Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-14 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини . Позовні вимоги, підтримані в судовому засіданні, позивачка мотивує тим, що перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Яремчанського міського суду від 15.10.2014 року . В період шлюбу [INFO] року в них з відповідачем народився син [PERSON], який проживає з нею та перебуває на її утриманні. Вона не працює і отримує допомогу як одинока мати на старшого сина в розмірі 736 грн. 50 коп., інших доходів вона не має, проживає з дітьми в будинку своїх батьків. З часу розірвання шлюбу відповідач ухиляється від покладеного на нього законом обов»язку щодо утримання їх сина, матеріальної допомоги дитині не надає, не приймає участі у вихованні дитини . Відповідач не має регулярного офіційного доходу у вигляді заробітної плати за трудовим договором або прибутку від здійснення господарської діяльності зареєстрованого суб»єкта господарювання, що не дає можливості визначити розмір частки від його заробітку та офіційно підтвердити його. Їй відомо, що відповідач працює неофіційно у підприємця, від чого отримує дохід близько 3000 грн. щомісячно, що на її думку є істотними обставинами, які надають підстави для стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі. Враховуючи вищенаведене, відповідно до ст.ст. 180-184 Сімейного кодексу України просить стягувати з відповідача на її користь на утримання сина [PERSON] аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи з дня пред»явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач [PERSON] про час і місце судових засідань повідомлявся належним чином , що стверджується повідомленнями про вручення йому поштових відправлень про виклик до суду 06.03.2015 року та 28.03.2015 року. В судове засідання не з»явився на повторний виклик суду , причини неявки суду не повідомив. Тому згідно положень ч. 4 ст. 169 , ст. 224 ЦПК України зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних в ній даних та доказів . Суд, заслухавши пояснення позивачки, дослідивши докази та оцінюючи досліджені докази в сукупності, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення , виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Яремчанського міського суду від 15.10.2014 року розірвано . Після розірвання шлюбу місце проживання сина сторін [PERSON], [INFO], визначено з матір»ю. Із наданої копії свідоцтва про народження вбачається, що сторони є батьками неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO]. Поясненнями позивачки судом встановлено, що неповнолітній син [PERSON] проживає з нею та перебуває на її утриманні. Вказана обставина також стверджується актом обстеження матеріально-побутових умов проживання позивачки, складеним 09.02.2015 року депутатом Ворохтянської селищної ради та довідкою про склад сім»ї від 09.02.2015 року № 151 , виданою виконкомом Ворохтянської селищної ради. Поясненнями позивачки судом також встановлено, що відповідач не надає коштів на утримання свого сина, має мінливий, нерегулярний дохід та не працевлаштований. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.18 Конвенції ООН «Про права дитини» держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. За змістом ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до вимог ст.184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі. Розмір аліментів , визначений судом у твердій грошовій сумі , підлягає індексації відповідно до закону . При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 Сімейного кодексу України, так і положень ст.ст. 183, 184 Сімейного кодексу України. З огляду на відсутність у платника аліментів стабільного доходу, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення аліментів з відповідача в твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів у відповідності до ст. 182 Сімейного кодексу України судом враховується матеріальне становище платника аліментів, зокрема те, що відповідач офіційно не працевлаштований, не має постійного заробітку та постійного доходу, є працездатною особою. Також судом враховується матеріальне становище позивачки, згідно акту обстеження матеріально-побутових умов проживання якої, складеного 09.02.2015 року депутатом Ворохтянської селищної ради, вона не працює, проживає у будинку своїх батьків, має двох неповнолітніх дітей , на утримання одного з яких отримує допомогу як одинока мати в сумі 736,50 грн., а друга дитина перебуває на її утриманні, оскільки батько від своїх обо»язків по утриманню дитини ухиляється. Враховуючи вищенаведене, обставини справи, становище відповідача, матеріальний стан якого не є достатнім для сплати аліментів в запропонованому позивачкою розмірі , про що свідчать її пояснення, суд прийшов до висновку, що розмір аліментів , який підлягає стягненню з відповідача, слід визначити у твердій грошовій сумі по 800 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, що відповідатиме інтересам дитини та можливості платника аліментів сплачувати їх. Згідно положень ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір, від сплати якого була звільнена позивачка . На підставі наведеного і

Outcome: partial