Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-12 00:00:00

[PERSON] звернуся до суду з позовом, в якому зазначає, що на підставі договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку від 16.03.1988, посвідченому Скадовською державною нотаріальною конторою 10.06.1988 №1229, та акту здачі в експлуатацію від 31.07.1992, затвердженого рішенням виконкому Скадовської міської ради від 05.08.1992 №195 та зареєстрованим Скадовським БТІ під №3944кн18 18.02.1992, він є власником житлового будинку по [ADDRESS] . Крім нього, у будинку зареєстровані його дружина, а також особи, які не є родичами - [PERSON] та [PERSON] , які фактично не проживають у будинку з 2014 року та 2019 року відповідно. Просить визнати [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , такими, що втратили право користування житловим будинком по [ADDRESS] . Позивач в судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку. Суд за згодою позивача на підставі статей 280-289 ЦПК України розглянув справу в заочному порядку. Відповідно до вимог частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником будинку [ADDRESS] , що підтверджується договором про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку від 16.03.1988, посвідченому Скадовською державною нотаріальною конторою 10.06.1988 №1229, та актом здачі в експлуатацію від 31.07.1992, затвердженим рішенням виконкому Скадовської міської ради від 05.08.1992 №195 та зареєстрованим Скадовським БТІ під №3944 кн18 18.02.1992. З довідки Скадовської міської ради Херсонської області №2918 від 14.06.2021 вбачається, що по [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , уповноважений власник; [PERSON] , [INFO] , дружина; [PERSON] , [INFO] , неродич; [PERSON] , [INFO] , не родич. Актами обстеження житлово-побутових умов проживання по [ADDRESS] , складеного 14.06.2021, встановлено, що у зазначеному домоволодінні з 2019 року по теперішній час не проживає [PERSON] , з 2014 року та по теперішній час не проживає [PERSON] . Відповідно до вимог статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Статтею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі статтею 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до статті 71 ЖК України суд може визнати особу такою, що втратила право користування житловим приміщенням, якщо доведено, що вона не користується цим приміщенням більше шести місяців без поважних причин. Статтею 72 ЖК України передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, провадиться в судовому порядку. Згідно зі статтею 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в інформаційному листі № 24-150/0/4-13 від 28.01.2013 «Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав» роз`яснив, що розглядаючи позовні вимоги про усунення перешкод у користуванні власністю, а саме житловим приміщенням, слід звертати увагу, що реєстрація місця проживання є похідним правом від права користування житлом, питання про зняття з реєстрації колишніх членів сім`ї власника будинку залежить від вирішення питання про їх право проживання в цьому будинку (відсутність такого права, втрата права користування), яке регулюється нормами ЖК УРСР та ЦК (статтями 71, 72, 156 ЖК УРСР та статтею 405 ЦК). Відповідно до обставин, встановлених в судовому засіданні, відповідачі не є членами сім`ї позивача. Таким чином, відсутні правові підстави для визнання права користування відповідачів будинком, в якому вони не проживають по декілька років, та який належить на праві власності іншій особі, при цьому відповідачі не є членами сім`ї власника будинку. Та обставина, що відповідачі до теперішнього часу залишаються зареєстрованими у даному будинку, обмежує позивача в повній мірі здійснювати свої права на володіння, користування та розпорядження своїм майном. Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, оскільки під час судового розгляду факт не проживання відповідачів у зазначеному будинку доведений належними і допустимими доказами. На підставі статей 141, 142 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідача.

Outcome: approved