Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-11 00:00:00

[PERSON] у квітні 2015 року звернувся до суду з позовом до Кредитної спілки «Капітал» (далі Кредитна спілка) про стягнення відсотків за договором, пені та інфляційних втрат за порушення умов договору, відшкодування моральної шкоди, вказавши, що 10.05.2006 року він уклав із Кредитною спілкою Договір на внесок (вклад) члена кредитної спілки на депозитний рахунок [NUMBER], згідно якого вніс на депозитний рахунок кредитної спілки 10000 гривень строком до 10.05.2007 року. В подальшому Договір від 10.05.2006 року був закритий, натомість 06.11.2006 року між позивачем та Кредитною спілкою було укладено Договір на додатковий пайовий внесок члена кредитної спілки на особовий рахунок [NUMBER]. Розмір внеску за договором від 06.11.2006 року склав 22000 гривень. При цьому Кредитна спілка взяла на себе зобов'язання сплатити [PERSON] 30% річних за користування грошовими коштами та повернути грошовий внесок із відсотками не пізніше 30 днів після подання [PERSON] відповідної вимоги. За неповернення суми внеску Договором від 06.11.2006 року була передбачена пеня у розмірі 0,5 % від неповерненої суми внеску за кожен місяць затримки. У травні 2007 року позивач звернувся до Кредитної спілки із письмовою вимогою повернути внесок та відсотки за Договором від 06.11.2006 року, однак ні на цю вимогу, ні на наступні неодноразові вимоги сума внеску та відсотків [PERSON] не повернута. Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 04.05.2011 року з Кредитної спілки на користь [PERSON] було стягнуто суму внеску 22000 гривень, відсотки за користування внеском 25373,32 гривень, пеню 5170 гривень та інфляційні втрати у розмірі 7139,15 гривень. Однак не дивлячись на те, що рішення суду від 04.05.2011 року набрало законної сили до теперішнього часу належні [PERSON] за рішенням суду грошові кошти не виплачені. За таких обставин позивач просив суд ухвалити рішення, яким стягнути з кредитної спілки за період з 01.05.2011 року до 01.04.2015 року 672 498,94 гривень, як відсотки за Договором від 06.11.2006 року, пеню та інфляційні втрати за порушення умов договору, витрати на лікування, витрати на поїздки для лікування, витрати на поїздки у судові засідання, витрати на правову допомогу, витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, а також 30 000 гривень на відшкодування моральної шкоди, яка полягає у необхідності позивачу застосовувати додаткові зусилля для організації свого життя, втраті нормальних життєвих зв'язків, погіршення самопочуття, необхідності звертатися до лікарів. У травні 2015 року [PERSON] уточнив позовні вимоги та просив суд ухвалити рішення, яким стягнути з кредитної спілки за період з 01.05.2011 року до 01.05.2015 року 110576,94 гривень, як відсотки за Договором від 06.11.2006 року, пеню та інфляційні втрати за порушення умов договору, витрати на лікування, витрати на поїздки для лікування, витрати на поїздки у судові засідання, витрати на правову допомогу, витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. В частині відшкодування моральної шкоди у сумі 30 000 гривень позовні вимоги залишив без змін. Ухвалою суду від 12.05.2015 року позовна заява [PERSON] в частині позовних вимог про стягнення витрат на лікування у сумі 841, 77 гривень, витрат на транспорт для поїздки на лікування у сумі 211,38 гривень, витрат на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи у сумі 120 гривень залишена без розгляду на підставі п. 5 ч.1 ст. 207 ЦПК України. У судовому засіданні [PERSON] підтримав уточнені позовні вимоги, підтвердив обставини викладені у позові. Додатково пояснив, що до теперішнього часу не отримав від кредитної спілки належних йому грошових коштів за договором, а заходи прийняті державними виконавцями для виконання рішення суду залишились безрезультатними. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] визнав частково. Не заперечував, що грошові кошти [PERSON] за договором від 06.11.2006 року та рішенням суду від 04.05.2011 року не сплачені, внаслідок відсутності майна у відповідача до чого призвели злочинні дії попереднього керівництва спілки та неналежне виконання своїх обов'язків працівниками правоохоронних органів. Кредитна спілка має заборгованість не тільки перед [PERSON], а й перед іншими членами. В той же час за підрахунками представника відповідача розмір заборгованості кредитної спілки перед [PERSON] за період з 04.05.2011 року до 03.04.2015 року становить 45130 гривень, яка складається із заборгованості по відсоткам, пені та інфляційних втрат. Позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди та стягнення судових витрат просив вирішити на розсуд суду. Суд вислухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши письмові докази встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. 06.11.2006 року між КС «Капітал» та [PERSON] укладено Договір на додатковий пайовий внесок члена Кредитної спілки на особовий рахунок [NUMBER] (а.с. 14), відповідно до умов якого загальний розмір додаткового пайового внеску [PERSON] становить 22000 гривень. Відсоткова ставка по внеску становить 30% річних (п.1.4. Договору). Відсотки нараховуються щомісячно (п.2.3.1. Договору) Член кредитної спілки має право вимагати всю суму внеску попередивши письмово за 30 банківських днів (п.3.2.2.). У випадку неповернення суми внеску у строк визначений Договором кредитна спілка виплачує пеню у розмірі 0,5 % від неповерненої суми внеску за кожен місяць затримки виплати (п. 4.1. Договору). 12.05.2007 року [PERSON] звернувся до голови правління Кредитної спілки із письмовою вимогою про повернення додаткового пайового внеску у сумі 22000 гривень (а.с. 53). Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 04.05.2011 року у цивільній справі №2-189/11 (а.с. 10-11), яке набрало законної сили - встановлено, що кредитна спілка не виконала своїх обов'язків перед [PERSON] за договором від 06.11.2006 року та стягнуто із КС «Капітал» на користь [PERSON] 22000 гривень внеску, 25373,32 гривень відсотків за користування внеском, інфляційні втрати - 7139,15 гривень, пеня - 5170 гривень, витрати пов'язані із явкою до суду - 105,74 гривень, витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи - 120 гривень. В іншій частині у задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовлено. Згідно листів Центрального ВДВС Черкаського міського управління юстиції №12527 та №12528 від 30.03.2015 року рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 04.05.2011 року у справі № 2-189/11 про стягнення грошових коштів із КС «Капітал» на користь [PERSON] не виконано до теперішнього часу у зв'язку з відсутністю у боржника майна та коштів, на які можна звернути стягнення (а.с. 6-7). Відповідно до п.5.2. Договору на додатковий пайовий внесок члена Кредитної спілки на особовий рахунок [NUMBER] від 06.11.2006 року, - Договір втрачає свою силу з моменту виплати кредитною спілкою члену кредитної спілки всієї суми внеску і всіх відсотків за цим внеском. Оглядом матеріалів цивільної справи №2-189/11 встановлено, що при ухваленні рішення від 04.05.2011 року судом стягнуті відсотки, пеня за Договором від 06.11.2006 року та інфляційні втрати за період з 01.06.2007 року до 01.05.2011 року (а.с. 54). Таким чином у розглядуваній справі розрахунок відсотків, пені та інфляційних втрат необхідно проводити з 01.05.2011 року до 01.05.2015 року. Розмір відсотків належних [PERSON] за договором від 06.11.2006 року за 48 місяців за період з 01.05.2011 року до 01.05.2015 року становить: 22000 грн. (сума вкладу) х 2,5% (відсоткова ставка на місяць) х 48 міс. = 26400 гривень. Розмір пені, яка підлягає стягненню на користь [PERSON] за договором від 06.11.2006 року за 48 місяців за період з 01.05.2011 року до 01.05.2015 року становить:0 22000 грн. (сума вкладу) х 0,5 % (ставка пені за місяць) х 48 міс. = 5280 гривень. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки у розглядуваній справі сума внеску та відсотки за договором від 06.11.2006 року [PERSON] кредитною спілкою не сплачені він має право на отримання інфляційних втрат передбачених ч.2 ст.625 ЦК України. В той же час такі виплати за період з 01.05.2011 року до 01.05.2015 року повинні нараховуватися лише на суму грошового зобов'язання передбаченого договором від 06.11.2006 року, а саме суму вкладу та відсотки у загальній сумі 73773,32 гривень, із розрахунку: 22000 грн. (сума вкладу) + 25373,32 грн. (сума відсотків стягнута за рішенням суду від 04.05.2011 року) + 26400 грн. (сума відсотків, яка підлягає стягненню за даним рішенням суду) = 73773,32 гривень. Стягнуті за рішенням суду від 04.05.2011 року з кредитної спілки витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, пеня, інфляційні втрати, витрати пов'язані із явкою до суду, а також пеня, яка підлягає стягненню на користь [PERSON] за даним рішенням суду, не є грошовим зобов'язанням за договором від 06.11.2011 року в розумінні ст.625 ЦК України. При обчисленні інфляційних втрат суд враховує рекомендації викладені в Листі Верховного Суду України №62-97 від 03.04.1997 року та виходить з індексу інфляції за кожний місяць (рік) прострочення. Спочатку необхідно перемножити індекси інфляції за період з 01.05.2011 року до 01.05.2015 року, при цьому за травень-грудень 2011 року та за січень-квітень 2015 року використовуються місячні індекси інфляції, а за 2012, 2013, 2014 роки річні індекси інфляції: травень-грудень 2011 р. 100,8% х 100,4 х 98,7% х 99,6% х 100,1% х 100,0% х 100,1% х 100,2 % х 99,8 % (2012 р.) х 100,5% (2013 р.) х 124,9 % (2014 р.) х січень-квітень 2015 х 103,1% х105,3% х110,8% х114,0% = 171,58 % Отже сума інфляційних втрат із суми грошового зобов'язання 73773,32 гривень за період з 01.05.2011 року до 01.05.2015 року становить: (73773,32 грн. х 171,58%) - 73773,32 грн. = 52806,94 гривень. Згідно положень ч.7 ст. 10 Закону України «Про кредитні спілки» повернення вкладів провадиться за взаємною згодою сторін або не пізніше строку, передбаченого відповідним договором. Внески (вклади) членів кредитної спілки на депозитні рахунки, а також нарахована на такі кошти та пайові внески плата (проценти) належать членам кредитної спілки на праві приватної власності. Кожний член кредитної спілки має право одержати належні йому кошти, зазначені в частині першій цієї статті, у порядку і строки, які визначені відповідно до частини сьомої статті 10 цього Закону, статуту кредитної спілки або укладеними з членом кредитної спілки договорами. (ч.1, 2 ст. 23 ЗУ «Про кредитні спілки»). За відсутності інших підстав, передбачених договором або законом, зобов'язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК). Належним є виконання зобов'язання, яке прийняте кредитором і в результаті якого припиняються права та обов'язки сторін зобов'язання. Саме по собі ухвалення судом рішення про задоволення вимог кредитора, виконання якого не здійснено, не припиняє зобов'язальних правовідносин сторін договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України. Щодо позовних вимог про відшкодування моральної шкоди у сумі 30 000 гривень, то у їх задоволенні необхідно відмовити. Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду № 4 від 31.03.1995 року (зі змінами та доповненнями) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» суду необхідно в кожній справі з'ясовувати характер правовідносин сторін і встановлювати якими правовими актами вони регулюються, чи допускає відповідне законодавство відшкодування моральної шкоди при даному виді правовідносин. Суд виходить з того, що позивач пов'язував заподіяну йому моральну шкоду із втратою здоров'я та необхідністю звернень до медичних установ, однак жодних доказів наявності причинного зв'язку між погіршенням стану здоров'я позивача, проходженням ним курсів лікування та діями відповідача суду не надано. Натомість висновком МСЕК від 18.01.2007 року [PERSON] визнаний інвалідом 2 групи (а.с. 4), та йому рекомендоване лікування у тому числі і стаціонарне, у зв'язку із захворюванням, що ніяк не пов'язано із правовідносинами між Кредитною спілкою та позивачем. Крім того ні договором від 10.05.2006 року, ні договором від 06.11.2006 року укладеними між [PERSON] та Кредитною спілкою взагалі не передбачено право позивача на відшкодування моральної шкоди внаслідок невиконання, або неналежного виконання іншою стороною договірних зобов'язань, на що звернув увагу і Апеляційний суд Черкаської області у своїй ухвалі від 11.11.2011 року (а.с. 55-57) за результатами розгляду апеляції [PERSON] на рішення суду від 04.05.2011 року у справі №2-189/11. Ухвалою судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.12.2011 року (а.с. 58) відмовлено у відкритті касаційного провадження за скаргою [PERSON] на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 04.05.2011 року та ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 11.11.2011 року. Не підлягають задоволенню і позовні вимоги [PERSON] про стягнення судових витрат на правову допомогу у сумі 2790 гривень та витрат у сумі 1052,94 гривень пов'язаних із поїздками у судові засідання при розгляді справ №2-264/10, №2-189/11, №2510700151, №1-1/11, №1/2314/1/12, № 11/2390/642/12, №5-3362км13, №711/2649/14-ц. При цьому суд виходить з того, що позивачем не надано доказів наявності судових витрат понесених ним у розглядуваній справі №711/3075-15-ц, а щодо судових витрат в інших справах то відповідно до статей 214, 215 ЦПК України питання про розподіл судових витрат вирішується судом під час ухвалення рішення у кожній конкретній справі та якщо суд не вирішив питання про судові витрати це є підставою ухвалення додаткового рішення згідно ст.220 ЦПК України, а не подання нового позову. Оскільки у розглядуваній справі позивач, як інвалід 2 групи звільнений від сплати судового збору, судовий збір у розмірі 1% від суми задоволених позовних вимог необхідно стягнути з відповідача на користь держави згідно ст.88 ЦПК України. На підставі ст. ст. 509-510, 526, 625 ЦК України, ст. ст. 1, 10, 23 Закону України «Про кредитні спілки»,

Outcome: partial