Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-19 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) по заборгованості за аліментами. Позивач зазначала, що 07 березня 2003 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який був в подальшому розірваний 12 вересня 2007 року. Від шлюбу у них народилася донька, [PERSON] , [INFO] . Після розлучення донька проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач самоусунувся від виховання, розвитку здібностей та матеріального забезпечення дитини. В супереч вимогам ст. 150 Сімейного кодексу України, в якій визначені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: батьки зобов`язані піклуватися за виховання дитини, про її здоров`я, фізичний, духовний розвиток, готувати до самостійного життя. Згідно рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 26 грудня 2006 року, з відповідача [PERSON] на користь позивача стягувались аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі ј частки його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29 листопада 2006 року і до досягнення дитиною повноліття. Крім цього, згідно рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 22 червня 2009 року, з відповідача на користь позивача стягувались додаткові витрати на дитину інваліда [PERSON] в розмірі 1000 грн. 00 коп., щомісячно починаючи з 22 квітня 2009 року і до досягнення дитиною 16 років, тобто до [INFO] . З квітня 2016 року аліменти на дитину стягувались Броварським ВДВС згідно виконавчого провадження №52136506 по виконавчому листу №2- 4275/2006 від 19.01.2007 р., виданого Броварським міськрайонним судом Київської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання доньки [PERSON] , [INFO] . Відповідач [PERSON] аліменти на утримання дитини не сплачував, а ті що платив - періодично та не в повному обсязі, деякий час взагалі не платив їх внаслідок чого в різні періоди, починаючи з квітня 2016 року постійно була заборгованість за аліментами, до середини 2019 року. 26 серпня 2019 року донька [PERSON] стала повнолітньою та стягнення аліментів на дитину припинилося, і відповідач в зв`язку з цим припинив сплачувати аліменти які були призначені судом до повноліття дитини, фінансово перестав допомагати дитині. За підрахунками загальна сума неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення за період з 01.04.2016 р. по 31.08.2019 р. складає: 157316 грн. 58 коп. Крім цього, згідно ч. 4 ст. 196 СК України, у разі прострочення оплати додаткових витрат на дитину з вини платника такий платник зобов`язаний на вимогу одержувача додаткових витрат сплатити суму заборгованості за додатковими витратами з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних із простроченої суми. Згідно розрахунку\~заборгованості,\~виданого старшим\~державним виконавцем\~Попович А.О.\~згідно виконавчого\~листа №2-2365/2009\~від 12.08.2009\~р.,\~виданого Броварським\~міськрайонним судом\~про стягнення\~з [PERSON] \~додаткових витрат\~на утримання\~дитини [PERSON] \~у розмірі\~1000\~грн.\~00 коп. щомісячно, починаючи з 22.04.2009 р. і до досягнення дитиною 16 років, боржник [PERSON] прострочив сплату додаткових витрат на дитину починаючи з грудня 2016 року та до серпня 2017 року. Станом на 26.08.2017 р. вказана заборгованість становила 4200 грн. 00 коп. За підрахунками загальна сума інфляційних та три проценти річних з простроченої суми становить 71 грн. 78 коп. Посилаючись на\~викладене,\~позивач просила\~суд стягнути\~з відповідача\~на її\~користь неустойку\~(пеню)\~у розмірі\~одного відсотка\~від суми\~несплачених аліментів\~за кожен\~день прострочення\~в період\~з 01.04.2016\~р.\~по 26.08.2019\~р.,\~а саме\~157316\~грн.\~58\~коп., заборгованість зі сплати додаткових витрат на дитину у розмірі 4200 грн., з врахуванням встановленого індексу інфляції та три проценти річних від простроченої суми у розмірі 71 грн. 78 коп., а також витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1000 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі. В судовому засіданні відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги не визнали, заперечували проти їх задоволення в повному обсязі, так як позивачем не надано доказів існування підстав для стягнення неустойки. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження останньої (а.с.16). [PERSON] є інвалідом дитинства, друга група інвалідності з 01 вересня 2020 року довічно, не може працювати на висоті, біля води, вогню та рухомих механізмів, що підтверджується посвідченням серії [NUMBER] , довідкою МСЕК серії АВ №0097684 (а.с.25,26,103-104). Вона хворіє на симптоматичну вторинну генералізовану епілепсію, ускладнену когнітивними розладами до рівня легкої розумової відсталості, зміни характелогічні по епітипу, ВДС періоду пебертату з цефалгіями. Синдром Арнольда-Кіарі 1 ст. (а.с.80-81). Згідно актів обстеження житлово-побутових умов від 01 липня 2020 року та №102 від 11 жовтня 2020 року, позивач [PERSON] проживає разом з донькою [PERSON] у двокімнатній квартирі за адресою: [ADDRESS] з лютого 2019 року. Квартира знаходиться в задовільному стані, обладнана технікою, підведені всі комунікації, повністю відповідає санітарним нормам. [PERSON] має свою окрему кімнату з усіма зручностями. Умови проживання сім`ї задовільні. [PERSON] являється особою з інвалідністю II групи з дитинства, в результаті чого вона повною мірою не усвідомлює значення своїх дій та не може керувати ними, потребує постійного стороннього догляду так як не може вчиняти будь-які побутові правочини (а.с.84,87). Згідно довідки №76 від 30 серпня 2019 року, [PERSON] , [INFO] , навчається в 11 класі Ліцею технологічного профілю Броварського навчально-виховного об`єднання Броварської міської ради Київської області. Форма навчання - денна. Стипендію не отримує (а.с.18). Відповідно до характеристики, [PERSON] часто не відвідує заняття в навчальному закладі без поважних причин. Учениця володіє учбовим матеріалом на початковому рівні та не виявляє зацікавленості до навчання. Має довільну змішану пам`ять. Виявляє конкретне мислення. На уроках здебільшого не уважна, не виконує домашні завдання. Має добрий загальний розвиток. До виконання громадських доручень ставиться недбало. Проявляє хитрість, маніпулюючи ситуаціями на свою користь (хворобою, недостатньою кількістю спілкування з батьком). Дівчина весела, товариська, іноді піддається чужому впливу. Правила поведінки виконує не завжди. Мала конфліктні ситуації з класним керівником під час уроків, не реагуючи на зауваження, без дозволу залишала класну кімнату, але після завершення уроку поверталася до класу. Тісних дружніх стосунків з однокласниками не має. Мати учениці [PERSON] цікавиться навчанням доньки, відвідує батьківські збори, підтримує контакт з класним керівником, батько учениці [PERSON] не цікавиться навчанням доньки, в навчальному закладі жодного разу не з`являвся (а.с.83). Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 22 червня 2009 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] додаткові витрати на дитину-інваліда [PERSON] , [INFO] , за лютий, березень 2009 року в сумі 1455 (одна тисяч чотириста п`ятдесят п`ять) грн., а також стягнуто додаткові витрати на дитину-інваліда [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1000 (одна тисяча) грн., щомісячно, починаючи з 22 квітня 2009 року і до досягнення дитиною 16 (шістнадцяти) років (а.с.19-20). Згідно розрахунку заборгованості, виданого старшим державним виконавцем Попович А.О. згідно виконавчого листа № 52136506 по виконавчому листу №2-4275/2006 від 19.01.2007 р., виданого Броварським міськрайонним судом Київської області про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , заборгованість на день повноліття склала 722,85 грн., заборгованість згідно виконавчого листа №2-2365/2009 від 12.08.2009 р., виданого Броварським міськрайонним судом про стягнення з [PERSON] додаткових витрат на утримання дитини [PERSON] станом на день досягнення дитиною 16 років складає 4200 грн. (а.с.12,13). Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 4 ст. 194 СК України, заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття, а у випадку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу, до досягнення нею двадцяти трьох років. Згідно ч. 1 ст. 195 СК України, заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном. Ч. 2 - заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою-підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. У разі встановлення джерела і розміру заробітку (доходу) платника аліментів, який він одержав за кордоном, за заявою одержувача аліментів державний виконавець, приватний виконавець здійснює перерахунок заборгованості. Відповідно до ч. 3 ст. 195 СК України, розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом. Разом з\~тим, згідно з ч. 1 ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Зазначена правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 25 квітня 2018 року у справі №572/1762/15-ц (провадження № 14-37цс18). З розрахунку розміру пені за прострочення сплати аліментів за період з квітня 2016 року по серпень 2019 року, викладеного у позовній заяві, вбачається, що загальний розмір неустойки (пені) становить 157316 гривень 58 копійок. Разом з цим, вказаний розрахунок неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів виконаний без урахування правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 25 квітня 2018 року у цивільній справі №572/1762/15-ц, та відповідно без урахування формули розрахунку пені за несвоєчасну сплату аліментів, а саме: ?p = (A1?1%?Q1)+(A2?1%?Q2)+……….(An?1%?Qn), де: ?p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2 - кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An - нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn - кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. В той час, як з розрахунку, наданого позивачем у позовній заяві (а.с.8-11), неустойка (пеня) зі сплати аліментів розрахована за наступною формулою: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1% пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. У такому разі загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Враховуючи принципи цивільного судочинства щодо змагальності та диспозитивності, суд позбавлений можливості самостійно здійснювати розрахунок неустойки (пені) зі сплати аліментів. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в частині стягнення суми неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Разом з тим, згідно ч. 4 ст. 196 СК України, у разі прострочення оплати додаткових витрат на дитину з вини платника такий платник зобов`язаний на вимогу одержувача додаткових витрат сплатити суму заборгованості за додатковими витратами з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних із простроченої суми. Платник додаткових витрат вважається таким, що прострочив оплату, якщо він не виконав свій обов`язок щодо оплати додаткових витрат у строк, встановлений рішенням суду або за домовленістю між батьками, а в разі їх відсутності або у разі не встановлення такого строку - після спливу семи днів після пред`явлення відповідної вимоги одержувачем додаткових витрат, який фактично їх оплатив. Заборгованість згідно виконавчого листа №2-2365/2009 від 12.08.2009 р., виданого Броварським міськрайонним судом про стягнення з [PERSON] додаткових витрат на утримання дитини [PERSON] станом на день досягнення дитиною 16 років складає 4200 грн. За підрахунками загальна сума інфляційних та три проценти річних з простроченої суми становить 71 грн. 78 коп. Відповідно до ч.ч.1,5 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно ч.ч.1,2 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З 08 квітня 2020 року відповідач [PERSON] зареєстрований як безробітний в Броварському МРЦЗ, дохід за період з 08 квітня 2020 року по 30 вересня 2020 року становить 24222,87 грн., заборгованість по аліментах відсутня (а.с.117,119-120). Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість зі сплати додаткових витрат на дитину у розмірі 4200,00 грн., з врахуванням встановленого індексу інфляції та три проценти річних від простроченої суми у розмірі 71,78 грн. За таких обставин суд дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог. Крім того, відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, таким чином суд вважає необхідним стягнути із відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 840,80 грн.

Outcome: partial