Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-09 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом про визнання договору оренди з правом викупу дійсним та визнання права власності на автотранспорт. Позивач в своїй позовній заяві посилався на те, що на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER], виданого Запорізьким МРЕВ-1, 12.05.2005 року [PERSON] на праві власності належить автомобіль AUDI А4, 1997 року виписку легковий, державний номер [NUMBER]. 22.09.2009 року між позивачем та відповідачем була укладена угода про продаж транспортного засобу - AUDI А4, 1997 року виписку легковий, державний номер [NUMBER], двигун 1781 куб. см, колір білий кузов [NUMBER], відповідно до якої відповідач отримав від позивача грошові кошти у розмірі 30 000 грн., що склали вартість автомобіля. В той же день відповідачем була надана на ім'я позивача довіреність від 22.09.2009 року про уповноваження його на продаж автомобіля, завірена приватним нотаріусом [PERSON] Після продажу відповідач транспортним засобом не користувався, видав доручення тому, що на той час так продавалися автомобілі, не потрібно було платити додаткові кошти за переоформлення автомобіля. Як з'ясувалося третьою особою в 2013 році було відкрито виконавче провадження та проведено опис і арешт майна боржника, що підтверджується актом опису та арешту від 16.07.2013 року з ВП №37010778. Арешт на все майно ( в тому числі на автомобіль) було накладено державною виконавчою службою у 2013 році тобто набагато пізніше ніж було продано авто. В судовому засіданні представник позивача позовну заяву підтримала та просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON]. в судове засідання не з'явився, надавши до суду заяву про розгляд справи у його відсутності із зазначенням, що позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. Третя особа Державна виконавча служба Комунаського ВДВС Запорізького МУЮ в судове засідання не з'явився, про час та місце були повідомлені належним чином Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER], виданого Запорізьким МРЕВ-1, 12.05.2005 року [PERSON] на праві власності належить автомобіль AUDI А4, 1997 року виписку легковий, державний номер [NUMBER]. 22.09.2009 року між позивачем та відповідачем була укладена угода про продаж транспортного засобу - AUDI А4, 1997 року виписку легковий, державний номер [NUMBER], двигун 1781 куб. см, колір білий кузов [NUMBER], відповідно до якої відповідач отримав від позивача грошові кошти у розмірі 30 000 грн., що склали вартість автомобіля. В той же день відповідачем була надана на ім'я позивача довіреність від 22.09.2009 року про уповноваження його на продаж автомобіля, завірена приватним нотаріусом [PERSON] Після продажу відповідач транспортним засобом не користувався, видав доручення тому, що на той час так продавалися автомобілі, не потрібно було платити додаткові кошти за переоформлення автомобіля. Отже, судом встановлено, що сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд у відповідності з ч. 2 ст. 220 Цивільного кодексу України може визнати такий договір дійсними. Згідно до ст. 209 ЦК України, правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін. Статтею 204 ЦК України встановлено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до ст. 657 ЦК України, обов'язковому нотаріальному посвідченню підлягають лише договори купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна. Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом. Згідно ч.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Статтею 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі майна, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності з ч.1 ст.321 ЦК України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності або обмежений у його здійсненні. Крім цього, судом встановлено, що Комунарським відділом ВДВС Запорізького МУЮ накладено арешт все майно боржника [PERSON] за борги, що підтверджується актом опису та арешту від 16.07.2013 року з ВП №37010778. Арешт на все майно ( в тому числі на автомобіль) було накладено державною виконавчою службою у 2013 році тобто набагато пізніше ніж було продано авто. Тому суд вважає, що у державного виконавця не було підстав накладати арешт на спірний автомобіль. Суд приходить до думки, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, так як знайшли своє документальне так нормативне обґрунтування. На підставі вище викладеного,

Outcome: approved