Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-17 00:00:00

[PERSON] (надалі по тексту, - Позивач) звернулась до суду із позовом про стягнення коштів з [PERSON] ( надалі по тексту - Відповідач) за Договором позики від 16.03.2013 про надання грошових коштів в розмірі 350 доларів США року, три відсотки річних в сумі 675 грн.03 коп., відсотки від суми позики у розмірі 4 378 грн. 49 коп.. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, просила задовольнити позов за вказаних ним обставин. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала частково. Суд, вислухавши пояснення Позивача, Відповідача, вивчивши надані сторонами докази, дійшов до наступного висновку. Позивач зазначає в своєму позові, що 16.03.2013 Відповідач отримала у борг у Позивача грошові кошти в сумі 500 доларів США строком на шість місяців, про що Відповідачем власноручно було написано розписку. При цьому , частину коштів - 150 доларів США Відповідач повернула, а залишену частині боргу - 350 доларів США згідно домовленості від 17.01.2016 року остання зобов`язувалась повертати по 10 доларів США щомісячно. Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається в письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Тобто, за договором позики обов`язком позичальника є дії, спрямовані на повернення позикодавцеві позики у строк та в порядку, що встановлений договором. Разом з тим, відповідно до ст. 3 ч. 1 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до п. 11 ч. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року № 14, суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Зокрема, ч.2 ст. 533 ЦК України передбачено, якщо в зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті в гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Тому, суд вважає позов [PERSON] є обґрунтованим, тому підлягає задоволенню частково. В чатині стягнення трьох відсотків річних та відсотків від суми позики слід відмовити. На підставі викладеного та

Outcome: partial