Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-07 00:00:00

Адміністратор (протоієрей) РО РГ УГКЦ парафії [PERSON] Хрестителя м. Самбора [PERSON] 7 березня 2018 року подав до суду позовну заяву про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме, належності позивачу правовстановлюючого документа заповіту, складеного 26 листопада 2008 року [PERSON], котра померла 20 березня 2014 року. У обґрунтування\~позову [PERSON] посилався на те, що за життя спадкодавець [PERSON] заповіла у користь позивача належний їй житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, а також земельні ділянки, що розташовані за адресою: Львівська область, м. Самбір, вул. Калнишевського, 143, однак нотаріусом було відмовлено в оформленні спадкових прав, оскільки назва спадкоємця в заповіті вказано невірно. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та підтримання позовних вимог. Представник відповідача подав заяву про розгляд справи за його відсутності та визнання позову. Частиною 2 ст. 247 ЦПК України встановлено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Ураховуючи наведене, суд постановив ухвалу про розгляд даної справи за відсутності всіх учасників справи та нездійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Із свідоцтва про смерть відомо, що 20 березня 2014 року в м. Самборі Львівської області померла [PERSON] (а. с. 4). Із заповіту, складеного 26.11.2008 в м. Самборі Львівської області, вбачається, що [PERSON], [INFO], жителька м. Самбір, вул. Калнишевського, 143, Львівської області на випадок своєї смерті зробила розпорядження: належний їй житловий будинок, господарські будівлі та споруди, а також приватизовану для його обслуговування земельну ділянку, що розташовані у м. Самборі на вул. Калнишевського, 143, Львівської області, заповіла у власність релігійній громаді церкви [PERSON] Хрестителя Української Греко-Католицької Церкви у м. Самборі Львівської області ( храм розташованй на вул. Виговського у м. Самборі) для проживання духовних осіб (а.с. 11). Однак, із статуту парафії Української Греко-Католицької Церкви видно, що 29 січня 1997 року затверджено статус парафії Української Греко-Католицької Церкви, розташованої за адресою: Львівська область, м. Самбір, вул. Пацаєва (нова назва Виговського), 172А (а.с. 15-16). Також, із витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що релігійна організація Релігійна громада Української Греко-Католицької церкви парафії [PERSON] Хрестителя м. Самбора є зареєстрованою релігійною організацією з 04.04.1997 (первинна реєстрація) та з 12. 04.2014 за адресою: Львівська область, м. Самбір, вул. Пацаєва, 172А. Ураховуючи наведене, достовірно встановлено, що зазначений заповіт складений [PERSON] у користь позивача, місцезнаходження якого співпадає із адресою спадкоємця у заповіті. Установлення факту належності правовстановлюючого документа Релігійній організації Релігійній громаді Української Греко-Католицької Церкви парафії [PERSON] Хрестителя м. Самбора має юридичне значення, так як дає підстави для оформлення спадщини позивачу.

Outcome: approved