overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-14 00:00:00

[PERSON]О.Д. звернулася до суду з заявою про надання права на шлюб. Причиною цього стало те, що заявниця народилася 26.12.1998р., тобто на момент звернення до суду вона являється неповнолітньою. Вона бажає одружитися з [PERSON], з яким зустрічається протягом року та є вагітною терміном 8 тижнів. Але в звязку з тим, що вона не досягла шлюбного віку шлюб не може бути зареєстрованим. Тому змушена звертатися до суду з заявою про отримання права на шлюб. В судовому засіданні заявник [PERSON] та [PERSON] просили задовольнити вимоги. Мати заявниці [PERSON] не заперечувала проти шлюбу її доньки та просила задовольнити вимоги. Представник відділу реєстрації актів цивільного стану по Золотоніському району Золотоніського міськрайонного управління юстиції в судове засідання не зявився, але надіслано заяву про розгляд справи у їх відсутність, проти заяви не заперечують. Прокурор не заперечувала проти заявлених вимог. Суд, дослідивши та вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що дана заява підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав: відповідно до паспорту серії НЕ № 752355 виданого Золотоніським РС УДМС України в Черкаській області, [PERSON] народилася 26 грудня 1998 року. відповідно до довідки, виданої Золотоніською ЦРЛ № 729 [PERSON], перебуває на обліку в Золотоніській ЦРЛ по вагітності. На момент видачі довідки термін вагітності 7-8 тижнів. відповідно до паспорту серії НЕ № 456535 виданого Золотоніським МРВ УМВС України в Черкаській області, [PERSON] народився 04 листопада 1989 року; Відповідно до ст. 23 СК України шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Відповідно до ст. 23 СК України за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Таким чином, суд вважає, що надання права на шлюб [PERSON] за наявних обставин відповідатиме найвищим інтересам, як їй так і майбутньому чоловіку її їх майбутньої дитини. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-28 00:00:00

[PERSON]-О. Е. звернувся в суд з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу Державного акту на право приватної власності. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії ЗК № 030132 заявнику [PERSON]-О. Е. належить земельна ділянки загальною площею 1,4474 га., що розташована на території Великобийганської сільської ради Берегівського району, для ведення товароного сільськогосподарського виробництва. В липні 2018 року заявник звернувся до нотаріуса стосовно щодо укладення договору міни земельної ділянки, однак заявнику було відмовлено та рекомендовано звернутись до суду, так як правовстановлюючий документ видано на [PERSON], а в паспорті громадянина України зазначено як [PERSON]. Заявник [PERSON]-О. Е. в судове засідання не зявився, однак подав заяву в якій просить розглянути справу без його участі, заявлені вимоги підтримує, просить задовольнити в повному обсязі. Заінтересована особа нотаріус [PERSON] в судове засідання не зявилася. Перевіривши матеріали справи, з'ясувавши повно і всебічно обставини, на які заявник посилалася, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає заяву задовольнити, виходячи з наступного. За приписами п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ст. 315 ЦПК України в судовому порядку можуть встановлюватись факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не передбачено іншого порядку їх встановлення. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя по батькові місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, імям по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Провівши аналіз вищевказаних документів у їх сукупності, зіставивши їх дані, суд прийшов до висновку, що державний акт на право власності на землю серії ЗК № 030132 від 10.09.2008 виданий на прізвище, імя [PERSON] є документом, який належить [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-03 00:00:00

[PERSON] О Є. звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. Зазначає, що 03.12.2010 року між сторонами укладений шлюб, в якому у сторін народилася дитина: [PERSON], 2010 р.н. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що сімейне життя у сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства. Подружні відносини сторони не підтримують, спільного господарства не ведуть, майнових спорів немає, подальше спільне проживання та збереження шлюбу позивач вважає не можливим. Позивач в судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, оскільки проживає в іншому регіоні та не може з'явитися до суду, позов просила задовольнити. Відповідач в судовому засіданні визнав позов та просив розірвати шлюб. Сторони просили не надавати строк для примирення. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 03.12.2010 року, в шлюбі у сторін народилася донька: [PERSON], [INFO] (а. с. 4,5 - копії свідоцтв про укладення шлюбу та про народження). Проте на даний час сторони не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, спільного бюджету не мають, не бажають зберегти сім'ю, не вчиняють жодних дій для її збереження, з січня 2016 року фактично припинені шлюбно-сімейні відносини. Обставини справи свідчать, що шлюб носить формальний характер, а сім'ї фактично не існує і зберегти її немає можливості. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка (ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК). Суд вважає обґрунтованими причини, що спонукали сторін на розірвання шлюбу, подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї стали неможливими і суперечить їх інтересам, що в силу ч. 2 ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-25 00:00:00

[PERSON]О .звернувся до суду з позовом,в якому зазначив, що він знаходиться у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 23.03.2002 р. Дітей від шлюбу не має. Одруження виявилось невдалим. Починаючи з січня 2013 р., відносини між подружжям стали псуватись, в сім»ї почалися постійні сварки, подружжя не могло дійти спільної думки у вирішенні важливих питань. Позивач і відповідачка не зійшлись характерами, у них різні погляди на життя. З листопада 2013 р. шлюбні відносини фактично припинились, сторони проживають окремо, не ведуть спільного господарства. Позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачкою. У судовому засіданні сторони відсутні. Позивач у своїй заяві просить суд розглядати справу у його відсутності, позов підтримує. Відповідачка у судове засідання повторно не з»явилася, хоча належним чином була повідомлена про судове засідання, про що свідчить поштове повідомлення, причину неявки суду не повідомила, з заявами, які б перешкоджали розгляду справи, до суду не звернулася, заперечень на позов не надала. Виходячи з наведеного, матеріалів справи, з письмової згоди позивача і на підставі ст..224 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав: судом встановлено, що позивач [PERSON] знаходиться у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 23.03.2002 р. Дітей від шлюбу не має. Одруження виявилось невдалим. Починаючи з січня 2013 р., відносини між подружжям стали псуватись, в сім»ї почалися постійні сварки, подружжя не могло дійти спільної думки у вирішенні важливих питань. Позивач і відповідачка не зійшлись характерами, у них різні погляди на життя. З листопада 2013 р. шлюбні відносини фактично припинились. Відповідно до ст..112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони не підтримують подружніх стосунків тривалий час, з 2013 року, не ведуть спільного господарства, проживають за різними адресами, позивач категорично не бажає зберегти сім»ю. Тому, подальше збереження такого шлюбу суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-04 00:00:00

[PERSON]О звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що сторони з 17.07.2015 р. перебувають у шлюбі, зареєстрованому у відділі ДРАЦС по м. Лубни реєстраційної служби Лубенського міськрайонного управління юстиції у Полтавській області, актовий запис №189. Спільних дітей сторони не мають. Сімейні стосунки між сторонами не склалися, подальше подружнє життя і збереження шлюбу стало суперечити їх інтересам, між ними часто виникали сварки і непорозуміння, в результаті чого шлюб носить формальний характер. В судове засідання позивач не зявився, проте надіслав на адресу суду письмову заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без його участі. Відповідач в судове засідання не зявилася, проте подала через канцелярію суду письмову заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи без її участі. За таких обставин суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки сімейні стосунки між сторонами не склалися, подружні відносини сторонами не підтримуються, сторони мають несумісні характери та різні погляди на життя, збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожного з них, відповідач позов визнала, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-17 00:00:00

[PERSON]О . звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, посилаючись на те, що спільне життя з нею не склалось, через несумісність характерів між ними часто виникали сварки, непорозуміння. На даний час разом не проживають, подружніх відносин не підтримують, сімя існує формально, тому подальше спільне проживання не можливе. В судове засідання позивач не зявився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідач, належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не зявилася, про причини неявки не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності, відзиву не подала, а тому суд вирішив ухвалити заочне рішення, проти чого не заперечив позивач. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Ч.ч. 3, 4 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Ч.3 ст.105 СК України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і суперечить їх інтересам та інтересам їх дітей, що має істотне значення по справі. Як видно з матеріалів справи, сторони з 17.11.2008 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу 09.06.2013 року народилася донька Анастасія. З огляду на наведене, враховуючи категоричну позицію [PERSON] щодо припинення шлюбу, суд приходить до висновку, що шлюб, зареєстрований між сторонами, слід розірвати. Крім того,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-01 00:00:00

[PERSON]О звернулась в суд з позовом до [PERSON]про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи свою позовну заяву тим, з 20 травня 2005 року по 19 березня 2008 року вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею і перебуває на її утриманні. Відповідач не надає грошові кошти на утримання дитини. Просить суд призначити стягнення аліментів з відповідача на її користь, на утримання сина в розмірі 1/4 всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з моменту з дня подачі заяви до суду і продовжувати до досягнення дитини повноліття. Позивач в судове засідання не зявилася, надавши до початку судового засідання заяву, в якій позов підтримала та просила справу слухати у її відсутність. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, причину неявки суду не повідомив, хоча був належно повідомлений про день та час слухання справи. У відповідності до ст. 280 ЦПК суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні сторони з 20 травня 2005 року по 19 березня 2008 року перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO] Відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія І-СР № 033502 виданого 16 серпня 2006 року. В судовому засіданні встановлено, що дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. . У відповідності зі\~ст. 430 ЦПК України\~суд допускає негайне виконання рішення в в межах суми платежу аліментів за один місяць. На підставі 141\~ЦПК України\~з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 640 грн. 00 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-22 00:00:00

[PERSON]О звернулась в суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі. Позивач в судове засідання подала заяву в якій підтримала заявлені вимоги просить справу розглядати в її відсутності, не заперечила щодо заочного розгляду справи. З позовної заяви вбачається, що 10.08.2009 р. між сторонами укладено шлюб, вони є батьками дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які навчаються і знаходяться на утриманні та вихованні позивачки, відповідач не надає матеріальної допомоги на їх утримання, однак перебуває на роботі закордоном. Крім цього, на утриманні та під опікою [PERSON] перебувають двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в звязку з чим перебуває у скрутному матеріальному становищі. Просить позов задовольнити, стягнути з відповідача на її користь на утримання дітей аліменти в розмірі по 2000 грн. на кожну дитину, щомісячно до досягнення ними повноліття з часу звернення до суду. Відповідач в судове засідання за викликом суду не прибув хоча про час, день та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, від нього не надходило заяви про розгляд справи за його відсутності. Суд, заслухавши позовну заяву, ознайомившись з матеріалами справи, вважає, що позов підлягає задоволенню повністю, справа порозглядається в порядку ст. ст. 224-228 ЦПК України. Судом встановлено, що 10.08.2009р. між сторонами [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, які є батьками дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO], які навчаються і знаходяться на утриманні та вихованні позивачки, відповідач не надає матеріальної допомоги на їх утримання, однак перебуває на роботі за кордоном. Крім цього, на утриманні та під опікою [PERSON] перебувають двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в звязку з чим перебуває у скрутному матеріальному становищі. Дані обставини підтверджено позовною заявою, копіями свідоцтв: про укладення шлюбу 1-НМ №071338 від 10.08.2009р., свідоцтв про народження дітей: 1-НМ №167659 від 26.11.2010р. , 1- НМ № 112141 від 10.09.2008р., 1-НМ №194979 від 21.01.2012р., 1-НМ №235044 від 21.08.2012р., розпорядження голови Міжгірської РДА Закарпатської області. За таких обставин, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі, починаючи з часу подачі позовної заяви, до досягнення ними повноліття, судові витрати стягнути з відповідача в дохід держави. На підставі ст. ст. 180, 182, 183 Сімейного Кодексу України ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-05 00:00:00

[PERSON]О, звернулась до суду в порядку окремого провадження із заявою в якій просить надати їй право на шлюб. Заява мотивована тим, що заявниця є неповнолітньою, не досягла шлюбного віку, проживає разом з [PERSON] з яким вирішили створити сім'ю. Заінтересована особа - [PERSON] в судове засідання не з'явився з поважної причини, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, заяву [PERSON] підтримав. Заявник свою вимогу підтримала, просила розглядати справу за її відсутності. Інші заінтересовані особи просили розглядати справу за відсутності представників, проти задоволення заяви не заперечували. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню враховуючи таке. Відповідно до ч. 1 ст. 23 СК України право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. Частина 1 ст. 22 СК України встановила шлюбний вік для чоловіків та жінок - вісімнадцять років. Відповідно до ч.2 ст. 23 СК України за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Таким чином, можливість надання в судовому порядку права на шлюб закон пов'язує з двома обставинами: досягненням особою, яка подає заяву шістнадцятирічного віку та відповідність надання права на шлюб інтересам даної особи. Судом, на підставі паспорта громадянина України встановлено, що на момент звернення до суду із заявою про надання права на шлюб [PERSON] досягла шістнадцяти років. Враховуючи, що [PERSON] вагітна, надання останній права на шлюб буде відповідати її інтересам та інтересам майбутнього подружжя та дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-19 00:00:00

[PERSON]О.з вернулась до суду з позовом до [PERSON] з позовними вимогами, з урахуванням їх уточнень, про стягнення аліментів на її користь на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду та до досягнення донькою повноліття. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що від шлюбу у них з відповідачем народилась донька [PERSON]. Спільне життя між ними не склалося, вони проживають окремо та не повязані спільним побутом. Дитина знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно допомоги на утримання доньки не надає. Сторони в судове засідання не зявились. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Позивач через канцелярію суду подала заяву, в якій просила слухати справу у її відсутність та уточнила позовні вимоги. На позовних вимогах наполягала та просила їх задовольнити. Відповідач через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи у його відсутність, зазначив, що позовні вимоги, з урахуванням їх уточнень, визнає повністю. Судом проведено розгляд справи у відсутність вищевказаних осіб та ухвалено рішення на підставі наявних в справі доказів. За таких обставин, згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини № 765 від 28.11.2014 р. (а.с.8) Відповідач згоден сплачувати аліменти щомісячно на утримання доньки. Відповідно до ч. 4\~ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до\~ст. 180 СК України,\~батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 2\~ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1\~ст. 191 СК України,\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня предявлення позову. Згідно розяснень, наданих у п. 17\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3\~«Про застосування судами окремих норм\~Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину\~той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Враховуючи наведене та беручи до уваги той факт, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання доньки, починаючи від дня предявлення позову до суду. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог\~ст. 88 ЦПК України. Судовий збір в дохід держави суд стягує з відповідача.

Outcome: approved