Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-21 00:00:00

[PERSON] звернулася із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання». В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначила, що вона перебувала у шлюбі з [PERSON], рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 22 листопада 2013 року, шлюб було розірвано. Від подружніх відносин з [PERSON] має спільну дитину: [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позовних вимог [PERSON]А зазначила, що вона є матірю [PERSON]В, [INFO], який після виповнення повноліття продовжує навчання у Дніпродзержинському державному технічному університеті ІV рівня акредитації, строк навчання по 30.06.2019 року. Враховуючи, що вони із відповідачем не перебувають у шлюбі, вона одна утримує сина, не працює, отже не має коштів для задоволення необхідним сина на період навчання, просить стягнути з [PERSON]С аліменти на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів), щомісячно, на період його навчання, до досягнення ним двадцяти трьох років. Допустив рішення до негайного виконання. В судовому засіданні позивачка [PERSON] підтвердила , що вона офіційно не працює , але має не постійний заробіток, у розмірі 1200 гривень . Проживає постійно із сином в [ADDRESS], сама сплачує за комунальні послуги . Сама утримує сина [PERSON]В, [INFO], який після виповнення повноліття продовжує навчання у Дніпродзержинському державному технічному університеті ІV рівня акредитації, строк навчання по 30.06.2019 року, його стипендія складає 820 гривень на місяць. В даний час вона з сином перебуває в дуже тяжкому матеріальному становищі, і потребуємо матеріальної допомоги від відповідача. Трєтя особа на стороні позивача, без самостійних вимог, [PERSON] підтвердив необхідність отримання допомоги від батька, пославшись на те, що дохід матері, з якою він мешкає не є достатнім, а тому просить задовольнити уточнену позовну вимогу. Відповідач в судовому засідання подав заперечення , щодо позовних вимог [PERSON] у повному обсязі. Не відмовляючись від зобовязань, прохав стягувати аліменти на користь заявленої третьої особи , повнолітнього сина [PERSON], який продовжує навчання, у твердій грошовій сумі, а саме у розмірі 150,00 грн. (сто пятдесят ) грн.. на місяць , починаючи від 09 жовтня 2015 року, від дня звернення до суду за первинним позовом, і до закінчення навчання 30.06.2019 року, або до досягнення ним 23-х років. Посилався на те , що в даний час проживає з іншою жінкою, без реєстрації шлюбу, у якої є неповнолітня дитина, яку він утримує. Також в судовому засіданні зясувалось, що відповідач по справі працює, отримуючи щомісяці заробітню плату у розмірі 1400 гривень, але цей дохід не є постійним. Матеріальну допомогу сину не надаю, так як він проживає окремо . Також сплачую комунальні послуги за квартиру, у розмірі приблизно 2000 тисячі гривень, за квартиру в якій мешкаю з цивільною дружиною та її неповнолітнім сином. Вивчив матеріали за позовною заявою, дослідив докази надані сторонами, суд приходить до наступного: Як встановлено, рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 22 листопада 2013 року, шлюб [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Від подружніх відносин мають дитину: сина [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвом про народження від 15.07.1997 року, виданого Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровської області, що підтверджено актовим записом за №515.(а.с.6). Відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як встановлено, на час звернення із позовом, [PERSON], [INFO] виповнилося 18 років, тому згідно до вимог ст. 6 СК України, він не має статусу дитини. З матеріалів поданого заперечення, в якому відповідач по справі не відмовляючись від зобовязань, прохав стягувати аліменти на користь заявленої третьої особи , повнолітнього сина [PERSON], який продовжує навчання, у твердій грошовій сумі, а саме у розмірі 150,00 грн. (сто пятдесят ) грн.. на місяць , починаючи від 09 жовтня 2015 року, від дня звернення до суду за первинним позовом, і до закінчення навчання 30.06.2019 року, або до досягнення ним 23-х років. Суд зясував , що на момент звернення , відповідно до копії трудової книжки, відповідач офіційно працює, за трудовим договором. Також позивач в матеріалах заперечення зазначає, що він не має адресної реєстрації , тому Держаний центр зайнятості населення м. Дніпродзержинська відмовляє у реєстрації його , як безробітного для допомоги у працевлаштуванні та надання йому тимчасової матеріальної допомоги. На даний момент відповідач опинився в складних життєвих та матеріальних умовах, але він має тимчасові непостійні заробітки, які складають 1400 грн. на місяць. Цей факт дає можливість виконувати зобовязання визначенні ст.. 199 СК України. Відповідно до вимог ст. 199 СК України, визначено, якщо повнолітній син продовжує навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати його до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно до довідки Дніпродзержинського державного технічного університету ІV рівня акредитації, №52 від 07.09.2015 року (а.с.7), [PERSON] є студентом 1-го курсу гр.. ЕЛМ-15-1д енергетичного факультету Дніпродзержинського державного технічного університету ІV рівня акредитації, денного відділення . Згідно до довідки Дніпродзержинського державного технічного університету ІV рівня акредитації, №52 від 07.09.2015 року (а.с.27), строк навчання [PERSON]. в учбовому закладі з 01.09.2015 року по 30.06.2019 року. Відповідно до вимог ст. 199 СК України, підставою для задоволення вимог особи що потребує допомоги батька, в період свого навчання до досягнення двадцяти трьох років, є умова, що батько може надавати матеріальну допомогу. Враховуючи позиції сторін, вивчив докази надані сторонами, суд вважає позовні вимоги такими, що є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню,

Outcome: partial