Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-25 00:00:00

[PERSON]М, діючи за дорученнім від імені позивача [PERSON], звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] селищної ради Борщівського району, в якому просить визнати за позивачем, як за спадкоємцем за законом після смерті 26 квітня 1993 року матері [PERSON], право власності на спадкове майно, що складається з 1/3 частини домоволодіння у селі Лосяч по вулиці Паршукова, 4 Борщівського району Тернопільської області, посилаючись на те, що приватним нотаріусом їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину з тих підстав, що відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно. Вказала, що спірне будинковолодіння станом на 01 липня 1990 року відносилося до суспільної групи колгоспних дворів, у вказаному домоволодінні станом на 15 квітня 1991 року були зареєстровані та проживали троє осіб, а саме, [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Усі троє, як члени колгоспного двору, набули право власності кожен по 1/3 частці домоволодіння, але своїх прав за життя спадкодавців не оформили. Після смерті 26 квітня 1993 року [PERSON] спадщину прийняла її донька [PERSON]. Інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно, немає. Сторони в судове засідання не зявилися. Від сторін поступили письмові заяви, в яких останні просять справу слухати у їх відсутності. Представник позивача [PERSON] в поданій заяві вказав, що позов підтримує повністю, просить задовольнити позов з підстав наведених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] селищна рада в поданій до суду письмовій заяві позов визнає. Суд, за наявних підстав, вирішив розгляд справи провести у відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, надані сторонами, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з наступного. Як вбачається з листа приватного нотаріуса Борщівського районного нотаріального округу [PERSON] від 15 грудня 2016 року №1252/02-31, позивач звернулася до нотаріуса по питанню оформлення спадщини після смерті 26 квітня 1993 року матері [PERSON], спадкоємцем майна якого є на підставі закону. За даними приватного нотаріуса Борщівського районного нотаріального округу [PERSON], спадщину позивач прийняла, оскільки вступила в управлінням спадковим майном на протязі шести місяців з дня смерті матері [PERSON] та подала заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину до приватного нотаріуса Борщівського районного нотаріального округу [PERSON], на підставі якої було заведено спадкову справу за №361/2013. Заяв від інших спадкоємців не надходило. Як вказала позивач нотаріусу, спадкове майно складається з 1/3 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд за №4, що знаходиться в селі Лосяч по вул. Паршукова Борщівського району Тернопільської області. При огляді документів, поданих позивачем, приватним нотаріусом встановлено, що правовстановлюючі документи на житловий будинок у с. Лосяч по вул. Паршукова, 4 Борщівського району відсутні. Отже, в судовому засіданні підлягає доведенню факт належності частини будинковолодіння у селі Лосяч по вул. Паршукова, 4 Борщівського району Тернопільської області як спадкового майна спадкодавцю [PERSON] та наступної належності позивачу [PERSON] З характеристики будинку, господарських будівель та споруд в с. Лосяч по вул. Паршукова, 4 складеного Борщівським районним бюро технічної інвентаризації 16 листопада 2016 року, вбачається, що за будинковолодінням по вул. Паршукова, 4 в селі Лосяч Борщівського району рахуються: житловий будинок 1957 року побудови, житловий будинок готовністю 57%, господарський будинок та підвал 1971 року побудови, господарський будинок 1963 року побудови, відмостка, хвіртка, огорожа, ворота, криниця ?, огорожа інвентаризаційною вартістю 126903 грн. З довідки, виданої [PERSON] селищною радою 16 грудня 2016 року за Р №1168 та записів погосподарських книг села Лосяч вбачається, що двір по вул. Паршукова, 4 в селі Лосяч Борщівського району відносився станом на 1 липня 1990 року до суспільної групи колгоспних дворів, у вказаному господарстві станом на 15 квітня 1991 року проживали та були зареєстровані голова двору [PERSON], його дружина [PERSON] та [PERSON]. Усі троє, станом на цю дату, не втратили свого права на вказане домоволодіння, набули права власності на нього, кожен по 1/3 частці, однак своїх прав за життя спадкодавця не оформили. Рішенням 13-ої сесії Лосяцької сільської ради 21-го скликання від 21 січня 1994 року [PERSON] передана безоплатно у власність земельна ділянка площею 0,25 га для обслуговування житлового будинку. Виконком [PERSON] селищної ради у довідці, виданій 16 грудня 2016 року № 1167, підтверджує той факт, що власником частини житлового будинку в с. Лосяч по вул. Паршукова, 4, а саме 1/3 його частки, за життя була спадкодавець [PERSON]. За таких обставин, суд вважає доведеним факт належності 1/3 частини будинковолодіння в с. Лосяч по вул. Паршукова, 4 Борщівського району Тернопільської області як спадкового майна на праві власності, спадкодавцю [PERSON]. [PERSON]померла 26 квітня 1993 року у віці 80 років у с.Лосяч Борщівського району Тернопільської області (свідоцтво про смерть серії 1-ИД №216737). Згідно тієї ж довідки, виданої [PERSON] селищною радою Борщівського району 16 грудня 2016 року за Р №1167 та даних погосподарських книг села Лосяч, після смерті [PERSON] спадщину прийняла її донька [PERSON] (свідоцтво про народження серії ЯЛ №060357, свідоцтво про одруження серії № І-УР № 363137). За даними листа приватного нотаріуса від 15 грудня 2016 року №1252/02-31, на підставі заяви позивача про видачу свідоцтва про право на спадщину приватним нотаріусом Борщівського районного нотаріального округу [PERSON], на підставі якої було заведено спадкову справу за Р №361/2016. Інші спадкоємці, які б заявили своє право на спадкове майно, відсутні. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. З огляду на наведене суд вважає, що позов слід задовольнити. На підставі ст.ст.16, 1218, 1220, 1258, 1261, 1268 ЦК України, та

Outcome: approved