Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-21 00:00:00

Акціонерне товариство акціонернокомерційний банк «Львів» (далі АТ АКБ «Львів», Банк) звернулося до суду із позовом, у якому просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за Кредитним договором № 07347/119/2019 від 04 вересня 2019 року у розмірі 97\~597,80 грн, з яких: сума заборгованості за кредитом 76\~046,88 грн, сума заборгованості за відсотками 21\~550,92 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач покликається на те, що 04 вересня 2019 року між АТ АКБ «Львів» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 07347/119/2019, відповідно до якого банк зобов`язався надати у власність позичальникові грошові кошти у розмірі 100\~000 грн зі сплатою 48% річних за користування кредитом та терміном повернення до 03 вересня 2021 року включно. Проте відповідач систематично не виконує свої зобов`язання. Відтак, станом на 29 грудня 2020 року загальна заборгованість [PERSON] за кредитним договором складає 97\~597,80 грн, з яких: заборгованість за кредитом 76\~046,88 грн; заборгованість за відсотками 21\~550,92 грн. Враховуючи наведене, а також те, що на даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість, що є порушенням законних прав та інтересів АТ АКБ «Львів», представник позивача просить позов задовольнити шляхом стягнення з [PERSON] заборгованості за вищевказаним кредитним договором та понесених банком судових витрат. Ухвалою судді від 06 січня 2021 року відкрито провадження у справі № 607/77/21 та призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. У судове засідання представник позивача АТ АКБ «Львів» не з`явився, у прохальній частині позовної заяви просив суд про розгляд справи без його участі за наявними у справі матеріалами. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явивсь з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, відзиву на позовну заяву не надав суду. Тому суд вважає за можливе розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів із винесенням заочного рішення. За вказаних обставин, з підстав, визначених ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги з наступних підстав. Судом встановлено, що 04 вересня 2019 року між АТ АКБ «Львів» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 07347/119/2019 (далі Кредитний договір). Відповідно до п. 1.1 Кредитного договору, Банк зобов`язується надати у власність Позичальника грошові кошти у розмірі та на умовах, обумовлених Кредитним договором, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит і сплатити проценти за користування кредитом. Відповідно до п. 1.3 Кредитного договору, Кредит надається у сумі 100 000,00 грн, з умовою повернення в термін до 03 вересня 2021 року у порядку та відповідно до умов Кредитного договору. Згідно із п. 3.2 Кредитного договору, за користування кредитом позичальник сплачує Банку 48 % річних. Згідно п. 3.6 Кредитного договору, Позичальник сплачує проценти щомісяця до дня повернення кредиту, але не пізніше останнього робочого дня місяця, за який нараховані проценти. Прийняті на себе зобов`язання за кредитним договором позивач виконав у повному обсязі, надавши позичальнику [PERSON] кредит на суму 100\~000 грн., що підтверджується меморіальним ордером № 94588 від 04 вересня 2019 року. Згідно п.п. 5.1 Кредитного договору, позичальник зобов`язаний повернути Банку кредит у повному обсязі в порядку і терміни, передбачені Кредитним договором та/або додатками до нього. Повернення суми кредиту, сплата нарахованих процентів здійснюється за ануїтетною схемою згідно Додатку 1, що є невід`ємною частиною Кредитного договору (п. 5.2 Кредитного договору). Банк вправі вимагати дострокового повернення Кредиту, сплати процентів, комісій та інших належних до сплати платежів за цим Договором, у випадках обумовлених цим договором і чинним законодавством (п. 5.8 Кредитного договору). Відтак, до виниклих між сторонами правовідносин підлягають застосуванню наступні норми права. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом частини першої статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Частиною 2 статті 1050\~ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Зобов`язання [PERSON] не виконуються, щомісячні платежі не сплачуються, що є порушенням ст. 526 ЦК України, у якій зазначено про те, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, та ст. 1054 ЦК України, в якій передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до п. 2.3.2 Кредитного договору, Банк має право вимагати дострокового повернення кредиту, процентів, комісій та інших платежів за Кредитним договором, у разі несвоєчасної сплати процентів та/або не повернення суми кредиту (частини кредиту). Згідно п. 2.4 Кредитного договору, у випадку прийняття Банком рішення щодо вимоги про дострокове повернення Кредиту, сплату процентів, комісій та інших платежів, з підстав, обумовлених Кредитним договором, Банк письмово повідомляє про це позичальника. В такому випадку, позичальник зобов`язаний впродовж 30 календарних днів з моменту отримання письмової вимоги Банку повністю повернути суму Кредиту та сплатити проценти на день повернення. Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), що передбачено ст. 610 ЦК України. В силу п. 3. ч. 1 ст.\~611\~ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. У п. 6.1 Кредитного договору, сторони погодили, що за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань за Кредитним договором, банк вправі нараховувати позичальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період прострочки, від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочки. Як вбачається із матеріалів справи, відповідачу направлявся листвимога з вимогою погасити заборгованість за Кредитним договором, що стверджується копією листавимоги № 780/014 від 04 вересня 2020 року та копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення із підписом про вручення поштового відправлення особисто 21 вересня 2020 року. Однак дані вимоги залишилась без відповідного реагування зі сторони відповідача [PERSON] . Вищенаведені обставини підтверджують факт неналежного виконання [PERSON] зобов`язань за кредитним договором, що дає право на стягнення заборгованості за кредитом з відповідача достроково. Відтак, станом на 29 грудня 2020 року загальна заборгованість [PERSON] за Кредитним договором складає 97\~597,80 грн, з яких: заборгованість за кредитом 76\~046,88 грн; заборгованість за відсотками 21\~550,92 грн, що стверджується наявним у матеріалах справи розрахунком заборгованості за договором кредиту № 07347/119/2019 від 04 вересня 2019 року. З огляду на те, що [PERSON] прострочи погашення поточних платежів по кредиту та нарахованих відсотків, належним чином не повертає отриманий кредит, не виконує взятих на себе за договором зобов`язань, тому суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором № 07347/119/2019 від 04 вересня 2019 року в розмірі 97\~597,80 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені судові витрати в розмірі 2 102 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved