Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-19 00:00:00

[PERSON] і [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 14.08.2009 року; від шлюбу сторони мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]; рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27.11.2015 року шлюб між сторонами було розірвано. [PERSON] 01.11.2016 року звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини - сина [PERSON] - у розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходів) відповідача (батька) щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до повноліття дитини, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, посилаючись на те, що сторони на даний час проживають окремо, дитина проживає разом з нею (позивачкою); відповідач, як батько дитини, фактично припинив належне матеріальне утримання дитини з серпня 2016 року; тому вона (позивачка) вимушена була звернутися до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити у повному обсязі; відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився повторно; про час та місце розгляду справи відповідач був повідомлений належним чином, будь-яких клопотань від нього не надходило. Відповідно до положень ст.224 ЦПК України судом визнано за можливе ухвалити по даній справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення позивачки в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.181, 191 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька (матері) і (або) у твердій грошовій сумі; аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Як встановлено в судовому засіданні, сторонни перебували в зареєстрованому шлюбі з 14.08.2009 року; від шлюбу сторони мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]; рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27.11.2015 року шлюб між сторонами було розірвано (а.с.2-4, 13). Згідно наданої довідки від 22.06.2016 року - позивачка [PERSON] передуває на обліку як внутрішньо переміщена особа за адресою [ADDRESS], разом з нею проживає також син [PERSON], [INFO] (а.с.14). Відповідно до ст.189 СК України договір про сплату аліментів на дитину в нотаріальному порядку сторони не укладали. Як стверджує позивачка, відповідач [PERSON] добровільно не виконує свої обов'язки щодо матеріального утримання сина [PERSON], [INFO] з серпня 2016 року; при цьому, він (відповідач) є працездатною особою, інших утриманців він не має; відповідач зареєстрований за адресою [ADDRESS]. Будь-яких заперечень по суті позову відповідачем [PERSON] суду не надано. Аналізуючи встановлені обставини справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає за можливе та необхідне встановити розмір аліментів на дитину - у частці від заробітку (доходу) батька (відповідача) - ? частину від його заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з 01.11.2016 року і до досягнення сином [PERSON] повноліття, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку згідно Закону.

Outcome: approved