Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-10 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з позовом, в якому просять визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою № 73 по вул. Слинька,3 корпус 2 в м. Харкові, знявши її з реєстраційного обліку за вказаною адресою. В обґрунтування позовних вимог зазначали, що вони є власниками житлового приміщення, у 2007 році [PERSON] зареєстрував в квартирі свою дружину [PERSON], [INFO], як члена сімї. Після розірвання шлюбу в жовтні 2011 року відповідач фактично в квартирі не мешкає, її речі в приміщенні відсутні, комунальні послуги вона не сплачує. В серпні 2012 року [PERSON] повторно зареєструвала шлюб із [PERSON] та змінила своє прізвище на прізвище чоловіка. Позивач [PERSON] в липні 2014 року повторно зареєстрував шлюб із [PERSON], яка на теперішній час мешкає у спірному приміщенні. Оскільки відповідач [PERSON] з жовтня 2011 року не мешкає у квартирі, позивачі вважають, що вона втратила право користування даним приміщенням, однак її реєстрація перешкоджає позивачам розпоряджатися власністю на власний розсуд. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі, просив позов задовольнити. Позивач [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності із зазначенням щодо підтримання позовних вимог в повному обсязі.. Відповідач [PERSON] направила суду заяву про визнання позовних вимог щодо визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартирою № 73 по вул.. Слинько,3 корпус 2 в м. Харкові, в повному обсязі та розгляд справи за її відсутності. Представник третьої особи Комінтернівського районного відділу у м. Харкові Державної міграційної служби України у Харківській області у судове засіданні не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив. Суд, заслухавши пояснення позивача [PERSON], вивчивши матеріали справи, давши добутому правової оцінки, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Квартира [ADDRESS] корпус 2 в м. Харкові належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 06.08.1997, виданого Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду, реєстраційний № 3-97-98179. В спірній квартирі зареєстровані [PERSON], [PERSON] та [PERSON], [INFO] 18.10.2011 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (свідоцтво про розірвання шлюбу серії І-ВЛ № 128552). Згідно свідоцтва про шлюб серії І-ВЛ № 189953, 29.08.2012 укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON], [INFO], після реєстрації шлюбу прізвище дружини [PERSON]. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Цивільний кодекс України містить норму, яка визначає підстави для втрати особою права користування житловим приміщенням в разі відсутності цієї особи без поважних причин. Так, відповідно до ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Враховуючи позицію відповідача [PERSON], яка визнала позов в повному обсязі, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з урахуванням досліджених у судовому засіданні доказів.

Outcome: approved