Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-14 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з позовом до [PERSON] про стягнення алміентів. При цьому зазначають, що позивачка [PERSON] з 26.02.1994 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] Від шлюбу вони мають повнолітню дитину [PERSON], [INFO], яка в даний час проживає з матір»ю, навчається на 2 курсі Житомирського державного університету імені івана Франка, на денній формі навчання. Відповідач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, він не бажає житии з ними однієї сім»єю, матеріально їх не підтримує. [PERSON] не є інвалідом, знаходиться у прцезданому віці, є пенсіонером органів МВС України, отримує пенсію, в даний час працює головою Михайлівської сільської ради та має можливість утримувати повнолітню доньку. Крім того, вона являється інвалідом 2 групи, в даний час не працює і також потребує матеріальної допомоги від чоловіка. А тому, аони зщвернулись до суду з даним позовом та просять стягувати з відповідача аліменти на утримання повнолітньої доньки в розмірі ? частини дохлодів до досягнення дитиною 23 років. Також просять стягувати з відповідача алімненти на утримання [PERSON] в розмірі ? частини доходів довічно. Позивачки до суду не з»явились, наддали заяви про розгляд справи в їх відсутність, позовні вимоги підтримують в повному обсязі з підстав зазначених в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив, що він матеріально підтримує повнолітню доньку, згоден і в подальшому її підтримувати та сплачувати аліменти до досягнення нею 23 річного віку. Сплачувати аліментів на дружину він не згоден, так як він являється інвалідом 3 групи. Його дружина також має інвалідність. Однак, їй не протипоказана праця в зв»язку з захворюванням, вона має можливість працювати. Вислухавши пояснення відповідача та проаналізувавши їх в сукупності з письмовими матеріалами справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено що [PERSON] та [PERSON] з 26.02.1994 року перебувають в шлюбі. Від шлюбу вони мають повнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка в даний час проживає з матір»ю, навчається на 2 курсі Житомирського державного університету імені Івана Франка, на денній формі навчання, термін навчання до 30.06.2016 року (а.с.6). В даний час [PERSON] та [PERSON] припинили спільне проживання. Як вбачається з писбмових матеріалів (а.с. 15-19) відповідач перераховував кошти на утримання повнолітньої доньки. Також відповідач погоджується сплачувати аліменти на утримання повнолітньої долньки до закінчення навчання. А тому, позовні вимоги в частині стягнення з [PERSON] аліментів на утримання повнолітньої доньки підлягає частковому задоволенню, а саме стягненню з відповідача аліментів на утримання [PERSON] до закінчення навчання, так як відповідно до ст.199 СК України, якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років, за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідач являється інвалідом 3 групи, являється інвалідом війни, йому протипоказана важка праця (а.с.20). Позивачка [PERSON] являється інвалідом 2 групи загального захворювання, інвалідність встановлена на строк до 01.02.2014 року, протипоказань щодо праці позивачці [PERSON], в зв»язку з встановленням групи інвалідності, не встановлено (а.с.2). В зв»язку з вищевикладеним, враховуючи всі обставини справи, матеріальне становище сторін суд вважає, що не підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення аліментів на [PERSON] довічно.

Outcome: partial