Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-01 00:00:00

[PERSON] звернулася із заявою до суду, в якій просить встановити факт належності їй, [PERSON] правовстановлюючого документу, а саме: дублікату договору купівлі-продажу від 20 жовтня 1995 року, посвідченого державним нотаріусом Стебницької державної нотаріальної контори за реєстровим № 1779, квартири [ADDRESS], укладений між [PERSON], який діяв від імені [PERSON] за дорученням від 08.08.1995 посвідченим другою Сторооскольською державною нотаріальною конторою за р. № 2-1003 та [PERSON]. В обгрунтування посилається на те, що згідно дублікату договору купівлі-продажу від 20 жовтня 1995 року, посвідченого державним нотаріусом Стебницької державної нотаріальної контори за реєстровим № 1779, їй належить квартира [ADDRESS]. Зазначає, що у зазначеному документі її прізвище вказано як [PERSON]. У паспорті громадянина України її прізвище вказано, як [PERSON]. Наявність помилки у договорі купівлі-продажу перешкоджає їй користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Вважає, що різниця у написані прізвища заявника є наслідком довільного перекладу її прізвища з російської на українську мову, з боку осіб, які після закінчення існування держави СРСР заповнювали та видавали документи українською мовою. Заявниця подала на адресу суду заяву про слухання справи у її відсутності, заявлені вимоги підтримує повністю. Представник Стебницької державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, не повідомивши причин, хоча належним чином повідомлявся про слухання справи, про що свідчить поштове повідомлення. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у сукупності, вважає, що заява підлягає задоволенню з огляду не таке. Судом встановлено, що 20.10.1995 року між [PERSON] та [PERSON], який діяв від імені [PERSON] за дорученням від 08.08.1995, посвідченим другою Сторооскольською державною нотаріальною конторою за р. № 2-1003 було укладено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], посвідчений державним нотаріусом Стебницької державної нотаріальної контори за реєстровим № 1779. Заявник у позовній заяві зазначає, що її прізвище у вищезазначеному договорі написано із помилкою в одну букву, а саме замість прізвища „Геличак зазначено прізвище „Гелічак. Крім того, зазначає, що різниця у написані прізвища заявника є наслідком довільного перекладу її прізвища з російської на українську мову, з боку осіб, які після закінчення існування держави СРСР заповнювали та видавали документи українською мовою. Факт того, що [PERSON] та [PERSON] є однією і тією ж особою підтверджується копією свідоцтва про народження серія VII-УР № 0554851 від 24.04.1965; копією паспорта серія КА № 055002, виданого Дрогобицьким МВ УМВС України у Львівській області 05.01.1996; копією картки платника податків; копією свідоцтва про укладення шлюбу серія ІІ-СГ № 353059 від 21.02.1987; копією трудової книжки серія БТ-І № 7933297 від 16.04.1984 та Довідкою № 117, виданою 25.11.2017 року Обєднанням співвласників багатоквартирного будинку „Діамант, в якій зазначено, що власником квартири [ADDRESS] є [PERSON], 11.04.1965 народження, паспорт серія КА № 055002. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, у тому числі належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по-батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У відповідності до розяснень, викладених у п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику у справах про встановлення фактів, що маюсь юридичне значення від 31 березня 1995 року № 5 (із змінами) в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Враховуючи наведене, суд вважає за доведеним той факт, що дублікат договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] від 20 жовтня 1995 року, посвідчений державним нотаріусом Стебницької державної нотаріальної контори за реєстровим № 1779, укладений між [PERSON], який діяв від імені [PERSON] за дорученням від 08.08.1995, посвідченим другою Старооскольською державною нотаріальною конторою за р. № 2-1003, та [PERSON] дійсно належить [PERSON]. При таких обставинах заява підлягає до задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: approved