Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-04 00:00:00

Адвокат Гребенар Олексій Володимирович в інтересах [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, заінтересована особа - Луганський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області. В обґрунтування поданої заяви представник заявника посилається на те, що [PERSON] , [INFO] , в період з 2006 року по 05 березня 2019 року постійно проживала із [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] у м. Кадіївка (м. Стаханов). З померлим [PERSON] вони проживали однією сім`єю без державної реєстрації шлюбу близько 13 років, спільно утримували та вели господарство і побут, відзначали сімейні свята, мали спільний бюджет, фактично виконували права та обов`язки подружжя, тобто проживали однією сім`єю, як чоловік та жінка. Однією сім`єю із [PERSON] проживали за адресою [ADDRESS] . З початку тимчасової окупації деяких районів Луганської та Донецької областей їм разом довелося переміститися до м. Сєвєродонецьк, де також проживали разом за однією адресою. Крім того, за життя [PERSON] ним було складено заповіт, за яким єдиним його спадкоємцем є заявниця [PERSON] . Місцем смерті [PERSON] є м. Кадіївка (м. Стаханов), яке знаходиться на тимчасово непідконтрольній українській владі території Луганської області та там не діють державні органи влади України. Після смерті [PERSON] [INFO] року заявниця здійснила його поховання, як дружина розпорядилася речами померлого, що підтверджується документами, які видані органами так званої «лнр», а саме свідоцтвом про смерть, лікарським свідоцтвом про смерть, яке було отримано [PERSON] , договором-замовленням на організацію та проведення поховання, накладною щодо витрат на поховання та свідоцтвом про поховання. Усі ці документи містять печатки організацій, які знаходяться на тимчасово окупованій території України. Однак надати інші відомості у зв`язку з проведенням операції об`єднаних сил немає можливості. В березні 2019 року [PERSON] звернулася до Луганського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області для державної реєстрації смерті [PERSON] , але їй було відмовлено у зв`язку з тим, що для державної реєстрації смерті наданий документ виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. З приводу цього вона вимушена була звернутися до Сєвєродонецького міського суду Луганської області із заявою про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України. Однак ухвалою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 20.03.2019 у справі № 428/3393/19 заяву було повернуто заявниці у зв`язку з тим, що співмешканка померлого не є його родичем, а тому не має права підписувати заяву про встановлення факту смерті [PERSON] та звертатися з цією заявою до суду. Встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу необхідне заявнику для державної реєстрації смерті [PERSON] та можливості звернення до суду із відповідною заявою про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України. У судовому засіданні заявник [PERSON] підтримала доводи, викладені в заяві, просила суд заяву задовольнити. Пояснила, що [PERSON] був раніше одружений, але його дружина померла у 2005 році. З 2006 року вона мешкала з [PERSON] у своїй квартирі і до дня смерті останнього. Проживали як чоловік та жінка, вели спільне господарство. У судовому засіданні представник заявника адвокат Гребенар О.В. заяву підтримав, просив її задовольнити. Представник заінтересованої особи - Луганського міського відділу державної Сєвєродонецької міської ради в судове засідання не з`явився, до суду надіслав заяву з проханням розглянути справу без його участі. На підставі клопотання представника заявника Гребенара О.А. , яке було задоволено судом, у судовому засіданні було допитано свідків [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що вона знає заявницю. Мешкала разом з нею на одній вулиці у місті Кадіївка. Приблизно з 2005 року заявниця мешкала разом із [PERSON] у квартирі заявниці за адресою: [ADDRESS] . Вони проживали як чоловік та жінка, та всі сусіди думали, що вони одружені. Вдома у них не була. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що йому знайома заявник [PERSON] . Його мати працювала разом з заявницею. З 2005 року заявниця почала мешкати з чоловіком, з яким вела спільне господарство. Мати сказала йому, що [PERSON] вийшла заміж. Його брат купив квартиру в будинку, де мешкала [PERSON] , тому він часто приходив до брата у гості і бачив [PERSON] з чоловіком. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що заявниця [PERSON] її мати. Її батько помер у 1997 році, після чого мати мешкала сама. [PERSON] мешкав рядом, у нього померла дружина. Матір почала зустрічатись з [PERSON] , потім стала разом з ним мешкати. Мешкали разом як сім`я, підтримували один одного. У [PERSON] дітей не було. З жовтня 2005 року по день смерті [PERSON] заявниця постійно з ним мешкала. Вислухавши заявника та її представника, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини. З матеріалів справи судом встановлено, що згідно з копією паспорту громадянина України серії [NUMBER] , виданого Стахановським МВУМВС України в Луганській області 18 листопада 1998 року, [PERSON] народилася [INFO] в смт Новойадар Луганської області та з 17.06.1974 року зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Згідно з копією паспорту громадянина України серії [NUMBER] , виданого Стахановським МВУМВС України в Луганській області 1 листопада 1997 року, [PERSON] народився [INFO] в місті Стаханов Луганської області та з 27.04.1967 року зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Згідно з довідками Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради № 15493 від 26.12.2014 та № 0000480999 від 21.02.2018 [PERSON] та [PERSON] взяті на облік як внутрішньо переміщені особи та їх фактичне місце проживання/перебування записане як: [ADDRESS] . Згідно з копією заповіту від 29.03.2006 року серії [NUMBER] , посвідченого державним нотаріусом Стахановської державної нотаріальної контори Пожидаєвою Л.О., зареєстрованого у реєстрі за № 2-664, [PERSON] заповів все належне йому майно [PERSON] , 1937 року народження. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. З пояснень заявника, показань свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та досліджених в судовому засіданні письмових матеріалів справи судом вбачається, що [PERSON] , який помер [INFO] , та [PERSON] були пов`язані спільним побутом та проживали однією сім`єю як чоловік та жінка без шлюбу, в період з 2006 року по день смерті [PERSON] - [INFO]. Водночас, суд вважає, що надані заявником письмові докази у виді свідоцтва про смерть [PERSON] , лікарське свідоцтво про смерть № 76, договір-заказ на організацію похорон від 07.03.2019 та свідоцтво про захоронення, видані державними та комунальними підприємствами т.зв. «Луганської народної республіки», не можуть бути прийняті судом уваги як належні та допустимі докази, оскільки вони видані установами, які знаходяться на тимчасово окупованій території, що створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом, а, отже, будь-які видані такими установами документи є недійсними та такими, що не створюють жодних правових наслідків. Стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян. Так, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави-члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів». Отже, з наведеного вище вбачаться, що судом України незаконність та недійсність письмових доказів виданих на тимчасово окупованій території Луганської області (т. зв. «ЛНР») не може бути застосовна лише до таких дій як реєстрація народжень, смертей і шлюбів, в усіх інших випадках, зокрема і при розгляді даної заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, судом встановлюється незаконність та недійсність таких доказів, у зв`язку з чим вони не можуть бути прийняті як належні та допустимі. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що факти, викладені заявником у заяві в обґрунтування своїх вимог є достовірними, підтверджені в судовому засіданні, а також підтверджені показаннями свідків та письмовими доказами, сумніву у суду не викликають і вважаються судом доведеними, у зв`язку з чим заява Гребенара Олексія Володимировича в інтересах [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved