Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-28 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , третя особа: Одеська універсальна біржа «ДЖІП», про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним, по якому просили суд визнати дійсним з моменту укладення договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , укладений 30 жовтня 2001 року на «Одеській універсальній товарній біржі «ДЖІП», зареєстрований в журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю під реєстраційним номером № 070/2001-Н від 30 жовтня 2001 року, та 30 листопада 2001 року, зареєстрований в Одеському МБТІ, про що зроблено запис № 169 на сторінці 76 у книзі 430 пр., відповідно до котрого [PERSON] , яка діяла від свого імені та від імені неповнолітнього [PERSON] ( [INFO] ), [PERSON] продали, а [PERSON] та [PERSON] від імені котрої діяла [PERSON] , купили двокімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 28,5 кв.м., житловою площею 19,6 кв.м. Позивачі в судове засідання не з`явилися. Подали до суду заяву про розгляд справи без особистої участі позивачів, позов підтримують повністю. Не заперечують проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідачі в судове засідання двічі не з`являлися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Станом на 29.07.2019 року відповідачами відзиву до суду не подано. Зі згоди позивачів, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами ( ч. 8 ст. 178 ЦПК України). У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Правовідносини між сторонами по справі є цивільно-правовими та урегульовані положеннями ЦК України у редакції 1963 року, який діяв на момент укладання договору купівлі-продажу вказаної квартири. Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна № 070/2001-Н від 30 жовтня 2001 року на Одеській універсальній товарній біржі «ДЖІП» між відповідачами як продавцями, з однієї сторони та позивачами як покупцями, з іншої сторони, останніми була придбана двокімнатна квартира за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 28,5 кв.м., житловою площею 19,6 кв.м. Вказаний договір був зареєстрований на Одеській універсальній товарній біржі «ДЖІП» в журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю під реєстраційним номером № 070/2001-Н від 30 жовтня 2001 року та в Одеському МБТІ, про що зроблено запис № 169 на сторінці 76 у книзі 430 пр. Згідно з п. 3 зазначеного договору вказана квартира належала відповідачам на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна, зареєстрованого в КП «ОМБТІ та РОН» м. Одеси 17 грудня 1997 року під № 169 стор. 2 кн. 247 пр. Відповідно до п. 6 названого договору Покупці сплатили Продавцям кошти за продане нерухоме майно у розмірі 4082 грн., які отримані ними до його підписання. Таким чином, сторони домовилися щодо всіх істотних умов договору, що підтверджується його змістом. Сторони повністю виконали угоду як відповідно до умов договору, так і до норм чинного законодавства. Після звільнення квартири відповідачами позивачі оселилася в ній і отримали постійну реєстрацію за вищевказаною адресою. Викладені обставини підтверджуються відповідними відмітками у довідці (витязі з домової книги про склад сім`ї). Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини. (ст.11 ЦК України). Відповідно до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. У разі не додержання вимоги закону про нотаріальне посвідчення одностороннього правочину такий правочин є нікчемним. Суд може визнати такий правочин дійсним, якщо буде встановлено, що він відповідав справжній волі особи, яка його вчинила, а нотаріальному посвідченню правочину перешкоджала обставина, яка не залежала від її волі (ст. 219 ЦК України). Разом з тим, у відповідності зі ст. 227 ЦК України в редакції 1963 року, що діяла на момент виникнення правовідносин, при укладені договорів купівлі-продажу нерухомого майна потрібна нотаріальна форма договору, якщо хоча б одна зі сторін договору є громадянин України. Згідно до ч. 2 ст. 47 ЦК України (у редакції 1963 року) та ст. 220 ЦК України (у редакції 2003 року), якщо одна зі сторін повністю або частково виконала договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, а інша ухиляється від нотаріального посвідчення, суд вправі на вимогу однієї зі сторін визнати угоду дійсної. Крім того, у відповідності зі ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», біржовою операцією визнається угода, що відповідає сукупності зазначених умов, а саме: якщо вона являє собою куплю-продаж, допущений до обороту на товарній біржі, якщо її учасники - члени біржі, якщо вона зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня. Угода вважається укладеної з моменту її реєстрації на біржі. Таким чином, сторони виконали всі умови договору купівлі-продажу, у результаті яких наступили юридичні наслідки, а саме одна сторона продала, а інша сторона придбала квартиру. Отже, докази щодо виконання умов договору купівлі продажу ніким не спростовані та свідчать про те, що позивачі є добросовісними набувачами вказаної квартири, оскільки придбали її відповідно до діючого законодавства, уклавши договір купівлі-продажу, виконавши усі істотні умови договору, оплативши відповідачам вартість квартири, зареєструвавши її в КП «ОМБТІ та РОН», але вказаний договір нотаріально посвідчений не був. Відповідно до ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання, або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. За таких обставин, коли позивач передала гроші за куплену квартиру, а відповідачі передали їй у відповідь квартиру та право встановлювані документи, а позивач відповідно їх прийняла, та розпочала користуватися вказаною квартирою то суд на підставі ст. ст. 224-225 ЦК УРСР (в ред.1963р.), які діяли на час домовленостей і існуючих правовідносин між сторонами, вважає, що відбулося повне виконання договору купівлі-продажу і право власності на куплене нерухоме майно підлягає захисту шляхом визнання правочину дійсним. Крім того, згідно з ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. З урахуванням вищевказаного, оцінивши всі докази в їх сукупності, суд вважає, що позов законний та обґрунтований та підлягає задоволенню шляхом визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна. На підставі викладеного й

Outcome: approved