Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-07 00:00:00

\~ \~ \~ \~[PERSON]\~ (надалі також позивач) звернувся до суду з позовом до Сопицької сільської ради Глухівського району Сумської області (надалі також відповідач), третя особа: Управління Держгеокадастру у Глухівському районі Сумської області, про визнання права власності на земельну частку (пай) у порядку спадкування за законом. Позивач обґрунтовував позов тим, що 21.02.2001 року померла його мати [PERSON]С, яка проживала в [INFO]. Спадщину після смерті матері він прийняв, оскільки заволодів спадковим майном померлої, бо відповідно до ст. 549 ЦК УРСР, діями, що свідчать про прийняття спадщини є дії, що свідчать про фактичний вступ в управління або володіння спадковим майном. Таким чином, він прийняв спадщину померлої [PERSON], оскільки фактично вступив в управління та володіння її майном. За життя [PERSON] користувалася\~ земельною ділянкою (паєм), площею 5,17 умовних кадастрових гектар, розташованої на території Сопицької сільської ради на підставі сертифікату на право на земельну ділянку (пай) серії СМ № 0053425, зареєстрований під № 425 від 18.06.1996 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), виданого на підставі розпорядження голови Глухівської райдержадміністрації від 31.05.1996 року № 226. Оскільки сертифікат було втрачено, і нотаріус відмовила йому у видачі відповідно свідоцтва про право на спадщину у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно, він не може оформити спадщину після померлої матері, і тому просить визнати за ним право власності на зазначену земельну ділянку в порядку спадкування за законом. \~ \~ \~ \~ \~ \~ В судове засідання позивач та його представник не зявилися, проте позивач надав до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримує, справу просять розглянути у його відсутність. Представник відповідача в судове засідання не зявився, однак надав до суду заяву, у якій просить розглянути справу за їх відсутності, позовні вимоги визнають. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, однак надали до суду заяву, у якій просять розглянути справу за їх відсутності, заперечень проти позову не мають. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши та дослідивши письмові докази і матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. З оглянутої судом копії паспорту серії АЕ № 722388, виданого Пятихатським РВ УМВС України в Дніпропетровській області, вбачається, що паспорт видано [PERSON], [INFO], який народився у с. Сопич Глухівського району Сумської області (а.с. 5-6). \~ \~ \~ Копією свідоцтва про народження (повторне) ІІ-УР № 826756 від 30.07.1962 р. підтверджується, що позивач народився 10.02.1946 р. у с. Сопич Червоного району Сумської області, і його матірю записана [PERSON] (а.с. 8). \~ \~ \~ Згідно з довідки Управління Держгеокадастру у Глухівському районі № 31-28-99.1-1845/2-16 від 06.12.2016 р., згідно наявних даних станом на 01.01.2013 р., [PERSON], яка померла 21.02.2001 р., за життя одержала Сертифікат на право на земельну частку (пай) Серія СМ № 0053425, зареєстрований під № 425 від 18.06.1996 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по САПТЗТ «Сопич» на території Сопицької сільської ради, в розмірі 5,17 умовних кадастрових гектара. Сертифікат виготовлений на підставі розпорядження голови Глухівської райдержадміністрації від 31.05.1996 року № 226. (а.с. 11) Пленум Верховного Суду України у п. 24 своєї Постанови від 16.04. 2004 року №7 «Про Практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних спорів» визначено, що сертифікати про право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю. Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта про право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і вразі його смерті успадкування права на земельну частку (пай) здійснюється за нормами ЦК України, зокрема, коли особа із різних причин не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Враховуючи, що померла [PERSON] за життя була включена в списки осіб, які мають право на земельну частку (пай), отримала сертифікат на право на земельну частку (пай) по САПТЗТ «Сопич» на території Сопицької сільської ради, площею 5,17 умовних кадастрових гектара, то вона набула право, яке позивач може успадкувати після її смерті. З копії свідоцтва про смерть вбачається, що [PERSON] померла 21.02.2001 р. у селищі Вишневе Пятихатського району Дніпропетровської області (а.с. 4), а відповідно до довідки Сопицької сільської ради № 765 від 13.12.2016 р. постійне місце проживання [PERSON] було: с. Сопич, вул. Мічуріна, буд. 58, Глухівського району, на день смерті [PERSON] проживала одна,заповіт від імені померлої сільською радою не посвідчувався. (а.с. 9). Відповідно до довідки № 653 від 18.10.2016 р., наданою виконкомом Сопицької сільської ради Глухівського району, вбачається, що спадкоємець [PERSON] прийняв фактично спадщину, так як протягом шести місяців з дня відкриття спадщини після смерті матері [PERSON], яка померла 21.02.2001 р., розпорядився майном, засівав та обробляв присадибну земельну ділянку (а.с. 10) Згідно ст. 548 ЦК УРСР від 1963 р., для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв, а відповідно до ст. 549 цього ж кодексу, діями, що свідчать про прийняття спадщини є дії, що свідчать про фактичний вступ в управління або володіння спадковим майном. Згідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265\~цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Статтею 328 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна, в тому числі за законом відповідно до ст. 1217 ЦК України. У відповідності до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до ст. 1218 ЦК України, входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Так як позивач після смерті [PERSON] розпоряджався її майном, та є спадкоємцем першої черги, за таких обставин суд доходить до висновку, що позивач прийняв спадщину та успадкував право на земельну ділянку, належну спадкодавцю, та в установленому порядку не може одержати правовстановлюючий документ на вказане майно, а тому успадковане право позивача підлягає захисту в судовому порядку. Тому, враховуючи, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, в тому числі на земельну ділянку, померла заповіт не залишила, спадкоємцем за законом першої черги є її син [PERSON], сертифікат на право на земельну частку (пай) втрачений, і вказана обставина перешкоджає позивачу оформити спадщину в нотаріальній конторі згідно, а також з урахуванням того, що відповідач та третя особа не заперечують проти задоволення позову і будь-яких доказів на спростування обставин зазначених у позові не надано, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про визнання за ним права власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] на земельну ділянку\~є законними, і підлягають задоволенню. На підставі викладеного та відповідно до ст. ст. 548, 549 ЦК УРСР (від 1963 р.), ст.ст. 15, 16, 328, 1216, 1217, 1218, 1223, 1225, 1261 ЦК України,

Outcome: approved