Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-10 00:00:00

[PERSON] звернулася із позовною заявою до Северинівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом, в якій просила: визнати за нею право власності на земельну частку (пай) на території Северинівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області у розмірі 1.84 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) - Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] виданий на ім'я [PERSON] - втрачений, в порядку спадкування за заповітом. Свої вимоги мотивувала тим, що [INFO] у місті Тула Тульської області Російської Федерації помер [PERSON]. Після його смерті залишилася спадщина, яка складається з права власності на земельну частку (пай) на території Северинівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області у розмірі 1.84 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) - Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] виданий на ім'я [PERSON] - втрачений. За життя [PERSON] було складено заповіт, яким на випадок своєї смерті він зробив заповітне розпорядження: право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності правонаступника КСП «Северинівське» с.Северинівка в розмірі 1.84 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, посвідченого сертифікатом серії [NUMBER] виданого Ямпільською РДА 23 жовтня 1996 року за №290, заповів їй - [PERSON]. Заповіт не змінено та не відмінено. В нотаріальному порядку вона не має змоги оформити свої спадкові права на вказане майно, оскільки оригінал правовстановлюючого документу на спадкове майно [PERSON] втрачено, у зв'язку із чим нотаріусом було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 15.01.2019 та рекомендовано звернутися до суду. Позивач [PERSON] у підготовче засідання не з'явилася, подала до суду письмову заяву за вхід.№1798 від 11.03.2019, в якій просила справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Представник відповідача Северинівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області у підготовче засідання не з'явився. Подав до суду письмову заяву за вхід.№1679 від 01.03.2019 з клопотанням справу розглянути у відсутність представника сільської ради. Проти задоволення позовних вимог не заперечують. У зв'язку з неявкою у судове засідання сторін по справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Заяви, клопотання: заява позивача про розгляд справи без її участі, заява представника відповідача про розгляд справи без його участі та визнання позову, клопотання позивача про витребування доказів. Інші процесуальні дії у справі: відкриття провадження у справі та призначення підготовчого засідання, витребування доказів, про що постановлено ухвалу окремим документом. Вивчивши надані матеріали справи, враховуючи визнання відповідачем позову, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення виходячи із наступного: Судом встановлені такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини: Із досліджених судом письмових доказів, що є у справі - паспорта громадянина України (а.с.5-7) судом встановлено, що позивачка народилася 06 грудня 1972 року у селі Северинівка Ямпільського району Вінницької області, де і зареєстрована. Із ксерокопії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 09 січня 2012 року (а.с.9) судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] у місті Тула Тульської області Російської Федерації. Із ксерокопії заповіту складеного 13 листопада 2003 року у селі Северинівка Ямпільського району Вінницької області (а.с.10) судом встановлено, що [PERSON] на випадок своєї смерті право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності правонаступника КСП «Северинівське» с Северинівка в розмірі 1.84 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, посвідченого сертифікатом серії [NUMBER] виданого Ямпільською РДА 23 жовтня 1996 року за №290 заповів [PERSON], тобто позивачці. Із копії витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №4777046 від 28.04.2006 року (а.с.11) судом встановлено, що 13 листопада 2003 року у виконкомі Северинівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області було посвідчено заповіт [PERSON]. Із постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії №14/02-31 від 15 січня 2019 року (а.с.12) судом встановлено, що позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв'язку із тим, що на земельну частку (пай) КСП «Северинівське» села Северинівка Ямпільського району Вінницької області відсутній правовстановлюючий документ. Із ксерокопії Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] виданого 17 грудня 1996 року на підставі рішення Ямпільської РДА від 23.10.1996 року №290 на ім'я [PERSON] (а.с.13) судом встановлено, що останньому належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Северинівське», розміром 1.84 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Із повідомлення приватного нотаріуса №82/01-16 від 21.02.2019 (а.с.27) та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №55212674 від 20.02.2019 (а.с.29) судом встановлено, що 21 грудня 2018 року заведено спадкову справу №87/2018 щодо майна померлого [INFO] [PERSON] за заявою [PERSON]. У судовому засіданні встановлено, що відповідно до ст.1269 ЦК України після смерті [PERSON] спадщину прийняла [PERSON], так як подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті [PERSON] Відповідно до змісту ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», при розгляді справ українські суди повинні застосовувати Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Також, у п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» зазначено, що «в мотивувальній частині кожного рішення у разі необхідності мають бути посилання на Конвенцію та рішення Європейського суду, які згідно з Законом №3477 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права і підлягають застосуванню в такій справі». Відповідно до ст.13 Конституції України держава забезпечує захист прав усіх суб'єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб'єкти права власності рівні перед законом. Приписами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Зокрема, у п.33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі «Христов проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. В силу ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Відповідно до ст.55 Конституції України, ст.15 ЦК України позивач має право на захист судом невизнаних прав щодо спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] Відповідно до ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права. Відповідно до ст.ст.1222, 1223, 1235 ЦК України [PERSON] є спадкоємцем за заповітом і має право на успадкування майна померлого [PERSON] Враховуючи ту обставину, що ніхто із спадкоємців померлого не претендує на спадщину після його смерті, окрім [PERSON], ті обставини справи, які визнані сторонами, у порядку ст.82 ч.1 ЦПК України не підлягають доказуванню, суд вважає встановленими обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх позовних вимог. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про доведеність та обґрунтованість вимог позивача про визнання за нею права на земельну частку (пай) у землі, що перебуває у колективній власності КСП «Северинівське» села Северинівка Ямпільського району Вінницької області, в порядку спадкування за заповітом, оскільки таке право спадкоємця підтверджене наявними в матеріалах справи доказами, і тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved