Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-16 00:00:00

[PERSON] у лютому 2018 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики, вказавши, що 08.07.2015 року між ним та [PERSON] укладено Договір позики, що підтверджено власноручно написаною [PERSON] розпискою, відповідно до якого [PERSON] позичив у нього 47900 гривень, які зобовязувався повернути рівними частками по 3991 гривень до 08.07.2016 року. Однак відповідач свої зобовязання за договором позики не виконав, суму позики не повернув, а тому позивач просив стягнути з [PERSON] суму позики 47900 гривень, а також проценти за користування позикою у період з 09.07.2016 до 08.02.2018, в розмірі облікової ставки Національного Банку України, що за підрахунками позивача становить 11600,71 гривень. Ухвалою суду від 02.03.2018 року провадження в справі відкрито. Сторонам визначено строк для подання відзиву, відповіді на відзив та заперечення. У судовому засіданні 16.04.2018 представник позивача, - [PERSON] підтвердив обставини викладені в позові, підтримав позовні вимоги в повному обсязі, наполягав на їх задоволенні, не заперечував проти заочного розгляду справи. Додатково пояснив, що [PERSON] до теперішнього часу позику не повернув. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, був належним чином повідомлений про день, час та місце судового засідання шляхом розміщення оголошення по його виклик на офіційному веб-сайті судової влади України та направлення судових повісток за останнім відомим зареєстрованим місцем проживання, однак адресована відповідачу кореспонденція повернулась до суду без вручення через його неявку до відділу поштового зв'язку для отримання кореспонденції (за закінченням терміну зберігання), що в контексті положень ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» і відповідно до ст. ст. 128-130 Цивільно-процесуального кодексу України (далі ЦПК) суд розцінює як повідомлення відповідача належним чином. Справу вирішено за правилами заочного розгляду передбаченого ст. 280-282 ЦПК України за відсутності відповідача [PERSON], повідомленого у встановленому законом порядку про дату, час і місце судового засідання, який не зявився в судове засідання без повідомлення причин, не подав відзиву проти позову, а представник позивача не заперечує проти такого порядку розгляду справи. \~ \~ \~ \~ Суд заслухавши представника позивача, дослідивши письмові докази встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. [PERSON] позичив у [PERSON] гроші в сумі 47900 гривень, про що 08.07.2015 року написав відповідну розписку, оригінал якої надано суду представником позивача. Відповідно до вказаної розписки [PERSON] зобовязався повернути позику протягом одного року, частинами по 3991 гривні щомісячно. Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність іншій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі.\~ На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Абзац перший ч. 1 ст. 1049 ЦК України передбачає, - позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За змістом ст.ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним\~ чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Згідно ч. 3 ст. 545 ЦК України наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обовязку. У розглядуваній справі борговий документ, - розписка від 08.07.2015 року, до передачі її суду знаходилась не у боржника [PERSON], а у позивача. За таких обставин оцінивши докази надані позивачем, суд приходить до висновку, що 08.07.2015 року між [PERSON], як позикодавцем, та [PERSON], як позичальником, був укладений договір позики, умови якого відповідачем не виконані, сума позики до теперішнього часу не повернута, а тому позовні вимоги про стягнення із [PERSON] на користь [PERSON] боргу в розмірі 47900 гривень підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, - позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Оскільки договором позики між [PERSON] та [PERSON] не встановлено розмір процентів, суд погоджується із доводами позивача про необхідність їх визначення на рівнів облікової ставки НБУ. Позивач просив стягнути проценти за період з 09.07.2016 по 08.02.2018. Відповідно\~ до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах\~заявлених\~ позовних вимог. Проценти за користування позикою розраховується за формулою - сума боргу помножена на облікову ставку НБУ, поділена на сто відсотків, поділена на 365 днів та помножена на кількість днів прострочення. Розрахунок процентів за користування позикою: №Сума боргуОблікова ставка НБУПеріод нарахуванняКількість днів простроченняСума процентів за користування позикою 14790015,5з 09.07.2016 по 15.09.2016691403,53 24790015,0з 16.06.2016 по 27.10.201642826,76 34790014,0з 28.10.2016 по 13.04.20171683086,59 44790013,0з 14.04.2017 по 25.05.201741699,47 54790012,5з 26.05.2017 по 26.10.20171543592,50 64790013,5з 27.10.2017 по 14.12.201749868,10 74790014,5з 15.12.2017 по 25.01.201842799,20 84790016,0з 26.01.2018 по 08.02.201814293,96 Всього10503,84 Таким чином до стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] підлягають проценти за користування позикою за період з 09.07.2016 по 08.02.2018 (в межах позовних вимог) в сумі 10503,84 гривень. Своїх заперечень проти позову та доказів, які б підтверджували заперечення відповідач суду не надав. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем за звернення до суду з даним позовом було сплачено судовий збір в сумі 704,80 гривень, що підтверджено квитанцією від 15.02.2018 року (а.с. 1).\~ Оскільки заявлені позовні вимоги на суму 59500,71 гривень задоволено частково на суму 58403,84 гривень, тобто 98,16%, із [PERSON] на користь [PERSON] необхідно стягнути судовий збір в сумі 691,83 гривень пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі ст. 526-527, 545, 1046-1049 ЦК України, ст. 3, 12-13, 81, 89, 141, 263-265, 273, 280-284, 354ЦПК України, суд

Outcome: partial