Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-04 00:00:00

[PERSON] звернулася з заявою про встановлення родинних відносин з [PERSON], [PERSON], які за національністю були поляки. Свою заяву заявник мотивувала тим, що вона - [PERSON] є рідною донькою [PERSON]. Дівоче прізвище заявника [PERSON], яке було змінено в результаті укладання шлюбу з громадянином [PERSON]. В свою чергу мати заявника [PERSON], є донькою [PERSON]. Дівоче прізвище матері заявника [PERSON], яке вона змінила в результаті укладення шлюбу з громадянином [PERSON]. Дід заявника [PERSON], як і прадід [PERSON] мали польське походження, завжди позиціонували себе як поляки, однак лише члени родини знали їх національність, оскільки в першій половині минулого сторіччя прадід заявника змінив своє імя та імя свого малолітнього сина з метою захисту від репресій польського народу. Заявнику було відомо, що справжнє імя діда [PERSON], а прадіда [PERSON]. Звернувшись до Державного архіву Херсонської області заявник отримала відповідь, що в алфавітному покажчику до книг записів актів громадянського стану по м. Херсон за 1929 1937 роки не виявлено осіб з прізвищами «Пищевич» та «Карасьов», тому надати відомості про зміну імені [PERSON] на [PERSON] та зміну імені [PERSON] на [PERSON] неможливо. Звернувшись до Державного архіву Кіровоградської області, заявник отримала відповідь, що запит було частково виконано, підготовлений архівний витяг із книги реєстрації актів цивільного стану про шлюб по м. Новомиргород Єлисаветградського повіту (нині Кіровоградської області) за 1921 рік, в якому зазначається, що шлюб був укладений 13.12.1921 року між [PERSON] ([INFO]) та [PERSON] ([INFO]) у с. Виноградовка Новомиргородської волості, Єлисаветградського повіту. Також у витягу зазначено, що після реєстрації шлюбу молодята взяли прізвище «Пищевич». Також, на запит матері заявника [PERSON] до Державного архіву Кіровоградської області від 08.12.2016 року був наданий архівний витяг про те, що у [PERSON] та [PERSON] 01.07.1923 року у с. Виноградовка, Черкасск. окр. Київської губерній народився хлопчик [PERSON]. Також вказано, що національність сімї [PERSON] поляки. Також, Державний архів Кіровоградської області надав інформацію про те, що у книгах реєстрації актів про народження по м. Златопіль за 01.07.1923 року є актовий запис про народження лише одного хлопчика [PERSON]. Сімя заявника завжди вважала себе поляками, проте даний факт не розголошувався в силу політичних репресій проти людей польської національності. Тому, заявник просить встановити факт родинних відносин, а саме, що [PERSON] є онукою [PERSON], та правнучкою [PERSON], які за національністю були поляки. Заявник та представник заявника в судове засідання не зявилися, надали суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, заявлені вимоги підтримали повністю. Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає заяву обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно з ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що [PERSON] є рідною донькою [PERSON]. Дівоче прізвище заявника [PERSON], яке було змінено в результаті укладання шлюбу з громадянином [PERSON]. В свою чергу мати заявника [PERSON], є донькою [PERSON]. Дівоче прізвище матері заявника [PERSON], яке вона змінила в результаті укладення шлюбу з громадянином [PERSON]. Дід заявника [PERSON], як і прадід [PERSON] мали польське походження, завжди позиціонували себе як поляки, однак лише члени родини знали їх національність, оскільки в першій половині минулого сторіччя прадід заявника змінив своє імя та імя свого малолітнього сина з метою захисту від репресій польського народу. Заявнику було відомо, що справжнє імя діда [PERSON], а прадіда [PERSON]. Звернувшись до Державного архіву Херсонської області заявник отримала відповідь, що в алфавітному покажчику до книг записів актів громадянського стану по м. Херсон за 1929 1937 роки не виявлено осіб з прізвищами «Пищевич» та «Карасьов», тому надати відомості про зміну імені [PERSON] на [PERSON] та зміну імені [PERSON] на [PERSON] неможливо. Звернувшись до Державного архіву Кіровоградської області, заявник отримала відповідь, що запит було частково виконано, підготовлений архівний витяг із книги реєстрації актів цивільного стану про шлюб по м. Новомиргород Єлисаветградського повіту (нині Кіровоградської області) за 1921 рік, в якому зазначається, що шлюб був укладений 13.12.1921 року між [PERSON] ([INFO]) та [PERSON] ([INFO]) у с. Виноградовка Новомиргородської волості, Єлисаветградського повіту. Також у витягу зазначено, що після реєстрації шлюбу молодята взяли прізвище «Пищевич». Також, на запит матері заявника [PERSON] до Державного архіву Кіровоградської області від 08.12.2016 року був наданий архівний витяг про те, що у [PERSON] та [PERSON] 01.07.1923 року у с. Виноградовка, Черкасск. окр. Київської губерній народився хлопчик [PERSON]. Також вказано, що національність сімї [PERSON] поляки. Також, Державний архів Кіровоградської області надав інформацію про те, що у книгах реєстрації актів про народження по м. Златопіль за 01.07.1923 року є актовий запис про народження лише одного хлопчика [PERSON]. Сімя заявника завжди вважала себе поляками, проте даний факт не розголошувався в силу політичних репресій проти людей польської національності. Встановити факт зміни прізвища з «Пищевич» на «Карасьов» у позасудовому порядку заявник не може, оскільки зміна прізвища проводилась неофіційно та відповідних довідок на підтвердження такого факту немає. Однак, встановлення факту родинних звязків має для заявника юридичне значення. Згідно з правовими приписами ст.ст. 1, 3 Закону України «Про національні меншини в Україні», Україна гарантує громадянам республіки незалежно від їх національного походження рівні політичні, соціальні, економічні та культурні права і свободи, підтримує розвиток національної самосвідомості і самовиявлення. Усі громадяни України користуються захистом держави на рівних підставах. При забезпеченні прав осіб, які належать до національних меншин, держава виходить з того, що вони є невідємною частиною загальновизнаних прав людини. До національних меншин належать групи громадян країни, які не є українцями за національністю, виявляють почуття національного самоусвідомлення та спільності між собою. Статтею 11 Закону України «Про національні меншини в Україні» передбачено, що громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Примушення у будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 300 ЦК України фізична особа має право на індивідуальність. В ч. 2 ст. 300 ЦК України також зазначено, що фізична особа має право на збереження своєї національності, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства. Аналізуючи зазначені докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що встановлення факту дасть можливість відновити національність та встановити національну приналежність, а відтак підтвердити польське походження заявнику, та враховуючи те, що в судовому засіданні доведено факт належності заявника до польської національності, заяву слід задовольнити.

Outcome: approved