Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-08 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] у своїй заяві, поданій до суду їх представником - адвокатом Римлянською Г.О., посилаються на те, що [INFO] померла їх мати, [PERSON] , яка проживала в с.Михалкове, Сокирянського району, Чернівецької області. Після смерті матері залишилася спадщина, яка складається із житлового будинку, чотирьох земельних ділянок та права на земельну частку (пай) в колгоспі «Україна», с.Михалкове. Заповіту на своє майно та права на нього мати не залишила, тому спадкування здійснюється за законом. Заявники [PERSON] і [PERSON] є рідними братом та сестрою, а спадкодавець [PERSON] є їхньою спільною матір`ю, а отже, кожен із них її спадкоємцем за законом першої черги. Інших спадкоємців першої черги на момент відкриття спадщини матері, не було. Обоє заявників вчасно прийняли спадщину, звернувшись в передбачений законом строк до нотаріуса з відповідною заявою. Однак, Постановами державного нотаріуса у видачі кожному із них свідоцтва про право на спадщину за законом відмовлено у зв`язку з розбіжностями в документах, що підтверджують родинні відносини між батьками [PERSON] та [PERSON] , як чоловіком та дружиною, а також між спадкодавицею [PERSON] та кожним із заявників, як матір`ю і сином та донькою. Посилаючись на відповідні докази, просили суд встановити факти: що [PERSON] і [PERSON] , які померли, були чоловіком та дружиною; родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] , як матір`ю та сином; родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] , як матір`ю та донькою. Заявники [PERSON] та [PERSON] \~\~у судове засідання не з`явилися, однак їх представник адвокат Римлянська Г.О.\~подала до суду заяву, в якій підтримала заяву з наведених в ній підстав, просила справу розглянути без її присутності та присутності заявників. Представник заінтересованої особи Сокирянської міської ради у судове засідання не з`явився, проте секретар Сокирянської міської ради Степаненко Л.І. подала до суду заяву, в якій не заперечила проти задоволення заяви [PERSON] та [PERSON] та просила розглянути справу без участі представника міської ради. Ст.211 ч.3 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Передбачених ст.223\~ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, у зв`язку з чим судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі досліджених письмових доказів судом встановлені наступні обставини справи. Згідно свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , виданого Михалківською сільською радою від 28.03.1972 року (видано на російській мові) « [PERSON] родился [INFO] в с.Михалково». Відповідно до свідоцтва про одруження, серії [NUMBER] , виданого Михалківською сільською радою (на російській мові) 28.02.1954 року одружилися « [PERSON] и [PERSON] ». Після реєстрації шлюбу обом подружжю присвоєно прізвища « [PERSON] ». Суд вважає, що під час реєстрації одруження працівником Михалківської сільської ради, який здійснював таку реєстрацію, в актовому записі про одруження допущена описка в прізвищі чоловіка: замість вірного згідно актового запису про народження та паспорта « [PERSON] », помилково зазначено « [PERSON] ». При цьому, обом подружжю присвоєно не інше прізвище, ніж належить, а те ж прізвище чоловіка, яке він мав за життя, однак в спотвореному вигляді. Пізніше обоє подружжя при житті одержали паспорти на прізвище « [PERSON] » та носили його аж до моменту своєї смерті. Тобто, вже з вини органів внутрішніх справ, дружині було помилково видано паспорт на прізвище « [PERSON] », яке не було присвоєно їй під час реєстрації шлюбу з чоловіком. Свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Михалківської сільської ради від 20.06.2011 року підтверджується, що [INFO] в с.Михалкове помер [PERSON] . Свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Михалківської сільської ради від 05.01.2017 року підтверджується, що [INFO] в с.Михалкове померла [PERSON] . Під час реєстрації народження заявника [PERSON] , йому теж було присвоєно прізвище батьків « [PERSON] », однак в спотвореному вигляді - « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] , виданим бюро ЗАГС Михалківської сільської ради від 10.06.1955 року (на російській мові). При цьому також помилково зазначено, що батьками останнього є « [PERSON] и [PERSON] ». Під час реєстрації народження заявниці [PERSON] , їй також було присвоєно прізвище батьків « [PERSON] », однак в спотвореному вигляді - « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] , виданим Михалківською сільською радою від 26.02.1957 року (на російській мові). При цьому також зазначено, що батьками останньої є « [PERSON] и [PERSON] ». Свідоцтвом про укладення шлюбу, серії [NUMBER] , виданим Михалківською сільською радою 06.06.1976 року, підтверджується, що після реєстрації 06.06.1976 року шлюбу з [PERSON] заявниці присвоєно прізвище « [PERSON] ». Таким чином, під час реєстрації шлюбу батьків заявників не вірно зазначено прізвище батька, яке він мав протягом свого життя, та обом подружжю після реєстрації шлюбу присвоєно те прізвище, яке жоден із них не мав до шлюбу: замість вірного « [PERSON] » зазначено помилкове « [PERSON] ». Також, незважаючи на те, що заявники є рідними братом і сестрою, походять від одних і тих же батьків, під час реєстрації народження їм не вірно зазначено прізвища батьків: « [PERSON] » та « [PERSON] », а в актових записах прізвища їхніх батьків також таким же чином зазначені не вірно. Крім того, в актових записах про народження кожного із заявників ім`я матері замість вірного « [PERSON] » помилково зазначено « [PERSON] ». Зазначені вище факти повністю підтверджуються наданими заявниками та дослідженими судом доказами, в їх сукупності. Зокрема, повністю підтверджується, що [PERSON] та [PERSON] були чоловіком та дружиною, які перебували між собою в зареєстрованому шлюбі з 28.02.1954 року і до моменту смерті [PERSON] [INFO] , а спадкодавиця [PERSON] була матір`ю [PERSON] і [PERSON] , які є її спадкоємцями першої черги за законом. Судом також встановлено, що після смерті [PERSON] залишилася наступна спадщина: - дві земельних ділянки, які належали спадкодавиці [PERSON] на підставі державного акту, серії ЯД №101576, виданого Сокирянською районною державною адміністрацією 22.12.2008 року; - житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за [ADDRESS] , зареєстрований в Чернівецькому обласному бюро технічної інвентаризації 12.12.1989 року на ім`я [PERSON] , спадщину якого, як спадкоємець за законом першої черги, прийняла, однак не оформила за життя [PERSON] ; - дві земельних ділянки, які на підставі державного акту серії ЯЕ №177599, виданого Сокирянською районною державною адміністрацією від 18.05.2007 року, належали [PERSON] , спадщину якого, як спадкоємець за законом першої черги, прийняла, однак, не оформила за життя [PERSON] ; - право на земельну частку (пай) в колгоспі «Україна», с.Михалкове, посвідчене сертифікатом на право на земельну частку (пай), серії ЧВ №0138474, виданим головою Сокирянської районної державної адміністрації 03.01.1998 року на ім`я [PERSON] . Спадщину за свого життя прийняла, як спадкоємець за заповітом, [PERSON] , однак не оформила своїх спадкових прав. Заповіту на своє майно та права на нього [PERSON] не залишила, тому спадкування здійснюється за законом. Крім заявників, інших спадкоємців першої черги на момент відкриття спадщини [PERSON] , не було. Обоє заявників вчасно прийняли спадщину, звернувшись в строк, передбачений ч.1 ст.1270 ЦК України до Сокирянської державної нотаріальної контори з відповідними заявами, і державним нотаріусом зареєстровано у Спадковому реєстрі спадкову справу за №60863874, номер у нотаріуса 78/2017. Однак, Постановами державного нотаріуса Панасюк В.М. від 10.12.2020 року №№212/02-31, 213/92-31 у видачі кожному із заявників свідоцтва про право на спадщину за законом відмовлено у зв`язку з розбіжностями в документах, що підтверджують родинні відносини між їхніми батьками [PERSON] та [PERSON] , як чоловіком та дружиною, а також між спадкодавицею [PERSON] та кожним із заявників, як матір`ю та сином і донькою. Таким чином, звернення до суду з даною заявою є єдиним правовим засобом поновлення порушених прав заявників. Відповідно до п.7 Постанови пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення факту родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідно заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії , свідоцтва про право на спадщину, для оформлення пенсії у зв`язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити у розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. За таких обставин, суд вважає, що вимоги [PERSON] та [PERSON] підлягають задоволенню. На підставі ст.1216,1220,1221,12211223,1265 ЦК України та

Outcome: approved