Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-26 00:00:00

[PERSON] \~(надалі-Позивач) звернулася в суд з позовом до [PERSON] (надалі-Відповідач) про розірвання шлюбу. \~ \~ \~ \~В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що з Відповідачем 17 серпня 1996 року уклали шлюб. За час спільного проживання з відповідачем у сторін народилося шестеро дітей, двоє з яких на даний час є неповнолітніми, а саме: син [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з Відповідачем не склалося, через несумісність характерів. Протягом останнього часу сторонни жодних шлюбних та сімейних відносин не підтримують. Позивач вважає, що подальше спільне життя з Відповідачем та збереження шлюбу є неможливим, термін для примирення позитивних результатів не дасть. Просить розірвати шлюб. 24.03.2021 року Відповідач звернувся до суду із заявою про надання терміну для примирення на шість місяців. Позивачка в судовому засіданні позовну заяву підтримала повністю, наполягала на розірванні шлюбу. У задоволенні заяви відповідача про надання терміну на примирення категорично заперечила. Відповідач в судовому засіданні просив надати термін на примирення. \~ \~ \~ \~Заслухавши учасників справи, дослідивши та оцінивши надані у справі докази в їх сукупності, Суд дійшов висновку, що позовна заява підставна та підлягає до задоволення. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що сторони з 17 серпня 1996 року перебувають у шлюбі, зареєстрованому Самарівською сільською радою Ратнівського району Волинської області, про що зроблено відповідний актовий запис №10, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . За час спільного проживання у сторін народилося шестеро дітей, двоє з яких на даний час є неповнолітніми, а саме: син [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] , серії [NUMBER] . \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України (надалі- СК України) позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. \~ \~ \~ \~Як вбачається із ст.ст. 111, 112 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства та з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Поряд з цим, відповідно до ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. \~ \~ \~ \~Як передбачає ч.1 ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. \~ \~ \~ \~Крім того, відповідно до ч.3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини і примушення до припинення шлюбних відносин, примушення до їх збереження не може мати місце, як передбачає ч. 4 цієї статті. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні встановлено, що Позивачка категорично заперечує надання їм строку на примирення, подружнє життя сторони припинили, збереження шлюбу суперечить інтересам Позивачки та їх дітям, підстав для збереження шлюбу немає, а тому позов підлягає до задоволення. З тих самих міркувань, Суд відмовляє у задоволенні заяви Відповідача про надання сторонам строку на примирення. Задовольняючи позов, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з Відповідача в користь Позивачки слід стягнути понесені нею судові витрати у виді судового збору в розмірі 908 грн., які пов`язані із розглядом справи і є обґрунтованими та пропорційним до предмета спору. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved