Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-26 00:00:00

[PERSON], яка дії на підставі нотаріально посвідченої довіреності в інтересах позивача [PERSON], звернулась до суду з позовом до Маріупольської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування, в якому зазначила, що будинок №3 по пров. Парковому, в м. Маріуполі належав на підставі свідоцтва на право на спадщину за законом від 12.03.1991 р. та свідоцтва на право на спадщину за законом від 21.11.1997 р. її матері - [PERSON]. Також, останній на підставі державного акту на право приватної власності на землю належала земельна ділянка площею 0,0969 га за адресою пров. Парковий, №3 у м. Маріуполі. 14.03.2015 р. мати позивача [PERSON] померла. Після смерті матері відкрилася спадщина за законом у вигляді будинку №3 по пров. Парковому в м. Маріуполі, та земельної ділянки, яку вона прийняла, оскільки звернулася до приватного нотаріуса [PERSON] із відповідною заявою у встановлений законом строк. Однак нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через відсутність правовстановлюючих документів, оформлених відповідно до чинного законодавства, на підтвердження належності майна спадкодавцеві. Просила визнати право власності на спірний будинок та земельну ділянку в порядку спадкування за законом. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилась, приймала участь у розгляді справи через свого представника [PERSON], яка також в судове засідання не зявилася, проте звернулася до суду із письмовою заявою, в якій просила розглянути справу за її відсутності, наполягала на задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] у судове засідання не зявився, але від нього надійшла письмова заява, в якій він просив справу розглянути за його відсутності, не заперечував проти задоволення позову. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з урахуванням вимог ст. 174 ЦПК України, оскільки визнаний відповідачем в повному обсязі. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого нотаріусом Другої маріупольської державної нотаріальної контори від 12.03.1991 року, зареєстрованого в реєстрі за №І-837, зареєстрованому в БТІ, що підтверджується реєстраційним посвідченням від 26.03.1991 р. реєстраційний №3212, [PERSON] є власником ? частки житлового будинку та житлової прибудови з відповідними надвірними побудовами, розташованих в місті Маріуполі по провулку Парковому, 3, на земельній ділянці розміром 958 кв.м., після смерті матері [PERSON]. Інша ? частка вищезазначеного майна належала [PERSON] (а.с. 7,9). Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого нотаріусом Другої маріупольської державної нотаріальної контори від 21.11.1997 року, зареєстрованого в реєстрі за №3-2018, зареєстрованому в БТІ, про що свідчить реєстраційний напис від 04.12.1997 року реєстраційний №3212, [PERSON] є власником ? частки житлового будинку та житлової прибудови з відповідними надвірними побудовами розташований в місті Маріуполі по провулку Парковому, 3, на земельній ділянці міської Ради народних депутатів, після смерті брата [PERSON] ( а.с. 8). Як вбачається з державного акту про право приватної власності на землю, [PERSON] належала на праві приватної власності земельна ділянка площею 0,0969 га розташована за адресою пров. Парковий, 3, на підставі рішення виконкому Маріупольської міської ради від 14.10.98 за №256/3 зареєстрованого в книзі записів державних актів на землю за №1701 №1623 ( а.с. 13). Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, кадастровий номер спірної земельної ділянки, розташованої за адресою м. Маріуполь, пров. Парковий, 3, з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,0969 га - 1412337200:01:017:0793 ( а.с. 14-15). З свідоцтва про смерть І-НО №898898, виданого Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області від 16.03.2015 р., встановлено, що [PERSON] померла 14.03.2015 року, про що складено відповідний актовий запис №627 (а.с. 39). Згідно ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до п.3 розд.2 (Прикінцевих та перехідних положень Закону України Про внесення змін Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та інших законодавчих актів України до 01 січня 2013 року, державна реєстрація права власності на обєкти нерухомого майна, розташовані на земельних ділянках проводилась реєстраторами Бюро технічної інвентаризації. Згідно технічної технічного паспорту домоволодіння №3 складається з: житлового будинку літ. А-1, тамбуру літ. а, житлової прибудови літ. А1-1, сені літ. а1 , тамбуру літ. а2, огорожі №1, криниці літ. Г, вбиральні літ. В, сараю літ. Д, погребу та входу в погреб Е/п, загальна площа будинку 42,3 м.кв., житлова 22,10 м.кв., самовільних будівель і споруд не має ( а.с. 10-12). Таким чином, за життя [PERSON] набула у власність будинок №3 по пров. Парковому у м. Маріуполі та земельну ділянку №3 по пров. Парковому у м. Маріуполі в цілому. 07.07.2015р. в установлений законом строк позивач звернулася із заявою №110 до приватного нотаріуса [PERSON] про прийняття спадщини після смерті [PERSON] (а.с. 37). Як вбачається з копії свідоцтва про народження VІ-УР №229476, виданого відділом Жовтневого ЗАГС м. Жданова Донецької області, 04.09.1964 р., [PERSON] народилась 08.08.1964 р., та її матірю є [PERSON] ( а.с. 50). Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00012545711 від 03.08.2013 р. [PERSON] 11.06.1988 р. зареєструвала шлюб з [PERSON], актовий запис 2114 зроблений Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, після реєстрації шлюбу прізвище дружини [PERSON], 02.04.1999 р. шлюб розірвано ( а.с. 51). Зі спадкової справи №54/2015, що відкрита приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу [PERSON], вбачається, що інші спадкоємці, які заявили про прийняття ними спадщини після смерті [PERSON] відсутні. (а.с. 37-68). 19.04.2016 р. позивач звернулася із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на спірний будинок та земельну ділянку (а.с.55). Постановою від 20.04.2016 р. №205/02-31 нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки у спадкоємця відсутні документи, оформлені відповідно до чинного законодавства, що підтверджують належність майна спадкодавцеві (а.с. 17). З абз. 3 п.23 Постанови ПВСУ №7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином приймаючи до уваги, що обтяжень на спірний будинок та земельну ділянку не зареєстровано, представник відповідача проти задоволення позову не заперечував, вимоги позивача не порушують прав третіх осіб, суд вважає позовні вимоги [PERSON] про визнання права власності на будинок та земельну ділянку №3 по пров. Парковому у м. Маріуполі в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], що померла 14.03.2015р., обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved