Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-01 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з позовом до [PERSON], за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Першої Вінницької державної нотаріальної контори, про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. Свій позов мотивували тим, що [INFO] померла [PERSON]. Після її смерті спадкоємцями за законом та заповітом є позивачі, які отримали в спадок 89/100 житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS]. Третім співвласником 11/100 зазначеного будинку є [PERSON] відповідно до договору дарування від 23 березня 1990 року. У спільному користуванні позивачів та відповідачки знаходиться прилегла до будинку земельна ділянка загальною площею 0,0693 га. Частина зазначеної земельної ділянки належала померлій [PERSON] на підставі рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 08 липня 2009 року, яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 25 серпня 2009 року, яким встановлено порядок володіння і користування земельною ділянкою площею 0,0693 га. та виділено [PERSON] частину земельної ділянки 0,0617 га., а [PERSON] - 0,0076 га. Актом приймання передачі державного акту на право власності на земельну ділянку від 08 жовтня 2009 року [PERSON] передала свій державний акт у зв'язку з прийняттям вищезазначених судових рішень, однак новий не отримала у зв'язку з її смертю. Позивачам відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину зазначеної земельної ділянки в зв'язку з ненаданням правовстановлюючих документів на земельну ділянку. За таких обставин позивачі звернулися до суду та просять визнати за ними в порядку спадкування за законом та за заповітом право власності на земельну ділянку площею 0,0617 га., що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Згодом, позивачі уточнили позовні вимоги та просили визнати за ними в порядку спадкування за законом та за заповітом право власності в рівних частках на земельну ділянку площею 0,0617 га., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] В судовому засіданні позивачі позовні вимоги підтримали з урахуванням їх уточнення на підставах, викладених в позовній заяві. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, хоча про дату, час та місце його проведення повідомлялась належним чином. Натомість, неодноразово подавала заяви про проведення розгляду справи у її відсутність, та визнала позовні вимоги з урахуванням їх уточнення. Представник третьої особи Першої Вінницької державної нотаріальної контори Міляновської Ю.М. в судовому засіданні при вирішенні спору поклалась на думку суду. Дослідивши матеріали даної цивільної справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, які регулюються нормами ЦК України, зокрема нормами спадкового права. Судом встановлено, що за життя [PERSON] була власником житлового будинку з прибудовою, господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] на підставі договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки від 22 листопада 1955 року № 10560 (а.с. 63-64). 08 травня 1964 року зазначене будинковолодіння є прийнятим, що підтверджується відповідним актом (а. с. 57). Відповідно до договору дарування від 22 березня 1990 року [PERSON] подарувала 11/100 частин житлового будинку в [ADDRESS] [PERSON] (а. с. 58-59). Як вбачається з матеріалів справи, земельна ділянка в [ADDRESS] площею 0,0693 га. з кадастровим номером 0510136600:02:081:0025 належить на праві власності [PERSON] та [PERSON] відповідно до рішення Вінницької міської ради від 04 липня 2006 року № 253 на підставі якого був виданий державний акт від 08 грудня 2006 року ЯБ 705882. Відомості про обмеження у використанні зазначеної земельної ділянки не зареєстровані. Відповідно до рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 08 липня 2009 року, яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 25 серпня 2009 року, встановлено порядок користування та володіння земельною ділянкою загальною площею 0,0693 га. по [ADDRESS] з виділом [PERSON] частини земельної ділянки площею 0,0617 га., а [PERSON] - 0,0076 га. У зв'язку з прийняттям зазначеного судового рішення, [PERSON] передала державний акт від 08 грудня 2006 року на право власності на земельну ділянку управлінню Держкомзему у м. Вінниці Вінницької області, що підтверджується відповідним актом від 08 жовтня 2009 року (а. с. 11). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 08 лютого 2010 року (а. с. 8). Відповідно до матеріалів спадкової справи № 123/2010 спадкоємцями щодо майна померлої [PERSON] є позивачі [PERSON] та [PERSON] Так відповідно до свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом від 08 жовтня 2010 року спадкоємицею ? частки майна зазначеного в заповіті [PERSON] є [PERSON] Спадщина, на яку в указаній частці видано свідоцтво складається з 89/100 часток житлового будинку, розташованого у [ADDRESS]. Право власності зареєстровано в Реєстрі прав власності на нерухоме майно 03 листопада 2010 року (а. с. 10). Відповідно до свідоцтва про право власності на спадщину за законом від 24 жовтня 2010 року спадкоємицею ? частки майна зазначеного в свідоцтві майна померлої [PERSON] є її донька [PERSON] Спадщина, на яку в указаній частці видано свідоцтво складається з 89/100 часток житлового будинку, розташованого у [ADDRESS]. Право власності зареєстровано в Реєстрі прав власності на нерухоме майно 12 грудня 2010 року (а. с. 9). Позивачам [PERSON] та [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом та за законом на частку земельної ділянки [ADDRESS] у зв'язку із відсутністю у заявників правовстановлюючих документів щодо належності спадкодавцеві зазначеної земельної ділянки, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 25 березня 2014 року № 925/02-31 (а. с. 17). Відповідно до ст. ст. 1216, 1217, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1222, 1223 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ст. 1233, 1241, 1261 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Умовою для переходу в порядку спадкування прав власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності в порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно,зокрема на земельну ділянку. З матеріалів справи, а саме спадкової справи вбачається, що спадкоємцями щодо майна померлої [PERSON] є її онучка [PERSON] - за заповітом, та її донька [PERSON] - за законом. Інші спадкоємці відсутні. При цьому, донька померлої [PERSON] [PERSON] є спадкоємцем за законом обов'язкової частки незалежно від змісту заповіту. [PERSON] та [PERSON] скористались своїм правом на спадкування та прийняли спадщину, яка складається з 89/100 жилого будинку по [ADDRESS]. Зазначені обставини встановлені в судовому засіданні та не заперечуються сторонами. Відповідно до ст. ст. 40, 125, 126 ЗК України, чинними на момент отримання померлою [PERSON] державного акту на право власності на земельну ділянку, громадянам України за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування можуть передаватися безоплатно у власність або надаватися в оренду земельні ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і гаражного будівництва в межах норм, визначених цим Кодексом. Право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. З матеріалів справи вбачається, що рішенням Вінницької міської ради від 04 липня 2006 року № 253 земельна ділянка в [ADDRESS] площею 0,0693 га. з кадастровим номером 0510136600:02:081:0025 передана у власність [PERSON] та [PERSON] Право власності на зазначену земельну ділянку у [PERSON] виникло з моменту отримання державного акту на право власності на земельну ділянку від 08 грудня 2006 року ЯБ 705882 та проведення її державної реєстрації, що підтверджено витягом з Державного земельного кадастру від 23 травня 2014 року. Як вже зазначалось, судовим рішенням було виділено [PERSON] частину земельної ділянки по [ADDRESS] площею 0,0617 га., а [PERSON] - 0,0076 га. Для отримання нового державного акту для подальшої державної реєстрації права власності відповідно до зазначеного рішення суду [PERSON] було передано державний акт на право власності на земельну ділянку від 08 грудня 2006 року ЯБ 705882 до управлінню Держкомзему у м. Вінниці Вінницької області. Відповідно до ст. 1255 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст.131 ЗК України, громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Враховуючи встановлені обставини, з урахуванням рішення суду від 08 липня 2009 року, яке набрало законної сили, суд приходить до висновку, що померла [PERSON] за життя набула право приватної власності на земельну ділянку площею 0,0617 га. з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташовану по [ADDRESS], кадастровий номер 0510136600:02:081:0025, такого права на час смерті не втратила, тому право власності на вказану земельну ділянку входить до спадкової маси, на яку відкрилась спадщина після її смерті. Позивачами доведено в судовому засіданні, що вони є спадкоємцями в порядку спадкування за законом та за заповітом після смерті [PERSON] Враховуючи відсутність у позивачів правовстановлюючого документа щодо належності спадкодавцеві зазначеної земельної ділянки, останні позбавлені можливості здійснити свої спадкові права в позасудовому порядку. Щодо позовної вимоги про визнання за позивачами саме в рівних частках права власності на земельну ділянку, то суд приходить до висновку, що така вимога підлягає задоволенню відповідно до положень ст. 1241 ЦК України. Відповідно до статей 321, 328, 392 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений у його здійсненні. Право власності вважається придбаним правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або його незаконність не встановлена судом. Власник може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачі набули права власності в рівних частках на земельну в порядку спадкування за заповітом та законом після смерті [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved