overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-17 00:00:00

[PERSON] пред'явила позов до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням, що по [ADDRESS] Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона є власником даного житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями. У будинку крім неї зареєстрований її колишній співмешканець - [PERSON], однак з 2010 року відповідач не проживає у ньому. Його прописка перешкоджає належним чином користуватися власним житлом. Позивач в судове засідання не з'явилася, однак надіслала заяву про розгляд справи у її відсутності, заявлений позов підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Дослідивши представлені докази, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає до задоволення з наступних міркувань. Згідно витягу про державну реєстрацію прав серії СЕА №881776 вбачається, що житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по [ADDRESS] належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину [NUMBER] (а.с.5). Згідно акту обстеження житлово-побутових умов [PERSON] від 06.10.2015 року вбачається, що [PERSON] з 2010 року та по даний час не проживає по вказаній адресі (а.с.7). Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. В судовому засіданні встановлено, що позивач є власником житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, що розташоване в [ADDRESS], відповідач вибув з даного будинку і не проживає там з 2010 року, що є підставою для визнання його таким, що втратив право на користування житловим приміщенням.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-21 00:00:00

[PERSON] пред'явила позов до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням, що розташоване по вул. Вериківського, 27 в м. Кременець Тернопільської області та просила зняти відповідача з реєтрації. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона є власником даного будинковолодіння, у серпні 1991 року племінниця позивача разом з сином [PERSON] та чоловіком [PERSON] оселилися та зареєструвалися в її будинку, однак з 2000 року відповідач не проживає у ньому. Його прописка перешкоджає належним чином користуватися власним житлом. Позивач в судове засідання не з'явилася, однак надіслала заяву про розгляд справи у її відсутності, заявлений позов підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Дослідивши представлені докази, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає до задоволення з наступних міркувань. Згідно свідоцтва про право особистої власності на будинковолодіння від 12 травня 1997 року вбачається, що будинковолодіння по вул. Вериківського, 27 в м. Кременці належить [PERSON] на підставі рішення виконкому Кременецької міської ради народних депутатів №116 від 23 квітня 1997 року (а.с.5). Згідно акту обстеження житлово-побутових умов [PERSON] від 02.07.2015 року вбачається, що [PERSON] з 2001 перебуває за кордоном і жодного разу не приїжджав (а.с.6). За положеннями ч. 1 ст. 317 та ч. 1 ст. 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном і він реалізовує їх на власний розсуд. Частиною 1 ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно із ч. 1 ст. 156 ЖК України та ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, що проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. В судовому засіданні встановлено, що позивач є власником будинковолодіння, що розташоване в м. Кременець Тернопільської області по вул. Вериківського, 27, відповідач не проживає в будинку понад встановлені законодавством строки, що є підставою для визнання його таким, що втратив право на користування житловим приміщенням. Вимоги позивача в частині зняття відповідача [PERSON] з реєстрації будинковолодіння до задоволення не підлягають, оскільки наявність рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, яке набрало законної сили, є підставою для зняття даної особи з реєстрації місця проживання.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-23 00:00:00

[PERSON] пред'явила позов до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом, а саме: будинком, що розташований по вул. Дружби, 1 в с. Будки Кременецького району Тернопільської області. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона є власником даного будинку. У будинку крім неї зареєстрований її колишній чоловік [PERSON], однак з травня 2000 року відповідач не проживає у ньому. Його прописка перешкоджає належним чином користуватися власним житлом та несе додаткові фінансові витрати. В судовому засіданні представник позивача адвокат [PERSON] та позивач [PERSON] заявлений позов підтримали та просили його задовольнити з наведених підстав. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. В судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] вказали, що відповідач [PERSON] з 2000 року в даному будинку не проживає та немає відомостей про його місцезнаходження. Дослідивши представлені докази, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає до задоволення з наступних міркувань. З витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 24.02.2010 року вбачається, що жилий будинок, який знаходиться по вул. Дружби, 1 в с. Будки Кременецького району Тернопільської області дійсно належить [PERSON] на підставі рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 25.01.2010 року (а.с.4). З рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 25.01.2010 року вбачається, що за [PERSON] визнано право власності на будинковолодіння, яке знаходиться в с. Будки по вул. Дружби,1, Кременецького району Тернопільської області (а.с.5-7). З свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-ИД №020799, виданого Кременецьким відділом реєстрації актів громадянського стану вбачається, що [PERSON] та [PERSON] розірвали шлюб 12 травня 2000 року, про що зроблело відповідний актовий запис №63 (а.с.8). Згідно акту №15 обстеження на факт проживання в [INFO] гр. [PERSON] від 02.06.2015 року вбачається, що [PERSON] з травня 2000 року та по даний час не проживає по вказаній адресі (а.с.9). Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. В судовому засіданні встановлено, що позивач є власником будинку №1, що розташований по вул. Дружби, 1 у с. Будки Кременецького району Тернопільської області, відповідач вибув з даного будинку і не проживає там з травня 2000 року, що є підставою для визнання його таким, що втратив право на користування житловим приміщенням.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-24 00:00:00

