Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-22 00:00:00

[PERSON] у поданій нею до суду в порядку окремого провадження заяві просить встановити факт смерті її чоловіка [PERSON], який помер [INFO] р. у м. Єнакієве Донецької області, тобто на тимчасово окупованій території, що унеможливлює реєстрацію смерті чоловіка органами державної реєстрації актів цивільного стану. Встановлення зазначеного факту необхідно для державної реєстрації смерті [PERSON] задля отримання коштів на її поховання. Заявниця у судове засідання не з'явилася, надавши суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Від заінтересованої особи - Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Костянтинівському району Костянтинівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області матеріали справи містять відмову у державній реєстрації смерті [PERSON] за № 524/03.2-85 від 23.09.2016 р. (а.с.10). Дослідивши матеріали справи, суд дістає висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню за таких підстав. Згідно з п.8 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно з абз.2 п.18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» - рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Судом встановлено, що [INFO] року помер [PERSON], [INFO]. Ця подія відбулася в м. Єнакієве Донецької області, тобто на тимчасово окупованій території, що є загальновідомим фактом. На підтвердження цього факту заявник надав суду «Врачебное свидетельство о смерти [NUMBER]» від 19 вересня 2016 року за формою зразка ДНР (а.с.11); фото могили [PERSON] з кладовища (а.с.12), а також послалася на покази [PERSON], який у судовому засіданні підтвердив факт смерті [INFO] року [PERSON] у м. Єнакієве Донецької області. Та обставина, що медичне свідоцтво про смерть [PERSON] видане на тимчасово окупованій території, унеможливлює отримання виданого державним органом України свідоцтва про його смерть з огляду на нижченаведене законодавство. Так, відповідно до статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. У відповідності до ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» - державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ч.1). Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом (ч.2). Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків (ч.3). Встановлення зв'язків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України, виконання міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, сприяння відновленню в межах тимчасово окупованої території конституційного ладу України (ч.4). З огляду на викладене, ту обставину, що для проведення державної реєстрації смерті [PERSON] є об'єктивні перешкоди, суд вважає що заявлені вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved