Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-24 00:00:00

[PERSON] опіки та піклування виконавчого комітету Заводської районної у м. Дніпродзержинську ради в інтересах [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. У своєму позові позивач посилається на те, що відповідач [PERSON] є одинокою матірю малолітнього [PERSON], [INFO]. За заявою матері,у звязку з тяжким фінансовим становищем та житлово-комунальними умовами рішенням виконавчого комітету Заводської районної у місті Дніпродзержинську ради від 15.06.2011 року № 120 малолітній [PERSON] був тимчасово влаштований до КЗ «Дніпродзержинський спеціалізований будинок дитини» Дніпропетровської обласної ради. Мати дитини [PERSON] з 23.03.2011 року по 29.05.2012 року тричі відвідала дитину 04.02.2012 року, 04.04.2012 року та 25.05.2012 року. З 25.05.2012 року по 08.10.2014 року мати відвідала сина 08.07.2014 року, але тільки 7 хвилин постояла з хлопчиком на дитячому майданчику. Дніпровським районним відділом Дніпродзержинського міського управління ГУМВС України від 01.10.2014 року працівниками міліції було складено на відповідача протокол про адміністративне правопорушення ч.1 ст.184 КУпАП та проведено профілактичну бесіду, яка також не дала ніякого позитивного результату. На теперішній час [PERSON] забезпечена матеріально та житлом, але продовжує байдуже ставитися до сина. Працівниками ССД 02 червня 2014 року з відповідачем проводилася профілактично - розяснювальна бесіда, та яка обіцяла забрати сина з будинку дитини. Рішенням суду від 23 червня 2009 року відповідача було позбавлено батьківських прав відносно малолітнього [PERSON]. Тому, просить суд позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], відносно малолітньої дитини [PERSON], [INFO]; передати дитину на опікування органу опіки та піклування; стягувати з [PERSON] аліменти на користь опікуна у розмірі не меншому 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до її повноліття. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] опіки та піклування виконавчого комітету Заводської районної у м. Дніпродзержинську ради [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, посилалась на обставини викладені в позові, просить суд позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], відносно малолітньої дитини [PERSON], [INFO]; передати дитину на опікування органу опіки та піклування; стягувати з [PERSON] аліменти на користь опікуна у розмірі не меншому 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до її повноліття. У судовому засіданні представник третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, КЗ «Дніпродзержинський спеціалізований будинок дитини» Дніпропетровської обласної ради [PERSON] не заперечувала щодо задоволення позовних вимог позивача та вважає, що є підстави для позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO], відносно малолітньої дитини [PERSON], [INFO], у звязку з тим, що відповідач не піклується про стан здоровя дитини, фізичний, духовний та моральний розвиток, самоусунулась від виконання обовязків по вихованню та утриманню дитини, не цікавиться її долею. Представник прокуратури Заводського району м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги позивача та вважав, що є усі підстави для задоволення позову. У судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення відповідно до ст. 224 ЦПК України. Вислухавши представника позивача, представника третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору, представника прокуратури Заводського району м.Дніпродзержинська, вивчивши матеріали цивільної справи, суд вважає позовні вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] є одинокою матірю малолітнього [PERSON], [INFO], що вбачається зі свідоцтва про народження від 20.05.2011 року, актовий запис № 374, та витягом Державного реєстру актів цивільного стану громадян про реєстрацію народження згідно до частини першої ст.135 Сімейного кодексу України для призначення допомоги від 20.05.2011 року, які видані Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області. В судовому засіданні встановлено, що за заявою матері, у звязку з тяжким фінансовим становищем та житлово-комунальними умовами рішенням виконавчого комітету Заводської районної у місті Дніпродзержинську ради від 15.06.2011 року № 120 малолітній [PERSON] був тимчасово влаштований до КЗ «Дніпродзержинський спеціалізований будинок дитини» Дніпропетровської обласної ради. Як вбачається з наданих суду документів, а саме повідомлення Головного лікаря КЗ «Дінпродзержинський спеціалізований будинок дитини» ДОР» [PERSON] від 07.10.2014 року № 722, мати дитини [PERSON] з 23.03.2011 року по 29.05.2012 року тричі відвідала дитину 04.02.2012 року, 04.04.2012 року та 25.05.2012 року. З 25.05.2012 року по 08.10.2014 року мати відвідала сина 08.07.2014 року, але тільки 7 хвилин постояла з хлопчиком на дитячому майданчику. Згідно до листа Т.в.о. начальника Дніпровського районного відділу Дніпродзержинського міського управління ГУМВС України [PERSON] від 01.10.2014 року працівниками міліції було складено на відповідача протокол про адміністративне правопорушення ч.1 ст.184 КУпАП та проведено профілактичну бесіду, яка також не дала позитивного результату. Відповідно до висновку виконавчого комітету Заводської районної у місті Дніпродзержинську ради від 15.10.2014 року № 9-11/123, комісія вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO], відносно її малолітнього сина [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні встановлено, що працівниками ССД 02 червня 2014 року з відповідачем проводилася профілактично - розяснювальна бесіда, та яка обіцяла забрати сина з будинку дитини, але на теперішній час [PERSON] продовжує байдуже ставитися до своєї дитини. Як вбачається з акту обстеження умов проживання відповідача [PERSON] від 08 жовтня 2014 року, який складений головним спеціалістом служби у справах дітей Дніпровської районної у місті ради та фахівцем із соціальної роботи Дніпродзержинського міського центра служб для сімї та молоді, за місцем проживання відповідача встановлено, що дитячий одяг, іграшки, книжки відсутні, умов для мешкання дитини в сімї не створено. Згідно пояснення відповідача [PERSON], яке надано в службу по справам дітей Дніпровського району м.Дніпродзержинська, відповідач не має постійного місця мешкання, відсутні постійні доходи, тому не має можливості забрати дитину та піклуватися про неї. Відповідно до ст. 164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Відповідно до ст. 166 Сімейного Кодексу України, особа, позбавлена батьківських прав: втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов'язків щодо її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім'ям з дітьми; не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов'язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Так в судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] повністю самоусунулася від виконання своїх батьківських обовязків, не займається вихованням своєї малолітньої дитини, матеріальної допомоги на її утримання не надає, не виконує батьківських обовязків щодо піклування та утримання своєї дитини, передбачених ст. 150, 180 СК України. Таким чином, вимоги позивача про позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO], відносно її малолітньої дитини [PERSON], [INFO], та стягнення аліментів, підлягають задоволенню.

Outcome: approved