Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-25 00:00:00

[PERSON], інтереси якої представляє [PERSON], звернулась до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, посилаючись на те, що на підставі рішення виконкому Львівської сільської ради народних депутатів Бериславськського району Херсонської області №11 від 28.03.1994 року, їй на праві особистої власності належить будинок з належними йому спорудами та будовами, який розташований за адресою: [ADDRESS]. При збиранні документів для реалізації своїх прав, було виявлено розбіжності в написанні імені в свідоцтві про право власності, а саме: замість вірного «[PERSON]», вказано «[PERSON]». У зв'язку з такими розбіжностями, [PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Просить встановити факт належності [PERSON] свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок з належними йому спорудами та будовами, виданого від 28.03.1994 року на підставі рішення виконкому Львівської сільської ради народних депутатів Бериславськського району Херсонської області №11 від 28.03.1994 року на ім'я [PERSON]. Заявник [PERSON] в судове засідання не з'явилась, причини неявки суду не відомі. Представники заявниці [PERSON] в судовому засіданні на задоволенні заяви наполягала з підстав викладених у заяві. Представник заінтересованої особи Львівської сільської ради Бериславського району Херсонської області в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення заяви не заперечував. У відповідності до ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 4 статті 10 ЦПК України - суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє їхніх прав у випадках встановлених нормами ЦПК України. Вирішуючи зазначений спір суд повинен застосовувати норми цивільного законодавства, які регулюють зазначені правовідносини та Конституцію України. Вислухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Згідно ч.1 п.6 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно листа ВСУ 01.01.2012 р. «Про судову практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПКгромадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Згідно п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, на збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаним у свідоцтві про народження або в паспорті, в тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі рішення виконкому Львівської сільської ради народних депутатів Бериславськського району Херсонської області №11 від 28.03.1994 року, їй на праві особистої власності належить будинок з належними йому спорудами та будовами, який розташований за адресою: [ADDRESS].. У зазначеному документі її ім'я вказано як «[PERSON]» ( а.с.7) Відповідно до підтвердження правильності написання вірного ім'я, заявник надала до суду документи : паспорт громадянина України, довідку Львівської сільської ради Бериславського району Херсонської області №2520 від 10..04.2017 року, де ім'я заявниці вказано вірно «[PERSON]».(а.с.4, 9). Оцінюючи дослідженні по справі докази та обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що мається достатньо підстав для визнання факту належності правовстановлюючого документу. Встановлення даного факту несудовим шляхом неможливо, він має для заявника юридичне значення, з ним пов'язано оформлення спадщини . На підставі викладеного,

Outcome: approved