Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-19 00:00:00

[PERSON] подала до Суворовського районного суду м. Одеси позовну заяву до Першого Суворовського ВДВС м. Одеси ГТ управління юстиції в Одеській області про зняття арештів з квартири № 68 в будинку 77 а на проспекті Добровольського в місті [PERSON], яка належить [PERSON], [INFO], обтяженої на підставі: постанови б/н Суворовського РВ ДВС управління юстиції в м. Одесі від 08 червня 2000 року та постанови Першого Суворовського ВДВС Одеського міського управління юстиції б/н від 10 квітня 2009 року. Позовна заява мотивована тим, що позивачці належить квартира, розташована за адресою: [ADDRESS]. Постановою державного виконавця про арешт майна боржника від 08\~червня 2000\~року при примусовому стягненні боргу з [PERSON] на користь [PERSON] було накладено арешт на вищевказану квартиру. На теперішній час, виконавче провадження в рамках якого накладено арешт знищено, тому скасувати арешт з майна та заборону його відчуження державний виконавець не в змозі. У звязку з тим, що вирішити питання про скасування обтяження в рамках виконавчого провадження не можливо, [PERSON] вимушена звернутись до суду з відповідною позовною заявою. Ухвалою Суворовського районного суду міста [PERSON] від 07.08.2018 року було прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження по справі та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 10 вересня 2018 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 20 вересня 2018 року вирішено провести заочний розгляд справи. Представник відповідача\~-\~Першого Суворовського\~відділу державної\~виконавчої служби\~міста [PERSON] територіального\~управління юстиції\~в Одеській\~області у\~судове засідання\~не зявився.Відповідачу було направлено ухвалу про відкриття провадження по справі разом з позовом, додатками та запропоновано надати відзив на позовну заяву. Заяви від відповідача про розгляд справи за його відсутністю або відзиву суду не надано, про причини неявки не повідомлено, що, відповідно до ст. 223 ЦПК України, не перешкоджає розгляду справи по суті на підставі наявних доказів. При цьому, представник позивача надіслав на адресу суду заяву, в якої просив розглянути справу за його відсутності, заявлені вимоги підтримав та просив задовольнити їх у повному обсязі, у разі відсутності у судовому засідання відповідача, не заперечував проти заочного розгляду справи. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв'язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно до договору купівлі-продажу від 01 серпня 1997 року [PERSON] продала, а [PERSON] купила квартиру № 68, розташованої у будинку № 77 а по проспекту Добровольського у м. Одесі. Відповідно до постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 08\~червня 2000\~ року, державним виконавцем при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-241 про стягнення боргу з [PERSON] на користь [PERSON] у розмірі 4050 грн. накладено арешт на квартиру № 68, розташованої у будинку № 77а по вул. Добровольського у м. Одесі. Як вбачається з матеріалів справи, постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 10\~квітня 2009 року, державним виконавцем при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-2954/05 (ВП № 36094505) про стягнення боргу з [PERSON] на користь ТОВ «ТСВ Експорт-Імпорт» у розмірі 1338 грн. накладено арешт на квартиру № 68, розташованої у будинку № 77а по вул. Добровольського у м. Одесі. Згідно листа Старшого державного виконавця Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеси ГТУЮ в Одеській області від 31.05.2018р. № 25336, надати детальну інформацію стосовно виконавчого провадження в рамках якого накладено арешт на квартиру неможливо, оскільки відповідно до п. 9.9 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби термін зберігання таких становить три роки, в звязку з чим виконавче провадження знищено. На момент звернення на виконанні у Відділі виконавчих документів стосовно [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) [PERSON] не перебуває. Також, додатково було роз'яснено, що для зняття арешту з майна позивачу необхідно звернутися до суду. Отже з представлених до суду доказів не вбачається обґрунтованих підстав для подальшого існування обтяжень, які були накладені постановами державних виконавців. Інститут права власності в Україні регулюється приписами статті 41 Конституції України. У відповідності до ч. 1 даної статті, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Частина 4 ст. 41 Конституції України встановлює принцип непорушності приватної власності. Як слідує зі ст. 316 ЦК України, право власності являє собою право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб За змістом ст.ст. 317, 319 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, яким він розпоряджається на власний розсуд. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобовязано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 321 ЦК України передбачає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених законом та у встановленому законом порядку. Власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння (ст. 391 ЦК України). У відповідності до пункту 33 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 5 «Про судову практику у справах про захист права власності та інших речових прав», застосовуючи положення статті 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов'язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого. Відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Отже, накладення арешту на майно позивача обмежує її законні права як власника, щодо вільного користування та розпорядження своїм майном. Враховуючи наявність накладеного арешту на нерухоме майно, неможливість скасування арешту в позасудовому порядку та оскільки позивач в інший спосіб, крім звернення до суду з позовом про зняття арешту, захистити своє порушене право власності не може, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог [PERSON] та необхідність скасування таких арештів. Позивачем не заявлено вимоги про відшкодування судових витрат, у зв'язку з чим у суду відсутні підстави для покладання цих витрат на відповідача.

Outcome: approved