Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-11 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом в суд до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини. В судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала з підстав, наведених в позовній заяві. Просить суд постановити рішення, яким задоволити її позов. Стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти в розмірі 1/3частині його доходів на утримання повнолітньої дочки [PERSON],[INFO] Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково. Не заперечує щодо стягнення з нього коштів на утримання дитини-інваліда, однак в меншому розмірі по 1/10 частки від доходу, що на даний час буде становити 152,50 грн. При призначенні аліментів просить врахувати те, що він є перестарілим, має ряд хронічних захворювань, зокрема, облітеруючий атеросклероз обох нижніх кінцівок ІІ-ої стадії, цукровий діабет 3-го типу середньої важкості в стадії субкомпенсації, знаходився на стаціонарному та амбулаторному лікуванні, що підтверджується довідками. За віком та станом здоров»я потребує лікування, на що потрібні грошові кошти для придбання медикаментів. Тому не має можливості надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частки , як просить позивачка. Суд, вислухавши пояснення позивачки, її представника, відповідача, його представника, дослідивши докази, надані сторонами на виконання вимог ст.ст.56, 60 ЦПК України, і які сторони вважають достатніми для обгрунтування і заперечення своїх позовних вимог, зясувавши фактичні обставини справи, та, за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні обставин справи, прийшов до висновку про можливість часткового задоволення позову [PERSON] з наступних підстав. Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому зазначеним кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Зі змісту ст.60 ЦПК України випливає, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, а також доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. В судовому засіданні встановлено, що за час перебування у зареєстрованому шлюбі у сторін народилися діти: дочка [PERSON], а також дочка [PERSON], 02.09.1976 р. н., яка є інвалідом ІІ групи з дитинства, що підтверджується свідоцтвом про народження та корінцем медичного заключення № 51 від 04.09.1990 року, які є в матеріалах справи. Згідно актового запису № 167 від 12.10.1994 року, виданим ВРАЦС Надвірнянського РУЮ шлюб між Д»як М. П. та Д»як М. С. розірвано і сторони по справі в даний час проживають окремо. Дочка [PERSON] проживає з позивачкою по справі і вона бажає на її утримання отримувати від відповідача аліменти. Встановлено також ту обставину, що відповідач по справі отримує пенсію за віком. Разом з тим, як вбачається з долучених до матеріалів справи довідок Надвірнянської ЦРЛ відповідач Д»як Н.П. страждає хронічними захворюваннями, а саме: облітеруючий атеросклероз обох нижніх кінцівок ІІ-ої стадії, цукровий діабет 3-го типу середньої важкості в стадії субкомпенсації. Зясовано також, що відповідач Д»як М.П. в зв»яку з даними захваонюваннями, знаходився на стаціонарному та амбулаторному лікуванні, що підтверджується довідкою № 72 від 14.12.2015 року, виданою Надвірнянською ЦРЛ та від 17.12.2015 року, виданою Поліклінікою Надвірнянської ЦРЛ. Відповідно до положень статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до положень статті 198 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно статті 200 Сімейного кодексу України зазначено - суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу та при визначенні розміру аліментів одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Суд прийшов до висновку, що оскільки Д»як Н.М. є інвалідом дитинства, то постійно потребує лікування і відповідно потребує матеріальної допомоги від батьків. Вона отримує державну соціальну допомогу з дитинства в розмірі 979 грн., яка є недостатньою і не дозволяє їй в повній мірі проходити курси лікування та реабілітації. Суд вважає, що батько непрацездатної повнолітньої дочки відповідач Д»як М.П. може надати дочці матеріальну допомогу. Судом відхиляються доводи позивача про те, що відповідач може надавати матеріальну допомогу в розмірі 1/3 частини свого доходу. Відхиляючи ці доводи, суд виходить з того, що відповідач Д»як Н.П. отримає пенсію в розмірі 1525,02 грн., є перестарілим та має ряд хронічних захворювань, в зв»язку з чим йому також потрібні кошти на придбання медикаментів та лікування. Таким чином, суд вважає, що у відповідача Д»яка Н.П. є можливість сплачувати аліменти на утримання непрацездатної дочки [PERSON], яка є інвалідом дитинства в розмірі 1/10 частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 12.11.2015 року. Відповідно до вимог ч.3 ст. 81 та ч.3 ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави 487 грн. 20 коп. судового збору.

Outcome: approved