Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-14 00:00:00

Адвокат Ратушна Р.П., діючи в інтересах [PERSON] , звернулася до суду з позовною заявою 07 вересня 2020 року, в якій просить суд: визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 08 лютого 2020 року приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Кравець О.О., зареєстрований в реєстрі за №830, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «ПРАЙМ АЛЬЯНС» заборгованості за договором про надання споживчого кредиту №2006878252 від 25 листопада 2013 року за період з 29 січня 2019 року по 31 січня 2020 року в розмірі 54\~352 грн. 90 коп.; стягнути з ТОВ «ФК «ПРАЙМ АЛЬЯНС» на користь [PERSON] 4\~317 грн. 69 коп., стягнутих в процесі виконавчого провадження; стягнути з ТОВ «ФК «ПРАЙМ АЛЬЯНС» на користь [PERSON] судовий збір в розмірі 1261 грн. 20 коп. Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що у провадженні приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Осельського Є.С. перебуває виконавче провадження №61638082 з примусового виконання виконавчого напису №830 від 08 лютого 2020 року, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравець О.О. про стягнення із [PERSON] на користь ТОВ «ФК«ПРАЙМ АЛЬЯНС» заборгованості за договором про надання споживчого кредиту №2006878252 від 25 листопада 2013 року, начебто укладеного з ПАТ «ОТП Банк», правонаступником якого спочатку було ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія», а на разі є ТОВ «ФК «ПРАЙМ АЛЬЯНС». Сума заборгованості згідно виконавчого напису складає 54 352 грн. 90 коп. та включає: заборгованість по основному боргу (тіло кредиту) 46 365 грн. 62 коп., прострочену заборгованість по відсоткам 7 587 грн. 28 коп., плату за вчинення виконавчого напису 400 грн. 00 коп. На думку представника позивача, оспорюваний виконавчий напис вчинено з грубим порушенням порядку вчинення виконавчих написів, та за відсутності документів, які підтверджують безспірність заборгованості, а тому має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню. Так, жодних повідомлень про наявність кредитної заборгованості перед ТОВ «ФК «ПРАЙМ АЛЬЯНС» [PERSON] не отримувала, як і не повідомлялась про вчинення виконавчого напису. Не отримання [PERSON] таких повідомлень фактично позбавило її можливості бути вчасно проінформованою про наявність заборгованості та надати свої заперечення щодо розміру боргу чи оспорити вимоги стягувача. Відтак, вчиняючи виконавчий напис, приватний нотаріус не пересвідчився в наявності повідомлення [PERSON] з боку ТОВ «ФК «ПРАЙМ АЛЬЯНС» щодо наявності заборгованості, як і не встановив безспірність такого боргу, чим порушив п.п.2.3 п.2, п.3 глави 16 розділу ІІ Порядку, ст.ст.87, 88 Закону України «Про нотаріат». Зі змісту виконавчого напису неможливо встановити, на якому документі вчинено виконавчий напис, чи надавався нотаріусу оригінал кредитного договору. Неможливо також встановити, чи надавалися банком нотаріусу документи на підтвердження отримання кредитних коштів та користування такими кредитними коштами, розміру боргу тощо; загалом - документи, які свідчать про наявність та безспірність заборгованості. Крім того, кредитний договір нібито було укладено між [PERSON] та банком. Відповідач ТОВ «ФК «ПРАЙМ АЛЬЯНС» не був стороною зазначеного договору та не мав до нього жодного стосунку. Водночас за вчиненням виконавчого напису звернулося саме товариство, а не банк. У виконавчому написі нотаріус зазначила про правонаступництво відповідача після іншого товариства ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія», а того, в свою чергу - після банку. [PERSON] як сторона кредитного договору та «боржник» за термінологією виконавчого напису не отримувала жодних повідомлень ні від банку, ні від товариств-«правонаступників» про перехід (або відступлення) права вимоги за договором, укладеним з нею. В процесі виконавчого провадження № 61638082, відкритого на виконання виконавчого напису, що оспорюється, як вже було зазначено, виконавець винесла постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, відповідно до якої звернено стягнення на пенсію [PERSON] . Відповідно, станом на 27.08.2020 із пенсії [PERSON] протягом травня-серпня 2020 року відраховано усього 4\~317 грн. 69 коп., тобто орієнтовно по 1\~079 грн. 34 коп. щомісяця. Вважає, що кошти стягнуті за виконавчим провадженням, відкритим на виконання виконавчого напису (вчиненим на користь відповідача), що не підлягає виконанню, усі ці кошти мають бути їй повернуті відповідачем, та збитки заподіяні неправомірними діями відповідача і на підставі ст. 1166 Цивільного кодексу України повинні бути відшкодовані в повному обсязі. Таким чином, у зв`язку з порушенням вимог чинного законодавства щодо підстав вчинення виконавчого напису нотаріуса, позивач змушена звернутися до суду з метою захисту своїх порушених прав. Ухвалою суду від 09 вересня 2020 року позов прийнято до провадження із призначенням до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. 07 жовтня 2020 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, представника відповідача в яґкому останній заперечував щодо позовних вимог, та просив відмовити в їх задоволенні та розгляд справи проводити за його відсутності. В обґрунтування зазначив наступне. 25 листопада 2013 року між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №2006878252, згідно з яким остання отримала кошти у розмірі 59\~167 грн. 50 коп. з нарахуванням процентів за користування кредитними коштами у розмірі 0,01% річних. У зв`язку з невиконанням [PERSON] умов кредитного договору утворилась заборгованість. 13 червня 2016 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «Фінансова компанія довіра та гарантія» було укладено договір факторингу №13/06/16 від 13 червня 2016 року, відповідно до якого ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» набуло право нового кредитора позивача за зазначеним кредитним договором, що узгоджується з п. 3.6 Кредитного договору. В подальшому, 29 січня 2019 року між ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» та ТОВ «ФК «Прайм Альянс» було укладено договір факторингу №29/01/19-2 від 29 січня 2019 року, відповідно до якого ТОВ «ФК «Прайм Альянс» набуло право нового кредитора позивача. 28 лютого 2019року на адресу позивача направлялись повідомлення про відступлення прав вимоги грошових зобов`язань та вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором №2006878252. 05 січня 2021 року через канцелярію суду представником позивача [PERSON] подано письмові пояснення, в яких вона підтримала позовні вимоги та просила задовільнити в повному обсязі. Від представника позивача [PERSON] адвоката Пахомової Д.М. надійшла заява про розгляд справи без її участі. Пред`явлені вимоги підтримала, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала (а.с.174). Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу кравець Олена Олександрівна в судове засідання не з`явилась, на виконання ухвали суду про витребування доказів надала копії документів, що знаходяться в справі нотаріуса щодо виконавчого напису №830 від 08 лютого 2020 року, та просила розгляд справи проводити за її відсутності. Третя особа - приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Осельський Євген Сергійович, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчать поштові повідомлення, у судове засідання не з`явився про причини неявки суду не відомо. З урахуванням позиції сторін та поданих ними заяв про подальший розгляд справи за їх відсутності, суд вважає за можливе розгляд справи проводити в письмовому провадженні без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами. В ході\~розгляду справи:\~ухвалою суду\~від 09\~вересня 2020\~року задоволено\~заяву представника\~позивача [PERSON] \~ адвоката\~Ратушної Р.П.\~про забезпечення\~позову;\~ухвалою суду\~від 28\~вересня 2020\~року задоволено\~клопотання представника\~позивача [PERSON] \~ адвоката\~Ратушної Р.П.\~про витребування\~доказів \~у приватного\~нотаріуса Київського\~міського нотаріального\~округу Кравець\~О.О.\~засвідченої копії\~нотаріальної справи\~про вчинення\~оспорюваного виконавчого\~напису. Інші процесуальні дії не вчинялись. Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до наступного висновку. Судовим розглядом\~встановлено,\~що 25\~листопада 2013\~року між\~ПАТ «ОТП\~Банк» та\~ [PERSON] \~було укладено\~кредитний договір\~№2006878252\~(а.с\~92-94), за умовами якого банк надав позичальникові кредит в загальному розмірі 59 167 грн. 50 коп., в тому числі на загальні споживчі цілі 40 250 грн., на придбання послуг страхування 16 905 грн., строком користування на 60 місяців, тобто з 25 листопада 2013 року по 25 листопада 2018 року. 08 лютого 2020 року ТОВ «ФК «Прайм Альянс» звернулося до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кравець О.