Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-21 00:00:00

[PERSON] у судовому порядку звернулася до [PERSON] з позовом, у якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина - [PERSON] , 2001 р.н., який продовжує навчання, у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 гривень щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову і до закінчення сином навчання. Мотивуючи позовні вимоги зазначила, що вона з відповідачем має спільного сина - [PERSON] , [INFO] . На даний час він досяг повноліття, однак у зв`язку із продовженням навчання на денній формі він потребує значної матеріальної допомоги. ЇЇ фактичні витрати на сина становлять приблизно 4000 грн на місяць, що є значним тягарем, оскільки розмір її доходів не дозволяє повноцінно забезпечувати сина всім необхідним. Відомо, що відповідач працює за кордоном у Російській Федерації вахтовим методом. Розмір доходів [PERSON] не відомий. Таким чином, на підставі ст. 199 СК України просить задовольнити позов та стягнути з відповідача аліменти. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити з підстав, що наведені у позові. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, відзиву не надіслав, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином. Оскільки існує сукупність обставин, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд за згоди позивача розглядає справу на підставі наявних доказів та ухвалює заочне рішення. Заслухавши думку позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. У відповідності до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. За змістом ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони у справі [PERSON] та [PERSON] мають спільного сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . За даними довідки Львівського Національного університету ім. І.Франка № 18 від 08.02.2019, [PERSON] є студентом першого курсу денної форми навчання освітнього ступеня бакалавр факультету управління фінансами та бізнесу. Термін навчання з 01.09.2018 по 30.06.2022. Як зазначено у п. 20 ППВСУ від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, суд вбачає законні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON] , який продовжує навчання. Разом з тим, що стосується розміру аліментів, суд виходить із наступних обставин справи. Сімейне законодавство (ст. 182 СК України) зобов`язує суд враховувати зокрема матеріальне становище платника аліментів, його стан здоров`я, а також наявність на його утриманні інших осіб. Рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області від 16.04.2018 було задоволено позовні вимоги [PERSON] про збільшення розміру аліментів, присуджених [PERSON] ; встановлено новий розмір аліментів - 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вказаний розмір аліментів відповідачем сумлінно сплачувався, про що було вказано у судовому засіданні позивачем [PERSON] Даним рішенням суду також було встановлено наявність у відповідача на утриманні малолітнього сина. Таким чином, суд робить висновок про спроможність [PERSON] сплачувати аліменти на утримання сина у розмірі, не меншому 50% прожиткового мінімуму для дитини від 6 до 18 років. Крім того, у відповідності до положень ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Натомість, позивач [PERSON] не обгрунтувала розмір аліментів 2000 грн., який просить стягнути, не надала доказів про доходи відповідача, не надала належних та допустимих доказів витрат, які вона несе у зв`язку з навчанням сина (чеки, накладні тощо). Зважаючи на викладене, беручи до уваги недоведеність позивачем вимог про стягнення аліментів саме в розмірі 2000 грн., відсутність інформації про доходи відповідача,

Outcome: partial