Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-20 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до Запорізької міської ради про визнання факту проживання однією сім`єю та визнання права власності в порядку спадкування на частину квартири [ADDRESS] . В обґрунтування позову зазначили, що [PERSON] , народилася [INFO] у м. Запоріжжі. З моменту народження постійно проживала за вищевказаною адресою разом із своєю матір`ю [PERSON] та її мачухою - [PERSON] . З моменту народження з ними також проживав і брат - [PERSON] [INFO] . Їхнього батька - [PERSON] було позбавлено відносно них батьківських прав, крім того, [INFO] [PERSON] помер, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Приазовського районного управління юстиції Запорізької області 07.10.2007 видано свідоцтво про смерть [NUMBER] (актовий запис № 79). Мати позивачів, [PERSON] померла [INFO] , тобто, коли вони були ще неповнолітніми. У зв`язку з чим, розпорядженням Шевченківської районної адміністрації Запорізької міської ради від 27.01.1999 № 272, над ними встановлено опіку та призначено опікуна [PERSON] . Згідно свідоцтва № [NUMBER] про право власності від 20.04.1999 року квартира [ADDRESS] на праві спільної сумісної власності з належить: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] .. Таким чином, кожному з позивачів належить по 1/3 частини зазначеної квартири, [PERSON] також належало 1/3 квартири. [INFO] , [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 11.04.14, виданого міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції. Після її смерті відкрилася спадщина, що складалася з 1/3 частки квартири [ADDRESS] . Весь час позивачі проживали з [PERSON] , вважали її своєю рідною бабусею, мали з нею гарні стосунки, вважали, що після смерті [PERSON] фактично прийняли спадщину, яка складалася з 1/3 зазначеної квартири, в розумінні ч. 3 ст. 1268 ЦК України. З метою оформлення права власності на спадкове майно, позивачі 04.11.2020 року звернулися до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Кукурудз Т.Ю. Постановою нотаріуса від 11.11.2020 року у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частку квартири [ADDRESS] , а саме кожному по 1/6 частці вказаної квартири відмовлено, у зв`язку з тим, що позивачами не надані документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Зокрема, у постанові зазначено, що до четвертої черги спадкоємців за законом, на яку претендують [PERSON] та [PERSON] , входять особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Факт проживання однією сім`єю, встановлюється судом. Ухвалою судді від 01 березня 2021 року провадження по справі відкрито, в статусі третьої особи залучено по справі приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Кукурудз Т.Ю. та зобов`язано останню надати суду копію спадкової справи. По справі призначено підготовче судове засідання на 29.03.2021 року. 29.03.2021 року ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя клопотання представника позивачів [PERSON] про виклик свідків задоволено, підготовче судове засідання закрито та призначено справу до розгляду по суті на 21.04.2021 року. Позивачі у\~судововому засіданні\~позовні вимоги\~підтримала та\~просили позов\~задовольнити у\~повному обсязі,\~а сме\~встановити факт,\~що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] , проживали однією сімєю з [PERSON] з 2006 року до дня її смерті [INFO] включно, за адресою: [ADDRESS] (місце відкриття спадщини). Визнати право власності за [PERSON] , [INFO] на 1/6 квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом, як спадкоємця четвертої черги та такої, що фактично прийняла спадщину. Визнати право власності за [PERSON] , [INFO] на 1/6 квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом, як спадкоємця четвертої черги та такого, що фактично прийняв спадщину. Представник відповідача у судове засідання з`явилася, позовні вимоги визнала у повному обсязі. Пояснила, що розпорядженням голови районної адміністрації від 27.01.1999 року № 272 призначено [PERSON] опікуном над неповнолітніми онуками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Вказана сімя перебувала на обліку в районній адміністрації, районним відділом освіти здійснювався контроль за їх утриманням та вихованням. Підтвердила, що позивачі з моменту народження проживали разом з померлою [PERSON] , яка в 1999 році була призначена їх опікуном. У зв`язку з визнанням відповідачем позову у повному обсязі, представником позивачів [PERSON] заявлено клопотання про недоцільність виклику свідків. Представник відповідача не заперечував. Вивчивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно зі ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до ст.. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Згідно\~ч.\~3\~ст.\~1268\~ЦК Україниспадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності (ст.392 ЦК України). Відповідно до роз`яснень, що містяться у п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Окрім цього, згідно роз`яснень, викладених в пункті 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.\~315\~ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно з п. 7 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~31\~березня 1995\~року №\~5\~«Про судову\~практику в\~справах про\~встановлення фактів,\~що мають\~юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Згідно з п. 10 цієї Постанови суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Дослідивши надані докази, суд встановив наступне. Відповідно до свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , виданого 11.04.2014 року міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, підтверджується факт смерті [PERSON] . Згідно свідоцтва про право власності № [NUMBER] від 20.04.1999 року [PERSON] була співвласником квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Співвласниками вказаної квартири є також [PERSON] та [PERSON] . Згідно відповіді департаменту реєстраційних послуг наданої приватному нотаріусу на день смерті [PERSON] разом з нею були зареєстровані [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] , [INFO] (донька позивачки) ( а.с. 60) Згідно витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 18.09.2003 року (а.с. 49 зворотній бік), [PERSON] зареєстрований за зазначеною адресою з 03.03.2006 року ( а.с. 47 зворотній бік). Згідно свідоцтва про шлюб виданого Шевченківським районним у м. Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області від 29.07.2017 року, Серя 1ЖС № 198147 (а.с.12) [PERSON] [INFO] змінила прізвище на [PERSON] . Таким чином суд приходить до висновку, що позивачі проживали із спадкодавцем більше п`яти років до часу відкриття спадщини, а відтак є спадкоємцями четвертої черги. Зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення вимог позивачів про встановлення факту проживання однією сім`єю із спадкодавцем. Враховуючи вищевикладене, а саме те що позивачі у справі є спадкоємцемя четвертої черги спадкування за законом після смерті [PERSON] та мають право на прийняття спадщини, яка відкрилася після її смерті, що визнається відповідачем у справі, з огляду на відмову нотаріусом у видачі позивачам свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню. Позивачі просили суд, покласти витрати зі сплати судового збору на них, інших витрат пов`язаних з розглядом справи позивачами та їх представником не заявлено та доказів на їх понесення не надано. Відповідно сплачений при подачі позову судовий збір слід віднести на їх рахунок. На підставі викладеного,

Outcome: approved