Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-23 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулась до суду з позовом до Ковалиської сільської ради Смілянського району про визнання права власності на спадщину посилаючись на те, що 20 січня 2001 року помер їх батько [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з будинковлодіння № 28 по вул. Миру с. Ковалиха Смілянського району. Після смерті [PERSON] спадщину прийняла його дружина [PERSON] мати позивачів, яка 12 грудня 2015 року померла. Після її смерті відкрилась спадщина на вище вказане будинковолодіння. Інших спадкоємців після смерті [PERSON], крім позивачів немає, проте в нотаріальному оформленні права на спадщину позивачам було відмовлено у звязку з тим, що відсутній оригінал правовстановлюючого документу на будинковолодіння. Позивачі в судове засідання не зявились, але до суду надійшли заява в якій вони просять розглядати справу у їх відсутність, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, але до суду надійшла заява від Ковалиської сільської ради Смілянського району про визнання позову та розгляд справи у відсутність їх представника. Відповідно до ст.174 ЦПК України наслідком визнання відповідачем позову є ухвалення рішення про задоволення позову за наявності для того законних підстав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 20 січня 2001 року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1 СР № 152846 від 26 січня 2001 року (а.с.8). Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з будинковолодіння № 28 по вул. Миру (до перейменування вул. Щорса) с. Ковалиха Смілянського району, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Ковалиської сільської ради Смілянського району (а.с.15) № 195 від 15 червня 2016 року. Згідно ч. 1 ст. 549 ЦК України (1963 р), визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступ в управління або володіння спадковим майном. Згідно копії свідоцтва про шлюб (а.с.10) [PERSON] була дружиною [PERSON], який помер 20 січня 2001 року, отже є спадкоємцем першої черги по закону. [PERSON] вступила в право користування та володіння спадковим майном після смерті [PERSON], що підтверджується довідкою № 3 від 4 січня 2017 року (а.с.14) виданою виконкомом Ковалиської сільської ради. Не оформивши належним чином своє право власності на спадкове майно, [PERSON] 12 грудня 2015 року померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І СР № 273412 від 15 грудня 2015 року (а.с.9). Після її смерті відкрилася спадщина яка складається з будинковолодіння № 28 по вул. Миру (до перейменування вул. Щорса) с. Ковалиха Смілянського району, належне [PERSON] [PERSON] та [PERSON], які згідно ст. 1261 ЦК України є спадкоємцями першої черги за законом, оскільки є дітьми померлої [PERSON], що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.5,14). Згідно із ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Ч. 1 ст. 1270 ЦК України вказує на те, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Як вбачається з постанови про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину від 21 грудня 2016 року (а.с.17) після смерті 12 грудня 2015 року [PERSON] до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини звернулись [PERSON] та [PERSON]. Будь які відомості про складання заповіту померлою відсутні, тому спадкування відбувається за законом. З огляду на ці обставини суд вважає, що у такий спосіб [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину та набули право власності на будинковолодіння № 28 по вул. Миру (до перейменування вул. Щорса) с. Ковалиха Смілянського району, після смерті матері. Відповідно до ч.1 ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Встановлено, що за час свого життя [PERSON] не зареєструвала своє право власності на вище вказане будинковолодіння, що підтверджується довідкою КП ЧООБТІ № 758-о від 4 серпня 2016 року (а.с.16), а тому нотаріус відмовляє позивачам у визнанні за ним права власності на спадкове майно. З метою усунення обставини, яка перешкоджає оформленню права власності на спадкове майно, суд вважає, що за [PERSON] та [PERSON] належить визнати право власності по 1/2 частині за кожним на будинковолодіння № 28 по вул. Миру (до перейменування вул. Щорса) с. Ковалиха Смілянського району. На підставі ч. 1 ст. 549 ЦК України (1963 р), ст. 392, 1261, 1268, 1269, 1273 ЦК України,

Outcome: approved