Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-16 00:00:00

[PERSON] подала до суду позовну заяву, в якій вказала, що раніше проживала в шлюбі разом з відповідачем [PERSON] в селі Райки Іллінецького району Вінницької області в будинку матері відповідача. Рішенням Іллінецького районного суду від 28 серпня 2008 року їх шлюб з відповідачем був розірваний. Від даного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу позивачка разом із сином переїхала проживати в будинок її батьків, а з вересня 2013 року [PERSON] разом із дитиною проживає у власному будинку №15 по вул. Калініна в селі Ситківці Немирівського району Вінницької області. Відповідач так і залишився проживати в будинку своєї матері в селі Райки Іллінецького району. На даний час позивачка працює на посаді вчителя історії та правознавства Ситковецької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Немирівського району Вінницької області, отримує заробітну плату, дитина перебуває на її повному утриманні, що підтверджується довідкою Ситковецької селищної ради. Син [PERSON] відвідує дитсадок «Сонечко». Позивачка створила належні умови для проживання, навчання та розвитку дитини. Натомість відповідач [PERSON] після розірвання шлюбу за період з 2013 року і по даний час, ухиляючись від виховання своєї дитини [PERSON], не намагався навіть побачити свого сина [PERSON], постійно ухилявся і ухиляється на даний час від сплати аліментів на утримання дитини, створивши несплатою аліментів заборгованість в сумі більшій 17000 грн., що підтверджується довідками відділу ДВС Іллінецького районного управління юстиції № 126 та 127 від 28.01.2016 року. За весь період присудження йому аліментів відповідач з 2013 року сплатив лише 647 грн. 75 коп. В грудні 2014 року за поданням державного виконавця на підставі ухвали Іллінецького районного суду від 10 грудня 2014 року за несплату аліментів оголошувався розшук боржника [PERSON], а раніше, не бажаючи навіть мати будь-яке відношення до свого сина [PERSON] та знати його, ще 17 січня 2013 року відповідач [PERSON] звертався в суд з позовом про виключення з актового запису про народження [PERSON] відомостей про батьківство, вважаючи, що він не є батьком дитини, однак після проведення молекулярно генетичної експертизи згідно висновку експерта № 71 від 12.06.2013 року ймовірність того, що [PERSON] може бути біологічним батьком [PERSON], 24.06.2010 р. н. складає 99,99 %. Проте і після цього відповідач визнавати [PERSON] своїм сином відмовляється. Відповідно до вимог ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобовязані виховувати дитину, зокрема в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сімї та родини, піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, моральний та духовний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Проте, починаючи з 2013 року і по даний час відповідач [PERSON] ніяким чином не піклувався та на даний час не піклується про свою дитину, сина [PERSON], не зустрічається з ним, не спілкується, тобто умисно ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків щодо виховання та розвитку дитини. Згідно пункту 2 частини 1 ст. 164 Сімейного кодексу України батько та мати можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини. Згідно висновку Іллінецької райдержадміністрації від 22 лютого 2016 року № 02.9-472 вважається, що позбавлення батьківських прав [PERSON], 3.04.1985 р. н. стосовно малолітнього сина [PERSON], 24.06.2010 р. н. є доцільним та відповідає інтересам дитини. В судовому засіданні позивачка із захисником [PERSON], позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити, зазначили, що відповідач не бере участі у вихованні дитини, не відвідує та не сплачує аліменти, на теперішній час по сплаті яких заборгованість 17 тис. грн. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні проти позовних вимог заперечувала, в позовних вимогах просила відмовити. Представник третьої особи у справі без самостійних вимог служби у справах дітей Іллінецької районної державної адміністрації Вінницької області [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Свідок [PERSON] в судовому засіданні повідомила, що позивачка виховує сина самостійно, відповідач не бере участі у вихованні сина. Свідок [PERSON] в судовому засіданні повідомила, що за останні чотири роки, відколи позивачка пішла з сімї відповідача, він приїздив навідати сина лише один раз. Згідно свідоцтва про народження: серії І-АМ № 234240 [PERSON], [INFO], є сином [PERSON] та [PERSON] (а.с.5). Відповідно до рішення Іллінецького районного суду від 18 грудня 2012 року шлюб між сторонами розірвано (а.с.4). Згідно висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно сина [PERSON], від 22.02.2016 року №02,9-472 (а.с. 6). Згідно довідки про нетримання аліментів №126 від 28.01.2016 року (а.с.9). Відповідно довідки про заборгованість від 28.01.2016 року №128, (а.с.10). Згідно довідки Ситковецької селищної ради від 25.02.2016 року (а.с.11). При вирішенні спору про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно його сина [PERSON], суд виходить не з формальних міркувань, а з фактичних інтересів дитини, бере до уваги ставлення батька до виконання своїх батьківських обовязків, вік дитини та інші обставини, що мають істотне значення. Оцінюючи в сукупності всі досліджені у справі докази, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги [PERSON], оскільки визнає встановленим, що відповідач не займається вихованням дитини та ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків відносно сина [PERSON] Тому [PERSON] слід позбавити батьківських прав відносно сина [PERSON], при цьому суд вважає за необхідне залишити сина на виховання матері [PERSON]. Відповідно до ч.1 ст.164 СК України батьки можуть бути позбавленні батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дітей. На підставі викладеного,

Outcome: approved