Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-15 00:00:00

[PERSON], яка діє в інтересах малолітньої доньки [PERSON], [INFO], звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просить встановити факт належності на праві приватної власності 2/3 частин квартири [ADDRESS] [PERSON], померлому [INFO] року, та визнати за [PERSON], [INFO], право власності на 1/3 частину зазначеної квартири в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] На обгрунтування вказала, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 05.10.1995 року спірна квартира, яка є предметом спадщини належала [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності. Проте, право власності у Державному реєстрі зареєстроване не було. Після смерті [PERSON], померлого [INFO] року, спадкоємцем в порядку спадкування за заповітом є [PERSON], який своєчасно звернувся до нотконтори з відповідною заявою, однак свідоцтва про право на спадщину отримати не встиг і також помер. Зі смертю останнього відкрилася спадщина, зокрема й на спірну квартиру. Спадкоємцями є малолітня донька [PERSON] та син [PERSON] 11.11.2015 року [PERSON], діючи в інтересах малолітньої доньки [PERSON], звернулася до нотконтори з заявою про отримання спадщини, але їй було відмовлено з підстав відсутності підтвердження належності спадкодавцю права власності на квартиру (відсутня реєстрація в Державному реєстрі). Наведене і стала підставою для звернення до суду. Представник позивача адвокат Волкова І.І. підтримала вимоги фактично пославшись на обставини викладені вище. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з»явився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, задоволенню позову не заперечує (а.с.24). Третя особа [PERSON] у судове засідання не з»явилася повторно, причини неявки не сповістила, заяви про відкладення розгляду справи від неї не надходило. Таке визнання позову не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), а тому, на підставі ст.174 ч.4 ЦПК України, позов підлягає задоволенню. Відповідно до статей 368, 370 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу. За приписом ст.1223 ЦК право на спадкування мають особи визначені у заповіті. Згідно ст.1226 ЦК частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб'єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. У ч.4 ст.1268 ЦК визначено, що малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. За положенням ст.1269 ЦК спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заяву про прийняття спадщини від імені малолітньої, недієздатної особи подають її батьки (усиновлювачі), опікун.

Outcome: approved