О. із заявою про вчинення виконавчого напису. При цьому стягувач надав нотаріусу для вчинення нотаріальної дії наступні документи: заяву про вчинення нотаріальної дії; кредитний договір; копії договорів факторингу №13/06/16 від 13 червня 2016 року та № 29/01/19-2 від 29 січня 2019 року, та копію вимоги до боржника. 08\~лютого 2020\~року приватним\~нотаріусом Київського\~міського нотаріального\~округу Кравець\~О.О.\~вчинено виконавчий\~напис про\~стягнення з\~ [PERSON] \~на користь\~ТОВ «ФК\~«Прайм Альянс»,\~якій відступлено\~право вимоги\~первісним кредитором,\~заборгованість за\~кредитним договором\~№2006878252\~від 25\~листопада 2013\~року за\~період з\~29\~січня 2019\~року по\~31\~січня 2020\~року на\~суму заборгованості\~в розмірі\~54\~352\~грн.\~90\~коп,\~в тому\~числі заборгованість\~за тілом\~кредиту \~46\~365\~грн.\~62\~коп.,\~заборгованість за\~відсотками \~7\~587\~грн.\~28\~коп.,\~та витрати\~пов`язані із\~вчиненням виконавчого\~напису у\~розмірі 400,00\~грн.\~(а.с.\~114).Дата набрання виконавчим написом законної сили 08 лютого 2020 року; строк пред`явлення його до виконання 3 роки. Зі змісту оспорюваного виконавчого напису слідує, що на підставі договору факторингу №13/06/16 від 13 червня 2016 року ПАТ «ОТП Банк» було відступлено право вимоги новому кредитору - ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», а в подальшому на підставі договору відступлення прав вимоги №29/01/19-2 від 29 січня 2019 року правонаступником всіх прав та обов`язків за кредитним договором, що укладений із [PERSON] є ТОВ «ФК «Прайм Альянс». За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом, на підставі статті 31 Закону України «Про нотаріат», отримано плату із стягувача, ТОВ «ФК «Прайм Альянс», в розмірі 400 гривень, яка підлягає стягненню з боржника на користь стягувача. На підставі вказаного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Осельським Є.С. за заявою стягувача ТОВ «ФК «Прайм Альянс» відкрито виконавче провадження №61638082. Боржником визначено [PERSON] , [INFO] , адреса її проживання: [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] . Звертаючись до суду з позовом, представник [PERSON] адвокат Ратушна Р.П. посилалася на те, що оскаржуваний виконавчий напис не відповідає вимогам законодавства, зокрема\~ст. 87 Закону України «Про нотаріат»\~та\~Постанові Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року, оскільки на момент вчинення оспорюваного виконавчого напису вимоги відповідача до позивача не були безспірними. При цьому, нотаріусом вчинено виконавчий напис на кредитному договорі №2006878252 від 25 листопада 2013 року, не посвідченому нотаріально. До того ж належних документів, які підтверджували суму заборгованості позивача за кредитним договором, зокрема, розрахунку заборгованості, нотаріусу не було надано взагалі, як не надано й доказів отримання [PERSON] вимоги про усунення порушень кредитних зобов`язань, що перешкоджало нотаріусу дійти висновку про безспірність заборгованості. Надаючи оцінку таким доводам представника позивача та обґрунтованості пред`явлених ним вимог, суд виходить з наступного. За загальним правилом статей\~15,\~16 ЦК України,\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених ч.1 ст.16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.\~\~ При цьому, відповідно до\~ст.18 ЦК України\~нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється\~Законом України «Про нотаріат»\~та іншими актами законодавства України (ч.1 ст.39 Закону України «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений\~наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5\~та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595, Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року. Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником (п.19\~ст.34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена\~Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Відповідно до\~ст.87 Закону України «Про нотаріат»,\~п.п.1.1, 1.2 Порядку, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само, на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Положеннями\~ч.1 ст.88 Закону України «Про нотаріат», п.п.3.1 п.3 гл.16 Порядку передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст.88 Закону України «Про нотаріат»). Безспірний борг - це борг, що визначається боржником та кредитором, і про суму якого сторони не сперечаються, тобто у разі відсутності заперечень боржника вимога кредитора вважається безспірною. Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст.ст.15,\~16,\~18 ЦК України, ст.ст.50,\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Із змісту оспорюваного виконавчого напису слідує, що вчинений він нотаріусом на підставі документів про перехід від ПАТ «ОТП Банк» до кінцево визначеного кредитора ТОВ «ФК\~«Прайм Альянс» права вимоги за кредитним договором, укладеним із [PERSON] , та виключно з посиланням на положення законодавства України, що регулює порядок вчинення виконавчих написів. Приватний нотаріус при вчиненні нотаріальної дії керувався\~ст.ст.87-91 Закону України «Про нотаріат»\~та п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого\~постановою КМУ від 29.06.1999 року за № 1172. Постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року\~затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі «Перелік»). Постановою Кабінету Міністрів №622 від 26 листопада 2014 року Перелік доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» та до нього включені кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року (справа № 826/20084/14) визнано незаконною та не чинною з моменту прийняття\~Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення\~\~ змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»\~в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту, відповідно до якого для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною\~Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»\~в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Постанова набрала законної сили з моменту її проголошення. Підставою для скасування вказаного нормативного акту стало те, що саме по собі включення тих чи інших документів, які встановлюють заборгованість, до Переліку, не засвідчує безспірності заборгованості чи іншої відповідальності боржника перед стягувачем, а їх безспірний характер повинен бути затверджений відповідними документами, відповідно до умов вчинення виконавчих написів, закріплених у\~ст.88 Закону України «Про нотаріат». Встановлення оскаржуваною постановою виключного переліку документів, необхідних для отримання виконавчого напису, звужує передбачені\~ст.88 Закону України «Про нотаріат» умови вчинення виконавчих написів і не відповідає положенням ст.87 цього Закону. При прийнятті постанови від 22 лютого 2017 року, колегією суддів застосовано вимоги положення п. 10.2 Постанови Пленуму ВАС України від 20 травня 2013 року № 7 «Про судове рішення в адміністративній справі», згідно якого визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта. Суд, з метою недопущення порушень прав та законних інтересів осіб, що є позичальниками, вважав за необхідне визнати нечинною\~Постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»\~в частині, з моменту її прийняття. Таким чином, постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 набрала законної сили цього ж дня 22 лютого 2017 року, отже і\~п.2 постанови Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»\~також втратив чинність з цього дня. В подальшому ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року у справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року залишено без змін. Велика Палата Верховного Суду постановою від 20 червня 2018 року у справі № 826/20084/14 відмовила в задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, не знайшовши підстав для такого перегляду. З викладеного вбачається, що Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений\~\~постановою Кабінет Міністрів України №\~\~1172\~\~від\~\~29 червня 1999 року\~у редакції станом на\~\~час вчинення\~\~оспорюваного виконавчого\~\~напису стосувався\~\~лише нотаріально посвідчених договорів і не міг застосовуватись до\~кредитного договору, укладеного між [PERSON] та ТОВ «ФК «Прайм Альянс». Крім того,\~до заяви про вчинення виконавчого напису ТОВ «ФК «Прайм Альянс» не надано належного розрахунку заборгованості, виписки по рахунку та доказів того, що боржник [PERSON] отримала вимогу про усунення порушень кредитних зобов`язань, що свідчить про відсутність доказів безспірності заборгованості за кредитом та унеможливлювало вчинення виконавчого напису. Як вказувала позивач, жодних письмових вимог щодо погашення в добровільному порядку заборгованості за кредитним договором, її розміру, а також стосовно намірів ТОВ «ФК «Прайм Альянс» звернути стягнення за виконавчим написом на її адресу не надходило. Суд приймає до уваги такі доводи позивача з дотриманням принципу змагальності сторін в рамках цивільного судочинства, доводи відповідача стосовно того, що