Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-13 00:00:00

[PERSON] у липні 2019 року звернулася до суду із вказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований 01.11.2003 року Старосалтівською селищною радою Вовчанського району Харківської області, актовий запис № 28. На обґрунтування позовних вимог позивач посилалася на те, що 01.11.2003 року між нею та відповідачем зареєстрований шлюб. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з відповідачем. Вказує, що шлюбно-сімейні відносини не склалися через різні інтереси на подружнє життя, байдуже ставлення з боку чоловіка в період, коли вона гостро потребувала підтримки, у зв`язку з чим виникали непорозуміння. З відповідачем не проживають з червня 2019 року. 18.07.2019 року суд відкрив провадження у справі. Розгляд справи постановлено проводити в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання у справі. 06.08.2019 року відповідачем подано заперечення на позовну заяву, з яких вбачається, що він заперечує проти розірвання шлюбу в повному обсязі. Зазначив, що між ним та [PERSON] були рівноправні сімейні відносини, він піклувався про родину, виконував роботи по облаштуванню будинку, займався та продовжує займатись вихованням дітей. Вони з дружиною постійно проводили час разом, надавав їй постійну підтримку. 24.09.2019 року суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті. 11.11.2019 року відповідачем подано клопотання про надання часу для примирення. Ухвалою Вовчанського районного суду Харківської області від 11.11.2019 року надано сторонам по справі строк на примирення терміном два міцсяці, провадження у справі зупинено до закінчення строку для примирення, визначеного судом. Позивач під час судового розгляду підтримала заявлені вимоги та просила їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позові, зазначила, що вона із відповідачем не примирились, шлюбно-сімейні відносини не відновлені. Відповідач в судове засідання не з`явився, був сповіщений про час та місце судового розгляду завчасно та належним чином, про поважність причин неявки суд не повідомив. Суд, вислухавши пояснення позивача та дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, приходить до наступного. 01.11.2003 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований Старосалтівською селищною радою Вовчанського району Харківської області, актовий запис № 28. Вказане підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу мають синів - [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 14.10.2004 року Старосалтівською селищною радою Вовчанського району Харківської області, відповідний запис № 23) та [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 01.06.2009 року Старосалтівською селищною радою Вовчанського району Харківської області, актовий запис № 14). За місцем проживання та роботи відповідач характеризується позитивно (а.с. 22 - 36). Судом встановлено, що сторони з червня 2019 року шлюбні відносини не підтримують, мешкають окремо, спільного господарства не ведуть, між сторонами повністю втрачено взаєморозуміння. З вказаних обставин вбачається, що між сторонами склалися шлюбно-сімейні правовідносини, зокрема щодо розірвання шлюбу, а тому суд застосовує до них наступні норми права. Відповідно до ч. 1 ст. 21 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Частина 1 ст. 24 Сімейного кодексу України встановлює, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України - суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як зазначено у ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право залишити його після розірвання шлюбу. При вирішення спору суд враховує, що позов до суду про розірвання шлюбу позивачкою подано ще у липні 2019 року, на день розгляду справи минуло вже більше п`яти місяців, і позивачка наполягає на розірванні шлюбу. У наданий судом строк для примирення сторони не примирилися. Таким чином, суд дійшов висновку, що причини з яких позивач наполягає на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали не можливим, оскільки сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, а тому позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Оскільки позивач бажає після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем « [PERSON] », суд вважає за необхідне залишити їй це прізвище. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved