Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-21 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування моральної шкоди в розмірі по 300000 грн. кожному та на користь [PERSON] матеріальної шкоди в сумі 4934 грн. 02 коп., посилаючись на те, що 19 квітня 2015 року біля 3 години 40 хвилин, відповідач, знаходячись в потязі сполученням Чернівці Київ біля станції Жмеринка Вінницької області, умисно заподіяв ножем [PERSON] тяжких тілесних ушкоджень, від яких останній того ж дня помер. В судовому засіданні позивачі та їх представник позовні вимоги підтримали. Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлений про час і місце судового розгляду належним чином. Відповідно до вимог ст. 224 ч. 1 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Так, відповідно до вимог ст. 1166 ч. 1 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. В ідповідно до вимог ст. 1167 ч. 1 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до вимог ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог ст. 1177 ч. 1 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Судом встановлено, що вироком Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 31 жовтня 2016 року [PERSON] засуджено за ст. ст. 121 ч. 2, 263 ч. 2, 70 ч. 1 КК України на строк до 8 років і 6 місяців позбавлення волі за те, що він 19 квітня 2015 року біля 3 години 40 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, та знаходячись біля місця №43 у вагоні №14 швидкого потягу №118 сполученням Чернівці Київ біля станції Жмеринка Вінницької області, умисно заподіяв ножем пасажиру [PERSON] тяжких тілесних ушкоджень, від яких останній помер того ж дня о 13 годині 03 хвилини у Вінницькій міській клінічній лікарні швидкої медичної допомоги. Судом встановлено, що внаслідок протиправних дій з боку [PERSON] позивачі перенесли нервовий стрес та душевні страждання у зв'язку із смертю близької людини (відповідно чоловіка та батька). Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що в цій частині позову вимоги позивачів є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до вимог ст. 60 ч. 1 ЦПК України к ожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Однак, ні позивачами, ні їх представником не надано суду доказів, які б вказували на понесення витрат на поховання [PERSON], на обгрунтованість чи доцільність витрат на придбання медикаментів. Крім того, витрати, повязані із прибуттям до місця досудового розслідування або судового провадження, є процесуальними, а не шкодою, і стягуються судом на користь потерпілих у разі ухвалення обвинувального вироку (ст. ст. 118 ч. 1 п. 2, 124 ч. 1 КПК України). Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що в цій частині позову вимоги позивачів є не обгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Outcome: partial