Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-16 00:00:00

[PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: [PERSON], звернувся в суд з позовом до [PERSON] та [PERSON], про визнання їх такими, що втратили право користування житловим будинком, розташованим по [ADDRESS], яке належить йому на праві власності. Свої вимоги обгрунтовує тим, що відповідачі, які являються його синами, з жовтня 2013 року в господарстві не проживають, особистих речей не мають, витрат по оплаті комунальних послуг не здійснюють, не виконують обов'язків по утриманню житла. Також просив викликати свідків для допиту в судовому засіданні, які можуть засвідчити викладені в позові обставини, а саме: [PERSON] та [PERSON] Відповідно до частин 2-6 статті 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, серед іншого, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). З огляду на предмет та ціну позову дана справа підпадає під ознаки малозначної справи та не віднесена до категорії справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження. Обставини справи, що згідно частини третьої статті 274 ЦПК України, мають значення для вирішення питання про можливість розгляду справи в порядку спрощеного провадження, також свідчать про наявність підстав для розгляду цієї справи в спрощеному порядку. Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою судді Тлумацького районного суду Івано-Франківської області Луковкіної У.Ю. від 21.09.2018 року вирішено розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та свідків на 11 год. 00 хв. 17.10.2018 року. Крім цього, даною ухвалою було встановлено відповідачам п'ятнадцятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для подання ними відзиву на позовну заяву, а позивачу встановлено п'ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Згідно ч.1 ст. 178 ЦПК України у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову. У відповідності до ч.ч. 1, 8 ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник - адвокат [PERSON] позов підтримали, просили його задовольнити в повному обсязі. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явились, відзиву на позовну заяву суду не надала, причин неявки суду не повідомили, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, в порядку ст. 128 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. У відповідності до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно ч. 2 ст. 281 ЦПК України розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими главою 11 Заочний розгляд справи. Тому, виходячи зі змісту ч. 1 ст. 280 ЦПК України, та того, що відповідачі про причини неявки не повідомили, відзиву на позовну заяву суду не надали, а позивачем подано достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON], які є сусідами позивача, в судовому засіданні ствердили, що відповідачі з жовтня 2013 року в господарстві не проживають, особистих речей не мають, не виконують обов'язків по утриманню житла. Заслухавши думку учасників справи, допитавши свідків, дослідивши та оцінивши дані, що містяться в письмових доказах по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що згідно копії Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 23.04.1998 року (а.с. 6), оригінал якого було оглянуто в судовому засіданні, [PERSON] (позивач) на праві приватної власності належить домоволодіння, розташоване по [ADDRESS], та будь-які відмітки про відчуження вказаного майна відсутні. Згідно копії інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 16.10.2018 року (а.с. 49) будь-які відомості про відчуження нерухомого майна, розташованого по [ADDRESS] в реєстрі відсутні. Відповідно до копії будинкової книги № 361 (а.с. 7-10) та відповідей Обертинської селищної ради Тлумацького району Івано-Франківської області № 416/02-31 та № 417/02-31 від 25.09.2018 року (а.с. 35, 36) [PERSON] (відповідач), [INFO], та [PERSON], [INFO], значаться зареєстрованими [ADDRESS]. Згідно копій свідоцтв про народження [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], їх батьками вказано [PERSON] (позивач) та [PERSON] (третя особа) (а.с. 15). Отже, відповідачі зареєстровані у вищевказаному домоволодінні, однак, як зазначає позивач, фактично з жовтня 2013 року в належному йому будинку не проживають, участі у його утриманні не приймають, не оплачують комунальні послуги, особистих речей та речей повсякденного використання, які б їм належали, в будинку не має. Дані обставини підтверджуються актами про відсутність (не проживання) особи за місцем реєстрації, складеними комісією Обертинської селищної ради Тлумацького району Івано-Франківської області 31.08.2017 року, 26.12.2017 року, 18.04.2018 року, 17.09.2018 року (а.с. 11-14). Також зазначені обставини в судовому засіданні ствердили свідки [PERSON] та [PERSON] У відповідності до ст. 317 ЦК України власнику належать право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно обмежений у його здійсненні, а у відповідності до ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить. Згідно ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. У відповідності до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Частиною 2 ст. 405 ЦК України встановлено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. У відповідності до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи те, що відповідачі з жовтня 2013 року у домоволодінні, належному позивачу не проживають, тобто відсутні більше року за місцем реєстрації без поважних причин, не подали суду відзиву на позовну заяву та доказів на спростування позовних вимог позивача, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що відповідачі втратили право на проживання та користування домоволодінням, розташованим за адресою: [ADDRESS], а тому позовні вимоги підлягають до задоволення. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. При такому вирішенні позову з відповідачів слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1409,60 грн. (квитанція № 72.49.1/19447687 від 20.09.2018 року, квитанція № 8.49.1/19432005 від 20.09.2018 року, а.с. 1-2), а саме по 704,80 грн. з кожного. На підставі ст. ст. 71, 72, 107, 163 ЖК України, ч. 2 ст. 405 ЦК України,

Outcome: approved