Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-24 00:00:00

[PERSON] місцева прокуратура Івано-Франківської області, яка діє в інтересах неповнолітнього [PERSON], звернулась в суд з позовною заявою, в якій вказала, що [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] належить майно господарського двору по вул. Потік, 49 в с. Палагичі Тлумацького району Івано-Франківської області. 26.07.2002 року [PERSON] померла. Після її смерті в управління спадковим майном вступив її чоловік [PERSON], однак 10.02.2003 року помер. Після смерті [PERSON] спадщину прийняли його доньки [PERSON], [PERSON] та [PERSON] 12.12.2006 року [PERSON] померла. В управління належною їй часткою спадкового домоволодіння вступили її діти [PERSON] та [PERSON], успадкуваши її частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по вул. Потік, 49 в с. Палагичі Тлумацького району Івано-Франківської області. Законному представнику неповнолітнього [PERSON] [PERSON] в нотаріальному порядку відмовлено в оформленні спадщини, оскільки відсутній правовстановлюючий документ, який би посвідчував право власності на спадкове домоволодіння. У звязку з вищевказаним, [PERSON] місцева прокуратура Івано-Франківської області, яка діє в інтересах неповнолітнього [PERSON], уточнила позовні вимоги та просила суд визнати за неповнолітнім [PERSON] право власності на 5/36 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованими за адресою: вул. Потік, 49, с. Палагичі Тлумацького району Івано-Франківської області, в порядку спадкування за законом після померлої матері [PERSON] Також просила стягнути з відповідачів понесені судові витрати по сплаті судового збору. Представник позивача [PERSON] місцевої прокуратури Івано-Франківської області [PERSON], яка діє в інтересах неповнолітнього [PERSON], в судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідачка [PERSON] та її представник адвокат [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнали в повному обсязі, не заперечили щодо задоволення позову. Законний представник неповнолітнього [PERSON] [PERSON] в судове засідання не зявилась, однак до суду направила письмову заяву, в якій він вказала, що позовні вимоги підтримує та просила справу слухати без її участі. Відповідачі: [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявились, однак на адресу суду направили письмові заяви, у яких вказали, що позов визнають, не заперечують щодо його задоволення та просять розгляд справи провести без їх участі. Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Служба у справах дітей Тлумацької районної державної адміністрації Івано-Франківської області, в судове засідання не зявився, до суду подав письмову заяву, у якій вказав, що позовні вимоги підтримує та просить справу розглядати без його участі. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з таких підстав: Згідно ст. 121 Конституції України, на прокуратуру покладається представництво інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених законом. Відповідно до ч. 2 ст. 45 ЦПК України, прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в порядку, встановленому цим Кодексом та іншими законами, і може здійснювати представництво на будь-якій стадії цивільного процесу. Згідно ч.2 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді інтересів громадянина (гр. України, іноземця або особи без громадянства) у випадках, якщо така особа не спроможна самостійно захищати свої порушені чи оспорювані права або реалізувати процесуальні повноваження через недосягнення повноліття, недієздатність або обмежену дієздатність, а законні представники або органи, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси такої особи, не здійснюють або неналежним чином здійснюють їх захист. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті. Крім того, згідно ст. 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей» держава охороняє і захищає права та інтереси дітей при вчиненні правочинів щодо нерухомого майна та визнає неприпустимим зменшення або обмеження прав і охоронюваних законом інтересів дітей при вчиненні будь-яких правочинів стосовно жилих приміщень. [PERSON] місцева прокуратура Івано-Франківської області, яка діє в інтересах неповнолітнього [PERSON], [INFO], звернулась до суду з вказаним позов, оскільки [PERSON] є неповнолітнім та неспроможний самостійно захистити свої порушені права та реалізувати процесуальні повноваження при вчиненні правочинів щодо нерухомого майна. До того ж відповідно до відношення Палагицької сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області від 16.07.2007 року неповнолітній [PERSON], [INFO], набув статусу дитини сироти (а.с. 29). У звязку з цим, Розпорядженням Галицької РДА № 236 від 29.08.2007 року неповнолітнього [PERSON], [INFO], влаштовано в прийомну сімю [PERSON], що також підтверджується Договором № 3 про влаштування дитини на виховання та спільне проживання у прийомну сімю від 30.08.2007 року (а.с. 22-24). Судом встановлено, що згідно виписки з погосподарської книги Палагицької сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області станом на 01.07.1990 рік, в господарстві за адресою: вул. Потік, 49, с. Палагичі Тлумацького району Івано-Франківської області, постійно проживали [PERSON], який був головою двору, [PERSON] (дружина), [PERSON] (донька), [PERSON] (донька), [PERSON] (донька) та [PERSON] (онука) (а.с. 30). Згідно п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду від 22 грудня 1995 року № 20 із змінами «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» передбачено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Отже, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в рівних частках (по 1/6 частці) належало майно господарського двору, розташованого за адресою: вул. Потік, 49 в с. Палагичі Тлумацького району Івано-Франківської області. Згідно актового запису про шлюб № 11 від 06.08.1975 року [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с. 11). 26.07.2002 року [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 12). 10.02.2003 року [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 13). Дітьми померлих [PERSON] та [PERSON] є [PERSON], [PERSON] та [PERSON], що підтверджується актовими записами про їх народження (а.с. 14, 16, 17). Згідно ст. 548 ЦК України (в редакції 1963 р.), який діяв на момент смерті спадкодавців [PERSON] та [PERSON] для отримання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до ст. 549 ЦК України (в редакції 1963р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини вважались: факт вступу спадкоємця в управління або володіння спадковим майном чи подача спадкоємцем заяви про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Після смерті [PERSON] спадщину за законом прийняв її чоловік [PERSON] та доньки [PERSON], [PERSON], [PERSON], оскільки вони є спадкоємцями першої черги за законом, вступили в управління спадковим майном (належною їй 1/6 частиною спадкового домоволодіння) та проживали разом з спадкодавцем до дня її смерті, що підтверджується випискою з погосподарської книги Палагицької сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області (а.с. 30). Після смерті [PERSON] спадщину за законом прийняли його доньки [PERSON], [PERSON], [PERSON], оскільки вони є спадкоємцями першої черги за законом, вступили в управління спадковим майном (належною йому 1/6 частиною спадкового домоволодіння та успадкованою ним 1/24 частиною домоволодіння після смерті дружини) та проживали разом зі спадкодавцем до дня його смерті, що підтверджується довідкою Палагицької сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області № 243 від 02.03.2016 року (а.с. 27). 12.12.2006 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 18). На момент смерті [PERSON] була матірю двох неповнолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON], що підтверджується їх копіями свідоцтв про народження (а.с. 20, 25). В силу ст. 1268 ЦК України (в редакції 2003 р.), спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України (в редакції 2003 р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини після смерті спадкодавця ([PERSON]Р.) вважається: постійне проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подача спадкоємцем у шестимісячний термін заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. [PERSON] (відповідачка) та [PERSON] (позивач) прийняли спадщину за законом після смерті матері [PERSON] (успадкувавши належну їй 5/18 частини спадкового домоволодіння), оскільки вони до дня смерті проживали разом із спадкодавцем та були неповнолітніми, що підтверджується довідками Палагицької сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області № 241 від 26.02.2016 року та № 243 від 02.03.2016 року (а.с. 26, 27). До того ж рішенням Палагицької сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області від 16.09.2008 року за неповнолітнім [PERSON] було закріплено житловий будинок, розташований по вул. Потік, 49 с. Палагичі Тлумацького району Івано-Франківської області. Згідно відповідей державного нотаріуса Тлумацької державної нотаріальної контори Івано-Франківської області № 167/01-16 від 31.03.2016 року (а.с. 87) та приватних нотаріусів Тлумацького районного нотаріального округу [PERSON] № 113/01-16 від 23.03.2016 року (а.с. 65) та [PERSON] № 01-16/292 від 01.04.2016 року (а.с. 71), спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась. Отже, на момент звернення до суду неповнолітній [PERSON] правомірно претендує на 5/36 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, в порядку спадкування за законом після померлої матері [PERSON] [PERSON] та законному представнику неповнолітнього [PERSON] [PERSON] в нотаріальному порядку відмовлено в оформленні спадщини за законом, оскільки відсутній правовстановлюючий документ, який би посвідчував право власності на житловий будинок з та господарськими будівлями та спорудами, розташованими по вул. Потік, 49 в с. Палагичі Тлумацького району Івано-Франківської області, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданою приватним нотаріусом Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області [PERSON] № 138/02-31 від 23.06.2015 року (а.с. 10). У відповідності до ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачем в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог. У відповідності із п. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За встановлених судом обставин, позов слід задовольнити Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідачів також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору (платіжне доручення № 157 від 09.03.2016 року, а.с. 1). На підставі ст. 121 Конституції України, ч.2 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», ст.ст. 316-319, 391, 392, 1216 - 1222, 1268 ЦК України (в редакції 2003 року), ст.ст. 316-319, 391, 392, 1216 - 1222, 1241, 1268 ЦК України (в редакції 2003 р.),

Outcome: approved