Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-26 00:00:00

\~ \~ \~ [PERSON] яка діє в інтересах позивача [PERSON] , звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення коштів за порушення виконання грошового зобов`язання за період прострочення з 07.06.2017року по 01.04.2020року в сумі 11521 .87 грн , де 8113,80 грн інфляційні витрати та 3408,07 три проценти річних за прострочення виконання грошового зобов`язання. В обґрунтування заявлених позовних вимог посилається на те, що відповідач, [PERSON] у лютому 2016року звернулася до суду з позовом до [PERSON] , про визнання майна спільним сумісним та поділ даного майна . Відповідно до рішення Ужгородського міськрайонного суду від 30.08.2019року було визнано спільною сумісною власністю колишнього подружжя [PERSON] та [PERSON] наступне майно: \~автомобіль CHEVROLET NIVA 21230, чорного кольору, 2005 року випуску, легковий універсал-В, д.н.з. [NUMBER] , № кузова [NUMBER] ;\~автомобіль ВАЗ 2121, зеленого кольору, 1987 року випуску, легковий універсал-В, д.н.з. [NUMBER] (попередній д.н.з. [NUMBER] , № кузова [NUMBER] . Вирішено поділити спільне майно між колишнім подружжям [PERSON] та [PERSON] наступним чином: за [PERSON] визнати право власності на\~автомобіль CHEVROLET NIVA 21230, чорного кольору, 2005 року випуску, легковий універсал-В, д.н.з. [NUMBER] , № кузова [NUMBER] , вартістю 115 935.00 грн. За [PERSON] визнано право власності\~на автомобіль ВАЗ 2121, зеленого кольору, 1987 року випуску, легковий універсал-В, д.н.з. [NUMBER] (попередній д.н.з. [NUMBER] ), № кузова [NUMBER] , вартістю 35 400, 00 грн. Згідно рішення суду від 30.08.2019року вирішено стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію вартості\~автомобіля CHEVROLET NIVA 21230, чорного кольору, 2005 року випуску, легковий універсал-В, д.н.з. [NUMBER] , № кузова [NUMBER] у розмірі\~40 267, 5\~грн. У позові представник позивача зазначає також, що в рамках даної цивільної справи була проведена судова автотоварознавча експертиза з визначенням вартості майна за №2517 від 07.06.2017року, з якою була повністю обізнана відповідач [PERSON] і відповідно останній з 07.06.2017року достеменно було відомо про суму коштів, яку вона має компенсувати Позивачу за пред`явленими до останнього вимогами, які за своєю юридичною природою є грошовими зобов`язаннями. Зазначає також, що факт виникнення зобовязань розпочався з лютого 2016року, а конкретна сума, яка підлягала сплаті Відповідачем Позивачу з часу проведення авто товарознавчої експертизи а саме з 07.06.2017року. Позивач отримав виконавчий лист, який ним було пред`явлено до виконавчої служби, однак, відповідачка жодним чином рішення Ужгородського міськрайонного суду від 30.08.209року не виконувала, і таке порушення грошового зобов`язання є триваючим. Оскільки відповідачка не виконала зобов`язання щодо повернення позивачу всієї суми грошових коштів, позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь суму нарахованого індексу інфляції за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання за період з 07.06.2017року (дата проведення експертизи з визначення вартості майна) по день звернення до суду 01.04.2020року в розмірі 8113,80 грн., трьох процентів річних від простроченої суми заборгованості за вказаний період в розмірі 3408,07 грн., стягнути з відповідача на користь позивача три проценти річних шляхом їх нарахування на основну суму заборгованості за кожен день просрочення починаючи з 07.06.2017року до моменту звернення до суду з даним позовом , а також покласти на відповідача судові витрати. Ухвалою суду від 15 травня 2020 року відкрито провадження по справі та визначено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 13.06.2020року відповідачем [PERSON] до суду подано письмовий відзив на позовну заяву у якому просить відмовити в заявлених позовних вимогах про стягнення коштів в повному обсязі, у зв`язку з їх необґрунтованістю та безпідставністю. 15.06.2020року [PERSON] подано зустрічний позов щодо повернення автомобіль CHEVROLET NIVA 21230, чорного кольору, 2005 року випуску, легковий універсал-В, д.н.з. [NUMBER] , на яке визнано за нею право власності за рішенням по справі або здійснити виплату вартості авто в повному обсязі. 02.09.2020року [PERSON] подано заяву про залишення зустрічної позовної заяви без розгляду. Ухвалою суду від 02.09.2020року зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] щодо повернення автомобіль CHEVROLET NIVA 21230, чорного кольору, 2005 року випуску, легковий універсал-В, д.н.з. [NUMBER] , на яке визнано за нею право власності за рішенням по справі або здійснити виплату вартості авто в повному обсязі повернуто відповідачу за первісним позовом . 30.10.2020 року представником [PERSON] [PERSON] подано до суду клопотання про призначення в рамках цивільної справи економічної експертизи, щодо проведеного розрахунку сум заявлених до стягнення, проведення якої доручити Криворізькому представництву Дніпропетровської торгово-промислової палати . Ухвалою суду від 27.04.2021 року в задоволенні клопотання [PERSON] [PERSON] про призначення в рамках цивільної справи економічної експертизи, щодо проведеного розрахунку сум заявлених до стягнення проведення якої доручити Криворізькому представництву Дніпропетровської торгово-промислової палати відмовлено . В судовому засідання представник позивача [PERSON] адвокат Мигальчич Л.А. підтримала позовні вимоги з мотивів викладених у позовній заяві та просила їх задоволити. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Копійко А.А. заперечив щодо заявлених вимог та просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі . Зазначив, що рішення Ужгородського міськрайонного суду від 30.08.2019року згідно якого було визнано спільною сумісною власністю колишнього подружжя [PERSON] та [PERSON] їх спільне майно та було вирішено стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію вартості\~автомобіля CHEVROLET NIVA 21230, чорного кольору, 2005 р. у розмірі\~40 267, 5\~грн набрало законної сили тільки 13.02.2020року, після перегляду справи Закарпатським апеляційним судом. У зв`язку з чим зазначив, що вимоги представника [PERSON] адвоката Мигальчич Л.А. про стягнення грошових коштів інфляційних витрат та 3% річних за період з 07.06.2017року є надуманими та такими, що не ґрунтуються на нормах закону. [PERSON] зазначив, що виконавче провадження щодо стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] грошової компенсації вартості автомобіля CHEVROLET NIVA 21230, чорного кольору, 2005 року випуску, легковий універсал-В, д.н.з. [NUMBER] , за рішенням суду на даний час завершено та таке виконано відповідачкою [PERSON] в повному обсязі. Щодо стягнення витрат понесених позивачем на правову допомогу в зазначеному представником позивача розмірі, зазначив , що такі є завищеними та не співмірними та не можуть підлягати до задоволення. Суд, заслухавши думку представника позивача [PERSON] адвоката Мигальчич Л.А. , представника відповідача [PERSON] - адвоката Копійко А.А., дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно рішення Ужгородського міськрайонного суду від 30.08.2019 року визнано спільною сумісною власністю колишнього подружжя [PERSON] та [PERSON] наступне майно: \~автомобіль CHEVROLET NIVA 21230, чорного кольору, 2005 року випуску, легковий універсал-В, д.н.з. [NUMBER] , № кузова [NUMBER] ;\~автомобіль ВАЗ 2121, зеленого кольору, 1987 року випуску, легковий універсал-В, д.н.з. [NUMBER] (попередній д.н.з. [NUMBER] , № кузова [NUMBER] . Вирішено поділити спільне майно між колишнім подружжям [PERSON] та [PERSON] наступним чином: за [PERSON] визнати право власності на\~автомобіль CHEVROLET NIVA 21230, чорного кольору, 2005 року випуску, легковий універсал-В, д.н.з. [NUMBER] , № кузова [NUMBER] , вартістю 115 935.00 грн. За [PERSON] визнано право власності\~на автомобіль ВАЗ 2121, зеленого кольору, 1987 року випуску, легковий універсал-В, д.н.з. [NUMBER] (попередній д.н.з. [NUMBER] ), № кузова [NUMBER] , вартістю 35 400, 00 грн. Вирішено стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію вартості\~автомобіля CHEVROLET NIVA 21230, чорного кольору, 2005 року випуску, легковий універсал-В, д.н.з. [NUMBER] , № кузова [NUMBER] у розмірі\~40 267, 5\~грн. Постановою Закарпатського апеляційного суду від 13.02.2020року апеляційну скаргу\~ [PERSON] в інтересах якого діє адвокат Мигальчич Людмила Анатоліївна на додаткове рішення Ужгородського міськрайонного суду від 22 листопада 2019 року залишино без задоволення. Апеляційні скарги [PERSON] на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 30 серпня 2019 року та додаткове рішення Ужгородського міськрайонного суду від 22 листопада 2019 року, задоволено частково. Змінено рішення\~Ужгородського міськрайонного суду від 30 серпня 2019 року та додаткове рішення Ужгородського міськрайонного суду від 22 листопада 2019 року в частині розподілу судових витрат та остаточно стягнуто з [PERSON] на корись [PERSON] судові витрати у розмірі 11 021 грн. 22.10.2019 року згідно постанови старшого державного виконавця Ужгородського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області Старунчак М.