Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-21 00:00:00

Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення 24704 грн. 84 коп. заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 05 листопада 2019 року банк уклав з відповідачем заяву про приєднання №274717511/210717 до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки). За умовами договору відповідачу було надано кредитні кошти в сумі 21300 грн. зі сплатою 0,001% відсотків річних та 3,2% щомісячної комісійної винагороди за обслуговування кредиту. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Оскільки в добровільному порядку відповідач борг не сплачує, станом на 12 листопада 2020 року має заборгованість в сумі 24704 грн. 84 коп., банк просив стягнути його в примусовому порядку. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, в направленій до суду заяві просила розглядати справу у її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про повне визнання заявленого позову. За таких обставин суд проводить розгляд справи у відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу за правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що між сторонами виникли спірні правовідносини з приводу виконання договірних зобов`язань. Як вбачається з оглянутої судом заяви [PERSON] про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу йому було відкрито в АТ «Державний ощадний банк України» картковий рахунок № [NUMBER] та надано кредит. Згідно розрахунку, заборгованість [PERSON] перед позивачем станом на 12 листопада 2020 року становить 24704 грн. 84 коп., що складається з заборгованості за основним боргом (кредитом) в сумі 21295 грн. 37 коп., процентів за користування кредитом в сумі 3347 грн. 43 коп., комісії в сумі 9 грн., 3 % річних за несвоєчасне погашення основного боргу в сумі 36 грн. 74 коп. та 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом в сумі 16 грн. 30 коп. Факт отримання та користування кредитними коштами підтверджується випискою по картковому рахунку відповідача № [NUMBER] . Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з ч. 1,2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК Україниза кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина першастатті 1048 ЦК України). Згідно зіст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі та надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Однак, свої зобов`язання належним чином не виконував, у зв`язку з чим утворилася заборгованість з якою відповідач у наданій суду заяві погодився. Враховуючи викладене, позицію відповідача, який позовні вимоги визнав в повному обсязі, чим підтвердив факт отримання кредитних коштів, користування ними та не виконання взятих на себе зобов`язань за договором, що свідчить про порушення прав позивача, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості є обґрунтованими, а відтак підлягають до задоволення в повному обсязі. Згідно з положеннями ч.1ст.142 ЦПК України у разі, зокрема, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи, що заява відповідача про визнання позову подана до початку розгляду справи по суті, суд на підставі вимог ч.1ст. 142 ЦПК України приходить до висновку, що позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, а іншу частину витрат позивача по сплаті судового збору у розмірі 50 відсотків необхідно покласти на відповідача. На підставі наведеного,

Outcome: approved