Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-17 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з позовом до [PERSON] про визнання таким, що втратив право користування жилим приміщенням. Свої вимоги мотивують тим, що вони є власниками квартири [ADDRESS] . В цій квартирі зареєстрований як члени сім`ї, але більше десяти років не проживає [PERSON] . Оскільки відповідач в добровільному порядку не знімається з реєстрації у належній позивачам квартирі, вважають, що його належить визнати такими, що втратив право користування жилим приміщенням, в судовому порядку. Зазначили, що факт реєстрації відповідача у квартирі порушує їх права яв власників на вільне розпорядження майном та позбавляє можливості оформити субсидію. В судове засідання позивачі не з`явились, в направлених на адресу суду заявах просили розглядати справу у їх відсутності та задоволити позов. Не заперечували проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. За таких обставин суд проводить розгляд справи у відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу за правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає можливим розглянути справу, в порядку, передбаченому гл. 11 ЦПК України, у відсутність відповідача, який згідно ст. 128 ЦПК України повідомлений про день та час розгляду справи належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як вбачається із свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] від 31 березня 2006 року та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 16 травня 2006 року [PERSON] та [PERSON] є власниками в рівних частках квартири [ADDRESS] . Статтею 150 ЖК України передбачено, що громадяни, що мають у приватній власності будинок (квартиру), користуються ним для особистого проживання й вправі розпоряджатися цією власністю за своїм розсудом. Аналогічні норми містяться і в ст. 319 ЦК України, відповідно до частини 1 якої власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому, відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною першою статті 156 ЖК України передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Відповідно до частини четвертої статті 156 ЖК України до членів сім`ї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сім`ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство. Позивачі в позовній заяві визнали, що право користування жилим приміщенням у відповідача виникло як у члена сім`ї власника. Згідно з довідками виконавчого комітету Смілянської міської ради від 07 та лютого 2020 року, а також актом від 03 лютого 2020 року в цій квартирі зареєстрований, але з 2005 року не проживає [PERSON] . Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в пункті 39 постанови від 07 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» роз`яснив, що відсутність члена сім`ї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що є підставою для втрати членом сім`ї права користування житлом. У відповідності до ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація - це внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку. Статтею 7 наведеного Закону передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, в тому числі, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням. Враховуючи те, що відповідач не проживає у належній позивачам квартирі понад 1 рік, суд вважає, що він втратив право користування цим житлом. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з [PERSON] на користь позивачів належить стягнути по 840 грн. 80 коп. сплаченого судового збору. На підставі 319, 391, 405 ЦК України,

Outcome: approved