А. відкрито виконавче провадження за виконавчим листом №308/1992/16-ц від 15.10.2019року, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію вартості\~автомобіля CHEVROLET NIVA 21230, чорного кольору, 2005 року випуску, легковий універсал-В, д.н.з. [NUMBER] , № кузова [NUMBER] у розмірі\~40 267, 5\~грн. 15.05.2020року Постановою державного виконавця Ужгородського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Старанчук М.А., з метою виконання рішення Ужгородського міськрайонного суду від 30.08.2019 року, за виконавчим листом №308/1992/16-ц від 15.10.2019року було накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках [PERSON] . Згідно довідки від 21.05.2020року за №1295/01-27 виданої Управлінням соціального захисту населення Ужгородської районної Державної Адміністрація Закарпатської області встановлено, що з доходу [PERSON] відраховано згідно виконавчого провадження №60388140 від 19.11.2019року станом на 01.05.2020року кошти в сумі 7678,42 грн. Як встановлено судом, постановою від 07.07.2020року державного виконавця Ужгородського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Старанчук М.А. виконавче провадження з примусового виконання зобов`язання за виконавчим листом №308/1992/16-ц від 15.10.2019року, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] грошової компенсації вартості\~автомобіля CHEVROLET NIVA 21230, чорного кольору, 2005 року випуску, легковий універсал-В, д.н.з. [NUMBER] , № кузова [NUMBER] у розмірі\~40 267, 5\~грн. завершено, у зв`язку з виконанням рішення в повному обсязі . А отже, встановлено, що заборгованість у розмірі\~40 267, 5\~грн. відповідачем [PERSON] сплачена в повному обсязі. Відповідно до ст.3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є: свобода договору;свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність Згідно з ст.4 ЦК України, основу цивільного законодавства України становить Конституція України. Основним актом цивільного законодавства України є Цивільний кодекс України. Актами цивільного законодавства є також інші закони України, які приймаються відповідно до Конституції України та цього Кодексу (далі - закон). Відповідно до ст.11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини; створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; інші юридичні факти. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. Відповідно до частини першої статті\~598 ЦК України\~зобов`язання припиняються на підставах, встановлених договором або законом, зокрема виконанням, проведеним належним чином (стаття\~599 ЦК України). Відповідно до статті\~611 ЦК України\~в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно із частиною другою статті\~625 ЦК України\~в разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У частині другій статті\~625 ЦК України\~зазначено, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки, виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника, зупинення виконавчого провадження чи виконання рішення суду про стягнення грошової суми. За змістом статей\~524,\~533 - 535\~і\~625 ЦК України\~грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора. З огляду на вказане , слід зробити висновок, що саме з дати набрання законної сили 13.02.2020 року рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 30.08.2019року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] грошової компенсації вартості\~автомобіля CHEVROLET NIVA 21230, чорного кольору, 2005 року випуску, легковий універсал-В, д.н.з. [NUMBER] , № кузова [NUMBER] у розмірі\~40 267, 5\~грн. , виникає зобов`язання у [PERSON] сплатити на користь [PERSON] точний, визначений розмір компенсації вартості зазначеного автомобіля. Згідно з ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідальність за порушення грошового зобовязання регламентується ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. У\~відповідності до ст.\~612, ч.2 ст.\~625 ЦК України\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом та зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Судом встановлено, що\~ [PERSON] належним чином не виконала своїх зобов`язань згідно рішення Ужгородського міськрайонного суду від 30.08.2019року яке набрало законної сили 13.02.20120року щодо сплати на користь [PERSON] грошової компенсації вартості\~автомобіля CHEVROLET NIVA 21230, чорного кольору, 2005 року випуску, легковий універсал-В, д.н.з. [NUMBER] , № кузова [NUMBER] у розмірі\~40 267, 5\~грн. У зв`язку з чим, 15.10.2019 року Ужгородським міськрайонним судом було видано виконавчий лист №308/1992/16-ц та такий був пред`явлений до примусового виконання та виконано відповідачем в повному обсязі . Правовий аналіз положень статей\~\~526,\~599,\~611,\~625 ЦК України\~дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми , яке як встановлено судом, відповідач не виконувала у добровільному порядку , не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених\~статтею 625 цього Кодексу,\~за увесь час прострочення. Зазначена позиція підтверджена у постановах Великої Палати\~\~Верховного Суду від\~4 липня 2018 року\~у справі №\~310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 4 червня 2019 року у справі № 916/190/18 (провадження № 12-302гс18). Таким чином, з ухваленням рішення про стягнення коштів у 2019 році зобов`язання відповідача сплатити заборгованість щодо компенсації не припинилося та тривало до моменту фактичного виконання грошового зобов`язання \~\~Відтак, кредитор має право на отримання\~сум, передбачених\~статтею 625 цього Кодексу, за\~\~увесь час прострочення до 01 квітня 2020 року. Вказана правова позиція висловлена у постанові Верховного суду України від 01 червня 2016 року у справі №6-927цс16 та у постанові Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справі №2-438/12. Згідно з частинами 2, 3 статті 12 ЦПК учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності з частинами 1, 3 статті 13 ЦПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. За правилами статті 76 ЦПК доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Частинами 1, 5 статті 81 ЦПК передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Дослідивши спірні правовідносини та застосовуючи відповідні норми права, суд дійшов висновку, що оскільки відповідачем упродовж періоду, починаючи саме з 13.02.2020 року по 01.04.2020 року, компенсація вартості\~автомобіля CHEVROLET NIVA 21230, чорного кольору, 2005 року випуску, легковий універсал-В, д.н.з. [NUMBER] , № кузова [NUMBER] у розмірі\~40 267, 5\~грн. не була сплачена, тому за невиконання грошового зобов`язання, що виникло на підставі ухваленого судом рішення, настає відповідальність. На думку представника позивача, обов`язок Відповідача сплатити грошове зобов`язання виник саме з моменту пред`явлення позову [PERSON] про визнання майна\~спільним сумісним\~та поділ\~даного майна а саме : з лютого 2016року, а точна сума грошового зобов`язання визначена у висновку судової авто товарознавчої експертизи з визначення вартості майна від 07.06.2017року, про яку було відомо [PERSON] , та саме з цього періоду здійснюється нарахування інфляційних втрат та 3 % річних, про що зазначено у заяві. Однак, така позиція є безпідставною, оскільки, спільне майно між колишнім подружжям [PERSON] та [PERSON] було поділено наступним чином: за [PERSON] визнано право власності на\~автомобіль CHEVROLET NIVA 21230, чорного кольору, 2005 року випуску, легковий універсал-В, д.н.з. [NUMBER] , вартістю 115 935.00 грн, а за [PERSON] визнано право власності\~на автомобіль ВАЗ 2121, зеленого кольору, 1987 року випуску, легковий універсал-В, д.н.з. [NUMBER] (попередній д.н.з. [NUMBER] ), вартістю 35 400, 00 грн. та обов`язок [PERSON] здійснити компенсацію вартості\~автомобіля CHEVROLET NIVA 21230, чорного кольору, 2005 року випуску, легковий універсал-В, д.н.з. [NUMBER] , у розмірі\~40 267, 5\~грн. на користь [PERSON] виник саме на підставі рішення Ужгородського міськрайонного суду від 30.08.2019року, яке набрало законної сили 13.02.2020року Так, у справі, що розглядається, представником позивача за допомогою жодного доказу не підтверджено, що відповідачці [PERSON] було достеменно відомо про суму коштів, яку вона має компенсувати [PERSON] саме з моменту проведення судової авто товарознавчої експертизи від 07.06.2017року, та шо відповідачка була обізнана з проведенням такої судовою авто товарознавчою експертизою №2517 від 07.06.2017року та саме з цього моменту у позивача виникло право вимоги компенсації від відповідача. Суд також не погоджується із наданим розрахунком представника позивача [PERSON] [PERSON] за період з 07.06.2017 року по 01.04.2020року та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача кошти у вигляді інфляційних збитків за період з 13.02.2020року по 01.04 .2020року на суму 322,14 гривень, що розрахована за формулою [Збитки від інфляції] = [Сума боргу] [Індекс інфляції] / 100% - [Сума боргу]; а саме ( сума боргу 40267,50 грн *100,8/100- 40267,50) та трьох відсотків річних на суму 162,17 грн, що розрахована за формулою [Відсотки] = [Сума боргу] [Процентна ставка] / 100% /365 днів * [Кількість днів], а саме ( 40267.50 *3 % /100%/365 днів * 49 днів ), загальною сумою на 484,30 гривень, яка підлягає до стягнення з відповідача. Представником позивача [PERSON] в судовому засіданні також зявлено вимогу про відшкодування витрат на правову допомогу у розмірі 8973.70 грн. В обґрунтування такої подано Ордер серія ЗР №35306 від 11.04.2020року , договір про надання правової допомоги №18/к від 11.04.2018, акт про прийняття передачі наданих послуг та проведення готівкових розрахунків між сторонами від 08.10.2020року на суму 8973.70грн.. Представник відповідача Копійко АА. у судовому засіданні заявив клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу, в якому зазначає, що розмір таких витрат заявлений представником позивача є неогрунтованим, тобто не відповідає складності справи, часу витраченого адвокатом на виконання робіт, обсягом наданих адвокатом послуг. Позивачем при подачі позову оплачено судовий збір в розмір 840,80 грн. (один відсоток від ціни позову) та понесено витрати на правничу допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на зазначене та враховуючи присуджені до стягнення суми грошових коштів, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме, в сумі 35,28 грн. (задоволено вимог на суму 484, 30 грн.) Крім того, у відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Так, представник позивача просить стягнути з відповідача 8937,70 гривень витрат на оплату правничої допомоги адвоката, згідно з укладеним з клієнтом [PERSON] договором від 11.04.2018року № 18/к про надання правової допомоги на суму 8 937,70 гривень, що підтверджується актом прийняття-передачі наданих послуг та проведення готівкових розрахунків між сторонами від 08 жовтня 2020 року на вказану суму. Дослідивши надані докази на підтвердження витрат на правову допомогу, суд дійшов висновку про часткове задоволення клопотання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема і витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до поданого акту про прийняття -передачі наданих послуг сума гонорару за надану професійну правничу допомогу позивачу складає 8973.70 грн. Як вбачається із наданих документів позивачем проведено у готівковій формі шляхом сплати гонорару адвокату 8973.70 грн. Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. 3) для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1)чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2)чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3)поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4)дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб`єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. З 15.12.2017 р. набрав чинності Цивільний процесуальний кодекс України у редакції Закону №2147-VIII від 03.10.2017 р. і положення ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» застосуванню не підлягає. Тому витрачений час на надання правничої допомоги значення не має. Суд визнав витрати за надання професійної правничої допомоги такими, що є неспівмірними із : - складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), оскільки обсяг письмових доказів, зібраних адвокатом для подачі позовної заяви до суду, є незначним а розгляд справи проводився у спрощеному порядку та позивачем надано заяву про розгляд справи у відсутності позивача та його представника; - часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); -обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт (в тому числі, і зокрема, суду не надано доказів на підтвердження підготовки додаткових заяв та клопотань про долучення до матеріалів справи доказів та їх уточнення, який розраховано в обсязі 2 години вартістю 6612,20); - ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі, впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ст. 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. З огляду на викладене суд вважає обґрунтованими та доведеними витрати на професійну правничу допомогу, однак, зважаючи на правовідносини у справі, обсяг і об`єм доказів, наявні процесуальні документи, підготовлені адвокатом, та спосіб участі представника при розгляді справи, складність справи суд вважає, що розумними та співмірними витратами на правничу допомогу, надану позивачу, будуть витрати у розмірі 2000,00 грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: partial