Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-13 00:00:00

[PERSON], який дії в інтересах [PERSON] звертався до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин, мотивуючи свою заяву тим, що 25 липня 2010 року померла сестра [PERSON] [PERSON] Мотрина Федорівна. [PERSON] є єдиним спадкоємцем майна померлої сестри. Після смерті сестри відкрилася спадщина. При зверненні до приватного нотаріуса Барвінківського районного нотаріального округу Харківської області [PERSON] з питань прийняття спадщини, [PERSON] отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, а саме на земельну ділянку в зв?язку з неможливістю встановлення родинних зв?язків з наданих документів спадкоємцем. У свідоцтві про народження [PERSON] її матір?ю вказано [PERSON] Відповідно до витягу реєстрації актів цивільного стану громадянина про державну реєстрацію народження на ім?я [PERSON] в графі «відомості про матір» вказано [PERSON]. В цьому зв?язку, [PERSON], звернувшись до суду, просив становити факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON]. У судовому засіданні заявник представник заявника підтримав подану заяву. Заінтересована особа - Іванівська сільська рада Барвінківського району Харківської області, будучи належним чином повідомлена про дату, час та місце слухання справи, до суду представника не направили, подали заяву про слухання справи у відсутність представника, проти задоволення заяви не заперечують. Відповідно до ч. ч. 1,4 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов?язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Доказування не може бути ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 64 ЦПК України, письмовими доказами є будь які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Згідно з п. 27 Постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» виходячи з принципу процесуального рівноправ?я сторін та враховуючи обов?язок кожної сторони довести ті обставини, на які посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів. Судом забезпечено усім учасникам можливість для реалізації їх прав для надання та витребування доказів, усі вони долучені до справи і досліджені. При аналізі доказів суд керується положеннями ст. 60 ЦПК України про те, що обовязки доказування і подання доказів покладається на сторони, і виходить лише із тих доказів, які надані ними під час розгляду справи. Оцінивши належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатній і взаємний зв?язок наявних у справі доказів в їх сукупності, суд дійшов до наступного. Як встановлено судом, 27 липня 2010 року померла [PERSON]. У свідоцтві про народження [PERSON] її матір?ю вказано [PERSON] Відповідно до витягу реєстрації актів цивільного стану громадянина про державну реєстрацію народження на ім?я [PERSON] в графі «відомості про матір» вказано [PERSON]. Допитані у судовому засіданні в якості свідків [PERSON] та [PERSON] показали, що тривалий час з померлою [PERSON] проживали в одному селі на території Барвінківського району Харківської області. У останньої була сестра [PERSON], яка проживала на території Яворівського району Львівської області. Остання декілька разів, як рідна сестра, приїздила в гості до [PERSON]. Крім того, свідок [PERSON] показала, що [PERSON] та [PERSON] як сестер знала з дитинства, так як вони народилися та виросли в одному селі на території Львівської області. У суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів повідомлених свідками. Даних про їхню заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні і такі клопотання не заявлялися. Їх показання об?єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам. гідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до абз. 2 п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів яка у разі відсутності спору розглядається за правилами окремого провадження. Пункт 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України, визначає, що суд розглядає, в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Частина 1 ст. 256 ЦПК України містить перелік фактів, які можуть бути встановлені судом. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Від встановлення факту спільного проживання спадкоємця та спадкодавця на момент відкриття спадщини залежить виникнення майнових прав. Аналізуючи зібрані докази по справі суд приходить до висновку що заява [PERSON], який діє в інтересах [PERSON] є обґрунтованою доведеною та такою що підлягає задоволенню, оскільки судом достеменно встановлено що [PERSON], яка п мерла 25 липня 2010 року була сестрою [PERSON].

Outcome: approved