Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-14 00:00:00

[PERSON] подав до Московського районного суду міста Харкова позовну заяву, в якій просить стягнути борг за договором позики. Представником позивача надана до суду заява, в якій він просить розглядати справу за відсутності позивача, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти ухвалення по справі заочного рішення суду. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, заяв про розгляд справи у його відсутність не надав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 224-226 ЦПК України. Судом встановлено, що 13.08.2014 року між позивачем та відповідачем було укладено договір позики грошових коштів на суму 844 110,00 грн., що еквівалентно 62 250 доларів США, що підтверджується відповідним договором, посвідченим приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Грішаковою О.В. (а.с.8). Згідно умов укладеного договору позики, позичальниця зобов'язувалася повернути позикодавцеві суму позики протягом трьох місяців з дати підписання договору рівними щомісячними платежами, які не можуть бути меншими, ніж сума, що еквівалентна 20 750 доларів США відповідно до встановленого в договорі графіку. У визначені графіком договору строки повернення позики, [PERSON] не здійснив жодного платежу. Від виконання своїх зобов'язань за договором ухиляється. Відповідач не надав до суду жодного доказу на виконання вказаного договору. За таких обставин суд приймає позицію позивача щодо невиконання вказаного договору жодного разу. Згідно ст.1049 ЦК України визначений обов'язок позичальника повернути позикодавцеві позику, зокрема грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем у строк та порядку, що встановлені договором. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася (ч. 2 ст. 1050 ЦК України). Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України (ч. 1 ст. 1050 ЦК України) з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший процент не встановлений договором або законом. Договором позики передбачена відповідальність за несвоєчасне повернення суми позики частинами і відповідно до п.5.2 Договору позичальник сплачує пеню у розмірі 0,5 % від суми заборгованості за кожен день прострочення, суму позики повинен вернути з урахуванням індексу інфляції та сплатити 3 % від простроченої суми. Пунктом 2.2 Договору визначено, що якщо на день повернення позики курс (продажу) долару США по відношенню до гривні буде змінений, то сума позики підлягає відповідному коригуванню у гривневому еквіваленті. Для визначення комерційного курсу сторони зобов'язуються використовувати комерційний курс ПАТ «Державний експертно-імпортний банк України» на відповідну дату. Відповідно до курсу обміну валют, встановленого ПАТ «Державний експертно-імпортний банк України» курс долару США станом на 18.03.2015 р. (дату на яку розраховує суми позивач) становить 25,5000 грн. Таким чином, сума, яка підлягає поверненню за договором позики становить 1 587 375, 00 грн., що еквівалентно 62 250 доларам США. Таким чином, з позивача підлягає стягненню: - сума позики з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення у розмірі 1 666 743, 75 грн. (розрахунок індексу інфляції за період з 01.11.2014 р. по 18.03.2015 р. (138 днів) : 1 587 375,00 грн. х 105,0% : 100%); - пеня у розмірі 0,5 % від суми заборгованості за кожен день прострочення у розмірі 1 150 092,00 грн. (8334,00 грн. х 138 днів); - проценти у розмірі 3% від простроченої суми у розмірі 50 002,00 грн.; - штраф у розмірі 1% від суми позики за кожен день прострочення, що складає 2 300 101,2 грн. (16 667,4 грн. х 138 днів). Загалом з відповідача підлягає стягненню сума у розмірі 5 166 938,95 грн. З урахуванням наведеного, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача належить стягнути на користь позивача понесені судові витрати у вигляді судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved