overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-16 00:00:00

[PERSON] подав в суд заяву, в якій просив встановити, що трудова книжка колгоспника [NUMBER], яка видана 03 квітня 1980 року на ім'я «[PERSON]», належить йому. В обґрунтування своїх вимог заявник посилався на те, що в зв'язку з працевлаштуванням 03 квітня 1980 року була оформлена трудова книжка колгоспника, однак при заповнені якої працівник відділу кадрів допустив неправильне написання його імені російською мовою, замість правильного «[PERSON]», була зазначено російською «[PERSON]». Факт належності трудової книжки необхідний для оформлення пенсії. [PERSON] надав до суду заяву з проханням розглядати заяву у його відсутність. З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно копії свідоцтва про народження, яка міститься в матеріалах справи, заявник народився 10 березня 1955 року і отримав ім'я прізвище та по-батькові (російською) [PERSON]. З копії паспорту вбачається, що український переклад імені є «[PERSON]». Судом встановлено, що трудова книжка колгоспника [NUMBER], яка видана 03 квітня 1980 року на ім'я «[PERSON]» [INFO], належить [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-24 00:00:00

[PERSON] подав в суд позов, в якому просив визнати за ним право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті батька - [PERSON]. В обґрунтування вимог позивач посилався на те, що після смерті батька, який помер [INFO], відкрилась спадщина у вигляді вказаної вище квартири. Звернувшись до нотаріуса з заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину, він отримав відмову, оскільки право власності на спадкове майно не було належним чином зареєстроване. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, посилалась на те, що оскільки батько позивача за життя виплатив вартість квартири, то він набув на неї право власності, хоча належним чином і не зареєстрував. Позивач же фактично прийняв спадщину, так як проживав зі спадкодавцем на момент смерті останнього. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, повідомлявся своєчасно та належним чином. З'ясувавши обставин справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з копії довідки, виданої ЖБК «Станок» 28 червня 1999 року, у зв'язку з повною виплатою вартості квартири [ADDRESS] вона належить [PERSON]. Відповідно до ч.1 ст. 15 Закону України «Про власність» член житлового, жилого - будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває право власності на це майно. Згідно ч. 3 ст. 384 ЦК України у разі викупу квартири член житлово-будівельного кооперативу стає її власником. Як вбачається з копії паспорту позивача та довідки ЖК «Станок» від 03 липня 2015 року № 48 - [PERSON] зареєстрований з 2000 року за адресою: [ADDRESS]. З копії свідоцтва про народження вбачається, що батьком позивача є [PERSON]. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом року, встановленого ст. 1270 ЦК України він не заявив про відмову від нього. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про достатність правових підстав для задоволення позовних вимог [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-29 00:00:00

[PERSON] подав в суд позов, в якому просив стягнути з [PERSON] 80430 грн. основного боргу за договором позики, 370 грн. 20 коп. 3% річних та 1777 грн. 50 коп. інфляційних втрат від простроченого боргового зобовязання та 825 грн. 78 коп. судових витрат. В обґрунтування вимог позивач посилався на те, що 16 грудня 2016 року передав у борг відповідачу грошові кошти в сумі 3000 доларів США. Кошти боржник мав повернути до 15 січня 2017 року, однак свого зобовязання не виконав. В судовому засіданні представник позивача вимоги підтримав в повному обсязі. Представник відповідача проти позову заперечував, посилався на те, що його довіритель написав боргову розписку під тиском з боку позивача. Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 16 грудня 2016 року [PERSON] передав у борг [PERSON] кошти в сумі 3000 доларі США, що підтверджується оригіналом розписки, яка надана позивачем суду. Термін повернення позики був встановлений - 15 січня 2017 року. Однак відповідач, в порушення домовленості, позикодавцеві у встановлений термін грошові кошти не повернула, про що свідчать оригінал розписки, наявний у позикодавця. Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відтак з [PERSON] на користь [PERSON] підлягають стягненню кошти в рахунок повернення позики, що в гривневому еквіваленті, визначеному позивачем на час подачі в суд позову, складає 80\~430 грн., та, відповідно до розрахунку позивача, з яким суд погоджується, 370 грн. 20 коп. 3% річних та 1777 грн. 50 коп. інфляційних втрат від простроченого боргового зобовязання. Щодо заперечень представника відповідача проти позовних вимог, то суд звертає увагу, що відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. У відповідача та його представників, зважаючи на те, коли вони ознайомилися з позовними вимогами, було достатньо часу для надання до суду доказів на підтвердження обставин, на які [PERSON] та його представники посилаються як на підставу заперечень проти позову. Суду не було надано доказів на підтвердження того, що у [PERSON] існували обєктивні перешкоди для реалізації своїх прав у статусі відповідача. На підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені останнім судові витрати в сумі 825 грн. 78 коп. по оплаті судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-23 00:00:00

[PERSON] подав в суд позов, в якому просив стягнути з [PERSON] 8684 грн. 13 коп. в рахунок погашення боргу та 551 грн. 21 коп. судових витрат. В обґрунтування вимог позивач посилався на те, що 30 листопада 2015 року передав у борг [PERSON] грошові кошти в сумі 8684 грн. 13 коп. Кошти боржник мала повернути до 07 грудня 2015 року, однак свого зобовязання не виконала. В судовому засіданні позивач вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявилася, повідомлялася своєчасно та належним чином, причин неявки не повідомила. Суд ухвалює рішення в порядку заочного провадження у справі за наявними доказами. Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 30 листопада 2015 року [PERSON] передав у борг [PERSON] кошти в сумі 8684 грн. 13коп., що підтверджується оригіналом розписки, яка надана позивачем суду. Термін повернення позики був встановлений до 07 грудня 2015 року. Однак відповідач, в порушення домовленості, позикодавцеві у встановлений термін грошові кошти не повернула, про що свідчать оригінал розписки, наявний у позикодавця. Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором. На підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені останнім судові витрати в сумі 551 грн. 21 коп. по оплаті судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-04 00:00:00

[PERSON] подав до Івано-Франківського міського суду позов до Українського державного конструкторсько-технологічного інституту транспорту АПК про стягнення заборгованості за договором надання правової допомоги в сумі 32100 грн. Позивач просив позов задовольнити. Стягнути з відповідача в користь позивача заборгованість в сумі 32100 грн. Представник відповідача позовні вимоги визнав повністю, не заперечив щодо їх задоволення. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що між [PERSON] та Українським державним конструкторсько-технологічним інститутом транспорту АПК був укладений договір про надання правової допомоги від 01.09.2012 року (а.с.4), згідно якого позивач надає правову допомогу за яку виплачується щомісячна грошова винагорода в сумі 2400 грн. Актами про виконання робіт згідно договору про надання правової допомоги від 01.09.2012 року було прийнято відповідачем послуги надані позивачем в період з 01.10.2012 року по 08.11.2013 року (а.с.5-19). Актом звірки між сторонами встановлено кредиторську заборгованість в сумі 32100 грн. (а.с.20). Відповідно до приписів ст..526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Приписами ст..530 згаданого Кодексу, зокрема, встановлено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Як слідує зі ст..174 ч.4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення. Визнання відповідачами позову прийняте судом. Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-11 00:00:00

[PERSON] подав до Куликівського районного суду заяву про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме, факту, що він є онуком, померлої 17.02.2016 [PERSON], посилаючись на те, що свідоцтво про народження батькового діда [PERSON], який є рідним братом [PERSON] не збереглось, архівна установа не може надати таких даних, що унеможливлює прийняття ним спадщини після померлої баби [PERSON] по непрямій лінії споріднення, по причині відсутності документів, що посвідчують факт родинних відносин між ним та спадкодавцем. В судовому засіданні заявник заяву підтримав та просив її задовольнити, з підстав, вказаних в заяві. Заінтересована особа приватний нотаріус Куликівського районного нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не зявився, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності . Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він є батьком заявника [PERSON], а померла [PERSON] його рідна тітка по лінії батька, тому йому достовірно відомо, що [PERSON] є двоюрідним онуком [PERSON]. Допитаний як свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він є рідним дядьком заявника [PERSON], а померла [PERSON] його рідна тітка по лінії батька [PERSON], тому підтвердив факт, що [PERSON] є бабою [PERSON]. Суд, заслухавши пояснення заявника, свідків та дослідивши матеріали справи, приходить до такого висновку. Згідно п.5 ч.2 ст.324 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. У судовому засіданні встановлено, що заявник [PERSON] є онуком непрямої лінії спорідення по лінії батька , померлої 17.02.2016 [PERSON]. Той факт, що [PERSON] є онуком непрямої лінії спорідення по лінії батька , померлої 17.02.2016 [PERSON] підтверджується поясненнями заявника [PERSON], поясненнями свідків [PERSON], [PERSON]. Факт родинних стосунків, з метою встановлення якого звернувся до суду заявник [PERSON], має юридичне значення, оскільки ступінь споріднення визначає право спадкування. Встановити даний факт інакше, ніж в судовому порядку не вбачається можливим, оскільки відповідно до повідомлення Державного архіву Чернігівської області №Л-2042 від 29.08.2016 актовий запис про народження [PERSON] не виявлено. Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] про встановлення факту родинних відносин є обґрунтованою та підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-21 00:00:00

[PERSON] подав до суду вищевказаний позов, в якому зазначив, що постановою слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу прокуратури Запорізької області [PERSON] від 30.06.2018 року було закрито кримінальне провадження № 42018080000000146 від 18.04.2018 року. Позивач оскаржив постанову слідчому судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя шляхом подання скарги від 06.08.2018 року. Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 23.08.2018 року скаргу [PERSON] задоволено, ухвалу слідчого судді направлено до слідчого відділу прокуратури Запорізької області для продовження досудового розслідування. Незаконне закриття старшим слідчим слідчого відділу прокуратури Запорізької області [PERSON] кримінального провадження №42016080000000146 від 18 квітня 2018 р. заподіяла позивачу моральну шкоду, яку він оцінює у 10\~000 грн. та просить стягнути з Державної казначейської служби України. Окрім того, позивач [PERSON] просить суд також стягнути з Державної казначейської служби України на його користь на відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок протиправної бездіяльності прокуратури Запорізької області 3868 гривень, витрати на правову допомогу у розмірі 4190,11 гривень, а також вирішити питання про розподіл витрат позивача, повязаних з копіюванням документів і поштовими направленнями. Суд, дослідивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, обєктивному та всебічному зясуванню обставин справи, прийшов до наступних висновків. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-21 00:00:00

[PERSON] подав до суду вищевказаний позов, в якому зазначив, що постановою слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу прокуратури Запорізької області Дьомкіної О.С. від 24.07.2018 року відмовлено у визнанні [PERSON] потерпілим у кримінальному провадженні № 42018080000000255 від 11.07.2018 року. Вважаючи вказану постанову слідчого в особливо важливих справах прокуратури Запорізької області Дьомкіної О.С. від 24.07.2018 року протиправною, позивач оскаржив її слідчому судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя шляхом подання скарги від 21.08.2018 року. Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 30.08.2018 року скаргу [PERSON] задоволено частково, скасовано постанову слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Запорізької області Дьомкіної О.С. від 24.07.2018 року у кримінальному провадженні № 42018080000000255 від 11.07.2018 року про відмову у визнанні потерпілим [PERSON], зобов'язано слідчого виконати вимоги ч. 2 ст. 55 КПК України щодо [PERSON] Внаслідок вказаного, згодом скасованого, рішення слідчого заподіяно позивачу моральну шкоду, яку він оцінює у 10 000 грн. та просить стягнути з Державної казначейської служби України. Окрім того, позивач [PERSON] просить суд також стягнути з Державної казначейської служби України на його користь на відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок протиправної бездіяльності прокуратури Запорізької області 1965,80 гривень, витрати на правову допомогу у розмірі 3672,75 гривень, а також вирішити питання про розподіл витрат позивача, пов'язаних з копіюванням документів і поштовими направленнями. Позивач в судовому засіданні позов підтримав повністю, просив його задовольнити. Представники відповідачів в судовому засіданні просили відмовити в задоволенні позову з підстав, викладених у відзивах на позов та запереченнях у відповідь на відзив. Суд, дослідивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об'єктивному та всебічному з'ясуванню обставин справи, прийшов до наступних висновків. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-26 00:00:00

[PERSON] подав до суду вищевказаний позов, де зазначив, що незаконне закриття старшим слідчим слідчого відділу прокуратури Запорізької області [PERSON] кримінального провадження №42016080000000347 від 25 жовтня 2015 р. заподіяла позивачу моральну шкоду, яку він оцінює у 10\~000 грн. та просить стягнути її з Державної казначейської служби України. Окрім того, позивач [PERSON] просить суд також стягнути з Державної казначейської служби України на його користь на відшкодування матеріальної шкоди 1500 грн., та витрати на правову допомогу. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-28 00:00:00

[PERSON] подав до суду заяву в інтересах [PERSON] про встановлення факту сумісного проживання однією сім'єю не менш як 5 років до відкриття спадщини, в якій просить постановити рішення, яким встановити факт, що [PERSON] проживала разом із [PERSON] в житловому будинку за адресою [ADDRESS] однією сім'єю більше 5 років до часу відкриття спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON]. Свою заяву заявник пояснює тим, що в 1990 р. позивачка уклала шлюб з [PERSON], а в 1994 році вони розлучилися. В липні 2007 р. вони вирішили проживати однією сім'єю, вести домашнє господарство, доглядати одне одного та проживати в будинку по [ADDRESS], який належав позивачці на праві приватної власності. Однією сім'єю вони проживало до дня смерті [PERSON], який помер [INFO] Витрати по похованню заявниця взяла на себе. Після смерті [PERSON] залишилася спадщина у вигляді земельної ділянки, яку заявниця має намір прийняти як спадкоємиця четвертої черги. Заявник та її представник в судовому засіданні підтримали заяву та просили її задовольнити. Представник зацікавленої особи - Вознесенської сільської ради в судове засідання не з'явився, але направлено заяву про розгляд справи без їх участі, проти заявлених вимог не заперечували. Суд, заслухавши учасників процесу та ознайомившись з матеріалами справи, приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 07.06.2013 р. [PERSON] помер [INFO] в с. Вознесенське Золотоніського району Черкаської області. З копії довідки виконкому Вознесенської сільської ради № 1407 від 29.09.2016 р. вбачається, що [PERSON] поховала за власні кошти померлого [INFO] [PERSON]. З копії довідки виконкому Вознесенської сільської ради № 1171 від 22.08.2016 р. вбачається, що [PERSON] з липня 2007 р. постійно проживала разом і вела спільне господарство зі своїм колишнім чоловіком [PERSON], який помер [INFO] і проживав без реєстрації за адресою [ADDRESS]. Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю [NUMBER] від 11.03.2002 р. [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 2,38 га на території Вознесенської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] ствердили, що заявниця з липня 2007 року проживала однією сім'єю з колишнім чоловіком [PERSON] до самої його смерті, до [INFO] Вони жили як сім'я, вели спільне господарство, мали спільний побут. Відповідно до ст. 1264 ЦК України - у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Факт проживання заявника [PERSON] з [PERSON] однією сім'єю більше п'яти років підтверджується документами, які знаходяться в матеріалах справи та поясненнями свідків, тому суд вважає за можливе встановити факт проживання [PERSON] однією сім'єю разом зі спадкодавцем [PERSON], який помер [INFO], не менше як п'ять років до часу відкриття спадщини, а саме з липня 2007 року по [INFO]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-05 00:00:00

[PERSON] подав до суду заяву встановити факт належності йому трудової книжки, в якій він вказаний російською мовою на прізвище «[PERSON]», тоді як в паспорті російською він «[PERSON]»; встановлення факту необхідно для призначення йому пенсії за віком. В судовий розгляд заявник та представник заінтересованої особи управління ПФУ в Сарненському районі не з»явились, подали заяви про слухання справи у їхню відсутність, управління.. не подало заперечень проти заяви. Дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення, оскільки в трудовій книжці помилково заявник вказаний на прізвище «[PERSON]», так як це не вдалий переклад на російську мову прізвища «[PERSON]», оскільки російською має бути «[PERSON]», як в паспорті заявника. Тому є підстави вважати, що трудова книжка належить саме [PERSON] На підставі ст. 256 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-02 00:00:00

[PERSON] подав до суду заяву встановити факт, що [PERSON] та [PERSON] є його батьками, оскільки його свідоцтві про народження батько вказаний за прізвищем «[PERSON]» і по батькові «[PERSON]», а в паспорті «[PERSON]» і «[PERSON]», мати у свідоцтві про народження вказана «[PERSON]», а в паспорті «[PERSON]», що робить не можливим оформити ними заповіт на його ім.»я. Заявник в судове засідання не з»явився, подав заяву про слухання справи у його відсутність. Заінтересовані особи представник Костянтинівської сільської ради та державний нотаріус Соколовська М.В. подали письмові заяви про розгляд справи без них. Дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення. Заявник надав свідоцтво про своє народження [INFO] та паспортні дані [PERSON] та [PERSON], у яких є невідповідність у прізвищах обох осіб та по батькові у [PERSON], що вказує на неуважність осіб, які вносили відомості у відповідні документи і які допустили помилки. Тому суд вважає і в цьому немає сумнівів, що вказані особи дійсно є батьками заявника. На підставі ст. 256 ЦПК України,

Outcome: approved