Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-07 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON], третя особа - виконавчий комітет Кам'янець-Подільської міської ради Хмельницької області як орган опіки та піклування, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що вона проживала в громадянському шлюбі з відповідачем в період з 2007 р. по травень 2009 р. в місті Москва РФ. Будучи вагітною, в травні 2009 р. переїхала в до своїх батьків у м.Кам'янець-Подільський, тому що дізналася про зраду свого цивільного чоловіка. Від спільного проживання [INFO] р. народився син [PERSON]. Реєстрація народження дитини здійснювалася відповідно до статті 135 Сімейного кодексу України (за вказівкою матері). В листопаді 2009 року було визнано батьківство відносно дитини з боку відповідача, що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про внесення до актового запису змін(доповнень), виданим відділом РАЦС по Кам'янець-Подільському району Кам'янець-Подільського міськрайонного управління юстиції Хмельницької області 22.01.2010 № 00001941471. Проте, з відповідачем проживали окремо. На даний момент відповідач має іншу сім'ю, в якій у 2017 р. народилася дитина. Малолітній [PERSON] проживає з нею. Вихованням, навчанням та матеріальним забезпеченням дитини займається одна, також їй допомагають її батьки. Син має вади зору, навчається в 3-Б класі Кам'янець-Подільської спеціальної школи-інтернату І-III ступенів Хмельницької обласної ради. Забезпечення належного розвитку, лікування та реабілітації сина потребує значних матеріальних затрат, тому вимушена періодично виїжджати на роботу за кордон. Батько дитини [PERSON] проживає у м.Москва Російської Федерації, злісно ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню сина, не спілкується з [PERSON] ні по скапу, ні по телефону, не відвідує його; не цікавиться життям, навчанням, здоров'ям сина, його внутрішнім світом; не бере участі у матеріальному забезпеченні. Усе це унеможливлює доступ дитини до культурних та інших духовних цінностей, всебічного його розвитку. У відповідача немає перешкод виконувати свої батьківські обов'язки, ніколи не перешкоджала його спілкуванню з сином, а навпаки - сприяла. Тричі возила [PERSON] до батька з метою, аби не втратилися їхні стосунки. Відповідач є досить забезпеченою людиною, спроможною утримувати сина, сучасні комунікації дозволяють безперешкодно спілкуватися з сином, цікавитися життям, уподобаннями та готувати до самостійного життя. Виконавчий комітет як орган опіки та піклування рішенням від 16.11.2017 р. № 1125 затвердив висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно сина [PERSON]. Позивач просить суд винести рішення яким: позбавити батьківських прав відповідача відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO]; стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення нею повноліття. В суді представник позивача позов підтримав, просить його задоволити, не заперечив щодо заочного розгляду справи. Судку представник пояснила, що востаннє відповідач бачив дитину три роки тому коли позивач їздила в Москву із сином де були три дні, за весь час життя дитини відповідач бачив сина кілька разів, в т.ч. і коли приїжджав на хрестини які відмічали після народження дитини. Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся в порядку встановленому Конвенцією про правову допомогу і правових відносинах по цивільним, сімейним та кримінальних справам, 1993 р. Суд вважає за можливе розгляд справи провести без його участі на підставі протоколу судового засідання від 09 липня 2018 р. Долгопрудненського міського суду Московської області Російської Федерації згідно якого судове доручення Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області України про вручення документів і виконанні окремих процесуальних дій було повернуто без виконання через повторну неявку [PERSON] який належним чином був повідомлений про судові засідання по розгляду судового доручення. Враховуючи, що відзив відповідач суду не подав, суд вважає за можливе розгляд справи провести на підставі наявних в ній доказів із винесенням заочного рішення у справі оскільки відносно цього не заперечив представник позивача в суді. Представник третьої особи вважає позов таким, що підлягає до задоволення. Суду представник третьої особи пояснив, що рішенням виконавчого комітету Кам'янець-Подільської міської ради від 16.11.2017 р. № 1125 визнано доцільним позбавити відповідача батьківських прав відносно сина [PERSON], [INFO]. Заслухавши пояснення представників позивача та третьої особио, свідків, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. Сторони по справі проживали в фактичних шлюбних відносинах в м.Москві Російської Федерації з 2007 р. по травень 2009 р. В зв'язку з вагітністю позивач вимушена була виїхати до місця проживання своїх батьків в м.Кам'янець-Подільський де в неї [INFO] р. народився син [PERSON]. Відомості про батька дитини записано за вказівкою матері відповідно до ст.135 СК України. На підставі спільної зави батьків дитини - сторін по справі № 2-3/02-28 від 02.11.2009 р. 25.11.2009 р. реєстратором - відділом реєстрації актів цивільного стану по Кам'янець-Подільському району Кам'янець-Подільського міськрайонного управління юстиції Хмельницької області було внесені зміни в актовий запис про народження дитини, змінено прізвище дитини з «[INFO]» на «[INFO]», змінено по батькові дитини з «[INFO]» на «[INFO]», внесено відомості про батька дитини: «[PERSON], [INFO], громадянин Російської Федерації, місце проживання: Російська Федерація, Московська область, Наро-Фомінський район, [ADDRESS].». Вказані обставини підтверджуються витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про внесення змін до актового запису змін(доповнень) від 22.01.2010 р. № 00001941471(а.с.8). Дитина [PERSON], [INFO], проживає з позивачем, перебуває на її утриманні. Дитина зареєстрована із матір'ю по [ADDRESS] однак фактично проживають без реєстрації у батьків позивача в [ADDRESS], що підтверджується актом обстеження умов проживання від 19.04.2017 р. [PERSON] є учнем Кам'янець-Подільської спеціальної школи-інтернату І-III ступенів Хмельницької обласної ради оскільки має вади зору. Вказані обставни підтверджуються копією заключення ЛКК міської дитячої поліклініки від 11.06.2015 р.(а.с.16), копією картки стану здоров'я і розвитку дитини від 18.08.205 р., довідкою Кам'янець-Подільської спеціальної школи-інтернату І-III ступенів Хмельницької обласної ради від 06.04.2017 р. Батьки можуть бути позбавлені батьківських прав тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України, у випадку, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Через окреме проживання між відповідачем та малолітнім сином втрачено родинні зв'язки та розуміння вікових психологічних особливостей дитини. Батько сином не цікавиться, не піклується про його фізичний і духовний розвиток, підготовку до самостійного життя, не спілкувався з дитиною, не відвідував дитячий садок та спеціальну школу в якій навчається дитина, не бере участі у його матеріальному забезпеченні, не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням, не спілкується з дитиною, що порушує нормальні самоусвідомлення дитини; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання освіти. Зазначені обставини підтверджуються: довідкою класного керівника та вихователя Кам'янець-Подільської спеціальної школи-інтернату І-III ступенів Хмельницької обласної ради, карткою стану здоров'я і розвитку дитини міської дитячої поліклініки № 1 від 18.08.2015 р., актом обстеження умов проживання від 19.04.2017 р.; поясненнями свідка [PERSON], який суду пояснив, що він є дядьком дитини, відповідача востаннє бачив 7-8 років тому коли той приїжджав коли народилася дитина, матеріальної допомоги на утримання сина відповідач не надає, дитина батька не знає; поясненнями свідка [PERSON], яка суду пояснила, що їй як подрузі позивача відомо, що відповідач не надає їй матеріальної допомоги на утримання сина, не допомагає у вихованні, бачила відповідач в місті один раз на змаганнях, з дитиною відповідач не спілкується, поздоровив із днем народження на Фейсбуці. Відповідно до положень ч.5 та ч.6 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Згідно висновку виконавчого комітету Кам'янець-Подільської міської ради № 1125 від 16.11.2017 р. визнано доцільним позбавити батьківських прав гр.[PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO]. З огляду на зазначені правові положення та встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині позбавлення відповідача батьківських прав є обґрунтованими і тому підлягають задоволенню. За приписами СК України: батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст. 180); за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина; спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ст. 181 ч. 3); розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ст. 182 ч. 2); той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину(ч.4 ст.183 СК України). Враховуючи, що відповідач працездатного віку, а тому здатен сплачувати аліменти на утримання дитини, доказів підтверджуючих, що він має інших утриманців суду не надав, вимоги позивача, щодо розміру аліментів не суперечать положенням ст.ст. 182-183 СК України, а тому вимоги позивач в частині стягнення аліментів також підлягають до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved