Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-15 00:00:00

[PERSON], у межах повноважень за довіреністю від 16.07.2015 року, звернулася до суду, в інтересах [PERSON] (далі Позивач) із вказаним позовом, під час розгляду справи надана уточнена позовна заява в редакції від 19.11.2015 року, яка і є предметом розгляду, в обґрунтування уточнених вимог зазначено, що 16 січня 2015 року помер батько Позивача, [PERSON]. За життя [PERSON] склав заповіт, згідно умов якого домоволодіння з господарськими спорудами та земельна ділянка під ним, що розташовані за адресою: місто Кривий Ріг, вулиця Ойстраха, 14, заповідав Позивачу. На підставі вказаного заповіту, посвідченого 21.02.2014 року приватним нотаріусом Казанківського районного нотаріального округу Миколаївської області [PERSON], реєстровий номер №109, на імя Позивача, приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу [PERSON], - 27.08.2015 року видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, реєстровий номер 3500, лише на домоволодіння за вказаною адресою, а земельна ділянка під ним, до складу спадкового майна не увійшла. Постановою приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу [PERSON] від 15.09.2015 року Позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, розташовану за адресою: місто Кривий Ріг, вул. Ойстраха, 14, із-за відсутності правовстановлюючих документів на спірну земельну ділянку. Належним чином оформити спадщину на земельну ділянку Позивач не має змоги, оскільки померлий [PERSON] отримав у приватну власність земельну ділянку, площею 0,0358 га., цільове призначення якої, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), розташована за адресою: місто Кривий Ріг, вулиця Ойстраха, 14, кадастровий номер: 121000000:08:118:0020, та за життя не встиг здійснити державну реєстрацію права власності на вказану земельну ділянку, тому Позивач вимушений звертатися до суду із вказаним позовом, оскільки отримати спадщину в органах нотаріату не представляється можливим. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] наполягав на задоволенні уточнених позовних вимог. Представник Центрально-Міської районної у місті ради [PERSON] не заперечувала щодо задоволення уточнених вимог Позивача. Представник Управління Держгеокадастру у Криворізькому районі Дніпропетровської області, яке є правонаступником прав та обовязків Управління Держземагенства у Криворізькому районі Дніпропетровської області, будучі належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, правом присутності у судовому засіданні, не скористувався. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що уточнена позовна заява підлягає задоволенню у повному обсязі, з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Так, 16 січня 2015 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, актовий запис №68 від 19.01.2015 року (а.с.12). За життя [PERSON] склав заповіт, згідно умов якого, належний йому на праві приватної власності житловий будинок, з господарськими будівлями та спорудами та земельну ділянку на якій він розташований, що знаходиться за адресою: місто Кривий Ріг, вулиця Ойстраха, 14, заповідав [PERSON] (а.с.13). У відповідності до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого 27.08.2015 року приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу [PERSON], реєстровий номер 3500, на імя Позивача видана спадщина, яка складається з житлового, обкладеного цеглою будинку А-1, житловою площею 23,3 кв.м., загальною площею 46,4 кв.м., літної кухні Б, сараю Д, вбиральні Г, літнього душу Е, сараю тимчасового Ж, огорожі №1-2, водо колонки І, замощення ІІ, що знаходиться за адресою: місто Кривий Ріг, вулиця Ойстраха, 14 (а.с.14). Постановою приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу [PERSON] від 15.09.2015 року Позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, розташовану за адресою: місто Кривий Ріг, вул. Ойстраха, 14, із-за відсутності правовстановлюючих документів на спірну земельну ділянку (а.с.20). Згідно рішення Криворізької міської ради (L сесія VІ скликання) від 27.08.2014 року, за №2894 «Про безоплатну передачу у власність, спільну часткову, спільну сумісну власність земельних ділянок, що перебувають у користуванні громадян, для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), ведення садівництва», [PERSON], безоплатно передано у власність земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 3,0358 га, розташована за адресою: місто Кривий Ріг, вулиця Ойстраха, 14, кадастровий номер земельної ділянки 121000000:08:118:0020. З наведеного вище випливає, що право власності [PERSON] на спірну земельну ділянку підлягало реєстрації, проте не було зареєстровано після отримання рішення, та не було одержано державний акт на вказану земельну ділянку відповідно до норм діючого законодавства. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Отже, зважаючи на те, що рішенням Криворізької міської ради (L сесія VІ скликання) від 27.08.2014 року, за №2894, [PERSON] безоплатно передано у власність спірну земельну ділянку, тобто на законних підставах, оскільки інше прямо не випливає із закону та незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч.3 ст.1296 ЦК України). Відповідно до норм ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною першою статті 1225 ЦК України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Статтею 392 ЦК України встановлено право власника майна предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документу, який посвідчує його право власності. Отже, позовом про визнання право власності є позадоговірний позов власника майна про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, що посвідчує його право власності. Необхідність у даному способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність субєктивного права власника підлягає сумніву, не визнається іншими особами або оспорюється ними. Таким чином, зважаючи на перешкоди в оформленні свідоцтва про право на спадщину у звязку з відсутністю документа, який засвідчує реєстрацію права власності спадкодавця на частину спадкового майна, право власності на спірну земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом підлягаю визнанню за Позивачем у судовому порядку. На підставі викладеного,

Outcome: approved