Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-07 00:00:00

[PERSON] у квітні 2014 року звернувся до суду з позовом у якому просить суд визнати безпідставною відмову суміжного землевласника [PERSON] від підпису акту про встановлення та погодження меж земельної ділянки і надання йому дозволу на приватизацію земельної ділянки, що розташована по [ADDRESS]. За змістом позов обґрунтовано тим, що позивач є власником домоволодіння, розташованого по [ADDRESS] і у його користуванні перебуває земельна ділянка за вищезазначеною адресою, яка згідно рішенням Старобілоуської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області виділена йому у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Маючи намір приватизувати земельну ділянку позивач звернувся до приватного підприємця, однак при виготовленні технічної документації, відповідач [PERSON] безпідставно відмовилась ставити підпис у акті погодження меж земельних ділянок, чим обмежує право позивача на приватизацію. У судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав і просив їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Однак під час судових дебатів погодився, що його довіритель має право лише на 0,05 га земельної ділянки, яка виділена йому фактично у користування. Відповідач [PERSON] позов не визнала, посилаючись на те, що позивач має право лише на 0,05 га земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні і якщо за технічною документацією земельна ділянка буде відповідати саме цим розмірам, то вона без заперечень підпише Акт встановлення та погодження меж. Технічна документація позивача є фальсифікованою. Представник співвідповідача Старобілоуської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області [PERSON] у вирішенні спору поклався на розсуд суду та по суті справи пояснив, що за документами у користуванні [PERSON] перебуває земельна ділянка у розмірі 0,05 га, і саме на зазначений розмір земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] рішенням 19 сесії 6 скликання сільської ради від 16.08.2013 року надано дозвіл на розроблення Технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки у натурі (на місцевості). Однак, під час розробки технічної документації, при фактичному вимірюванні земельної ділянки, її площа склала 0,069 га, тому і утворилась різниця. Але, у дійсності сільська рада ще не надавала позивачу дозвіл на розроблення технічної документації по приватизації у вказаному вище розмірі земельної ділянки. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, розглянувши справу у межах заявлених позовних вимог, судом встановлено наступне. Як видно з свідоцтва про право власності на житловий будинок від 15 листопада 1989 року, витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно та технічного паспорту, позивач - [PERSON] є власником 1/2 частини житлового будинку з належними надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS]. Згідно довідки Старобілоуської сільської ради від 26.09.2012 р. №1225 земельна ділянка площею 500 кв.м. не приватизована. Співвласником на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями є [PERSON]. /а.с.22-26/ 16 серпня 2013 року рішенням 19 сесії 6 скликання Старобілоуської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області [PERSON] надано дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо складання документу, щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) з подальшим наданням її зазначеному громадянину у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд орієнтовною площею 0,05 га за рахунок земель комунальної власності, розташованої за адресою: [ADDRESS] у адміністративних межах Старобілоуської сільської ради, Чернігівського району, Чернігівської області. /а.с.11/ Позивач 30 вересня 2013 року звернувся до ФОП [PERSON] для розроблення технічної документації на земельну ділянку площею 0,069 га і без зазначення дати виконавцем робіт [PERSON] було складено акт встановлення в натурі і погодження меж земельної ділянки площею 0,069 га у якому відсутній підпис суміжного землекористувача [PERSON] /а.с.17 зворотна сторона/ Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 23 квітня 1996 року та технічного паспорту на житловий будинок, відповідач - [PERSON] є власником 1/2 частини житлового будинку з належними надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться по вулиці [ADDRESS] після смерті [PERSON] [INFO] наказом Чернігівського спеціалізованого тресту м'ясо-молочних завгоспів овочево-молочного завгоспу ім. Фрунзе №230 [PERSON] від ділянки [PERSON], у зв'язку з купівлею її половини будинку, було виділено земельну ділянку розміром 0,06 га. /а.с.47-55/ З технічної документації вбачається, що відповідач [PERSON] у травні 2006 року звернулась до ПП «Позитив» з заявою про виготовлення технічної документації по видачі державного акту на земельну ділянку і рішення 2 сесії 5 скликання Старобілоуської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області від 17.06.2006 року, на підставі технічної документації, [PERSON] передано безоплатно у власність земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,0821 га та для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,0545 га на території Старобілоуської сільської ради у с. Старий Білоус./а.