Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

[PERSON] просить стягнути з [PERSON], аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу щомісяця. На обгрунтування вимог представник позивача за ордером і угодою адвокат [PERSON] зазначила, що [PERSON], яка досягла віку повноліття, продовжує навчання в Харківському національному медичному університеті денної форми навчання, у звязку з чим потребує матеріальної допомоги, оскільки несе витрати на проживання в гуртожитку, харчування тощо. Проте, добровільно відповідач, який є батьком, допомоги не надає, хоча має таку можливість, оскільки офіційно працює та отримує стабільний дохід. Відповідач [PERSON] не заперечуючи необхідності матеріально підтримувати доньку, просить зменшити розмір аліментів до 1/8 частини, при цьому посилається на свій та дружини хворобливий стан, наявність малолітньої дитини, оренду житла в якому тимчасово проживає з родиною. Представник відповідача за ордером та угодою адвокат [PERSON] підтримала правову позицію клієнта, фактично пославшись на ті ж самі обставини. Третя особа [PERSON] подала клопотання про розгляд справи за її відсутності, вимоги підтримує. Суд, вислухавши доводи сторін, дослідивши представлені докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з огляду на таке. Відповідно до частин 1, 3 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають. Згідно з правозастосовними орієнтирами постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» (п.20) - обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. За приписом ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судом встановлено, що батьками повнолітньої доньки [PERSON], [INFO], яка продовжує навчання, стипендію не отримує, а тому потребує матеріальної допомоги, є [PERSON] та [PERSON] (а.с.5,7,19,20). У відповідача [PERSON] мається можливість надавати таку допомогу, тому як він офіційно працює старшим стрільцем ВОХР ст.Конотоп і отримує стабільний дохід середнім розміром 5500 грн. на місяць, що підтвердив під час судового засідання. Визначаючи розмір аліментів, суд бере до уваги перебування у відповідача на утриманні малолітньої дитини від повторного шлюбу, а також обов'язок обох батьків утримувати повнолітню доньку, яка продовжує навчання. На переконання суду посилання відповідача на незадовільний стан здоров»я його та дружини, як на підставу зменшення розміру аліментів, не є переконливим доказом, оскільки це не заважає їм працювати стрільцем та продавцем, відповідно, переносячи певні навантаження. Крім того, жодного доказу на необхідність медикаментозного лікування чи обмежень у праці не предоставлено. З огляду на викладене слід дійти висновку, що позивачем не доведена спроможність відповідача сплачувати аліменти у розмірі ? частини доходу, а тому суд приходить до переконання про необхідність призначення аліментів в розмірі 1/6 частини доходу, частково задовольнивши вимоги. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати пропорційно до задоволених вимог.

Outcome: partial