Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-19 00:00:00

[PERSON] у поданій ним 21.04.2016 р. до суду позовній заяві по спору, виниклому до Костянтинівського державного науково-виробничого підприємства «Кварсит» (а.с.16), просить стягнути з відповідача: заборгованість з усіх належних йому сум виплат на час звільнення з урахуванням компенсації втрати частини доходів станом на 06 квітня 2016 року у розмірі 24195,96 грн.; середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 01.03.2016 року по 18.04.2016 року включно у розмірі 5834,40 грн., посилаючись на те, що він з 11 жовтня 1999 року по 29 лютого 2016 року перебував у трудових правовідносинах з відповідачем, де з 06 жовтня 2015 року працював оператором фацетного станку 5 розряду. Звільнений з підприємства 29 лютого 2016 року за п.1 ст. 36 КЗпП України за згодою сторін. Починаючи з березня 2015 року відповідач в порушення діючого трудового законодавства заробітну плату йому не виплачував, а тому за підприємством на день його звільнення виникла заборгованість із заробітної плати у розмірі 23709,28 грн., компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати у розмірі 1839,68 грн., що в сумі дорівнювало 25548,96 грн. Заробітну плату за березень 2015 року йому було сплачено 29.03.2016 року у розмірі 1353,00 грн. На цю суму зменшилась загальна заборгованість по заробітній платі, та яка на теперішній час складає 24195,96 грн. та яку він просить стягнути з відповідача. Крім того, оскільки в порушення вимог ст.116 КЗпТ України відповідач не провів з ним повний розрахунок в день його звільнення 29.02.2016 р. до теперішнього часу, то за вимогами ст.117 КЗпП України з відповідача на його користь має бути стягнутий середній заробіток за час затримки розрахунку в 34 дні, який виходячи з його середньоденної заробітної плати в розмірі 171,60 грн., складає 5834,40 грн. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про повне підтримання позовних вимог [PERSON] та про розгляд справи у його відсутність. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність (а.с.24). При цьому будь-яких заперечень на позовну заяву [PERSON] представник відповідача не надав. Дослідивши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] перебував у трудових правовідносинах з Костянтинівського державного науково-виробничого підприємства «Кварсит» з 11 жовтня 1999 року по 29 лютого 2016 року, де з 06 жовтня 2015 року працював оператором фацетного станку 5-го розряду. Наказом № 10-к від 29.02.2016 року звільнений за згодою сторін за ч.1 ст. 36 КЗпП України (копія трудової книжки з відповідними записами №№12 - 23 - на а.с.2-5). За вимогами ч.1 ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. На день звільнення [PERSON] належала до сплати від Костянтинівського державного науково-виробничого підприємства «Кварсит» заробітна плата за період з березня 2015 року по лютий 2016 року у розмірі 23709,28 грн. та компенсація втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати у розмірі 1839,68 грн., що в сумі дорівнювало 25548,96 грн. 29 березня 2016 року позивачу була виплачена заробітна плата за березень 2015 року у розмірі 1353,00 грн. та на цю ж суму була нарахована сума компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати. Станом на 06 квітня 2016 року відповідач має перед позивачем заборгованість із заробітної плати за період з квітня 2015 року по березень 2016 року та компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати у загальному розміру 24195,96 грн. Зазначені обставини підтверджені бухгалтерською довідкою відповідача № 3-91 від 06.04.2016 року (а.с.6). Тож, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість із заробітної плати за період з квітня 2015 року по березень 2016 року та компенсація втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати у загальному розміру 24195,96 грн. Розглядаючи вимоги [PERSON] про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні суд дійшов таких висновків. Відповідно до ч.1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Пленум Верховного Суду України в п. 25 Постанови №13 від 24.12.1999 р. «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» роз'яснив, що непроведення розрахунку з працівником у день звільнення або, якщо в цей день він не був на роботі, наступного дня після його звернення з вимогою про розрахунок є підставою для застосування відповідальності, передбаченої ст. 117 КЗпП України. Порядок обчислення середньої заробітної плати затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100, якою встановлено, що середня заробітна плата обчисляється виходячи з виплати за останні 2 календарних місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата (абз.3 п.2 постанови); та передбачено, що в розрахунок середньої заробітної плати включаються всі виплати у томі розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки (абз.3 пункту 3 постанови). Відповідно до бухгалтерської довідки відповідача № 3-92 від 06.04.2016 року середньоденний заробіток позивача, розрахований у відповідності до постанови КМУ від 08 лютого 1995 року № 100, дорівнює 171,60 грн. (а.с.7). Нарахування середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні суд провадить в межах заявлених позовних вимог шляхом множення середньоденного заробітку, який дорівнює 171,60 грн. на число робочих днів - 34 днів (за винятком святкових та неробочих днів) за період з 01.03.2016 року по 18.04.2016 року. Таким чином, розмір середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні складає: 171,60 грн. х 34 дні = 5834,40 грн. Тож з відповідача на користь позивача слід стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 01 березня 2016 року по 18 квітня 2016 року у розмірі 5843,40 грн. За наведених обставин позов слід задовольнити у повному обсязі. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на рахунок спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір у розмірі 1378,00 грн.

Outcome: approved