Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-01 00:00:00

[PERSON] на підставі довіреності в інтересах Публічного акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» в травні 2015 року заявив позов про стягнення з [PERSON] 29003,12 доларів США, 1544,32 доларів США в еквіваленті на національну валюту, та 102810 грн. на погашення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивовано неналежним виконанням відповідачем зобов'язаннь за договором. Представник позивача [PERSON] через канцелярію суду подав заяву, за якою на вимогах позову наполягав, проти винесення заочного рішення не заперечував, просив розглянути справу без участі представника позивача. [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та місце судового розгляду повідомлялася належним чином, про причини неявки не повідомила. Оскільки, у справі достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе постановити заочне рішення у справі. Судом встановлено таке. 22.08.2007р. між Закритим акціонерним товариством «Перший Український міжнародний банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Перший Український міжнародний банк», та [PERSON] було укладено кредитний договір №5604652, відповідно до якого перший надав, а друга прийняла 60000 доларів США під 12,90% річних, на строк до 22.08.2022 року. Кредит видавався за цільовим призначенням на розсуд позичальника, під зобов'язання останнього сплатити проценти за користування кредитом та повернути кредит в порядку та у строки, обумовлені договором (пункти 1.1., 1.2.,3.2.1. договору). У разі порушення строків виконання зобов'язань з повернення кредиту та (або) сплати процентів за користування кредитом, позичальник, відповідно до пункту 5.2. договору, зобов'язався сплатити на вимогу банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у відповідний період, від суми прострочених виконанням зобов'язань за кожен день прострочення. Крім того, сторони оговорили в договорі штрафи, що можуть бути накладені на позичальника у разі неналежного виконання ним певних зобов'язань за договором (пункти 5.4, 5.5. договору). Проте, [PERSON], як це вбачається з розрахунку заборгованості за кредитом, взяті на себе зобов'язання виконувала неналежним чином, внаслідок чого станом на 23.03.2015р. за договором облікована заборгованість в сумі 30547,44 доларів США та 102810 грн., що складається із: заборгованості за кредитом - 25534,82 доларів США; по процентам за користування кредитом - 3468,30 доларів США; за пенею - 944,32 доларів США; за штрафами - 600 доларів США та 102810 грн. Відповідно до пунктів 3.5.7., 3.5.8. договору, банк має право вимагати від позичальника дострокового повернення кредиту або частини кредиту, разом з нарахованими процентами, в тому числі і у разі порушення зобов'язань за договором. На письмову вимогу позивача про дострокове повернення кредиту від 12.01.2015р. відповідач не відреагувала. За таких обставин та відсутності заперечень відповідача, суд приходить до висновку, що права позивача порушенні, а позов правильно засновано на приписах ст.ст. 526, 527, 530, 549, 611, 1050, 1054 ЦК України. Разом з тим, суд не може прийняти доводи позивача про стягнення з відповідача штрафів, оскільки такі доводи не підкріплені доказами про факти порушень позичальником умов договору, за які накладені ці штрафи, а тому вважає за необхідне в задоволенні відповідних вимог позову відмовити. Отже, на підставі наведених в рішенні норм закону, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає заборгованість: за кредитом - 25534,82 доларів США; по процентам за користування кредитом - 3468,30 доларів США; за пенею - 22512,59 грн. (944,32 доларів США х 23,84 (курс долара за даними НБУ станом на день винесення рішення)). За такого рішення, витрати у справі мають бути розподілені між сторонами пропорційно частці задоволених вимог, відповідно і на підставі ст.88 ЦПК України. На підставі вказаних в рішенні норм закону,

Outcome: approved