Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-01 00:00:00

[PERSON] (надалі - Позивач) звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] (надалі - Відповідач) про визнання за нею права власності на 1/2 частину квартири за адресою [ADDRESS]. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що вона проживала з відповідачем без реєстрації шлюбу з 2006 р. по 2011 р., в цей період ними за спільні грошові кошти була придбана квартира за адресою [ADDRESS], право власності на яку було оформлене на відповідача. Перед придбанням квартири вона зняла грошові кошти зі свого особистого депозитного рахунку й внесла їх при купівлі квартири. Після того, як вони з [PERSON] перестали жити разом, квартира залишилась у власності відповідача, у зв'язку з чим, вона була змушена звернутись до суду за захистом своїх прав шляхом визнання за нею права власності на 1/2 частину вищезазначеної квартири. В судовому засіданні позивачка та її представник просили задовольнити позовні вимоги з наведених в позовній заяві підстав. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, суду пояснив, що грошові кошти для придбання квартири надавали його батьки, що підтверджується розпискою продавців квартири про отримання грошових коштів, крім того, дійсна вартість квартири була значно вищою ніж вказано в договорі купівлі-продажу квартири, що також підтверджується зазначеною розпискою. Після того, як позивачка й відповідач припинили свої відносини, відповідач сплатив позивачці грошові кошти в сумі 50000,00 грн., що підтверджується її власноруч написаною розпискою, де вказано, що вона не має матеріальних претензій. Вважає позовні вимоги безпідставними і необґрунтованими, тому просить відмовити в задоволенні позовної заяви. Суд, вислухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини справи. В зареєстрованому шлюбі [PERSON] та [PERSON] не перебували. Квартира за адресою [ADDRESS], згідно договору купівлі-продажу № 2165 від 11.09.2009 р., була придбана [PERSON], як покупцем, за п'ятдесят тисяч гривень у [PERSON] та [PERSON] Згідно розписок, які були власноруч написані [PERSON] та [PERSON], грошові кошти в сумі 14000,00 доларів США вони отримали за квартиру від [PERSON] та [PERSON]. Крім того, в матеріалах справи є написана власноруч позивачкою розписка, про те, що 18.02.2013 р. вона отримала від [PERSON] грошові кошти в сумі 50000,00 грн. Матеріальні претензії у до нього неї відсутні. В судовому засіданні позивачка підтвердила факт написання нею вказаної розписки і отримання коштів. В судовому засіданні були допитані свідки [PERSON] та [PERSON], які суду пояснили, що квартиру своєму сину вони купили за власні кошти. Свідок [PERSON] суду пояснив, що він тривалий час працював з позивачкою та її заробітна платня, на його думку, не давала їй можливості придбати квартиру. Згідно довідці з місця роботи, [PERSON] в 2007-2009 р. надавала послуги з продажу обладнання на договірній основі, а з 2010 р. працює менеджером з відділу продаж з окладом в розмірі мінімальної заробітної плати. В матеріалах справи є докази, що [PERSON] 25.05.2009 р. закрила свій депозитний договір і отримала кошти в сумі 12 376,60 грн. Дослідивши докази суд дійшов до наступних висновків. Під час придбання спірної квартири сторони у зареєстрованому шлюбі не перебували, позивачка була повнолітньою дієздатною особою, в повному обсязі розуміла значення своїх дій, та їй ніхто не перешкоджав оформити право власності на 1/2 частину квартиру, якщо вона б сплатила половину вартості квартири. Крім того, в матеріалах справи відсутні докази, того, що грошові кошти, отримані в банку, позивачка сплатила саме за квартиру, оскільки між закриттям банківського рахунку й покупкою квартири пройшло майже три місяці літа. Також, згідно розписці, яка є в матеріалах справи, продавці квартири отримали грошові кошти за неї від [PERSON] та [PERSON], а не від позивачки по справі. Тому, суд критично відноситься пояснень позивачки, про те, що вона сплатила половину вартості квартири за рахунок особистих коштів, оскільки вони не підтверджуються письмовими доказами, які є в матеріалах справи. Крім того, 18.03.2013 р. позивачка отримала від відповідача грошові кошти в сумі 50000,00 грн. і власноруч написала розписку про те, що матеріальних претензій до нього не має. Відповідно ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 57 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 Цивільного процесуального кодексу України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про визнання за нею права власності на 1/2 частину квартири за адресою [ADDRESS], є безпідставними і задоволенню не підлягають. Судові витрати по справі слід віднести на рахунок позивачки по справі, на підставі ст. 89 ЦПК України.

Outcome: dismissed