Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-13 00:00:00

Адвокат Висота І.А. в інтересах [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та встановлення графіку зустрічей, в якому просив зобов`язати відповідача усунути перешкоди у спілкуванні з дитиною [PERSON] та встановити графік зустрічей, а саме кожного понеділка, середу та п`ятницю з 18.00 год. до 20.00 год., кожну другу та четверту в місяці п`ятницю та суботу з 13.00 години п`ятниці до 19.00 години суботи за місцем фактичного проживання позивача, за адресою: [ADDRESS] , без обмеження адреси прогулянок, з можливістю поїздки до родичів,в тому числі бабусі а дідуся; кожен день народження дитини, а саме 12 жовтня кожного року до досягнення дитиною повноліття з 16.00 до 20:00 години; в літній та зимній період не менше 7 (семи) діб для відпочинку та оздоровлення дитини на території України. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що у сторін, які в зареєстрованому шлюбі не перебували, [INFO] народився син [PERSON] . Починаючи з 2016 року відносини у сторін фактично припинилися і відповідач разом з сином проживають окремо.Вказує, що з травня 2019 року до теперішнього часу відповідач чинить позивачу перешкоди для спілкування з сином та прийняття участі у вихованні. [PERSON] виконує і бажає надалі виконувати свої батьківські обов`язки, безперешкодно спілкуватися з дитиною, систематично бачити сина, мати можливість спільного відпочинку та брати участь у його вихованні, постійно піклувався про дитину з її народження, займався її вихованням, утримував матеріально. Разом з тим батько дитинипозбавлений можливості у повному обсязі здійснювати свої батьківські обов`язки та користуватися правами, вільно брати участь у вихованні сина, оскільки з боку відповідача створюються штучні обставини, через які він не може зустрічатися з сином. Ухвалою судді від 04 листопада 2019 року прийнято справу до провадження, відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче засідання. 19 грудня 2019 року відповідач подала відзив на позовну заяву, в якому у задоволенні позовних вимог просить відмовити повністю. У наданому відзиві відповідач заперечує проти того, що вона не надає позивачу можливість у здійсненні виховання їх сина. Згідно розпорядження голови Полтавської районної державно адміністрації Полтавської області за №224 від 19 вересня 2019 року встановлено спосіб та порядок участі позивача [PERSON] у вихованні сина [PERSON] , [INFO] , як систематичні побачення з ним, а саме два рази на тиждень у вівторок та неділю (світловий час) в присутності матері (час і місце за домовленістю батьків). Вказувала, що дане розпорядження позивач не виконував та не виконує, ухиляється від зустрічей з сином, не відвідує виступи, свята та заходи організовані гуртками, які відвідує їх син, не приділяє достатньої уваги та не цікавиться результатами навчання, розвитку та станом здоров`я сина, не дарує подарунків. Окрім цього, відповідач зазначила, що позивач навпаки позбавляє її можливості офіційно отримати аліменти на сина, так як не дає згоду на його реєстрацію за місцем проживання та їх син на даний час не зареєстрований. Також зустрічі позивача з сином мали небезпечні наслідки для здоров`я останнього, що свідчить про те, що позивач не може належним чином забезпечити повноцінний та достатній нагляд за дитиною. Також вказувала, що були випадки перебування позивача в нетверезому стані під час повернення дитини після їх прогулянок, що може спричинити негативний вплив на дитину. Окрім того, зазначила, що забезпечує усесторонній розвиток сина, шляхом забезпечення його участі в розвиваючих гуртках та склався відповідний графік його життя, при чому батько дитини [PERSON] жодним чином не цікавиться та не здійснює фінансової підтримки, а тому графік зустрічей який просить позивач в позовних вимогах не можливо виконувати (т.1 а.с.51-52). Позивачем було подано відповідь за відзив, в якому заперечив проти поданого відзиві відповідача та прохав задовольнити позовні вимоги т.1 а.с.137-139). Ухвалою суду від 22 січня 2020 року закрито підготовче провадження було та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача адвокат Висота І.А. в судовому засіданні позовні вимоги в частині встановлення графіку зустрічей батька з дитиною підтала та просила їх задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві та додатково пояснила, що висновки органу опіки та піклування складені з порушенням та виключно на умовах відповідача. На задоволенні позовних вимог щодо усунення перешкод у спілкуванні з дитиною не наполягала. Відповідач [PERSON] позов не визнала та пояснила, що спільний з позивачем малолітній син проживає з нею, а з позивачем - батьком дитини вони не досягли згоди щодо участі останнього у вихованні дитини, а тому розпорядженням голови районної державної адміністрації від 19 вересня 2019 року встановлено спосіб та порядок його участі у вихованні дитини, а саме два рази на тиждень в її присутності, з яким вона згодна. Вважає, що позивача не можна на одинці залишати з дитиною, оскільки вважає, що він безвідповідально відноситься до виконання своїх обов`язків батька, що може загрожувати здоров`ю дитини. Представник відповідача адвокат Говорова С.Л. проти позову заперечувала з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву та зазначила, вже визначено спосіб та порядок участі батька у виховання дитини розпорядженням голови районної державної адміністрації від 19 вересня 2019 року, який відповідає інтересам дитини, а внесені розпорядженням голови райдержадміністрації від 10 грудня 2020 року зміни не відповідають інтересам дитини. Під час розгляду справи вважає доведено, що батько не цікавиться дитиною, мало спілкується із сином, а тому йому не можна довірити дитину без нагляду матері. Представник третьої особи Полтавської районної державної адміністрації Полтавської області як органу опіки та піклування Петренко Я.Ю. в судовому засіданні 30 грудня 2020 року при вирішення спору просила врахувати розпорядження голови Полтавської районної державної адміністрації Полтавської області № 352 від 10 грудня 2020 року про внесення змін до розпорядження голови районної державної адміністрації від 19 вересня 2019 року № 224 щодо встановлення порядку участі [PERSON] вихованні малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в останнє судове засідання не прибула, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином (т.2 а.с.31-33, 45). Представник третьої особи служби у справах дітей Полтавської районної державної адміністрації Полтавської області Хоменко О.І. у заяві до суду справу просила розглядати без її участі, при вирішення спору покладалась на розсуд суду (т.1 а.с.223, 224). Представник третьої особи виконавчого комітету Київської районної в м. Полтаві ради в особі органу опіки та піклування, до суду направила заяву про розгляд справи без її участі, при ухваленні рішення покладалась на розсуд суду та просила врахувати інтереси малолітньої дитини (т.1 а.с.44). Свідок [PERSON] , мати відповідача, в судовому засіданні пояснила, що сторони зараз проживають окремо, батьку дитини ніхто не забороняє спілкуватись з сином, брати участь у його вихованні. Крім того нею описано події коли дитина у віці півтора роки під час прогулянок з батьком отримала сонячні опіки та що батько повертав дитину пізно у вечорі, висловила думку, що дитині потрібні як мати так і батько, однак останні не мають можливості добровільно домовитися про участь батька у вихованні дитини. Свідки [PERSON] , [PERSON] , подруги відповідача, в судовому засіданні підтвердили безвідповідальне ставлення батька до дитини та повідомили, що відповідач жодним чином не чинить перешкоди батьку дитини у спілкуванні з сином. Зазначили, що позивач сам усунувся від виконання своїх батьківських обов`язків. Вважали, що батько повинен спілкуватись з дитиною тільки в присутності матері. Суд, заслухавши учасників справи, свідків, дослідивши надані сторонами докази, приходить до наступного висновку. Спірні правовідносини підлягають врегулюванню відповідно до положень Конституції України, Сімейного кодексу України, Закону України «Про охорону дитинства» та інших нормативно-правових актів, що регулюють права та інтереси дитини. Згідно з вимогами частин 8-10 статті 7 Сімейного кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Судом встановлено, що сторони у справі - [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КЕ виданого 14 травня 2019 року Шевченківським районним у місті Полтаві відділом державної реєстрації актів Цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 1270 (т.1 а.с.13). Батьки малолітнього [PERSON] , в зареєстрованому шлюбі не перебували, а починаючи з 2016 року їх відносини фактично припинились. На даний час сторони проживають окремо, дитина залишилася проживати з відповідачем [PERSON] , що сторонами не оспорюється. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 закріплено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. На підставі заяви позивача [PERSON] працівниками служби у справах дітей виконавчого комітету Шевченківської районної у м.