Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-29 00:00:00

[PERSON], звертаючись до суду з позовом до [PERSON] та Маріупольської міської ради, просила визнати за нею право власності на 1/2 частку житлового будинку № 52/49 по [PERSON] в м.Маріуполі, в порядку спадкування після смерті її матері [PERSON] та припинити право спільної часткової власності на зазначений будинок. В позові вказувала, що її померлій матері [PERSON] на підставі договору дарування належала 1/2 частка будинку № 52/67 по [PERSON] в м.Маріуполі, а відповідачу [PERSON] інша ? частка вказаного будинку. 21.12.2006р. спірному будинку була присвоєна нова поштова адреса та номер будинку було змінено на № 52/49. Рішенням суду від 19.06.2007р. [PERSON] було виділено в натурі ? частина зазначеного будинку та визнано за ним право власності на 1/2 частку житлового будинку № 52/49 по [PERSON] в м.Маріуполі, як на окремий обєкт нерухомого майна. Проте, рішенням суду право спільної часткової власності на зазначений будинок припинено не було. В звязку з чим за відповідачем [PERSON] реєстратолром було зареєстровано право власності на вказаний будинок в цілому. Вона, [PERSON], є спадкоємицею після смерті її матері [PERSON]Г іншої 1/2 частки вказаного будинку, у звязку з чим у лютому 2018р. вона звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Проте отримала відмову через те, що за відповідачем [PERSON] було зареєстровано право власності на вказаний будинок в цілому. Просила визнати за нею право власності в порядку спадкування на ? частку вказаного житлового будинку, як на окремий обєкт нерухомого майна та припинити право спільної часткової власності на вказаний будинок її та [PERSON] Позивачка та її представник [PERSON] до суду не з'явились, подали до клопотання про розгляд справи у відсутності позивача та її представника, просили ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідач [PERSON], а також представник Маріупольської міської ради [PERSON], діюча на підставі довіреності, в письмових заявах на адресу суду не заперечували проти задоволення позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. На підставі договору дарування, посвідченого державним нотаріусом Четвертої Маріупольської державної нотаріальної контори [PERSON] 24.11.1989 року за р-р. № 6111 моїй матері, [PERSON] належить ? частка житлового будинку з господарськими будівлями, що прилягають до неї, і спорудами, загальною житловою площею 78,6 кв.м., розташованими за адресою: м. Маріуполь, пров. Олега Кошевого, будинок № 52/67. Вказаний договір дарування було зареєстровано в БТІ 05.12.1989 року за № 1 7438. Власником іншої частки вказаного житлового будинку з господарськими будівлями був відповідач по справі -[PERSON], на підставі договору дарування р-р. № 3-1726 від 19.10.2006 року. Його право власності на зазначену частину будинку було зареєстровано в БТІ 25.10.2006 року за № 14039622. Таким чином, спірний житловий будинок з господарськими будівлями належав [PERSON] і [PERSON] на праві спільної часткової власності, де частка кожного із співвласників складала 1/2. Колегією Орджонікідзевської районної адміністрації Маріупольської міської ради від 21.12.2006 року за № 378/3 було прийнято рішення про присвоєння житловому будинку [PERSON] поштової адреси: м. Маріуполь, пер. Олега Кошевого. 52/49. Згідно з висновком № 2/и експертного будівельно-технічного дослідження, складеного 21.02.2018 року судовим експертом [PERSON], виділ в натурі 1/2 частини домоволодіння № 52/49 по пров. О. Кошевого в м. Маріуполі, а саме: житлової кімнати (1-1), площею 10.9 кв.м., житлової кімнати (1-2). площею 5,7 кв.м., житлової кімнати (1-3), площею 12.8 кв.м., житлової кімнати (1-4), площею 9,9 кв.м., кухні (1-6), площею 6.5 кв.м., коридору (1-7), площею 2,1 кв.м., санвузла (1-8), площею 2,3 кв.м., комори (2-10), площею 8.5 кв.м., веранди (I), площею 4,9 кв.м., загальною площею 63,6 кв.м., житловою площею 39,3 кв.м., погребу (літера А/п), сараю (літера Ж- 1), ганку (літера а5), ганку (літера а7), ганку (літера а8), огорожі № 1, в окрему самостійну житлову будівлю можливий. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 19.06.2007 року по справі № 2-1114/07 за позовом [PERSON] до [PERSON] про виділ в натурі частини житлового будинку та визнання права власності, [PERSON] було виділено в натурі і визнано право власності на 1/2 частину житлового будинку № 52/49 по пров. Кошевого в м. Маріуполі під літ. А-1, жилою площею 67,7 кв.м., яка складається з вітальні літ. 2-1, жилих кімнат літ. 2-2, 2-3, 2-4, веранди літ. 2-5, кухні літ. 2-6, синей літ. 2-7, 2-8, ванної кімнати літ. 2-9, уборної літ. Е-1, сараю літ. Д-1, споруди літ.1, розташованих на земельній ділянці № 52/49 по пров. Кошевого в м. Маріуполі. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, на підставі вказаного рішення суду за [PERSON] зареєстроване право власності на житловий будинок за № 52/49 по пров. Кошевого в м. Маріуполі в цілому. 04.07.2017 року [PERSON] померла (актовий запис № 1019 від 05.07.2017р.). Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді ? частки житлового будинку розташованому за адресою : м. Маріуполь, пер. Олега Кошевого, 52/49, з господарськими будівлями та спорудами, що прилягають до нього. Оглядом копії спадкової справи №146/2017, відкритої щодо майна померлої [PERSON] 14.08.2017р., встановлено, що донька померлої [PERSON] 14.08.2017р. подала заяву про прийняття спадщини після смерті матері, інший спадкоємець - син померлої [PERSON], у заяві від 16.08.2017р. відмовився від прийняття спадщини. 06.02.2018р. приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу [PERSON] було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме: відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/2 частину житлового будинку № 52/49 по пров. Олега Кошевого в м. Маріуполі з тієї причини, що всупереч рішенню від 19.06.2007р. та ухвали від 04.09.2007р. Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя Донецької області, право власності на вказаний житловий будинок зареєстровано Маріупольським БТІ в цілому за [PERSON] Також встановлено заборону на вказане нерухоме майно, а саме на будинок № 52/49 по пров. Олега Кошевого в м. Маріуполі в цілому, що свідчить про наявність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно. Зокрема в відмові нотаріуса зазначено, що відомості про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав не відповідають відомостям, що містяться у поданих [PERSON] документах. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст.ст. 321, 328 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ст.ст. 1220, 1261 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті спадкодавця. В першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив і батьки. Статтями 1268, 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1298 ЦК свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців із часу відкриття спадщини, тому спір про спадкування може бути вирішений лише після закінчення цього строку. Як розяснив пленум Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у п. 23 свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Прийняття спадщини спадкоємцем, який звертається з вимогою про визнання права власності на спадкове майно, має встановлюватись належними доказами: копіями документів із спадкової справи, якщо така справа заводилася нотаріусом, довідками з житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця. Окрім загального кола обставин, які встановлюються судом при вирішенні всіх спорів про право на спадкування, при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове нерухоме майно судам необхідно зясовувати: 1) правовий режим земельної ділянки, на якій розташоване спірне нерухоме майно (будинок, споруда); 2) чи отримано спадкодавцем дозволи на спорудження будинку, чи затверджено проект на спорудження будинку; 3) коли спадкодавцем було завершено спорудження будинку; 4) чи дотримано при будівництві проекту на спорудження будинку, вимог державних протипожежних, санітарних норм; 5) чи посвідчено право власності на нерухоме майно в установленому законом порядку на час виникнення права власності. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Згідно технічного паспорту на житловий будинок за № 52/49 по провулку Олега Кошевого в місті Маріуполі Донецької області, складеного МКП Маріупольським БТІ 30 серпня 2017 року на імя [PERSON] - 1/2 частку домоволодіння № 52/49 по провулку Олега Кошевого в м. Маріуполі, Донецької області, складається з: житлової кімнати (1-1), площею 10,9 кв.м., житлової кімнати (1-2), площею 5,7 кв.м., житлової кімнати (1-3), площею 12,8 кв.м., житлової кімнати (1-4), площею 9,9 кв.м., кухні (1-6), площею 6,5 кв.м., коридору (1-7), площею 2,1 кв.м., санвузла (1-8), площею 2,3 кв.м., комори (2-10), площею 8,5 кв.м., веранди (I), площею 4,9 кв.м., загальною площею 63,6 кв.м., житловою площею 39,3 кв.м., а також погребу (літера А/п), сараю (літера Ж- 1), ганку (літера а5), ганку (літера а7), ганку (літера а8), огорожі № 1. Аналізуючи зібрані по справі докази, позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки факт належності ? частки житлового будинку померлій [PERSON] знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, а також з урахуванням того, що позивачка звернулася в установленому порядку до нотаріальної контори для прийняття спадщини, але нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Задовольняючи позовні вимоги [PERSON] про припинення права спільної часткової власності на домоволодіння, розташоване за адресою: Донецька обл., м. Маріуполь, пров. Олега Кошевого, 52/49, суд виходить з наступного. Відповідно до ст.364 ГК України співвласник має право на виділ в натурі долі з майна, що знаходиться в загальній пайовій власності. Відповідно до ст. 367 ГК України майно, що знаходиться в загальній пайовій власності, може бути розділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. При розділі загального майна між співвласниками право загальної пайової власності на нього припиняється. Враховуючи, що рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 19.06.2007 року відповідачу [PERSON]А виділено в натурі 1/2 частина житлового будинку за № 52/49 по пров. Олегу Кошевого в м. Маріуполі та визнано за ним права власності на вказану 1/2 частину житлового будинку, як на окремий обєкт нерухомого майна, проте не припинено право спільної часткової власності на вказаний будинок, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача в частині припинення права спільної часткової\~власності на домоволодіння, розташоване за адресою: Донецька обл., м. Маріуполь, пров. Олега Кошевого, 52/49.

Outcome: approved