Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-10 00:00:00

[PERSON] (надалі-Позивач) звернулась до\~суду з\~позовом до\~[PERSON] (надалі-Відповідач) про збільшення розміру аліментів на утримання дитини. \~ \~ \~ \~Позовні вимоги обгрунтовує тим, що Позивач перебувала в зареєстрованому шлюбі з Відповідачем, який було розірвано. Від даного шлюбу народився син [PERSON], [INFO]. \~ \~ \~ \~Рішенням Ратнівського районного суду Волинської області від 23.11.2009 року у справі № 2-505/09 з Відповідача на користь Позивача стягуються аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно. Кожного місяця Позивач несе витрати на належне утримання дитини, харчування, купівлю одягу, у разі коли син хворіє - витрати на придбання лікарських засобів. Наявних у неї коштів не вистачає для належного забезпечення дитини усім необхідним. \~ \~ \~ \~[PERSON] просить збільшити розмір аліментів та стягнути аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення ним повноліття. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала, просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву в якій позовні вимоги визнав, зазначив, що він офіційно непрацевлаштований. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (надалі-ЦПК України) у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, Суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав: Відповідно до ч.2 ст. 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Так, Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який 04.12.2009 року розірвано, що вбачається з свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1-ЕГ № 02639 від 04.12.2009 року. Згідно свідоцтва про народження батьками [PERSON], [INFO], є сторони у справі. Згідно рішення\~Ратнівського районного суду Волинської області від 23.11.2009 року у справі № 2-505/09 з Відповідача на користь Позивача стягуються аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно до досягнення повноліття. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50%прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, як передбачає ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України (надалі-СК України). З врахуванням викладеного і вимог ст.ст.180, 184 СК України, зважаючи на відсутність у відповідача систематичного офіційного доходу, що не дає змоги відстежити та проконтролювати його розмір, Суд дійшов висновку про необхідність стягнення аліментів з Відповідача на утримання дітей у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.\~192\~Сімейного кодексу\~Українирозмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Як роз'яснено у п. 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №\~789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. З матеріалів справи встановлено, що матеріальне становище Відповідача задовільне, він не є платником аліментів на інших дітей. Враховуючи принцип рівності прав та обовязків батьків по відношенню до їх дитини, частка у матеріальному утриманні дитини для кожного з них не може бути меншою половини від прожиткового мінімуму. Враховуючи інтереси дитини на користь якої стягуються аліменти, її стан здоров'я, матеріальне становище та обставини викладені вище, визнання позову Відповідачем, Суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Частиною 2 ст. 184 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. У відповідності з п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України рішення суду підлягає обов`язковому негайному виконанню в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. З огляду на те, що Відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, Суд, відповідно до ст. 142 ЦПК України, стягує з Відповідача в користь Держави 50 відсотків судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: partial