Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-14 00:00:00

Адвокат Ракущинець А.А., який представляє інтереси [PERSON] звернувся до суду з даною позовною заявою, яку мотивує тим, що 23.01.2020 року, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічов О.М., вчинено виконавчий напис, що зареєстрований в реєстрі за номером 3647, яким запропоновано стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Управління активами», заборгованість на загальну суму 40988,64 грн. З даним виконавчим написом позивач не погоджується, вважає такий безпідставним та таким, що вчинений з порушенням вимог діючого законодавства, зокрема що стосується процедури вчинення виконавчого напису, безспірності заборгованості, дотримання строків позовної давності, відсутності вказаної у виконавчому написі суми боргу, яка може бути стягнута. У зв`язку з наведеним, адвокат Ракущинець А.А., який представляє інтереси [PERSON] , просить суд визнати виконавчий напис від 23.01.2020 року за № 3647, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічов О.М про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК Управління активами» боргу, в сумі 40988,64 грн. таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 16.08.2021 року, відкрито провадження по справі та призначено у такій підготовче судове засідання. 08.09.2021 року, через канцелярію суду, надійшла заява від директора ТОВ «Фінансова компанія «Управління активами» - Велікданова С.К. про визнання позовних вимог, в порядку ст. 206 ЦПК України, в якій останній зазначає, що ТОВ «Фінансова компанія «Управління активами» визнає позовні вимоги [PERSON] в частині визнання виконавчого напису виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М., зареєстрованого за № 3647 від 23.01.2020 р. таким що не підлягає виконанню та стягненню з ТОВ «Фінансова компанія управління активами» судового збору за подання позовної заяви в розмірі 454 грн.(інші 50 відсотків судового збору повертаються позивачу з державного бюджету в порядку ч.1 ст.142 ЦПК України). У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, однак від адвоката Ракущинець А.А. надійшла заява про розгляд справи без їх участі. Щодо заяви відповідача про визнання позовних вимог не заперечують. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять суд ухвалити рішення у підготовчому судовому засіданні. Представник відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Управління активами» у судове засідання не з`явився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений своєчасно і належним чином, що стверджується наявним в матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення за №0820506943849. Дослідивши подані сторонами заяви та матеріали цивільної справи, оцінивши докази в їх сукупності, виходячи з їх належності, допустимості, достовірності та достатності, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з ч. 1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно ч.3 ст. 200 ЦПК України, за результатом підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. З огляду на вищевикладені фактичні обставини справи за яких відповідачем визнаються заявлені позивачем позовні вимоги і визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку, що заявлений [PERSON] позов підлягає до задоволенню, а виконавчий напис від 23.01.2020 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічов О.М., зареєстрований в реєстрі за номером 3647, яким запропоновано стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Управління активами», заборгованість на загальну суму 40988,64 грн., слід визнати таким, що не підлягає виконанню. Що стосується стягнення судового збору, то суд вважає наступне. Відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. За таких обставин, суд виходячи з вимог ст. 141 ЦПК України вважає, що слід стягнути з ТОВ «Фінансова компанія «Управління активами» на користь [PERSON] судовий збір у розмірі - 454,00 грн. та відповідно, в порядку ч.1 ст. 142 ЦПК України, повернути [PERSON] з державного бюджету, п`ятдесят відсотків сплаченого, згідно квитанції № 30142558 від 13.08.2021 року, судового збору, що становить - 454 грн.

Outcome: approved