overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-11 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON], та просить розірвати між ними шлюб, зареєстрований 16.10.2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Галицького районного управління юстиції Івано-Франкісбкої області, актовий запис 62. В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що спільне життя з відповідачем у них не склалося. Шлюбні відносини фактично припиненні уже більше шести місяців, та шлюб носить формальниий характер. В судове засідання позивач не з'явилася, проте подала заяву, в якій просить розгляд справи проводити без її участі, позов задовольнити, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання також не з'явився, хоча про розгляд справи був повідомлений у встановленому законом порядку, причини неявки суду невідомі. Оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, однак в судове засідання не зявився без поважних причин, та не подав відзиву, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи. У зв'язку з тим, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2\~ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.114 СК Україниу разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що 16 жовтня 2008 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб відділом реєстрації актів цивільного стану Галицького районного управління юстиції Івано-Франківської області. Це доводиться свідоцтвом про шлюб серії і-НМ №059500 від 16.10.2008р. Судом також встановлено, що на даний час шлюбні відносини між подружжям припиненні та носять тільки формальний характер. Враховуючи наведені обставини, суд вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе, воно суперечитиме інтересам позивача, а тому шлюб слід розірвати. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-10 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON], та просить стягувати аліменти на повнолітнього сина, який продовжує навчання в сумі 3000, 00 грн. Щомісячно. До початку розгляду справи по суті позивачка подала заяву про зменшення позовних вимог, та просила стягувати аліменти в розмірі 1500, 00 грн щомісячно, справу розглядати у її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, однак подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги в сумі 1500, 00 грн визнає. У зв'язку з тим, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. У шлюбі в них народилося троє дітей. 18 вересня 2016 року шлюб між сторонами розірвано, діти залишено проживати з позивачкою. Відповідач на даний час сплачує аліменти на неповнолітніх дітей, однак найстаршому сину - [PERSON] виповнилося 18 років, а з часу повноліття припинено стягнення аліментів з відповідача. Як видно із довідки, виданої Тернопільським національним економічним університетом від 23.05.2018р., [PERSON], [INFO], навчається у Тернопільському національному економічному університеті на факультеті компютерних інформаційних технологій. Навчається на місці держзамовлення з 01.09.2017р. по 30.06.2021 р. Син знаходиться на утриманні матері, та потребує значних витрат на навчання. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.199 СК України, якщо повнолітні діти продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. Оскільки відповідач пред'явлений позов визнав, а таке визнання не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку, про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання [PERSON] на період навчання, тобто до 30.06.2021 року. За подання позову до суду про стягнення аліментів позивач звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір». Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної вимог, у зв'язку з чим з відповідача підлягає стягненню судовий збір у дохід держави у розмірі 704,80 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-30 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] та просить суд розірвати шлюб між нею та чоловіком, який зареєстровано 10 травня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Свердловського міського управління юстиції Луганської області, актовий запис № 90. Дитину лємзякову [PERSON], [INFO] залишити проживати з нею. Після розлучення залишити прізвище [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що сімя фактично розпалась, спільне господарство не ведуть, оскільки чоловік відбуває покарання в колонії. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, подала клопотання про розгляд справи без її участі, позов підтримала повністю. Відповідач в судове засідання не зявився, оскільки відбуває покарання у Свердловській виправній колонії, яка знаходиться в районі проведення антитерористичної операції. Повідомлений про розгляд справи через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Дослідивши та перевіривши зібрані по справі докази суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч.2\~ст.114 СК України\~у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. В судовому засіданні встановлено, що сім'я [PERSON] та [PERSON] фактично розпалася, оскільки протягом тривалого часу сторони не підтримують подружні відносини, не ведуть спільного господарства. А тому, враховуючи наведені обставини, суд вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе, воно буде суперечити інтересам сторін, тому шлюб слід розірвати. Місце проживання доньки: [PERSON], 04 грудня 2014 року, визначити разом з матірю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-12 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] , та просить шлюб між нею та відповідачем розірвати, малолітніх дітей залишити проживати з нею, після реєстраії розірвання шлюбу прізвище не змінювати. В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що за між нею та чоловіком виникають часті сварки. На даний час проживають окремо, та зберегти шлюб вона не бажає. У підготовче судове засідання позивачка не з`явилася, проте подала заяву, в якій просить розгляд справи проводити без її участі, позов задовольнити. Відповідач в підготовче судове засідання також не з`явився, скерував заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги визнає. Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 28.10.2004 р., встановлено що відділом реєстрації актів цивільного стану Галицького районного управління юстиції Івано-Франківської області 28 жовтня 2004 року між сторонами зареєстровано шлюб. За період шлюбних відносин у сторін народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . На даний час шлюбні відносини між подружжям фактично припиненні та носять тільки формальний характер. Згідно ч.3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Оскільки визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про задоволення позову. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, соба, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-19 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON], та просить шлюб між нею та відповідачем розірвати, малолітніх дітей залишити проживати з нею, після реєстраії розірвання шлюбу прізвище не змінювати. В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що за між нею та чоловіком виникають часті сварки, чоловік не забезпечує сімю матеріально. На даний час проживають окремо, та зберегти шлюб вона не бажає. У підготовче судове засідання позивачка не з'явилася, проте подала заяву, в якій просить розгляд справи проводити без її участі, позов задовольнити. Відповідач в підготовче судове засідання також не з'явився, скерував заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги визнає. Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2\~ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.114\~СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі свідоцтва про шлюб серії 1-НМ №073239 від 09.10.2009 р., встановлено що відділом реєстрації актів цивільного стану Галицького районного управління юстиції Івано-Франківської області 09 жовтня 2009 року між сторонами зареєстровано шлюб. За період шлюбних відносин у сторін народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. На даний час шлюбні відносини між подружжям фактично припиненні та носять тільки формальний характер. На підставі наведено, суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе та суперечитиме інтересам сторін. Згідно ч.3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Оскільки визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про задоволення позову. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, соба, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-10 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] та Рачинської сільської ради Горохівського району Волинської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Мотивує свій позов тим, що вона є спадкоємцем за заповітом після померлого [PERSON] , який помер [INFO] . Позивач вчасно до нотаріальної контори для прийняття спадщини не звернулася, оскільки на час смерті спадкодавця фактично проживала разом з ним, доглядала за спадковим майном після смерті спадкодавця, фактично вступила в управління та володіння спадковим майном. Враховуючи вищенаведене, просить поданий позов задовольнити. [PERSON] в судове засідання не з`явилася, в письмовій заяві до суду позов [PERSON] визнала повністю. Представник відповідача Рачинської сільської ради Горохівського району Волинської області в судове засідання не з`явився, в письмовій заяві до суду позов [PERSON] визнав повністю. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення. Згідно з ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно з свідоцтвом про смерть, [PERSON] помер [INFO] . Довідкою Привітненської сільської ради Локачинського району від 20.02.2019 року №241 стверджується, що спадкоємцем за заповітом після померлого [PERSON] є дочка, [PERSON] . Відповідно до відповіді Горохівської державної нотаріальної контори від 04.07.2019 року №01-09/931, спадкової справи після померлого [PERSON] , який помер [INFO] не заведено. Судом встановлено, що [PERSON] після померлого [PERSON] є спадкоємцем за заповітом, пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважної причини. Враховуючи вищенаведене, суд важає, що [PERSON] слід визначити додатковий строк, достатній для прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-06 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] , третьої особи без самостійних вимог на предмет спору: [PERSON] , вказавши, що позивач є власником квартири [ADDRESS] . У вказаній квартирі зареєстрований проживаючим, але фактично не мешкає відповідач [PERSON] Оскільки відповідач більше року в квартирі не мешкає без поважних причин, позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] . Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, пояснивши, що квартира [ADDRESS] належить їй на праві приватної власності та в квартирі зареєстрований проживаючим [PERSON] , але фактично не мешкає в квартирі, тому просила суд визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про місце та час розгляду справи повідомлявся судовою повісткою, направленою за адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, відповідно до п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України. Третя особа без самостійних вимог на предмет спору в судовому засіданні вказав, що [PERSON] є сусідом позивача та родичем не був, на прохання [PERSON] позивач зареєструвала його в своїй квартирі, щоб він мав змогу отримати документи, а з того часу в квартирі не мешкав та добровільно з реєстрації не знімався.