Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-25 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради, треті особи комунальне підприємство «Житлово-комунальний сервіс «Пересипський» та Одеська міська рада, про визнання її членом сімї померлого [PERSON], як особи, яка постійно проживала з наймачем та вела спільне господарство, а також про визнання права користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. В обгрунтування вимог позивач вказувала на те, що в січні 2007 року вона та її малолітні діти були вселені до вказаної квартири [PERSON] за його згоди та спільного бажання жити однією сімєю. 06.04.2012 року [PERSON] помер, на цей час вона була у відїзді у іншому місті в справах. Від сусідів вона дізналася, що [PERSON] стало погано, тож сусіди викликали швидку допомогу. Оскільки вони не були одружені, позивач не змогла отримати свідоцтва про смерть. Після його смерті вона зверталася з проханням переоформити особовий рахунок на своє імя, так як продовжувала постійно користуватися квартирою, та й на теперішній час проживає в квартирі як член сімї наймача, сплачує плату за користування житлом. Оскільки позивач перебувала у фактичних подружніх відносинах з померлим [PERSON], тому має право вимагати визнання її наймачем за раніше укладеним договором найму житлового приміщення виходячи з рівності прав та обовязків наймача та членів його сімї . В судовому засіданні позивач та її представник [PERSON] повністю підтримали позов. [PERSON] також вказувала на те, що вона знала [PERSON] ще зі школи, а коли зустрілися в 2007 році, вирішили проживати разом, як сімя, допомагала йому. Йому не потрібна була реєстрація шлюбу, вони про це взагалі не думали і ніяких розмов про реєстрацію її в квартирі не велося.Вона зверталася до відповідача з проханням оформити договір найму з нею, однак отримала відмову. Звернула увагу на те, що вона багатодітна матір, в квартирі, в якій вона зареєстрована, не можливо розміститися,позивач стоїть в списку на позачергове забезпечення житлом, але до теперішнього часу це питання не вирішено. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] заперечувала проти вимог вказуючи на те, що раніше вже позивач зверталася до суду з вимогами про визнання права користування квартирою і їй було відмовлено. На теперішній час [PERSON] належних доказів, підтверджуючих право на проживання в квартирі №215 не надала, крім того, її місце проживання зареєстровано в іншій квартирі. Представник третьої особи КП «ЖКС «Пересипський» - [PERSON] заперечував проти позову посилаючись на те, що позивач не надала доказів, підтверджуючих її проживання в квартирі, за комунальні послуги є великий борг у розмірі 8806 грн., що навпаки підтверджує відсутність оплати, в квартирі проживала людина, схильна до зловживання алкоголем, квартира була запущена. Представник третьої особи ОМР [PERSON] не погодилася з позовними вимогами вказуючи на те, що спірна квартира знаходиться у власності територіальної громади, в оперативному управлінні райадміністрації, для отримання права на користування житловим приміщенням є визначений порядок, тому позов вважає безпідставним. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що в задоволенні вимог необхідно відмовити з наступних підстав. Як було встановлено, квартира [ADDRESS] є власністю територіальної громади. В квартирі був зареєстрований [PERSON], який 06.04.2012 року помер, особовий рахунок відкрито на [PERSON], яка померла 22.09.2002 року, що підтверджується довідками КП «ЖКС «Пересипський» та актовим записом №3479 про смерть [PERSON], складеним 07.04.2012 року (а.с. 5,40-42,49). Статтями 64 ЖК України передбачено, що члени сімї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обовязки, що випливають з договору найму жилого приміщення. До членів сімї наймача належать дружина, чоловік наймача, їх діти і батьки. Нормами ч.2 ст.65 ЖК України особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім'ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. Відповідно до вимог ч.1 ст.106 ЖК України повнолітній член сім'ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сімї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сімї наймача. Підпунктами 3.2.7 Положення «Про Суворовську районну адміністрацію Одеської міської ради», затвердженого рішенням Одеської міської ради від 13.02.2014 року №4584-VI (Додаток №4) визначено, що у галузі обліку та розподілу житла райадміністрація вирішує питання укладення та внесення змін до договорів найму жилих приміщень та їх бронювання. Як вимагає норма ч.1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно з нормами ч.1 ст.58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ч.2 ст.59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Допитана свідок [PERSON], яка є сусідкою, пояснювала, що позивач з 2009 року фактично проживала разом з [PERSON], жили як сімя, кожний день з ними бачилася. Разом з [PERSON] і [PERSON] також жили діти позивача - Андрій, Павло та [PERSON], стосунки були нормальні, [PERSON] на них не кричав. Коли сусід помер, [PERSON] не було вдома, та зі слів сусідки знає, що вона кудись їздила. Свідок [PERSON] повідомила про те, що з [PERSON] знайома давно, а [PERSON] знає з 2007 року. [PERSON] розповідав їй, що познайомився з жінкою, вона багатодітна, добре відзивався про неї. На теперішній час [PERSON] проживає в квартирі №215. Саме в той день коли помер сусід, свідок заходила до квартири, [PERSON] не дихав, але вона ще засумнівалася, пішла гуляти з собакою, а коли повернулася, впевнилася, що дійсно не дихав, викликала швидку допомогу, на той час [PERSON] не було, вона поїхала до родичів в Херсонську область, її номеру телефона не було, десь через два тижні вона повернулася. Хто поховав [PERSON], вона не знає. На дверях його квартири був папір з зазначенням опечатування. Також свідок вказувала на те, що [PERSON] зловживав алкогольними напоями, але з [PERSON] жили добре. Свідок [PERSON], який є сином позивача, пояснював, що з 2007 року його матір співмешкала з [PERSON], з часом вона забрала менших дітей - Андрія, Павла та [PERSON], до них рідко заходив, бачився з ним останній раз перед смертю. Свідок зазначав також, що він разом з матірю та меншими дітьми їздили в Херсон і протягом місяця їх не було. Свідок [PERSON], яка є майстром КП «ЖКС «Пересипський», вказувала на те, що в квартирі раніше проживали матір та син, сімя неблагополучна, зловживали алкогольними напоями. Про смерть [PERSON] було повідомлено сусідами телефоном. До квартири потрапили через тамбур, у дверях квартири був відсутній замок, приміщення в ній захаращені, безлад, все обідране, на вікнах та дверях знято ручки, видно, що у звязку з відсутністю грошей все продавалося. На двері квартири вони поставили замок та опечатали її, але через деякий час при виході до квартири виявили встановлення броньованих дверей. Оцінив усі надані докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що підстав для задоволення вимог не має, оскільки не представлені належні та достовірні докази, які вказують на те, що [PERSON] дійсно була членом сімї померлого [PERSON], що вела з ним спільне господарство, здійснювали спільні витрати, сплачували витрати по комунальним послугам. Із представлених позивачем договору про погашення заборгованості та акту огляду стану електричної установки на відповідність вимогам ПУЕ і ППЕЕН видно, що 03.04.2013 р. позивачкоюбули вчинені дії на підключення електролічильника в квартирі №215 та 23.06.2014 року укладено угоду по сплаті заборгованості за постачання електроенергії у розмірі 1397,39 грн., тобто після смерті [PERSON] Суд критично оцінює покази свідків [PERSON], [PERSON] та [PERSON], оскільки їх пояснення не є достатніми для підтвердження доводів позивача. Крім того, суд звертає увагу на те, що за комунальні послуги по квартирі не сплачувалося, місце проживання позивача зареєстровано за адресою:[INFO], тобто позивач вже була забезпечена житлом, а при житті [PERSON] не змінювала реєстрації місця проживання. Оскільки судом не встановлено підстав для визнання позивача членом сімї останнього користувача квартири №215 [PERSON], тому відповідно і відсутні підстави для визнання за нею права користування житловим приміщенням.

Outcome: dismissed