Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-05 00:00:00

[PERSON] та [PERSON], яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітніх дітей: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися з позовною заявою в суд до [PERSON], [PERSON] про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом вселення в будинок та встановлення порядку користування будинком. Позовні вимоги обгрунтовують тим, що позивачe [PERSON] належить на праві особистої приватної власності 1/2 частина житлового будинку з надвірними спорудами по вулиці Вишневій, №9, м. Виноградів на підставі договору дарування від 03 липня 2017 року, зареєстрованого в реєстрі №1240 та посвідченого приватним нотаріусом Виноградівського районного нотаріального округу. Житловий будинок зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень 03.07.2017 року, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 1171695021212, номер запису про право власності: 21235009. Згідно з відомостей технічого паспорту: загальна площа будинку становить 49.2 кв .м., в тому числі житлова 33.8 кв.м. , а допоміжна 15.4 кв.м. Спірний житловий будинок складається з 2-х житлових кімнат: пл.16.6 кв. та 17.2 кв.м., кухні пл.5.5 кв.м., газової 1.9 кв.м., комори 8.0 кв.м. Біля будинку знаходяться: літня кухня, сарай, свинарник, вбиральня, тротуар, ворота металеві та огорожа. Друга половина будинку на праві особистої приватної власності належить відповідачу [PERSON]. В будинку проживає лише відповідач [PERSON] - мати власника будинку. Позивачі по справі проживають спільно більше 10-ти років, перебувають у фактичних шлюбних стосунках, у них є четверо неповнолітніх дітей. Крім зазначеної частини будинку, іншого житла на праві власності позивачі не мають. Відповідачка по справі [PERSON], яка не є власником будинку, одна займає весь будинок, чинить перешкоди разом із дочкою у вселенні та користуванні будинком, тому змушені звернутись до суду з позовом про вселення та встановлення порядку користування. Позивачі [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні підтримали позовні вимоги, дали пояснення, аналогічні викладеним у позові, просили задовольнити заявлені вимоги. В судове засідання 06.09.2017 року не з»явилися. Представник позивачів адвокат [PERSON] підтримала позовні вимоги та просила такі задоволити в повному обсязі з підстав наведених у позові. Відповідачі [PERSON], [PERSON] заперечували проти позову. Відповідачі не згідні, щоб позивачі там проживали. Поряд з цим погодились з обставинами справи та визнали, що позивачу [PERSON], як власнику належить 1/2 частина зазначеного житлового будинку. Вважають, що проживання позивачів у спірному будинку буде порушувати їх права. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених ЦПК України. Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст. 316 ЦК України). Згідно із ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Право користування полягає в тому, що власник має юридично закріплену можливість використовувати корисні якості речі (майна) для себе, здобувати з цього користь, вигоду. Право розпорядження означає юридично забезпечену можливість встановлювати, змінювати, припиняти юридичну долю речі (майна). Право розпорядження закріплює абсолютну владу власника над річчю (майном), яка може виражатися навіть у відчуженні або знищенні речі (майна). Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (ст. 391 ЦК України). Судом встановлено, що позивач [PERSON] є співвласником будинку, який належить останньому на праві особистої приватної власності 1/2 частина житлового будинку з надвірними спорудами по вулиці Вишневій, 9, в м. Виноградові на підставі договору дарування від 03 липня 2017 року, зареєстрованого в реєстрі №1240 та посвідченого приватним нотаріусом Виноградівського районного нотаріального округу, а тому усунення перешкод у користуванні правом власності [PERSON] та [PERSON] шляхом вселення та виділення приміщення найбільше враховує баланс інтересів кожного зі співвласників. Відповідач перешкоджають позивачу та членам її сімї проживати у зазначеному будинку, однак визнають обставини справи в частині належності права власності [PERSON] 1/2 частки житлового будинку, що стверджується матеріалами справи, поясненнями самих відповідачів. Відповідно до ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально, він є обов'язковим і для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної часткової власності на це майно. Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 до Конвенції» від 17.07.1997 року № 475\\97-ВР, якими закріплено принцип непорушності права приватної власності, що означає право особи на безперешкодне користування своїм майном, право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону, незалежно від волі інших осіб (статті 316, 317, 319, 321 ЦК України). Таким чином, заявлені позивачами вимоги про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом вселення в будинок та встановлення порядку користування будинком підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Відповідно до ст.ст.79, 88 ЦПК України з [PERSON], [PERSON] слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору з кожного по 640 гривень на користь [PERSON] та [PERSON].

Outcome: approved