Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-08 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із вищезазначеним позовом, у якому указують, що [INFO] померла [PERSON], яка за життя, 16.04.2003, склала заповіт, яким усе своє майно у рівних частинах заповіла позивачам. На підставі заповіту, позивачі частково оформили свої спадкові права та отримали свідоцтво про право на спадщину за заповітом кожний по 1/2 частині на жилий будинок із господарськими та побутовими будівлями і спорудами, розташованими на приватизованій земельній ділянці площею 0,25 га., по [ADDRESS]. Зазначена приватизована земельна ділянку належала [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 10.07.1997, але за життя померла не встигла здійснити державну реєстрацію права власності на цю земельну ділянку та виготовити на власне ім'я державний акт на право власності на земельну ділянку. Посилаючись на те, що оформити повністю свої спадкові права вони не мають можливості у силу відсутності правовстановлюючого документу (державного акту) на земельну ділянку на ім'я спадкодавиці, позивачі просять визнати за кожним із них право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,25 га, наданої для ведення особистого підсобного господарства та забудови, розташованої у [ADDRESS], кадастровий номер №[NUMBER], у порядку спадкування після смерті [PERSON]. У судове засідання представники сторін не з'явилися, подали заяви про розгляд справи без їх участі, представник позивачів заявлені вимоги підтримує, а представник відповідача з позовними вимогами згоден (а.с.25, 33). Враховуючи заяви представників сторін, суд вважає за можливе розглянути справу в їх відсутністьта без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких мотивів. Матеріалами справи установлено, що [INFO] у с.Білка Тростянецького району Сумської області померла [PERSON] (а.с.7). За життя, 16.04.2003, [PERSON] склала заповіт, яким усе своє майно у рівних частинах заповіла [PERSON] та [PERSON] Згідно ч.ч.1,5 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. За інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру №53470807 від 27.09.2018, після смерті [PERSON] заведена спадкова справа за №356/2004 та 21.12.2004 під реєстровим №4375 видане свідоцтво про право на спадщину (а.с.31-32). Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом, позивачі частково оформили свої спадкові права по 1/2 частині кожний на жилий будинок із господарськими та побутовими будівлями і спорудами, розташованими по [ADDRESS], на приватизованій земельній ділянці площею 0,25, га, а також зареєстрували своє право на указану спадщину (а.с.8-9). Зазначена приватизована земельна ділянку належала [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 10.07.1997, укладеного між [PERSON], яка діяла від імені [PERSON] (продавець) та [PERSON] (покупець) (а.с.10), але за життя померла не встигла здійснити державну реєстрацію права власності на цю земельну ділянку та виготовити на власне ім'я державний акт на право власності на земельну ділянку. Як убачається з Державного акту на право приватної власності на землю Серії [NUMBER] від 19.08.1996 дана земельна ділянка залишається бути оформленою за громадянкою [PERSON] (а.с.11). Дана обставина є перешкодою для оформлення позивачами своїх спадкових прав у повному обсязі. Вирішуючи вимогу позивачів про визнання права власності на земельну ділянку у порядку спадкування суд виходить із такого. Так, статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється, або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Як передбачено п.г ч.1 ст.81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.ч.1,2 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. З урахуванням викладеного, визнання представником відповідача пред'явленого позову, що не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а також того, що позивачі, прийнявши спадщину після смерті [PERSON] набули право на спадкування усіх прав та обов'язків, що належали останній, у т.ч. право на придбану нею земельну ділянку, однак за відсутності правовстановлюючого документу на земельну ділянку на ім'я померлої, позивачі, згідно із положеннями ст.67 Закону України «Про нотаріат», позбавлені можливості одержати у нотаріуса свідоцтво про право на цю спадщину, тому захищаючи охоронювані законом права позивачів, таке право у порядку спадкування за законом слід визнати за ними рішенням суду. За указаних обставин є підстави для задоволення позову. На підставі викладеного та

Outcome: approved