Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-04 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до ВАТ «ЮСА КОРСАР» про відшкодування матеріальної шкоди 5000 грв., моральної шкоди 50000 грв. Позов мотивує тим, що 14 грудня 2012 р. вона викликала машину таксі за номером служби таксі «Корсар» для того, щоб доїхати на залізничний вокзал. Під час руху, з вини водія автомобіля таксі, державний номер [NUMBER], [PERSON] сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті чого автомобіль перекинувся. Позивачка, як пасажирка такс, була травмована, довгий час лікувалася, в теперішній час її здоров»я не відновилося. В судовому засіданні позивачка підтримала свій позов, пояснила, що стан її здоров»я значно погіршився. Рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська на її користь з водія таксі [PERSON] стягнуто матеріальну та моральну шкоду, але до теперішнього часу водій не виконав рішення суду, тому вона бажає стягнути матеріальну та моральну шкоду з бюро таксі «Корср». В судовому засіданні представник відповідача ВАТ «ЮСА КОРСАР проти задоволення позову заперечував, пояснив, що товариство, директором якого він є, не займається безпосередньо перевезенням пасажирів, товариство укладає угоди з приватними підприємцями, які займаються перевезеннями пасажирі, на виконання функцій диспетчерської служби для таксистів, куди дзвонять пасажири для виклику машини таксі. Після цього диспетчер телефоном звязується із водіями та повідомляє їм про виклик. Водій [PERSON] є фізичною особою приватним підприємцем, автомобіль таксі належить йому на праві власності, він не перебував у трудових відносинах з ВАТ «ЮКА КОРСАР». Суд, вислухав сторони, вивчив матеріали справи, вважає що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно із ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі ( право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об»єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав ( договору оренди, довіреності тощо). Тобто володільцем джерела підвищеної небезпеки визнається лише та юридична чи фізична особа, яка має відповідні юридичні підстави на володіння певним об»єктом, експлуатація якого створює небезпеку завдання шкоди Таким чином, суд вважає, що особою, яка має відповідати перед позивачко, за спричинення в результаті дорожньо-транспортної пригоди, матеріальної та моральної шкоди, є [PERSON], який є власником автомобіля таксі, як фізична особа-підприємець займається підприємницькою діяльністю по перевезенню машиною таксі пасажирів, та несе цивільно-правову відповідальність як особа що володіє джерелом підвищеної небезпеки. Відповідач ВАТ «ЮСА КОРСАР» не може нести цивільно-правову відповідальність перед позивачкою, оскільки не є власником джерела підвищеної небезпеки, не має іншого речового права на автомобіль, водій [PERSON], не знаходився у трудових відносинах з товариством. Як пояснила в судовому засіданні позивачка, рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська на її користь з водія таксі [PERSON] стягнуто матеріальну та моральну шкоду.

Outcome: dismissed