Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-17 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Тімдресс Дебетекс» про визнання наказу про звільнення незаконним,поновлення на роботі , визнання трудового договору безстроковим ,посилаючись на те ,що наказом від 18 липня 2012 року нею з відповідачем був укладений трудовий договір про прийняття її на роботу швачкою. За умовами, вказаний договір був строковим, укладений строком на 1 місяць , який був іспитовим строком, з можливістю його подальшої пролонгації. 18 серпня 2012 року строк дії договору за взаємною згодою був продовжений до 18 лютого 2013 року,а потім і до 18 серпня 2013 року. Наказом №124-к від 16 серпня 2013 року вона була звільнена з посади швачки ТОВ «Тімдресс Дебетекс» з 18 серпня 2013 року на підставі п.2 ст.36 КЗпП України із закінченням строкового трудового договору ,з останнім робочим днем 16 серпня 2013 року. Позивач вважає звільнення незаконним, так як на момент винесення наказу вона перебувала на стаціонарному лікуванні в Красноокнянській ЦРЛ і з наказом про звільнення була ознайомлена лише у жовтні 2013 року. Крім того, позивач вважає, що на момент винесення наказу продовжували діяти умови трудового договору і ,на думку позивача, строком закінчення договору є дата 19 серпня 2013 року. Крім того, позивач вважає, що у зв»язку із тим, що трудовий договір переукладався декілька разів, то відповідно до ст.39-1 КЗпП України, зазначений трудовий договір є безстроковим. В подальшому позивач уточнила свої позовні вимоги і просила, крім того, стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 18 серпня 2013 року по день поновлення на роботі у сумі 11865 грн. 80 коп. У судовому засіданні позивач та представник позивача наполягали на своїх вимогах, доповнивши, що при звільненні позивач не була ознайомлена з наказом про звільнення. Представник відповідача позов не визнав і пояснив, що позивач була звільнена на законних підставах, так як між нею та відповідачем було укладено строковий договір, який дійсно два рази подовжувався за згодою сторін і позивач при його продовженні не оспорювала строковість зазначеного договору. Строковість договору обумовлювалася характером роботи на підприємстві, яке є із стовідсотковими іноземними інвестиціями і яке працює на давальницької сировині, а кількість працівників залежить від об»ємів замовлення на пошив продукції. Так, з початку 2013 року відбувалося постійне зменшення штату працівників підприємства, у тому числі і у зв»язку із закінченням строку договору. Так відбулося і з позивачем, строк дії договору з якою закінчувався 18 серпня 2013 року. 16 серпня 2013 року позивач була попереджена про звільнення у зв»язку із закінченням строку договору, а так як 18 серпня 2013 року був вихідним днем, то наказ було видано 16 серпня 2013 року із зазначенням того, що позивач звільняється з роботи з 18 серпня 2013 року. Про те, що позивач перебуває на лікуванні, відповідачу стало відомо пізніше. На думку представника відповідача, за ст.36 п.2 КЗпП України у відповідача було право звільнити позивача і у період тимчасової непрацездатності, але, незважаючи на це, [PERSON] було здійснено всі виплати по лікарняним листам. Так як договір, укладений з [PERSON], був строковим, про зміну умов договору ні одна сторона не заявляла, з урахуванням характеру наступних трудових правовідносин, які не могли бути встановлені на невизначений строк, представник відповідача вважав, що вимоги позивача щодо визнання трудового договору безстроковим, поновлення позивача на роботі та виплати середнього заробітку є безпідставними і тому позов задоволенню не підлягає. Вислухавши пояснення сторін, допитав свідків, вивчивши докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом були встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. 18 липня 2012 року [PERSON] звернулася до виконавчого директора ТОВ «Тімдресс Дебетекс» з заявою про прийняття її на роботу на виконання функціональних обов»язків швачки з 18 липня 2012 року./ а.с.157/ Між ТОВ «Тімдресс Дебетекс» та [PERSON] 18.07.2012 року був укладений трудовий договір про прийняття останньої на роботу швачкою. Зазначений договір було продовжено 18 серпня 2012 року по 18 лютого 2013 року ,а потім 18 лютого 2013 року по 18 серпня 2013 року./ а.с.152-154,155/ Наказом № 111-к від 18.07. 2012 року [PERSON] була прийнята на роботу ТОВ«Тімдресс Дебетекс» на виконання функціональних обов»язків швачки. /а.с.156/ В трудову книжку [PERSON] було внесено запис № 23 від 18 липня 2012 року про прийняття її на роботу ТОВ «Тімдресс Дебетекс» швачкою / а.с.149-150/ Наказом № 124-к від 16.08.2013 року [PERSON], швачка ТОВ «Тімдресс Дебетекс», була звільнена з 18.08.2013 року по закінченню строку трудового договору, згідно п.2 ст.36 КЗпП України ,з останнім робочим днем 16 серпня 2013 року ./ а.с.151/ В трудову книжку [PERSON] було внесено запис № 26 від 18 серпня 2013 року про звільнення з посади швачки по закінченню строку трудового договору ,за п.2 ст.36 КЗпП України,з 18 серпня 2013 року / а.с.149-150/ За змістом ч.3 ст.23 КЗпП України,строковий трудовий договір укладається у випадках, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений строк з урахуванням характеру наступної роботи, або умов її виконання, або інтересів працівника та в інших випадках, передбачених законодавчими актами. Виходячи із аналізу зазначеної правової норми ,у самому договорі має бути визначено ,чому і з яких підстав договір носить строковий характер. Крім того, ч.2 ст.39-1 КЗпП України передбачено, що у разі переукладення строкового трудового договору, такий договір вважається укладеним на невизначений строк, за винятком випадків, передбачених ч.2 ст.23. Відповідачем же, в порушення положень ст.60 ЦПК України, не доведено обставин, на які він посилався як на підставу своїх заперечень і не представлено доказів існування умов для застосування норм щодо строкового трудового договору,із зазначенням їх у договорі. Пунктом 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 року №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» роз»яснено ,що укладення трудового договору на визначений строк при відсутності зазначених умов є підставою для визнання його недійсним у частині визначення строку. Крім того,ні у заяві позивача про прийняття на роботу,ні у наказі про прийняття на роботу немає посилань на строковий характер трудового договору. У розділі 3 самого трудового договору «Припинення трудового договору» взагалі відсутня така підстава припинення договору, як закінчення строку . Суд також відзначає,що відповідачем була порушена процедура звільнення,так як вимога про припинення трудових правовідносин оформляється наказом про звільнення, записом у трудовій книжці і пропозицією отримати трудову книжку та повний розрахунок. Разом з тим, як було встановлено, позивач усно була повідомлена працівником відділу кадрів про звільнення, копія наказу позивачу не надавалася. Сторони не заперечували, що позивач не прийшла отримувати трудову книжку. Однак позивач наполягала, що акт про відмову від отримання трудової книжки не складався і наданий відповідачем акт про відмову [PERSON] від отримання трудової книжки, складений ніби-то 16 серпня 2013 року / а.с.79/ ,не відповідає дійсності. Відсутність акту про відмову працівника отримати трудову книжку було зафіксовано і перевіркою інспектора ТДІ з питань праці в Одеській області, що підтвердила і свідок [PERSON], яка повідомила, що дійсно усно повідомила позивача про звільнення за закінченням строку договору і запропонувала отримати трудову книжку, але [PERSON] за трудовою книжкою не прийшла ,а через її, як кадровика, неуважності акт своєчасно складено не було. Тому показання свідків [PERSON] та [PERSON] про ніби то підписання ними акту про відмову [PERSON] від отримання трудової книжки в день її звільнення у серпні 2013 року суд до уваги не бере ,а так як зазначені показання свідки давали суду під присягою, вважає за необхідне про дані обставини повідомити прокурора Красноокнянського району Одеської області для прийняття рішення щодо внесення до ЄРДР. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що неодноразове переукладання з [PERSON] трудового договору щодо роботи швачки ТОВ «Тмдресс Дебетекс» , характеру роботи на цій посаді, відсутність як у заяві позивача про прийняття на роботу так і у наказі про прийняття на роботу посилання на строковість трудового договору свідчать про те, що трудові правовідносини між позивачем та підприємством набули постійного характеру та фактично переросли в безстроковий трудовий договір. За даних обставин визначення в трудовому договорі від 18 липня 2012 року обмеженого строку дії трудових правовідносин погіршує становище [PERSON], знижує реальність гарантій її трудових прав та соціальну захищеність перед роботодавцем, а тому, відповідно до ст.9 КЗпП України та роз»яснень п.9 Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.1992 р. «Про практику розгляду судами трудових спорів», такий договір в частині визначення строку його дії має бути визнаний недійсним. Однак позивачем позовні вимоги щодо визнання договору недійсним в частині визначення строку його дії не заявлялися, а вимоги позивача про визнання трудового договору безстроковим не можуть бути задоволені, так як неправильно обрана форма захисту порушеного трудового права. Разом з тим, застосовуючи правові норми щодо безстрокового трудового договору, суд вважає, що звільнення позивача на підставі п.2 ст.36 КЗпП України було здійснено без законних підстав і позивач, відповідно до ст.43 Конституції України, якою встановлено право кожного на працю і гарантовано захист від незаконного звільнення, та згідно із ст. 235 КзпП України, повинна бути поновлена на роботі швачкою ТОВ «Тімдресс Дебетекс» . За приписами ч.2 цієї ж статті, при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає спір, одночасно приймає рішення про виплату працівнику середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Відповідно до ст.27 Закону України «Про оплату праці», п.2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою КМУ від 8 лютого 1995 року №100 /зі змінами/, середньомісячна заробітна плата за час вимушеного прогулу працівника обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана виплата, тобто, що передують дню звільнення працівника з роботи. Виходячи з роз'яснень п.32 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів» щодо визначення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та положень п.8 «Порядку обчислення середньої заробітної плати», затвердженого постановою КМУ від 08.02.1995року №100 /за наступними змінами/ та беручи до уваги довідку про нарахування та виплати позивачу заробітної плати за останні два місяці, які передували звільненню, а саме за травень та червень /так як у липні позивач перебувала на лікарняному/ суд приходить до висновку, що середній заробіток за час вимушеного прогулу становить 7050 грн. 74 коп. /1821.71 грн. +1147 грн. =2 968, 72 грн. : 2 = 1484, 36 грн. /середньомісячна/ : 20 роб. днів /середня кількість робочих днів у січні -лютому 2014 року / = 74,22 грн. /середньоденна/. 4 місяці 15 робочих днів /при п'ятиденному робочому тижні/ = 1484,36 грн х 4 місяці + 74.22 грн х 15 р.д. = 7050 грн 74 коп /. / а.с.36/ Вимоги позивача щодо виплати їй середнього заробітку, починаючи з 18 серпня 2013 року ,не підлягають задоволенню, так як позивач з 17 серпня по 27 вересня 2013 року перебувала на лікарняному і за цей час отримала страхове відшкодування у зв»язку із тимчасовою непрацездатністю. Тому середній заробіток за час вимушеного прогулу слід рахувати з 28 вересня 2013 року по день постановлення рішення судом, що складає 4 місяці 15 робочих днів. Крім того, відповідно до ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені нею витрати по оплаті правової допомоги, згідно із наданими квитанцією та розрахунком /а.с.1,141/. Також ,згідно із ч.3 ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути у доход держави судовий збір ,від якого позивач звільнений. Відповідно до ч.5 ст.235 КЗпП України ,п.п.2,4 ст.367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення в частині поновлення [PERSON] швачкою ТОВ «Тімдресс Дебетекс» та виплаті середньомісячного заробітку.

Outcome: partial