Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-12 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] сільської ради Горохівського району, в якому просить визнати в порядку спадкування за заповітом за [PERSON] право власності на земельну ділянку загальною площею 1,39 га, яка включає земельну ділянку площею 1,16 га та земельну ділянку площею 0,23 га, яка розташована на території [PERSON] сільської ради, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ВЛ № 024348, як на спадкове майно, яке залишилося по смерті [PERSON], яка померла 29 травня 2001 року. Мотивує свій позов тим, що 29 травня 2001 року померла [PERSON]. За час життя остання склала заповіт, в якому вказану вище земельну ділянку посвідчила заповітом позивачу. Враховуючи, що після смерті спадкодавця [PERSON] прийняла спадщину, а тому просить поданий позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради в заяві до суду просить справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги [PERSON] визнає повністю. Суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 1235 ЦК України надається право заповідачу на призначення спадкоємців. З матеріалів даної цивільної справи вбачається, що в особистому розпорядженні на випадок своєї смерті спадкодавець [PERSON] зазначила «належний мені на праві особистої власності Сертифікат на право на земельну частку /пай/ ВЛ № 0142740 виданий Горохівською райдержадміністрацією 14 березня 1997 року я заповідаю [PERSON] Лукянівній» (а.с.7). Згідно з свідоцтвом про смерть, [PERSON] померла 29.05.2001 року (а.с.5). Постановою державного нотаріуса Горохівської державної нотаріальної контори від 07.06.2017 року у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на імя [PERSON] було відмовлено у звязку з тим, що спадкодавцем не було подано документи для оформлення спадщини в повному обсязі (а.с.10). З довідки [PERSON] сільської ради від 17.05.2017 року №367 вбачається, що заповіт [PERSON] у сільській раді посвідчувався 06.03.2001 року. Заповіт не змінено і не скасовано. Спадкоємцем за заповітом після померлої [PERSON] є [PERSON] (а.с.9). З Державного акту на право власності на земельну ділянку видно, що [PERSON] належала земельна ділянка відповідного розміру (а.с.6). З спадкової справи після померлої [PERSON] видно, що [PERSON] після її смерті прийняла спадщину, є її спадкоємцем за заповітом. Отже, судом встановлено, що [PERSON] після померлої [PERSON] прийняла спадщину, є її спадкоємцем за заповітом. А тому суд вважає, що слід визнати в порядку спадкування за заповітом за [PERSON] право власності на земельну ділянку загальною площею 1,39 га, яка включає земельну ділянку площею 1,16 га та земельну ділянку площею 0,23 га, яка розташована на території [PERSON] сільської ради, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ВЛ № 024348, як на спадкове майно, яке залишилося по смерті [PERSON], яка померла 29 травня 2001 року. Позивач в заяві до суду від стягнення судових витрат з відповідача [PERSON] сільської ради відмовилася. Суд звертає увагу позивача на дотримання вимог ст.ст.162, 164, 167, 174 Податокового кодексу України.

Outcome: approved