Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-08 00:00:00

[PERSON]О звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON], про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача і до досягнення сином повноліття, та аліментів на її утримання, у розмірі 500 грн. на місяць і до досягнення сином [PERSON], [INFO] трирічного віку. В обґрунтування позовних вимог зазначала, що з 20.08.2011 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу з відповідачем вони мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO], який проживає разом із нею та знаходиться на її утриманні. В звязку з тим, що вона не має можливості працювати, а відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини та на її утримання не надає, просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача і до досягнення сином повноліття, та аліменти на її утримання, у розмірі 500 грн. на місяць і до досягнення сином [PERSON], [INFO] трирічного віку. Позивачка в судове засідання не зявилась, надала до суду заяву у якій просила розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги уточнила, просила аліменти на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку стягувати, у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Причини неявки суду невідомі. Відповідно до ч. 1 ст. 224\~ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач проти такого вирішення справи не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Враховуючи, що позивачка проти заочного розгляду справи не заперечувала, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. \~ Судом встановлено, що відповідач\~[PERSON]Б є батьком малолітньої дитини [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою (а.с. 10). Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, який на даний час ще не розірвано, що підтверджується ксерокопією свідоцтва про шлюб серії 1-ФП № 072681 виданого 20.08.2011 року (а.с.3). Відповідач у добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання малолітнього сина та дружини не надає, хоча має задовільний стан здоровя, є працездатним, інших утриманців не має, а тому має реальну можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини та непрацездатної дружини. Відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів визначено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу). Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. При вирішенні питання про розмір аліментів, суд виходить із того, що мінімальний розмір аліментів відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. Отже, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання малолітнього сина підлягають задоволенню, а саме: з відповідача слід стягнути аліменти на користь позивачки в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та до досягнення дитиною повноліття. \~\~\~ Частина 4\~статті 84 СК України\~регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища. \~\~\~\~ Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов'язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. \~\~\~\~ Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, в силу ст.80 СК України суд виходить з того, що відповідач є працездатним, інших утриманців не має, тому виходячи з принципу справедливості та розумності, з урахуванням потреб дружини, можливостей відповідача, суд вважає, що позов про стягнення аліментів на утримання непрацездатної дружини підлягає задоволенню. З цих міркувань, суд присуджує кошти (аліменти) на утримання дружини, у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, і до досягнення сином [PERSON], [INFO] трирічного віку. Відповідно до\~ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved