Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-03 00:00:00

[PERSON] у квітні 2017 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини та дитини. При цьому зазначила, що 21.11.2015 року між нею та [PERSON] було укладено шлюб. Від шлюбу мають спільну дитину - [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося, відповідач участі у вихованні дитини не приймає, добровільно коштів на утримання дитини не надає. Вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Дитина проживає разом з позивачкою, окрім догляду за дитиною, вона повинна вести домашнє господарство та знаходити кошти та утримання себе та дитини, що ставить її у вкрай скрутне як психологічне так і матеріальне становище. За таких обставин позивач просила суд стягнути на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі ? всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з дня звернення до суду і до повноліття дитини, а також просила суд стягнути з відповідача аліменти на її утримання в розмірі ? всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно і до досягнення дитиною 3-х років. В подальшому позивач [PERSON] уточнила свої позовні вимоги, вказавши, що шлюб зареєстрований між нею та відповідачем 21.11.2015 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси Черкаського міського управління юстиції, актовий запис 1873 носить формальний характер. Відповідач проживає окремо, з нею та донькою [PERSON] не спілкується. Станом на день подачі заяви про уточнення позовних вимог доньці [PERSON], [INFO] виповнилося 1 рік, а тому шлюб між сторонами просила розірвати та уточнила розмір аліментів, які просила стягнути на свою користь, а саме просила суд стягнути на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі ? всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з дня звернення до суду і до повноліття дитини та стягнути з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 1/5 всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно і до досягнення дитиною 3-х років Позивач в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримала в повному обсязі та додатково пояснила, що разом сторони не проживають з березня 2017 року. Дитина проживає з нею та перебуває повністю на її утриманні. За час розгляду справи в суді відповідач матеріальної допомоги не надавав. Вона на даний час перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, єдиним джерелом її доходів є соціальна допомога в розмірі 860 грн. на місяць. Стан здоров'я її та дитини задовільний. Після розірвання шлюбу просила відновити дошлюбне прізвище - [PERSON] та наполягала на відшкодуванні відповідачем сплаченого при зверненні до суду судового збору. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримала уточнені позовні вимоги та просила задовольнити. Звернула увагу суду на те, що всі діти рівні в своїх правах, розмір аліментів визначених на утримання кількох дітей одного батька має бути рівним. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, попередньо надавав до суду письмові заперечення проти позову в яких зазначив, що не має постійного доходу та за рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 03.02.2016 року сплачує аліменти на утримання сина - [PERSON], [INFO], а тому просив визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі, а саме - 500 грн. на утримання малолітньої доньки [PERSON], 2016 року народження, щомісячно до досягнення нею повноліття та 500 грн. на утримання дружини [PERSON] щомісячно до досягнення дитиною 3-х років. Представник відповідача [PERSON] в судовому засідання позовні вимоги визнав частково.Проти розірвання шлюбу між сторонами не заперечував, але з урахуванням майнового стану відповідача - просив визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі по 500 грн. на утримання доньки [PERSON] до її повноліття та утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку. Додатково пояснив, що відповідач [PERSON] є працездатним. На даний час відповідач офіційно не працює, єдиним джерелом його доходів є надання послуг консультаційного характеру. На утриманні відповідача знаходиться син [PERSON], 2015 року народження, на утримання якого за рішенням суду він сплачує аліменти в розмірі ? часина доходів відповідача щомісячно. Суд заслухавши думку учасників процесу, оголосивши письмові заперечення відповідача проти позову, дослідивши письмові докази встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Відповідно до свідоцтва про шлюб, - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], уклали шлюб 21 листопада 2015 року, про що зроблено актовий запис № 1873 у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси Черкаського міського управління юстиції (а.с. 34). Сторони є батьками [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Спору про батьківство немає. Позивач [PERSON] та донька [PERSON] проживають разом, а відповідач [PERSON] мешкає окремо. [PERSON] перебуває у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років. Вказані обставини визнаються сторонами. Згідно статті 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписами ч. 3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно ст. 110 СК України, один з подружжя має право пред'явити до суду позов про розірвання шлюбу. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки сім'я розпалася остаточно подальше збереження шлюбу протирічить інтересам сторін позовні вимоги щодо розірвання підлягають задоволенню. Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини. Відповідно до ч.2, 3 ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Таким чином, суд вважає, що відповідач нарівні зі позивачем зобов'язаний нести витрати на утримання дитини. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. За таких обставин [PERSON] зобов'язаний утримувати доньку [PERSON] до досягнення нею повноліття. Вказаний обов'язок є безумовним. Враховуючи, що відповідач проживає окремо від доньки, а фактично піклуванням дитини займається позивачка, то вона має право на отримання від відповідача аліментів на утримання їх доньки. Крім того згідно ч.2, 4 ст. 84 СК України, - дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Суд вважає, що [PERSON] як працездатна особа може надавати матеріальну допомогу своїй дружині [PERSON] з якою проживає його малолітня донька [PERSON], [INFO]. Догляд за малолітньою дитиною у віці до трьох років вимагає значних фізичних та психологічних зусиль, а крім того не обмежується певним часом протягом доби, як при виконанні трудових обов'язків. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Аналогічні роз'яснення містить п.17 постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до Державного бюджету на 2017 рік прожитковий мінімум на дитину до 6-ти років з 1.05.2017 року по 30.11.2017 року становить 1426 грн., а мінімальний розмір аліментів на одну дитину відповідно становить 713 грн. Запропонований відповідачем розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 500 грн. суд вважає необґрунтовано замалим. Відповідно до ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Зі змісту вказаної статті вбачається, що право визначати вид утримання у частці від доходу чи у твердій сумі належить виключно позивачу. Суд враховує, що на утриманні відповідача перебуває син [PERSON], 2015 року народження та рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 03.02.2016 року по справі № 712/338/16-ц з [PERSON] стягнуто аліменти в розмірі ? частини його заробітку (доходу) щомісячно до повноліття дитини. При цьому суд погоджується з доводами позивачки та її представника, що всі діти мають рівні права щодо батьків, а тому [PERSON] має право на утримання від батька аналогічне тому, яке встановлене рішенням суду для [PERSON]. Відповідно до п. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника при стягненні аліментів не може перевищувати 70 відсотків. З урахуванням вимог статей 84, 182 СК України та обставин встановлених під час судового розгляду, виходячи з принципу розумності та справедливості, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає необхідним визначити розмір аліментів, які підлягають стягненню із [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO] у розмірі ? частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26.04.2017 року і до її повноліття, тобто до [INFO] року. А також вважає необхідним визначити розмір аліментів, які підлягають стягненню із [PERSON] на утримання дружини в розмірі 1/10 частини заробітку відповідача щомісячно, починаючи з 26.04.2017 року (дата звернення із позовом до суду) і до [INFO] року, тобто до досягнення [PERSON] трирічного віку, Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, судові витрати щодо вимог про стягнення аліментів підлягають стягненню з відповідача в дохід держави і складаються із судового збору, розмір якого відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» складає 640 грн., а судовий збір за позовну вимогу про розірвання шлюбу, в якості відшкодування понесених позивачем судових витрат необхідно стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст.ст. 24, 56, 84, 105, 110, 112, 113, 180-183, 184, 191 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 10-11, 60-61, 88, 209, 212, 214-215, 217, 218, 367 ЦПК України, суд -

Outcome: partial