Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-18 00:00:00

[PERSON] , який діє в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю Агропромислова компанія «Розкішна» про розірвання договору оренди земельної ділянки. В обґрунтування позову вказав, що позивачу [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності належить земельна ділянка площею 4,07 га. з кадастровим номером 3521486500:02:000:0614, яка розташована на території Розкішненської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області (далі - земельна ділянка). 03.07.2007р. [PERSON] уклала договір оренди земельної ділянки з ТОВ АПК «Розкішна», договір пройшов державну реєстрацію у Голованівському відділенні Кіровоградської регіональної філії Центру ДЗК від 31.01.2007 року №62. 01.09.2015р. позивач уклала із відповідачем додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки від 03.01.2007р.. Починаючи з 2016р. і на час звернення до суду відповідач не виконує умови п.9 договору оренди земельної ділянки від 03.01.2007р. та п.1.3 додаткової угоди, а саме по сплаті орендної плати за 2017, 2018, 2019 роки. Відповідно до п.9 умов та додатку №1, додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки орендна плата вноситься у такі строки: щороку з 01.08 по 31.12 за весь рік оренди земельної ділянки в формі: згідно додатку до договору оренди №1 - ячмінь 1000 кг., - пшениця 1000 кг., - цукор 50 кг., - соняшник 100кг., - кукурудза 1000 кг., або готівкою, що не може бути меншою ніж 3% нормативної грошової оцінки земельної ділянки. У випадку своєчасної невиплати орендної плати орендар виплачує пеню у розмірі річної облікової ставки НБУ від несплаченої суми за кожний день прострочення у відповідності до п.13 Договору. Таким чином, відповідач не виплатив позивачу з часу дії умов договору - додатку до договору №1, 3000 кг. пшениці, 3000 кг. ячменю, 3000 кг. кукурудзи, 300 кг. насіння соняшнику, 150 кг. цукру. Сума заборгованості по виплаті орендної плати за 2017 рік становить - 14940грн., за 2018 рік - 16553 грн., за 2019 рік - 14240 грн., що складає в грошовому виразі 43076 грн.. Просить, договір оренди землі №б/н від 03.01.2007 року (кадастровий номер 3521486500:02:000:0614), укладений між ТОВ АПК «Розкішна» та [PERSON] , розірвати. Стягнути з ТОВ АПК «Розкішна» на користь [PERSON] заборговану орендну плату, що у грошовому виразі складається: 43076 грн., а також понесені судові витрати по сплаті судового збору та витрат на надання правничої допомоги 8000 грн. Провадження в даній справі відкрито ухвалою суду від 26 лютого 2020 року, визначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено до підготовчого судового засідання. 07.10.2020р. ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача та позивач в судове засідання не з`явились представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність заявлені вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Не заперечує щодо прийняття заочного рішення по суті справи. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, відповідно до ст.ст. 128, 130 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), повістку до суду отримав 16.12.2020р. За відсутності заперечень позивача про ухвалення заочного рішення, враховуючи належне повідомлення відповідача про дату, час і місце судового засідання, який не з`явився в судове засідання не повідомивши про причини неявки та не подав до суду відзив, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Враховуючи норми ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання учасників справи не перешкоджає розгляду справи по суті, оскільки вони належним чином повідомлені про дату, час і місце засідання, тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін і ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до висновку про часткове задоволення позову, виходячи зі слідуючого. Судом встановлено, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 4,07 га з кадастровим номером 3521486500:02:000:0614, яка розташована на території Розкішненської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області на підставі Державного акту на право приватної власності на землю. Цільове призначення земельної ділянки - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права за номером 16948671 від 11.10.2016 року ( а/с.9,15-16). 03.01.2007 року між [PERSON] (орендодавцем) та ТОВ агропромислова компанія «Розкішна» (орендар) укладено договір оренди землі (далі Договір), відповідно до умов якого позивач передав відповідачу в оренду земельну ділянку строком на 10 років ( а/с.10-12). Відповідно до п.9 зазначеного Договору орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі щорічної плати в грошовій або натуральній формі та визначається в додатку до Договору який являється його складовою частиною. Розмір орендної плати не може бути меншим за 1,5% від вартості земельної ділянки. Згідно п. 10 Договору обчислення розміру орендної плати на землю здійснюється без урахування індексів інфляції. Орендна плата вноситься щорічно з 01 серпня по 31 грудня (п.11 Договору). Згідно з копією Акту про передачу та прийом земельної ділянки від 03 січня 2007 року встановлено, що власник земельної ділянки [PERSON] (Державний акт на право власності землю серії І-КР №034614 від 11.12.2001 року) в присутності в.о. начальника відділу земельних ресурсів Яворської Н.В. та Голови Розкішненської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області передала земельну ділянку № [NUMBER] в натурі в тимчасове користування на умовах оренди терміном на 10 років загальною площею 4,07 га, у тому числі рілля 4,07 га орендарю товариству з обмеженою відповідальністю Агропромисловій компанії «Розкішна» (а.с. 13). 01.09.2015 р. між [PERSON] та ТОВ « АПК Розкішна» укладено додаткову угоду про внесення змін до договору оренди землі від 03.01.2007 р., відповідно до якого п.9 договору викладено у наступній редакції: «орендна плата нараховується та вноситься орендарем у грошовій формі. За заявою орендодавця, орендна плата може бути виплачена йому у натуральній формі - сільськогосподарською продукцією, в асортименті, кількості і якості, що визначені в додатку №1 до Договору, що є його невід?ємною частиною. Розмір орендної плати, не може бути меншим ніж 3% від нормативної грошової оцінки об`єкта оренди, визначеної відповідно до чинного законодавства України. У разі виплати орендної плати в натуральній формі, орендар може змінювати асортимент сільськогосподарської продукції. Зміна асортименту сільськогосподарської продукції може здійснюватись в межах їх загальної кількості передбаченої додатком №1». Судом враховано, що відповідно до положень ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст. 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.1.ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. В порядку ч.1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. В силу ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. За правилами ч.1 і ч.2 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути розірваний або змінений за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладанні договору. Відповідно до ст.792 ЦК України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, яким є Закон України «Про оренду землі». Статтею 2 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним Кодексом України, цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Згідно зі ст.13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. За змістом ст.15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі: є об`єкт оренди ( кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Згідно з положеннями ст.21 і ст.22 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Орендна плата може справлятися у грошовій, натуральній та відробітковій (надання послуг орендодавцю) формах. Сторони можуть передбачити в договорі оренди поєднання різних форм орендної плати. Орендна плата за земельні частки (паї) встановлюються, як правило, у грошовій формі. За добровільним рішенням власника земельної частки (паю) орендна плата за земельні частки (паї) може встановлюватися у натуральній формі. Внесення орендної плати оформляються письмово, за винятком перерахування коштів через фінансові установи. Положеннями ст. 24 Закону України «Про оренду землі» передбачено право орендодавця вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. За положеннями ч.1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Пунктом «д» ч.1 ст. 141 ЗК України передбачено, що підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Аналіз вказаних вище норм права дає підстави для висновку, що підставою для розірвання договору оренди землі є саме систематична несплата орендної плати. Зазначені положення закону вимагають систематичної (два та більше випадки) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди. Про те, що сам факт систематичного порушення договору оренди земельної ділянки щодо сплати орендної плати є вичерпною підставою для розірвання такого договору, свідчить усталена судова практика Верховного Суду, яку слід врахувати при застосуванні норми права відповідно до вимог частини четвертої статті 263 ЦПК України. Так, у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 року у справі №183/262/17 (провадження №61-41932сво18) зроблено висновок, що підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки). При цьому, систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Розділом «Орендна плата» договору оренди землі на відповідача покладено обов`язок своєчасно вносити плату за користування земельною ділянкою. Тобто, внаслідок невиплати відповідачем орендної плати позивач значною мірою позбавлена того, на що розраховувала при укладенні договору оренди землі, а саме, можливості своєчасно щорічно отримати орендну плату за користування земельною ділянкою, чим істотно порушені її права своєчасно розпорядитися належною їй орендною платою, оскільки обов`язок орендаря щодо своєчасної виплати орендної плати кореспондується з правом орендодавця своєчасно отримати орендну плату (пункт 28 договору оренди землі, ст.24 Закону України «Про оренду землі» та відповідно до ч.1 ст.27 Закону України «Про оренду землі» орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону). Пунктом 5 Договору оренди землі від 03.01.2007р. сторони досягли домовленості, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 38 609, 00 грн. В позовній заяві зазначено, що розмір заборгованості по орендній платі за використання земельної ділянки становить 43 076,00 гривень, однак позивачем не враховано, положення п. 5 Договору оренди землі від 03.01.07 р. та п.9 Додаткової угоди від 01.09.15 р. Таким чином, виходячи з умов укладеного договору оренди землі , розрахунок належної до виплати позивачу суми орендної плати за 2017, 2018, 2019 роки є наступним: 38609,00 грн.(нормативна грошова оцінка земельної ділянки встановлена договором) х 3%(розмір орендної плати встановлений договором) /100=1 158,27 грн. 1 158,27(сума орендної плати за 2017 р.) +1 158,27(сума орендної плати за 2018 р.)+ 1 158,27(сума орендної плати за 2019 р.) =3474,81 грн. Загальною умовою виконання цивільно - правових зобов`язань, відповідно до ст. 526 ЦК України, встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Ч.1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідач не виконав обов`язки, визначені статтею 24 Закону України «Про оренду землі», у цій даній справі не надав суду доказів на підтвердження виконання умов договору щодо своєчасної оплати позивачці коштів за користування земельною ділянкою за 2017 -2019 роки; не надано доказів про неможливість здійснити із [PERSON] розрахунок або доказів ухилення позивача від своєчасного отримання нею орендної плати за 2017-2019 роки. Отже, враховуючи наведене, суд дійшов до висновку, що факт неотримання позивачем та несвоєчасного отримання орендної плати за 2017-2019 роки доведено, що призвело до невиконання, так і неналежного виконання умов договору оренди землі від 31.01.2007, а тому суд дійшов до висновку про наявність підстав для розірвання договору оренди землі №б/н від 31.01.2007р. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Пунктом 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. На підтвердження понесених витрат на отримання професійної правничої допомоги до суду надано копію Договору про надання правової допомоги від 01.10.2019 року. Квитанції до прибуткового касового ордера, платіжні доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки в матеріалах справи відсутні, а тому витрати на правову допомогу документально не підтвердженні. Як вбачається з наданого платіжного доручення від 20.02.2020р. (а.с. 8), позивач за подання даного позову до суду, сплатив судовий збір в розмірі 1683 грн., а тому, у зв`язку з частковим задоволенням позову відповідачем підлягає відшкодуванню сума судового збору пропорційна до розміру задоволених вимог, а саме 909 грн. 46 коп. (розмір задоволених позовних вимог помножено на розмір заявленого судового збору та поділено на розмір заявлених позовних вимог: позовна вимога щодо розірвання договору оренди задоволена (840,80 грн.); майнова вимога- 3474,81 грн.*840,80грн./43076грн.). Таким чином, враховуючи вищевикладене, те, що представлені позивачем докази на підтвердження своїх позовних вимог в контексті положень ст.ст.76-80 ЦПК України є належними та допустимими, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial