Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-31 00:00:00

[PERSON] через свого представника звернувся до суду із позовом до Білківської сільської ради Тростянецького району Сумської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, посилаючись на те, що 12.06.1997 померла його мати [PERSON]. Після її смерті залишилася спадщина: земельна частка (пай) площею 4,2 умовних кадастрових гектарів, що розташована на землях Білківської сільської ради Тростянецького району Сумської області. На випадок своєї смерті [PERSON] склала заповіт на його імя. З метою отримання свідоцтва про право на спадщину він звернувся до нотаріуса з відповідною заявою. Однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове майно. У звязку з цим, позивач просив суд визнати за ним, [PERSON], [INFO] право на земельну частку (пай) загальним розміром 4,2 умовних кадастрових гектарів, наданих для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на землях Білківської сільської ради Тростянецького району Сумської області, в порядку спадкування після смерті [PERSON], яка померла 12.03.1997. Позивач та його представник в судове засідання не зявились. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без їх участі, у якій заявлений позов представник підтримав. Представник відповідача будучи повідомленим належним чином про час та місце розгляду справи в судове засідання не зявився, направив суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав. Суд, дослідивши матеріали справи, мотивуючи рішення, зазначає про наступне. З матеріалів справи судом встановлено, що 12.06.1997 померла мати позивача [PERSON] - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-БП №258426 від 27.01.2016. (а.с.7) Факт їх родинних стосунків підтверджується копією свідоцтва про народження позивача.(а.с.8) За життя [PERSON] як член сільськогосподарського акціонерного пайового товариства закритого типу «Нива», на підставі розпорядження Тростянецької районної державної адміністрації № 164 від 21.03.1996 року отримала сертифікат серії СМ № 008690 про право на земельну частку (пай) розміром 4,2 умовних кадастрових гектарів. Вказана обставина підтверджується листом відділу Держгеокадастру у Тростянецькому районі Сумської області від 26.08.2016 №29-28-0.2-1622/2-16. 18.10.1996 [PERSON] склала заповіт на імя позивача, що підтверджується копією цього заповіту. [PERSON] спадщину після смерті своєї матері прийняв, шляхом фактичного вступу в управління і володіння спадковим майном, у відповідності до ст. 549 ЦК УРСР, що підтверджується довідкою Білківської сільської ради Тростянецького району Сумської області від 11.12.2015 року №541/02-24.(а.с.10) З метою отримання свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай), яка належала [PERSON] [PERSON] звернувся в Тростянецьку районну державну нотаріальну контору, проте своєю постановою від 21.03.2016 державний нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину, мотивуючи постанову відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на земельну частку (пай), а саме сертифікату на земельну частку (пай) серії СМ № 008690. (а.с.9) Як вбачається з тексту оголошення в газеті «Новини Тростянеччини» вказаний сертифікат про право на земельну частку (пай) було втрачено.(а.с.13) Розглядаючи заявлені позивачем вимоги про визнання права на спадкове майно в судовому порядку, суд виходить із того, що на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] спадкові правовідносини регулювались відповідно до ЦК УРСР (1963). Так, згідно з ч. 1,2 ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до ч. 1 ст. 534 ЦК УРСР кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Згідно з ч.1-3 ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1-3 ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Отже, діючі на час спірних правовідносин норми допускали фактичне прийняття спадкоємцем спадщини шляхом фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За таких обставин, враховуючи те, що діючим законодавством не передбачена можливість отримання дублікату втраченого сертифікату на право на земельну частку (пай), суд дійшов висновку, що права позивача підлягають судовому захисту, а позовні вимоги задоволенню у повному обсязі. Відтак за позивачем слід визнати в порядку спадкування після смерті [PERSON] право на земельну частку (пай) розміром 4,2 умовних кадастрових гектарів, яка належала останній на підставі сертифікату на земельну частку (пай) серії СМ № 008690 зареєстрованого за № 186, виданого на підставі розпорядження голови Тростянецької районної державної адміністрації № 164 від 21.03.1996, який було втрачено. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved