Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-23 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися в суд з позовом до [PERSON] міської ради про визнання права власності на спадкове майно. Позивачі свої вимоги обґрунтовують тим, що 28 травня 2009 року померла їх мама [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина, що складається із житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що за адресою: м. Ківерці вул. Медвєдєва (колишня Червона), 14 Волинської області. 19 липня 2002 року [PERSON] склала заповіт, відповідно до якого все належне їй майно заповіла в рівних частках своїм дітям: синові [PERSON], та доньці [PERSON], позивачам по справі. У визначений законом термін позивачі звернулися із заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця, але нотаріусом було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки у спадкодавця відсутні правовстановлюючі документи на нерухоме майно. Просять суд визнати за ними право власності на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що у м. Ківерці по вул. Медвєдєва, 14 Волинської області, за кожним в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON], яка померла 28 травня 2009 року. Позивачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявилися, згідно із поданими заявами просять проводити розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять суд їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] міської ради в судове засідання також не зявився, згідно з поданою заявою просять проводити розгляд справи у відсутності їх представника, справу вирішити на розсуд суду. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв'язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши представлені письмові докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 28 травня 2009 року померла [PERSON], що стверджується відповідним свідоцтвом серії І-ЕГ № 077914 від 28.05.2009 року (а.с. 14). Згідно із договором дарування від 03.06.1964 року (а.с. 15-16), будівельним паспортом на земельну ділянку (а.с. 17-22) за [PERSON] значиться житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що у м. Ківерці по вул. Медвєдєва, 14 Волинської області. 19 липня 2002 року [PERSON] склала заповіт, відповідно до якого все належне їй майно заповіла в рівних частках дітям: сину [PERSON], та дочці [PERSON] (а.с. 28), позивачам по справі. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно зі ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Позивачі у визначений законом термін зверталися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], однак їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно на імя спадкодавця (а.с. 29). Таким чином, оцінивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити та визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що в м. Ківерці по вул. Медвєдєва, 14 Волинської області, а за [PERSON] на 1/2 частку вказаного будинковолодіння в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON], яка померла 28 травня 2009 року.

Outcome: approved