Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-06 00:00:00

\~ \~ \~ \~Адвокат Балашов О.В., діючи в інтересах АТ КБ «ПриватБанк» на підставі договору про надання правової (правничої) допомоги від 17.09.2018 року та додаткової угоди до нього від 10.01.2019 року, а також довіреності від 31.01.2019 року, звернувся до суду із вищезазначеним позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості. Обгрунтовуючи позовні вимоги, представник позивача посилався на те, що АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] 18.09.2007 року уклали кредитний договір №CVBHAU00040104. Згідно умов договору АТ КБ «ПриватБанк» зобов?язався надати [PERSON] кредит в розмірі 51202 грн. терміном до 17.09.2014 року, а відповідачка зобов?язалася повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та порядку, встановлених кредитним договором. АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов?язання за договором виконав в повному обсязі, видавши відповідачці кредит в розмірі 51202 грн. В порушення умов кредитного договору та ст.ст.509, 526, 1054 ЦК України, [PERSON] свої зобов?язання не виконала, а саме не здійснювала погашення заборгованості за кредитом у встановлені договором порядок та строки. У зв?язку із порушеннями зобов?язань за кредитним договором [PERSON] станом на 13.11.2019 року має заборгованість в розмірі 866409,18 грн., яка складається з наступного: 39398,61 грн. заборгованість за кредитом; 203422,63 грн. заборгованість по відсотках за користування кредитом; 3512,32 грн. заборгованість по комісії; 620075,62 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобов?язань за договором. В забезпечення виконання зобов?язання за кредитним договором №CVBHAU00040104, між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] 18.09.2007 року укладено договір поруки. Відповідно до умов п.5 договору поруки позивачем було направлено відповідачам письмову вимогу із зазначенням зобов?язань за вказаним вище кредитним договором, однак вказана вимога була залишена без задоволення. З підстав, передбачених ст.ст.509, 525, 526, 530, 554, 610, 1054 ЦК України, представник позивача просив стягнути солідарно з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №CVBHAU00040104 від 18.09.2007 року в розмірі 866409,18 грн. та судові витрати, понесені у зв?язку зі сплатою судового збору в розмірі 12996,14 грн. 12.02.2020 року відповідач [PERSON] подав до суду відзив на позов АТ КБ «Приватбанк», в якому просив відмовити у задоволенні позову в частині стягнення заборгованості з нього як поручителя по кредитному договору, у зв`язку із припиненням поруки. 26.03.2020 року представником позивача адвокатом ЄрмоловимЄ.М. надіслано до суду відповідь на вказаний відзив, у якій представник позивача позовні вимоги підтримав в повному об`ємі та просив їх задовольнити, посилаючись на те, що договір поруки є чинним, оскільки відповідачем [PERSON] не заявлено вимоги про припинення договору поруки і такий факт судом не встановлено. У зв`язку з цим, вважає правомірним заявлення позовних вимог до відповідача як поручителя по кредитному договору. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак подав до суду письмове клопотання, в якому просив розглянути справу без участі представника позивача на підставі наявних у ній даних та доказів. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з`явився, проте подав до суду письмову заяву, в якій, підтримавши свої доводи викладені у відзиві на позов, просив у задоволенні позову відмовити, а справу розглянути без його участі. Відповідачка [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про час, дату та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася та не повідомила про причини своєї неявки, заяв про розгляд справи за її відсутності суду не подала, а також не подала відзив на позов. Частиною 1 ст.223 ЦПК України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Підстав, передбачених ч.2 ст.223 ЦПК України, для відкладення розгляду справи судом не встановлено. Згідно п.1\~ч.3\~ст.223\~ЦПК України\~якщо учасник\~справи або\~його представник\~були належним\~чином повідомлені\~про судове\~засідання,\~суд розглядає\~справу за\~відсутності такого\~учасника справи,\~зокрема,\~у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки;. Враховуючи наявність письмових заяв представника позивача та відповідача [PERSON] про розгляд справи за їх відсутності, а також неявку в судове засідання відповідачки [PERSON] , якою не було повідомлено про причини її неявки, суд дійшов висновку про можливість вирішення даної справи на підставі наявних у ній даних та доказів. Дослідивши письмові докази по даній справі та письмові матеріали витребуваної цивільної справи №2-13/12 за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Так, судом встановлено, що 18.09.2007 року між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір №CVBHAU00040104, за умовами якого відповідачці надано кредит у розмірі 51202 грн. зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1,43% на суму залишку заборгованості за кредитом, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 0,14% від суми виданого кредиту, а також єдино разової комісії в розмірі 1% від суми виданого кредиту, відсотки за дострокове погашення кредиту згідно з п.3.11 даного Договору та винагороди за проведення додаткового моніторингу згідно п.6.2 даного Договору, з кінцевим терміном повернення кредитних коштів до 17.09.2014 року. На забезпечення виконання зобов`язань позичальником за кредитним договором 18.09.2007 року між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено договір поруки №CVBHAU00040104, відповідно до якого останній взяв на себе солідарну відповідальність із позичальником за виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором. Крім цього, на забезпечення виконання зобов`язань позичальником за кредитним договором 18.09.2007 року між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено договір застави рухомого майна №CVBHAU00040104, предметом якого став автомобіль марки «DAEWOO Lanos T131», 2006 року випуску, д.н.з. [NUMBER] . Відповідно до ч.4 ст.559 ЦК України\~порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У пункті 12 договору поруки вказано, що порука за цим договором припиняється після закінчення п`яти років з дня настання терміну повернення кредиту за кредитним договором. Як встановлено із досліджених матеріалів цивільної справи №2-13/12, внаслідок неналежного виконання [PERSON] умов кредитного договору виникла заборгованість, яка станом на 27.09.2011 року, складала 108866,81 грн., у зв?язку з чим в жовтні 2011 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави. Заочним рішенням Сокирянського районного суду Чернівецької області від 20.01.2012 року в рахунок погашення боргу за вказаним кредитним договором у розмірі 108866 грн. звернуто стягнення на автомобіль марки «DAEWOO Lanos T131», 2006 року випуску, д.н.з. [NUMBER] , шляхом його продажу кредитором з укладанням від імені позичальника договору купівлі-продажу. Пред?являючи 26.12.2019 року зазначений вище позов до суду, АТ КБ «ПриватБанк» просив стягнути солідарно з відповідачів заборгованість в розмірі 866409,18 грн. 18 коп., яка виникла станом 13.11.2019 року, обґрунтовуючи при цьому позовні вимоги порушенням [PERSON] зобов`язань за кредитним договором від 18.09.2007 року. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (ч.ч.1, 2 ст.554 ЦК України). Припинення поруки пов`язане, зокрема, із закінченням строку її чинності. Законодавець передбачив три способи визначення строку дії поруки: протягом строку, встановленого договором поруки; протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання; протягом одного року від дня укладення договору поруки (якщо строк основного зобов`язання не встановлено або встановлено моментом пред`явлення вимоги). Зважаючи на наведене, строк дії поруки (будь-який із зазначених у частині четвертій статті 559 ЦК України) не є строком захисту порушеного права, а є строком існування суб`єктивного права кредитора й суб`єктивного обов`язку поручителя, після закінчення якого вони припиняються. Це означає, що зі спливом цього строку (який є преклюзивним) жодних дій щодо реалізації свого права за договором поруки, у тому числі застосування судових заходів захисту свого права (шляхом пред`явлення позову), кредитор вчиняти не вправі. Таким чином, закінчення строку, встановленого договором поруки,\~\~припиняє поруку за умови, що кредитор протягом строку дії поруки не звернувся до суду з позовом до поручителя. Звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни. Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 31.10.2018 року у справі №726/1696/15-ц (провадження №61-7074св18), який також узгоджується з правовою позицією, яка викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 року у справі №310/11534/13-ц (провадження №14-154цс18). Оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, судом встановлено, що\~\~звертаючись до суду із позовом по даній справі 26.12.2019 року, АТ КБ «ПриватБанк» пропустив строк звернення до поручителя, оскільки поданням першого позову банк 31.10.2011 року змінив строк виконання основного зобов`язання. За таких обставин, суд приходить до висновку про відмову у позові в частині вимог до поручителя [PERSON] . Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі ст.ст.526, 530, 610, ч.1 ст.612 ЦК України\~зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно зі ст.1054 ЦК України\~обов`язком позичальника за кредитним договором є, зокрема, повернення кредиту та сплата процентів за користування ним. Відповідно до ст. ст.629, 638 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. На підставі вимог ч.2 ст.1054\~та ч.2 ст.1050 ЦК України\~у разі, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Як було встановлено судом, внаслідок порушення умов кредитного договору у [PERSON] виникла заборгованість, яка згідно розрахунку станом на 13.11.2019 року становить 866409,18 грн., в тому числі: 39398,61 грн. заборгованість за кредитом; 203422,63 грн. заборгованість по відсотках за користування кредитом; 3512,32 грн. заборгованість по комісії; 620075,62 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобов?язань за договором. З огляду на встановлені обставини справи та зазначені вимоги закону, суд вважає, що вказана сума заборгованості за кредитним договором №CVBHAU00040104 від 18.09.2007 року в розмірі 866409,18 грн. підлягає стягненню на користь АТ КБ «ПриватБанк» саме із позичальника [PERSON] . Крім цього, у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідачки [PERSON] на користь позивача підлягає також стягненню судовий збір в розмірі 12996,14 грн. На підставі ст.ст.509, 526-527, 530, 554, 559, 610-612, 626, 629, 634, 1049, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: partial