Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-22 00:00:00

[PERSON] (Позивач) звернулась до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» (ПАТ КБ «Надра», Відповідач) про стягнення грошових коштів за договором №1722642 строкового банківського вкладу (депозиту) без поповнення, оформленого в рамках Пакету послуг «Новий ПУ «Базовий +» від 01.10.2013 р.. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 01 жовтня 2013 року між ПАТ КБ Надра» та [PERSON] був укладений договір банківського вкладу без поповнення, оформленого в рамках Пакету послуг «Новий ПУ «Базовий +» від 01.10.2013 р. (у валюті доларів США), строком на 12 місяців + 1 день. Сума вкладу становила 10 000,00 дол. США під 10,5 % річних. З 01.10.2013р. по 02.10.2014р. згідно виписки по рахунку сума нарахованих відсотків склала 1050,00доларів США. Вклад підлягав поверненню, як вказує Позивачка, - 02.10.2014р., разом з тим, по закінченню строку дії договору депозитний вклад та нараховані відсотки Відповідачем не повернуті. На неодноразові звернення (заяви) Позивача щодо повернення коштів Відповідач не відреагував та кошти не повернув. Враховуючи викладене, Позивач просить стягнути з Відповідача кошти в сумі 11 050, 00 дол. США, що складаються з основної суми вкладу та відсотків за договором № 1722642 від 01.10.2013 року. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила позов задовольнити. Представник Відповідача - Кренець О.В. у судовому засіданні звернувся з письмовим запереченням, в якому зазначив, що в день повернення вкладу - 02.10.2014р. банк відповідно до умов Договору (п.3.4.5) перерахував вклад у сумі 10 000,00 дол. США та нараховані відсотки в розмірі 1023,25 дол. США на поточний рахунок позивача [NUMBER], відкритий в банку, що підтверджується Звітом по депозиту, який долучено до заперечень за період з 01.10.2013р. по 09.04.2015р. Отже Відповідач вважає належним чином виконав свої зобов'язання за договором перерахувавши в день закінчення строку його дії депозит та нараховані відсотки на поточний рахунок Позивача, де останній міг вільно ними розпорядитись. Так, 08.10.2014 року Позивач вільно розпорядився своїми коштами з вказаного рахунку [NUMBER] та уклав з Відповідачем новий договір №2041035 банківського вкладу де сума вкладу становила 5 000,00 дол. США. Також зазначив, що рух коштів здійснювався електронним перерахуванням коштів з рахунку [NUMBER] відкритого відповідно до договору депозитного вкладу від 01.10.2013 року на новий рахунок [NUMBER] за депозитним договором від 08.10.2014, а решту коштів Позивачем було частково знято з рахунку [NUMBER] відкритого відповідно до договору депозитного вкладу від 01.10.2013р. Щодо суми нарахованих відсотків в запереченнях вказано на те, що Відповідач (банк) як податковий агент відповідно до положень Податкового кодексу України при кожному нарахуванні доходу у вигляді процентів здійснював утримання податку у розмірі 15% і відповідно клієнту виплачуються нараховані проценти за вирахуванням утриманого податку з доходів фізичних осіб (по договору від 01.10.2013р. Позивачу було нараховано процентів по вкладу - 1050,00 доларів США, з яких утримано суму податку у розмірі 26,5доларів США). Крім того, представник Відповідача зазначив, що рішенням виконавчої дирекції фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 05.02.2015р. №26 у ПАТ КБ «Надра» з 06.02.2015р. запроваджено тимчасову адміністрацію на 3 місяці. Відповідно до ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку. Враховуючи викладене представник Відповідача просив відмовити Позивачу в задоволенні позову в повному обсязі. Вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити з наступних підстав. Позивачка в судовому засіданні фактично не заперечувала ту обставину, що нею з Відповідачем після закінчення дії попереднього договору банківського вкладу укладався ще один депозитний договір на суму вкладу 5 000,00доларів США, однак наголосила на тому, що це був вимушений крок, оскільки Відповідач не здійснював реальне повернення коштів, хоча вона неодноразово відвідувала банк. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. В судовому засіданні встановлено, що 01 жовтня 2013 року між ПАТ КБ Надра» та [PERSON] був укладений договір банківського вкладу № 1722642 без поповнення, оформленого в рамках Пакету послуг «Новий ПУ «Базовий +» від 01.10.2013 р. (у валюті доларів США), строком на 12 місяців + 1 день. Сума вкладу становила 10 000,00 дол. США під 10,5 % річних. Дата видачі вкладу з нарахованими відсотками 02.10.2014 року (а.с.4). З копії квитанції № 9190 від 01.10.2013 року, вбачається, що [PERSON] внесла на депозитний рахунок за договором № 1722642 кошти в розмірі 10 000,00 дол. США (а.с.5). З копії заяви позивачки [PERSON] від 02.10.2014 року, адресованої Голові правління ПАТ «Надра» Зінкову Д.В., вбачається прохання позивачки повернути їй депозитний вклад (а.с.8). З копії заяви позивачки [PERSON] від 06.10.2014 року, адресованої Голові правління ПАТ «Надра» Зінкову Д.В., вбачається прохання позивачки надати їй пояснення чому їй не повертають кошти внесені на депозитний рахунок банку відповідно до договору депозитного вкладу строк дії якого закінчився 01.10.2014 року (а.с.9). Відповідно до п. 2.3. договору строкового банківського вкладу № 1722642, вбачається, що датою повернення вкладнику вкладу - 02.10.2014 року (а.с.4). Відповідно до ч.1 ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ч.1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст. 1058 Цивільного кодексу України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Відповідно до ч.1 ст. 1060 Цивільного кодексу України за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. З копії «Поточного звіту» від 06.10.2014 року, вбачається, що банком 02.10.2014 року було перераховано на рахунок [NUMBER] тіло вкладу в розмірі 10 000,00 дол. США та нараховані відсотки в розмірі 1023,00 дол. США відкритий у ПАТ КБ «Надра» відповідно до депозитного договору від 01.10.2013 року (а.с.7). Звітом за операціями по поточному (картковому) рахунку Позивача (пакет послуг 2622169 Новий ПУ «Базовий+», номер рахунку [NUMBER], валюта рахунку - долари США) з 01.10.2013р. по 09.04.2015р. вбачається, що на вказаному рахунку станом на 09.04.2015р. ще залишилась сума 1305,24долари США (а.с.25-26). Також в судовому засіданні з пояснень сторін встановлено, не заперечувалось Позивачкою, що між нею та ПАТ КБ «Надра» 08.10.2014 року було укладено ще один договір депозитного вкладу [NUMBER] та внесено на рахунок по вказаному депозитному договору суму вкладу в розмірі 5 000,00 дол. США. Дана обставина підтверджується і звітами по рахунках, долученими до заперечень представником Відповідача. Так, з копії «Поточного звіту» від 09.04.2015 року по рахунку [NUMBER], наданого представником банку, вбачається, що 08.10.2014 року було перераховано кошти з поточного рахунку на інший депозитний рахунок, в розмірі 5000,00 дол. США, а рештою коштів з вказаного рахунку позивачка розпорядилась на власний розсуд в період з 02.10.2014 року по 29.01.2015 року (а.с.25-26). Також з копії «Звіту» від 09.04.2015 року по рахунку відкритого по депозитному договору [NUMBER], наданого представником банку, вбачається, що 08.10.2014 року було зараховано кошти на вказаний депозитний рахунок, в розмірі 5000,00 дол. США (а.с.27-29). З копії заяви позивачки [PERSON] від 02.12.2014 року, адресованої Голові правління ПАТ «Надра» Зінкову Д.В., вбачається прохання позивачки перерахувати її депозитний вклад до іншого банку, а також зазначається, що в банку вона змогла отримати лише частину коштів (а.с.10). З копії рішення виконавчої дирекції фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 05.02.2015 року, вбачається запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ КБ «Надра» на підставі постанови Правління Національного банку України від 05.02.2015 року № 83 «Про віднесення ПАТ КБ «Надра» до категорії неплатоспроможних» (а.с.31). Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон) встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків. Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону, з дня призначення уповноваженої особи Фонду призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Уповноважена особа Фонду від імені Фонду набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення. Пунктом ч. 5 ст. 36 Закону визначено, що під час тимчасової адміністрації не здійснюється : 1) задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; 2) примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку; 3) нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), а також зобов'язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань банку; (пункт 3 частини п'ятої статті 36 у редакції Закону України від 04.07.2014 р. N 1586-VII) 4) зарахування зустрічних однорідних вимог, якщо це може призвести до порушення порядку погашення вимог кредиторів, встановленого цим Законом; 5) нарахування відсотків за зобов'язаннями банку перед кредиторами.. Судом було встановлено, що на підставі постанови Правління Національного банку України від 05 лютого 2015 року № 83 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 05 лютого 2015 року № 26 «Про запровадження тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Комерційний Банк «Надра», згідно з яким з 06 лютого 2015 року по 05 травня 2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в Публічне акціонерне товариство Комерційний Банк «Надра». Відповідно до ст. 57 Закону України «Про банки і банківську діяльність» вклади фізичних осіб у Державному ощадному банку України гарантуються державою, а на вклади фізичних осіб у комерційних банках поширюється дія Закону України «Про Фонд гарантування вкладів фізичних осіб», який, зокрема, визначає порядок відшкодування вкладів вкладникам банків-учасників (тимчасових учасників) Фонду. Суд приходить до висновку, що оскільки Позивач звернулась до суду 11.03.2015 р., тобто під час дії в ПАТ «Комерційний Банк «Надра» тимчасової адміністрації, то в силу положень ст. 36 «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» унеможливлюється задоволення її позовних вимог, в частині навіть стягнення з Відповідача на її користь грошових коштів, які залишились на її поточному рахунку, після їх перерахування туди з рахунку по договору банківського вкладу без поповнення, оформленого в рамках Пакету послуг «Новий ПУ «Базовий +» від 01.10.2013 р. № 1722642, у сумі 1 305,24долари США. Наявність інших коштів на поточному рахунку, які б були туди перераховані за договором саме від 01.10.2013р. на час розгляду справи взагалі не встановлено, оскільки на 5 000,00доларів США між сторонами укладено новий депозитний договір, за яким ця сума перерахована на інший рахунок, а інші кошти були виплачені Позивачці при її неодноразивих зверненнях до Відповідача за період з 08.10.2014р. по 29.10.2014р. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини на які посилається позивач як на підставу для задоволення позову не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, а її позовні вимоги не ґрунтуються на вимогах закону та на достатніх, належних та допустимих доказах, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» про стягнення грошових коштів за договором № 1722642 строкового банківського вкладу (депозиту) без поповнення, оформленого в рамках Пакету послуг «Новий ПУ «Базовий +» від 01.10.2013 р. не підлягає задоволенню. Судові витрати розподіляються судом відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed