Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-16 00:00:00

[PERSON] (по тексту - [PERSON] , позивач) звернулася до Ізяславського районного суду Хмельницької області з позовною заявою до Поліської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування позову зазначає, що [INFO] померла її матір - спадкодавець [PERSON] , яка на момент своєї смерті проживала одиноко без будь-яких членів сім`ї та/або співмешканців по [ADDRESS] в с . Поліське Ізяславського району Хмельницької області . Позивач вказує, що після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до спадкового майна увійшло право на земельну частку (пай) на території Поліської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області, на яке претендує як спадкоємець за заповітом, однак пропустила встановлений законодавством шестимісячний строк для її прийняття. Вказує і те, що у встановлений законодавством шестимісячний строк не звернулася із заявою про прийняття спадщини у зв`язку з тим, що не знала про наявність заповіту, оскільки за свого життя спадкодавець мала намір заповісти майно її брату, з яким тривалий час не тримає будь-якого зв`язку. На думку позивача, дана обставина є об`єктивною, що не залежала від його волі, а відтак і перешкодила прийняти спадщину у встановлені строки. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, однак подано письмову заяву про розгляд справи без участі уповноваженого представника з покликанням на відсутність будь-яких заперечень щодо позовних вимог. Заслухавши учасників справи, які прибули в судове засідання, показання свідка, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , про що виконавчим комітетом Поліської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області внесено актовий запис про смерть №6 від 24.11.2014 року (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] ), яка згідно довідки Поліської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області №214 від 24.06.2019 року до дня смерті проживала і була зареєстрована, як єдина особа по [ADDRESS] . Як вбачається з свідоцтва про народження позивача [NUMBER] , виданого Поліською сільською радою Ізяславського району Хмельницької області та свідоцтва про одруження [NUMBER] , виданого 07.08.2001 року Поліською сільською радою Ізяславського району Хмельницької області [PERSON] являється донькою [PERSON] . Разом з тим, як встановлено судом позивач у справі - [PERSON] є спадкоємцем [PERSON] за заповітом. Так, згідно заповіту [PERSON] від 06.11.2014 року, остання зробила заповідальне розпорядження, що все належну їй майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде їй належати на день смерті заповідає [PERSON] , зареєстровано в реєстрі нотаріальних дій за №24. Належність спадкодавцю права на земельну частку (пай), розміром 1, 87 в умовних кадастрових гектарах, що знаходилась у колективній власності КСП «Поділля» стверджується копією сертифіката на відповідне право Серії [NUMBER] . Згідно відомостей приватного нотаріуса Ізяславського районного нотаріального округу Хмельницької області Шмигельського Ю.П. №143/01-16 від 10.07.2019 року та Ізяславської державної натаріальної контори №1241/01-16 від 09.07.2019 року, та Інформаційних довідок зі спадкового реєстру №56790903 від 09.07.2019 року, №56790921 від 09.07.2019 року вбачається, що спадкова справа після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] не заводилася, наявний заповіт від 06.11.2014 року, який є чинним - номер в реєстрі нотаріальних дій 24. Вирішуючи спір по суті суд виходив з наступного. Згідно із чч. 1, 2 ст. 1220 Цивільного кодексу України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). У відповідності до ч. 1, 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1, 2 ст. 1269 Цивільного кодексу України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частиною. 3 ст. 1272 Цивільного кодексу України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив термін для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий термін, достатній для подачі ним заяви про прийняття спадщини. Згідно із п. 24 постанови Пленуму ВСУ при розгляді справ про визначення додаткового строку для прийняття спадщини судам слід перевіряти наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Суд звертає увагу на те, що підставою невчасного звернення із заявою про прийняття спадщини є незнання позивача про наявність заповіту. При вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини необхідно ураховувати свободу заповіту, як фундаментальний принцип спадкового права. Необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Зазначене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 06 вересня 2017 року у справі № 6-496цс17. У матеріалах справи відсутні жодні докази про те, що позивачу до моменту звернення до нотаріуса 25.06.2019 року було відомо про наявність заповіту від 06.11.2014 року. Такі обставини не було спростовано і показаннями свідка [PERSON] . Аналізуючи викладене, суд вважає причини пропуску позивачем строку для прийняття спадщини після померлої [PERSON] поважними. З огляду на зазначене вбачається, що факти, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження письмовими доказами, наявними в матеріалах справи, є достовірними та обґрунтованими, сумніву у суду не викликають, а тому, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення. Підстави розподілу судових витрат відсутні. На підставі ст.ст. 1272, 1261 ЦК України,

Outcome: approved