overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-22 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на наступні обставини. [PERSON] зареєстрована та постійно проживає за адресою: [ADDRESS]. Зазначений будинок належить їй на підставі рішення Краматорського народного суду від 16.05.1983 року, право власності на будинок зареєстровано БТІ м.Краматорська 22.12.1983 року за №23610. В зазначеному будинку зареєстрований [PERSON], який з березня 1992 року в будинку не проживає, його особисті речі в будинку відсутні, комунальні послуги він не сплачує, будинком не цікавиться. В зв'язку з тим, що за вказаною адресою зареєстрований [PERSON], вона позбавлена можливості отримати субсидію та змушена сплачувати за нього комунальні послуги. Просила суд постановити рішення про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність, на позовних вимогах наполягає, не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Згідно вимог ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити по справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач був повідомлений належним чином про слухання справи, не сповістив суд про причини своєї відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.2 ст. 405 Цивільного кодексу України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлені наступні обставини. [PERSON] є власницею будинку [ADDRESS], на підставі рішення суду від 16.05.1983 року. Разом з нею у вказаному будинку зареєстрований [PERSON], [INFO], про що мається довідка виконавчого комітету Красноторської селищної ради від 22.09.2016 року. Відповідач [PERSON] не проживає в будинку [ADDRESS] з березня 1992 року, згідно акту про не проживання від 22.09.2016 року. Встановлені судом обставини свідчать про те, що відповідач не проживає у вказаному житловому приміщенні з березня 1992 року без поважних причин. У зв'язку з чим позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням підлягають задоволенню. На підставі статті 405 Цивільного кодексу України, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-14 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на наступні обставини. На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 08.05.1992 року, реєстраційний номер 2-698 вона є власницею будинку [ADDRESS]. За вказаною адресою також зареєстровані - її донька [PERSON], та онук [PERSON], 2000 року народження. Згідно рішення Краматорського міського суду її донька відповідачка [PERSON] позбавлена батьківських праві відносно свого сина [PERSON]. Рішенням виконавчого комітету Краматорської міської ради позивачка призначена опекуном над своїм онуком, який мешкає разом з нею та знахотиться на її утриманні. З 01.01.2010 року відповідачка не проживає в вказаному будинку, її речей в домі не має, коштів на утримання будинку вона не надає. Просила суд визнати [PERSON] такою, що втратила право користування будинком [ADDRESS]. Позивачка в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розглядати справу без її участі, на позовних вимогах наполягає, не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, була повідомлена належним чином. Згідно вимог ст. 224 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити по справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідачка була повідомлена належним чином про слухання справи, не сповістила суд про причини своєї відсутності. Позивачка не заперечувала проти заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.2 ст. 405 Цивільного кодексу України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлені наступні обставини. [PERSON] є власницею будинку [ADDRESS] у м. Краматорську Донецької області, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 08.05.1992 року, реєстраційний номер 2-698. Разом з нею у спірній квартирі також зареєстрована відповідачка [PERSON]. Згідно акту про непроживання від 26 травня 2016 року складеного Комітетом мікрорайону № 6 Краматорської міської ради, про те, що відповідачка [PERSON], [INFO], не проживає у спірному жилому приміщенні, в будинку [ADDRESS] з січня 2010 року по теперішній час. Встановлені судом обставини свідчать про те, що відповідачка [PERSON], не проживає у спірному жилому приміщенні з січня 2010 року, без поважних причин. У зв'язку з чим її слід визнати такою, що втратила право користування жилим приміщенням - будинком [ADDRESS]. В зв'язку з чим суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, підлягають задоволенню. На підставі статті 405 Цивільного кодексу України, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-17 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, у якому зазначила, що вона є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору дарування квартири від 13 червня 2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу Порохнею О.