Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-31 00:00:00

[PERSON] звернулася\~з позовом\~до ПАТ\~«Перший український\~міжнародний банк», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Наталії Станіславівни, приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценко Дмитра Юрійовича, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню обґрунтовуючи позовні вимоги таким. 28.05.2014\~року між\~ [PERSON] \~ та\~АТ «Банк\~Ренесанс Капітал»\~був укладений\~кредитний договір\~GP\~6412155,\~за умовами\~якого Банк\~надав \~позивачу кредит\~в сумі\~-\~ 27\~711,11\~ гривень,\~строком на\~18\~місяців \~зі сплатою\~процентів за\~користування кредитом,\~комісії та\~збитків.\~Приватним нотаріусом\~Київського міського\~нотаріального округу\~Харою Н.С.\~23.05.2018\~року за\~№ 4307\~ був\~вчинений виконавчий\~напис про\~стягнення з\~позивача на\~користь ПАТ\~«Перший український\~міжнародний банк»\~ боргу\~в сумі\~ -\~41\~710,93\~ \~гривень та\~виконавчих витрат.\~Вважає,\~що виконавчий\~напис №\~4307\~ від\~ 23.05.2018\~року \~вчинено з\~грубими порушеннями\~порядку вчинення\~виконавчих написів\~нотаріусами,\~а саме:\~нотаріус не\~пересвідчилася,\~що ПАТ\~«ПУМБ» має\~право вимоги\~до позивача,\~заборгованість позивача\~за укладеним\~кредитним договором\~є безспірною.\~Як наслідок\~виконавче провадження\~за вказаним\~виконавчим написом\~є неправомірним.\~За таких\~обставин,\~позивач просить\~суд визнати\~виконавчий напис Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Наталії Станіславівни № 4307 від 23.05.2018 року про стягнення з неї на користь ПАТ «Перший український міжнародний банк» боргу в сумі 41\~710, 93 гривень таким, що не підлягає виконанню. В судове засідання позивач не з`явилася, від її представника адвоката Ганюкова В.Д. надійшла заява про розгляд справи у його відсутність. На задоволенні позовних вимог наполягає, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Представник відповідача ПАТ «Перший український міжнародний банк» в судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, відзив на позовну заяву не надав. Відповідач приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталії Станіславівни в судове засідання не з`явилася, про час та місце судового розгляду повідомлялася належним чином, відзив на позовну заяву не надала. В судове засідання відповідач приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Проценко Дмитро Юрійович не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі, відзив на позовну заяву не надав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до такого висновку. За загальним правилом статей\~15,\~16 ЦК України \~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою\~статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до\~статті 18 ЦК України \~нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. 28.05.2014 року між [PERSON] та АТ «Банк Ренесанс Капітал» був укладений кредитний договір GP 6412155, за умовами якого Банк надав [PERSON] кредит в сумі 27\~711,11, 00 гривень, строком на 18 місяців, зі сплатою процентів за користування кредитом, комісії та збитків З постанови приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценко Дмитра Юрійовича про відкриття виконавчого провадження від 26.10.2020 року вбачається, що за виконавчим написом № 4307 від 23.05.2018 року, який вчинений Приватним нотаріусом Хара Н.С., стягнення з [PERSON] боргу повинно здійснюватися на користь ПАТ «ПУМБ». Сприяючи учасникам судового процесу в реалізації ними прав, судом витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Наталії Станіславівни матеріали, відповідно до яких було вчинено виконавчий напис №4307 від 23.05.2018 року про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «ПУМБ» боргу в сумі 41\~710,93 гривень. Згідно вказаних матеріалів судом встановлено, що на підставі статуту ПАТ «ПУМБ», який затверджено 17.11.2016 року, останній є правонаступником всіх прав та обов`язків АТ «Банк Ренесанс Капітал». Виконавчий напис було вчинено на підставі розрахунку заборгованості, підготовленого працівниками банку, який є відображенням його односторонніх арифметичних розрахунків. При цьому, відомості про отримання боржником письмової вимоги (повідомлення) про погашення заборгованості перед ПАТ «ПУМБ» за кредитним договором GP 6412155 вказані матеріали не містять. Підстави та порядок вчинення нотаріусом виконавчого напису регулюється\~Законом України «Про нотаріат»,\~постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» від 29.06.1999 року № 1172, а також Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим\~наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5. Відповідно до ст. ст. 87 та 88\~Закону України\~«Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Нотаріуси вчиняють виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. З правового аналізу зазначених норм Закону України\~«Про нотаріат» вбачається, що основною умовою вчинення нотаріусом виконавчого напису є підтвердження стягувачем безспірності заборгованості. Процедура вчинення виконавчого напису врегульована Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженому наказом Міністерства\~юстиції України\~від 22\~лютого 2012\~року №\~296/5 (далі - Порядок). Підпунктом 2.1. пункту 2 глави 16 розділу II Порядку встановлено, що для вчинення виконавчого напису стягувачем нотаріусу подається заява, а нотаріус вчиняє виконавчий напис, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Пунктами 2.1, 2.3 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі Порядок) встановлено, що для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. За змістом п. п. 3.1, 3.2 глави 16 вказаного Порядку, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 року № 1172. Відповідно до\~постанови Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172 «Про затвердження Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», розділ «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин», частина 2 «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями» для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. Інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в\~Законі України «Про нотаріат»\~та Порядку вчинення нотаріальних дій, цей Перелік документів не передбачає. Статтею 50 Закону України «Про нотаріат»\~ - визначено, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акту має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Відповідно до статей\~15,\~16,\~18 ЦК України, статей\~50,\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»\~захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Відповідно до правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 14 серпня 2019 року в справі за № 569/8884/17, вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з переліком документів. Для правильного застосування положень ст. ст. 87,\~88 Закону «Про нотаріат»\~у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент учинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час учинення нотаріусом виконавчого напису. Аналогічного висновку щодо застосування вказаних норм матеріального права в аналогічних правовідносинах дійшла Велика палата Верховного суду у постанові від 29.03.2019 року у цивільній справі №137/1666/16-ц. У постанові Верховного Суду України від 04 березня 2015 року у справі № 6-27цс15 зазначено, що наявність спору про розмір заборгованості у суді на час вчинення виконавчого напису спростовує висновок суду про безспірність заборгованості боржника. Аналогічні правові висновки містяться у постановах Верховного Суду України від 11 березня 2015 року у справі № 6-141цс14 та від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17. Так, у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17 зазначено, що суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірності заборгованості боржника, згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Для правильного застосування положень ст.ст. 87, 88\~Закону України\~«Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлює суд відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. В постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 320/8269/15-ц зазначено, що сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такої. Під час розгляду справи такої категорії суд встановлює той факт, чи дійсно розмір заборгованості, що підлягає стягненню, у тому числі розмір процентів, неустойки (штрафу, пені), якщо такі належать до стягнення, відповідає сумі, вказаній у виконавчому документі, та залежно від встановленого ухвалює рішення про відмову чи задоволення позову. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги, заперечувала безспірність заборгованості за кредитним договором, щодо погашення якої вчинено оспорюваний виконавчий напис, посилаючись на розмір заборгованості та її наявність перед кредитором. Докази на спростування доводів позивача в матеріалах цивільної справи відсутні та в судовому засіданні не встановлені. Зважаючи на те, що встановлення під час вчинення нотаріусом виконавчого напису безспірності заборгованості є вимогою імперативного характеру та не виконується на розсуд стягувача, суд погоджується, що при вчиненні виконавчого напису нотаріусом не була встановлена безспірність розміру заборгованості, Таким чином, беручи до уваги, що виконавчий напис приватного нотаріуса був вчинений без дотримання вимог Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача. За встановлених обставин, оспорюваний виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню.

Outcome: approved