Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-14 00:00:00

[PERSON] (надалі - «Позивач») звернулася до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] (надалі - «Відповідач») про стягнення з [PERSON], [INFO], уродженця с.Вікно, Городенківського району, Івано-Франківської області, проживаючого по [ADDRESS], аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 (три тисячі) гривень 00 коп. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги мотивовані тим, що Позивач 03.06.1999 року уклала шлюб з Відповідачем, в якому [INFO] народився син [PERSON]. Згідно до рішення Івано-Франківського міського суду від 08 травня 2012 року шлюб між сторонами розірвано, сина - [PERSON] залишено на виховання та утримання матері з Відповідача на підставі рішення Івано-Франківського міського суду від 07.02.2012р. стягуються аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів щомісячно до досягнення дитиною повноліття. У зв'язку із покращенням матеріального становища Відповідача, який на даний час працює за кордоном, в нафтовій компанії Македонії, отримує заробітну плату понад 1000 Євро, в той час як у Позивача погіршилось матеріальне становище враховуючи, що вона не працює, здійснює догляд за сином, який є дитиною-інвалідом, потребує додаткових витрат на підтримання його фізичного, інтелектуального та культурного розвитку, тому розмір аліментів, які стягуються з Відповідача на підставі рішення Івано-Франківського міського суду від 07.02.2012 року в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів просить змінити на тверду грошову суму 3000 (три тисячі) гривень 00 коп. Позивач 15.02.2016р. подала до суду заяву, в якій просила розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, 11.02.2016р. подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги визнав частково, аліментів на утримання неповнолітнього сина просив визначити в розмірі 700 грн. Проаналізувавши викладені в позовній заяві пояснення Позивача, заяву Відповідача про часткове визнання позовних вимог, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, Судом встановлено наступне. Судом встановлено наступне. За час перебування у шлюбі у сторін народився син: [PERSON], [INFO] (Свідоцтво про народження [NUMBER] від 27.08.1999.) (а.с.10). Відповідно до рішення Івано-Франківського міського суду від 08.05.2012 р. (а.с. 9) шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] залишено проживати з матір'ю - [PERSON] Рішення Івано-Франківського міського суду від 07.02.2012р., Судом визначено розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON],[INFO] у розмірі 1/3 частки від усіх видів доходів Відповідача [PERSON] щомісячно до досягнення дитиною повноліття. ( а.с.7) Згідно з частиною 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року) держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (частина 2 статті 6 Конвенції про права дитини). Частиною 1 та 2 статті 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина 3 статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» ). Частиною 2 статті 150 Сімейного кодексу України (надалі - «СК України») визначено, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (частина 1 статті 180 СК України). Таким чином, Суд звертає увагу на те, що відповідно до норм СК України батьки мають рівні права та обов'язки щодо своїх неповнолітніх дітей, зобов'язані утримувати неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття та забезпечувати їм достатній рівень фізичного і духовного розвитку. Як зазначила в позовній заяві Позивач, станом на сьогоднішній день неповнолітня дитина перебуває на вихованні та її утриманні, Відповідач на підставі рішення суду від 07.02.2012р. зобов'язаний сплачува аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/3 частки від усіх видів доходів щомісячно, починаючи з 20.09.2011р. , до досягнення ним повноліття. Розмір аліментів є незначним, не задовольняє мінімальних потреб дитини та враховуючи і той факт, що Відповідач ухиляється від сплати визначених судом аліментів, про свідчить довідки №5750 від 11.10.2015р. видана Личаківським відділом державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції ( а.с.14), згідно з якою [PERSON] не сплачує аліменти на утримання свого сина -[PERSON] з 20.04.2012р. Згідно ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану,погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Згідно із ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку батька. Позивач просить розмір аліментів змінити з 1/3 частки від усіх видів доходів Відповідача на тверду грошову суму- 3000,00 грн., посилаючись на покращення батька дитини матеріального становища, мотивуючи ти, що він працює за кордоном та отримує дохід понад 1000Євро, проте Позивачем не надано жодного доказу на підтвердження наведеного . Однак в матеріалах справи міститься заключення АМН України Львівського міжобласного медико-генетичного центру від 12.09.2007р. відповідно до якого [PERSON], [INFO]. поставлено діагноз- розумова відсталість помірного ступеню ( внаслідок хвороби Дауна), а отже дитина потребує матеріального допомоги зі сторони Відповідача на підтримання свого сина не тільки у зв'язку із збільшення витрат пов'язаних із змінами цін починаючи з 2012 року по даний час, на повсякденні та необхідні продукти харчування, а також і на підтримання фізичного, інтелектуального та культурного розвитку дитини, враховуючи, що мати дитини не працює, здійсню за сином догляд, який є дитиною-інвалідом . Докази, які б спростовували мотиви Позивача щодо збільшення розміру аліментів, або докази неможливості Відповідача оплачувати аліменти у більшому розмірі в матеріалах справи відсутні, а Судом таких обставин не встановлено. Суд звертає увагу на те, що на момент розгляду справи в суді, відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік», прожитковий мінімум дитини, віком від 6 до 18 років, становить з 1 січня 2016 року - 1455 гривень, з 1 травня - 1531 гривня, з 1 грудня - 1637 гривень; Таким чином, враховуючи вищевикладене, вимоги чинного законодавства України, виходячи з інтересів неповнолітньої дитини, Суд дійшов висновку про доцільність стягування з Відповідача аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в новому розмірі, а саме в твердій грошовій сумі по 1000 (тисячу) гривень 00 коп. щомісячно до досягнення ним повноліття. Відповідно до вимог статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, оцінивши досліджені докази в їх сукупності, Суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково: стягувати з [PERSON], [INFO], уродженця с.Вікно, Городенківського району, Івано-Франківської області, проживаючого по [ADDRESS], аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 (тисячу) гривень 00 коп. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Стягнення аліментів в новому розмірі слід розпочати з 16 грудня 2015 року (з часу звернення з позовом до суду), припинивши стягнення аліментів по старому виконавчому листу №0907/2-7214/11р.). На підставі ст.ст. 192, 200 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial