Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-16 00:00:00

[PERSON] (надалі також позивач) звернулась до суду із позовом до [PERSON] (надалі також відповідач), посилаючись на те, що її батьками є [PERSON] та відповідач по справі [PERSON] Після розірвання шлюбу батьки проживають окремо. З 01.09.2014 р. позивачка вступила до Харківської гуманітарної академії на денну форму навчання і у звязку з цим потребує матеріальної допомоги на придбання підручників, канцелярського приладдя, одежі, продуктів харчування та оплату гуртожитку, а тому позивач посилаючись на положення ст. 199 СК України просить стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходів) щомісячно, до закінчення навчання. У судовому засіданні позивач позов підтримала посилаючись на доводи, що в ньому викладені та додатково пояснила, що в даний час її матір та вітчим, які раніше їй також допомагали матеріально, перебувають у важкому матеріальному становищі через хворобу вітчима, а тому не зможуть надавати їй допомогу у тому обємі, у якому надавали раніше. Її ж матеріальний стан дуже скрутний, і тому, якщо не стягувати з батька аліменти, навчання опиниться під загрозою. Відповідач позов визнав частково та пояснив, що він працює офіційно у ТОВ «Еліфібр» і його дохід залежить від сезону. У власності він майна не має. Дочці допомогу він надає і раніше з нього також стягувались аліменти на її утримання як неповнолітньої. Зараз він має на утриманні двох малолітніх дітей від іншого шлюбу, яких також забезпечує матеріально. З урахуванням підвищення цін на тарифи, продукти та інше, сплата аліментів у такому розмірі, як просить позивач, поставить його у дуже скрутне становище, і він не зможе реально надавати допомогу ні позивачу, ні своїм дітям. Проте згоден платити аліменти на час навчання дочки в сумі 300 грн. Заслухавши сторін та розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 18.06.2003 р., свідоцтвом про розірвання шлюбу 1-БП № 080411 від 10.09.2003 р. (а.с.9), і від спільного життя в шлюбі мають повнолітню доньку [PERSON], батьками якої в свідоцтві про народження вони записані (а.с.8). Згідно з довідками № 67 та № 1857 від 08.06.2015 р. виданими Комунальним закладом «Харківська гуманітарно-педагогічна академія», [PERSON] навчається у цьому закладі з на денній формі навчання та з 29.08.2014 р. проживає у гуртожитку цього закладу, який розташований у м. Харкові по пров. Руставелі, 7 (а.с.6-7). Копією довідки № 705, виданою Комунальним закладом «Харківська гуманітарно-педагогічна академія» підтверджується, що [PERSON] навчаючись у цьому учбовому закладі отримує стипендію та за період з вересня 2014 р. по травень 2015 р. отримала загалом 7561,85 грн. стипендії (а.с.18). Отже, зазначеними вище доказами достовірно підтверджено факт продовження навчання повнолітньою дочкою відповідача [PERSON], [INFO], на денній формі, та що за цих обставин вона потребує матеріальної допомоги. Відповідно до ст.ст. 199, 200 Сімейного кодексу України (далі СК України), якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку із цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. Обовязок утримувати дітей є рівною мірою обовязком як матері, так і батька. Як пояснила у судовому засіданні позивач [PERSON], що не заперечувалось відповідачем, вона хоча й зареєстрована у гуртожитку у м. Харкові, проте у вільний від навчання час проживає у м. Шостці, де проживає також і її матір разом з своїм теперішнім чоловіком та дитиною. Копією свідоцтва про шлюб 1-БП № 047074 від 03.11.2009 р. підтверджується, що матір позивача [PERSON] уклала шлюб з [PERSON], від якого вони мають неповнолітню дитину сина [PERSON], 14.09.2011 р. (а.с.19-20). В даний час ця дитина хворіє, що підтверджується копією довідки ВКК № 109 від 10.03.2015 р. (а.с.24). Також з копій поданих позивачем довідок про хворобу (а.с.25-31) вбачається, що чоловік матері позивача [PERSON] має серйозне онкозахворювання. Таким чином суд визнає слушними доводи позивача [PERSON] про те, що її матір перебуває у скрутному фінансовому становищі, через хворобу іншої дитини та хворобу чоловіка і вона не взмозі зараз їй надавати допомогу у тому розмірі, у якому надавала раніше. Згідно зі ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя і матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інші обставини, що мають істотне значення. З довідок про доходи № 15 від 01.07.2015 р. та № 18 від 17.07.2015 р., виданих Товариством з обмеженою відповідальністю «Еліфібр», вбачається, що відповідач [PERSON] працює на цьому підприємстві зварювальником та з січня 2015 р. по червень 2015 р. йому була нарахована заробітна плата в сумі 17603,89 грн. та сплачені аліменти в сумі 3025,24 грн. (а.с.17, 32). Аналізуючи наведені вище докази щодо матеріального становища відповідача, суд доходить висновку, що відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої дочки [PERSON], яка продовжує навчання, та виходячи з тієї обставини, що відповідач має постійний дохід у вигляді отримуваної заробітної плати, суд вважає можливим визначення розміру аліментів у частці від доходу відповідача. Водночас, з досліджених у судовому засіданні копій свідоцтв про народження 1-БП № 112281 від 03.02.2011 р. та І-БП № 070859 від 25.09.2003 р. вбачається, що відповідач має інших неповнолітніх дітей синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.36-37), з якими він проживає разом з дружиною [PERSON] у будинку № 31 по пров. Першотравневому у с. Перемога Глухівського району Сумської області, який належить [PERSON], що підтверджується відповідною довідкою № 02-17/779 від 09.07.2015 р., виданою Перемозькою сільрадою та копією свідоцтва про право власності на житловий будинок (а.с.34-35). Матеріальної допомоги від управління соціального захисту населення Глухівської райдержадміністрації відповідач не отримує, про що свідчить копія довідки від цієї організації № 638 від 02.07.2015 р. Таким чином, враховуючи, що позивач [PERSON], навчаючись в учбовому закладі отримує стипендію, проте її розмір не є достатнім для того щоб забезпечити потреби у навчанні та враховуючи врай скрутне матеріальне становище матері позивача і беручи до уваги обставини, які відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України враховуються судом при визначенні розміру аліментів, а саме: розмір отримуваної відповідачем заробітної плати; його вік, що він є працездатний; наявність у нього на утриманні інших неповнолітній дітей, яких він зобовязаний також утримувати та матеріально забезпечувати, суд вважає можливим визначити розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, в частці, що відповідає 1/5 частині доходу відповідача, задовольнивши таким чином позов частково. Відповідно до ч. 1 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. У звязку із тим, що за даною категорією справи позивач була звільнена від сплати судового збору, суд вважає необхідним стягнути з відповідача [PERSON] на користь держави судовий збір у розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного та відповідно до ст.ст. 182, 199, 200 СК України,

Outcome: partial