Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-10 00:00:00

[PERSON] (по тексту рішення - [PERSON] , позивач) звернувся до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із позовом до [PERSON] (по тексту рішення - [PERSON] , відповідач) про розірвання шлюбу, зареєстрованого 26.08.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому реєстраційної служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис №1675. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 03.03.2021 року справу за вказаним вище позовом передано на розгляд Ізяславського районного суду Хмельницької області за підсудністю. В обгрунтування позовних вимог позивач зазначає, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, однак сімейне життя не склалося, розпочалися постійні конфлікти та суперечки, в результаті чого спільне життя стало неможливим та нестерпним. Вказує, що з відповідачем мають різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, з огляду на що фактично спільно не проживають ще з 2019 року. На думку позивача шлюб існує формально, а подальше проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з них та їх спільної неповнолітньої дитини. У судове засідання позивач не з`явився, однак ним подано для суду письмову заяву про розгляд справи без його участі з покликанням, що позов підтримує та не вбачає підстав для примирення. Відповідач в судове засідання також не з`явилася, будучи належним чином повідомлена про дату, час та місце судового розгляду подала письмову заяву про розгляд справи без її участі з покликанням, що позов визнає повністю та підстав для примирення подружжя не вбачає. З огляду на неявку учасників у судове засідання, суд вважає за можливе розглянути справу без їх участі на підставі наданих письмових матеріалів. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що сторони по справі - [PERSON] та [PERSON] перебувають в шлюбі, зареєстрованому 26.08.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому реєстраційної служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис №1675, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 26.08.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому реєстраційної служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області. Як вбачається з матеріалів справи, від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , що засвідчено копією свідоцтва про його народження, і, як свідчать матеріали справи, місце проживання якого не оспорються сторонами по справі. Матеріали справи також не дають підстав вважати, що між сторонами наявний спір про поділ майна. Також, судом встановлено, що фактично підстав вважати про можливість збереження сім`ї немає, шлюбно-сімейні стосунки не підтримуються тривалий час, що як вбачається з матеріалів справи об`єктивно нічим не спростовано. Відсутність взаєморозуміння, поваги один до одного, взаємодопомоги та підтримки, намірів на відновлення сімейних стосунків позивач та відповідач не мають. Суд враховує, що відповідно до ч. 1 ст. 51 Конституції України, ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Однією з основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу. Зокрема, особа має право вільно вирішувати питання щодо укладення шлюбу та його збереження, а також розірвання шлюбу та припинення шлюбних відносин. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Статтею 110 СК України встановлено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Таким чином, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Зважаючи, що відсутні будь-які підстави для примирення сторін, подружжя фактично припинило шлюбні стосунки, враховуючи категоричну позицію позивача про необхідність розірвання шлюбних відносин та повне визнання позову відповідачем, відображене у її письмовій заяві, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню, так як подальше проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при подачі позову. У зв`язку з визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті у відповідності до ч. 1 ст. 142 ЦПК України позивачу належить повернути з державного бюджету 50 відсотків сплаченого ним при поданні позову судового збору. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 454, 00 грн., з урахуванням повернутих з державного бюджету 50 відсотків сплаченого судового збору.

Outcome: approved