overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-22 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON], [PERSON]та просить встановити порядок користування квартирою за адресою: [ADDRESS], загальною площею 48,9 кв.м., жилою 29,5 кв.м., згідно з яким у користування [PERSON] та її сину [PERSON], [INFO], надати кімнату площею 17,5 кв.м., у користування [PERSON], [PERSON] надати кімнату площею 12.0 кв.м., кухню площею 6,8 кв.м., ванну кімнату площею 2,6 кв.м., коридор площею 8,1 кв.м. - залишити у загальному користуванні. Зобов'язати відповідачів не порушувати правила користування жилими приміщеннями. Позивачка посилається на те, що вона зі своїм сином постійно проживають та зареєстровані в квартирі за адресою: [ADDRESS].Вона з сином займає кімнату площею 17,5 кв.м. В квартирі також мешкають відповідачі [PERSON], [PERSON], які займають кімнату площею 12,0 кв.м. Позивачка просить позов задовольнити. Відповідачі [PERSON], [PERSON] у судовому засіданні визнали позовні вимоги. Вислухавши позивачку, представника позивача, відповідачів, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню частково. У судовому засіданні встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 2 червня 2001 року [PERSON] та [PERSON] належить квартира за адресою: [ADDRESS].(договір купівлі -продажу посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстровано в реєстрі за №3376 від 2 червня 2001 року). Відповідно свідоцтва про зміну імені [PERSON] змінила ім'я на [PERSON]. Згідно довідки 3497 від 24.07.2014 року в квартирі [ADDRESS] зареєстровані та проживають [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Відповідно з ч. 1 ст. 356 ЦК України Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно до ч 3 ст.358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. З урахуванням наведених правових положень та встановлених обставин справи, суд вважає, що доводи позивача є обґрунтованими в частині встановлення порядку користування квартирою та підлягають задоволенню. В частині позовних вимог про зобов'язання [PERSON], [PERSON] не порушувати правила користування жилими приміщеннями необхідно відмовити, оскільки позивачка не довела суду ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-18 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] васильовича про стягнення на її користь аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 500 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідач [PERSON] позов визнав повністю. Під час розгляду справи по суті позивачка [PERSON] свої позовні вимоги підтримала повністю, просить їх задовільнити. Позивачка пояснила, що дитина проживає спільно з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач заявлені вимоги визнав, суду пояснив, що з позивачкою та сином разом не проживає. На даний момент він немає постійного місця роботи. Крім сина [PERSON] на його утриманні ще двоє малолітніх дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Крім того на утриманні відповідача перебуває його батько [PERSON] інвалід 2-ї групи загального захворювання. Взявши до уваги пояснення сторін, дослідивши докази по справі, суд вважає, що позовна заява підлягає до задоволення зі слідуючих підстав. 12.10.2011 року рішенням Радивилівського районного суду Рівненської області розірвано шлюб між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] (а.с.4). Згідно досліджених письмових доказів, син позивачки та відповідача [PERSON] проживають разом з матірю в [ADDRESS] (а.с.6). Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов сім'ї №01.05-12/148 від 04.09.2017 року, позивачка [PERSON] з сином [PERSON] зареєстровані в [ADDRESS], а фактично проживають в [ADDRESS]. Сім'я є малозабезпеченою(а.с.7). Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 Сімейного Кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Приймаючи рішення про стягнення аліментів з позивача суд виходить з положення ч.1 ст.13 Цивільного процесуального кодексу України про те, що суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог. Відповідно до пункту 3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», звільняються від сплати судового збору під час розгляду цивільної справи позивачі у справах щодо стягнення аліментів. У відповідності до ст.141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п.1 ч.1 ст. 430 Цивільного процесуального кодексу України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-06 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON], вказавши, що з відповідачем мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Оскільки відповідач матеріальної допомоги добровільно не надає, просить стягнути аліменти в сумі 1000 гривень щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до повноліття дитини. Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, додатково суду пояснила, що дитина страждає на певні захворювання, середньомісячна заробітна плата позивача складає приблизно 1300 гривень на місяць та є недостатньою для утримання дитини. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, вказавши, що інших непрацездатних осіб на утриманні не має, стан здоров'я нормальний, згоден сплачувати аліменти в розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини, оскільки не має постійного працевлаштування. При дослідженні матеріалів справи встановлено таке. Батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження дитини. Дитина проживає з позивачем, що визнано відповідачем та підтверджено довідкою з місця проживання. Відповідно до медичної документації неповнолітній [PERSON] страждає на ряд захворювань. Документів на підтвердження розміру своїх доходів сторони суду не надали. Відповідно до ст. ст. 180, 182 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 181 ч. 3 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при призначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, суд враховує стан здоров'я [PERSON], відсутність у відповідача обов'язків з утримання інших осіб, та, приймаючи до уваги, що прожитковий мінімум для дитини до 6 років на час розгляду справи становить 972 гривні на місяць, а для дитини від 6 до 18 років 1286 гривень на місяць, вбачає підстави для стягнення аліментів в розмірі 650 гривень на місяць, враховуючи право сторін в подальшому заявляти вимоги про зміну розміру аліментів. Відсутність у відповідача постійного місця роботи, на думку суду, не може враховуватись при визначенні розміру аліментів чи обумовлювати право дитини отримувати належне забезпечення з боку батька, оскільки відповідач є працездатною особою та має можливість працювати. Також, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-09 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON], вказавши, що з відповідачем мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Оскільки відповідач ухиляється від надання матеріальної допомоги на утримання дитини, просить стягнути з відповідача аліменти в сумі 700 гривень щомісячно до повноліття дитини. Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, додатково суду пояснила, що на утриманні її інших непрацездатних осіб не перебуває, стан здоров'я дитини та її особисто задовільний, її заробітна плата є недостатньою для забезпечення потреб дитини, інших доходів позивач не має, а цього року доньку потрібно відправляти до школи, що потребує великих витрат. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, вказавши, що згоден сплачувати аліменти в сумі 400 гривень щомісячно, інших непрацездатних осіб на утриманні не має, має постійне місце працевлаштування, стан здоров'я задовільний. При дослідженні матеріалів справи встановлено таке. Батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження дитини. Неповнолітня [PERSON] мешкає разом з позивачкою, що не заперечувалось відповідачем та підтверджено довідкою з місця проживання (а.с. 7). Середній заробіток позивача [PERSON], відповідно до довідки від 10.04.2014 року (а.с. 21) складає приблизно 1230 гривень, посадовий оклад відповідача [PERSON] - 1240 гривень відповідно до довідки від 07.04.2014 року (а.с. 19). Відповідно до ст. ст. 180, 182 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 181 ч. 3 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при призначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні у справі докази, враховуючи доходи сторін, відсутність у відповідача на утриманні інших осіб, вік дитини та необхідність компенсування витрат, пов'язаних в направленням її на навчання, прискорення рівня інфляції у березні та квітні 2014 року, приймаючи до уваги, що на час розгляду справи відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» № 719 від 16.01.2014 року прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років становить 1286 гривень, суд вбачає підстави для стягнення з відповідача аліментів в розмірі 700 гривень на місяць. Також, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-09 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON], вказавши, що на підставі рішення Томашпільського районного суду Вінницької області від 20.11.2012 року отримує на свою користь на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], аліменти в сумі 350 гривень щомісячно, починаючи з 18.10.2012 року до досягнення дитиною повноліття. Посилаючись на недостатність коштів на утримання дитини, підвищення мінімального розміру аліментів на дитину до 50% відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, просить суд збільшити розмір аліментів та стягнути з [PERSON] на свою користь на утримання неповнолітньої [PERSON], аліменти в сумі 1000 (одна тисяча) гривень, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову до суду до досягнення дитиною повноліття. Позивач у судове засідання не з'явилася, направила до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, наполягаючи на задоволенні позовних вимог, не заперечуючи проти винесення заочного рішення суду. Відповідач у судове засідання не з'явився, про місце та час розгляду справи повідомлявся судовою повісткою, направленою за адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, відповідно до п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-30 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON], вказавши, що на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя року від 01.11.2012 року отримує на свою користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] аліменти в сумі 250 гривень, щомісячно, до повноліття дитини, та на утримання неповнолітнього [PERSON], [INFO], аліменти в сумі 250 гривень, щомісячно, до повноліття дитини. Посилаючись на недостатність коштів на утримання дітей, підвищення мінімального розміру прожиткового мінімуму на дітей, просить суд збільшити розмір аліментів та стягнути з [PERSON] на свою користь на утримання неповнолітніх [PERSON] та [PERSON], аліменти в сумі 1500 гривень, на кожного, до досягнення дітьми повноліття. Позивач та її представник у судове засідання не з'явились, направили до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, наполягаючи на задоволенні позовних вимог, проти винесення заочного рішення не заперечували. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся відповідно ч. 11 ст. 128 ЦПК України через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України у звязку з відсутністю відомостей про місце проживання (перебування), у судове засідання не зявився, в порушення ч. 3 ст. 131 ЦПК України про причини неявки суд не повідомив.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-27 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] , вказавши, що позивач є власником будинку [ADDRESS] . У вказаному будинку зареєстрований проживаючим, але фактично не мешкає відповідач [PERSON] Оскільки відповідач більше року в будинку не мешкає без поважних причин, позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право користування будинку [ADDRESS] . Ухвалою суду від 10.01.2019 року відкрито провадження по справі та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 28.02.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті, а також ухвалено проводити заочний розгляд справи. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, пояснивши, що будинок [ADDRESS] належить їй на праві приватної власності. Відповідач [PERSON] був її зятем, але після смерті доньки позивача [PERSON] у 2011 році виїхав з будинку. забравши речі, та з того часу в будинку не мешкав, не з`являвся. Де він мешкає наразі позивачеві невідомо. У зв`язку з реєстрацією відповідача в будинку [PERSON] позбавлена можливості оформити субсидію для сплати житлово-комунальних послуг. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, надавши інформаційні довідки на підтвердження реєстрації права власності на будинок за позивачем. Вказав, що відповідач не є наразі членом сім`ї позивача, не мешкає в будинку тривалий час, тому існують підстави для задоволення позову. Відповідач у судове засідання не з`явився, про місце та час розгляду справи повідомлявся судовою повісткою, направленою за адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, відповідно до п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України. Третя особа без самостійних вимог на предмет спору [PERSON] підтримав позов, зазначивши, що відповідач близько 7 років назад виїхав з будинку та його місце проживання на даний час невідоме.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-06 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] , вказавши, що позивач є власником квартири [ADDRESS] . У вказаній квартирі зареєстрована проживаючою, але фактично не мешкає відповідач [PERSON] Оскільки відповідач більше року в квартирі не мешкає без поважних причин, позивач просить визнати відповідача такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS] . Ухвалою суду від 27.09.2018 року було відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 16.01.2019 року підготовче провадження було закрите та справу призначено до розгляду. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, пояснивши, що [PERSON] є її племінницею та зареєстрована проживаючою у належній позивачеві квартирі, але фактично не мешкає з 2014 року та, як відомо позивачеві, мешкає у Франції. Просила позов задовольнити та визнати відповідача такою, що втратила право користування квартирою. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про місце та час розгляду справи повідомлявся судовою повісткою, направленою за адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, відповідно до п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України. Відповідач не направила до суду відзиву на позовну заяву, а також не заявила будь-яких клопотань, не надала доказів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-09 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON], вказавши, що позивач є власником квартири [ADDRESS]. У вказаній квартирі зареєстрований проживаючим, але фактично не мешкає близько 13 років відповідач [PERSON] Оскільки відповідач більше року в будинку не мешкає без поважних причин, позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою № 110 в будинку № 2 по вул. Кутузова у м. Запоріжжя. Ухвалоаю суду від 03.09.2018 року провадження у справі було відкрите та справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 26.02.2019 року підготовче провадження закрите та справу призначено до розгляду. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, пояснивши, що [PERSON] є її сином від першого шлюбу з [PERSON] та з 1999 року зареєстрований проживаючим у [INFO],\~однак фактично\~у квартирі\~не мешкає\~близько 13\~років,\~перешкод у\~проживанні не\~мав.\~У зв'язку\~з реєстрацією\~відповідача у\~квартирі позивач\~вимушена нести\~додаткові витрати\~при оплаті\~житлово-комунальних\~послуг,\~а також\~позбавлена можливості\~оформити субсидію.\~Просить визнати\~[PERSON] таким, що втратив право користування квартирою. Відповідач у судове засідання не з'явився, про місце та час розгляду справи повідомлявся відповідно ч. 11 ст. 128 ЦПК України через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України у звязку з відсутністю відомостей про місце проживання (перебування), у судове засідання не зявився, в порушення ч. 3 ст. 131 ЦПК України про причини неявки суд не повідомив. Відповідач не направив до суду відзиву на позовну заяву, а також не заявив будь-яких клопотань, не надав доказів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-04 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON], вказавши, що позивач є власником квартири [ADDRESS]. У вказаній квартирі зареєстрований проживаючим, але фактично не мешкає з лютого 2009 року відповідач [PERSON], який є сином позивача [PERSON] Оскільки відповідач більше року в квартирі не мешкає без поважних причин, позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS]. Позивач у судове засідання не з'явилась, направила до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечувала проти винесення заочного рішення наполягаючи на задоволенні позовних вимог. Відповідач в судове засідання не з'явився, про місце та час розгляду справи повідомлявся за допомогою оголошення у пресі у зв'язку з відсутністю відомостей про його фактичне місце проживання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-04 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON], вказавши, що позивач є співвласником квартири [ADDRESS] разом з [PERSON], кожному зі співвласників належить по ? частці. У вказаній квартирі зареєстрований проживаючим, але фактично не мешкає з 1995 року відповідач [PERSON] Оскільки відповідач більше року в квартирі не мешкає без поважних причин, позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS]. Позивач у судове засідання не з'явилася, направила до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечувала проти винесення заочного рішення наполягаючи на задоволенні позовних вимог. Відповідач в судове засідання не з'явився, про місце та час розгляду справи повідомлявся за допомогою оголошення у пресі у зв'язку з відсутністю відомостей про його фактичне місце проживання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-25 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] .\~ В обгрунтування позову посилається на те, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. За період шлюбних відносин у них народився син - [PERSON] , [INFO] . На сьогоднішній день, у неї з чоловіком відсутнє взаємопорозуміння, повага одне до одного, а тому бажає розірвати шлюб. Просить шлюб розірвати, прізвище після розірвання шлюбу не змінювати. 13 рудня 2018 року провадженення у справі було зупинено, та надано сторонам строк на примирення терміном три місяці. 18 березня 2019 року року провадження у справі поновлено. Ухвалою суд від 10 червня 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. Строни в судове засідання не з`явилися, скерували заяви про розгляд справи без їхньої участі. Позивачка у заяві зазначила, що вона з чоловіком не примирилася, просила шлюб розірвати. Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до\~ст. 21 Сімейного кодексу України\~шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч.1\~ст. 55 Сімейного кодексу України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Згідно ч.3, ч.4\~ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 1\~ст. 24 Сімейного кодексу України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4\~ст. 56 Сімейного кодексу України\~передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Судом встановлено, що 24 жовтня 1998 року Хмельницьким міським відділом актів цивільного стану між стронами зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №1503. За переріод шлюбних відносин у сторін народився син [PERSON] , [INFO] . На даний час досягнув повноліття. У сторін немає взаємопорозуміння, відсутня повага один до одного, та сімейні відносини фактично припинені. Оскільки, за наданий судом час сторони не примирилися та позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а примушування до збереження сімейних відносин - є порушенням права дружини, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим. За приписами ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, при реєстрації розірвання шлюбу прізвище позивачки не змінювати.

Outcome: approved