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-26 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] , третя особа [PERSON] про визначення порядку користування житловим приміщенням та усунення перешкод в користуванні ним . Рішенням Олександрійського міськрайонного суду від 24 березня 2015 року частково задоволено позов [PERSON] Судом з ' ясовано, що при ухваленні рішення не вирішено питання про судові витрати. Сторони в судове засідання не з' явилися, їх присутність не є обов язковою. Дослідивши матеріали справи , суд вважає, що необхідно ухвалити додаткове рішення, в якому вирішити питання про судові витрати. Відповідно до п.6 ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати. Згідно п.4 ч.1 ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення , може за власною ініціативою ухвалити додаткове рішення , якщо судом не вирішено питання про судові витрати. При подачі позовної заяви немайнового характеру судовий збір справляється в розмірі 0.2 розміру мінімальної заробітної плати ( п.2 ч.2 ст.4 Закону України « Про судовий збір), що складає 243 грн. 60 коп. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені витрати . За подачу позовної заяви немайнового характеру позивачкою сплачений судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп., що підтверджується квитанцією №9.12 від 28.07.2014 року.Дана сума підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-26 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON], третя особа Бердянський міський відділ УДМС України в Запорізькій області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, вказуючи, що вона є власником квартири [ADDRESS], на підставі договору купівлі-продажу від 06.09.2002 року. Відповідач разом з нею не проживав, проте був зареєстрований за зазначеною адресою. Договору про найм житла з [PERSON] укладено не було, членом її родини він не був, комунальні платежі не оплачує, інших витрат по утриманню оселі не несе, а його реєстрація заважає в отриманні субсидії, тому [PERSON] просила визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням. [PERSON] у судове засідання не з'явилася. Про слухання справи повідомлена належним чином. Подала до суду заяву, у якій позовні вимоги підтримала та просила розглянути справу за її відсутності. Відповідач у судове засідання не зявився. Про слухання справи повідомлений належним чином. Представник третьої особи в судове засідання не зявився. Про слухання справи повідомлений належним чином. Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст. 15, п. 4 ч. 2 ст. 16, ст. ст. 386, 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування своїм майном. Підставою для задоволення позову власника є встановлення факту порушення прав власника і обєктивно існуючих перешкод у здійсненні ним цих прав. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України, ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише\~ з підстав, передбачених законом. Відповідно до ст. ст. 3, 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Із копії договору купівлі-продажу від 06.09.2002 року (а.с. 5) видно, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. Це право зареєстровано за позивачем [PERSON] комунальним підприємством з технічної інвентаризації 09.09.2002 року за реєстровим №11014 (а.с.6). Згідно копії довідки ОСББ «НАДІЯ» № 25 від 18.03.2016 року, довідки Бердянського МВ УДМС в Запорізькій області від 04.04.2016 року [PERSON] зареєстрований [INFO] з 30.11.2004 року (а.с.8, 11). Відповідно до копії акта від 25.03.2016 року [PERSON] не проживає за адресою [INFO] з 2004 року (а.с. 7). Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що відповідач чинить перешкоди позивачу у здійсненні ним права користування та розпорядження належною йому на праві власності квартирою № 71 по вул. Морозова,11 в м. Бердянську, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-19 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON], третя особа виконавчий комітет Бердянської міської ради Запорізької області про визнання особи такою, що втратила право користування\~ житловим приміщенням, вказуючи, що вона є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору дарування від 07.05.2010 р. Окрім неї в будинку зареєстрований її колишній чоловік [PERSON] З травня 2010 року відповідач за місцем реєстрації не проживає, його особистого майна в квартирі немає, грошових коштів на оплату комунальних послуг не надає. Просила визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим квартири [ADDRESS]. У судове засідання позивач та представник позивача [PERSON] не зявилися, подали заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали і просили їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився без поважних причин, про слухання справи повідомлений належним чином. Представник третьої особи в судове засідання не зявився подав заяву про розгляд справи за відсутності представника Виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області. Заслухавши осіб, які брали участь у справі, свідків, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. Стаття 41 Конституції України передбачає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним. Права власника житлового будинку визначені в ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Згідно ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору дарування від 07.05.2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу Запорізької області [PERSON] (а.с. 5-6). Із довідки ОСББ «Злагода» №248 від 28.12.2016 (а.с.6), відомостей адресно-довідкового підрозділу ГУДМС України в Запорізькій області від 18.01.2017 р. (а.с.14) видно, що [PERSON] зареєстрований у [INFO] . Згідно акту ОСББ «Злагода» №22 від 14.03.2017 року при обстеженні квартири [ADDRESS] встановлено, що за зазначеною адресою зареєстрований [PERSON], але не проживає в ній з 1998 року по теперішній час (а.с. 38). При винесені рішення суд приймає до уваги пояснення свідків [PERSON], [PERSON], які пояснили, що відповідач не проживає в спірній квартирі з 1998 року, майно, яке є його власністю в квартирі відсутнє. За таких обставин [PERSON] слід визнати таким, що втратив право користування квартирою №84 по вул. Таганрозькій, 23 в м. Бердянську Запорізької області.

Outcome: approved