Полтаві складено акт обстеження житлово-побутових умов від 19 червня 2019 року за місцем його проживання по [ADDRESS] , відповідно до якого, умови проживання задовільні, для дитини наявні іграшки, одяг по сезону, місце проведення дозвілля, відпочинку, наявні прилади для навчання (т.1 а.с.15). Згідно довідки № 659, виданої лікарем КП «Полтавського обласного психоневрологічного диспансеру Полтавської обласної ради» [PERSON] 11 червня 2019 року за власним проханням був оглянутим лікарем-психіатром та на момент огляду ознак психічного розладу не виявлено. На обліку в ПОНД не перебуває, за медичною допомогою в період з 01 січня 2014 року по 23 серпня2018 року не звертався (т.1 а.с.16). Також, [PERSON] не перебуває на обліку в КП «Полтавський обласний психоневрологічний диспансер Полтавської обласної ради», і за медичною допомогою в період з 23 серпня 2018 року по 05 червня 2019 року не звертався, а за наслідками періодичного психіатричного огляду ознак психічних захворювань у нього не виявлено, що підтверджується довідками вказаного закладу серії 12ЯЯУ № 459659 від 06 червня 2019 року та № 660 від 11 червня 2019 року (т.1 а.с.17, 18). Позивач працює, і згідно довідки № ФРП/Ю/3828/1631-5013-23 від 23 травня 2019 року, виданої Управлінням у м. Полтаві ГУ ДФС у Полтавській області, загальна сума його доходу за звітній (податковий) період фізичної особи-підприємця [PERSON] складає 109541,00 грн. (т.1 а.с.19). Платіжними документами підтверджується факт того, що позивач приймає участь у житті сина [PERSON] та допомагає матеріально (т.1 а.с.21-29). Відповідач [PERSON] та її малолітній син, зареєстровані та фактично проживають в [ADDRESS] з батьками відповідача [PERSON] та [PERSON] , про що свідчить акт обстеження житлово-побутових умов від 20 серпня 2019 року, складеного Абазівською сільською радою Полтавського району Полтавської області (т.1 а.с.62). Згідно висновку оцінки потреб сім`ї [PERSON] , що проводилось Полтавською районною адміністрацією Полтавської області Полтавського району з 13 серпня 2019 року по 23 серпня 2019 року, потреби дитини [PERSON] задоволені повістю, ознаки психологічних травм відсутні, мати [PERSON] здатна забезпечувати потреби дитини, наявна позитивна соціальна мережа, підтримка близьких родичів, є всі умови для виховання дитини та догляду за нею (а.с.63). Для дитини створені умови, необхідні для всебічного її розвитку, а тому протягом кожного дня дитина зайнята. Так, малолітній [PERSON] відвідує гурток ансамблю спортивного бального танцю « Натхнення » у понеділок та четвер з 16 години 30 хвилин до 17 години 15 хвилин, дитину супроводжує мама та бабуся, до підтверджено довідкою спортивно-розважального клубу « Натхнення » від 21 листопада 2019 року (т.1 а.с.64). Крім того, згідно довідки №28 від 03 грудня 2019 року, виданої директором фітнес клубу «Вітамін» [PERSON] , відвідує індивідуальні заняття з плавання у даному клубі по вівторкам з 16 години 30 хвилини до 17 години 00 хвилин та по суботам з 11 години 00 по 12 години 00 хвилин (а.с.65); згідно довідки від 04 грудня 2019 року, виданої футбольним клубом «Ворскла», дитина кожен понеділок та середу відвідує заняття з футболу з 18 години 45 хвилини до 19 години 45 хвилини (а.с.66); згідно довідки від 03 грудня 2019 року [PERSON] відвідує розвиваючі заняття у ФОП [PERSON] кожен четвер з 08 години 30 хвилини по 09 години 30 хвилини (а.с.67); відповідно довідки від 22 листопада 2019 року, виданої директором Полтавської філії Robot School, [PERSON] відвідує заняття центру роботехніки «Робот Скул» в місті Полтава кожну суботу з 17 годин 45 хвилини до 18 години 45 хвилини (а.с.68). Розпорядженням № 224 від 19 вересня 2019 року голови Полтавської районної державної адміністрації Полтавської області відповідно до заяви [PERSON] та рішення комісії з питань захисту прав дитини при райдержадміністрації, встановлено спосіб та порядок участі [PERSON] у вихованні сина [PERSON] , як систематичні побачення з ним: два рази на тиждень у вівторок та неділю (світловий час) в присутності матері (час та місце за домовленістю батьків) (т.1 а.с.58). Згідно актів, складених відповідачем [PERSON] в присутності свідків 22 вересня 2019 року, 29 вересня 2019 року, 13, 20, 27 жовтня 2019 року, 10, 17, 24 листопада 2019 року, 01, 08, 15, 17, 22, 29, 31 грудня 2019 року, 05, 07, 12, 14, 19, 26 січня 2020 року, 02, 09, 16 лютого 2020 року,. 19, 27, 29 грудня 2020 року, 05, 10, 12 січня 2021 року позивач, батько дитини, у вказані дні не прибував на побачення до сина (т.1 а.с.71-111; 165-177,т.2 а.с.57-62). Неприбуття на зустрічні з сином позивача, його представник в судовому засідання пояснила небажанням позивача конфліктувати з матір`ю дитини, оскільки вказані зустрічі згідно графіку повинні відбуватись у її присутності. Твердження відповідача та її представника про відсутність між сторонами спору з приводу участі батька у вихованні дитини, оскільки органом опіки та піклування вже встановлений графік побачень позивача із сином, є непереконливими, оскільки по суті вимог позивач вважає запропонований органом опіки та піклування графік його зустрічей з дитиною таким, що порушує його права. Такі обставини утворюють спір між батьками з приводу участі у вихованні дитини одним із них. Показання свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] також підтверджують, що між сторонами відсутня домовленість та взаєморозуміння з питань часу коли батько може зустрічатися з дитиною, на що і посилається позивач обґрунтовуючи свої вимоги. Згідно ч. 3 ст. 51 Конституції України, сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Статтею 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), визначено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, а також встановлено, що найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Частиною першою статті 3 Конвенції визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно статті 9 Конвенції держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. У статті 7 Конвенції передбачено, що кожна дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування. Як вбачається з ч. 1 ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Згідно з ч. 1 ст. 153 СК України, мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до ч. 2 ст. 159 СК України під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, що витікає з ч. 2 ст. 10 ЦПК України. Згідно положень ч. 3 ст. 9 Конвенції Про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею, що витікає з ч. 2 ст. 157 СК України. Отже, один із батьків, який мешкає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні та має право на особисте спілкування з нею. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до положень ст.ст. 141, 151, 155, 157, 159 Сімейного кодексу України батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Батьки мають право обирати форми та методи виховання, які не суперечать закону, моральним засадам суспільства. Батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини. Питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвитку дитини. Якщо той з батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий з батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Крім того, згідно зі ст.ст. 11, 15 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Дитина, яка проживає окремо від батьків, або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Відповідно до вимог ст. 158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов`язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини. Згідно ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Сторони фактично не заперечують про те, що між ними мають місце деякі розбіжності з приводу порядку зустрічей батька з дитиною. В той же час батько не відмовляється від сина і бажає постійно брати участь у його вихованні та бачитися з ним. Також відповідачем не наведено будь-яких даних, що перебування малолітнього [PERSON] у супроводі батька два рази на тиждень буде негативно впливати на психологічний стан чи здоров`я дитини. Також, сторона відповідача наголошує на тій обставині, що [PERSON] має заборгованість зі сплати аліментів на утримання сина, на підтвердження чого надано довідки про неотримання аліментів (т.1 а.с.216-218, 234). З наданої відповідачем довідки вбачається, що [PERSON] хоч і має заборгованість зі сплати аліментів, суд вважає, що наявність можливої заборгованості по аліментах не може бути перешкодою для спілкування батька з дитиною. Згідно з ст. 19 Сімейного кодексу України участь органу опіки та піклування у захисті сімейних прав та інтересів у випадках, передбачених цим Кодексом, особа має право на попереднє звернення за захистом своїх сімейних прав та інтересів до органу опіки та піклування. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання, якщо протягом десяти днів від часу його винесення заінтересована особа не звернулася за захистом своїх прав або інтересів до суду, крім випадку, передбаченого частиною другою статті 170 цього Кодексу. Звернення за захистом до органу опіки та піклування не позбавляє особу права на звернення до суду. У разі звернення з позовом до суду орган опіки та піклування припиняє розгляд поданої йому заяви. При розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. На виконання ухвали суду від 22 січня 2020 року комісією з питань захисту прав дитини Полтавської районної державної адміністрації вивчено можливість участі батька [PERSON] у вихованні малолітнього [PERSON] та розпорядженням голови районної державної адміністрації № 352 від 10 грудня 2020 року внесено зміни до розпорядження голови райдержадміністрації від 19 вересня 2019 року № 224 та на відміну від попереднього розпорядження встановлено спосіб та порядок участі [PERSON] у вихованні сина [PERSON] , як систематичні побачення з ним два рази на тиждень у вівторок та неділю (світловий час) на нейтральній території, без присутності матері (час та місце за домовленістю батьків), враховуючи стан здоров`я та бажання дитини», інші пункти розпорядження залишено без змін (т.2 а.с.39). Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Вирішуючи даний спір суд виходить із того, що батьки мають рівні права у вихованні та спілкуванні дитини і в даному випадку підстав для усунення батька від участі у вихованні дитини немає. Доводи сторони відповідача, що висновки органу опіки та піклування щодо побачень батька з дитиною без присутності матері, не можуть бути прийняті судом як належні, оскільки сторони запрошувалися до роботи комісії та їх думка була врахована. Таким чином, суд дійшов висновку, що розпорядження голови районної державної адміністрації № 352 від 10 грудня 2020 року, прийняте та підставі висновків органу опіки та піклування є обґрунтованим та таким, що не суперечить інтересам дитини. Разом з тим суд зазначає, що останнім часом між позивачем та відповідачем склалися емоційно напружені відносини, про що свідчить відсутність між ними порозуміння у добровільному встановленні порядку участі батька у вихованні та спілкуванні з вином. Вказана обставина може негативно вплинути не лише на психоемоційний стан малолітньої дитини, а й на її сприйняття образу батька в цілому, а тому суд, з урахуванням встановлених фактичних обставин справи, досліджених доказів, вважає, що для налагодження контакту батька та сина зустрічі між ними повинні відбуватися без присутності матері, з метою формування у дитини довірчих стосунків з батьком, налагодження спілкування між ними. Судом не встановлено обставин, які б свідчили що спілкування позивача із сином без присутності матері зашкодить дитині, буде суперечити інтересам останнього та перешкоджатиме нормальному розвитку або обумовлювали б побачення батька з сином у присутності інших осіб. До того ж, суд вважає за необхідне встановити часи побачень з врахуванням розпорядку дня дитини. За таких обставин, суд вбачає підстави для відступлення від розпорядження голови Полтавської районної державної адміністрації Полтавської області № 352 від 10 грудня 2020 року, як органу опіки та піклування про участь батька у спілкуванні та вихованні сина щодо часу та місця побачення з дитиною. З огляду на викладене, враховуючи обставини справи, вік та потреби дитини, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог та визначення участі позивача у вихованні, розвитку та спілкуванні із малолітнім [PERSON] шляхом систематичних побачень без порушення звичайного розпорядку дня дитини та без обмежень місць зустрічей з можливістю відвідування дитиною місця проживання батька два рази на тиждень, а саме: кожного вівторка з 10 години до 15 години та кожної неділі з 10 години до 16 години без присутності матері, з поверненням дитини до матері після закінчення зустрічі за визначеним графіком. В разі неможливості участі у вихованні та спілкуванні з дитиною внаслідок об`єктивних обставин (хвороби дитини, зміни розпорядку та іншого) надати інший час, замість встановленого графіком, за попередньою домовленістю між батьками дитини, враховуючи стан здоров`я та бажання дитини. Дане рішення не є перешкодою в подальшому визначити участь у вихованні дитини у інший спосіб, якщо зростання прихильності дитини до батька та належне виконання останнім своїх батьківських обов`язків обумовить це. До того ж, рішення не є перешкодою визначення батьками в добровільному порядку додаткових днів побачень позивача з дитиною. Під час розгляду справи не знайшли своє підтвердження доводи позивача щодо перешкоджання відповідачем батьку дитини спілкування з дитиною, а тому позовні вимоги у вказаній частині не підлягають до задоволення у зв`язку з недоведеністю. Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 768,40 грн. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 768,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial