Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-10 00:00:00

[PERSON], як представник [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення суми заборгованості по аліментам за виконавчим документом. В обґрунтування позову зазначив, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню дитину [PERSON], 09.07.1997р.н., який після розірвання шлюбу між сторонами залишився проживати разом із позивачем та перебуває на її утриманні. Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 29.08.2006р. з [PERSON] на користь позивача стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі ? частини заробітків (доходів) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24.07.2006р. і до досягнення дитиною повноліття. На підставі даного рішення було видано виконавчий лист №2-2448 від 04.09.2006р. та Придніпровським відділом державної виконавчої служби м. Черкаси ГТУЮ у Черкаській області відкрито виконавче провадження №50381188 щодо примусового стягнення аліментів з [PERSON] Відповідно до довідки-розрахунку від 23.04.2017р. від 13593 борг по сплаті аліментів [PERSON] станом на 09.07.2015р. становить 52418,61грн. В позасудовому порядку сторони вирішити даний спір не змогли, а тому позивач була вимушена звернутись до суду з даним позовом. 24.05.2018р. згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим суддею у даній справи визначено [PERSON] Рішенням Вищої ради правосуддя від 10 липня 2018 року №2227/0/15-18 суддю Колоду Л.Д. звільнено з посади судді у відставку. Ухвалою суду від 23 серпня 2018 року справа прийнята до провадження судді Демчика Р.В. та відкрито провадження у справі за правилами загального спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та призначено судове засідання з розгляду справи по суті. Позивач та його представник в судове засідання не зявилися, причину неявки суду не повідомили. Проте від представника позивача надійшла заява, в якій він просив провести розгляд даної справи за його відсутності та відсутності позивача. Також в заяві зазначено, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідно до ст.280 ЦПК судом прийнято рішення про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи та оцінивши надані докази, судом встановлені наступні обставини справи і відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що на підставі рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 29.08.2006р. стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON], 09.07.1997р.н., у розмірі ? частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, починаючи з 24.07.2006р. і до повноліття дитини (а.с. 8). На виконання даного судового рішення було видано виконавчий лист №2-2448 від 04.09.2006р. та Придніпровським відділом державної виконавчої служби м. Черкаси ГТУЮ у Черкаській області відкрито виконавче провадження №50381188 щодо примусового стягнення аліментів з [PERSON]. Проте, постановою державного виконавця від 29.06.2017р. виконавче провадження №50381188 було закінчене у звязку із тим, що дитини, на утримання якої стягувалися аліменти з боржника, 09.07.2015р. досягла повноліття (а.с. 9). Разом з тим, відповідно до довідки-розрахунку заборгованості по аліментам від 23.04.2017 року, наданого головним державним виконавцем Придніпровського відділу державної виконавчої служби м. Черкаси ГТУЮ, заборгованість відповідача по аліментам відповідно до вимог вказаного вище виконавчого листа на момент досягнення дитиною повноліття, а саме станом на 09.07.2015 рік складає 52418,61 грн. Позивач посилається на те, що відповідач не виконує рішення суду по сплаті аліментів, а тому просить стягнути з нього суму заборгованості по сплаті аліментів.\~\~ Вивчивши заяву позивача та дослідивши письмові докази, суд приходить до наступних висновків. Порядок стягнення аліментів на утримання дітей визначається ст.\~79-91,\~194-197СК України та ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження». У разі неможливості стягнення аліментів із заробітної плати чи інших доходів боржника протягом трьох місяців підряд, якщо боржник не працює і не одержує доходів, стягнення звертається на майно боржника. Розмір заборгованості по аліментах визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення виходячи з фактичного заробітку (доходів), одержаного боржником за час, протягом якого стягнення не провадилося, або одержуваного ним на момент визначення заборгованості у твердій грошовій сумі або у відсотковому відношенні. Якщо боржник в цей період не працював, заборгованість визначається виходячи з середньої заробітної плати для даної місцевості. Державний виконавець у разі надходження виконавчого документа повинен підрахувати розмір заборгованості по аліментах і повідомити про нього стягувача і боржника. Державний виконавець обчислює розмір заборгованості із сплати аліментів, складає відповідний розрахунок та повідомляє про нього стягувачу і боржнику: у разі якщо виконавчий документ уперше надійшов для виконання; за заявою сторін виконавчого провадження; у разі надсилання постанови до адміністрації підприємства, установи, організації, фізичної особи, фізичної особи - підприємця для проведення відрахування із заробітної плати (доходів), пенсії та стипендії боржника; у разі закінчення виконавчого провадження у зв'язку з надходженням виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; за власною ініціативою; в інших передбачених законом випадках. Спір щодо розміру заборгованості (не спір про стягнення заборгованості) із сплати аліментів вирішується судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом (ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження»). Відповідно до розділу VII ЦПК України «Судовий контроль за виконанням судових рішень» сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи (ст. 447 ЦПК). Якщо за виконавчим листом, пред'явленим до виконання, аліменти не стягувались у зв'язку з розшуком платника аліментів, вони мають бути сплачені за весь минулий час. Заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття. ( ч.2, 4 ст.194 СК України). Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а в разі спору - судом (ч.4 ст. 195 СК України). Виходячи зі змісту вищенаведених законодавчих норм, спір щодо розміру заборгованості за аліментами виникає між стороною виконавчого провадження (стягувачем та/чи боржником) і державним виконавцем, до компетенції якого законодавець відніс обчислення розміру заборгованості за аліментами. Стягнення заборгованості за аліментами за рішенням суду сімейне законодавство (ч.3 ст. 194 СК України) передбачає лише у випадку відрахування аліментів на дитину за ініціативою платника (ст. 187 СК України). У даному випадку стягнення аліментів на утримання дитини відбувалося за рішенням суду. Таким чином, для стягнення заборгованості за аліментами, які стягуються за рішенням суду, законодавець не вимагає окремого рішення суду про стягнення такої заборгованості, а встановлює порядок її стягнення в межах виконавчого провадження за рішенням суду про стягнення аліментів. В рамках даної справи заявлені вимоги про стягнення заборгованості по сплаті аліментів, а не про обчислення розміру заборгованості по сплаті аліментів. Дії державного виконавця, пов'язані із обчисленням розміру заборгованості із сплати аліментів та складенням відповідного розрахунку, в рамках даної справи не оскаржені. Виходячи з наведених положень сімейного законодавства та Закону України «Про виконавче провадження» у контексті обставин даної справи, сам факт наявності у відповідача заборгованості по аліментам, обчисленої згідно з довідкою-розрахунком державного виконавця, розмір якої на час ухвалення цього рішення не оспорений ні стягувачем ні боржником у порядку, встановленому законом, не може бути прийнятий судом в якості підстав для стягнення цієї заборгованості у судовому порядку за окремим рішенням суду. Разом з тим, суд звертає увагу позивача, що в силу статті 197 СК України вона може захистити свої права, шляхом стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. З огляду на вищезазначене, суд приходить до висновку про те, що доводи позивача щодо наявності правових підстав для задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості по аліментам не відповідають обставинам справи та положенням закону, а відтак у задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed