Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-22 00:00:00

[PERSON], місце проживання: с. Рашівка Гадяцького району Полтавської області, звернулась до суду з позовом до територіальної громади Рашівської сільської Гадяцького району Полтавської області, місцезнаходження: с. Рашівка Гадяцького району Полтавської області, третя особа: Гадяцька державна нотаріальна контора Полтавської області, місцезнаходження: [ADDRESS], про визнання права власності на спадкове майно, згідно якого прохає: - визнати за нею спадкове майно, що знаходиться по [ADDRESS] у вигляді домоволодіння, яке складається з житлового будинку - А-1,а загальною площею 53,1 кв. м, житловою площею 24,7 кв. м, вбиральні - Б, погреба - В, літньої кухні - Г,г, сараю - Д,д, гаража - Е, огорожі - № 1, колодязя - № 2: на 1/6 частину, яке залишилося після смерті [PERSON], який помер [INFO] року, на 1/2 частину, яке залишилося після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року, після смерті [PERSON], та визнати за нею ж право власності на іншу 1/3 частину цього ж домоволодіння, яке належить їй фактично, але на яку відсутня документація, тобто на все домоволодіння; - визнати за нею право власності на спадкове майно, що складається із земельної ділянки площею 0,38 гектарів: для обслуговування житлового будинку 0,25 га, для ведення підсобного господарства 0,13 га, що розташована на території с. Рашівка Рашівської сільської ради Гадяцького району Полтавської області, що належало [PERSON], яка померла [INFO] року. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] року помер її батько - [PERSON], який був зареєстрований разом із дружиною - [PERSON] (матір'ю позивача) та з позивачем, за адресою: [ADDRESS]. [INFO] року померла [PERSON], яка була зареєстрована разом з позивачем, зятем - [PERSON], внучкою - [PERSON], внучкою - [PERSON], за адресою: [ADDRESS]. Після смерті батьків залишилася спадщина у вигляді домоволодіння по [ADDRESS], яке було збудовано починаючи з 1960 року та земельна ділянка площею 0,38 гектарів, що належала [PERSON]. Правоустановчі документи на вказане домоволодіння відсутні. Державний акт на земельну ділянку відсутній, втрачений. Будинковолодіння, що знаходиться в [ADDRESS], Гадяцького району Полтавської області згідно по господарської книги № 9, особовий рахунок № [NUMBER] станом на 01.07.1990 року відноситься до колгоспного двору. Членами колгоспного двору станом на 01.07.1990 року були: [PERSON], [PERSON], [PERSON]. В силу п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР, [PERSON] та [PERSON] вважаються такими, що прийняли спадщину за законом як спадкоємці першої черги після смерті [PERSON], так як на час його смерті проживали разом з ним, в зв'язку з чим вступили в управління та володіння спадковим майном, отримавши по 1/6 частині домоволодіння кожна. В силу ч. 3 ст. 1268 ЦК України позивач прийняла спадщину по закону після смерті [PERSON], так як на час її смерті проживала разом з нею. Отже, за таких обставин належна вже [PERSON] ? частина вищезазначеного домоволодіння та земельна ділянка площею 0,38 гектарів переходить до [PERSON], в зв'язку з чим вона стала єдиним власником вказаного домоволодіння. При зверненні до Гадяцької державної нотаріальної контори Полтавської області для оформлення документів на спадкове майно виявилося, на вказане спадкове майно відсутні правовстановлюючі документи, тому нотаріусом було відмовлено у оформлені прав на спадкове майно, порекомендувавши в зв'язку з цим звернутися до Гадяцького районного суду. З приводу вищевказаної земельної ділянки, на яку відсутній документ, позивач зверталася до відділу Держгеокадастру у Гадяцькому районі Полтавської області, на що отримала відповідь, що померлому належить право власності на земельну ділянку, але дублікат державного акту видати неможливо. Ухвалою суду від 26.02.2018 року провадження у справі за вищевказаним позовом відкрито та призначено підготовче судове засідання. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, надавши заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує повністю. Представник відповідача - територіальної громади Рашівської сільської Гадяцького району Полтавської області у підготовче засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи без участі представника, позовні вимоги визнає. Представник третьої особи - Гадяцької державної нотаріальної контори Полтавської області у судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи без участі представника, проти позовних вимог не заперечує. Інші заяви, клопотання, відзиви до суду не надходили. За правилами ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. У ч. 4 ст. 206 ЦПК України зазначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Частина 3 ст. 211 ЦПК України передбачає, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши матеріали справи, дійшов наступних висновків. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 30.10.1963 року [PERSON] зареєстрував шлюб із [PERSON], в якому у них народилася дочка - [PERSON], [INFO]. Дані відомості підтверджуються копіями свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 30.10.1963 року, свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 26.04.1974 року, витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 05.12.2017 року, свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 17.02.2009 року. Як вбачається з копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 30.10.1991 року, [PERSON] помер [INFO] року. Померлий [PERSON] був зареєстрований та проживав станом на [INFO] року за адресою: [ADDRESS], разом з дружиною - [PERSON], та дочкою - [PERSON], що підтверджується довідкою виконавчого комітету Рашівської сільської ради Гадяцького району Полтавської області № 02-20/1529 від 06.12.2017 року. Відповідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 01.08.2009 року, [PERSON] померла [INFO] року. Померла [PERSON] була зареєстрована та проживала станом на [INFO] року за адресою: [ADDRESS], разом з дочкою - [PERSON], зятем - [PERSON], внучкою - [PERSON], та внучкою - [PERSON], що підтверджується довідкою виконавчого комітету Рашівської сільської ради Гадяцького району Полтавської області № 02-20/1512 від 01.12.2017 року. Із довідки виконавчого комітету Рашівської сільської ради Гадяцького району Полтавської області № 02-20/1513 від 01.12.2017 року вбачається, що будинковолодіння в [ADDRESS], згідно по господарської книги № 9, особовий рахунок № [NUMBER], станом на 01.07.1990 року відносилося до типу колгоспного двору, членами якого були: [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. приватизована земельна ділянка розміром 0,38 га. Згідно копії технічного паспорта на вищевказане домоволодіння, останнє складається з житлового будинку - А-1,а, загальною площею - 53,1 кв. м, житловою площею - 24,7 кв. м, вбиральні - Б, погреба - В, літньої кухні - Г,г, сараю - Д,д, гаража - Е, огорожі - № 1, колодязя - № 2. Як вбачається з довідки відділу у Гадяцькому районі Головного управління Держгеокадатру у Полтавській області від 21.12.2017 року, [PERSON] дійсно отримала державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER], який видавався на підставі рішення виконавчого комітету Рашівської сільської ради №55 від 26.12.1996 року та зареєстрований 12.07.1997 року за № 120, згідно якого їй було передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,38 га: для обслуговування житлового будинку - 0,25 га, для ведення підсобного господарства - 0,13 га, яка розташована на території с. Рашівка (Рашівської сільської ради) Гадяцького району Полтавської області. Дублікат державного акта на право приватної власності на землю на померлу особу видати немає можливості. Факт належності [PERSON] вказаної земельної ділянки підтверджується також копією архівною копією відповідного державного акта. 27.12.2017 року державним нотаріусом Гадяцької державної нотаріальної контори Полтавської областібуло відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказане майно, що залишилося після померлого [INFO] року [PERSON] та померлої [INFO] року [PERSON], у зв'язку з відсутністю документів, що підтверджують право власності на дане нерухоме майно. Згідно повідомлення Гадяцької державної нотаріальної контори Полтавської області № 61 від 14.03.2018 рокута інформаційних довідок зі Спадкового реєстру від 14.03.2018 року, після померлого [INFO] року [PERSON] із заявами про прийняття спадщини ніхто не звертався, спадкова справа не заводилась. Після смерті [INFO] року [PERSON] із заявою про прийняття спадщини звернулась [PERSON]. 15 березня 2010 року на ім'я [PERSON] видавалось свідоцтво про право на спадщину на пайову земельну ділянку, 24 березня 2010 року на її ім'я видавалось свідоцтво про право на спадщину на майновий пай. Відомості про інших спадкоємців відсутні. Факт видачі свідоцтв про право на спадщину підтверджується також копіями відповідних свідоцтв, що містяться в матеріалах справи. Відповідно ч. 1 ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ч. 1 ст. 120 ЦК УРСР, майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. За правилами ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР, розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Статтею 529 ЦК УРСР передбачено, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Як вбачається з ст. 548 ЦК УРСР, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Із вимог ст. 1225 ЦК України вбачається, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. У ст. 1261 ЦК України зазначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як вбачається з ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно ч. ч. 1, 3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Отже, факт належності [PERSON], [PERSON] та [PERSON] права власності на 1/3 частину кожному домоволодіння, що розташоване за адресою: [ADDRESS], підтверджено належними доказами у справі. Також, підтверджено належними доказами факт передачі [PERSON] у приватну власність земельну ділянку площею 0, 38 га: для обслуговування житлового будинку - 0,25 га, для ведення підсобного господарства - 0,13 га, яка розташована на території с. Рашівка (Рашівської сільської ради) Гадяцького району Полтавської області. [INFO] року помер батько позивача - [PERSON], спадщину після смерті якого відповідно п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР, до складу якої входить, зокрема, право власності на 1/3 частину вищевказаного домоволодіння, прийняли його дружина - [PERSON] та його дочка - [PERSON], в зв'язку з чим кожна із них стала власником ? частини домоволодіння. [INFO] року померла мати позивача - [PERSON], спадщину після смерті якої відповідно ч. 3 ст. 1268 та ч. 1 ст. 1269 ЦК України, до складу якої входить, зокрема, право власності на 1/2 частину вищевказаного домоволодіння та право власності на вищезазначену земельну ділянку, прийняла її дочка - позивач [PERSON], отримавши у власність все домоволодіння та земельну ділянку. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги повністю знайшли своє підтвердження належними доказами по справі, є законними та обґрунтованими, тому підлягають до задоволення.

Outcome: approved