В., зареєстрованого в реєстрі за № 2280. [PERSON] з 18.05.2004 року зареєстрована за зазначеною вище адресою, однак з 2005 року в спірному приміщенні не проживає, вказаною квартирою не користується та жодних витрат з утримання цього житлового приміщення не несе. Особисті речі та будь-яке інше майно відповідача в квартирі відсутні. Реєстрація відповідача в спірному приміщенні обмежує її право власності, оскільки вона має намір продати належну їй квартиру, тому просила визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням. [PERSON] в судове засідання не з'явилася. Про слухання справи повідомлена належним чином. Представник Позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала та просила задовольнити. [PERSON] та її представник [PERSON] у судове засідання не з'явилися. Останній подав заяву, у якій зазначив, що позовні вимоги відповідач визнає, оскільки з початку 2005 року не проживає у спірному приміщенні, а також просив розглянути справу за його відсутності та відсутності [PERSON]. Заслухавши представника позивача, свідків, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно копії договору дарування квартири, посвідченого приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу Порохнею О.В. від 13.06.2002 року та відмітки Бердянського комунального підприємства з технічної інвентаризації від 25.06.2002 року [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] (а.с. 4). Згідно довідки Бердянського МВ УДМС в Запорізькій області від 04.08.2016 року (а.с. 23), довідки Виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області від 04.08.2016 року (а.с. 24), копії довідки ОСББ «Піонер 65» № 56 від 19.07.2016 року (а.с. 13) [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. Згідно ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користуванням цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Поясненнями свідків [PERSON] і [PERSON] встановлено, що [PERSON] без поважних причин не проживає у спірному житловому приміщенні більше одного року, тому її необхідно визнати такою, що втратила право користування житловим приміщенням [ADDRESS]. На підставі ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-24 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON], про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, у якому зазначила, що вона є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 08 червня 2005 року. У вказаній квартирі крім неї зареєстровані її чоловік [PERSON] та син [PERSON], який 24.07.2014 року забравши свої особисті речі виїхав на постійне місце проживання до Московської області, повертатися до м. Бердянська не бажає. Реєстрація відповідача в належній їй квартирі впливає на розмір оплати за комунальні послуги та перешкоджає в отриманні субсидії, тому просила визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням. [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. [PERSON] у судове засідання не зявився. Про слухання справи повідомлений належним чином. Телеграмою повідомив суд, що позовні вимоги визнає та просив розглянути справу за його відсутності. Заслухавши позивача, свідків, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Право власності [PERSON] на спірне приміщення підтверджується копією договору купівлі-продажу, посвідченого нотаріусом Бердянського державної нотаріального контори [PERSON] від 08.06.2005 року(а.с. 5), копією витягу з Державного реєстру правочинів від 09.06.2005 року (а.с. 4), копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно Бердянського комунального підприємства з технічної інвентаризації від 11.07.2005 року (а.с. 6). Згідно довідки Бердянського МВ УДМС України в Запорізькій області від 23.08.2016 року (а.с. 28), копії довідки ОСББ «Веселка Бердянська» № 9 від 29.07.2016 року (а.с. 7) [PERSON] зареєстрований за зазначеною вище адресою. Відповідно акта від 01.08.2016 року [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO], однак з 24.06.2014 року зазначеною адресою фактично не проживає, особисті речі останнього відсутні (а.с. 8). Згідно ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користуванням цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Поясненнями свідків [PERSON] і [PERSON] встановлено, що [PERSON] без поважних причин не проживає у спірному житловому приміщенні більше одного року, тому його необхідно визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням [ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-12 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом за адресою: вул. Хмельницьке шосе, 8, кім. 410, м. Камянець-Подільський Хмельницької області. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що відповідач в зазначеному житлі зареєстрований, проте понад шість місяців не проживає, комунальні платежі та витрати за користування та обслуговування будинку сплачує позивач. Реєстрація відповідача створює для позивача незручності в реалізації її прав та обовязків власника, тому звернулася до суду. Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали в повному обсязі, просили його задовольнити, не заперечили проти заочного розгляду справи. Позивач пояснила, що будь якої участі в веденні господарства відповідач не бере, речей належних відповідачу в кімнаті не має. Відповідач в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, про розгляд справи повідомлявся належним чином судовими повістками. Із згоди позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи відповідно до ст.224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення позивача та його представника, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до ордеру на жиле приміщення від 23.04.2013 року серії КП 002673, виданого позивачу, відповідач зареєстрований в кімнаті №410, по вул. Хмельницьке шосе, 8, м. Камянець-Подільський з 2013 року як член сімї наймача - чоловік. 05.05.2015 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Відповідно до актів перевірки паспортного режиму складеними комісією КПП «Господар» від 24.02.2016р., 08.05.2016р, 11.07.2016р. [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою: [INFO], кім. 410 м. Камянець-Подільський, проте за місцем реєстрації не проживає. Відповідно до ч.3 ст. 64 ЖК України якщо особи перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач і члени його сім'ї. Згідно ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. За таких обставин суд вважає, що відповідач втратив право на користування кім. 410 по вул. Хмельницьке шосе, 8, м. Камянець-Подільський Хмельницької області, оскільки не проживає за місцем реєстрації понад шість місяців без поважних причин. Поважність причин відсутності відповідача за вищезазначеною адресою судом не встановлено. На підставі ст.,ст. 64,71 ЖК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-23 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про визнання останнього таким, що втратив право користування житловим приміщенням. На обґрунтування позову зазначено, що позивач є власником житлового, розташованого за адресою: [ADDRESS] . на підставі договору купівлі-продажу від 27.12.2005 року. В даному будинку зареєстрований відповідач, що є сином позивача, який з 2012 року фактично не проживає в будинку, комунальні послуги не сплачує, будь-які речі відповідача відсутні, що створює позивачу перешкоди користуванні та розпорядженні своїм майном. Позивач в судовому засіданні позов підтримала. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяв та клопотань до суду не надходило, відзив до суду не подано, а тому розгляд справи проведено за його відсутності в заочному порядку на підставі наявних у справі доказів, відповідно до статті 223 ЦПК України. Заслухавши пояснення, допитавши свідків та дослідивши матеріали справи суд прийшов до наступного. Судом встановлено, що позивач є власником житлового, розташованого за адресою: [ADDRESS] . на підставі договору купівлі-продажу від 27.12.2005 року. В зазначеному будинку зареєстрований син позивача [PERSON] , [INFO] , що підтверджується довідкою про зареєстрованих осіб, що видана старостою Брилівського старостинського округу, записами в будинковій книзі. Відповідач з 2012 року не проживає за місцем реєстрації, що підтверджується показаннями свідків [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Частина 2 цієї ж статті передбачає, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Позивачем доведено належними та допустимими доказами факт відсутності відповідача за місцем його реєстрації понад один рік без поважних причин, отже, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Судові витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, оскільки позовні вимоги задоволено. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-22 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про визнання останнього таким, що втратив право користування житловим приміщенням. На обґрунтування позову зазначено, що позивач є власником житлового, розташованого за адресою: [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності від 23.06.2000 №2585. В даному будинку зареєстрований відповідач, який з 2005 року фактично не проживає в будинку, комунальні послуги не сплачує, будь-які речі відповідача відсутні, що створює позивачу перешкоди користуванні та розпорядженні своїм майном, в отриманні житлової субсидії. Позивач в судовому засіданні позов підтримала. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяв та клопотань до суду не надходило, відзив до суду не подано, а тому розгляд справи проведено за його відсутності в заочному порядку на підставі наявних у справі доказів, відповідно до статті 223 ЦПК України. Заслухавши пояснення, допитавши свідків та дослідивши матеріали справи суд прийшов до наступного. Судом встановлено, що позивач є власником житлового, розташованого за адресою: [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності від 23.06.2000 №2585, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та підставі свідоцтвом про право власності від 23.06.2000 №2585. В зазначеному будинку зареєстрований відповідач [PERSON] , що підтверджується довідкою про зареєстрованих осіб, що видана інспектором Олешківської міської ради. Відповідач з 2005 року не проживає за місцем реєстрації, що підтверджується показаннями свідків [PERSON] , [PERSON] , що допитані в судовому засіданні та актом про фактичне не проживання особи. Відповідно до ч. 1 ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Частина 2 цієї ж статті передбачає, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Позивачем доведено належними та допустимими доказами факт відсутності відповідача за місцем його реєстрації понад один рік без поважних причин, отже, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Судові витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, оскільки позовні вимоги задоволено. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-17 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про визнання останнього таким, що втратив право користування житловим приміщенням. На обґрунтування позову зазначено, що позивач є власником квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 08.09.2000 року. В даному будинку проживав відповідач, який з 2009 не мешкає в квартирі, комунальні послуги не сплачує, будь-які речі відповідача відсутні, але залишається зареєстрованим, що створює позивачу перешкоди користуванні та розпорядженні своїм майном. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяв та клопотань до суду не надходило, відзив до суду не подано, а тому розгляд справи проведено за його відсутності в заочному порядку на підставі наявних у справі доказів, відповідно до статті 223 ЦПК України. Заслухавши пояснення, допитавши свідків та дослідивши матеріали справи суд прийшов до наступного. Судом встановлено, що позивач є власником квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 08.09.2000 року. В даній квартирі зареєстрований відповідач, що вселився як член сім`ї, що підтверджується довідкою сільського старости. Відповідач з 2009 року не мешкає в квартирі, комунальні послуги не сплачує, будь-які речі відповідача відсутні, що підтверджується показаннями свідків [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Частина 2 цієї ж статті передбачає, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Суд приходить до висновку, що наявні підстави визнати відповідача такими, що втратив право користування житловим приміщенням, оскільки останній понад один рік відсутній за місцем своєї реєстрації без поважних причин, а тому позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі. Судові витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача, оскільки позовні вимоги задоволено. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-19 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок з господарчими і побутовими спорудами [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що починаючи з березня 2005 року він проживає в житловому будинку який розташований по [ADDRESS] . Будинок на праві приватної власності належить відповідачу, на підставі договору купівлі продажу. Відповідач з літа 2000 року не проживає у вказаному будинку, а позивач переїхав до нього по його проханню в 2005 році, щоб доглядати будинок. Саме позивач здійснював догляд за цим будинком і за власний кошт здійснював ремонтні роботи. Позивач домовилися що відповідач в подальшому передасть йому усі документи і здійснить відчуження будинку на мою користь. Однак відповідач передавши всі право установчі документи вже протягом декількох років ніяких дій не вчиняє. Спочатку посилався на відсутність коштів, а після того як він йому надав кошти на оформлення, він почав скаржитися на погане здоров`я і не можливість виїхати до районного центру. Така ситуація з будинком вже відбувається майже 15 років. Позивач також вказує та те, що повністю відремонтував будинок, вклавши в нього кошти, переоформити його на своє ім`я не можу. З наведених підстав змушений звернутися з позовом до суду, оскільки володіє будинком на законних підставах вже більше десяти років. В судове засідання позивач надав заяву в якій просила справу розглянути без її участі, позов просила задовольнити. Представник відповідача адвокат Паламарчук В.В., в позов визнав в повному обсязі, проти його задоволення не заперечував. Відповідно до положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову в судовому засіданні суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 29.07.1986 року [PERSON] належить житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами [ADDRESS] . З 2000 року відповідач [PERSON] не проживає у вказаному будинку. Починаючи з 2005 року позивач [PERSON] відкрито та безперервно володіє та користується будинком з господарчими спорудами [ADDRESS] , утримує та здійснює ремонт даного нерухомого майна за власні кошти із згоди та те [PERSON] . Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до з ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим нерухомим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти ним протягом десяти років, набуває на нього право власності. Таким чином суд приходить до висновку, що [PERSON] добросовісно заволодів майном яке належить [PERSON] , а саме будинком з господарчими спорудами [ADDRESS] , відкрито, безперервно володіє ним з 2005 року. Враховуючи визнання відповідачем позову, відповідно позивач має право на визнання за ними права власності на цей будинок з господарчими будівлями. На підставі викладеного,

Outcome: approved