Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-21 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з позовом до ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» про стягнення на кожного з позивачів матеріальної шкоди в сумі по 5057 грн. 95 коп., моральної шкоди в сумі по 7308 грн., збитків в зв»язку з інфляцією в сумі по 39 грн. 72 коп., трьох процентів річних від простроченої суми в розмірі по 38 грн. 44 коп., посилаючись на те, що [PERSON], цивільно-правова відповідальність якого застрахована в ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-Авто», [INFO] року при під»їзді до м. Хмельницького», вчинив ДТП, в результаті якого загинув їх батько [PERSON] Однак, відповідачем до цього часу виплата страхового відшкодування проведена не була. В судовому засіданні представник позивачів позовні вимоги підтримав. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечує, посилаючись на те, що вироком суду вже задоволено вимоги позивачів, стягнувши шкоду з винної у ДТП особи. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Так, судом встановлено, що вироком Хмельницького міськрайонного суду від 29 вересня 2014 року [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України, та на підставі ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році» звільнено від покарання. Цим вироком суду встановлено, що [PERSON] [INFO] року близько 00 годин 50 хвилин на 2 км + 200 м автодороги «Східний під»їзд до м. Хмельницького», керуючи транспортним засобом марки «Хюндай Акцент» державний номерний знак [NUMBER], цивільно-правова відповідальність якого застрахована в ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-Авто», в напрямку м. Вінниця, здійснив наїзд на потерпілого [PERSON], який рухався в попутному напрямку на спортивному веловиспеді «Ренджер», в результаті чого останій отримав тяжкі тілесні ушкодження, від яких того ж дня помер. Відповідно до вимог ст. 36.2. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст. 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Відповідно до вимог ст. 27.1. цього ж Закону страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до вимог ст. 27.3. цього ж Закону страховик відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами. Відповідно до вимог ст. 27.4. цього ж Закону страховик здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам'ятника, за умови надання страховику документів, що підтверджують такі витрати, та пред'явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Позивачі є дітьми померлого [PERSON], що підтверджується відповідними свідоцтвами про їх народження та шлюб. Розмір моральної шкоди становить 14618 грн. (1218 грн.х12). Витрати на поховання [PERSON] та на спорудження йому надгробного пам'ятника здійснили [PERSON] та [PERSON], які не є позивачами в даній справі. Витрати на поминальний обід в сумі 4500 грн. понесла позивач [PERSON] Вказані обставини підтверджуються відповідними фінансовими документами. Відповідно до вимог ст. 625 ч. 2 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язанням має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до вимог ст. 36.5. цього ж Закону за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Таким чином, в даному випадку законодавством передбачено сплату відповідачем лише пені за прострочення виплати страхового відшкодування. Однак, з такими вимогами позивачі до суду не звертались. Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку с тягнути з ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» на користь [PERSON] моральну шкоду в сумі 7308 грн. та на користь [PERSON] страхове відшкодування в сумі 4500 грн. та моральну шкоду в сумі 7308 грн. В решті позовних вимог необхідно відмовити.

Outcome: partial