Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-18 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулись в суд з позовом до [PERSON] про\~ вселення. Позов мотивовано тим, що сторони по справі є співвласниками квартири [ADDRESS], кожному належить по 1/3 частці вказаної квартири. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 13.07.2015 року визначено порядок користування вказаною квартирою, а саме [PERSON] виділено кімнату площею 11кв.м. з балконом 1,0 кв.м., [PERSON] та [PERSON] кімнати 16,7 і 9,3 кв.м., а кухню 8,2 кв.м., ванну кімнату 2,6 кв.м., вбиральню 1,2 кв.м., коридор 7,6 кв.м., вбудовані шафи 0,5 і 1,3 кв.м. та сарай у підвалі площею 1,6 кв.м. залишено у спільному користуванні. Однак відповідач, не бажає допускати позивачів до квартири, чинить перешкоди в користуванні майном, змінила замки на вхідних дверях, а ключів позивачам не надала. Просять вселити [PERSON] в кімнату площею 9,3 кв.м., квартири [ADDRESS] та вселити [PERSON] в кімнату 16,7 кв.м. квартири [ADDRESS]. В судовому засіданні позивачі та їх представник позов підтримали за обставин викладених в ньому, просили позов задовольнити, не заперечували щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявилась з невідомих суду причин. Враховуючи думку позивачів та їх представника, вимоги ст. ст. 169, 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача, постановивши по справі заочне рішення. Заслухавши пояснення позивачів та їх представників,дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, з наступних підстав. При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що згідно свідоцтва на право власності на житло [PERSON], [PERSON], [PERSON] належить по 1/3 частки квартири [ADDRESS] (а.с.5). Згідно свідоцтва про шлюб 29.09.1996 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], після реєстрації шлюбу прізвище дружини [PERSON] (а.с.8). На підставі рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 13.07.2015 року визначено порядок користування квартирою 116 будинку 30 по вул. Литвиненко в м. Вінниці виділивши [PERSON] кімнату розміром 11 кв.м. з балконом 1,0 кв.м., [PERSON] та [PERSON] кімнати 16,7 і 9,3 кв.м. Кухню 8,2 кв.м., ванну кімнату 2,6 кв.м., вбиральню 1,2 кв.м., коридор 7,6 кв.м., вбудовані шафи 0,5 і 1,3 кв.м.; та сарай у підвалі розміром 1,6 кв.м. залишено у спільному користуванні (а.с.9-11). Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Статтею 391 ЦК України, встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до вимог ст. 319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною першою статті 358 ЦК України\~встановлено, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їх згодою. Згідно ч.2 ст. 358 ЦК України\~співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю, а відповідно до ч.3 cт. 358 ЦК України\~кожен із співвласників має право на надання йому у володіння, користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Статтею 15 ЦК України\~встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання прав. Згідно\~ ст. 383 ЦК України, ст. 150 ЖК України\~власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання. Відповідно до ст. 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Враховуючи те, що відповідач чинить позивачам перешкоди у користуванні належним їм житлом, суд вважає право позивачів на проживання порушеним і таким, що підлягає захисту шляхом вселення [PERSON] в кімнату площею 9,3 кв.м., квартири [ADDRESS] та вселити [PERSON] в кімнату 16,7 кв.м. квартири [ADDRESS]. Визначаючись з розміром витрат на правову допомогу суд враховує, що позивачі скористались правовою допомогою, про що свідчить договір від 15.10.2015 року (а.с.24) та сплатили за його послуги кожна по 500грн., що підтверджується квитанціями №б/н від 20.10.2015року (а.с. 26,27). Враховуючи положення\~Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням (підготовка позовної заяви, збирання доказів), а також час судових засідань, суд вважає обґрунтованим та реальним розмір витрат на правову допомогу сплачених позивачами, а тому з [PERSON] на користь [PERSON] та на користь [PERSON] підлягає стягненню по 500,00 грн. Згідно ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачів судовий збір по 487,20 гривень кожному. На підставі викладеного, згідно ст. ст. 15, 16, 317, 319, 358, 383, 391 ЦК України,

Outcome: approved