Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-23 00:00:00

[PERSON], інтереси якого представляє [PERSON] звернувся до Бериславського районного суду Херсонської області з позовною заявою до [PERSON] сільської ради Бериславського району Херсонської області про визнання права власності у порядку спадкування, обґрунтовуючи наступним: 12 жовтня 2005 року в с. Одрадокамянка Бериславського району Херсонської області померла його мати [PERSON]. Після смерті [PERSON] померлої 12.10.2005 року, залишилося спадкове майно, до складу якого належить: частка розміром 2,2007% від земельної ділянки загальною площею 72,06 га, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХС №021411, виданого Бериславською районною адміністрацією 21.02.2005 року на підставі розпорядження голови Бериславської районної державної адміністрації від 10.09.2004 року за №729 та 12.10.2004 року за №808, титульним власником якого є [PERSON], кадастровий номер земельної ділянки 6520685900:03:032:0035; частка розміром 0,5532% від земельної ділянки загальною площею 82,52 га, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХС №021422, виданого Бериславською районною державною адміністрацією 18.02.2005 року на підставі розпорядження голови Бериславської районної державної адміністрації від 10.09.2004 року за №729 та від 12.10.2004 року за №808, титульним власником якого є [PERSON], кадастровий номер земельної ділянки 6520685900:03:006:0038. Вказані частки земельних ділянок розташовані на території [PERSON] сільської ради Бериславського району Херсонської області та передані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. За його заявою про прийняття спадщини Бериславською державною нотаріальною конторою 29.04.2015 року заведена спадкова справа №115/2015, до майна померлої 12 жовтня 2005 року [PERSON], [INFO], проте коли він звернувся з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на зазначені частки земельних ділянок, нотаріус відмовив в цій дії, через те, що державні акти на ці земельні ділянки належать на праві спільної власності 46 та 182 співвласникам з визнанням частки кожного, тобто ці земельні ділянки включають в собі декілька земельних ділянок, обєднаних в один державний акт, тобто державними актами не визначено майно в натурі на яке може видаватися свідоцтво про право на спадщину та рекомендував звернутись до суду. Просить суд, визнати за ним [PERSON], право власності у порядку спадкування за законом, на спадщину, яка відкрилась 12 жовтня 2005 року в с. Одрадокамянка, Бериславського району Херсонської області після смерті матері [PERSON], на земельні частки: частку 2,2007% яка належить спадкодавцеві, [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХС №021411, виданого Бериславською районною адміністрацією 21.02.2005 року на підставі розпорядження голови Бериславської районної державної адміністрації від 10.09.2004 року за №729 та 12.10.2004 року за №808, титульний власник якого є [PERSON], кадастровий номер земельної ділянки 6520685900:03:032:0035; частку 0,5532% яка належить спадкодавцеві, [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХС №021422, виданого Бериславською районною державною адміністрацією 18.02.2005 року на підставі розпорядження голови Бериславської районної державної адміністрації від 10.09.2004 року за №729 та від 12.10.2004 року за №808, титульний власник якого є [PERSON], кадастровий номер земельної ділянки 6520685900:03:006:0038. Позивач в судове засідання не зявився, його інтереси за довіреністю в судовому засіданні представляла [PERSON], яка просила задовольнити позов з підстав зазначених у ньому. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Бериславського району Херсонської області, в судове засідання не зявився, про дату, місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином, до суду надав заяву, згідно якої просить справу розглянути у його відсутність, проти задоволення позову не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Так, за змістом ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа вільно, на власний розсуд, обирає способи участі у справі. При цьому згідно зі ст. 119 ЦПК України підставами позову, які відповідно до статей 31, 215 цього Кодексу суд не може змінити без згоди позивача, є обставини, якими останній обґрунтовує вимоги, а не саме по собі посилання на певну норму закону. Вимоги ст. ст. 60, 179, 213, 214, 301 ЦПК України зобов'язують суд з'ясувати обставини, що обґрунтовують заявлені вимоги, на підставі наданих на їх підтвердження доказів. Під час розгляду цієї цивільної справи судом були створені всі умови для реалізації прав та виконання обовязків учасниками судового розгляду, у тому числі й в частині надання доказів на підтвердження позовних вимог. З огляду на вищенаведене, суд розглядає справу на підставі тих доказів, які є у матеріалах справи і вважає, що їх достатньо для розгляду цієї справи по суті. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі обставини і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.ст. 1216-1218 ЦК України, спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до положень ч.1 ст.1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Судом встановлено, що 12 жовтня 2005 року померла [PERSON], про що 12 жовтня 2005 року зроблено відповідний актовий запис за №33, та [PERSON] сільською радою Бериславського району Херсонської області видано свідоцтво про смерть серія 1-КГ №008073 (а.с.7). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої, входить частка розміром 2,2007% від земельної ділянки загальною площею 72,06 га, яка належить спадкодавцеві на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХС №021411, виданого Бериславською районною адміністрацією 21.02.2005 року на підставі розпорядження голови Бериславської районної державної адміністрації від 10.09.2004 року за №729 та 12.10.2004 року за №808, титульним власником якого є [PERSON], кадастровий номер земельної ділянки 6520685900:03:032:0035 (а.с. 11, 12) та частка розміром 0,5532% від земельної ділянки загальною площею 82,52 га, яка належить спадкодавцеві на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХС №021422, виданого Бериславською районною державною адміністрацією 18.02.2005 року на підставі розпорядження голови Бериславської районної державної адміністрації від 10.09.2004 року за №729 та від 12.10.2004 року за №808, титульним власником якого є [PERSON], кадастровий номер земельної ділянки 6520685900:03:006:0038 (а.с. 13-16). Вказані частки земельних ділянок розташовані на території [PERSON] сільської ради Бериславського району Херсонської області та передані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Позивач [PERSON], є сином померлої 12 жовтня 2005 року [PERSON] та спадкоємцем першої черги за законом, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.10). Відповідно ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та однією з загальних засад цивільного законодавства, передбаченою ч.5 ст.3 ЦК України є судовий захист цивільного права та інтересу. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. Відповідно до ч.1 ст.. 1297 ЦК України, спадкодавець який прийняв спадщину, складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Позивач після смерті [PERSON], яка померла 12.10.2005 року, як син померлої та спадкоємець першої черги за законом спадщину прийняв, за його заявою про прийняття спадщини 29.04.2015 року Бериславською державною нотаріальною конторою ГТУЮ у Херсонській області заведена спадкова справа №115/2015. Заяв від інших спадкоємців не надходило. Проте нотаріус листом №1172/02-14 від 09.10.2017 року, у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину на вищезазначені частки земельних ділянок відмовив, у звязку з тим, що відсутній документ, який підтверджує право власності спадкодавця на відповідні частки земельних ділянок та рекомендував звернутися до суду (а.с.17). В силу ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Судом встановлено, що державні акти на право власності на земельну ділянку серія ХС №021411 та серія ХС №021422, належать померлій [PERSON] на праві спільної власності 46 та 182 співвласникам з визначенням частки кожного, тобто ці земельні ділянки включають в собі декілька земельних ділянок, обєднаних в один державний акт. Цими державними актами не визначено майно, на яке може видаватися свідоцтво про право на спадщину. У звязку з чим позивач позбавлений можливості позасудовим порядком оформити своє спадкове право, а тому вимушений звернутися до суду з даним позовом. Іншого шляху окрім звернення до суду за захистом порушеного права у позивача немає та позивач правильно у розумінні ст.16 ЦК України обрав спосіб захисту порушеного права. Враховуючи викладені обставини справи та вимоги Закону, суд вважає, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, позов про визнання права власності у порядку спадкування підлягає задоволенню. На підставі викладеного, в межах заявлених позивачем вимог, з урахуванням принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства,

Outcome: approved