позивачеві направлялась вимога, що підтверджується списком згрупованих поштових відправлень цінних листів та квитанцією про оплату, відповідно до яких неможливо встановити коли саме було здійснено відправку зазначених в описі документів, крім того підтверджень отримання [PERSON] вимоги суду не надано. Відомості про надання нотаріусу стягувачем оригіналу кредитного договору, укладеного зі [PERSON] , виконавчий напис також не містить. Доказів зворотного відповідачем суду не надано. Отже, на думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України\~«Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку про те, що на час вчинення виконавчого напису не було належним чином встановлено безспірності вимог відповідача до позивача, а отже, виконавчий напис не може вважатися таким, що не потребує додаткового доказування, а відтак не підлягає примусовому виконанню, у зв`язку з чим вимога про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Щодо вимоги позивача повернення стягненого за виконавчим написом,суд виходить з наступного. Як, вбачається з листа приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Осельського Є.С. від 21 вересня 2020 року в межах виконавчого провадження №61638082 з боржника [PERSON] було стягнуто 4 317 грн.36 коп. з яких: 3 729 грн. 04 коп. погашення боргу перед ТОВ «ФК «Прайм Альянс», 174 грн. витрати виконавчого провадження; 414 грн. 32 коп. основна винагорода виконавця (а.с. 69). Предметом спору є вимоги позивача про стягнення з відповідача грошових коштів на підставі\~ст.1212 ЦК України. Відповідно до\~статті 1212 ЦК України\~особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення 83 глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Аналіз\~статті 1212 Цивільного кодексу України\~дає підстави для висновку, що передбачений нею вид позадоговірних зобов`язань виникає за таких умов: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали. Сутність зобов`язання із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави полягає у вилученні в особи набувача частини її майна, що набута поза межами правової підстави, у випадку якщо правова підстава переходу відпала згодом, або\~взагалі без неї; якщо майновий перехід не ґрунтувався на правовій підставі від самого початку правовідношення, та передання майна тій особі потерпілому, яка має належний правовий титул на нього. Так, під час судового розгляду встановлено, що виконавчий напис, вчинений 08 лютого 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравець О.О. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Прайм Альянс» грошових коштів у розмірі 54 352 грн., зареєстрованого в реєстрі за номером 830, визнано таким, що не підлягає виконанню. Тобто правові підстави набуття відповідачем грошових коштів на виконання зазначеного виконавчого напису відсутні, у зв`язку з чим, до спірних правовідносин підлягає застосуванню\~стаття 1212 ЦК України. За таких обставин, з урахуванням того, що зазначений вище виконавчий напис визнано таким, що не підлягає виконанню, а отже, підстава, на якій відповідач стягнув з позивача грошові кошти відсутня, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у цій частині. Таким чином, вимоги позивача про повернення коштів на підставі\~ст.\~1212\~Цивільного кодексу України\~є обґрунтованими та з відповідача підлягає стягненню з відповідача на користь позивача 4 317 грн. 36 коп., як безпідставно набутих коштів. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до ст.141 ЦПК України, суд враховує ухвалення рішення на користь позивача, а тому вважає за необхідне стягнути з ТОВ «ФК «Прайм Альянс» на користь [PERSON] витрати по сплаті судового збору в розмірі 1261 грн. 20 коп., враховуючи, що фактично позивачем понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 2 102 грн. 00 коп. (з яких: 1681 грн. 60 коп. за пред`явлення позову, 420 грн. 40 коп. за подання заяви про забезпечення позову), однак враховуючи заявлену представником позивача [PERSON] вимогу про стягнення судового збору у розмірі 1\~261 грн. 20 коп., суд не може вийти за рамки заявлених позовних вимог та стягнути суму фактично понесених судових витрат. Застосовані судом заходи забезпечення позову відповідно до ухвали від 09 вересня 2020 року в силу ч.7 ст.158 ЦПК України продовжують діяти протягом 90 днів з дня набрання рішенням законної сили, або ж можуть бути скасовані судом за вмотивованим клопотанням учасника справи раніше цього строку.

Outcome: approved