі, аналізуючи законодавство та правову позицію Верховного Суду, не підлягають до задоволення і вимоги Банку у частині стягнення відсотків на прострочений кредит, у тому числі нарахованими відповідно до частини другої статті 625\~ЦК України. Таким чином, суд дійшов висновку про необхідність повної відмови у позові. Позивач при поданні позовної заяви сплатив 2270 гривень судового збору, які у зв`язку з відмовою у позові не підлягають стягненню з відповідача. У матеріалах справи відсутні будь-які інші відомості про понесені сторонами судові витрати. Враховуючи наведене,

Outcome: dismissed