Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-06 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися в суд із позовом до Малоходачківської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - Тернопільська районна державна нотаріальна контора про визнання за [PERSON] та [PERSON] права власності по ? частки будинковолодіння за [ADDRESS] у порядку спадкування за законом після смерті [INFO] батька [PERSON] В обґрунтування вимог вказують, що житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по [ADDRESS] був колгоспним двором, головою якого був [PERSON] [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті відкрилась спадщина за законом на належний йому спірний житловий будинок. Вони у встановленому законом порядку прийняли спадщину. Однак, звернувшись у нотаріальну контору із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на спірне будинковолодіння отримали відмову, у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів. Посилаючись на наведене, просять позов задовольнити. У судове засідання позивачі не з'явилися, хоча про час та місце судового засідання були повідомлені у встановленому законом порядку. Попередньо надіслали суду заяву про слухання справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують повністю. Представник Малоходачківської сільської ради Тернопільського району у судове засідання не з'явився, хоча про час та місце судового засідання був повідомлений у встановленому законом порядку. Попередньо надіслав суду заяву про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, хоча про час та місце судового засідання був повідомлений у встановленому законом порядку. Попередньо надіслав суду заяву про слухання справи у його відсутності. Судом встановлено, що відповідно до довідки Малоходачківської сільської радою за №554 від 11.09.2014 року, будинковолодіння по [ADDRESS] станом на 15.04.1991 року було колгоспним двором, головою якого був [PERSON] Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглось після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності всіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Таким чином, [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок з надвірними побудовами та спорудами по [ADDRESS]. [INFO] [PERSON] помер, про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 16.12.2013 року, видане Малоходачківською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, про що зроблено актовий запис за №27. Після його смерті відкрилась спадщина за законом на належне йому майно, у тому числі на будинковолодіння по [ADDRESS]. Спадкоємцем майна [PERSON] за законом є доньки [PERSON], [PERSON], [PERSON] Дружина [PERSON] померла [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від [INFO], виданим Малоходачківською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, про що зроблено актовий запис за №09. [PERSON] та [PERSON] у встановленому законом порядку прийняли спадщину, оскільки на день смерті постійно проживали разом із спадкодавцем у спірному будинковолодінні, що підтверджується довідкою Малоходачківської сільської ради за №555 від 11.09.2014 року. Донька [PERSON] спадщину після смерті батька не прийняла. Згідно інформаційної довідки зі спадкового реєстру за №37287399 від 05.05.2014 року, виданої Тернопільською районною державною нотаріальною конторою, у спадковому реєстрі від імені [PERSON] відомості про заповіти відсутня. [INFO] у Тернопільській державній нотаріальній конторі була заведена спадкова справа за №200-2014р. після смерті [PERSON] за заявами доньок померлого [PERSON] від 05.05.2014 року та [PERSON] за від 05.05.2014 року. Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії за №1851/02-14 від 24.06.2014 року, державним нотаріусом Тернопільської районної державної нотаріальної контори, [PERSON] та [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на будинковолодіння по [ADDRESS], у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Суд, розглянувши справу, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення виходячи із наступного. Відповідно до роз'яснень викладених у п. 6 Постанови Пленуму Верховного суду України за №20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права власності» спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року мають вирішуватись за нормами, що регулюють власність його двору. Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба). Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося. Встановлено, що спірне будинковолодіння належало до типу колгоспного двору, головою якого був [PERSON] та який станом на 15 квітня 1991 року не втратив права на майно. Таким чином, [PERSON], як члену колишнього колгоспнього двору на праві приватної власності належить будинковолодіння за [ADDRESS]. Відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. Спадщина після смерті [PERSON] відкрилась після 1 січня 2004 року, а тому застосовуванню підлягають правила Цивільного кодексу України. За нормами ст.1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. В силу вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. Єдиними спадкоємцями за законом майна [PERSON] є доньки [PERSON] та [PERSON], які вважаються таким, що прийняли спадщину. Інших спадкоємців за законом та заповітом не має. Таким чином, після смерті [PERSON], [PERSON] та [PERSON] успадкували по 1/2 частки будинковолодіння по [ADDRESS]. Однак, оформити свої спадкові права у нотконторі не мають можливовсті, через відсутність правовстановлюючих документів. Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи наведені вимоги закону та встановленні обставини справи, суд приходить до переконання, що позовні вимоги позивачів підлягають до задоволення шляхом визнання за [PERSON] та [PERSON] права власності по ? частки будинковолодіння за [ADDRESS] у порядку спадкування за законом після смерті [INFO] їх батька [PERSON]

Outcome: approved