Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-10 00:00:00

\~[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що подружнє життя не склалося через різні погляди на життя та вирішення сімейних питань, відсутність спільних інтересів, почуття поваги та любові. Все це призвело до того, що сторони не підтримують шлюбні відносини, разом не проживають, не ведуть спільного господарства. Також позивач в позовній заяві просила стягувати на її користь з відповідача аліменти на утримання їх спільних дітей: [PERSON], [INFO], який дитиною - інвалідом, в розмірі 2000 грн., та [PERSON], [INFO], в розмірі 1000 грн., оскільки відповідач не постійно надає матеріальну допомогу на утримання дітей. Позивач в судовому засіданні зазначила, що вони з відповідачем більше року разом не проживають, тому що він вирішив піти від них, забрав усі гроші, пішов на роботу і не повернувся. Через рік нібито нічого не сталося, він прийшов до них, погрався з дітьми і знову пішов. Так він приходить десь 1 раз на 2 тижні, пограється і йде собі. Матеріальне забезпечення дітей його не цікавить. Також зазначила, що син є дииною-інвалідом тому потребує більших матеріальних витрат. Відповідач, повідомлений належним чином про місце, дату та час судового засідання, до суду не з'явився, причини неявки не повідомив, з заявами про відкладення розгляду справи не звертався. Суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних в справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони зареєстрували шлюб 20 червня 2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Суворовському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис №682 (а.с.7). У позивача та відповідача є спільні діти: [PERSON], [INFO], який є дитиною-інвалідом, та [PERSON], [INFO] (а.с.8,9,11). Причинами розпаду сімї стали різні погляди на життя та вирішення сімейних питань, відсутність спільних інтересів, почуття поваги та любові, у звязку з чим сторони не підтримують подружні відносини. Згідно ст.111 Сімейного кодексу України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно до вимог ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Враховуючи, що у сторін сімя розпалася, суд вважає, що надавати строк для примирення недоцільно, тому що це суперечить моральним засадам суспільства. Отже, суд приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані і доказані, а тому шлюб слід розірвати, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Що стосується вимог про стягнення аліментів на утримання дітей, то вони підлягають задоволенню з наступних підстав. Позивач здійснює догляд за дітьми, а відповідач матеріальну допомогу в добровільному порядку на їх утримання не надає. Згідно зі ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення повноліття. Відповідно до статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальний стан дитини, ті ж обставини відносно платника аліментів та їх стягувача. Згідно статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Згідно з положеннями ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Судом встановлено, що діти виховуються позивачем і потребують матеріальної допомоги, відповідач працездатний, у зв'язку з чим може надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. Відповідно до ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, що не буде порушувати права відповідача та забезпечить утримання неповнолітніх дітей. Оскільки відсутні відомості про працевлаштування відповідача, в судове засідання він не зявився, письмових заперечень проти позову не надав, тому суд вважає за необхідне позовні вимоги [PERSON] задовольнити. Згідно з вимогами ч.1 ст.367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до\~ ст.88 ЦПК України та п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача необхідно стягнути у дохід держави судовий збір у розмірі 640 грн.

Outcome: approved