Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-17 00:00:00

Адвокат Осьмак Я.В., яка діє в інтересах заявника [PERSON] , звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити\~\~\~факт родинних відносин, а саме, що [PERSON] , [INFO] є дочкою [PERSON] , [INFO] та встановити факт смерті громадянки України, [PERSON] , [INFO] , [INFO] у місті Луганську Луганської області внаслідок двобічної деструктивної пневмонії з абсцесами. В обґрунтування заяви вказала, що [INFO] у місті Луганську Луганської області померла мати заявника [PERSON] , [INFO] , 10.03.2020 року заявнику було видано медичне свідоцтво про смерть № 79 та довідка про причину смерті. Заявником було здійснено поховання померлої, що підтверджується довідкою від 11.03.2020 року. Під час консультації зі спеціалістами відділу державної реєстрації актів цивільного стану, заявнику було роз`яснено право звернутися до суду для встановлення факту смерті, оскільки відповідно до ч.1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться на підставі документа встановленої форми про смерть, яка видана закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Таки чином, медичне свідоцтво про смерть, яке видане на території тимчасово непідконтрольній українській владі, є недійсним та позбавляє права оформити свідоцтво про смерть належного зразку для отримання допомоги на поховання та оформлення документів на спадщину. Під час збору документів для оформлення свідоцтва про смерть належного зразку, виявилося, що заявник не має документального підтвердження родинних відносин із матір`ю, оскільки двічі укладала шлюб та двічі його розривала, під час проведення бойових дій на території м. Сорокине Луганської області нею було втрачено відповідні документи. Відповідно до свідоцтва про народження заявника, серії [NUMBER] , яке видане бюро РАЦС м. Краснодону, дитина визначена як«Титиева [PERSON] », матір`ю якої є [PERSON] . Звернувшись із запитом до відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Сватівському району та м. Голубівка Головного територіального управління юстиції у Луганській області, було надано відповідь, що за даними державного реєстру актів цивільного стану громадян виявлено актовий запис № 84, складений Сорокинським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків) про шлюб [PERSON] та [PERSON] , [INFO] . Актового запису про шлюб [PERSON] та [PERSON] не виявлено. Водночас, оскільки вказані обидва шлюби були укладені у м. Суходольську Луганської області, яке зараз знаходиться на тимчасово непідконтрольній українській владі території, заявник звернулася до Краснодонського міськрайонного відділу запису актів цивільного стану та отримала довідку № 14.1/753-11.12-03 про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] 21.08.1995 року, актовий запис № 84, вказаний шлюб було розірвано 15.10.2002 року, актовий запис № 408 та довідку № 94/13.1.12.12-03 від 21.03.2017 року про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] , [INFO] . Вказаний шлюб було розірвано 29.06.2006 року, актовий запис № 306. Встановлення даного факту родинних відносин необхідне заявнику для прийняття спадщини та отримання свідоцтва про смерть. \~ \~\~\~ \~\~\~ Заявник та її представник в судовому засіданні участі не брали, адвокат Осьмак Я.В. надала до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, на задоволенні заяви наполягають (а.с. 30).\~ Представник заінтересованої особи - Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Сватівському району та місту Голубівка Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) у судовому засіданні участі не брав, надавши заяву про розгляд справи на розсуд суду та у відсутність представника (а.с. 31).\~\~\~\~ На підставі ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~судове засідання проводилося без технічної фіксації.\~ Суд вважає, що справу можливо слухати у відсутність учасників справи та їх представників, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов`язки та взаємовідносини сторін.\~ Дослідивши надані письмові докази в їх сукупності, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з відповіді Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Сватівському району та місту Голубівка Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків) № 197/21.13-115 від 27.05.2020 року, за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян виявлено актовий запис № 84, складений 21.08.1995 року Сорокинським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального міністерства юстиції (м. Харків) про шлюб [PERSON] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 17). Як вбачається з копії свідоцтва про розірвання шлюбу, серії [NUMBER] , виданого 15 жовтня 2002 року Відділом реєстрації громадянського стану Краснодонського міського управління юстиції Луганської області, шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано 15.10.2002 року, актовий запис № 408, прізвище дружини після розірвання шлюбу « [PERSON] » (а.с.27). Згідно відповіді Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Сватівському району та місту Голубівка Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків) № 190/21.13-115 від 12.06.2020 року, за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян актового запису про шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] не виявлено (а.с. 34). З копії паспорту заявника [PERSON] вбачається, що на десятій сторінці паспорту наявна позначка про укладення шлюбу заявника з [PERSON] . Також згідно копії паспорту заявника, шлюб між нею та [PERSON] було розірвано 29 червня 2006 року, актовий запис № 306 (а.с.26). Також, на підтвердження цього заявником було надано довідку № 94/13.1.12.12-03, видану 21 березня 2017 року в м. Сорокине (Краснодоні), про те, що 27 грудня 2002 року у виконавчому комітеті Молодогвардійської міської ради Луганської області зареєстровано укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 173, прізвище дружини після укладення шлюбу « [PERSON] » (а.с.10). Згідно свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] (мовою оригінала [PERSON] ) в графі «мати» зазначено (мовою оригіналу) [PERSON] (а.с.8). Як вбачається з копії паспорту громадянина України [PERSON] , [INFO] , уродженки с. Сухобезводне Семенівського району Горківської області російською мовою її прізвище зазначено як « [PERSON] » (а.с.11). Таким чином,\~труднощі з\~підтвердженням родинних\~відносин між\~заявником та\~її матір`ю\~ [PERSON] \~виникли внаслідок\~втрати заявником\~оригіналу свідоцтва\~про укладення\~шлюбу заявника\~з [PERSON] . Крім того, встановлення факту родинних відносин для заявника має юридичне значення, так як вона не може зареєструвати факт смерті матері та реалізувати своє право на спадщину за законом. Що стосується, встановлення факту смерті, судом встановлено наступне. [INFO] у м. Луганську Луганської області померла [PERSON] , [INFO] , про що 10 березня 2020 року заявник отримала Лікарське свідоцтво про смерть № 79 від 10.03.2020 року (а.с. 12). \~ \~ \~ \~Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Сватівському району та місту Голубівка Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) заявнику було надано відмову № 198 від 04.06.2020 року у проведенні державної реєстрації смерті [PERSON] у відповідності до вимог чинного законодавства на тій підставі, що до заяви про державну реєстрації смерті не додано документів встановленої форми про смерть, які передбачені ч. 1\~ст.\~17\~Закону\~України\~«Про державну\~реєстрацію\~актів\~цивільного стану» (а.с.18). Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до п. 8 ч. 1ст.\~315\~ЦПК\~України суд розглядає справи, зокрема, про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно з абз. 2 ч. 1 ст.\~317\~ЦПК\~України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Так, законодавством України визначено, що державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, встановлених законом, зміна імені, смерть відповідно до Сімейного кодексу\~України та Цивільного кодексу України, Закону України\~«Про\~державну\~реєстрацію\~актів\~цивільного\~стану» та інших актів законодавства. Відомості про\~смерть підлягають\~обов`язковому\~внесенню до\~Державного реєстру\~актів цивільного\~стану громадян\~відповідно до\~Порядку ведення\~Державного реєстру\~актів цивільного\~стану громадян,\~затвердженогоПостановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2007 № 1064. Згідно ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Відповідно до п.1 Розділу 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/5 від 18 жовтня 2000 року, підставою для державної реєстрації смерті є: - лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 р. №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 р. за №1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); - фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 р. №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 р. за №1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); - лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; - рішення суду про оголошення особи померлою; - рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Місто Луганськ Луганської області відповідно до законодавства України є тимчасово окупованою територією (Указ Президента України від 14.04.2014 року «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» введено в дію вказане рішення Ради Нацбезпеки і оборони України, Постанова Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» від 17.03.2015 року № 254, Розпорядження Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 року № 1085 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення», Розпорядження Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 року № 1275-р «Про затвердження переліку пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція»). Таким чином, встановлення факту смерті [PERSON] має юридичне значення, оскільки надасть заявнику право на проведення державної реєстрації смерті [PERSON] . Відповідно до п. 13\~Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Згідно\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Також, суд бере до уваги і практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до\~ст. 17 Закону України від 23.02.2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»\~має застосовуватися при розгляді справ як джерело права. Суд,\~оцінюючи інформацію,\~яка міститься\~в довідці\~про укладення\~шлюбу №\~94/13.1.12.12-03\~від 21.03.2017\~року лікарняному\~свідоцтві про\~смерті №\~79\~від 10\~березня 2020\~року,\~приймає до\~уваги практику\~Європейського суду\~з прав\~людини (ЄСПЛ),\~яка відповідно\~до національного\~законодавства має\~застосовуватись судами\~при розгляді\~справ як\~джерело права під час розгляду справ проти Туреччини (зокрема,\~Loizidou v. Turkey,\~Cyprus v. Turkey), проти Молдови та Росії (зокрема,\~Mozer v/ the Republic of Moldova and Russia,\~Ilascu and Others v. Moldova and Russia), грунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі\~Cyprus v. Turkey, ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать. Таким чином, документи, видані органами та установами (зокрема, закладами охорони здоров`я), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток, можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом із іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку, зокрема, під час розгляду справ у порядку\~статті 317 ЦПК України. За таких обставин, аналізуючи надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заявлених вимог, оскільки в судовому засіданні встановлено, що обставини, викладені заявником у заяві в обґрунтування своїх вимог щодо встановлення фактів родинних відносин та смерті є достовірними, підтверджені в судовому засіданні, а також підтверджені письмовими доказами, сумніву у суду не викликають і вважаються судом доведеними. Факт того, що\~ [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] в м. Луганську Луганської області, підтверджується також письмовими доказами, а саме: медичною документацією на ім`я [PERSON] , документами щодо організації поховання [PERSON] (а.с.12, 14-15) та у суду не має підстав ставити під сумнів достовірність та правдивість фактів, повідомлених заявником.\~\~ З урахуванням наведеного, приймаючи до уваги викладені заявником обставини, підтвердження їх належними доказами, відсутність заперечень з боку заінтересованих осіб, з метою захисту прав особи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved