overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

[PERSON] просить стягувати з [PERSON] на її користь на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], аліменти щомісячно в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів відповідача, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви до суду і до повноліття дитини. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 23 листопада 2013 року між нею на відповідачем був укладений шлюб. В процесі спільного проживання між ними почали виникати сварки та непорозуміння через зловживання відповідачем спиртними напоями, внаслідок чого з 17 травня 2015 року вони припинили спільне проживання. Від шлюбу мають повнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Відповідач надає дитині матеріальну допомогу, але не регулярно, а тому вона змушена звернутися до суду. Неповнолітня дочка повністю знаходяться на її утриманні. Відповідач на даний час не має постійного місця роботи, але має регулярні підробітки і може надавати дитині матеріальну допомогу. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася. Подала до суду заяву, в якій просить суд розглянути справу без її участі. Позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. Не заперечує проти ухвалення рішення при заочному розгляді справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився. Причини неявки суду не повідомив. Про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином відповідно до вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ч. 4 ст. 169 та ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] та позивач [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 23 листопада 2013 року (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с. 5). Згідно довідки про склад сімї № 592 від 23.10.2015 року, виданої виконавчим комітетом Рижанівської сільської ради Звенигородського району Черкаської області, неповнолітня [PERSON] проживає разом з матірю [PERSON] (а.с. 6). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Позивач вказує, що відповідач не надає регулярно матеріальну допомогу на утримання дитини, яка на даний час знаходиться на її утриманні. За таких обставин з відповідача, який є батьком неповнолітньої дитини [PERSON] і на якого покладено обов'язок по її утриманню, слід стягнути аліменти на користь позивача в розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів, починаючи з дня подачі заяви до суду 09 листопада 2015 року і до повноліття дитини, щомісячно, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць. На підставі ст. 88 ЦПК України стягнути із [PERSON] судовий збір в дохід держави в сумі 487 грн. 20 коп. та на користь позивача [PERSON] витрати на правову допомогу в сумі 200 грн. На підставі ст.ст. ст. 180, 181, 182, 183 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-30 00:00:00

[PERSON] просить стягувати на свою користь з [PERSON] аліменти на її користь на утримання сина - [PERSON], [INFO], у розмірі 500 гривень кожного місяця з дня пред'явлення позову до суду і досягнення сином повноліття. Відповідач [PERSON] позов визнав частково, посилаючись на те, що він не працює, його батьки є пенсіонерами. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню. У відповідності із ст.ст. 180-184 СК України, батьки зобов'язані утримувати свою неповнолітню дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сторони уклали шлюб 29 червня 2002 року, який був зареєстрований виконкомом Циблівської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, актовий запис №8. Від подружнього життя сторони мають сина - [PERSON], [INFO]. В 2005 році сім'я сторін розпалася. З січня 2014 р. сторони проживають окремо, син [PERSON] знаходиться на утриманні матері. Відповідач [PERSON] проживає в [ADDRESS], не працює, його батьки є пенсіонерами, стягнень по виконавчих листах не має. Вказані обставини підтверджуються: свідоцтвом про одруження сторін; свідоцтвом про народження дитини; довідкою і листом виконкому Переяслав-Хмельницької міської ради; показами свідка [PERSON] Отже, [PERSON] зобов'язаний сплачувати кошти на утримання свого неповнолітнього сина до досягнення ним повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину слід стягувати від дня пред'явлення позову. У відповідності із п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, дане рішення в частині періодичних платежів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст.ст. 180-185; 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-30 00:00:00

[PERSON] просить суд визнати безвісно відсутньою його дружину - [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що вона в травні 2014 р. піщла з дому і з тих пір не повернулася, відсутні відомості про місце її перебування з того часу. Визнання [PERSON] безвісно відсутньою необхідно заявнику для припинення нарахування пенсії на рахунок дружини. Представник заявника [PERSON] заяву підтримав. Представник УПФУ [PERSON] покладається на думку суду. Вислухавши представника заявника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку. Так, свідок [PERSON] пояснив, що [PERSON] дружина його дядька, останнім часом хворіла, лікувалася в с.Скаржинці, покидала домівку, ходила по селах. В травні 2014 р. пішла з дому і з тих пір про неї немає ніяких відомостей. Аналогічні покази дала свідок [PERSON]. Покази свідків узгоджуються із довідкою Волочиського РВ УМВСУ № 4455 від 10.06.2015 р. про заведення розшукової справи № 3/565 від 22.05.2014 р. щодо розшуку [PERSON]. Таким чином судом встановлено, що про [PERSON], [INFO] в місці її проживання в с.Мирівка Волочиського райлну немає відомостей про місце її перебування протягом року, в зв'язку з чим вимоги заяви є обгрунтованими і її необхідно визнати безвісно відсутньою, задоволивши заяву.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-21 00:00:00

[PERSON] просить суд визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину житлового будинку, ганку, прибудови, підвалу, гаража, літньої кухні, сараю, вбиральні, бані, ворота з хвірткою, огорожі, свердловини які розташовані по [ADDRESS]. Позивачка мотивує свої позивні вимоги тим, що вона знаходячи в шлюбі з [PERSON] на спільні кошти в [ADDRESS] придбали житловий будинок з надвірними спорудами. В даний час між нею та відповідачем виник спір про визнання права власності на житловий будинок, в зв»язку з чим вона змушена звернутись до з позовм до суду. Відповідач без поважних причин не з»явився в судові засідання. Судом встановлено наступні факти та правові відносини. 29 січня 1985 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували в Звенигородському райвідділу ЗАГС шлюбу, актовий запис №6. За час спільного проживання на спільні кошти подружжя [PERSON] 31.07.1985 року по договору купівлі - продажу придбали в [ADDRESS] житловий будинок з надвірними спорудами який було оформлено на [PERSON]. 10.10.2014 року шлюбу між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Частиною 3 ст. 368 ЦК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 60 СК України, майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 68 СК України, розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Відповідно до ст. 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 70 СК України, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. На підставі вищенаведеного суд вважає, що [PERSON] має на право на 1/2 частину житлового будинку, ганку, прибудови, підвалу, гаража, літньої кухні, сараю, вбиральні, бані, ворота з хвірткою, огорожі, свердловини які розташовані по [ADDRESS]. Понесені судові витрати позивачкою по сплаті судового збору в сумі 827.91 грн. необхідно стягнути з відповідача на користь позивачки. На підставі ст.ст.69-71 СК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-09 00:00:00

[PERSON] просить суд визнати за нею право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 2,2 га на території Порохнянської сільської ради, яка належала її сестрі [PERSON], котра померла 24.05.2012 р. посилаючись на те, що у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку їй було відмовлено нотаріусом в зв'язку з тим, що покійною не було зареєстровано в Державному земельному кадастрі право власності на дану земельну ділянку після отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом. [PERSON] позов підтримала. Представник сільської подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав. Представник РДА в судове засідання не з'явився незважаючи на належний виклик. Вислухавши позивачку, дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку. Так, згідно копії спадкової справи № 53396509 заведеної після смерті [PERSON], котра померла 24.05.2012 р. згідно копії свідоцтва про смерть 1-БВ № 174679, [PERSON] прийняли спадщину, що підтверджується також копією свідоцтва про право на спадщину за законом НАВ 387651 від 13.02.2015 р. на 1/2 частину будинковолодіння. Однак 28.05.2015 р. нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частину земельної ділянки в зв'язку з тим, що спадкодавцем не зареєстровано в Державному земельному кадастрі право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 2,2 га, яка належала спадкодавцю [PERSON] відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 11.03.2010 р.. Таким чином [PERSON] позбавлена можливості успадкувати земельну ділянку шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину за законом у нотаріуса. В зв'язку з цим за нею необхідно визнати право власності на 1/2 частину земельної ділянки в розмірі 2,2 га, яка належала [PERSON], так як родинні відносини із спадкодавцем підтверджуються копією спадкової справи № 53396509, задовольнивши позов.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-23 00:00:00

[PERSON] просить суд визнати за нею право власності на 1/3 частину житлового будинку по [ADDRESS], яка належала її матері [PERSON], котра померла [INFO] посилаючись на те, що покійна успадкувала цю частку [INFO]. після смерті чоловіка, батька позивачки, однак не зареєструвала право власності на частку, в зв'язку з чим нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/3 частину за законом. [PERSON] позов підтримала і пояснила, що проживала постійно в даному житловому будинку, успадкувала після смерті батька 1/3 частину його. Відповідач [PERSON] позов визнав і пояснив, що на момент смерті матері [PERSON] не проживав з нею, заяву про прийнятитя спадщини після її смерті не подавав. Представник міської ради подав заяву про розгляд справи за його відсутності, покладається на думку суду. Вислухавши учасників, дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку. Так, згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] [PERSON] успадкувала 1/3 частину житлового будинку із надвірними будівлями в [ADDRESS], однак не зареєструвала право власності на цю частку. Відповідно до копії свідоцтва про смерть [NUMBER] [PERSON] померла [INFO], тобто 4 роки користувалася спадковим майном. За даними копії спадкової справи № 58091234, заведеної після смерті [PERSON] [PERSON] постійно проживала з нею за адресою [ADDRESS]. Таким чином з 2008 р. позивачка [PERSON] відкрито, добросовісно і безперервно володіла чужим нерухомим майном протягом більше 7 років. Крім того, відповідно до ч.2 ст. 344 ЦК України при заявленні вимоги про давність володіння вона вправі приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем вона є, тобто з 2004 р. після отримання [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом. Відповідно до ч.1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти чужим нерухомим майном протягом 10 років набуває право власності на це майно за набувальною давністю. Родинні відносини [PERSON] із спадкодавцем [PERSON] підтверджуються копіями свідоцтв про : народження [NUMBER], одруження [NUMBER]. 22.10.2015 р. нотаріус відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на 1/3 частину житлового будинку по [ADDRESS] через відсутність державної реєстрації нерухомості. Таким чином дослідивши зібрані докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що [PERSON] набула право власності на 1/3 частину житлового будинку в порядку набувальної давності і з метою захисту її прав за нею необхідно визнати право власності на цю частку, задовольнивши позов.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-05 00:00:00

[PERSON] просить суд визнати за нею право власності на 2 земельні ділянки площею 0,05 га і 0,01 га, які належали її чоловікові [PERSON], котрий помер [INFO] р., які він набув за договором довічного утриманя (догляду) від 18.02.2009 р. посилаючись на те, що покійним [PERSON] не було зареєстровано право власності на дані земельні ділянки після укладення даного договору. Позивачка позов підтримала. Представники міської ради, РДА подали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Вислухавши позивачку, дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку. Так, згідно копії договору довічного утримання (догляду) від 18.02.2009 р. [PERSON], котрий помер [INFO] р. згідно копії свідоцтва про смерть [NUMBER], набув у власність 1/2 частину житлового будинку та дві земельні ділянки по [ADDRESS], які належали [PERSON]. 25.02.2009 р. покійним [PERSON] зареєстровано право власності на 1/2 частину домоволодіння по [ADDRESS], а у видачі свідоцтва про право на спапдщину за законом на дві земельні ділянки за цією адресою нотаріус 21.10.2014 р. відмовив [PERSON] через відсутність їх державної реєстрації. Згідно копії спадкової справи № 55/2014 після смерті [PERSON] її заведено за заявою позивачки [PERSON], а спадкоємець [PERSON] від прийняття спадщини після його смерті відмовилася. Згідно копії повторного свідоцтва про одруження [NUMBER] [PERSON] перебувала в шлюбі із [PERSON]. Таким чином [PERSON] позбавлена можливості успадкувати земельні ділянки шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину за законом у нотаріуса. В зв'язку з цим за нею необхідно визнати право власності на земельні ділянки в розмірі 0,05 га і 0,01 га, задовольнивши позов.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-26 00:00:00

[PERSON] просить суд визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 0,10 га, яка належала її батьку [PERSON], котрий помер 11.05.2002 р., яку успадкувала після його смерті [PERSON], котра померла 09.10.2010 р. посилаючись на те, що у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на дану земельну ділянку їй було відмовлено нотаріусом в зв'язку з тим, що покійною [PERSON] не було зареєстровано право власності на дану земельну ділянку після отримання свідоцтва про право на спадщину. Представник позивачки позов підтримала. Представники міської ради, РДА подали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Вислухавши представника позивачки, дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку. Так, згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом виданого 20.09.2010 р. після смерті [PERSON], котрий помер 11.05.2002 р., належну покійному згідно копії Державного акта на право приватної власності на землю ХМ № 1312 земельну ділянку площею 0,10 га успадкувала його дружина [PERSON]. Згідно копії свідоцтва про смерть 1-БВ № 153194 [PERSON] померла 09.10.2010 р., після смерті котрої позивачка [PERSON] успадкувала квартиру № 21 в м.Волочиську по вул.Незалежності 98, що підтверджується копією спадкової справи № 50092019. 14.09.2015 р. нотаріус відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на земельну ділянку в зв'язку з тим, що спадкодавцем не було проведено державну реєстрацію даної земельної ділянки після отримання свідоцтва про право на спадщину. Таким чином [PERSON] позбавлена можливості успадкувати земельну ділянку шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину за законом у нотаріуса. В зв'язку з цим за нею необхідно визнати право власності на земельну ділянку в розмірі 0,10 га, задовольнивши позов.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-24 00:00:00

[PERSON] просить суд визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 2,04 га на території Богданівської сільської ради, яка належала її бабці [PERSON], котра померла 01.12.2010 р. посилаючись на те, що у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом 26.05.2015 р. їй було відмовлено нотаріусом через відсутність державного акта на ім'я бабці, який було втрачено. Представник позивачки [PERSON] позов підтримав. Представники відповідачів подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позов визнали. Вислухавши представника позивачки, дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку. Так, згідно копії спадкової справи № 41506360 після смерті [PERSON], котра померла 01.12.2010 р. згідно копії свідоцтва про смерть 1-БВ № 153319, за заявою [PERSON] заведено спадкову справу. Із копії заповіту від 14.01.2002 р. вбачається, що [PERSON] заповіла [PERSON] все своє майно. Позивачка прийняла спадщину, що підтверджується копією її заяви, яка наявна в спадковій справі. Однак 26.05.2015 р. [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, яка належала спадкодавцю [PERSON] через відсутність державного акта. В районній газеті Зоря № 23-24 від 26.03.2015 р. вміщено оголошення про втрату державного акта серії Р1 № 837132 на ім'я спадкодавця [PERSON], який за повідомленням відділу Держземагенства у Волочиському районі від 08.06.2015 р. був виданий згідно розпорядження Волочиської райдержадміністрації № 79 від 21.12.2001 р. і зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 84 площею 2,04 га. Таким чином [PERSON] позбавлена можливості успадкувати земельну ділянку шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом у нотаріуса. В зв'язку з цим за позивачкою необхідно визнати право власності на земельну ділянку, яка належала [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-28 00:00:00

[PERSON] просить суд визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 2,2547 га на території Зайчиківської сільської ради, яка належала її матері [PERSON], котра померла 05.12.2014 р. посилаючись на те, що у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку їй було відмовлено нотаріусом в зв'язку з тим, що покійною не було зареєстровано в Державному земельному кадастрі право власності на дану земельну ділянку після отримання свідоцтва про право на спадщину за законом. [PERSON] позов підтримала. Представник відповідача подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав. Відповідач [PERSON] позов ивзнав. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку. Так, згідно копії спадкової справи № 57046799 після смерті [PERSON], котра померла 05.12.2014 р. згідно копії свідоцтва про смерть 1-БВ № 243239, [PERSON], [PERSON] прийняли спадщину. Однак 07.07.2015 р. нотаріус відмовив їм у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку в зв'язку з тим, що спадкодавцем не зареєстровано в Державному земельному кадастрі право власності на земельну ділянку площею 2,2547 га, яка належала спадкодавцю [PERSON] відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.07.2010 р.. Таким чином [PERSON] позбавлена можливості успадкувати земельну ділянку шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину за законом у нотаріуса. В зв'язку з цим за нею необхідно визнати право власності на 1/2 частину земельної ділянки, яка належала [PERSON] в розмірі 2,2547 га, так як родинні відносини із спадкодавцем підтверджуються копіями свідоцтв : про народження позивачки Y-УР № 11131258, про укладення нею шлюбу 1-БВ № 400527, задоволивши позов частково, так як відповідач [PERSON] прийняв спадщину.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-25 00:00:00

[PERSON] просить суд визнати за нею право власності на земельну ділянку, яка належала її бабі [PERSON], котра померла 06.02.1996 р. відповідно до Сертифіката на право на земельну частку (пай) ХМ № 0144235 розміром 2,48 умовних кадастрових гектари в зв'язку з тим, що не має змоги отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на дану земельну ділянку так як Сертифікат був виданий після смерті [PERSON] і не зареєстрований, а нотаріус з цієї причини відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Представник позивача [PERSON] позов підтримав. Представник відповідача подав заяву про визнання позову і розгляд справи за його відсутності. Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку. Згідно копії свідоцтва про смерть 1-БВ № 008717 [PERSON] померла 06.02.1996 р.. За даними довідки відділу Держгеокадастру у Волочиському районі від 01.07.2016 р. на КСП Случ 12.09.1995 р. було видано Державний акт на право колективної власності на землю серія ХМ № 043 і до нього додавався список осіб членів КСП, які мали право на отримання земельної ділянки (паю) і під № 83 значиться [PERSON]. Із копії Сертифіката на право на земельну частку (пай) ХМ № 0144235 на ім'я [PERSON]І, він виданий 16.03.1997 р., тобто після смерті власника паю. В зв'язку з цим 22.02.2016 р. нотаріус відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті доньки [PERSON] [PERSON]. Після смерті спадкодавця [PERSON] [PERSON] прийняла спадщину, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 20.12.1996 р.. В свою чергу після смерті [PERSON] позивачка прийняла спадщину, що підтверджується копією спадкової справи № 41809385 і набула право на спадкування за законом за правом представлення. Таким чином судом встановлено, що іншим способом, крім визнання за позивачкою, котра прийняла спадщину право на земельну ділянку захистити неможливо, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved