Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-05 00:00:00

[PERSON] звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Позовні вимоги мотивовано тим, що рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 14.05.2007 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Протягом тривалого часу, а саме з січня 2014 року відповідач присуджені судом аліменти не сплачує. Згідно з розрахунком заборгованості по винонавчому провадженню №18264148, виданим Центральним відділом державної виконавчої служби м. Вінниця ГТУЮ у Вінницькій області від 19.06.2017 року, заборгованість [PERSON] по виплаті аліментів станом на 01.06.2017р. становить 38708,50 грн. На даний час заборгованість по аліментах відповідачем не погашена, при цьому жодних дій спрямованих на її погашення останній не вживає. Станом на 01.06.2017р. прострочення становить 41 місяць. Сума неустойки (пені) складає 117118,91 грн., однак оскільки пеня не може перевищувати основну заборгованість, позивач просить стягнути з відповідача неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі 38708,50 грн. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві та просила суд їх задовольнити. В судові засідання, призначені на 25.09.2017р., 18.10.2017р. та 06.11.2017р. відповідач не зявився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений завчасно та належним чином. Конверти з повістками про виклик в судові засідання повернулися на адресу суду з відмітками відділення поштового звязку «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 18-19, 24-25, 29-30, 31-32), що розцінюється судом, як належне повідомлення особи про дату, час та місце розгляду справи. При цьому, як вбачається з телефонограми, що наявна в матеріалах справи, 25.09.2017р. [PERSON] був повідомлений про те, що 18.09.2017 року о 09:30 год. відбудеться розгляд справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Відповідно до частини першої статті 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Разом з тим, відповідно до частини четвертої статті 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Таким чином, з урахуванням приписів статей 169, 224 ЦПК України суд дійшов висновку про розгляд справи у відсутність відповідача в порядку заочного провадження, оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін і представник позивача не заперечував проти такого порядку розгляду справи. Заслухавши думку позивача, дослідивши матеріали справи та надавши їм юридичну оцінку суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на таке. Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1-АМ №028363, виданого 04.07.2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано 20.01.2007 року, про що зроблено відповідний актовий запис за №122. (а.с. 6) Згідно зі свідоцтвом серії 1-АМ №205772, виданим Міським відділом реєстрації актів громадянського стану Вінницького обласного управління юстиції, [PERSON] та [PERSON] являються батьками [PERSON], [INFO]. (а.с. 5) Як вбачається з виконавчого листа №2-1627/07, виданого Ленінським районним судом м. Вінниці, з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 всіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на утримання сина [PERSON], [INFO] до його повноліття, починаючи з 05.03.2007 року. Згідно зі\~статтею 180 СК України,\~батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до статті восьмої Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 року №2402-III (в редакції від 07.05.2017 року), кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з розрахунком заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому провадженню №18264148, виданого Центральним відділом державної виконавчої служби м. Вінниця ГТУЮ у Вінницькій області від 19.06.2017 року, боржником по якому є [PERSON], станом на травень 2017 року заборгованість останнього становить 38708,50 грн. (а.с. 4) Відповідно до статті 196 Сімейного кодексу України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Як вбачається з розрахунку заборгованості позивача, який міститься в позовній заяві та який перевірено судом і приймається до уваги, заборгованість відповідача по пені за період з січня 2014 року по червень 2017 року становить 117118,91 грн., що значно перевищує розмір заборгованості по аліментах. Однак з урахуванням вимог статті 196 СК України, сума заборгованості по пені не може перевищувати суму основної заборгованості, а тому оскільки сума заборгованості відповідача по сплаті аліментів становить 38708,50 грн., з відповідача на користь позивача стягненню підлягає сума в розмірі 38708,50 грн. Згідно з пунктом 22 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3, передбачена статтею 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Однак доказів в поважності причин несплати відповідачем аліментів матеріали справи не містять. Натомість з розрахунку заборгованості виданого Центральним відділом державної виконавчої служби м. Вінниця ГТУЮ у Вінницькій області від 19.06.2017 року вбачається, що з січня 2014 року по травень 2017 року, тобто більше 3-х років відповідач аліменти взагалі не сплачує. Згідно зі саттею 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до частини першої статті 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З огляду на вказане, суд вважає позовні вимоги позивача обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі 38708,50 грн. Згідно з частиною третьою статті 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, оскільки позивача звільнено від сплати судового збору за подання позовної заяви про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, з відповідача на користь держави підлягає стягненню 640,00 грн. судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved