Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-06 00:00:00

Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» від імені якого діє філія Волинське обласне управління АТ «Ощадбанк» (далі - позивач, банк) звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що між ПАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] , 13.07.2018 року було підписано заяву про приєднання №634392 до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу. Крім того, 13.07.2018 року відповідачем підписано заяву на встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії, відповідно до умов якої, останньому встановлено кредит у сумі 50000 грн. на строк 60 місяці з процентною ставкою 38% річних, за користування кредитними коштами. Однак, відповідач належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання за договором. Станом на 12.05.2020 року заборгованість за кредитним договором становить -56391,84 грн. На підставі наведеного, просить суд, стягнути з відповідача в користь позивача заборгованість в розмірі - 56391,84 грн. та понесені судові витрати по справі. Ухвалою суду від 05.06.2020 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача до судового засідання подала суду заяву про слухання справи у її відсутності, просить суд позов задовольнити. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про день, час та місце розгляду справи, в тому числі через розміщення судового оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Відзиву та будь-яких заяв, клопотань про розгляд справи без її участі на адресу суду не надходило. Суд вважає за можливе слухати справу у відсутності сторін по наявним матеріалам справи. За погодженням позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Між сторонами виникли правовідносини, що регулюються ст.ст. 509, 526, 527,530, 549, 1048, 1050, 1054 ЦК України. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановленим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що між ПАТ «Державний ощадний банк України» та та [PERSON] , 13.07.2018 року було підписано заяву про приєднання №634392 до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (а.с.11). Крім того, 13.07.2018 року відповідачем підписано заяву на встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії (далі - заява), відповідно до умов якої, останньому встановлено кредит у сумі 50000 грн. на строк 60 місяці з процентною ставкою 38% річних, за користування кредитними коштами (а.с. 12-14). Відповідно до п. 6.1. Блоку 6 заяви, підписанням цієї заяви клієнт погодився на встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредиту), яка є складовою заяви на приєднання, на одержання та з умовами користування кредитом відповідно до умов договору, а також підтверджує укладення між ним та банком кредитного договору (а.с. 12). Згідно п. 6.7. Блоку 6 заяви, клієнт щомісячно здійснює часткове повернення кредиту в розмірі обов`язкового щомісячного платежу, який складає 5% від суми заборгованості за кредитом (сплата якої не прострочена), визначеної за звітний (білінговий) період на дату сплати обов`язкового щомісячного платежу (а.с. 12). Крім того, п.п. 1.14.1. п. 1.14 розділу ХХІІ договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, передбачено, що клієнт зобов`язався використати кредит за цільовим призначенням і своєчасно та в повному обсязі повернути суму кредиту, сплатити всі нараховані проценти та інші платежі, передбачені кредитним договором (а.с. 19). Пунктом 9.1 розділу ІХ договору встановлено, що за невиконання або несвоєчасне, не в повному обсязі виконання клієнтом будь-якого грошового зобов`язання перед банком у розмірі та в строки, передбачені договором, банк має право нараховувати на суму прострочених платежів та стягувати пеню за кожен день прострочення, починаючи з дня, коли відповідна сума мала бути сплачена, до дати фактичної її сплати, у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діє в період, за який нараховується пеня, якщо інше не передбачено договором (а.с. 17). Судом встановлено, що у порушення норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав. Із наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 12.05.2020 року заборгованість по кредиту становить 56391,84 грн., яка складається з: 46276,71 грн. заборгованість за кредитом, 4856,55 грн. заборгованість за процентами; 3739,74 грн. пеня; 1183,22 грн. загальна сума 3% річних; 335,62 грн. загальна сума втрат банку від інфляції (а.с. 4-8). Враховуючи вищевикладене, відповідач істотно порушив умови кредитного договору, ст.ст. 509, 526, 527, 530, 549, 1048, 1050, 1054 ЦК України, в зв`язку з чим утворилась заборгованість, а тому позовні вимоги щодо стягнення вказаної заборгованості є правомірними і підлягають до задоволення. Згідно ст. 141 ЦПК України понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати у розмірі 2102 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved