Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-21 00:00:00

[PERSON] (надалі позивач) звернулася до суду з позовом до Хлуплянської сільської ради Овруцького району Житомирської області (надалі відповідач), третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Реєстраційна служба Овруцького районного управління юстиції Житомирської області, про визнання права власності на домоволодіння, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] померла її матір [PERSON], в зв'язку з чим відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок з надвірними будівлями, що розташовані за адресою: [ADDRESS]. Проте оформити право власності на вказаний житловий будинок з надвірними будівлями позивач не може, оскільки у покійної не було правовстановлюючих документів на домоволодіння. У судову засіданні позивач позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві, зазначивши, що після смерті матері постійно проживала у її будинку, ремонтувала його та користувалася речами покійної. Позивач висловила згоду на здійснення судового розгляду з постановленням заочного рішення. Представник відповідача - Хлуплянської сільської ради в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про час, дату та місце розгляду справи, про що свідчить повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення, причини неявки не повідомив, про розгляд справи у його відсутність не клопотав. Представник третьої особи - Реєстраційної служби Овруцького районного управління юстиції Житомирської області в судове засідання не з'явився, проте був належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, про що свідчить розписка в повістці на ім'я начальника Реєстраційної служби Овруцького районного управління юстиції Житомирської області, врученій особисто, причини неявки не повідомив, про розгляд справи у його відсутність не клопотав. Відповідно до ст.224 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі даних та доказів. Суд, заслухавши позивача та дослідивши наявні в матеріалах справи докази встановив наступне. Як встановлено, [INFO] в с. Стугівщина Овруцького району Житомирської області померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть від 01 травня 1995 року серії [NUMBER] (а.с. 5). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно, зокрема на: житловий будинок [ADDRESS], рік побудови 1966, що підтверджуються довідкою виконавчого комітету Хлуплянської сільської ради Овруцького району Житомирської області № 195 від 13.03.2015 року (а.с.8), в якій вказано, що будинок [PERSON] належить згідно погосподарської книги №2, № ПГО 0069-5 за 2011-2015 р.р. З інформації з реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна за результатом розгляду запиту наданого реєстраційної службою Овруцького РУЮ Житомирської області вбачається, що у Реєстрі прав власності на нерухоме майно, у Державному реєстрі іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна відсутня інформація стосовно реєстрації права на нерухоме майно, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно наданої Реєстраційною службою Овруцького РУЮ Житомирської області вбачається, що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомості відсутні на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] була матір'ю позивача, що підтверджується свідоцтвом про народження позивача від 20 листопада 1963 року серії [NUMBER] (а.с.4), витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища [NUMBER], видане 16.12.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Овруцького районного управління юстиції у Житомирській області (а.с.7), свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER], виданим 17.05.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Овруцького районного управління юстиції в Житомирській області (а.с.6). Позивач, як спадкоємець першої черги за законом, фактично прийняла спадщину, вступивши у володіння спадковим майном, в неї зберігається ощадна книжка на рахунок [NUMBER], що зберігається в філії Овруцького відділення Ощадного банку України №2946/052 (а.с.17) та в судовому засіданні вона вказала, що після смерті матері постійно проживала у вказаному будинку, проводила ремонтні роботи. Згідно з частинами третьою та четвертою статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. До набрання чинності вказаним законом, державну реєстрацію права власності на житлові будинки та споруди регулював ряд нормативних актів, зокрема такі, як «Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР» від 31 січня 1966 року, що втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, «Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР», затверджена наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року № 45/5, «Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих», затверджена наказом Міністра юстиції УРСР від 19 січня 1976 року № 1/5, та інші. За змістом пункту 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Отже записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Таким чином, погосподарським обліком в погосподарській книзі Хлуплянської сільської ради Овруцького району Житомирської області підтверджується право приватної власності [PERSON] на житловий будинок та надвірні будівлі, що розташовані за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до частини першої статті 529 Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), в редакції, що діяла на момент смерті [PERSON], позивач належить до спадкоємців першої черги за законом після своєї матері. Згідно з положеннями статті 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. При цьому, відповідно до пункту 1 частини першої статті 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Як встановлено, позивач прийняла спадщину, так як вступила у володіння майном покійної матері. Викладене вище свідчить, що позивач прийняла спадщину своєї матері, при цьому вона є єдиним її спадкоємцем, оскільки відповідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру, виданої Овруцької державної нотаріальної конторою 02 квітня 2015 року та повідомлення Овруцької державної нотаріальної контори № 548/01-16 від 02.04.2015 року після [PERSON] спадкова справа не заводилася, спадкоємці із заявами про прийняття спадщини та заявами про видачу свідоцтв про право на спадщину до нотаріуса не зверталися. З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 20 березня 2015 року №457/02-31 вбачається, що [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок після померлої 26.04.1995 року матері [PERSON] відмовлено, оскільки спадкоємцем не пред'явлені правовстановлюючі документи, встановлені чинним законодавством України (а.с.18). Відповідно до статті 392 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. За таких обставин, суд вважає за необхідне захистити майнові права позивача, визнавши за нею у порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок та надвірні будівлі, які розташовані за адресою: [ADDRESS], що належали її матері [PERSON] Відповідно позов підлягає задоволенню у повністю. Згідно звіту про оцінку майна, зробленого на підставі договору №27 м/16 від 23.03.2015 року між [PERSON] та ПП «Андвол» ринкова вартість житлового будинку, веранди, ганку, погребу, чотирьох сараїв, навісу, туалету та огорожі, що розташовані за адресою: [ADDRESS] становить 28 434 грн. Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 284,34 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved