Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-24 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] (далі-позивачі) звернулися до Макарівського районного суду з позовом до Бишівської сільської ради Макарівського району Київської області (далі - відповідач), в якому просили визнати за ними право спільної часткової власності на спадкове майно, що залишилось після смерті [PERSON], а саме: на домоволодіння, що знаходиться у [ADDRESS], за [PERSON] - 3/4 частини, за [PERSON] - 1/4 частини. В обґрунтування позовних вимог посилалися на те, що [INFO] помер [PERSON], після чого відкрилась спадщина за заповітом, до якої, окрім іншого майна, увійшло зазначене вище домоволодіння. Позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом, а позивач [PERSON] належить до спадкоємців, які мають право на обов'язкову частку у спадщині виходячи зі змісту ст.1241 ЦК України. Позивачі спадщину прийняли своєчасно. Проте, отримати у встановленому законодавством порядку свідоцтво про право на спадщину на вищевказане нерухоме майно не мають змоги, оскільки правовстановлюючий документ на зазначене домоволодіння спадкодавець за життя належним чином не оформив. Позивачі в судове засідання не прибули, в своїй письмовій заяві просили розглядати справу без їх участі, позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Відповідач також надіслав до суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу без участі його представника. Проти задоволення позовних вимог не заперечив. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] помер гр. [PERSON] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER], видане [INFO] Виконавчим комітетом Бишівської сільської ради Макарівського району Київської області, актовий запис №25). (а.с. 11) Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина за заповітом, до якої, окрім іншого майна, увійшов житловий будинок, загальною площею 97,9 кв.м., житловою площею 46,3 кв.м., що розташований за адресою: [ADDRESS]. Рішенням Бишівської сільської ради Макарівського району Київської області №386-45-VІ від 20.10.2015р. «Про перейменування вулиць, провулка на території Бишівської сільської ради» вулицю Чапаєва села Бишів Макарівського району Київської області було перейменовано на вулицю Підгаївська села Бишів Макарівського району Київської області (а.с. 16). Рішенням виконкому Бишівської сільської ради Макарівського району Київської області «Про зміну поштової адреси житлових будинків, які знаходяться на території Бишівської сільської ради» було змінено поштову адресу житлового будинку, який належить покійному [PERSON] на підставі інвентаризації житлових будинків та рішення сесії «Про перейменування вулиць, провулка на території Бишівської сільської ради» з [ADDRESS] по факту за місцем знаходження житлового будинку (а.с. 17). Відповідно до заповіту, складеного 30.09.2008 р., посвідченого секретарем Бишівської сільської ради Макарівського району Київської області [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за №495, померлий [PERSON] усе своє майно заповів [PERSON]. (а.с. 12) Відповідно до довідки Бишівської сільської ради Макарівського району Київської області №100 від 01.02.2016 р., померлий [PERSON], [INFO], був зареєстрований та проживав до дня смерті [INFO] за адресою: [ADDRESS]. На момент його смерті разом з ним проживали та були зареєстровані: дружина - [PERSON], [INFO], син - [PERSON], [INFO], невістка - [PERSON], [INFO], внучка - [PERSON], [INFO], зять - [PERSON], [INFO], правнучка - [PERSON], [INFO], правнук - [PERSON], [INFO] (а.с. 15) Відповідно до виписки з погосподарської книги Бишівської сільської ради Макарівського району вих. №101 від 01.02.2016 р., власником спірного житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] дійсно є померлий [PERSON] згідно особового запису №1354-5 погосподарської книги №14 Бишівської сільської ради Макарівського району Київської області за 2011 - 2015 рр. (а.с. 14) Відповідно до статті 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до статті 1217 Цивільного кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно статті 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статті 1241 Цивільного кодексу України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Згідно частини 3 статті 1235 Цивільного кодексу України, заповідач не може позбавити права на спадкування осіб, які мають право на обов'язкову частку у спадщині. Чинність заповіту щодо осіб, які мають право на обов'язкову частку у спадщині, встановлюється на час відкриття спадщини. Законною дружиною померлого [PERSON] є непрацездатна [PERSON], яка на дату смерті була зареєстрована разом з померлим, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER], виданого 17.05.1955 р. (а.с. 13) та довідкою №100 від 01.02.2016 р. (а.с. 15). Враховуючи положення статтей 1241 та 1235 Цивільного кодексу України, [PERSON], [INFO], позивач по справі, непрацездатна вдова померлого спадкує, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б їй у разі спадкування за законом (обов'язкова частка), тобто 1/4 частину, оскільки у випадку відсутності заповіту спадкоємцями померлого були б [PERSON], а також його син - [PERSON] (батько позивачки [PERSON]). За вирахуванням обов'язкової частки у спадщині [PERSON], частка позивачки по справі [PERSON] у спадковому майні складає 3/4. Згідно довіреності від 02.06.2016 р., посвідченої секретарем виконавчого комітету Бишівської сільської ради Макарівського району Київської області Кобою Л.П. та зареєстрованої в реєстрі за №34 (а.с. 18), представником [PERSON], [INFO] є [PERSON]. У відповідності до ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за законом чи за заповітом може прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Проте, коли позивач по справі [PERSON] звернулась до Макарівської районної державної нотаріальної контори Київської області з метою отримання свідоцтв про право на спадщину за заповітом та на право на обов'язкову частку у спадщині на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS], їй було відмовлено у зв'язку з тим, що документ, який би посвідчував право власності [PERSON], який помер [INFO] на вказаний житловий будинок відсутній, тобто право власності на будинок за спадкодавцем не зареєстроване в установленому законом порядку. За результатами проведених пошуків у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно встановлено, що будь-яка інформація у ДРРП щодо вказаного будинку, відсутня (відповідь на заяву з приводу оформлення спадщини від 25.05.2016р. №792/02-31, видана Макарівською районною державною нотаріальною конторою Київської області - а.с. 25). Позивачі по справі [PERSON] та [PERSON], є єдиними спадкоємцями після смерті [INFO] [PERSON], інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом немає. Згідно п.п. 3.14 п. З глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012р., прийняття і відмова від прийняття спадщини можуть мати місце щодо всього спадкового майна. Спадкоємець не вправі прийняти одну частину спадщини, а від іншої частини відмовитись. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину. Враховуючи те, що [PERSON] є особою, визначеною у заповіті померлим [PERSON], а [PERSON] відповідно до чинного законодавства має право на обов'язкову частку у спадщині, зазначені позивачі на час відкриття спадщини постійно проживали із спадкодавцем, інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом немає, вважається, що [PERSON] та [PERSON] прийняли усю спадщину померлого [PERSON] Відповідно до положень частин другої та третьої пункту 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування» за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. У зв'язку з відмовою нотаріуса у видачі позивачам свідоцтв про право на спадщину на вказане майно (згідно відповіді на заяву з приводу оформлення спадщини №792/02-31 від 25.05.2016р.), позивачі по справі звернулись до суду з даним позовом. Відповідно до технічного паспорту ТОВ «МБУДТЕХЕКСПЕРТ», до складу домоволодіння, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS], входить: житловий будинок загальною площею 97,9 кв. м., житловою площею 46,3 кв. м., під літерою «А», прибудова «а», прибудова «а1», ганок «а2», сарай «Б», літня кухня «В», погріб «Д», убиральня «Л», колонка «№1», огорожа «№2-3». (а.с. 20-24) Відповідно до висновку про вартість об'єкта від 09.06.2016р., наданого ТОВ «Агентство Експертної Оцінки, ринкова вартість житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] становить 239 082 (двісті тридцять дев'ять тисяч вісімдесят дві) гривні. (а.с. 26) Враховуючи викладене, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, оскільки відповідач не вчиняв протиправних дій, що стали підставою позову, судові витрати стягненню з відповідача не підлягають.

Outcome: approved