Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-11 00:00:00

Адвокат Кузьмін Є.В. звернувся до суду в інтересах [PERSON] із заявою у порядку ст. 317 ЦПК України про встановлення факту смерті фізичної особи - [PERSON] , [INFO] , громадянки України, вказуючи, що [PERSON] є донькою померлої. Заявнику необхідно встановити факт смерті [PERSON] , яка померла [INFO] у м.Кадіївка (колишня назва Стаханов) Луганської області, що є зоною проведення антитерористичної операції, з метою подальшої реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану та отримання відповідного свідоцтва про смерть. Отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, документи про смерть видані органами/особами, які на території України не створюють правових наслідків, про що заявником отримано відповідну відмову. Тому він звернувся до суду для встановлення факту, що має юридичне значення в судовому порядку. Ухвалою суду від 12.08.2019 відкрито провадження по розгляду заяви про встановлення факту смерті в порядку окремого провадження та призначено судове засідання. Заявник та його представник у судове засідання не з`явилися, представник надав до суду клопотання про розгляд заяви про встановлення факту, що має юридичне значення - без їх участі. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення вказаної заяви та встановлення факту смерті, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] є донькою померлої [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 12.02.1971, згідно якого батьками народженої [INFO] [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] , та копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 22.08.1992, згідно якого [PERSON] після одруження присвоєно прізвище « [PERSON] ». Так, [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] в м.Кадіївка (колишня назва Стаханов) Луганської області. На підтвердження обставин заяви суду надано лікарське свідоцтво про смерть №249, виданого 11.07.2019, копію свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 16.07.2019, виданого відділом запису актів цивільного стану Стаханівського міського управління юстиції Міністерства юстиції Луганської народної республіки, згідно яких вбачається, що місцем смерті [PERSON] , померлої [INFO] , є м. Стаханов (нова назва Кадіївка) Луганської Народної республіки, крім того, згідно довідки про причину смерті №249 від 11.07.2019 вбачається, що причиною смерті [PERSON] інфаркт міокарда передньої стінки лівого шлуночка серця. Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідне заявнику для державної реєстрації смерті та отримання свідоцтва про смерть. Згідно листа начальника Холодногірського районного у місті Харкові ВДРАЦС ГТУЮ у Харківській області Єлізарової Т.І. за вих.№1336/15.6-04-07 від 06.08.2019 заявнику відмовлено у державній реєстрації смерті [PERSON] та видачі відповідного свідоцтва про смерть, адже документи, що підтверджують факт смерті видані органами, що не створюють правових наслідків на території України. Відповідно до положень ч.2 ст. 49 ЦК України актами цивільного стану є, серед іншого, смерть фізичної особи. А згідно з положеннями частини 3 і 4 цієї ж статті, смерть фізичної особи підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Відповідно до п.п. 2, 3 ст. 9 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до ст. 315 Цивільно-процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до ч.1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Згідно з положеннями п.2 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 р. будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом, будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими ч. 2 цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. У відповідності до пункту 7 глави 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/5 від 18.10.2000 року підставою для реєстрації факту смерті може бути рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Місто Стаханов (нова назва м.Кадіївка) Луганської області, відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 р. № 1275-р є тимчасово окупованою територією, де безпосередньо проводиться антитерористична операція та тривають бойові дії, всі державні органи фактично не здійснюють своїх повноважень. Щодо окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян. Так, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів». Таким чином, суд бере до уваги документи, надані заявником як доказ для встановлення факту смерті [PERSON] , а саме лікарське свідоцтво про смерть №249, виданого 11.07.2019, копію свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 16.07.2019, виданого відділом запису актів цивільного стану Стаханівського міського управління юстиції Міністерства юстиції Луганської народної республіки. Таким чином, суд вважає, що заява адвоката Кузьміна Євгена Валерійовича, який діє в інтересах [PERSON] про встановлення факту смерті в порядку ст. 317 ЦПК України обґрунтована та підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 317 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною радою України, підлягає негайному виконанню, оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Outcome: approved