Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-05 00:00:00

[PERSON] , який діє в інтересах [PERSON] , звернувся до Краматорського міського суду Донецької області з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на 1/10 частку квартири в порядку спадкування. В обґрунтування позову зазначив, що [INFO] помер батько позивачки [PERSON] - [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина, а саме 1/5 частка квартири за адресою: [ADDRESS] , яка належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого органом приватизації міськвиконкому м. Краматорська Донецької області 30.03.1993 року за розпорядженням №897 і зареєстрованого у Краматорському БТІ 12.04.1993 року за реєстраційним номером 2968-П. Спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] є його донька - [PERSON] та його мати - [PERSON] . На час відкриття спадщини позивачка та спадкодавець проживали у [ADDRESS] , а [PERSON] проживала в м. Маріуполі Донецької області. Однак зареєстровані [PERSON] та [PERSON] були за однією адресою в м. Маріуполі, в той час як [PERSON] зареєстрована в м. Краматорську Донецької області. У зв`язку з тим, що [PERSON] та [PERSON] були зареєстровані за однією адресою, то позивачці було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на Ѕ частку спадщини, тобто [PERSON] стала володіти 1/10 вищевказаної квартири, а на Ѕ частку майна [PERSON] спадкоємицею є його мати - [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла. За життя до нотаріальної контори не зверталась, заяву про прийняття спадщини не робила та свідоцтво про право на спадщину після смерті сина [PERSON] не отримувала. Враховуючи вищезазначене, [PERSON] не прийняла спадщину після смерті свого сина [PERSON] , так як відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким , що прийняв спадщину, а відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але який на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. 30.06.2020 року позивачка [PERSON] звернулась до Четвертої маріупольської державної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на 1/10 частку квартири за адресою: [ADDRESS] , на що 10.07.2020 року їй було відмовлено. Зазначені обставини стали підставою для звернення до суду з позовом про визнання права власності на 1/10 частку квартири в порядку спадкування. В судове засідання позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] не з`явились. Представник позивачки [PERSON] надав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити та проводити розгляд справи за його відсутності та відсутності позивачки. Відповідачка [PERSON] на електронну адресу суду надіслала заяву, в якій зазначила, що про дату, час і місце судового розгляду вона повідомлена, проти задоволення позовних вимог не заперечує та просить розглядати справу без її участі. Відповідачка [PERSON] на електронну адресу суду надіслала заяву, в якій зазначила, що про дату, час і місце судового розгляду вона повідомлена належним чином, проти задоволення позовних вимог не заперечує, відзив надавати не бажає та просить розглядати справу без її участі. Відповідачка [PERSON] на електронну адресу суду надіслала заяву, в якій просила розглядати справу без її участі. Зазначила , що відзив надавати не бажає та не заперечує проти задоволення позовних вимог. Суд, дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає за можливе позов задовольнити, виходячи з наступного. Згідно свідоцтва про право власності на житло від 30.03.1993 року, яке видано відповідно до розпорядження №897 від 30.03.1993 року квартира за адресою: [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 06.11.2008 року [PERSON] помер [INFO] . Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] та свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] [PERSON] є донькою [PERSON] . 14.04.2009 року за реєстраційним номером 3-347 державним нотаріусом Четвертої маріупольської державної нотаріальної контори Донецької області Постновою О.М. видано свідоцтво про право на спадщину за законом, відповідно до якого 1/2 частка спадкового майна, а саме 1/10 частка квартири за адресою: [ADDRESS] , що належала спадкодавцю [PERSON] переходить у власність спадкоємиці [PERSON] . Згідно відповіді державного нотаріуса Четвертої маріупольської державної нотаріальної контори Донецької області Постнової О.М. від 17.07.2020 року №778/02-14 1/2 частка спадкового майна, а саме 1/10 частка квартири за адресою: [ADDRESS] , що належала спадкодавцю [PERSON] ,відповідно до ст.1268 п.3, 1270 п. 1 ЦК України належить спадкоємиці [PERSON] , яка була зареєстрована зі спадкодавцем за однією адресою, а саме: [ADDRESS] . З відповіді на запит суду державного нотаріуса Першої краматорської державної нотаріальної контори Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Уварової Г.І., вбачається, що згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №61667876 від 15.09.2020 року спадкова справа до майна померлої [INFO] [PERSON] була відкрита [INFO] . Згідно наданих до суду копій спадкової справи померлої [PERSON] №378/2015, [PERSON] 27.10.2016 року отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом, реєстраційний номер №2-818, відповідно до якого він набув право власності на квартиру номер [ADDRESS] . В судовому засіданні встановлено, що згідно акту про проживання від 16.03.2020 року №01-26-224 з 2002 року по 27.09.2008 року [PERSON] фактично мешкав за адресою: [ADDRESS] , що не збігається з адресою його реєстрації місця проживання. Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ч.1 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. За ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Таким чином, [PERSON] постійно не проживала разом із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, до нотаріусу із заявою про отримання спадщини не зверталась, а відповідно спадщину після смерті [PERSON] не отримала. Згідно ч.1,2 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Таким чином, суд приходить до висновку, що представником позивачки [PERSON] доведені обставини, на які він посилається в своєму позові, а тому позов підлягає задоволенню, і за позивачкою [PERSON] необхідно визнати право власності на 1/10 частину квартири за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . На підставі викладеного,

Outcome: approved