Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-07 00:00:00

[PERSON] , який діє в інтересах неповнолітньої доньки [PERSON] , звернувся до Соснівського районного суду м. Черкаси з позовом до [PERSON] про витребування майна із чужого незаконного володіння. В обґрунтування позову вказує, що 29.07.2004 року між ним (позивачем) та відповідачкою [PERSON] був укладений шлюб, який рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 14.10.2013 року був розірваний. Від шлюбу вони мають доньку [PERSON] , [INFO] . Також вказує, що після розірвання шлюбу їх донька [PERSON] деякий час проживала зі своєю матір`ю (відповідачкою [PERSON] ), а з 2019 року вона проживає разом з ним (позивачем) за адресою: [ADDRESS] . Також, зазначає, що 05.12.2014 року ним (позивачем) була придбана бігова доріжка НГ8128 вартістю 6\~800 грн., яку він в подальшому подарував доньці [PERSON] на день народження, а так як донька на той час проживала зі своєю матір`ю, бігова доріжка була доставлена за її адресою: [ADDRESS] . Крім того, в січні 2015 року [PERSON] , який являється дідусем [PERSON] , на день її народження був подарований їй ноутбук торгівельної марки НР, вартістю, станом на січень 2015 рік 6 000 грн., який теж знаходиться за адресою проживання відповідачки. Його (позивача) неодноразові звернення до відповідачки вирішити спір мирним шляхом ні до чого не призвели. Тому, з метою досудового врегулювання спору, в порядку п. 6 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, ним (позивачем) в інтересах доньки на адресу відповідачки 09.06.2020 року був направлений лист вимога про повернення особистих речей доньки, а саме: бігової доріжки, ноутбука, маски та трубки для плавання, шортів, купальника, рожевої накидки для пляжу, спінера та халата, до 25.06.2020 року. 25.06.2020 року відповідачкою було повернуто доньці вказані вище речі, окрім бігової доріжки, ноутбука, маски з трубкою та спінера, які остання на день подачі даної позовної заяви до суду так і не повернула. Також, зазначає, що право на майно, яке було придбано ним та належить його доньці, а саме на бігову доріжку НГ9128 підтверджується товарним чеком б/н від 05.12.2014 року на суму 6 800 грн., а факт придбання ноутбука торгівельної марки НР та приналежність його доньці може підтвердити його (позивача) батько [PERSON] та сама донька [PERSON] , яка може підтвердити і факт приналежності їй маски з трубкою і спінеру. Однак, наявність спірного майна у відповідачки документально не підтверджується. А тому, просить: зобов`язати [PERSON] повернути на користь [PERSON] безпідставно набуте майно, а саме: бігову доріжку НГ 8128, ноутбук торгівельної марки HP, маску з трубкою та спінер, а також стягнути з відповідачки на його користь витрати на правничу допомогу у сумі 2 000 грн. 16.07.2020 року ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси направлено цивільну справу за позовом [PERSON] , який діє в інтересах неповнолітньої доньки [PERSON] , до [PERSON] про витребування майна із чужого незаконного володіння до Придніпровського районного суду м. Черкаси за підсудністю. 11.08.2020 року дана цивільна справа надійшла до Придніпровського районного суду м. Черкаси та згідно автоматизованого розподілу передана судді Скляренко В.М. Ухвалою судді Придніпровського районного суду м. Черкаси Скляренко В.М. від 13.08.2020 року справу № 712/6783/20 за позовом [PERSON] , який діє в інтересах неповнолітньої доньки [PERSON] , до [PERSON] про витребування майна із чужого незаконного володіння прийнято та відкрито провадження, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Сторонам наданий строк для подання заяв по суті справи. . 22.09.2020 року відповідачкою [PERSON] подано до суду відзив на позов, в якому остання вказує, що майно, яке позивач просить у неї витребувати, а саме: бігова доріжка НГ 8128, ноутбук торгівельної марки HP, маска з трубкою та спінер, вона йому повернула ще у перших числах липня 2020 року, у вечірній час, коли позивач за адресою місця її проживання, біля вхідних дверей квартири вчинив з цього приводу скандал. Разом з тим, відповідачка зазначила, що вказане майно передала позивачу добровільно, оскільки їх спільна донька, якій і належить це майно, дійсно проживає з ним. На цей рахунок у неї (відповідачки) є свідки, які випадково стали очевидцями цієї події. 23.09.2020 року позивач [PERSON] подав до суду відповідь на відзив на позов, в якій заперечує твердження відповідачки про те, що він нібито приїздив до неї на початку липня 2020 року, а тим паче влаштовував там сварку, яку ще бачили й свідки. Також, повністю заперечує, що відповідачка [PERSON] повернула йому належне їх доньці спірне майно. В судових засіданнях позивач [PERSON] та його представники адвокати: Горстка Я.В. (03.02.2021 року, 14.06.2021 року), [PERSON] (01.10.2021 року) підтримали позовні вимоги та просили суд їх задовольнити в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві та на підставі наявних у справі письмових доказів. В судових засіданнях відповідачка [PERSON] заперечувала проти задоволення позовних вимог, вважаючи їх безпідставними, так як спірне майно вона повернула позивачу добровільно ще влітку 2020 року. При цьому пояснила, що позивач [PERSON] піднявся до неї в квартиру і вона повернула йому бігову доріжку та ноутбук із сумкою, а маску з трубкою та спінер ще раніше забрала сама дочка. Тому просила відмовити в задоволенні позову, оскільки в неї майна, яке позивач просить витребувати, немає. Заслухавши пояснення позивача [PERSON] , його представників адвокатів Горстка Я.В., Білоглазенко Г.П., пояснення відповідачки [PERSON] , а також пояснення свідків [PERSON] , [PERSON] , дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову, виходячи із наступних підстав. Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч. ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Статтею 41\~Конституції України встановлено право громадянина володіти, користуватись та розпоряджатись своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Згідно зі статтями 317, 319\~ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, які він реалізує на власний розсуд. Частина перша статті 15\~ЦК України встановлює, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення або оспорювання. Як передбачено ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасники справи розпоряджаються своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд. Право кожної особи на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу визначеного статтею 16 ЦК України. Положеннями ст. 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Здійснення власником свого права власності передусім полягає у безперешкодному, вільному та на власний розсуд використанні всього комплексу правомочностей власника, визначених законом, - володіння, користування, розпорядження майном. Одним із способів захисту права власника є витребування майна із чужого незаконного володіння. Так, відповідно до ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Зазначений спосіб захисту права власності застосовується у тому випадку, коли власник фактично позбавлений можливості володіти і користуватися належною йому річчю, тобто коли річ незаконно вибула із його володіння. Згідно з наведеною нормою власник має право реалізувати своє право на захист шляхом звернення до суду з вимогою про витребування свого майна із чужого незаконного володіння із дотриманням вимог, передбачених Цивільним кодексом України. Правовий аналіз положень ст. 387 ЦК України дає підстави для висновку, що у наведеній нормі йдеться про право власника на віндикаційний позов, тобто позов власника, який не володіє, до невласника, який незаконно володіє майном, про вилучення цього майна в натурі. Віндикацією є передбачений законом основний речово-правовий спосіб захисту цивільних прав а інтересів власника майна або особи, яка має речове право на майно (титульний володілець), який полягає у відновленні становища, що існувало до порушення, шляхом повернення об`єкта права власності у володіння власника (титульного володільця) з метою відновлення права використання усього комплексу правомочностей. Віндикаційний позов належить до речово-правових способів захисту; захищає право власності в цілому, оскільки він пред`являється у тих випадках, коли порушено права володіння, користування та розпорядження одночасно. Предмет віндикаційного позову становить вимога неволодіючого майном власника до незаконно володіючого майном не власника про повернення індивідуально визначеного майна з чужого незаконного володіння. Предмет доказування у таких справах становлять обставини, які підтверджують правомірність вимог позивача про повернення йому майна з чужого незаконного володіння, а саме: факти, що підтверджують його право власності або інше суб`єктивне право титульного володільця на витребуване майно, факт вибуття майна з володіння позивача, наявність майна в натурі у незаконному володінні відповідача, відсутність у відповідача правових підстав для володіння цим майном. Витребування майна шляхом віндікації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема якщо між власником та володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору. В судовому засіданні встановлено, що сторони у справі ( [PERSON] та [PERSON] ) перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 14.10.2013 року. Від даного шлюбу сторони мають спільну неповнолітню доньку [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] , виданим 25.04.2007 року. Звертаючись з даним позовом до суду (про витребування майна із чужого незаконного володіння), позивач вказує на те, що до 2019 року їх спільна донька [PERSON] проживала разом зі своєю матір`ю (що не заперечувалось і самою відповідачкою) і в цей період всі речі, які придбавались ним та його батьком для доньки (відповідно для онуки) знаходились за місцем проживання саме відповідачки. Предметом доказування у даній справі є обставини, які підтверджують правомірність вимог позивача про повернення йому вказаного вище майна, а саме: бігової доріжки\~НГ8128,\~ноутбука торгівельної\~марки HP,\~маски з\~трубкою та\~спінера, з чужого незаконного володіння, в тому числі і факт наявності цього майна в натурі у незаконному володінні відповідачки [PERSON] . Разом з тим, з усього спірного майна, яке позивач просить витребувати у відповідачки, на підтвердження факту придбання бігової доріжки НГ 8128, останній надав товарний чек від 05.12.2014 року на суму 6\~800 грн. Однак, доказів того, що вказана бігова доріжка на даний час знаходиться саме у відповідачки [PERSON] позивач суду не надав. Також позивач не надав і доказів наявності у відповідачки іншого майна, яке він просить в неї витребувати, зокрема ноутбука торгівельної марки HP, маски з трубкою та спінера. Таким чином факт безпідставного утримання відповідачкою [PERSON] майна, яке належить неповнолітній дочці сторін [PERSON] , та яке позивач просить витребувати у відповідачки, є недоведеним належними доказами. При цьому, суд критично оцінює покази неповнолітньої [PERSON] , дані в судовому засіданні, про те, що спірне майно дійсно залишилося у відповідачки [PERSON] і вона не бажає його повертати, оскільки вона на даний час перебуває в не зовсім приязнених відносинах зі своєю матір`ю та є зацікавленою в задоволенні позову. Крім того, остання до цього проживала разом з матір`ю, мала ключі від помешкання, і відповідно мала можливість на власний розсуд розпорядися своїм майном, а зокрема комп`ютером, маскою з трубкою та спінером. Також суд враховує, що такі пояснення неповнолітньої [PERSON] щодо знаходження у відповідачки її майна, а зокрема бігової доріжки, спростовується і показами свідка [PERSON] , даними в судовому засіданні 14.06.2021 року, яка пояснила, що вона особисто бачила, як влітку 2020 року позивач [PERSON] забирав у відповідачки бігову доріжку, а саме бачила як позивач разом з дочкою заходив до квартири, де мешкає відповідачка, та в подальшому викочував із під`їзду бігову доріжку. Згідно з частинами першою-третьою статті\~\~12, частиною першою статті 81 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Тягар доведення обґрунтованості вимог позову за загальними правилами процесуального закону покладається саме на позивача, а не реалізовується у спосіб спростування доводів пред`явлених вимог стороною відповідача, як беззаперечних. Якщо позивач, розпоряджаючись своїми правами на власний розсуд, доведе суду обґрунтованість пред`явлених вимог, то у випадку їх неспростування стороною відповідача у спосіб, визначений законом, такі вимоги підлягають задоволенню. Аналогічний висновок викладений і в постанові Верховного Суду від 27.12.2019 року у справі №641/6191/17. В даному ж випадку позивачем [PERSON] не доведено належними та переконливими доказами того факту, що спірне майно (бігова доріжка, ноутбук торгівельної марки HP, маска з трубкою, спінер), яке він просить суд витребувати з чужого незаконного володіння відповідачки [PERSON] дійсно знаходиться у володінні останньої, тим більше, що факт знаходження у володінні відповідачки бігової доріжки не тільки не доводиться позивачем належними доказами, а ще й спростовується поясненнями свідка [PERSON] , яка пояснила, що особисто позивач забирав у відповідачки вищевказану бігову доріжку. А тому, з урахуванням викладеного вище, доказів, якими обґрунтовується даний позов, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову [PERSON] , який діє в інтересах неповнолітньої доньки [PERSON] , до [PERSON] про витребування майна із чужого незаконного володіння відсутні.

Outcome: dismissed