Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-26 00:00:00

Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Запорізького обласного управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» звернулось до суду з позовом до [PERSON] , стягнення боргу за договором, посилаючись на те, що 25.04.2018 року між позивачем та відповідачем був укладено заяву про приєднання №1357011 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, внаслідок чого відповідачу було відкрито поточний рахунок № [NUMBER] у гривні, на умовах тарифного пакету «Мій комфорт». Відповідачу був встановлений кредит у розмірі 42000,00 грн., зі сплатою відсотків за користуванням кредитом у розмірі 35,00 % на рік за користування кредитними коштами, 0,001 % річних за користування кредитними коштами, комісійна винагорода за зняття готівкових коштів, наданих в кредит - 2,5% від суми таких коштів як зазначено у заяві про встановлення відновлюваної кредитної лінії, строк кредиту (користування ним) встановлено 60 місяців. Однак, станом на 20.02.2020 р. у відповідача виникла заборгованість у сумі 34202,75 грн., яка до цього часу не сплачена, у зв`язку з чим позивач був вимушений звернутися до суду. У судовому засіданні представник позивача повністю підтримав позовні вимоги, просив суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання в режимі відеоконференції не з`явився, його представник - адвокат Ведмедовська Г.О. позов не визнала, пояснила суду, що відповідач дійсно укладав договір з позивачем, з метою отримання заробітної плати, однак, внаслідок шахрайських дій, з його картки були списані кошти у розмірі 38502,00 грн. Зазначила, що відповідач звернувся із заявою до поліції, на підставі чого було внесено відомості до ЄРДР, тому просила суд відмовити у задоволенні позову. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін у справі, проаналізувавши всі докази у сукупності, суд вважає що позов є обґрунтованим, однак підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Факт укладення договору між позивачем та відповідачем підтверджується копією заяви від 25.04.2018 року про приєднання №1357011 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, внаслідок чого, відповідачу було відкрито поточний рахунок № [NUMBER] у гривні, на умовах тарифного пакету «Мій комфорт», заявою на встановлення відновлюваної кредитної лінії (кредиту) від 25.04.2018 року. Відповідачу був встановлений кредит у розмірі 42000,00 грн., строк кредиту (користування ним) встановлено 60 місяців. Розмір заборгованості відповідача перед банком підтверджується розрахунком заборгованості, відповідно до якого сума заборгованості станом на 20.02.2020 року, складає 34202,75 грн., з якої: заборгованість за кредитом 29363,09 грн., заборгованість за відсотками 2189,77 грн., заборгованість по пені 2127,95 грн., розмір 3% річних на суму простроченого кредиту 389,83 грн., розмір 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів 71,56 грн., втрати від інфляції за несвоєчасне погашення кредиту 36,84 грн., витрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 23,71 грн. Як вбачається з матеріалів справи та пояснень представника відповідача, у грудні 2018 року на номер телефону відповідача зателефонувала невідома особа чоловічої статі, яка представилася оператором МТС та яка повідомила відповідачеві, що наразі наявні акційні пропозиції на додаткові хвилини в мережі та мегабайти. Відповідач погодився на отримання акційної пропозиції. Натомість для отримання «новорічного бонусу», він мав продиктувати оператору МТС номер коду, який був направлений йому смс-повідомленням,що він і зробив. Після даного телефонного дзвінка номер відповідача був заблокований. Потім, відповідач довідався про те, що Акціонерне товариства «Державний ощадний банк України» надало відповідачу кредит у розмірі 38502,00 грн., тобто з його банківської картки були списані грошові кошти. Відповідач 05.01.2019 р. звернувся у Вільнянське відділення поліції Пологівського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області із заявою про вчинення кримінального правопорушення. На підставі зазначеної заяви 05.01.2019 р. було внесено відомості до ЄРДР про вчинення кримінального правопорушення за ст.190 ч.1 КК України, за №12019080210000025. Виходячи із положень ст.ст.1050,1054 ЦК України, позикодавець має право вимагати дострокового повернення позики у разі невиконання основного зобов`язання. Кошти з рахунку відповідача були зняті до моменту заблокування картки за заявою держателя картки, в зв`язку із чим відповідач несе відповідальність за заборгованість, яка утворилась на її рахунку. Згідно листа Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Запорізького обласного управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» №107.20/1-2161 від 01.10.2020 р. відповідачу відкрито рахунок з відновлюваною кредитною лінією в розмірі 42000,00 грн. Користування відповідачем кредитною лінією здійснювало з травня 2018 р. Факт виведення грошових коштів по виписці по рахунку відбувся 30.12.2018 р. переказ коштів з рахунку через UKR KYIV MOBILE BANKING 368649 30010001- 19195,00 грн. (з яких 195,00 грн. комісія за зняття коштів); 30.12.2018 р. переказ коштів з рахунку через UKR KYIV MOBILE BANKING 368650 30010001- 18185,00 грн. (з яких 185,00 грн. комісія за зняття коштів). Зокрема, відповідач повинен був негайно повідомити банк про втрату чи викрадення платіжної картки, що відповідачем виконано не було, тому суд до даних правовідносин застосовує Постанову Національного банку України №705 від 05.11.2014 р. «Про здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів», зокрема розділ VI зазначеної постанови. До моменту повідомлення користувачем (відповідачем) банку, ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк. Як встановлено судом, та підтверджено у судовому представником позивача, відповідач до установи банку (Служби безпеки) не звертався, розслідування щодо списання коштів з його рахунку не проводилось, що не було спростовано представником відповідача у судовому засіданні. За таких підстав банк не несе відповідальності за збитки від операцій, які повинен був контролювати Єрьоменко Р.Г. Сам по собі факт порушення кримінального провадження без наявності обвинувального вироку, яким було б встановлено заволодіння грошовими коштами Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Запорізького обласного управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» шахрайським способом, не доводить вчинення кримінального правопорушення. Зважаючи також на встановлений судом факт коректного здійснення банківської операції, тобто з використанням ПІН-коду, який мав зберігатись відповідачем та не повинен повідомлятися іншим особам, не мається підстав для звільнення відповідача від обов`язку погасити наданий кредит. В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України, наслідками порушення Боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 2 ст. 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, тобто норми про договір позики. На підставі ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно із ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозиції, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. У заяві про приєднання №1357011 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 25.04.2018 р., підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. Позивач в позовній заяві просить стягнути з відповідача крім тіла кредиту також заборгованість по пені 2127,95 грн., розмір 3% річних на суму простроченого кредиту 389,83 грн., розмір 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів 71,56 грн., втрати від інфляції за несвоєчасне погашення кредиту 36,84 грн., витрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 23,71 грн., однак, в матеріалах справи відсутні докази, що на момент отримання відповідачем кредитних коштів у сумі встановленого кредитного ліміту кредитної лінії- у розмірі 42000,00 грн., умови договору взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування. Роздруківка із сайту позивача судом не вважається належним доказом, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи. Згідно зі ст.ст. 610, 612 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. На підставі вищевикладеного, суд вважає за необхідне позов задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в сумі 31552,86 грн. (що складається з заборгованості за кредитом - 29363,09 грн. та заборгованості за відсотками 2189,77 грн.), станом на 20.02.2020 року. Усі доводи представника відповідача, враховуючи висновки суду, суд вважає безпідставними та необґрунтованими. Також, враховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача витрати понесені позивачем по сплаті судового збору у розмірі 1939, 15 грн., пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Outcome: partial