Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-11 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON], третя особа: Броварський районний відділ управління державної міграційної служби у Київській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку. Позивач зазначала, що вона є власником квартири №7 за адресою: Київська область, Броварський район, смт. Калита, вул.. Леніна, 36, згідно договору купівлі-продажу квартири від 29 березня 2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №229. Після укладання договору купівлі-продажу квартири та реєстрації права власності в Державному реєстрі прав на нерухоме майно від 29 березня 2013 року, попередні власники спірної квартири разом з іншими членами своєї сімї виїхали з квартири та були зняті з реєстраційного обліку. Проте, один із власників відповідач [PERSON] до цього часу не знявся з реєстраційного обліку. В квартирі він не проживає від самого початку вїзду позивача та його місце знаходження їй не відоме. В п.8 договору купівлі-продажу квартири від 29 березня 2013 року передбачено, що продавці сплатили всі комунальні послуги, вилучили ключі від квартири у всіх осіб, які їх мали, передають квартиру вільною в день посвідчення та зобовязалися зняти з реєстраційного обліку всіх зареєстрованих осіб в термін до 12 квітня 2013 року. Той факт, що в спірній квартирі досі залишається зареєстрований відповідач [PERSON], заважає позивачу повноцінно користуватися своєю власністю, ні вона, ні її сімя не мають жодного відношення до відповідача та не зобовязані узгоджувати з ним в майбутньому угоди щодо користування та розпорядження квартирою. Ніяких договорів оренди чи найму даної квартири з відповідачем позивач не укладала. Актом про непроживання громадянина [PERSON] від 28 листопада 2014 року встановлено, що відповідач з 2012 року не проживає в квартирі №7 за адресою: Київська область, Броварський район, смт. Калита, вул.. Леніна, 36. На звернення позивача до паспортиста КП «Калитянський» про зняття відповідача з реєстрації, їй було відмовлено з посиланням на відсутність правових підстав на зняття відповідача з реєстрації згідно Наказу міністерства внутрішніх справ «Про затвердження Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів» №1077 від 22 листопада 2012 року. Посилаючись на викладене, позивач просила суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою №7 за адресою: Київська область, Броварський район, смт. Калита, вул.. Леніна, 36 та зобовязати Броварський РВ УДМС у Київській області зняти з реєстраційного обліку за адресою: Київська область, Броварський район, смт. Калита, вул.. Леніна, 36 кв.№7 [PERSON]. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, направила до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила суд про їх задоволення. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. В судове засідання представник третьої особи Броварського районного відділу управління державної міграційної служби у Київській області не зявився, про час та місце слухання справи повідомлялося належним чином. До суду надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника. Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу квартири від 29 березня 2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за №229, позивач [PERSON] є власником квартири №7, що знаходиться за адресою: Київська область, Броварський район, смт. Калита, вул.. Леніна, 36 (а.с.8-9). Відповідно до акту про непроживання громадянина [PERSON] від 28 листопада 2014 року, складеного депутатом Калитянської селищної ради Броварського району Київської області [PERSON] в присутності сусідів, відповідач [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою: [INFO] кв.№7, але фактично не проживає за цією адресою з 2012 року (а.с.10). Згідно довідки про реєстрацію та склад сімї, форма №3, позивач [PERSON] є власником квартири №7, в якій постійно проживає за адресою: [INFO]. Також в квартирі зареєстровані без права на житлову площу: [PERSON], [INFO] батько позивача, [PERSON], [INFO] відповідач (а.с.11). У відповідь на звернення позивача [PERSON] про зняття відповідача [PERSON] з реєстраційного обліку, КП «Калитянський» надало відповідь, що згідно Наказу міністерства внутрішніх справ «Про затвердження Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів» №1077 від 22 листопада 2012 року відсутні правові підстави на зняття відповідача [PERSON] з реєстрації (а.с.12). Згідно ст.346 ЦК України, однією з підстав припинення права власності є відчуження власником свого майна. При цьому, втрата права користування житловим приміщенням є наслідком припинення права власності на житлове приміщення у колишнього власника житла. Встановлено, що позивач [PERSON] набула право власності на спірну квартиру в результаті її придбання згідно договору купівлі-продажу квартири, який не визнано судом недійсним. Таким чином з моменту продажу спірної квартири право власності відповідача [PERSON] є припиненим. Крім того, з моменту припинення права власності, припиняється також правомочність користування квартирою, яка нерозривно повязана із власністю. Відповідно й припиняється право користування членів сімї попереднього власника, оскільки воно є похідним. Відповідно до вимог ст. 317 ЦК України, власнику належить право володіння, користування й розпорядження своїм майном. \~Власник вправі вимагати усунення будь яких перешкод, повязаних з володінням, користуванням та розпорядженням своїм майном (391 ЦК України). Правила ст. 150 ЖК України, визначають, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Статтею 41 Конституції України, ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основних свобод, ст. ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи \~на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь - які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь яких порушень його прав хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Враховуючи те, що позивач [PERSON] є єдиним власником спірної квартири, в якій відповідач [PERSON] залишається зареєстрованим і на час розгляду справи, тобто після припинення права власності на неї відповідачем, й відповідно після припинення права користування спірною квартирою колишнім власником, чим порушує право власності позивача, тому позовна вимога про визнання його таким, що втратив право користуватися житлом ґрунтується на вимогах закону. Також підлягає задоволенню позовна вимога про усунення перешкод користування власністю шляхом зняття відповідача з реєстраційного обліку, оскільки відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення. Таким чином вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи житловим приміщенням відповідно до нори житлового та цивільного законодавства. З огляду на те, що даним рішенням відповідача [PERSON] визнано таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: Київська область, Броварський район, смт. Калита, вул.. Леніна, 36 кв.№7, тому вимога про зняття відповідача з реєстраційного обліку є законною та обґрунтованою й підлягає задоволенню. Враховуючи викладене, суд приходить до обґрунтованого висновку, що відповідачем [PERSON] порушуються права і охоронювані законом інтереси позивача [PERSON], як власника житла, яка позбавлена права володіння, користування та розпорядження своїм майном, в звязку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved