overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-02 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] в якій просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням, розташованим [ADDRESS] . Ухвалою судді від 03.09.2019 року залишено позовну заяву без руху для усунення недоліків. Ухвалою судді від 05.10.2019 року відкрито провадження по справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження. В судове засідання представник позивача подала заяву в якій підтримала позовну заяву мотивуючи тим, що відповідачка не проживає в будинку тривалий час яка належить позивачу . В судове засідання відповідач не з`явилася про час розгляду справи належно повідомлялася через сайт суду про причини неявки суд не повідомила. Дослідивши матеріали справи суд находить позов який підлягає задоволенню. Встановлено, що позивачка є власником 11/20 частин буд. [ADDRESS] , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 09.09.2019 року. Відповідно до довідки квартального комітету від 28.05.2019 року за №75 відповідачка зареєстрована з сином в [ADDRESS] ) як член сім`ї позивача донька та внук (а.с.10). Проте більше восьми років і по теперішній час відповідачка з сином у вищезазначеному будинку не проживає. Ця обставина підтверджується актом , складеним 29.08.2019 року в присутності свідків [PERSON] , [PERSON] та їх поясненнями (а.с.12,47,48) та завіреним головою квартального комітету№24. Частина 1 ст. 405 ЦК України передбачає, що члени власника житла , які проживають разом з ним , мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік. Відповідно до ч. 2 ст. 386 ЦК України - власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Суд находить за можливе визнати відповідачку такою, що втратила право користування житловим приміщенням, оскільки комунальні платежі не сплачувала, особисті речі в квартирі не знаходяться , доказів що відповідачці перешкоджали в користуванні житлом не надано до суду. У відповідності до ст.141 ЦПК України судові витрати суд покладає на відповідача. На підставі ст.ст. 310,317,319,383,ч.2 ст. 386, ст. 405 ЦК України, Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-24 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовною заявою до [PERSON] в якій просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням жилим приміщенням квартирою [ADDRESS] . Ухвалою судді від 26.02.2020 року відкрито провадження по справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження. В судовому засіданні позивач підтримала позовну заяву мотивуючи тим, що відповідач не проживає в квартирі тривалий час ,яка належить позивачу. В судовому засідання відповідач позовні вимоги визнала, пояснила, що її внук не проживає в квартирі що їй належить тривалий час, особисті речі відсутні. по теперішній час. Заслухавши пояснення позивача ,дослідивши матеріали справи суд находить позов який підлягає задоволенню Встановлено, що позивачка є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 28.01.2020 року. Відповідно до довідки ОЖБК №184 від 28.01.2020 року в квартирі зареєстрований в якості члена сім`ї [PERSON] (а.с.8). Проте більше року [PERSON] у вищезазначеній квартирі не проживає. Це підтверджується актом , складеним 29.01.2020 року в присутності свідків [PERSON] і. та [PERSON] затвердженим головою ОЖБК м. Кропивницького Нечипоренко Н.М.(а.с.7). Частина 1 ст. 405 ЦК України передбачає, що члени власника житла , які проживають разом з ним , мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік. Відповідно до ч. 2 ст. 386 ЦК України - власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Суд находить за можливе визнати відповідачку такою, що втратила право користування житловим приміщенням, оскільки комунальні платежі не сплачувала, особисті речі в квартирі не знаходяться , позовні вимоги визнала і доказів що їй перешкоджали в користуванні житлом не надано до суду. У відповідності до ст.141 ЦПК України судові витрати суд стягує з відповідача на користь позивачки. На підставі ст.ст. 383,391,405 ЦК України, постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникають в практиці застосування судами Житлового кодексу України»,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-20 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовною заявою до [PERSON] в якій просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням жилим приміщенням, розташованим по [ADDRESS] ( [ADDRESS] ). Ухвалою судді від 18.02.2019 року відкрито провадження по справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження. В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовну заяву мотивуючи тим, що відповідач не проживає в будинку яка належить позивачу тривалий час. В судовому засідання відповідач позовні вимоги визнала, пояснила, що її брат відповідач по справі більше п`ятнадцяти років не проживає в будинку який їй належить . Заслухавши пояснення позивача її представника, свідків, дослідивши матеріали справи суд находить позов який підлягає задоволенню Встановлено, що позивач є власником буд. [ADDRESS] ), що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 26.02.2019 року. Відповідно до довідки квартального комітету №31 від 30.01.2019 року відповідач зареєстрований [ADDRESS] як член сімї позивача(а.с.13). Проте більше 15 років і по теперішній час [PERSON] у вищезазначеному будинкуне проживає. Це підтверджується актом , складеним 09 вересня 2018 року в присутності свідків [PERSON] та [PERSON] (а.с.12). Вказані особи підтвердили вказані обставини в судовому засідання як свідки. Частина 1 ст. 405 ЦК України передбачає, що члени власника житла , які проживають разом з ним , мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік. Відповідно до ч. 2 ст. 386 ЦК України - власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Суд находить за можливе визнати відповідачку такою, що втратила право користування житловим приміщенням, оскільки комунальні платежі не сплачувала, особисті речі в квартирі не знаходяться , позовні вимоги визнала і доказів що їй перешкоджали в користуванні житлом не надано до суду. У відповідності до ст.141 ЦПК України судові витрати суд покладає на позивача за її згодою. На підставі ст.ст. 310,317,319,383,ч.2 ст. 386, ст. 405 ЦК України, Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-21 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовною заявою до [PERSON] в якій просить визнати відповідачку такою, що втратила право користування жилим приміщенням, розташованим кв. [ADDRESS] . Ухвалою судді від 06.09.2019 року відкрито провадження по справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження. В судовому засіданні позивач підтримала позовну заяву мотивуючи тим, що відповідачка не проживає в будинку яка належить позивачу тривалий час. В судове засідання відповідач не з`явилася про час розгляду справи належно повідомлялася через сайт суду про причини неявки суд не повідомила. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи суд находить позов який підлягає задоволенню. Встановлено, що позивачка є власником кв. [ADDRESS] , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 05.09.2019 року. Відповідно до довідки квартального комітету №18 від 15.08.2019 року відповідачка зареєстрована в [ADDRESS] як член сім`ї позивача бувша невістка(а.с.12). Проте більше трьох років і по теперішній час відповідачка у вищезазначеній квартирі не проживає. Це підтверджується актом , складеним 15 серпня 2019 року в присутності свідків [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] (а.с.16) та завіреним головою квартального комітету. Частина 1 ст. 405 ЦК України передбачає, що члени власника житла , які проживають разом з ним , мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік. Відповідно до ч. 2 ст. 386 ЦК України - власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Суд находить за можливе визнати відповідачку такою, що втратила право користування житловим приміщенням, оскільки комунальні платежі не сплачувала, особисті речі в квартирі не знаходяться , доказів що відповідачці перешкоджали в користуванні житлом не надано до суду. У відповідності до ст.141 ЦПК України судові витрати суд покладає на позивача за її згодою. На підставі ст.ст. 310,317,319,383,ч.2 ст. 386, ст. 405 ЦК України, Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-31 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовною заявою до [PERSON] в якій просить визнати відповідачку такою, що втратила право користування житловим приміщенням жилим приміщенням квартирою [ADDRESS] . Ухвалою судді від 09.10.2018 року відкрито провадження по справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовну заяву мотивуючи тим, що відповідач не проживає в квартирі яка належить позивачу тривалий час. В судовому засідання відповідач позовні вимоги визнала, пояснила, що після розлучення її мама забрала її (в той час вона була неповнолітньою дитиною) та переїхала проживати за адресою [ADDRESS] де мешкає по теперішній час. Заслухавши пояснення позивача його представника, відповідачку, дослідивши матеріали справи суд находить позов який підлягає задоволенню Встановлено, що позивач є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності і витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 25.04.2019 року. Відповідно до довідки ОСББ «Щаслива оселя12» №230 від 24.09.2018 року в квартирі зареєстрований в якості члена сім`ї син позивача [PERSON] та онука [PERSON] (а.с.12). Проте з 2008 року і по теперішній час, [PERSON] у вищезазначеній квартирі не проживає. Це підтверджується актом , складеним 26 вересня 2018 року в присутності свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , затвердженим головою ОСББ «Щаслива оселя12» м. Кропивницького нагорним О.(а.с.10-11). Частина 1 ст. 405 ЦК України передбачає, що члени власника житла , які проживають разом з ним , мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік. Відповідно до ч. 2 ст. 386 ЦК України - власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Суд находить за можливе визнати відповідачку такою, що втратила право користування житловим приміщенням, оскільки комунальні платежі не сплачувала, особисті речі в квартирі не знаходяться , позовні вимоги визнала і доказів що їй перешкоджали в користуванні житлом не надано до суду. У відповідності до ст.141 ЦПК України судові витрати суд покладає на позивача за її згодою. На підставі ст.ст.383,391,405 ЦК України, постанови пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникають в практиці застосування судами Житлового кодексу України», постанови пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року№14 «Про судове рішення у цивільній справі»,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-23 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовною заявою до [PERSON], в якій просить змінити розмір аліментів, стягуваних із відповідача на її користь на утримання дочки [PERSON], [INFO] за рішенням Радивилівського районного суду Рівненської області від 07.06.2010 року та стягувати з [PERSON] на її користь на утримання дочки аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 800 гривень щомісячно, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення повноліття дитиною. Відповідач [PERSON] позов визнав частково, згідний сплачувати збільшену суму аліментів в розмірі 500 гривень та просить справу розглядати у його відсутність (а.с.16).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-23 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовною заявою до [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] в якій просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням, розташованим кв. [ADDRESS] . Ухвалою судді від 21.08.2019 року відкрито провадження по справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження. В судовому засіданні позивач підтримала позовну заяву мотивуючи тим, що відповідачка не проживає в будинку яка належить позивачу тривалий час. В судове засідання відповідач не з`явилася про час розгляду справи належно повідомлялася через сайт суду про причини неявки суд не повідомила. Заслухавши пояснення позивача,свідків дослідивши матеріали справи суд находить позов який підлягає задоволенню. Встановлено, що позивачка є власником буд. [ADDRESS] , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 12.06.2019 року. Відповідно до довідки ОЖБК №685 від 30.05.2019 року відповідачІ зареєстрована в кв. [ADDRESS] як член сім`ї позивача - донька та внучка (а.с.16). Проте більше десяти років і по теперішній час відповідачка у вищезазначеній квартирі не проживає. Це підтверджується актом , складеним 31.05 2019 року в присутності свідків [PERSON] та [PERSON] (а.с.16) та завіреним головою ЖБК, що підтвердили в судовому засіданні які допитані в якості свідків. Частина 1 ст. 405 ЦК України передбачає, що члени власника житла , які проживають разом з ним , мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік. Відповідно до ч. 2 ст. 386 ЦК України - власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Суд находить за можливе визнати відповідачку такою, що втратила право користування житловим приміщенням, оскільки комунальні платежі не сплачувала, особисті речі в квартирі не знаходяться , доказів що відповідачці перешкоджали в користуванні житлом не надано до суду. У відповідності до ст.141 ЦПК України судові витрати суд покладає на позивача за її згодою. На підставі ст.ст. 310,317,319,383,ч.2 ст. 386, ст. 405 ЦК України, Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-16 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовною заявою до [PERSON] міської ради про визнання за нею, як спадкоємицею за заповітом після смерті [PERSON] право власності на житловий будинок № 1А, загальною площею 32,7 кв.м., що знаходиться по вул. Загородня у м. Чернігові. Мотивуючи вимоги тим, що 30.11.2014 року помер батько позивача [PERSON]. Згідно з заповітом, посвідченим приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON] 20.11.2013 року позивач являється спадкоємицею померлого [PERSON]. Постановою від 21.09.2015 року державного нотаріуса Другої [PERSON] державної нотаріальної контори [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину в звязку з відсутністю державної реєстрації права на нерухоме майно померлого. [PERSON] міжміським бюро технічної інвентаризації в червні 2015 року проведено технічну інвентаризацію житлового будинку № 1А по вул.. Загородня у м. Чернігові. Загальна площа будинку становить 32,7 кв.м.. Вартість предмета спадкування позивач оцінює в 55000 грн. 21.10.2015 року на адресу суду надійшла заява представника позивача [PERSON] про зміну предмету позову, в якій просять визнати за [PERSON] право власності на будівельні матеріали та обладнання, використане в будівництві житлового будинку № 1А по вулиці Загородня у м. Чернігові, а також визнати за [PERSON] права забудовника по будівництву житлового будинку № 1А по вулиці Загородня у м. Чернігові (а.с.39). Позивач та представник позивача в судове засідання не зявилися, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без їх участі. Проти заочного рішення не заперечують. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлено у встановленому порядку, згідно ст. 76 ЦПК України. Треті особи [PERSON] державна нотаріальна контора, реєстраційна служба Чернігівського міського управління юстиції Чернігівської області в судове засідання не зявилися. Про дату розгляду справи повідомлені у встановленому порядку. Від представника Другої [PERSON] державної нотаріальної контори надійшла заява про розгляд справи без представника Другої [PERSON] державної нотаріальної контори.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-29 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовною заявою до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS] від 20.08.2012 року недійсним. У відповідності до ч. 3 ст. 209 ЦПК України суд відкладає складання рішення в повному обсязі та вважає за можливе проголосити вступну та резолютивну частини рішення, повідомивши учасників процесу, що рішення в повному обсязі буде складено протягом п'яти днів.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-05 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовною заявою до [PERSON] про визнання таким, що втратив право на користування жилим приміщенням, у якій зазначила, що їй на праві власності належить квартира [ADDRESS]. У даній квартирі зареєстрована вона, її співмешканець [PERSON] та відповідач. Відповідач був зареєстрований у квартирі в березні 2007 року та проживав до березня 2010 року. Починаючи з березня 2010 року [PERSON] за власним бажанням змінив своє місце проживання і перейшов проживати за іншою адресою. Протягом більше ніж чотирьох років відповідач не з'являвся за місцем реєстрації. За даною адресою відсутні його власні речі. На теперішній час вона (позивачка) позбавлена можливості отримувати субсидію так як відповідач зареєстрований у належній їй квартирі. У зв'язку з цим, позивачка просить суд: 1) визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право на користування житлом в квартирі [ADDRESS]; 2) зобов'язати Тростянецький районний сектор Управління державної міграційної служби України в Сумській області зняти з реєстрації [PERSON], [INFO], за адресою [ADDRESS]. Позивач в судове засідання не з'явилась, подала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд дослідивши обставини справи, мотивуючи рішення зазначає про наступне. Матеріалами справи встановлено, що позивачу на праві власності належить квартира [ADDRESS], що підтверджується копією свідоцтва про право приватної власності на житло від 13.01.2004. (а.с.5) Згідно копії будинкової книги у вказаній квартирі, крім позивача зареєстровані: її співмешканець [PERSON] та відповідач [PERSON].(а.с.8) Відповідач був зареєстрований у вказаній квартирі в березні 2007 року та проживав до березня 2010 року. Починаючи з березня 2010 року [PERSON] за власним бажанням змінив своє місце проживання і перейшов проживати за іншою адресою. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За таких обставинах, суд вважає за необхідне позовні вимоги в частині визнання [PERSON] таким, що втратив право на користування жилим приміщенням за адресою: квартира [ADDRESS], - задовольнити, оскільки в суді знайшов підтвердження факт того, що він понад один рік, без поважних причин, був відсутній за місцем своєї реєстрації по вказаній адресі. В той же час, не підлягає задоволенню вимога позивача про зобов'язання Тростянецького районного сектору Управління Державної міграційної служби України зняти відповідачку з реєстрації за вище вказаною адресою, оскільки ця вимога заявлена до третьої особи, а не до сторони судового провадження та за своїм змістом спрямована на вирішення публічно - правового спору. На підставі викладеного,

Outcome: partial