Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-04 00:00:00

Акціонерне товариство комерційний банк (далі - АТ КБ) «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення боргу кредитором спадкодавця в сумі 13066,53 гривень, а також судових витрат, пов`язаних зі зверненням до суду, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що [PERSON] звернулася до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківський послуг, ознайомившись з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами Банку, вона підписала Заяву № б/н від 09 березня 2011 року, згідно з якою їй було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт, який у подальшому збільшився до 7000,00 гривень. Для користування кредитним картковим рахунком позичальник отримав кредитну картку. [INFO] [PERSON] померла. Її спадкоємцями є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. 01 травня 2020 року до Дворічанської державної нотаріальної контори направлено претензію кредитора та 12 травня 2020 року отримано відповідь, в якій зазначалося, що спадкоємці померлого позичальника із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не зверталися та спадкова справа після смерті спадкодавця була заведена на підставі претензії АТ КБ «ПриватБанк». 21 липня 2020 року до спадкоємців позичальника було направлено лист-претензію, згідно яких позивач пред`явив свої вимоги, але ніяких дій не було виконано. На час розгляду справи заборгованість за договором не сплачена, тому АТ КБ «ПриватБанк» просить суд стягнути з відповідачів на користь банку заборгованість за кредитним договором № б/н від 09 березня 2011 року та судові витрати. 19 березня 2021 року після отримання інформації про місце проживання (перебування) відповідачів, була постановлена ухвала про відкриття провадження у справі та розгляд за правилами спрощеного позовного провадження, призначене відкрите судове засідання о 09 год 00 хв 05 квітня 2021 року. Направлено відповідачам копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів. Запропоновано відповідачам подати до суду відзив на позов в установлений строк. Запропоновано позивачу подати до суду відповідь на відзив. Запропоновано відповідачам подати до суду в установлений законодавством строк заперечення, в яких викласти свої пояснення, міркування і аргументи щодо наведених позивачем у відповіді на відзив пояснень, міркувань і аргументів і мотиви їх визнання або відхилення. В судове засідання представник позивача не з`явився, надавши до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив справу розглянути за його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце слухання справи повідомлялася своєчасно і належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення останній поштового відправлення, яке отримала 23.03.2021 «сестра [PERSON] ». Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся своєчасно і належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення останньому поштового відправлення, яке отримав 23.03.2021 «брат [PERSON] ». Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце слухання справи повідомлялася своєчасно і належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення останній поштового відправлення, яке отримала 23.03.2021 «особисто». Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце слухання справи повідомлялася своєчасно і належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення останній поштового відправлення, яке отримала 23.03.2021 «сестра [PERSON] ». При цьому від [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до суду не надійшло відзиву на позовну заяву чи будь-яких заперечень, а також повідомлення про іншу адресу, клопотання про відкладення судового розгляду також не заявлялося. Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Так як відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин, без повідомлення причин та не подав відзив, а представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи, тому відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. 09 березня 2011 року між публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» та [PERSON] (надалі позичальниця) був укладений кредитний договір № б/н, згідно з яким Банком відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт, який у подальшому збільшився до 7000,00 гривень. Для користування кредитним картковим рахунком позичальник отримав кредитну картку. Позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, що встановлені кредитним договором. Згідно з свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 22 травня 2018 року, виданого Куп`янським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, [PERSON] померла [INFO] , про що складений відповідний актовий запис № 38 (а. с. 95 зворот). Згідно з розрахунком заборгованості за договором № б/н від 09 березня 2011 року, заборгованість [PERSON] , станом на 20 травня 2018 року (дату смерті), складає 13066,53 гривень (а. с. 9-13). 01 травня 2020 року АТ КБ «ПриватБанк» направило до Дворічанської державної нотаріальної контори письмову претензію кредитора в порядку ст. 1281 ЦК України від 16 квітня 2020 року (а. с. 60-61). Згідно з повідомленням № 237/02-14 від 05 травня 2020 року, наданим Дворічанською державною нотаріальною конторою Харківської області, претензія про погашення заборгованості за кредитним договором після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , отримана поштою 05 травня 2020 року та зареєстрована в Книзі вхідної кореспонденції за вх. № 364/02-14 та долучена до спадкової справи № 134/2018. Одночасно Дворічанська державна нотаріальна контора Харківської області повідомила, що вказана претензія банку прийнята до уваги в роботі та при видачі свідоцтва про право на спадщину буде повідомлено спадкоємцям про кредиторські вимоги АТ КБ «Приватбанк» про заборгованість померлої [PERSON] перед Банком в сумі13066,53 гривень (а. с. 62). 21 липня 2020 року позивачем на адресу відповідачів було направлено листи-претензії від 23 червня 2020 року, згідно якого позивач пред`явив свої вимоги (а. с. 63-69). З довідки Дворічанської селищної ради Куп`янського району Харківської області від 12 квітня 2021 року № 739 вбачається, що станом на 20 травня 2018 року за адресою: [ADDRESS] , був зареєстрований склад сім`ї: [PERSON] , [INFO] , дата реєстрації місця проживання [INFO] , [PERSON] [INFO] , дата реєстрації місця проживання [INFO] ; [PERSON] [INFO] , дата реєстрації місця проживання [INFO] ; [PERSON] [INFO] , дата реєстрації місця проживання 10.12.2003; [PERSON] [INFO] , дата реєстрації місця проживання [INFO] (а. с. 112). Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 52298032 від 15.06.2018 за параметрами запиту [PERSON] інформація відсутня (а. с. 96). Згідно заповіту, посвідченого 18 травня 2018 року секретарем виконавчого комітету Тавільжанської сільської ради Дворічанського району Харківської області Мороз С. В., [PERSON] заповіла все своє майно своєму синові [PERSON] , 1979 року народження, який мешкає в [ADDRESS] (а. с. 98). З інформації Дворічанської державної нотаріальної контори Харківської області Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків) від 15.04.2021 № 352/01-16, вбачається, що відсутня заява про видачу свідоцтва про право на спадщину [PERSON] , що свідчить про те, що він не звертався до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину на майно, тому свідоцтво про право на спадщину за заповітом не видавалося. Також відсутні заяви про прийняття спадщини [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , що свідчить про не прийняття ними спадщини (а. с. 113). Згідно з інформацією зі Статуту акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 594 від 05 червня 2019 року, рішенням Єдиного акціонера Банку від 21.05.2018 № 519 було змінено тип банку з публічного на приватне акціонерне товариство та змінено найменування банку на акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк». Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» є правонаступником всіх прав та зобов`язань публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», яке було правонаступником всіх прав та обов`язків закритого акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк». На підставі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 608 ЦК України, зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1281 ЦК України встановлено, що спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Згідно з ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Відповідно до ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства є, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. На підставі ч. 1 ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справ керується принципом верховенства права. Згідно з ч. ч. 1 - 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Під час судового розгляду даної справи позивачем були надані належні, допустимі, достовірні та достатні докази на підтвердження своїх позовних вимог, на підставі яких судом встановлені обставини та факти, що обґрунтовують вказані вимоги. Відповідачами, всупереч вимог ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України, належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів наявності підстав для відмови в задоволенні позовних вимог позивача не надано і в матеріалах справи не міститься. Доводи позивача, викладені в позові, відповідачами і матеріалами справи не спростовуються. Суд приймає до уваги як належний, допустимий, достовірний і достатній доказ розрахунок заборгованості за кредитним договором, наданий позивачем, який ні відповідачами, ні матеріалами справи не спростовується. За таких обставин справи, суд всебічно та повно з`ясував обставини, на які посилався позивач як на підставу своїх вимог, оцінив докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів окремо кожного, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, і приходить до висновку про задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, в зв`язку з чим суд стягує з відповідачів судовий збір на користь позивача.

Outcome: approved