Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-11 00:00:00

[PERSON], яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої [PERSON], звернулась до суду із позовом до [PERSON], яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх [PERSON] та [PERSON], треті особи [PERSON], Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради, про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначала, що вона є головним квартиронаймачем квартири [ADDRESS], в якій зареєстрована разом зі своїм батьком [PERSON] та донькою [PERSON] Відповідач, яка доводиться позивачеві сестрою, та її неповнолітні діти зареєстровані в цій квартирі, але більше 5 років у квартирі не проживають. Тому, на підставі ст.ст. 71, 72 Житлового кодексу України (далі ЖК України) просила визнати відповідача та її неповнолітніх дітей такими, що втратили право користування вищезазначеною квартирою. 15.12.2017 набрав чинності Закон України № 2147-VIII від 03.10.2017, за яким Цивільний процесуальний кодекс України (далі ЦПК України) викладено у новій редакції. Відповідно до пп. 9 п. 1 Перехідних положень ЦПК України, справи у судах першої інстанції, провадження в яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Від позивача [PERSON] та третьої особи [PERSON] надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності. У заяві зазначили, що не заперечують проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не зявилась, про дату, час та місце судового засідання повідомлялась судом належним чином шляхом надіслання повісток рекомендованими листами із повідомленнями. Проте, конверти із поштовими відправленнями повернуті на адресу суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання», що свідчить про те, що відповідач не зявилась до поштового відділення для отримання відправлень на її імя та не цікавилась їх наявністю, що свідчить про її відмову від їх отримання. Причини неявки у судове засідання відповідач не повідомила, відзиву на позов не подала. Від представника третьої особи Департамента реєстраційних послуг Запорізької міської ради надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. З урахуванням викладених обставин, судом в судовому засіданні постановлено ухвалу про заочний розгляд даної цивільної справи, за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, суд встановив наступне. Позивач [PERSON], її дочка [PERSON], [INFO], відповідач [PERSON], її неповнолітні діти [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], третя особа [PERSON] зареєстровані у [INFO], що підтверджується відповідними відмітками у паспортах (а.с. 5, 9, 13), та встановлено заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 29.12.2014 у справі № 335/13335/14-ц (а.с. 10), рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 14.12.2015 у справі № 335/6486/15-ц (а.с. 11-12). Відповідно до ч. 5 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Так, рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 14.12.2015 у справі № 335/6486/15-ц за позовом [PERSON] до районної адміністрації по Орджонікідзевському району Запорізької міської ради, [PERSON], треті особи [PERSON], [PERSON] про зміну договору найму житлового приміщення, яке набрало законної сили 25.12.2015, встановлено, що квартира за вищевказаною адресою не є приватизованою, позивач вселилася до неї на підставі ордеру, що був виданий її матері [PERSON] за рішенням виконкому Орджонікідзевської районної ради народних депутатів № 160/43 від 10.07.1989 р. Згідно із вказаним рішенням суду районну адміністрацію по Орджонікідзевському району Запорізької міської ради було зобовязано оформити (змінити) договір найму вказаної квартири на імя [PERSON] (а.с. 1112). Таким чином, позивач є основним квартиронаймачем жилого приміщення квартири [ADDRESS]. Як вказує позивач, відповідач [PERSON] та її неповнолітні діти [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] більше 5 років не проживають у даній квартирі, проте, є зареєстрованими у ній. Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Судом встановлено, що відповідач та її неповнолітні діти 5 років не проживають за вищевказаною адресою, підстав для продовження терміну зберігання за ними права користування спірним житловим приміщенням, передбачених ст. 71 ЖК України, немає. Участі в оплаті комунальних послуг за кімнати відповідач не приймає, що свідчить про втрату нею інтересу до спірного житлового приміщення як до свого постійного місця проживання. Тому, позовні вимоги є обґрунтованими, а відповідач [PERSON] та її неповнолітні діти [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], підлягають визнанню такими, що втратили право користування житловим приміщенням квартирою № 33 будинку № 16 по вулиці Рекордній в місті Запоріжжі. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі плати судового збору, що підтверджені документально, а саме у розмірі 640,00 грн. (а.с. 1).

Outcome: approved