Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-17 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися в суд із вказаним позовом, мотивуючи заяву тим, що їхній матері [PERSON], на праві приватної власності за життя належав житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами по вул. Гагаріна, 6, в смт. Маневичі Волинської області. 01 серпня 2007 року [PERSON] померла. Оскільки вона за життя заповіт не склала, спадкоємцями за законом є четверо дітей померлої. Однак [PERSON], [PERSON], у встановленому законом порядку спадщину не прийняли, а [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину шляхом подачі до нотаріальної контори відповідної заяви, проте, у звязку з відсутністю у спадкодавця правовстановлюючих документів про право власності на вказане спадкове майно, їм було відмовлено в нотаріальному оформленні спадкових прав. Тому просять суд визнати за ними в порядку спадкування за законом право власності на ? частину житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами по вул. Гагаріна, 6, в смт. Маневичі Волинської області, кожним зокрема. В судовому засідання позивач [PERSON], її представник [PERSON], кожен зокрема, позов підтримали та просили задовольнити. Відповідач [PERSON], позов визнав та не заперечував щодо його задоволення. Відповідач [PERSON], позов не визнала, просила відмовити у його задоволенні, оскільки також бажає отримати частку у спадковому майні після смерті матері. Відповідач [PERSON] селищна рада Маневицького району Волинської області свого представника для участі в розгляді справи не направили, проте подали до суду заяву з проханням проводити розгляд справи у відсутності їх представника, позов визнають та не заперечують щодо його задоволення. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі та проаналізувавши їх в сукупності, суд приходить висновку про часткове задоволення позову з огляду на наступне. Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Судом установлено, що 01 серпня 2007 року померла мати позивачів [PERSON], що підтверджується матеріалами справи (а.с. 8). Із довідки [PERSON] селищної ради Маневицького району Волинської області № 2013 від 18 березня 2016 року вбачається, що [PERSON] була зареєстрована по день смерті за адресою: смт. Маневичі, вул. Гагаріна, 6, разом із сином [PERSON], дочкою [PERSON], внучками [PERSON] та [PERSON], невісткою [PERSON], внуками [PERSON] та [PERSON] (а.с. 9). Відповідно до повідомлення [PERSON] державної нотаріальної контори Волинської області № 273/01-16 від 16 травня 2016 року після смерті [PERSON], яка померла 01 серпня 2007 року спадкова справа не заводилась (а.с. 35). Із відповіді [PERSON] державної нотаріальної контори Волинської області від 28 квітня 2016 року на звернення [PERSON] та [PERSON] вбачається, що підстав для видачі свідоцтва про право власності за законом, після смерті [PERSON], у нотаріуса немає, оскільки позивачами не було надано жодних документів, які підтверджують державну реєстрацію права власності на спадкове нерухоме майно за спадкодавцем (а.с. 16). Згідно висновку Маневицького архітектурно планувального підприємства від 22 квітня 2016 року житловий будинок та господарські будівлі, що знаходяться в смт. Маневичі Маневицького району Волинської області по вул. Гагаріна, 6, відповідають діючим державним будівельним, санітарним і пожежним нормам (а.с. 11). Згідно свідоцтва про смерть серії I-ЕГ № 190181 виданого [PERSON] районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області позивач [PERSON] помер 27 липня 2016 року, що унеможливлює задоволення позову повністю (а.с. 49). Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов'язків. Згідно ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Зважаючи на вищевикладене та беручи до уваги те, що [PERSON] у встановлений законом строк для прийняття спадщини до [PERSON] державної нотаріальної контори Волинської області не зверталась, заяву про визначення додаткового строку для прийняття спадщини до суду не подала, а [PERSON] прийняла спадщину в встановлений законом строк та спосіб, є спадкоємцем за законом, суд приходить висновку про часткове задоволення позову та доцільність визнання за позивачем [PERSON] права власності на ? частину вказаного спадкового житлового будинку.

Outcome: partial