Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-18 00:00:00

Адвокат [PERSON] в інтересах [PERSON] звернувся до Сєвєродонецького міського суду із позовною заявою до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, третя особа Орган опіки та піклування Сєвєродонецької міської ради. В обґрунтування заявлених вимог представник позивача [PERSON] зазначає, що позивач [PERSON] є власником квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS]. Окрім неї в квартирі зареєстровані відповідачі: її син [PERSON], її дочка [PERSON] та її неповнолітній онук [PERSON]. Відповідачі з 2014 року за місцем реєстрації не проживають, оскільки виїхали до Російської Федерації на постійне місце проживання. Представник позивача просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням з тих підстав, що відповідачі не проживають тривалий час у вказаній квартирі, виїхали на постійне проживання до Російської Федерації і добровільно з реєстраційного обліку не знімаються. Представник позивача адвокат [PERSON] в судове засідання не зявився, до суду подав заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, до суду подала заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] (законний представник [PERSON]А.) в судове засідання не зявилася, до суду подала заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги визнала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Відповідач своїм правом на подачу відзиву не скористався. Представник третьої особи Органу опіки та піклування Сєвєродонецької міської ради Луганської області [PERSON] в судове засідання не зявилася, до суду надіслала заяву з проханням розглянути позов за відсутності представника Органу опіки та піклування Сєвєродонецької міської ради Луганської області, до заяви додала висновок про доцільність позбавлення права користування житлом малолітніх дітей, згідно з яким з метою захисту житлових прав малолітніх дітей, Орган опіки та піклування Сєвєродонецької міської ради повністю заперечує проти позовних вимог, які зазначені у позові, та вважає недоцільним позбавлення права користування житловим приміщенням, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS], [PERSON], [INFO]. На підставі п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, враховуючи, що відповідач був належним чином повідомлений про день,\~час та\~місце розгляду\~справи, про причину\~неявки в\~судове засідання\~суд не\~повідомив, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача [PERSON] Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини. З матеріалів справи судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], що підтверджується копією договору купівлі-продажу квартири серії ААО № 736573 від 05.08.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 4146. Згідно з\~довідкою №\~26495\~від 01.06.2018\~року про\~склад сімї\~або зареєстрованих\~у житловому\~приміщенні/будинку\~осіб,\~виданою Центром\~надання адміністративних\~послуг у\~м.\~Сєвєродонецьку Сєвєродонецької\~міської ради,\~станом на\~01.06.2018\~року у квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Як вбачається з акту про встановлення факту проживання/не проживання/ № 792 від 04.06.2018 року, затвердженого директором КП «Єдиний розрахунковий центр м. Сєвєродонецька», в квартирі за адресою: [ADDRESS], проживає [PERSON], окрім неї з 2014 року ніхто не проживає. Згідно з довідкою № 345 від 22.06.2018 року, виданої Муніципальною бюджетною загальноосвітньою установою «Середня загальноосвітня школа № 45» міста Калуги, Російської Федерації, [PERSON], [INFO] є учнем 3-Г класу МБОУ «Середня загальноосвітня школа № 45» міста Калуги. Згідно з копією паспорта громадянки України серії ЕН № 422143, виданого Сєвєродонецьким МВ УМВС України в Луганській області 04.06.2005 року, [PERSON] зареєстрована за адресою: [INFO], їй та її сину [PERSON] надано дозвіл на тимчасове проживання в Російської Федерації до 04.04.2019 року. Таким чином,\~з досліджених\~в судовому\~засіданні фактичних\~обставин справи\~судом встановлено,\~що спір\~між сторонами\~виник з приводу\~захисту позивачем\~свого права\~власності,\~а саме\~права користування\~та розпоряджання\~житловим приміщенням. Вказані правовідносини регулюються нормами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Конституції України та Цивільного кодексу України. Стаття 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4.11.1950 року, підписана від імені України 9 листопада 1995 року та ратифікована Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року закріплює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 317 ЦК України на зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до статті 405 ЦК України передбачено, що члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до\~ст.\~7\~Закону України\~«Про свободу\~пересування та\~вільний вибір\~місця проживання\~в Україні»\~зняття з\~реєстрації місця\~проживання особи\~здійснюється на\~підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою, а також інших документів, які свідчать про припинення підстав на право користування житловим приміщенням. Таким чином, враховуючи, що відповідачі за місцем реєстрації не проживають з 2014 року без поважних причин, тобто більше одного року, суд вважає, що досліджені судом докази свідчать про наявність обґрунтованих підстав для задоволення позову адвоката [PERSON] в\~інтересах [PERSON]\~про усунення\~перешкод у\~користуванні власністю шляхом визнання [PERSON],\~[PERSON],\~[PERSON] такими, що втратили право користування квартирою, розташованою за адресою: [ADDRESS]. Висновок Органу опіки та піклування Сєвєродонецької міської ради № 6783 від 12.12.2018 про недоцільність позбавлення права користування житловим приміщенням неповнолітнього [PERSON] суд не приймає до уваги, оскільки у вказаному висновку Органом опіки та піклування не зазначені мотиви прийняття такого рішення та необгрунтовано, чому позбавлення права користування житловим приміщенням неповнолітнього [PERSON] є недоцільним. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Понесення позивачем судових витрат підтверджується квитанцією про сплату судового збору № 0.0.1125681101.1 від 05.09.2018 у сумі 704, 80 грн., який відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача. Враховуючи, що відповідач [PERSON], [INFO], є неповнолітнім, то сума сплаченого позивачем судового збору підлягає стягненню з відповідачів [PERSON] та [PERSON], яка діє в своїх інтересах та в інтересах свого неповнолітнього сина [PERSON]

Outcome: approved