Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-12 00:00:00

[PERSON] свій позов мотивує тим, що проживала спільно з відповідачем [PERSON] з квітня 2016 року до лютого 2020 року однією сім`єю , від шлюбу народилась дитина: [PERSON] . Протягом певного періоду часу вони разом не проживали, оскільки відповідач відбував покарання у місцях позбавлення волі, шлюб в органах ДРАЦСу не укладали. На даний час, та протягом кількох місяців, вони з відповідачем спільно не проживають, оскільки він залишив сім`ю , не надає матеріальної допомоги на утримання сина, не цікавиться його долею та їхнім матеріальним станом , таким чином, відповідач самоусунувся від виховання малолітнього сина. Утриманням дитини займається тільки вона. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини у добровільному порядку не надає . Посилаючись на наведене, позивач просить суд стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 2500грн., щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття. Позивач подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, згідно з якою позовні вимоги підтримує з мотивів, наведених у позовній заяві. Відповідач подав суду заяву, згідно з якою просив розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги визнає частково, згідний сплачувати на утримання дитини аліменти в розмірі 1700грн., щомісячно. За погодженням позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження, та подані сторонами докази на підтвердження обґрунтованості заявлених вимог та заперечень, суд установив таке. Як випливає з матеріалів справи , сторони проживали у незареєстрованому шлюбі з квітня 2016року до лютого 2020 року. З матеріалів справи вбачається, що [INFO] народилась дитина [PERSON] , батьком якого є сторони по справі: [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 01 вересня 2016 року. (а.с. 3). Судом встановлено, що дитина перебуває на утриманні позивача. Відповідач є її батьком, однак в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на її утримання. Відповідно ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти присуджується у частці від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. На підставі п.1 ст.184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Статтею 18 Конвенції про захист прав дитини передбачено, що суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. При визначенні розміру аліментів, у відповідності до ст.182 СК України, суд врахував стан здоров`я та матеріальне становище сторін і дійшов висновку, що з відповідача в користь позивача, щомісячно, слід стягувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1700грн. В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити. В зв`язку з тим, що спір доведено до суду з вини відповідача, позов задоволено, витрати по сплаті судового збору в розмірі 840,80 грн. слід стягнути з відповідача в дохід держави у відповідності до ст.141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір».

Outcome: partial