Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-14 00:00:00

[PERSON], яка діє в інтересах малолітнього [PERSON], [INFO], звернулася до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що її син, [PERSON] є власником житлового будинку № 34 по вул. Совєтській у м. Верхньодніпровськ Дніпропетровської області. В цьому будинку зареєстрованим є [PERSON], який фактично в цьому будинку ніколи не проживав. Відповідач не є членом сімї позивача. Відповідач не має права користування будинком, оскільки це не передбачено будь-яким договором, заповітом або рішенням суду. На підставі вищевикладеного позивач просила суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування будинком № 34 по вул. Совєтській у м. Верхньодніпровськ Дніпропетровської області. [PERSON], діючи в інтересах малолітнього [PERSON], в судовому засіданні позов підтримала, просила суд задовольнити заявлені позовні вимоги, підтвердила обставини, викладені в позовній заяві. Також суду пояснила, що відповідач був зареєстрований в будинку за згодою колишнього власника будинку її свекрухи. З того часу, як вона з дитиною мешкають в цьому будинку, відповідач там ніколи не зявлявся, його речей в будинку не має, будь-яких домовленостей про порядок користування житлом між ними не було. Відповідач сам визначив своїм місцем проживання інше майно, ніхто перешкод йому у користуванні цим майном не чинив. Зараз виникла необхідність оформлення субсидії, але для цього потрібні відомості про доходи всіх зареєстрованих в будинку осіб, чим порушуються права позивача як власника будинку. Відповідач в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не надав, про час та місце розгляду справи у відповідності до ч. 5 ст. 74 Цивільного процесуального кодексу України повідомлений належним чином. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, подала заяву про розгляд справи без її участі. Відповідно до ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України судом було постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи. Суд вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. [PERSON] на підставі договору дарування від 25 лютого 2013 року є власником житлового будинку садибного типу № 34 по вул. Совєтська в м. Верхньодніпровськ Дніпропетровської області (а.с.7). За даною адресою з 19 вересня 2008 року зареєстрований [PERSON], [INFO], що підтверджується домовою книгою (а.с 10) та адресною довідкою (а.с.14). Згідно з актом обстеження житлово-побутових умов [PERSON] від 7 травня 2015 року, складеного депутатом Верхньодніпровської міської ради [PERSON], [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO], проте за цією адресою не проживає з 2008 року(а.с.11). Свідок, [PERSON], суду пояснила, що вона є колишнім власником будинку, який зараз належить [PERSON] Вона є свекрухою [PERSON] [PERSON] вона особисто не знає, але він був зареєстрований в будинку за її згодою, на прохання знайомого, ніби то для працевлаштування. Він ніколи не жив в цьому будинку, його речей там не має. Він не є родичем їхній сімї. Фактичне місце проживання відповідача не відоме. Згідно з ч. 1 ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно з ч.1 ст. 398 Цивільного кодексу України право володіння виникає на підставі договору з власником або особою, якій майно було передане власником, а також на інших підставах, встановлених законом. Судом встановлено, що колишніми власником житлового будинку по вул. Совєтська, 34 м. Верхньодніпровськ є [PERSON], що підтверджується договором дарування жилого будинку та попереднім власником, за згодою якого було зареєстровано відповідача в будинку є [PERSON] [PERSON] не є співвласником або користувачем цього будинку. Доказів про наявність між позивачем та відповідачем договірних відносин щодо користування даним житлом, зокрема договору оренди, встановлення сервітуту тощо сторонами суду надано не було. [PERSON] не є членом сімї ні теперішнього ні колишнього власника житла. Право власності [PERSON] та [PERSON] на жилий будинок по вул. Совєтська, 34 м. Верхньодніпровськ припинилося у звязку з відчуженням майна. А тому в цьому випадку втрата права користування житловим приміщенням [PERSON] є наслідком припинення права власності на житлове приміщення у колишнього власника житла. Будь-яких інших правових підстав користування спірним майном відповідачами судом не встановлено. [PERSON] добровільно знятися з реєстрації не бажає, що є порушенням прав позивача як власника житла, який, за таких обставин, має обмежені можливості розпорядитися власним майном. Враховуючи встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] в інтересах малолітнього [PERSON] про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням є законними та обґрунтованими. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved