Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-15 00:00:00

[PERSON] ,\~надалі за\~текстом \~позивач,\~звернувся до\~суду з\~позовом до\~Бориславської загальноосвітньої\~школи 1-ІІІ\~ступенів №7\~Бориславської міської\~ради Львівської\~області,\~надалі за\~текстом -\~відповідач,\~в якому\~просить суд\~визнати незаконним\~та скасувати\~наказ від\~10\~грудня 2018\~року №68-к\~«Про притягнення\~до дисциплінарної\~відповідальності [PERSON] » В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що працює вчителем фізичної культури відповідача з 1989 року, загальний педагогічний стаж 43 роки. Має кваліфікаційну категорію «Спеціаліст вищої категорії», педагогічне звання «Старший учитель», переатестація проводилась у квітні 2018 року. Наказом відповідача від 10 грудня 2018 року за №68-К «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності [PERSON] » за порушення п.п.2.1., 2.13 Розділу ІІ Посадових обов`язків учителя, п.4.1. Розділу ІV Посадових обов`язків учителя, п.3 Інструкції з ведення класного журналу учнів 5-11 класів ЗНЗ та не дотримання методичних рекомендацій щодо викладання фізичної культури позивачу оголошено догану. Підстава: лист відділу освіти Бориславської міської ради від 06.12.2018р. №01-18/849. Вважає спірний наказ незаконним, оскільки позивачем не було допущено вищезазначених порушень посадових обов`язків вчителя. У спірному наказі не конкретизовано саме за який проступок притягнуто позивача до дисциплінарної відповідальності. В порушення вимог ст.149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення адміністрація відповідача не зажадала від позивача письмових пояснень. Дана догана, на думку позивача, оголошена з порушенням норм трудового законодавства, а тому підлягає визнанню незаконною та скасуванню, через пропущення строку притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, відсутність порушення трудової дисципліни. Ухвалою судді Бориславського міського суду Львівської області від 27 грудня 2018 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. 23 січня 2019 року представником відповідача [PERSON] подано відзив на позовну заяву. Заперечення проти позову обґрунтовує тим, що догана [PERSON] була винесена правомірно. Підставою спірного наказу був лист відділу освіти Бориславської міської ради від 06 грудня 2018 року, зі змісту якого вбачалось, що відділом освіти Бориславської міської ради Львівської області розглянуто звернення вчителя предмета «Захист Вітчизни» [PERSON] від 16 листопада 2018р., пояснення останнього від 28 листопада 2018 року за №239, беручи до уваги лист вчителів ЗОШ №І-ІІІ ступенів №7 міста Борислава від 11 вересня 2018 року за №01-17/611 щодо проявів булінгу вчителем [PERSON] до учнів-учасників гуртка «Джура». Внаслідок допущених позивачем порушень трудової дисципліни, останній фактично знехтував своєю відповідальністю за життя та здоров`я учнів під час навчально-виховного процесу, оскільки проводив уроки та здійснив оцінювання здачі учнями відповідних нормативів за застарілою методикою, яке могло призвести до непередбачуваних та навіть до непоправних наслідків. Крім цього, позивач допускав виправлення оцінки у класному журналі, після звернення батьків учениці. Просить відмовити у повному обсязі у задоволенні позовних вимог [PERSON] . У судовому засіданні позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] позов підтримали. Додатково пояснили, що в наказі про оголошення догани не зазначено за які саме порушення позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності, які саме дії не відповідають посадовій інструкції, періоди їх вчинення. Крім того, не конкретизовано порушення трудової дисципліни, яке мало наслідки, що позбавляє можливості зробити висновок про наявність такого порушення. Просили позов задовольнити та скасувати наказ про оголошення догани через незаконність та необґрунтованість його винесення. У судовому\~засіданні представники\~відповідача [PERSON] \~та [PERSON] \~заперечили проти\~позову з\~підстав,\~викладених у\~відзиві,\~зазначили,\~що позов\~ [PERSON] \~є необґрунтованим.\~Викладені в\~ньому доводи\~не відповідають\~реальним обставинам\~справи.\~Пояснили,\~що догана\~ [PERSON] \~була винесена\~правомірно через\~допущені ним\~порушення відповідної інструкції з ведення класного журналу учнів 5-11 класів, недотримання методичних рекомендацій щодо викладання фізичної культури. Суд, заслухавши пояснення осіб, що брали участь у справі, показання свідків, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до переконання, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити з таких підстав. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно з ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до змісту ст.ст.11, 15 ЦК України цивільні права і обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Судом встановлено, \~ \~ \~ \~що наказом в.о.директора загальноосвітньої школи 1-ІІІ ступенів №7 Бориславської міської ради Львівської області Гірняк Л.Ф. від 10 грудня 2018 року за №68-К «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності [PERSON] » за порушення п.п.2.1., 2.13 Розділу ІІ Посадових обов`язків учителя, п.4.1. Розділу ІV Посадових обов`язків учителя, п.3 Інструкції з ведення класного журналу учнів 5-11 класів ЗНЗ та не дотримання методичних рекомендацій щодо викладання фізичної культури [PERSON] оголошено догану. Підстава: лист відділу освіти Бориславської міської ради від 06.12.2018р. №01-18/849. З даним наказом позивача було ознайомлено 13 грудня 2018 року (а.с.4). Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] показав суду, що працює на посаді вчителя даної школи. Позивач [PERSON] проводив заміну уроків у 10 класі у вересні- жовтні 2018 року, на час відсутності свідка, який на той час проходив курси підвищення кваліфікації. Позивач [PERSON] у порушення методичних рекомендацій щодо викладання фізичної культури у 2018/2019 н.р., затвердженої додатком до листа Міністерства освіти та науки України від 03 липня 2018 року №1/9-415, приймав в учнів надумані нормативи, зокрема «метання гранати» у дівчат, що не входять у типову програму. Свідомо завищував нормативи для учнів. Більш того, позивач виставляв не відповідні до типової програми оцінки в графу для тематичної атестації. Крім цього, позивач виставляв оцінку в графу, коли урок було проведено свідком. Із відповідною заявою свідок був вимушений звернутись до начальника відділу освіти 16 листопада 2018 року, оскільки на звернення свідка тодішня адміністрація школи директор [PERSON] та завуч [PERSON] не реагували. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] суду показала, що її дитина навчається в ЗОШ №7. Дитина займається легкою атлетикою. На час заміни вчителя фізичної культури [PERSON] у жовтні 2018 року, позивач [PERSON] , як вчитель фізкультури, заставляв її доньку здавати нормативи з «метання гранати», що не було передбачено навчальною програмою. Виставляв занижені оцінки зі стрибків у довжину. Після звернення свідка до [PERSON] , останній виправив занижену оцінку на вищу. Свідок [PERSON] показала, що її син навчається у дев`ятому класі ЗОШ №7. На її думку між вчителем [PERSON] та її дитиною постійно виникають конфлікти. Мало місце, що [PERSON] підняв руку на сина. У вересні 2018 року позивач не допустив сина свідка на заняття, оскільки останній не мав спортивного взуття. Хоча інших дітей, які не мали взуття, але не є членами патріотичного гуртка « [PERSON] », зі спортивного залу не видалив. Положеннями статті 3 КЗпП України визначено, що трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами, регулюються законодавством про працю. Згідно зі статтею 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. Відповідно до ст. 147 КЗпП України дисциплінарне стягнення у вигляді догани застосовується власником до працівника за порушення трудової дисципліни. Порушенням трудової дисципліни є невиконання або неналежне виконання з вини працівника покладених на нього трудових обов`язків, що проявилися в порушенні: правил внутрішнього трудового розпорядку; посадових інструкцій; положень, наказів та розпоряджень власника, якщо вони мають законний характер. До застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, а також обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку (ст. 149 КЗпП України). Таким чином, в силу ст.ст. 147-149 КЗпП України роботодавець має право застосовувати до працівника дисциплінарне стягнення за винне невиконання або неналежне виконання працівником покладених на нього трудових обов`язків. Суд також звертає увагу на те, що за кожний проступок до працівника може бути застосоване тільки одне дисциплінарне стягнення. Поряд з дисциплінарним стягненням до порушника трудової дисципліни можуть бути застосовані інші заходи правового впливу, наприклад, повне або часткове позбавлення премії чи винагороди за результатами роботи за рік. Якщо невиконання чи неналежне виконання з вини працівника покладених на нього трудових обов`язків продовжувалось, не дивлячись на накладення дисциплінарного стягнення, допускається застосування до нього нового дисциплінарного стягнення, у тому числі звільнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника (ч. 3 ст. 149 КЗпП України). До застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення (ч. 1 ст. 149 КЗпП України). Якщо працівник відмовився від цього, власник повинен скласти акт про відмову від дачі пояснень і провести дисциплінарне розслідування порушення трудової дисципліни. Відмова працівника дати письмові пояснення не перешкоджає накладенню на працівника відповідного стягнення. Дана норма узгоджується з правовою позицією, викладеною ВСУ в Постанові від 19.10.2016 року № 6-2801цс15, згідно якої пояснення порушника трудової дисципліни є однією з важливих форм гарантії, наданих порушнику для захисту своїх законних прав та інтересів, направлених проти безпідставного застосування стягнення. Судом встановлено, що в.о.директора загальноосвітньої школи 1-ІІІ ступенів №7 Бориславської міської ради Львівської області [PERSON] було порушено вимоги ч.1 ст.149 КЗпП України, не було витребувано у позивача письмових пояснень під час дисциплінарного розслідування порушення трудової дисципліни, що не заперечується сторонами. Суд не бере до уваги твердження представників відповідачів про те, що позивач [PERSON] був знайомий із дисциплінарним розслідуванням порушення трудової дисципліни та мав можливість надати письмові пояснення, оскільки позивач отримав 27 листопада 2018 року в приміщенні відділу освіти Бориславської міської ради заяву [PERSON] (зворот а.с.26), оскільки дисциплінарне стягнення було застосовано в.о.директора школи, а не начальником відділу освіти. Разом з тим правова оцінка дисциплінарного проступку проводиться на підставі з`ясування всіх обставин його вчинення, у тому числі з урахуванням письмового пояснення працівника. Невиконання власником або уповноваженим ним органом обов`язку зажадати письмове пояснення від працівника та неодержання такого пояснення не є підставою для скасування дисциплінарного стягнення, якщо факт порушення трудової дисципліни підтверджений представленими суду доказами. Трудові спори з питань накладення дисциплінарних стягнень вирішуються в установленому законодавством порядку. Постановою Пленуму ВСУ від 06.12.1992 № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» визначено, що при розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідно з`ясовувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-1-149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок тощо. Судом проаналізований спірний Наказ, згідно якого позивачу оголошено догано за порушення п.п.2.1., 2.13 Розділу ІІ Посадових обов`язків вчителя фізичної культури, п.4.1. Розділу ІV Посадових обов`язків вчителя фізичної культури, п.3 Інструкції з ведення класного журналу учнів 5-11 класів ЗНЗ та не дотримання методичних рекомендацій щодо викладання фізичної культури, [PERSON] визначено наступні обов`язки в межах його трудової функції, зокрема посадовою інструкцією: п.2.1. «Проводити на високому методичному і науковому рівні навчання учнів у відповідності з програмами та методиками фізичної культури, використовуючи при цьому найефективніші прийоми і засоби навчання»; п.2.13 «Дотримуватись етичних норм поведінки в школі, побуті, громадських місцях, які відповідають суспільному статусу педагога». П.4.1. Розділу ІV Посадових обов`язків учителя визначено: 4.1 «У встановленому законодавством України порядку вчитель фізичної культури несе відповідальність за життя і здоров`я учнів під час навчально-виховного процесу; реалізацію не в повному об`ємі навчальних програм у відповідності з навчальним планом і розкладом навчального процесу, порушення прав та свобод учня». Крім цього, позивач, відповідно до п.3 Інструкції з ведення класного журналу учнів 5-11 (12) класів загальноосвітніх навчальних закладів, затвердженої наказом Міністерства освіти і науки України 03.06.2008р. №496, зобов`язаний проводити оцінювання навчальних досягнень учнів та визначає 3.1 Загальні поняття, 3.2 Виставлення оцінок до класного журналу, 3.3 Оцінювання навчальних екскурсій та навчальної практики. Так, суд виходить з того, що позивачу оголошено догану за порушення конкретних пунктів Посадових обов`язків вчителя фізичної культури (недотримання методичних рекомендацій щодо викладання фізичної культури) та п.3 Інструкції з ведення класного журналу учнів 5-11 (12) класів загальноосвітніх навчальних закладів в сукупності, хоча в спірному наказі саме конкретні проступки не зазначені. Згідно з ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу. Виходячи з аналізу норм КЗпП України, у справах, в яких оспорюється незаконне притягнення до дисциплінарної відповідальності, саме роботодавець повинен довести, що притягнення до дисциплінарної відповідальності відбулося без порушення законодавства про працю. Отже, у результаті судового розгляду знайшли підтвердження обставини, викладені у спірному наказі, котрі стали підставою для його винесення. Зокрема, з показів свідків [PERSON] та [PERSON] , що не заперечується позивачем [PERSON] , встановлено, що позивач [PERSON] , проводячи урок фізичної культури, будучи на заміні вчителя [PERSON] , в учнів 10-класу, не дотримався методичних рекомендацій щодо викладання фізичної культури та порушив вимоги щодо ведення класного журналу учнів 5-11 класів загальноосвітніх навчальних закладів. Згідно з частинами першою та другою статті 147-1 КЗпП України, дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника. Відповідно до статті 148 КЗпП України, дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку. Суд, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, виходить з того, що дійсно, спірний наказ було винесено відповідачем тільки 10 грудня 2018 року про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності відповідно до ст.ст.147-149 КЗпП України. Підставою спірного наказу був лист відділу освіти Бориславської міської ради від 06 грудня 2018 року, зі змісту якого вбачалось, що відділом освіти Бориславської міської ради Львівської області розглянуто звернення вчителя предмета «Захист Вітчизни» [PERSON] від 16 листопада 2018 року, пояснення останнього від 28 листопада 2018 року за №239, беручи до уваги лист вчителів ЗОШ №І-ІІІ ступенів №7 міста Борислава від 11 вересня 2018 року за №01-17/611 щодо проявів булінгу вчителем [PERSON] до учнів-учасників гуртка « [PERSON] » (а.с.5). Тобто, відповідачем застосовано дисциплінарне стягнення у відповідності до вимог ст.148 КЗпП України, не пізніше одного місяця з дня його виявлення (заява [PERSON] від 16 листопада 2018 року). Таким чином, відповідачем було застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді винесення догани до спливу строку для притягнення до дисциплінарної відповідальності в один місяць, в межах вимог ст. 148 КЗпП України. У зв`язку з цим суд приходить до переконання, що позовна вимога у частині визнання незаконним та скасування наказу від 10 грудня 2018 року №68-к «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності [PERSON] » задоволенню не підлягає. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, приймаючи до уваги, що позивач звільнений від сплати судового збору за подання позову, що випливає з трудових відносин та у задоволенні позовних вимог відмовлено, тому сума сплаченого позивачем судового збору розподілу в порядку ст. 141 ЦПК України не підлягає. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: dismissed