Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-09 00:00:00

[PERSON] звертаючись з позовом у суд, просила розірвати шлюб з [PERSON] та стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку, мотивуючи тим, що спільне життя з відповідачем не склалось, у зв'язку з тим, що під час спільного подружнього життя виявилась несумісність їх характерів, принципова відмінність поглядів на спільне життя в побутових питаннях, звичках, внаслідок чого сімейно-шлюбні відносини між ними припинено, вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, тому просить розірвати шлюб та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей, які проживають разом з позивачем та перебувають на її утриманні. Позивач до суду не з'явилася, про час та місце розгляду справи сповіщалася судом завчасно та належним чином. Надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити, розглядати справу у її відсутності. Відповідач до суду не з'явився, сповіщався про час та місце розгляду справи завчасно та належним чином. Надав суду заяву, в якій позовні вимоги [PERSON] визнав у повному обсязі, просив розглядати справу у його відсутності. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. ст. 3, 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду по захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні й суспільні інтереси в спосіб, визначений законами України. Як вбачається з матеріалів справи, підтверджується поясненнями позивача сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 12 вересня 1998 року (а.с. 3), від шлюбу мають дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.4,5), сімейне життя позивача та відповідача не склалось, у звязку з тим, що вони мають різні погляди на життя, не в змозі дійти до єдиної думки при вирішенні сімейних та побутових проблем, сторони припинили сімейно-шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, сторони мають обопільне бажання розірвати шлюб. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, суд дійшов висновку, що причини з яких позивач наполягає на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сімї стали не можливим, оскільки тривалий час сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть, поновлювати сімейно-шлюбні відносини наміру не мають, тому позовні вимоги [PERSON] в частині розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Даними довідки виконкому Вовчансько-Хутірської сільської Ради Вовчанського району Харківської області № 192 від 05 травня 2017 року, позивач [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] разом зі своїми доньками: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 14), в зв'язку з чим суд приходить до висновку, що неповнолітні [PERSON] та [PERSON] перебувають на утриманні позивача по справі. Як зазначено у ст. ст. 180 - 181 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття та за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька. В даному випадку норми закону передбачають обов'язок батьків утримувати своїх неповнолітніх дітей. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Визначаючи вказаний розмір аліментів, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних членів сім'ї, інші обставини, що мають істотне значення. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, враховуючи те, що відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання неповнолітніх дітей, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. З відповідача в дохід держави підлягають стягненню витрати у вигляді судового збору в розмірі 640 грн. 00 коп., оскільки позивач при зверненні у суд із позовом був звільнений від сплати судових витрат. Крім того, у відповідності до положень ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати. Враховуючи викладене на підставі ст. ст. 112, 180-182, 191 СК України,

Outcome: approved