[PERSON] пред'явила позов до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом, що по вул. Базарна, 2/3 в м. Кременець Тернопільської області. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона є власником даної квартири. У квартирі крім неї зареєстрований її племінник [PERSON], однак з 2011 року відповідач не проживає у ньому. Його прописка перешкоджає належним чином користуватися власним житлом та несе додаткові фінансові витрати. Від представника позивача [PERSON] надійшла заява на адресу суду про розгляд справи у її відсутності, заявлений позов підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Дослідивши представлені докази, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає до задоволення з наступних міркувань. З свідоцтва на право власності на житло від 27.02.1997 року вбачається, що квартира, яка знаходиться по вул. Базарна, 2/3 в м. Кременець дійсно належить [PERSON] (а.с.6). З будинкової книги, виданої 13 травня 1997 року вбачається, що у будинку по вул. Базарна, 2/3, що в м. Кременець, зареєстрований [PERSON] від 18 квітня 2001 року (а.с.9-10). Згідно акту обстеження житлово-побутових умов від 19.10.2015 року вбачається, що [PERSON] з квітня 2001 року та по даний час не проживає по вказаній адресі (а.с.11). Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. В судовому засіданні встановлено, що позивач є власником квартири №3, що в будинку №2 по вул. Базарна, що у м. Кременець Тернопільської області, відповідач вибув з даного будинку і не проживає там з 2001 року, що є підставою для визнання його таким, що втратив право на користування житловим приміщенням.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-10 00:00:00

[PERSON] пред'явила позов до [PERSON] про виселення з житлового будинку, що по [ADDRESS]. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона є власником даного будинковолодіння. У будинку крім неї зареєстрована її мама - [PERSON] та її батько - [PERSON]. Батьки у зареєстрованому шлюбі не перебували, між ними неприязні відносини, батько вживає алкоголь, неодноразово вчиняв насильство в сім'ї. Відповідач робить неможливим проживання з ним в одному житловому приміщенні. Позивач в судове засідання не з'явилася, однак надіслала заяву про розгляд справи у її відсутності та про зміну позовних вимог та просить визнати відповідача таким, що втратив право користування спірним будинковолодінням. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Дослідивши представлені докази, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає до задоволення з наступних міркувань. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 26 лютого 2013 року вбачається, що будинковолодіння по [ADDRESS] належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину серії ВТА №781089 (а.с.5). Згідно акту обстеження житлово-побутових умов [PERSON] від 05.05.2015 року вбачається, що [PERSON] з грудня місяця 2014 року та по даний час не проживає по вказаній адресі (а.с.20). За положеннями ч.1 ст. 317 та ч.1 ст. 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном і він реалізовує їх на власний розсуд. Частиною 1 ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 107 ЖК України вбачається, якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається , а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. В судовому засіданні встановлено, що позивач є власником будинковолодіння, що розташоване в [ADDRESS], відповідач вибув з даного будинку і не проживає там з грудня 2014 року, що є підставою для визнання його таким, що втратив право на користування житловим приміщенням.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-30 00:00:00

[PERSON]предявилапозов до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що вона до 1 вересня 1998 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі і від спільного проживання мають сина [PERSON], [INFO]. Відповідач хоча є батьком дитини, однак з часу народження сина з сімєю не проживає, ухиляється від виконання своїх обовязків по його вихованню, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Тому просить задовольнити позовні вимоги і позбавити відповідача батьківських прав щодо сина [PERSON] та стягнути на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини зі всіх видів доходів. В судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала. Представник органу опіки і піклування [PERSON] та прокурор не заперечують проти позбавлення батьківських прав відповідача щодо сина. Згідно протоколу судового засідання Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 25 жовтня 2012 року відповідач позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини визнав, а в частині позбавлення батьківських прав не визнав і заявив, що він приймає участь у вихованні та утриманні дитини. Просить розглянути справу з його участю. В судове засідання відповідач не зявився, хоча про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, тому суд вважає за можливе за згодоюпозивачкиухвалитизаочнерішення на підставінаявнихдокументів. Заслухавши пояснення позивачки, представника органу опіки та піклування, прокурора та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Як встановлено в судовому засіданні, сторониз 25 листопада 1995 року до 1 вересня 1998 року перебували у зареєстрованому шлюбі і від спільного проживання мають сина [PERSON], [INFO]. Відповідач хоча є батьком дитини, однак з часу народження сина з сімєю не проживає, ухиляється від виконання своїх обовязків по вихованню дитини та наданню матеріальної допомоги на її утримання. Даний факт підтверджується свідоцтвами про народження та розірвання шлюбу, довідкою про склад сімї, висновком органу опіки і піклування, актом обстеження матеріально-побутових умов сімї та заявою відповідача, в якій він погоджується з позовом про позбавлення його батьківських прав.. Відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.164, 180, ч.2ст.182 Сімейного кодексу України батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обовязків по вихованню дитини. Батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст.12 Закону України Про Державний бюджет України на 2012 рік з 1 грудня 2012 року встановлений прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років в сумі 1197 грн. Оскільки відповідач на протязі тривалого часу ухиляється від виконання обовязків по вихованню дитини та наданню матеріальної допомоги на її утримання, тому позов слід задовольнити. На підставі ст..164, 180, 182 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-03 00:00:00

[PERSON] предявила позов до [PERSON] про розірвання шлюбу вказавши, що 03 грудня 2004 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від спільного проживання у них неповнолітніх дітей не має. Причиною розірвання шлюбу є зловживання відповідачем спиртними напоями, внаслідок чого втратили почуття любові та поваги, з 2010 року проживають окремо та не ведуть спільного господарства. Позивач в судове засідання не зявилася, однак надіслала заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує в повному обсязі. В судове засідання відповідач не зявився, однак на адресу суду надіслав заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги визнає. Суд, дослідивши представлені докази, прийшов до висновку що позов слід задовольнити. З свідоцтва про шлюб серії 1-ОЛ № 106866 від 28 липня 2017 року, виданого Новомиргородським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області вбачається, що сторони зареєстрували шлюб 03 грудня 2004 року, про що зроблено відповідний актовий запис № 89 (а.с.08). Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, вказує, що шлюб носить формальний характер, відповідач позов визнає, а тому, суд вважає, що позов слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-14 00:00:00

[PERSON] пред'явила позов до [PERSON] про розірвання шлюбу вказавши, що 05 грудня 2005 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від спільного проживання у них народилося п»ятеро дітей: дочка - [PERSON], [INFO], син - [PERSON], [INFO], дочка - [PERSON], [INFO], дочка - [PERSON], [INFO] та дочка - [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є зловживання відповідачем спиртними напоями, внаслідок чого почали виникати сварки та конфлікти. Більше шести місяців проживають окремо та не ведуть спільного господарства. Позивач в судове засідання не з'явилася, однак надіслала заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. В судове засідання відповідач не з'явився та не повідомив про причини неявки, хоча належним чином був повідомлений про час і місце слухання справи. Суд, дослідивши представлені докази, прийшов до висновку що позов слід задовольнити. З свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 05 грудня 2005 року, виданого Почаївською міською радою Кременецького району Тернопільської області вбачається, що сторони зареєстрували шлюб 05 грудня 2005 року, про що зроблено відповідний актовий запис № 69 (а.с.04). З свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 08 липня 2016 року, виданого Кременецьким міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] року, про що зроблений відповідний актовий запис №07 (а.с.05). З свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 11 грудня 2002 року, виданого Почаївською міською радою Кременецького району Тернопільської області вбачається, що [PERSON] народився [INFO] року, про що зроблений відповідний актовий запис №99 (а.с.06). З свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 14 червня 2007 року, виданого Почаївською міською радою Кременецького району Тернопільської області вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] року, про що зроблений відповідний актовий запис №62 (а.с.07). З свідоцтва про народження серії [NUMBER] від [INFO] року, виданого Почаївською міською радою Кременецького району Тернопільської області вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] року, про що зроблений відповідний актовий запис №117 (а.с.08). З свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 16 жовтня 2013 року, виданого Почаївською міською радою Кременецького району Тернопільської області вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] року, про що зроблений відповідний актовий запис №133 (а.с.09). Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, вказує, що шлюб носить формальний характер, а тому, суд вважає, що позов слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-16 00:00:00

[PERSON] предявила позов до [PERSON] про розірвання шлюбу вказавши, що 05 червня 2001 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу у них народилося троє дітей: син - [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO], причиною розірвання шлюбу є зловживання відповідачем спиртними напоями, внаслідок чого наносить її побої та образи, влаштовує скандали. Позивач в судове засідання не зявилася, однак надіслала заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Прізвище просить залишити незмінним. В судове засідання відповідач не зявився та не повідомив про причини неявки, хоча належним чином був повідомлений про час і місце слухання справи. Суд, дослідивши представлені докази, прийшов до висновку що позов слід задовольнити. З свідоцтва про шлюб серії 1-ИД № 137048 від 11 січня 2017 року, виданого Кременецьким міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області вбачається, що сторони зареєстрували шлюб 05 червня 2001 року, про що зроблено відповідний актовий запис № 86. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу «Дроздова» (а.с.3). З свідоцтва про народження серії І-ИД № 070695 від 16 квітня 2008 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Кременецького районного управління юстиції Тернопільської області, вбачається що [PERSON] народився 10.04.2008 року, його батьками є сторони по справі, про що зроблено відповідний актовий запис № 65 (а.с.4). З свідоцтва про народження серії І-ИД №136229 від 26 квітня 2011 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кременецького районного управління юстиції Тернопільської області, вбачається що [PERSON] народилася 20.04.2011 року, її батьками є сторони по справі, про що зроблено відповідний актовий запис №78 (а.с.5). З свідоцтва про народження серії І-ИД № 118393 від 19 грудня 2002 року, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Кременецького районного управління юстиції Тернопільської області, вбачається що [PERSON] народився 19.11. 2002 року, його батьками є сторони по справі, про що зроблено відповідний актовий запис № 230 (а.с.6). Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, вказує, що шлюб носить формальний характер, а тому суд вважає, що позов слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-07 00:00:00

[PERSON] предявила позов до [PERSON] про розірвання шлюбу вказавши, що 06 лютого 2007 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від спільного проживання у них народилася дочка [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є зловживання відповідачем спиртними напоями, внаслідок чого відсутнє взаєморозуміння та повага, часто виникають сварки. Протягом двох років сторони проживають окремо. Позивач в судовому засідання позов підтримала з наведених у позовній заяві підстав. Відповідач будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи до суду не з'явився, не повідомив про причини неявки. Заяви про розгляд справи за його відсутності не подавав. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно з ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши представлені докази, прийшов до висновку що позов слід задовольнити. З свідоцтва про шлюб, серії 1-ИД № 026520 від 06 лютого 2007 року, виданого Лідихівською сільською радою Кременецького району Тернопільської області вбачається, що сторони зареєстрували шлюб 06 лютого 2007 року, про що зроблено відповідний актовий запис № 02 (а.с.03). З свідоцтва про народження, серії 1-ИД № 061607 від 05 листопада 2007 року, виданого Лопушненською сільською радою Кременецького району Тернопільської області вбачається, що [PERSON] народилася 26 жовтня 2007 року. Її батьками є сторони по справі, про що зроблено відповідний актовий запис № 22 (а.с.04). Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, вказує, що шлюб носить формальний характер, а тому, суд вважає, що позов слід задовольнити. Відповідно до ст. 88 ЦПК України із відповідача [PERSON] в користь позивача [PERSON] слід стягнути судовий збір в розмірі 640 гривень.

Outcome: approved