Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-12 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулись до Дзержинського районного суду м.Харкова зі спільною заявою подружжя, яке має дитину, про розірвання шлюбу. В обґрунтування заяви зазначають, що 29.04.2015 року вони уклали шлюб, від якого мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Зазначають, що фактично шлюбні відносини припинені та спільне господарство не ведуть. Вважають, що шлюбні відносини між ними не можуть бути поновлені. Також вказують, що між ними досягнуто згоди стосовно визначення місця проживання дитини після розірвання шлюбу, участі у забезпеченні умов життя дитини того з батьків, хто проживає окремо, участі у вихованні дитини того з батьків, який проживає окремо. Заявники\~в судове засідання не зявились, надали до суду заяву про розгляд справи без їхньої участі, заяву підтримали. Дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку про задоволення заяви, виходячи з наступного. Згідно ст.21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки. Згідно ч.1 ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Судом встановлено, що [PERSON] та Бех (дошлюбне прізвище «Щерба») перебувають у шлюбі з 29.04.2015 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ВЛ №260019, виданого Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис 305. Від шлюбу подружжя має дитину [PERSON], 20.07.2015 року, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ВЛ №412444, виданого Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції 31.07.2015 року. Відповідно до ч.2 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 109 цього Кодексу. Відповідно до ст.109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Згідно ч.3 ст.109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Судом встановлено, що житловий та майновий спір у сторін відсутній, сумісного господарства не ведуть, шлюбно-сімейні відносини остаточно припинені. Також судом встановлено, що подружжя дійшло згоди про те, що [PERSON], [INFO], буде проживати разом з матірю [PERSON]. Цей факт підтверджується договором про сплату аліментів та участь батька у вихованні дитини, укладеного між [PERSON] та [PERSON] 22.11.2018 року. Враховуючи викладене, суд вважає що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхньої дитини, а тому шлюб між сторонами повинен бути розірваний. Відповідно до ч.3 ст.293 ЦПК у порядку окремого провадження розглядаються, окрім іншого, справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. У відповідності до вимог ч.7 ст.294 ЦПК України судові витрати не відшкодовуються. На підставі викладеного, ст.ст.105, 109, 114

Outcome: approved