Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-11 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] 22 липня 2006 року вступили в зареєстрований шлюб. Від шлюбу є донька [PERSON], [INFO], яка проживає з матір»ю. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 11 вересня 2014 року шлюб сторін розірваний. У грудні 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON]про поділ майна подружжя, посилаючись на те, що під час шлюбу сторони придбали в кредит два автомобілі, а саме, в 2006 році - автомобіль марки «Daewoo Sens», державний номер [NUMBER], та у 2013 році - автомобіль марки «Skoda Rapid», державний номер [NUMBER], якими після припинення шлюбних стосунків користується відповідач. [PERSON] відмовляється розділити майно добровільно, тому вона просила в судовому порядку провести його розподіл, залишивши автомобілі відповідачу та стягнувши з нього на її користь половину ринкової вартості автомобілів. У судовому засіданні представник позивачки [PERSON] та сама позивачка уточнили позовні вимоги, пославшись на те, що відповідач без відома позивачки передав в користування іншій особі автомобіль «Daewoo Sens» та отримав за це кошти в розмірі 30 тис. грн., просили стягнути з [PERSON] половину отриманої ним суми коштів в розмірі 15 тис. грн., залишивши даний автомобіль у власності відповідача. Що стосується автомобіля марки «Skoda Rapid», також просили виділити його відповідачу, стягнувши з нього належну їй половину ринкової його вартості. Відповідач позовні вимоги визнав частково, пояснивши, що згоден на виплату позивачці частини ринкової вартості автомобіля «Skoda Rapid», при визначенні цієї частини просив врахувати, що даний автомобіль був придбаний в кредит, сторони спільно проживали до березня 2014 року, до цього періоду спільно несли витрати по сплаті кредиту за автомобіль, а вподальшому до повної сплати розміру кредиту відповідач такі витрати ніс сам із особистих коштів. Вимог щодо розподілу автомобіля марки «Daewoо Sens» не визнав, просив виключити даний автомобіль із переліку майна, яке підлягає розподілу, пославшись на те, що даний автомобіль продав за 30 тис. грн. ще в період спільного проживання з позивачкою. Заслухав пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з слідуючих підстав. Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один із них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ч.1 ст. 65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. В силу ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно ст.71 СК України майно, що є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Відповідно до п. 30 Постанови Пленуму Верховного суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійним та поділ спільного майна подружжя» у випадку, якщо один із подружжя здійснив відчуження спільного сумісного майна на свій розсуд, приховав майно тощо, то таке майно або його вартість враховується при його поділі. Крім того, п. 22 цієї Постанови визначено, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими ст.ст. 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Судом встановлено, що сторони 22 липня 2006 року вступили в зареєстрований шлюб, вподальшому їх сімейне життя не склалось, сторони спільно проживали до березня 2014 року, до цього періоду мали спільний бюджет та несли спільні витрати. В березні 2014 року вони шлюбні стосунки припинили, з тих пір разом не проживали, а 11 вересня 2014 року шлюб розірвали в судовому порядку. Це в суді пояснили сторони, це видно із приєднаної до справи копії рішення суду про розірвання шлюбу. Судом також встановлено, що згідно укладеного кредитного договору відповідач отримав 15 квітня 2013 року в Публічному акціонерному товаристві «Укрсоцбанк» кредит в розмірі 126950 грн. на купівлю автомобіля «Skoda Rapid», при цьому також був оформлений договір застави автомобіля, вартість якого за домовленістю сторін визначена в розмірі 149353 грн. Термін повернення кредиту був визначений до квітня 2020 року. Розрахунки по погашенню кредиту проводились відповідачем з травня 2013 року по березень 2015 року, відповідач зобов»язання по кредиту погасив достроково, автомобіль зареєстрований на його ім»я і знаходиться в його користуванні. Це в суді пояснив відповідач, цього не заперечували представник позивачки, сама позивачка, це стверджується матеріалами справи. Як свідчать дані довідки ПАТ «Укрсоцбанка», всього по кредиту було сплачено 152452 грн. 72 коп., із них за період з травня 2013 року по лютий 2014 року включно- 50431 грн. 79 коп. /32808 грн. 40 коп. основного боргу та 17623 грн. 39 коп. сплачених відсотків по кредиту/. Поскільки з березня 2014 року сторони припинили шлюбні стосунки, спільними витратами на придбання автомобіля є витрати, які були понесені по лютий 2014 року включно, а саме 50431 грн. 79 коп., на які сторони згідно ст. 70 СК України мають рівне право. В процентному виразі дані витрати із загальної суми сплаченого кредиту становлять 34%, частка позивачки становить 17% / 50431,79х100:152452,72=34:2=17 /. На дану частку -2- вартості автомобіля позивачка і вправі претендувати. За погодженням сторін дійсна вартість автомобіля на день розгляду справи була визначена 300000 грн., із яких 17% становить 51000 грн. Поскільки автомобіль «Skoda Rapid» зареєстрований на відповідача, залишився у нього в користуванні, суд вважає можливим залишити цей автомобіль йому у власності, стягнувши з відповідача на користь позивачки в рахунок належної їй частки в автомобілі кошти в розмірі 51000 грн. Судом також встановлено, що автомобіль марки «Daewoo Sens» набутий сторонами під час шлюбу і є спільним сумісним майном подружжя. В грудні 2013 року відповідач передав даний автомобіль в користування іншій особі, одержавши за це 30000 грн. Це в суді не заперечував відповідач, це стверджується матеріалами справи. Як встановлено судом, зазначеними вище автомобілем та коштами відповідач розпорядився без відома позивачки, тому з нього слід стягнути на користь бувшої дружини половину отриманих коштів в розмірі 15000 грн., проти такої компенсації не заперечували позивачка та її представник. Суд не може прийняти до уваги посилання відповідача на те, що зазначений автомобіль він фактично продав, поскільки, як в суді підтвердив сам відповідач, договір купівлі-продажу при цьому не укладався, автомобіль залишився у його власності, зареєстрований на його ім»я, він не позбавлений права повернути автомобіль. Всього, таким чином, на користь позивачки з відповідача підлягає стягненню компенсація за належну їй частку вартості автомобілів в розмірі 66000 /51000+ 15000=66000 / грн., автомобілі при цьому слід залишити у власності відповідача. Проти такого варіанту розподілу майна не заперечував і відповідач. Крім того, представником позивача в судовому засіданні заявлено клопотання про забезпечення позову шляхом накладення арешту на автомобіль марки «Skoda Rapid» з посиланням на те, що відповідач добровільно не бажає провести розподіл майна, а невжиття заходів може утруднити вподальшому виконання рішення щодо його розподілу. Враховуючи конкретні обставини справи, те, що по рішенню суду з відповідача підлягає стягненню на користь позивачки компенсація належної їй частки в майні, добровільно цю компенсацію відповідач сплатити відмовляється, невжиття заходів вподальшому може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суд, суд важає можливим накласти арешт на автомобіль марки «Skoda Rapid», заборонивши відповідачу вчиняти будь-які дії щодо розпорядження автомобілем. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: approved