Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-10 00:00:00

[PERSON] який діє в своїх інтересах та як законний представник [PERSON] звернувся до суду з позовом до Смілянської міської ради Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що\~ 04 серпня 2017 року померла [PERSON] Після її смерті відкрилася спадщина на 3/5 частини будинковолодіння № 38 по вул. Саксаганського в м. Сміла Черкаської області та земельну ділянку площею 0,0367 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд в м. Сміла по вул. Саксаганського, 38 Черкаської області. За життя [PERSON] склала заповіт в якому все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось заповіла [PERSON] та [PERSON]\~\~ 09 грудня 2016 року померла [PERSON], яка була дочкою [PERSON] 21 грудня 2017 року померла дружина та мати позивачів [PERSON]\~ Після її смерті відкрилася спадщина на 2/5 частин будинку з надвірними спорудами м. Сміла по вул. Саксаганського, 38, Черкаської області, земельну ділянку площею 0,0245 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд в м. Сміла по вул. Саксаганського, 38 Черкаської області та грошові вклади на рахунках № 84232 в Ощадкасі № 3276 м. Сміла, № 07900194 в Ощадкасі № 3276/013 м. Сміла, № 91551009163 в Ощадкасі № 3276/043 м. Сміла Черкаської області, а також на майно [PERSON], а саме : 3/5 частини будинковолодіння № 38 по вул. Саксаганського в м. Сміла Черкаської області та земельну ділянку площею 0,0367 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд в м. Сміла по вул. Саксаганського, 38 Черкаської області, яке вона успадкувала, але юридично не оформила, оскільки померла 21 грудня 2017 року. Позивач, який діє в своїх інтересах та інтересах малолітньої [PERSON] звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак нотаріус не в змозі видати йому свідоцтво про право власності на спадкове майно оскільки\~ відсутні правовстановлюючі документи. Тому звернувся до суду з даною позовною заявою про визнання за ним та малолітньою донькою права власності на спадкове майно за законом, оскільки позбавлені можливості в нотаріальному порядку отримати свідоцтво про право на спадщину за законом.\~ Позивач, який діє в своїх інтересах та інтересах малолітньої [PERSON]\~ в судове засідання не зявився, надав суду заяву, згідно якої\~ просив справу розглядати без його участі, на задоволенні позовних вимог наполягає. Представник Смілянської міської ради Черкаської області в судове засідання не зявився,\~ 18 січня 2019 року надіслав\~ до суду відзив в якому зазначив, що позивачі не надали доказів про підтвердження родинних відносин позивача [PERSON]С з позивачем [PERSON] та спадкодавцем\~ [PERSON], не надали доказів знаходження на банківських рахунках коштів, що знаходяться в ПАТ КБ «ПриватБанк», не враховано, що рішення у справі може вплинути на права та інтереси\~ банківської установи на рахунках якої знаходяться кошти спадкодавця. Окрім того позивачами не підтверджено право власності спадкодавця на 3/5 частин будинку.\~ На думку відповідача, посилання позивачів на обовязкову частку у спадщині є помилковим, оскільки матеріали позовної заяви не містять відомостей про наявність заповіту [PERSON], а тому вважає, що малолітня [PERSON] при наявності документів, що підтверджують родинний зв'язок матиме право на спадкування не за заповітом, а за законом. Також, як зазначив представник відповідача,\~ до позовної заяви не додано письмової відмови нотаріуса\~ у видачі свідоцтва про право на спадщину, а тому вважає, що позивачами не доведено наявність перешкод у оформленні свідоцтва про право на спадщину в нотаріальному порядку. У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності\~ осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Оскільки розгляд справи відбувався за відсутності учасників процесу фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалося. Суд вивчивши матеріали справи,\~ надані сторонами докази,\~ дослідивши їх всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи вважає позовну заяву обґрунтованою та\~ такою, що підлягає до задоволення, виходячи із наступного. Статтею 76 ЦПК України\~ визначено, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.\~ Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1 ст. 95 ЦПК України). Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.\~\~ За правилами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). 04 серпня 2017 року померла [PERSON], що підтверджується\~ свідоцтвом про смерть, серії І-СР №\~ 312330 виданого Смілянським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області 04 серпня 2017 року (а.с. 34). Із заповіту від 05 серпня 2003 року посвідченого приватним нотаріусом Смілянського міського нотаріального округу зареєстрованого в реєстрі за № 3606 вбачається, що [PERSON] склала заповіт в якому все своє майно заповіла [PERSON] та [PERSON] (а.с.10). 09 грудня 2016 року померла [PERSON], що підтверджується\~ свідоцтвом про смерть, серії І-СР №\~ 292833 виданого Смілянським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області 10 грудня 2016 року (а.с. 35). 21 грудня 2017 року померла [PERSON], що підтверджується\~ свідоцтвом про смерть, серії І-СР №316421 виданого Смілянським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області 21 грудня 2017 року (а.с. 11). Як вбачається із свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-СР № 080017 від 09 квітня 2002 року виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Смілянського міського управління юстиції Черкаської області [PERSON]\~ розірвала шлюб і прізвище після розірвання шлюбу залишила «Прохач» (а.с. 37). Із свідоцтва про шлюб серія І-СР № 022554 виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Сміла Смілянського міськрайонного управління юстиції Черкаської області 20 жовтня 2006 року вбачається, що [PERSON] уклала шлюб із [PERSON]\~ змінила прізвище на «Чекаєва» (а.с. 29). Як вбачається із свідоцтва про народження серії І-СР 045594 виданого 03 травня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Сміла Смілянського міськрайонного управління юстиції Черкаської області батьками [PERSON] записані [PERSON] та [PERSON]Є . (а.с. 33). Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ\~ № 987672 виданого Смілянською міською радою Черкаської області 25 січня 2008 року [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,0245 га для будівництва та обслуговування жилого будинку господарських будівель та споруд\~ розташованої по вул. Саксаганського, 38 в м. Сміла Черкаської області (а.с. 12). З державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ\~ № 987671 виданого Смілянською міською радою Черкаської області 25 січня 2008 року [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,0367 га для будівництва та обслуговування жилого будинку господарських будівель та споруд\~ розташованої по вул. Саксаганського, 38 в м. Сміла Черкаської області (а.с. 12). Як вбачається із витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №2399530 від 23 грудня 2003 року\~ [PERSON] є власником 2/5 частин будинку в м. Сміла по вул. Саксаганського, 38, Черкаської області\~ на підставі договору дарування від 18 листопада 2003 року посвідченого приватним нотаріусом Смілянського міського округу [PERSON] (а.с. 18-19). На підставі договору про право забудови від 01 лютого 1961 року за реєстровим № 454 посвідченого\~ Смілянською державною нотаріальною конторою [PERSON] є власником 3/5 частин будинку в м. Сміла по вул. Саксаганського, 38, Черкаської області (а.с. 30-31). З\~ листа Смілянської державної нотаріальної контори № 11/02-14 від 18 січня 2019 року\~ вбачається, що після смерті 04 серпня 2017 року [PERSON] із заявою про прийняття спадщини\~ ніхто не звертався, після смерті21 грудня 2017 року\~ [PERSON] із заявою про прийняття спадщини звернувся\~ [PERSON]\~ (а.с. 46-58). Статтею 1218 ЦК України визначено до складу спадщини входять усі права та обовязки що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Як передбачено\~ с. 1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Згідно із ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Стаття 1270 ЦК України визначено для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Як передбачено ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ст. 1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Право на прийняття спадщини у цьому випадку здійснюється на загальних підставах протягом строку, що залишився. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він подовжується до трьох місяців. [PERSON], померла 09 грудня 2016 року до смерті\~ [PERSON], відтак єдиним спадкоємцем після смерті останньої була [PERSON] Статтею 1261 ЦК України встановлено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відтак, суд прийшов до беззаперечного висновку, що спадкоємцями першої черги по закону після смерті [PERSON], 21 грудня 2017 року\~ є чоловік [PERSON] та донька [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 1-2 ст. 1228 ЦК України вкладник має право розпорядитися правом на вклад у банку (фінансовій установі) на випадок своєї смерті, склавши заповіт або зробивши відповідне розпорядження банку (фінансовій установі). Право на вклад входить до складу спадщини незалежно від способу розпорядження ним. Зокрема, в Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах зазначається, що фізична особа може зробити відповідне розпорядження банку щодо коштів, що їй належить, на випадок своєї смерті (розпорядження). Право на вклад входить до складу спадщини незалежно від способу розпорядження ним. Відповідно до\~ ч.1 ст.182 ЦК України\~ право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Згідно з ч. 4 ст. 334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Відповідно до ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року №1952-ІV, право власності на нерухомість підлягає обов'язковій державній реєстрації та виникає з моменту такої реєстрації. Будь-які правочини щодо нерухомого майна, в тому числі видача свідоцтва про право на спадщину, вчиняються, якщо право власності на таке майно зареєстровано згідно з вимогами цього Закону. Відповідно до ч. 4 ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року №1952-ІV права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», а саме п.3.1 державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року №56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, яке затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року №7/5 та зареєстроване в Мінюсті 18 лютого 2002 року за №157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Додатками №32 та №33 до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих було затверджено зразки довідок про право власності колгоспного (селянського) двору на жилий будинок та про право власності робітника чи службовця на житловий будинок. За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку. На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року №105 у 1985 - 1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалося рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали. [PERSON], незважаючи на внесення записів у погосподарські книги, більшість громадян своє право власності в БТІ не зареєстрували (не оформили). Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року №56 передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. При вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо. Відповідно до\~ ч.1 ст.182 ЦК України\~ право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Статтею 131 ЦК в ред. 1963 року визначено, складовою частиною речі є все те, що не може бути відділене від неї без пошкодження і істотного знецінення речі. При\~ переході права на річ складові частини її не підлягають відділенню.\~\~\~\~\~\~\~ Стаття 132 ЦК в ред. 1963 року передбачає, приналежністю є\~ річ,\~ призначена\~ служити\~ головній речі, зв'язана з нею спільним господарським призначенням. Приналежність наслідує долю головної речі,\~ якщо\~ в\~ договорі або в законі не встановлено інше.\~\~ Окрім того відповідно до ст.128 ЦК в ред. 1963 року право власності (право оперативного управління) виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором.\~ На підставі п. 4.14 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів. Відповідно до листа «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» Вищого спеціалізованого суду\~ України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16 травня 2013 року\~ №24-753/0/4-13 право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Статтею 392 ЦК України визначено, власник майна може\~ предявити позов про визнання його права власності\~\~ якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З матеріалів справи вбачається, а саме з договору про забудову від 01 лютого 1961 року, договору дарування\~ 2/5 частин будинку з надвірними спорудами від 18 листопада 2003 року набуття права власності на 3/5 частин та 2/5 частин будинку № 35 по вул. Саксаганського в м. Сміла Черкаської області\~ [PERSON] та [PERSON] та земельних ділянок. Однак, відсутність правовстановлюючих документів\~ на спадкове майно та відсутність державної реєстрації права власності на нього\~ позбавляє права\~ спадкоємців оформити спадщину у нотаріуса після смерті 21 грудня 2017\~ року [PERSON], відтак їх звернення до суду з даним позовом є правомірним та обґрунтованим. Згідно з\~ ч.ч. 1, 2 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Статтею\~ 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом.\~ Згідно ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку,\~ а також право постійного користування\~ та право оренди земельної ділянки\~ виникають з моменту\~ державної реєстрації цих прав. Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.\~ Способом захисту, відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України є визнання права. За таких обставин суд приходить до беззаперечного висновку, що невизнане право позивача підлягає захисту в судовому порядку. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved