Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-04 00:00:00

[PERSON], інтереси якої представляє [PERSON], звернулася в суд з позовом до [PERSON], яка також діє в інтересах малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON], про визнання їх такими, що втрати право на користування житловим приміщенням в [ADDRESS], внаслідок того, що тривалий час були відсутніми. Свої вимоги мотивує тим, що їй на праві власності належить житловий [ADDRESS]. В даному житловому будинку окрім неї також зареєстрована колишня дружина її сина [PERSON], між якими шлюб розірвано в липні 2012 року, а також неповнолітні діти [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Однак відповідачка в зазначеному будинку не проживає ще з 2007 року, за комунальні послуги не сплачувала і не сплачує, свої особисті речі забрала, виїхавши з дітьми з вказаного житла у квартиру в [ADDRESS], в якій проживала до 2013 року. В подальшому відповідачка придбала інше житло, куди переїхала разом з дітьми і де проживає по даний час, але в добровільному порядку виписатися із її житлового будинку в с.Камінне не хоче. Таким чином вважає, що відповідач [PERSON] з дітьми не проживає у будинку без поважних причин більше встановленого законом строку, а тому втратила право на користування даним житловим будинком. Ухвалою Надвірнянського районного суду від 16.12.2013 року до участі в розгляді даної справи залучено в якості третьої особи службу в справах дітей Надвірнянської РДА. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав, які викладені в позовній заяві, просять суд задоволити позов, визнати відповідача [PERSON] разом з неповнолітніми дітьми [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право на користування житловим приміщенням в [ADDRESS], а також стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати. Представник служби у справах дітей Надвірнянської РДА, як органу опіки і піклування, в судовому засіданні не заперечив проти задоволення позову стосовно тільки відповідача [PERSON], проте заперечує проти задоволення позову щодо неповнолітніх дітей. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася з невідомих суду причин, про день та час слухання справи повідомлена завчасно і належним чином як поштовими повідомленнями, так і через засоби масової інформації, про причини неявки чи слухання справи в її відсутність суду заяви не подавала. Сторони, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну місця свого проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається по останньому відомому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. За згоди позивача суд прийшов до висновку про ухвалення рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача та її представника, свідків, та дослідивши докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.60 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог та з'ясувавши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. В судовому засіданні встановлено, що позивачу [PERSON] на праві власності належить житловий будинок [ADDRESS] і на який видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 04.12.2008 року. В даному житловому будинку, окрім позивача, зареєстрована відповідач по справі [PERSON], яка перебувала в зареєстрованому шлюбі з сином позивача і даний шлюб між ними розірвано згідно рішення Івано-Франківського міського суду від 09.07.2012 року (а.с.54). Також разом з відповідачем у спірному житловому будинку зареєстровані неповнолітні діти [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Також судом встановлено, що відповідач [PERSON] разом з неповнолітніми дітьми залишила місце проживання [ADDRESS] ще в 2007 році, оскільки переїхали проживали в квартиру [ADDRESS], яка була придбана ще за час її перебування в шлюбі з [PERSON], і з того часу жодного разу додому не навідувалася, а факт її відсутності у спірному житлі підтверджено даними акту обстеження умов проживання, виданого Каміннецькою сільською радою Надвірнянського району, а також поясненнями допитаних судом свідків [PERSON] та [PERSON] Вирішуючи позов, суд погодився з доводами позивача про те, що вона не може здійснити своє право власності і розпорядитися належним їй майном, так як в житловому будинку залишилися зареєстрованими відповідач [PERSON] з неповнолітніми дітьми, про що свідчать довідки Каміннецької сільської ради від 08.10.2013 року № 587/02-24 та № 586/02-24. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності непорушно, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений в його здійсненні, власник може бути позбавлений права власності або обмежений в його здійсненні тільки у випадках і в порядку, встановленому законом, примусове відчуження об'єктів права власності може бути застосоване тільки як виняток по мотивах суспільної необхідності на підставах і в порядку, встановленому законом, і за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. Об'єкт права власності (спірний будинок) є житловим приміщенням, тому режим мешкання в нім регулюється нормами Житлового кодексу України. Згідно ст. 9 ЖК України, ніхто не може бути обмежений в праві користування житловим приміщенням інакше як на підставах і в порядку, передбаченому законом, житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони використовуються проти їх призначення або з порушенням прав інших громадян. Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Дослідивши всі наявні докази по справі, суд прийшов до переконання, що визнання відповідача та неповнолітніх дітей такими, що втратили право на користування спірним будинковолодінням не завдасть істотної шкоди їх інтересам та не порушить їх права. Відповідно до ст. 176 СК країни батьки зобов'язані передати у користування дитини майно, яке має забезпечити її виховання та розвиток. Права батьків і дітей на користування житлом, яке є власністю когось з них, встановлюється законом. Спірне будинковолодіння не є власністю відповідача [PERSON] чи батька дітей [PERSON], та належить в цілому позивачу по справі [PERSON] За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги правомірні та обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки вказаний житловий будинок належить позивачеві на праві власності на законних підставах, відповідач не проживає у ньому понад шість років, з будь-якими вимогами про усунення перешкод в користуванні цим майном в установленому законом порядку не зверталася. Тому, оцінюючи здобуті докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку про задоволення позову. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача також слід стягнути понесені нею судові витрати по справі згідно представлених суду квитанцій. На підставі наведеного, ст.ст. 15, 16, 317,383, 386, 391, 405 ЦК України, ст. ст. 64,72 ЖК України,

Outcome: approved