Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-24 00:00:00

[PERSON] , та [PERSON] звернулися в суд з спільною заявою про розірвання шлюбу. В обгрунтування вимог заяви ствердили, що між ними було зареєстровано шлюб 12.09.2010 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Косівського районного управління юстиції Івано-Франківської області. Від даного шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] . На даний час шлюбні відносини між сторонами припинені, сторони спільно не проживають та не ведуть спільного господарства протягом останніх двох років. Сторони вважають, що на даний час збереження шлюбу неможливо. Сторони досягли згоди стосовно визначення місця проживання дитини після розірвання шлюбу, участі у забезпеченні умов життя та виховання дитини того з батьків, хто проживає окремо, що підтверджується письмовим договором. У зв`язку з цим, заявники просили розірвати шлюб укладений між ними 12.09.2010 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Косівського районного управління юстиції Івано-Франківської області. Заявники в судове засідання не з`явилися, однак подали заяви про розгляд справи без їх участі (а.с. 28-29). У відповідності до ч. 3 ст. 211 ЦПК України судом проведено розгляд справи у відсутності сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши заяву [PERSON] , та [PERSON] , дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява є обґрунтована і підлягає задоволенню наступних підстав. Згідно ч.2 ст.19 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження. Частиною 7 ст.19 ЦПК України визначено, що окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до ч.3 ст.293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей. Судом встановлено, що 12 вересня 2022 року між [PERSON] , та [PERSON] було укладено шлюб у відділі у відділі реєстрації актів цивільного стану Косівського районного управління юстиції Івано-Франківської області, про, що зроблено актовий запис №88. Даний факт підтверджується свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 12.09.2010 року. За час перебування сторін в шлюбі, у них народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження. Будь-які спори стосовно усіх питань в тому числі порядку участі у вихованні спільної дитини між заявниками відсутні., оскільки сторони уклали між собою письмовий договір про виховання та утримання дитини від 21.10.2021 року. Пленум Верховного Суду України у п.8 своєї постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21.12.2007 року роз`яснив, що розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст.109 СК України), провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей. Згідно ч.3 ст.109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Судом встановлено,що заявники створити міцної сім`їза час спільного проживання не змогли внаслідок чого шлюб фактично розпався, подружні стосунки припинились, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам та інтересам їх дитини. Згідно ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дитини, що мають істотне значення. Суд вважає, що в даному випадку наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову. Відповідно до частини п`ятої статті 268 Цивільного процесуального кодексу України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. В порядку ч. 2 ст. 115 СК України після набрання даним рішенням законної сили воно підлягає направленню до органу РАЦС за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Outcome: approved