Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-20 00:00:00

[PERSON] як опікун малолітнього [PERSON], звернулася до суду з уточненим позовом до [PERSON] та просила визнати за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] після смерті [PERSON], померлого [INFO], в порядку спадкування за законом. Свої вимоги позивачка обґрунтувала тим, що згідно з свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 25.04.2003 р., [PERSON] являвся власником квартири [ADDRESS]. За життя [PERSON] не зареєстрував своє право власності у відповідних органах. [INFO] [PERSON] помер. 25 січня 2013 р., посилаючись на те, що [PERSON] є єдиним спадкоємцем, [PERSON] і інтересах малолітнього [PERSON], звернулася до Четвертої одеської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], однак надати нотаріусу оригінал свідоцтва про право власності на житло вона не змогла у зв'язку з тим, що його не було зареєстровано відповідно до закону. Оскільки існують перешкоди в оформленні спадкових прав в нотаріальному порядку, [PERSON] змушена звернутися до суду з даним позовом для захисту прав [PERSON]. В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги та просив їх задовольнити. Представник відповідача частково заперечував проти вимог посилаючись на те, що мати [PERSON] мала намір зареєструвати квартиру на обох синів, приватизація почалася ще в 1993 році, однак вона померла. Він як син мав би право на частку квартири після смерті матері. Його брат [PERSON] оформив приватизацію лише на себе, тоді як відповідач по розподілу після закінчення навчання поїхав до Мурманська де працював та проживав, але кожен рік приїздив до брата. Крім того, [PERSON] після отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом не зареєстрував свого права власності, в даній квартирі не проживав та не був зареєстрований. На момент відкриття спадщини після смерті матері та брата він був пенсіонером та мав право на обов'язкову частку у спадщині. Вказані обставини свідчать про те, що [PERSON] має право на ? частини квартири. Вислухавши представників сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом було встановлено наступні факти і відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 25 квітня 2003 р.,, посвідченого державним нотаріусом Восьмої Одеської державної нотаріальної контори Туйск Ф.Л., [PERSON] одержав у спадщину квартиру [ADDRESS] після смерті [PERSON], померлого [INFO](а.с.5). Право власності на зазначене в свідоцтві майно підлягало державній реєстрації в КП «ОМБТІ та РОН», але за життя [PERSON] не переоформив права власності на успадковане майно. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER], [INFO] помер [PERSON], про що 08 серпня 2012 р. було зроблено відповідний актовий запис № 7711 відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі Одеського міського управління юстиції, (а.с.3). Ще раніше, [INFO] померла [PERSON], про що 25 серпня 2011 р. було зроблено відповідний актовий запис № 1369 Першим Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, (а.с.4). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Другим відділом реєстрації актів цивільного стану Суворовського районного управління юстиції у м. Одесі, [INFO] народився [PERSON], батьками якого зазначено [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). Як видно з спадкової справи №69/2013 до майна померлого [INFO] [PERSON] заведена спадкова справа на підставі заяви про прийняття спадщини [PERSON], діючої в інтересах [PERSON]. З заявою про прийняття спадщини також звернувся і відповідач, який є братом [PERSON]. Згідно з Тимчасовим положенням про порядок реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затверджених наказом Міністерства юстиції України 07.02.2002 р. №7/5 п.1.4., обов'язковій державній реєстрації підлягають право власності та інші речові права на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо реєстрації речових прав квартиру [ADDRESS] на від 27.08.2014 р. року №26060572, відомості відсутні. (а.с.53). Згідно з вимогами ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно положень ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1268 ЦК України, спадкоємець за законом чи заповітом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який пережив, та батьки. Пленум Верховного Суду України в пункті 23 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року роз'яснив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. У відповідність до п.4.15 пункту 4 глави 10 розділу II Положення про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно або видача свідоцтва про право власності на частку у спільному сумісному майні подружжя, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Згідно п.4.18. пункту 4 глави 10 розділу II Положення, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Згідно листа державної реєстраційної служби України від 03.01.2013 р. №397-06-15-13 щодо питань, пов'язаних з проведенням державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини, права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої законом, за умов якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень Як було судом встановлено, витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно на вказану квартиру за спадкодавцем у позивача відсутній. [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом щодо майна свого батька, його опікун вчинила усі дії щодо прийняття спадщини, подавши заяву у визначений строк, однак відсутність оригіналу правовстановлюючого документу перешкоджає їм в оформленні свідоцтва про право на спадщину у нотаріуса. Нормами статті 8 ЦК та ЦПК України регламентовано вирішення справ відповідно до Конституції України, законів України та міжнародних договорів. Якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини, а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад (цивільного) законодавства. Забороняється відмова у розгляді справи з мотивів відсутності, неповноти, нечіткості, суперечності законодавства, що регулює спірні відносини. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Виходячи з наведеного, суд вважає, що до спірних правовідносин слід застосовувати Книгу третю ЦК України, зокрема Главу 24 «Набуття права власності» ст.328, оскільки Книга шоста «Спадкове право» ЦК України, не передбачає набуття права власності на спадкове майно за рішенням суду, а у нотаріуса, як особи, чия діяльність направлена на захист цивільних прав, відсутні правові підстави для видачі спадкоємцеві свідоцтва про право на спадщину за законом. На підставі викладеного, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що пред'явлені позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Оскільки вказані факти знайшли своє підтвердження, тому відповідно до ст.328 ЦК України необхідно визнати право власності за [PERSON] на квартиру [ADDRESS]., після померлого [INFO] батька - [PERSON]. Доводи відповідача про наявність у [PERSON] лише права власності на ? частини квартири, суд не приймає до уваги оскільки відповідач померлому доводився рідним дядьком і відноситься до третьої черги спадкоємців за законом , відповідно до ст.1263 ЦК України, а не до першої черги спадкоємців. Посилання в запереченні на право його участі приватизації та на право спадкування після смерті матері та брата, взагалі спростовуються наявними матеріалами, оскільки власником квартири на підставі приватизації був [PERSON], який в наступному при житті розпорядився квартирою та склав заповіт на ім'я свого сина [PERSON].

Outcome: approved