Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-06 00:00:00

[PERSON] пред'явив позов до [PERSON] та за уточненими позовними вимогами просить стягнути з відповідача на свою користь борг за розпискою в сумі 19982 гривень 50 копійок, 3% річних від простроченої суми в розмірі 1798 гривень 42 копійок та індекс інфляції, що дорівнює 979 гривень 14 копійок. Позивач аргументує вимоги тим, що 20 жовтня 2010 року він позичив [PERSON] грошові кошти у розмірі 2500 доларів США до 01 січня 2011 року. Відповідач від виконання зобов'язання щодо повернення грошових коштів ухиляється, що вимусило [PERSON] захищати своє право на повернення позики та відшкодування спричиненої невиконанням зобов'язань шкоди у судовому порядку. Київським районним судом м. Одеси відкрите провадження у цивільній справі за вищезазначеним позовом та справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні. Під час розгляду справи позивач уточнені позовні вимоги підтримав. Відповідач позов визнав. Сторони заявили про досягнення домовленості щодо умов погашення заборгованості, про що надали спільну заяву. Подальший розгляд справи просили проводити без їх участі. Право відповідача у повному чи частковому визнанні позову закріплено статтею 31 Цивільного процесуального кодексу України. Дослідивши матеріали справи, з урахуванням визнання відповідачем позову, суд приходить до висновку, що уточнені позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 20 жовтня 2010 року [PERSON] позичив у [PERSON] 2500 доларів США та зобов'язався повернути позику до 01 січня 2011 року, що підтвердив відповідною розпискою. Після спливу обумовленого сторонами строку повернення боргу, [PERSON] взяті на себе договірні зобов'язання не виконав та борг не повернув. Досудові вимоги позивача відповідачем було проігноровано, що й стало приводом для звернення [PERSON] за захистом своїх прав до суду. За положеннями ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Статтями 526, 527 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Факт неповернення боргу визнаний відповідачем під час розгляду справи. Дотримуючись ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно із ст. 524 ЦК України зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті. За встановленим еквівалентом боргова сума дорівнює 19982 (дев'ятнадцять тисяч дев'ятсот вісімдесят дві) гривень 50 копійок, три відсотки річних від простроченої суми дорівнюють 1798 (одна тисяча сімсот дев'яносто вісім) гривень 42 копійок та індекс інфляції - 979 (дев'ятсот сімдесят дев'ять) гривень 14 копійок. Згідно із ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Outcome: approved