Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-31 00:00:00

Акціонерне товариство «Акцент -Банк» звернулося в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 18 травня 2018 року між Банком та [PERSON] був укладений Кредитний договір №К-Д575, за умовами якого останньому було надано кредит (встановлення кредитного ліміту)в розмірі 350 000 грн., строком на 12 місяців (тобто до 17 травня 2019 року) із сплатою 23,88 відсотків річних. Станом на 09 листопада 2018 року заборгованість відповідача за даним кредитним договором складала суму в розмірі 329 266,09 грн. На адресу відповідача 23 листопада 2018 року направлено Вимогу про погашення заборгованості в строк до 24 грудня 2018 року. Відповідач дану вимогу не виконав. Однак 16 січня 2019 року провів погашення суми заборгованості в розмірі 147 340,00 грн. Просять суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь Акціонерного товариства заборгованість за кредитним договором №К-Д575 від 18 травня 2018 року в сумі 225 734,64 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак подав суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] повторно в судове засідання не з`явився з невідомої суду на те причини, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся вчасно та належним чином, що підтверджується документально. Відзиву на позовну заяву не подав. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив 18 травня 2018 року між Банком та [PERSON] був укладений Кредитний договір №К-Д575, за умовами якого останньому було надано кредит (встановлення кредитного ліміту)в розмірі 350 000 грн., строком на 12 місяців (тобто до 17 травня 2019 року) із сплатою 23,88 відсотків річних. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Банк свій обов`язок виконав повністю, надав позичальнику кредит згідно до умов кредитного договору. У відповідності до п. А2 та п. A3 Кредитного договору, ліміт цього договору: 350 000,00 грн на наступні цілі: у розмірі 336 035,00 грн. на придбання основних засобів; у розмірі 13 965,00 грн. на сплату комісії за видачу кредитних коштів у випадках та у порядку, передбачених п.п. 2.1.5, 2.2.12 цього Договору зі строком повернення до 17 травня 2019 року, шляхом здійснення погашення Кредиту та процентів щомісячними ануїтетними (однаковими) платежами в розмірі та у строки з Графіком платежів (Додаток №1 цього Договору). Згідно п. А6, п. А10, п. A11 Кредитного договору, за користування кредитом Позичальник сплачує фіксовані проценти у розмірі 23,88 % річних. Позичальник щомісячно сплачує Банку винагороду за кредитне обслуговуванні у розмірі 0,99% від суми зазначеного у п. А2 цього Договору ліміту у поточну дату сплати процентів та винагороду за управління фінансовим інструментом у розмірі 3,99% від суми зазначеного у п. А2 цього Договору ліміту у поточну дату сплати процентів. У випадку невиконання та/або неналежного виконання Позичальником зобов`язань, передбачених п. 2.2.13 цього договору, Банк збільшує процентну ставку на 2% річних за кожен випадок невиконання та/або неналежного виконання. Крім того, згідно п. А7 Кредитного договору, у випадку порушення Позичальником будь-якого із грошових зобов`язань та при реалізації права Банку, передбаченого п. A3 цього Договору, Позичальник сплачує Банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми залишку непогашеної заборгованості за кожен день прострочки. Згідно до п. 2.2.2 Кредитного договору, Позичальник зобов`язується сплатити проценти за користування кредитом відповідно до пл. 4.1, 4.2, 4.3 Кредитного Договору та Повернути кредит у терміни, встановлені п.п. 12, 2.2.14, 2.3.2 цього Договору. Станом на 09 листопада 2018 року заборгованість відповідача за даним кредитним договором склала 329 266,09 грн. На адресу відповідача 23 листопада 2018 року направлено вимогу про погашення заборгованості в строк до 24 грудня 2018 року. 16 січня 2019 року [PERSON] провів погашення суми заборгованості в розмірі 147 340,00 грн. Відповідно до п. 5.8 Кредитного договору, у випадку порушення Позичальником термінів платежів по будь-якому із грошових зобов`язань, передбачених цим договором, більш ніж на 30 днів, Позичальник сплачує Банку штраф, що розраховується за наступною формулою: 1000 грн. + 5% від суми встановленого у п. А.2 цього Договору ліміту на цілі, відмінні від платежів для сплати за реєстрацію предметів застави у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна. Станом на 17 січня 2019 року заборгованість Відповідача за Кредитним договором К-Д575 від 18 травня 2018 року становить 225 734,64 грн., яка складається з: 204 747,94 грн. - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 2 440,64 грн. - загальний залишок заборгованості за процентами; 46,06 грн. - загальна сума нарахованої пені, 1 000,00 грн. - штраф (фіксована складова); 17 500 грн. - штраф (змінна складова). Статтею 610 та ч. 1 ст. 611 ЦК України, встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до аб. 6 п. А3 Кредитного договору, зазначено, що у відповідності зі ст. 212, ст. 651 ЦК України, у випадку порушення Позичальником будь-якого із зобов`язань, передбачених цим Договором, Банк на свій розсуд, починаючи з 91-го дня порушення будь-якого із зобов`язань, має право змінити умови цього Договору, встановивши інший термін повернення кредиту. При цьому, Банк направляє Позичальнику письмове повідомлення із зазначенням дати терміну повернення кредиту. У випадку непогашення Позичальником заборгованості за цим Договором у термін, зазначений у повідомленні, вся заборгованість, починаючи з наступного дня дати, зазначеної у повідомленні, вважається простроченою. Відповідно до п. 2.3.2 Кредитного договору, при настанні будь-якої з наступних подій: порушення Позичальником будь-якого із зобов`язань, передбачених умовами цього Договору, у т.ч. у випадку порушення цільового використання кредиту, Банк, на свій розсуд, має право: змінити умови цього Договору - зажадати від Позичальника дострокове повернення кредиту, сплати процентів за його користування, виконання інших зобов`язань за цим Договором у повному обсязі шляхом відправлення повідомлення. При цьому, згідно зі ст. 212. 611, 651 ЦК України, за зобов`язаннями, терміни виконання яких не наступили, терміни вважаються такими, що наступили, у зазначену в повідомленні дату. У цю дату Позичальник зобов`язується повернути Банку суму кредиту у повному обсязі, проценти за фактичний строк його користування, повністю виконати інші зобов`язання за цим Кредитом. Відповідно до вимог статті 610 ЦК України, порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (стаття 612 Цивільного кодексу України). Частиною 1 статті 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з частиною 1 статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Стаття 625 ЦК України передбачає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Згідно ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання. Згідно даних із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань 18 грудня 2018 року [PERSON] припинив діяльність фізичної особи - підприємця. Згідно до ст. 52 ЦК України, фізична особа - підприємець відповідає за зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення. Фізична особа - підприємець, яка перебуває у шлюбі, відповідає за зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм особистим майном і часткою у праві спільної сумісної власності подружжя, яка належатиме їй при поділі цього майна. Аналізуючи вищенаведені обставини, суд приходить до переконання, що в даному випадку мають місце порушення відповідачами прав позивача, які підлягають захисту, шляхом стягнення з [PERSON] в користь позивача заборгованості за кредитним договором №К-Д575 від 18 травня 2018 року, з яких 204 747,94 грн. заборгованість за тілом кредиту, 2440,64 заборгованість по процентах, 46, 06 сума нарахованої пені, а всього на суму 207 234,64 грн., частково задовольнивши позов. Також, задовольняючи частково позов, суд вважає, що не підлягають до задоволення вимоги позивача щодо стягнення із відповідача 1000 грн. штрафу (фіксована складова) та 17 500 грн. штрафу (змінна складова), оскільки вважає таке стягнення подвійною відповідальністю відповідача за неналежне виконання своїх зобов`язань. Так, відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. За положеннями ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи зазначені норми закону, а також ту обставину, що умовами договору штраф і пеня передбачені за одне і те ж порушення - несвоєчасне виконання грошових зобов`язань за кредитним договором, а тому їх одночасне застосування є неможливим в силу ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.Такий висновок відповідає правовим позиціям Верховного Суду України, висловленим за результатами перегляду справи № 6-2003цс15 від 21 жовтня 2015 року, №6-1374цс17 від 11.10.2017 року. Крім того, на підставі ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, а саме, судовий збір в розмірі 1 921,00 грн. На підставі наведеного,

Outcome: partial