с.56-62/ Згідно довідки Старобілоуської сільської ради №02-08/211 від 06.05.2014 року [PERSON] видавався Державний акт на право власності на земельну ділянку, для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,0545 га, серії «ЯГ» №816436; рішення про передачу у користування земельної ділянки площею 0,05 га по [ADDRESS] [PERSON] не приймалось, однак відповідно до погосподарських книг сільської ради по господарству [ADDRESS] особовий рахунок станом на 15.11.1989 р. та 23.04.1996 р. відкрито на [PERSON], за яким у користуванні рахується земельна ділянка площею 0,05 га для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель. /а.с.73, 75-78/ За приписами ч.1 ст.118 ЗК України, у редакції норми права станом на 16.08.2013 року, громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст.122 цього Кодексу. У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Відповідно до Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації та зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 04 травня 1999 року (яка втратила чинність 23.08.2013 року), технічна документація зі складання державного акта на право власності на земельну ділянку не містить вимог обов'язкового погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками землі і землекористувачами. У п.1.16 вищезазначеної Інструкції зазначається, що технічна документація зі складання державного акта на право власності на земельну ділянку або на право постійного користування земельною ділянкою включає: - виписку з рішення відповідної ради або державної адміністрації про надання у постійне користування, передачу у власність або продаж земельної ділянки, договір відчуження земельної ділянки (договір купівлі-продажу, дарування, міни, інші цивільно-правові угоди), рішення суду; - технічне завдання на розробку технічної документації зі складання державного акта; - журнал польових вимірювань (крім випадків відчуження земельної ділянки із земель приватної власності); - кадастровий план земельної ділянки, складений за результатами зйомки; - збірний кадастровий план суміжних землевласників і землекористувачів; - відомість обчислення площі земельної ділянки; - відомість обробки теодолітного ходу та вирахування координат поворотних точок меж земельної ділянки; - експлікація земельних угідь згідно з формою 6-зем. Стаття 198 ЗК України не містить обов'язкових вимог щодо погодження меж з суміжними землевласниками, а таке погодження при кадастровій зйомці як комплексу робіт, виконуваних для визначення та відновлення меж земельних ділянок, здійснюється з метою вірного визначення меж земельної ділянки, а не виявлення обмежень у можливості її використання, в тому числі з боку суміжних землекористувачів (землевласників). За таких підстав у чинному на час виготовлення позивачу технічної документації законодавстві України відсутній обов'язок землекористувача з надання згоди по погодженню меж суміжних земельних ділянок. Взагалі відмова відповідача у погодженні меж земельної ділянки є формою реалізації свого права і не є підставою для відмови позивачу на подальше оформлення документів на приватизацію земельної ділянки без погодження меж з відповідачем. Питання розпорядження землями територіальних громад, передачі земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності, відповідно до ст.12 ЗК України, відноситься до компетенції відповідної сільської ради, а не суду. Такі ж повноваження делеговані місцевим радам і відповідно до Закону України «Про місцеве самоврядування», зокрема ст. 33 цього Закону. Своїм рішенням суд може зобов'язати місцеву раду розглянути питання щодо передачі у власність земельної ділянки, але не приймати рішення про передачу земельної ділянки у власність. Окрім того, як встановлено судом, вимоги позивача про те, що він має право на приватизацію земельної ділянки площею 0,0690 га, для будівництва та обслуговування будинку, не ґрунтуються на фактично встановлених судом обставинах справи, адже належні докази свідчать, що у його користуванні перебувала земельна ділянка площею 0,05 га і жодного рішення про збільшення використовуємої ділянки територіальна громада с. Старий Білоус, Чернігівського району не приймала. На підставі вищенаведеного, враховуючи межі заявлених позовних вимог до відповідачів, доводи позивача на обґрунтування заявлених позовних вимог, заперечення відповідача та встановлені обставини справи, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заявлених позовних вимог [PERSON] про визнання безпідставною відмову суміжного землевласника від підпису акту про встановлення та погодження меж земельної ділянки і надання дозволу на приватизацію земельної ділянки.

Outcome: dismissed