Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-29 00:00:00

Адвокат Шурло Роман Павлович в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, третя особа Сьома київська державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно та стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] . Єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину після смерті [PERSON] , є позивач [PERSON] . На момент смерті, померлий був пенсіонером та отримував пенсію призначену відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», мав статус внутрішньо переміщеної особи, а його пенсійна справа перебувала на обліку в Біловодському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Луганської області, правонаступником якого з 01.06.2021 року є Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області.\~\~\~\~\~ З метою отримання спадщини позивач звернувся до нотаріуса та 14.01.2020 року йому було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на недоотриману [PERSON] пенсію у сумі 179593,75 грн. 23.01.2020 року відповідачу подано заяву про виплату недоотриманої суми пенсії у зв`язку зі смертю [PERSON] , з доданим до неї свідоцтвом про право на спадщину та копіями необхідних документів. Відповідач виплатив позивачу лише частину недоотриманої [PERSON] за життя пенсії у сумі 174863,25 грн. Листом від 11.02.2020 року відповідач повідомив позивача, що загальна сума недоотриманої пенсії [PERSON] за період з 01.03.2016 року по 31.01.2019 року складає 218357,61 грн. Тобто, сума фактично недоотриманої пенсії була знижена на 38763,86 грн. (218357,61 грн. 179593,75 грн.). Не погодившись з такими діями відповідача позивач звернувся до суду з позовом про стягнення залишку недоотриманої пенсії [PERSON] за життя в сумі 43494,36 грн. Рішенням суду від 19.01.2021 року по справі №408/2452/20-ц було стягнуто на користь позивача суму недоотриманої пенсії [PERSON] за життя у розмірі 4730,50 грн. та відмовлено в задоволенні вимоги в частині стягнення недоотриманої пенсії в розмірі 38763,86 грн., оскільки не було заявлено вимогу про визнання за позивачем права власності в порядку спадкування на цю частину недоотриманої пенсії померлого батька. Позивач вважає, що у спірних правовідносинах відповідач незаконно перешкоджає реалізації його прав як спадкоємця на отримання всього належного йому спадкового майна. Просив суд: визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно за законом - пенсію в розмірі 38763,86 грн., яка була призначена, нарахована та належала його батькові [PERSON] , який помер [INFO] , але не була ним одержана за життя;\~\~ стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на користь [PERSON] пенсію, яка була призначена, нарахована та належала його батькові [PERSON] , який помер [INFO] , але не була ним одержана за життя в розмірі 38763,86 грн.; вирішити питання про судові витрати. Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області надав відзив на позовну заяву, проте він не може бути прийнятий судом до уваги, оскільки всупереч вимогам ч. 6 ст. 178 ЦПК України до відзиву на позовну заяву не надані передбачені ЦПК України документи на підтвердження повноважень представника відповідача. 15.07.2021 року зазначену позовну заяву залишено без руху. 13.09.2021 року судом постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження. 25.10.2021 року судом постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився. В судовому засіданні представник позивача адвокат Шурло Р.П. підтримав заявлений позов. Представник відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області та третьої особи Сьомої київської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце судового засідання повідомлялись належним чином. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. [PERSON] , [INFO] , помер в смт. Нагольно- Тарасівка м. Ровеньки Луганської області [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 11.12.2019 року. [PERSON] є сином [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 20.12.1976 року. Спадкоємцем майна померлого [PERSON] є його син [PERSON] , [INFO] , про що свідчить довідка Сьомої київської державної нотаріальної контори від 12.12.2019 року № 4048/0214. Листом № 7530/03-18 УПФУ в Біловодському районі Луганської області повідомило Сьому київську державну нотаріальну контору про те, що невиплачена пенсія [PERSON] станом на 17.12.2019 року становить 179593,75 грн., розмір якої може бути змінений в залежності від дати звернення до територіального органу ПФУ, відповідно до ст. 52 та ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». 14.01.2020 року [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину за законом, видане на спадщину, яка складається з грошової суми у розмірі 179593,75 грн., яка належала померлому [PERSON] , що стверджується довідкою УПФУ в Біловодському районі Луганської області від 26.12.2019 року №7530/03-18. 12.05.2020 року позивачу була виплачена частина недоотриманої за життя [PERSON] пенсії за період з 22.01.2017 року по 31.01.2019 року в сумі 174863,25 грн., що підтверджується копіями службового чеку від 12.05.2020 року (ФН3000769795) та разового доручення №909200140397/2 від 04.05.2020 року. Відповідно до листа Біловодського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області від 11.02.2020 року №1678/03-18 сума не виплаченої [PERSON] пенсії за період з 01.03.2016 року по 31.01.2019 року становить 218357,61 грн. Листом від 17.04.2020 року №4105/03-18 Біловодське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області відмовило позивачу у визнанні його права на спадкове майно - пенсію в розмірі 218357,61 грн., наданні додаткової довідки до нотаріальної контори щодо різниці з недоотриманої пенсії [PERSON] за життя 38763,86 грн. та в доплаті 4730,50 грн. не доплаченої суми успадкованої пенсії за свідоцтвом про право на спадщину від 14.01.2020 року. Рішенням Біловодського районного суду Луганської області від 19.01.2021 року по справі №408/2452/20-ц було стягнуто з Біловодського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області на користь [PERSON] суму недоотриманої померлим [PERSON] пенсії у розмірі 4730,50 грн. та відмовлено задоволенні вимог в частині стягнення 38763,86 грн. недоотриманої пенсії, що складає різницю між невиплаченою пенсією та розміром пенсії, який зазначений у свідоцтві про право на спадщину (218357,61 грн. 179593,75 грн.), у зв`язку з тим, що позивачем не заявлялися вимоги щодо визнання за ним права власності в порядку спадкування за законом на вказану суму недоотриманої пенсії [PERSON] \~ 02.07.2021 року державний нотаріус Сьомої київської державної нотаріальної контори Гасс В.Ю. відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на грошову суму у розмірі 38763,86 грн., яка належала померлому [INFO] [PERSON] , оскільки згідно довідки Управління Пенсійного фонду України в Біловодському районі Луганської області від 26.12.2019 року №7530/03-18 розмір невиплаченої пенсії складає 179593,75 грн. та 14.01.2020 року за реєстровим №1-42 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом [PERSON] на грошову суму у розмірі 179593,75 грн. Судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу захисту позивачем свого права на спадкування за законом, щодо захисту права власності на спадкове майно у вигляді призначеної, нарахованої, але невиплаченої пенсії спадкодавця та отримання спадкового майна. Вказані правовідносини регулюються нормами Конституції України, Цивільного кодексу України, Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.97 відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України), крім прав і обов`язків що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 ЦК України (стаття 1219 ЦК України). Згідно із ст. 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії. Відповідно до ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума\~ пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні,\~ незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі\~ відсутності\~ членів\~ сім`ї,\~ зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення\~ ними за виплатою вказаної\~ суми в установлений\~ частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. Зміст частини третьої статті 52 Закону також узгоджується зі змістом статті 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Крім того, зміст вищевказаних норм узгоджується із положеннями Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в частині першій статті 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Положення частин другої, третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Приміром, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості - переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати як спадщину. Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Норми частини першої статті\~ 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину. Отже, у спірних правовідносинах відповідач незаконно перешкоджає реалізації прав позивача як спадкоємця на отримання всього належного йому спадкового майна. Також суд враховує висновок Верховного Суду, зроблений у постанові від 23.09.2020 року по справі №428/6685/19, за подібними правовідносинами. Суд вважає, що позивач правомірно вимагає визнання за ним права власності на пенсію в розмірі 38763,86 грн, яка належала спадкодавцю і не була отримана ним за час його життя, та стягнення цих коштів з відповідача, який перешкоджає отриманню позивачем спадкового майна в повному обсязі. Таким чином, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1816 грн., оскільки суд задовольнив позовні вимоги\~ в повному обсязі. Щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 9836,66 грн. суд відзначає наступне. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, матеріали справи містять товарний чек №05/07 від 05.07.2021 року на суму 9836,66 грн., акт про прийом передачу наданих юридичних послуг від 05.07.2021 року на суму 9836,66 грн., копію договору про надання правової допомоги № 24/01/1 від 24.01.2020 року, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС № 8657/10 від 27.12.2019 року, копію ордеру серії АІ №1129600 від 05.07.2021 року. Враховуючи вимоги ЦПК України та наявність доказів на підтвердження отримання професійної правничої допомоги, її визначену сторонами вартість, яка була сплачена позивачем, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача витрати на правничу допомогу у розмірі 6053,33 грн. Підстав для стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3783,33 грн. за складання позовної заяви, роздруківки її додатків до неї, завірення додатків та направлення апеляційної скарги засобами поштового зв`язку суд не вбачає, у зв`язку з тим, що витрати на направлення апеляційної скарги засобами поштового зв`язку не були підтверджені документально, а через відсутність окремого розрахунку цих витрат суд позбавлений можливості самостійно визначити їх розмір. Підсумовуючи наведене, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати на професійну правничу допомогу за виключенням витрат у розмірі 3783,33 грн. за складання позовної заяви, роздруківки її додатків до неї, завірення додатків та направлення апеляційної скарги засобами поштового зв`язку, що становить 6053,33 грн.

Outcome: approved