Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-13 00:00:00

[PERSON] у вересні 2017 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу зареєстрованого 15.07.2010 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану по Соснівському району міста Черкаси Черкаського міського управління юстиції, актовий запис № 114. При цьому посилалася на те, що подружнє життя з відповідачем не склалося, сторони мають різні погляди на шлюб та сім`ю, внаслідок чого шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, від шлюбу дітей немає. Просила суд шлюб між ними розірвати. У судове засідання позивач не зявилась, просила розгляд справи проводити без її участі, не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи. Справу розглянуто за відсутності відповідача [PERSON] повідомленого про час та місце судового засідання шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем проживання, однак адресована кореспонденція повернулась до суду без вручення через відсутність адресата за зазначеною адресою та його неявкою до відділу поштового зв'язку для отримання кореспонденції, що в контексті положень ст.6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» і відповідно до ч.5 ст.74 Цивільно-процесуального кодексу України (далі ЦПК) суд вважає як повідомлення відповідача належним чином. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Позивач не заперечує проти розгляду справи в заочному порядку. Суд оголосивши заяву позивача, дослідивши письмові докази встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Відповідно до свідоцтва про шлюб, - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], уклали шлюб 15 липня 2010 року, про що зроблено актовий запис № 114 у Відділі реєстрації актів цивільного стану по Соснівському району міста Черкаси Черкаського міського управління юстиції (а.с. 2). Згідно статті 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписами ч. 3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно ст. 110 СК України, один з подружжя має право предявити до суду позов про розірвання шлюбу. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, оскільки перебування її у шлюбі з відповідачем не ґрунтується на принципі вільного волевиявлення, а за таких обставин позовні вимоги щодо розірвання підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду з цим позовом був сплачений судовий збір в розмірі 640,00 грн., який підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача. На підставі ст.ст. 24, 56, 105, 110, 112, Сімейного Кодексу України, ст.ст. 10-11, 60-61, 88, 169, 209, 212, 214-215, 217, 218, 224-226 ЦПК України, суд

Outcome: approved