Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-24 00:00:00

[PERSON] (надалі «Позивач») звернулась до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування, в якому просила визнати право власності на земельну ділянку площею 0,0502 га, що розташована в Садівницькому товаристві Хриплин по вул. 5 Хмельова №12 в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], що помер 09.10.2015 року. Позивачем подано до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, просила позов задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві. Відповідачами подано до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, проти задоволення позову не заперечують. Відповідно до частини 2 статті 197 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Проаналізувавши викладені в позовній заяві пояснення Позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, Судом встановлено наступне. Відповідно до свідоцтва про смерть, [PERSON], помер 09.10.2015 року. ( а.с.3). Зокрема, як зазначено в позовній заяві, 09.10.2015 року помер чоловік [PERSON] - [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 0,0502 га, що розташована в Садівницькому товаристві Хриплин по вул. 5 Хмельова №12 , що підтверджується архівним витягом, виданим виконавчим комітетом Івано-Франківської міської ради за №38/4-07 від 03.03.2016 року, рішенням Хриплинської сільської ради Івано-Франківської міської ради від 03.12.1993 року про передачу земель у приватну і колективну власність садово-огородньому товариству Колос. ( а.с.5-6). Позивач разом з Відповідачами проживала та була зареєстрована з чоловіком-спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, що підтверджується довідкою про склад сімї від 30.11.2015 року №1722 виконкому Чукалівської сільської ради. ( а.с.7). Відповідно до довідки №3 ОК Садівницьке товариство Хриплин правління від 18.01.2016 року за [PERSON] як членом Садівницького товариства Хриплин числиться приватизована земельна ділянка площею 0,0502 сотих, №12 по вул. 5 Хмельова ( а.с.8). Позивач частково оформила свої спадкові права, отримавши в приватного нотаріуса Тисменицького районного нотаріального округу [PERSON] свідоцтво про право на спадщину від 13.05.2016 року на будинковолодіння в с. Чукалівка, вул. О. Кобилянської буд. 5. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 13.05.2016 року спадкоємцем майна [PERSON], який помер 09.10.2015 року є [PERSON]. Спадщина скадається з домоволодіння, що знаходиться за адресою с. Чукалівка, вул. Кобилянської №5, Тисменицького району. ( а.с.10). Після смерті [PERSON] 07.04.2016 року приватним нотаріусом [PERSON] відкрито спадкову справу 27/2016 після померлого [PERSON] Заяву про прийняття спадщини подано дружиною [PERSON], [INFO], яка проживає в [INFO], інших спадкоємців, які прийняли спадщину немає. Статтею 328 Цивільного кодексу України (надалі «ЦК України») визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Частиною 1 статті 1268 визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина 1 статті 1269 ЦК України). Згідно з частинами 1, 3 статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. [PERSON] було подано заяву до приватного нотаріуса [PERSON] Тисменицького районного нотаріального округу для оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку після смерті [PERSON], що постійно проживав в с . Чукалівка Тисменицького району. Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 13.05.2016 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки у неї відсутні документи власності на майно. (а.с.9). Враховуючи вищевикладене, [PERSON] звернулась до суду з позовом про визнання права власності за законом на спірне спадкове майно. Главою 86 ЦК, а також спеціальним законодавством, зокрема, Законом України «Про нотаріат», підзаконними нормативними актами визначено нотаріальний порядок оформлення права на спадщину, що відповідає встановленій законодавством сукупності функцій притаманній юрисдикційній діяльності судів та нотаріусів. Це знайшло також підтвердження у постанові Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування». Як зазначено в пункті 3.1 [PERSON] спеціалізованого суду Ураїни з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду. Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів визначений у ст. 16 ЦК України. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права, що в рівній мірі означає як наявність права, так і його відсутність або й відсутність обовязків. Враховуючи все вищевикладене в сукупності, дослідивши матеріали справи,Суд дійшов висновку про те, що право власності [PERSON] на спірне спадкове майно підтверджується архівним витягом виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради №38/4-07 від 03.03.2016 року ( а.с.5), рішенням Хриплинської сільської ради народних депутатів Івано-Франківської міської ради від 03.12.1993 року №28 про передачу земель у приватну і колективну власність садово- огородньому товариству «Колос» ( а.с.6), Довідкою ОК «Садівницького товариства Хриплин» Правління №3 від 18.01.2016 року ( а.с.8). Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права, що в рівній мірі означає як наявність права, так і його відсутність або й відсутність обовязків. За ч.1,4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідачі по справі позов визнали. Оскільки є законні підстави для визнання за позивачем як спадкоємцем [PERSON] права власності на спадщину у порядку спадкування за законом, позов необхідно задовольнити в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved