Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-22 00:00:00

[PERSON] районний центр зайнятості, звернувся в суд з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача 1788,38 грн. незаконно отриманої допомоги по безробіттю. В обґрунтування своїх позовних вимог покликається на те, що [PERSON] з 23.12.2008 року по 22.05.2009 року перебував на обліку в центрі зайнятості і одержував допомогу по безробіттю на суму 1 788,38 грн. Відповідач отримував допомогу по безробіттю та одночасно отримував пенсію по інвалідності, яку отримує з 01.02.2007 року. Отже, відповідач під час реєстрації в [PERSON] районному центрі зайнятості знехтував своїм обовязком, та не повідомив дані про факт отримання ним права на пенсію по інвалідності з 01.02.2007 року, що є обставиною, яка впливає на умови виплати забезпечення, та є підставою для стягнення суми незаконно отриманої допомоги у період з 23.12.2008 року по 22.05.2009 року. Директором центру зайнятості 05.10.2017 року видано наказ за №45 Д про повернення коштів допомоги по безробіттю до Фонду загальнообов'язкового соціального страхування України на випадок безробіття [PERSON], які були виплачені останньому в період з 23.12.2008 року по 22.05.2009 року. Однак, отриману допомогу відповідач не повернув. Оскільки [PERSON] у добровільному порядку коштів не повернув, просить стягнути із відповідача вказану суму одержаної допомоги по безробіттю в розмірі 1788,38грн. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав та мотивів викладених в позовній заяві та поясненнях наданих в судовому засіданні. Представник відповідача письмового відзиву на позов не подала, однак щодо позовних вимог заперечила, та зазначила, що відповідач не заперечує про отримання ним за період з 23.12.2008 року по 22.05.2009 року допомоги по безробіттю в сумі 1 788, 38 грн. і в цей же час отримував пенсію по інвалідності. Разом з тим вважає, що вини [PERSON] в отриманні допомоги по безробіттю немає, оскільки він нічого не приховував від центру зайнятості. У день звернення до [PERSON] районного центру зайнятості, разом із своєю матірю [PERSON] повідомив працівників центру, що отримує пенсію по інвалідності, оскільки є інвалідом третьої групи. Чому працівники центру зайнятості не врахували надану ними інформацію не відомо. Крім того, представником відповідача було подано заяву в якій просить застосувати строк позовної давності, оскільки до суду про стягнення допомоги виплаченої у період з 21.12.2008р. по 22.05.2009р. центр зайнятості звернувся лише у березні 2018 року. Суд заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, свідка, дослідивши письмові докази у їх сукупності та взаємозв'язку, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини. Так, судом встановлено, що 16.12.2008 року [PERSON] звернувся до [PERSON] районного центру зайнятості за сприянням у працевлаштуванні. Згідно персональної картки [PERSON] №19070608121600008 останній, знаходився у трудових відносинах з СГ ТзОВ Маяк за останні 12 місяців - 25 тижнів (а.с.6). 23.12.2008 року [PERSON] звернувся до [PERSON] районного центру зайнятості із заявою про надання статусу безробітного та виплату допомоги по безробіттю (а.с.28). Як видно з персональної картки, наказом [PERSON] районного центру зайнятості № НТ081223 від 23.12.2008 року на підставі поданої [PERSON] заяви йому було надано статус безробітного з 21.12.2008 року та призначено виплату допомоги по безробіттю. 22.05.2009 року наказом [PERSON] районного центру зайнятості [PERSON] знято з обліку як безробітного, і тим же наказом припинено виплату допомоги по безробіттю. За період перебування на обліку в [PERSON] районному центрі зайнятості з 21.12.2008р. по 22.05.2009 р. [PERSON] нараховано та виплачено допомогу по безробіттю в сумі 1 788 грн. 38 коп., що стверджується довідкою №04/2462 від 04.10.2017 року (а.с.17). За результатами здійсненої верифікації у 2017 році, відповідно до Порядку здійснення верифікації та моніторингу достовірності інформації, поданої фізичними особами для нарахування та отримання соціальних виплат, пільг, субсидій, пенсій, заробітної плати, інших виплат, що здійснюється за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів, коштів Пенсійного фонду України, фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.2016 року №136, виявлено, що за період з 21.12.2008р. по 22.05.2009р. [PERSON] отримав одночасно і допомогу по безробіттю, і пенсію. Згідно листа №2785/04 від 20.09.2017 року Чорткіського обєднаного пенсійного фонду України Тернопільської області, з 01.02.2007 року по даний час [PERSON] є одержувачем пенсії по інвалідності (3 група загального захворювання встановлена довічно) (а.с.16). Актом №25 від 03.10.2017 року складеним за результатом розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття [PERSON] районним центром зайнятості встановлено, що [PERSON] на момент отримання статусу безробітного та в період подальшого перебування на обліку в [PERSON] районному центрі зайнятості в статусі безробітного, не мав права на допомогу по безробіттю, оскільки отримував пенсію по інвалідності (а.с.7-8). 05.10.2017 року відповідно до п.2,3 статті 36 Закону України Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття директором [PERSON] РЦЗ видано наказ за №45 Д про повернення коштів допомоги по безробіттю до Фонду загальнообов'язкового соціального страхування України на випадок безробіття [PERSON], які були виплачені останньому в період з 23.12.2008 року по 22.05.2009 року (а.с.9). 05.10.2017 року [PERSON] районним центром зайнятості було направлено претензію [PERSON] про повернення коштів в сумі 1 788,38 грн., які були виплачені як допомога по безробіттю (а.с.12), однак дана претензія залишена [PERSON] без відповіді та задоволення. 18.09.2017 року та 04.10.2017 року [PERSON] районний центр звертався до [PERSON] з листами №05/928 та №05/982 про необхіність зявитись останньому в центр зайнятості з приводу реєстрації та перебування на обліку в якості безробітнього за період 16.12.2008 року по 22.05.2009 рік (а.с.11,13). Згідно довідки серія ТЕР №124747 від 22.02.2007 року яка видана до акту огляду МСЕК, [PERSON], [INFO] має третю групу інвалідності - довічно (а.с.36). Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що вона являється матірю відповідача, син має третю групу інвалідності у звязку з практичною глухотою на обидва вуха у звязку з чим отримує пенсію по інвалідності. 16.12.2008 року та 23.12.2008 року під час оформлення документів в [PERSON] районному центрі зайнятості, як вона так і її син повідомляли працівників центру про отримання її сином пенсії по інвалідності, а чому працівниками дане повідомлення не було взято до уваги їй не відомо. При прийнятті рішення, суд виходив з наступного: Згідно зі ст.ст. 7, 31 Закону України Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття №1333-ІІІ від 02.03.2000 року (далі Закон України № 1533-ІІІ від 02.03.2000 року) одним з видів забезпечення, яке може надавати державна служба зайнятості за рахунок коштів Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування на випадок безробіття, є державна допомога по безробіттю. Відповідно до п.2.7 Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності, затвердженого наказом №307 від 20.11.2000 року (далі Порядок) без урахування страхового стажу в розмірі, установленому законодавством, визначається допомога по безробіттю особам, які протягом 12 місяців, що передували початку безробіття, працювали менше 26 календарних тижнів. Згідно п.2.12 Порядку, допомога по безробіттю інвалідам із числа осіб, зазначених у пункті 2.7 Порядку не призначається. Як вбачається із персональної картки [PERSON] №19070608121600008, останній перебував у трудових відносинах протягом останніх 12 місяців - 25 тижнів, а відтак при реєстрації в центрі зайнятості у 2008 році був незатрахованою особою. Відповідно до ч.1 ст.34 Закону України Про зайнятість населення 21.12.2008 року [PERSON] отримав статус безробітного та з 23.12.2008 року по 22.05.2009 року йому нараховувалась та виплачувалась допомога по безробіттю в розмірі 1 788,38 грн. Крім того, в зазначений період [PERSON] одержував пенсію по інвалідності (3 група загального захворювання встановлена довічно). Пунктом 6.14 Порядку визначено, що якщо під час одержання допомоги по безробіттю, безробітний не надав відомості про обставини, що впливають на умови її виплати, з безробітного стягується сума виплаченої допомоги по безробіттю з моменту виникнення цих обставин. При зверненні до [PERSON] районного центру зайнятості, [PERSON] в заяві від 23.12.2008 року про надання статусу безробітного та виплату допомоги по безробіттю зазначив, що пенсії різних видів... не отримую, що свідчить про скриття обставин, які впливають на одержання допомоги. Отже, в сенсі наведених норм та викладених обставин [PERSON] не мав права на отримання допомоги по безробіттю в період з 23.12.2008 р. по 22.05.2009р., оскільки отримував пенсію по інвалідності з 01.02.2007 року. Відповідно до ч.1 ст.1212 ЦК України, - особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. В той же час статтею 1215 України передбачені випадки за яких безпідставне набуте майно не підлягає поверненню. Так не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом. Однак, не повідомлення відповідачем [PERSON] районному центру зайнятості відомостей про отримання з 01.02.2007 року пенсії по інвалідності та при заповненні заяви до Персональної картки в центрі зайнятості [PERSON] власноручно зазначив, що не отримує пенсії різних видів, призвело до незаконного нарахування йому та виплати допомоги по безробіттю за період з 23.12.2008 року по 22.05.2009 року у загальній сумі 1 788,38 грн., що підтверджено відповідною довідкою [PERSON] районного центру зайнятості від 04.10.2017 року №04/2462. Матеріалами справи доводиться факт подання [PERSON] недостовірних даних для отримання допомоги по безробіттю або вчинення умисного приховання відомостей, які впливають на призначення допомоги. Посилання представника відповідача та свідка на те, що [PERSON] разом із своєю матірю [PERSON], усно повідомили працівників [PERSON] районного центру зайнятості про отримання [PERSON] пенсії по інвалідності, суд не приймає до уваги, тому як вони спростовуються письмовими матеріалами справи, з яких вбачається, що відповідач 23.12.2008 року письмово повідомив [PERSON] районний центр зайнятості про відсутність будь яких виплат в тому числі пенсії. Крім того, у зазначеній заяві від 23.12.2008 року про надання статусу безробітного, підписаною [PERSON], зазначено про те, що останній ознайомлений з правами та обов'язками зареєстрованого безробітного. Що стосується заяви представника відповідача щодо застосування строку позовної давності то суд, виходить з наступного. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, а силу ч.1 ст.261 ЦК України її перебіг починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Допомога по безробіттю призначається за особистою заявою особи та поданою нею інформацією, відповідальність за зміст якої покладається на субєкта звернення, та обовязкової перевірки перед наданням особі статусу безробітного поданих ним відомостей із визначенням порядку не передбачено. За таких обставин суд приходить до висновку, що позивач звернувся до суду з позовною заявою в межах строку позовної давності після того як довідався про порушення свого права. Таким чином, клопотання представника відповідача про застосування строку позовної давності задоволенню не підлягає. В той же час, суд вважає обґрунтованим звернення позивача за судовим захистом з вимогою про повернення незаконно одержаної відповідачем суми допомоги по безробіттю у загальній сумі 1 788 гривень 38 копійок, у звязку з чим задовольняє позовні вимоги в повному обсязі. Згідно ст.141 ЦПК України судові витрати покласти на відповідача. На підставі та

Outcome: approved