Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-21 00:00:00

[PERSON] у жовтні 2021 року звернулася до суду в інтересах [PERSON] із указаним позовом, який мотивувала тим, що 26.02.2000 був зареєстрований шлюбі між позивачкою та відповідачем. За час цього шлюбу, [INFO] в них народилась дочка [PERSON] . Рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 03.07.2013 шлюб між позивачкою та відповідачем був розірваний. До досягнення дочкою повноліття відповідач сплачував аліменти, однак після досягнення повноліття ніякої допомоги на утримання дитини не надає. Також представник позивачки зазначила, що [PERSON] проживає разом із позивачкою та повністю перебуває на її утриманні. На даний час донька позивачки та відповідача навчається на 1 курсі денної форми навчання по основній навчальній програмі коледжу по спеціальності «Сервіс на транспорті». Навчання здійснюється за рахунок контракту, стипендії [PERSON] не отримує, та не перебуває на державному забезпеченні. Термін навчання становить з 01.09.2021 по 30.06.2023. Відповідач перебуває у шлюбі, інших утриманців немає, тому має можливість утримувати спільну дитину. Посилаючись на зазначені обставин [PERSON] просить суд стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 від заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення із моменту подання заяви та до досягнення дитиною 23 років, за умови, що вона буде продовжувати навчання. Ухвалою суду від 29.10.2021 було відкрито провадження, вирішено здійснювати розгляд за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. У судове засідання сторони не з`явилися. Позивачка не повідомила суд про причину неявки. Представник позивачки подала заяву у якій просить справу розглянути без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримує та не заперечує проти ухвалення заочного розгляду справи. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, але в судове засідання повторно не з`явився з невідомих причин і не подав відзив. Згідно вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3)\~відповідач не подав відзив; 4)\~позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи викладене, суд вважає можливим провести по справі заочний розгляд. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що між сторонами мають місце сімейні правовідносини, позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом установлено, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками [PERSON] , яка народилася [INFO] (а.с.\~9, 11, 12). З довідки виданої Авіаційно - транспортним коледжом Федеральної державної бюджетної освітньої установи вищої освіти «Санкт-Петербурзький державний університет цивільної авіації» від 17.09.2021 за № 19.03-17-1523 вбачається, що [PERSON] є курсантом 1-го курсу Авіаційно - транспортного коледжу, денної форми навчання, основної навчальної програми коледжу по спеціальності «Сервіс на транспорті». Навчання є позабюджетним. Грошового утримання курсанти коледжу не отримують. Термін навчання становить по 30.06.2023 (а.с. 20). Таким чином,\~судом установлено,\~що донька\~сторін є\~повнолітньою та\~продовжує навчання\~на денній\~формі навчання. Навчання на денній формі позбавляє її можливості працевлаштуватися та одержувати певний дохід, у зв`язку з чим вона потребує матеріальної допомоги. Відповідно до статті 199\~Сімейного кодексу\~України (далі СК України), якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно із статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)\~стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення (стаття 182 Сімейного кодексу України). Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що [PERSON] у зв`язку із навчанням не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги і таку допомогу крім позивачки має надавати також і відповідач, виходячи з рівного обов`язку батьків утримувати повнолітню дочку, яка продовжує навчання і у зв`язку із цим потребує матеріальної допомоги. Відповідач не надав суду доказів, на підтвердження незадовільного стану його здоров`я та доказів, які б свідчили про неможливість надавати матеріальну допомогу на навчання дочки. Враховуючи вищевикладене, зважаючи на принцип диспозитивності цивільного судочинства, враховуючи вимоги розумності і справедливості, суд вважає, за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), щомісячно. Разом з тим, суд не вбачає підстав для встановлення мінімального розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, а саме 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки [PERSON] є повнолітньою. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно ч. 1 та 2 статті 199 СК України право на утримання повнолітні дочка, син, які продовжують навчання, мають до досягнення двадцяти трьох років і таке право припиняється у разі припинення навчання. Таким чином, аліменти з відповідача на утримання повнолітньої доньки підлягають стягненню з 20.10.2021 і до закінчення навчання [PERSON] , але не довше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років. Отже позовні вимоги підлягають задоволенню повністю. Вирішуючи питання про судові витрати в справі, суд керується положеннями частини 1 статті 141 ЦПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позивачка звільнена від сплати судового збору на підставі пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір», тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908 грн 00 коп. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.\~430\~ЦПК України слід допустити негайне виконання судового рішення у межах платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: approved