Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-04 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися у серпні 2021 року до Івано-Франківського міського суду з заявою в порядку окремого провадження, в якій просили розірвати шлюб, зареєстрований 16 липня 2016 року в Яремчанському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Надвірнянському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), актовий запис №36, та визначити місце проживання малолітньої дитини В підтвердження заяви [PERSON] та [PERSON] посилаються на те, що від шлюбу заявники мають малолітню дитину доньку [PERSON] , [INFO] . На протязі останніх двох років сімейне життя між сторонами поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім`ю. Фактично шлюбні відносини між ними припинені та спільне господарство не ведеться з 01.03.2021 року. Між ними досягнуто згоди стосовно участі у вихованні та утриманні спільної дитини [PERSON] , а саме донька залишається проживати з матір`ю [PERSON] . З наведених підстав, заявники вважають, що збереження сім`ї і подальше спільне проживання є неможливим. Заявники в судове засідання не з`явились, у заяві просили судове засідання проводити без їх участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного. Згідно ч.2 ст.19 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження. Частиною 7 ст.19 ЦПК України визначено, що окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до ч.3 ст.293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей. Згідно свідоцтва про шлюб [NUMBER] виданого повторно 27.07.2021 року (а.с.6) між заявниками 16.07.2016 року зареєстровано шлюб у Яремчанському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Надвірнянському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), про що складено відповідний актовий запис №36. За час перебування у шлюбі народилась донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується що копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 28.09.2017р. (а.с.5). Будь-які спори стосовно усіх питань в тому числі порядку участі у вихованні спільної дитини між заявниками відсутні. Заявники досягли згоди щодо проживання неповнолітньої доньки з матір`ю [PERSON] . Пленум Верховного Суду України у п.8 своєї постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21.12.2007 року роз`яснив, що розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст.109 СК України), провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей. Згідно ч.3 ст.109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Судом встановлено, що заявники створити міцної сім`ї за час спільного проживання не змогли внаслідок чого шлюб фактично розпався, подружні стосунки припинились, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам та інтересам їх дитини. Згідно ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дитини, що мають істотне значення. Суд вважає, що в даному випадку наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову. Відповідно до частини п`ятої статті 268 Цивільного процесуального кодексу України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. В порядку ч. 2 ст. 115 СК України після набрання даним рішенням законної сили воно підлягає направленню до органу РАЦС за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Outcome: approved