Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-12 00:00:00

[PERSON]. О,М. звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] міської ради та [PERSON] Держгеокадастру у м. Вінниці про визнання недійсними та скасування рішень та державних актів на право власності на земельну ділянку та витребування земельної ділянки з незаконного володіння. Позов мотивований тим, що рішенням Виконавчого комітету [PERSON] міської ради Вінницької області №251 від 26.07.1991 року було закріплено за домоволодінням [PERSON] по вул. Набережній 4 (6) у м. Вінниці земельну ділянку площею 330 кв.м (0,0330 га). 05.10.1991 року [PERSON] подарувала Позивачу будинок № 4 (6) по вул. Набережній у м. Вінниці. Відповідно до ст. ст. 7, 19, 30, 67 ЗК України в редакції від 18.12.1990 року, чинній на момент дарування будинку, при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими об'єктами переходить право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення і, якщо інше не передбачено у договорі відчуження - будівлі та споруди. Відтак, з 05.10.1991 року до Позивача перейшло право користування земельною ділянкою, зазначеною у вищевказаному рішенні виконкому. Рішенням Виконавчого комітету [PERSON] міської ради Вінницької області № 608 від 31.08.1995 року було надано додатково Позивачу земельну ділянку, що знаходиться в межах домоволодіння площею 55 кв.м (0,0055 га) в постійне користування, та земельну ділянку, що знаходяться в природоохоронній смузі площею 137 кв. м (0,0137 га) в тимчасове довгострокове користування строком на 10 років. Таким чином, Позивачу надано земельну ділянку площею 385 кв.м (0,0385 га) у постійне користування для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та земельну ділянку у природоохоронній смузі площею 137 кв.м (0,0137 га) в тимчасове довгострокове користування строком на 10 років. 11.08.2000 року Позивачу був виготовлений техпаспорт, із викопіюванням схематичного плану земельної ділянки, на якій розташований будинок № 4 (6) по вулиці Набережній у м. Вінниці, де вказані розміри площі фактичного використання земельної ділянки, опис їх меж та правові підстави для цього. З метою приведення документації на будинок та на земельну ділянку у липні 2016 року Позивач звернувся до землевпорядної організації для підготовки та виготовлення документів із присвоєння кадастрових номерів даним земельним ділянкам. Після всіх замірів, що були проведені землевпорядною організацією, виявилось, що розмір земельної ділянки, яка надавалась Позивачу у постійне користування, зменшився з 385 кв.м до 85 кв.м (0,0085 га). А до земельної ділянки площею 137 кв.м Позивач не має доступу. При цьому, після 1995 року Позивач не подавав жодних заяв про відмову від частини земельної ділянки, у нього її не вилучали у спосіб та з цілями, передбаченими вимогами закону. Відтак, у спірних відносинах перебувають земельні ділянки площею 300 кв.м та 137 кв.м. На запит представника Позивача [PERSON] Держгеокадастру у м. Вінниці повідомило, що спірні площі включені у земельну ділянку площею 0,0770 га, за адресою: м. Вінниця, вул. Набережна, 8, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, з кадастровим номером 0510136600:02:033:0032, надану у приватну власність відповідачам [PERSON] Ю,Г. та [PERSON] згідно з рішенням [PERSON] міської ради № 1628 від 02.12.2005 року. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] позов не визнав, про що надав письмові заперечення. Також подав заяву про застосування строків позовної давності. Представник відповідача [PERSON] міської ради позов не визнав та підтримав позицію представника відповідача [PERSON] Також суду пояснив, що право [PERSON] на земельну ділянку не порушено у зв»язку з відсутністю правовстановлюючого документа на неї. По рішеннях виконавчого комітету [PERSON] міської ради №251 від 26.07.1991 р. та №608 від 31.08.1995 р. право на земельну ділянку [PERSON] не реалізував. Межі земельної ділянки не встановлено, в натурі не виносились. Представник відповідача [PERSON] управління Держгеокадастру у Вінницькій області позов не визнала, підтримала позицію представника відповідача [PERSON] Додатково зазначила про те, що позивач не надав докази про те, що він не погоджував межі земельної ділянки по вул. Набережній, 8 в м. Вінниці. Відповідач [PERSON] помер 25.08.2012 р. Належним чином повідомлені про розгляд справи спадкоємці [PERSON] [PERSON] та [PERSON]Ю, в судове засідання не з»явились. Заслухавши представників сторін, дослідивши письмові докази, матеріали інвентарних справ, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про залишення позову без задоволення з таких підстав. Рішенням Виконавчого комітету [PERSON] міської ради Вінницької області №251 від 26.07.1991 року було закріплено за домоволодінням [PERSON] по вул. Набережній 4 (6) у м. Вінниці земельну ділянку площею 330 кв.м (0,0330 га). 05.10.1991 року [PERSON] подарувала Позивачу будинок № 4 (6) по вул. Набережній у м. Вінниці. Рішенням Виконавчого комітету [PERSON] міської ради Вінницької області № 608 від 31.08.1995 року було надано додатково Позивачу земельну ділянку, що знаходиться в межах домоволодіння площею 55 кв.м (0,0055 га) в постійне користування, та земельну ділянку, що знаходяться в природоохоронній смузі площею 137 кв. м (0,0137 га) в тимчасове довгострокове користування строком на 10 років. Позивачу надано земельну ділянку площею 385 кв.м (0,0385 га) у постійне користування для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та земельну ділянку у природоохоронній смузі площею 137 кв.м (0,0137 га) в тимчасове довгострокове користування строком на 10 років. 11.08.2000 року Позивачу був виготовлений техпаспорт, із викопіюванням схематичного плану земельної ділянки, на якій розташований будинок № 4 (6) по вулиці Набережній у м. Вінниці, де вказані розміри площі фактичного використання земельної ділянки, опис їх меж. 22.11.1986 р. [PERSON] за договором купівлі-продажу №1-5136 посвідченого державним нотаріусом Першої вінницької державної нотаріальної контори [PERSON] придбала у [PERSON] 1/20 частини житлового будинку площею 40,2 кв.м за адресою : м. Вінниця, вул. Набережна, 8. Відповідно до довідки [PERSON] міського управління земельних ресурсів №1583-8-2 від 19.10.2000 р. по даних архіву в книзі реєстрації приватних власників земельних ділянок в м. Вінниці за гр. [PERSON] та [PERSON] по вул. Набережній 6 та 8 земельна ділянка не зареєстрована. Нині відповідач [PERSON] володіє 79/100 частками житлового будинку за адресою : м. Вінниця, вул. Набережна, 6. Відповідно до довідки КП «ВМБТІ» № 211 від 17.01.2011 року поштова адреса будинку по вул. Набережна 6 в м. Вінниця змінювалась наступним чином: в 1947 р. - вул. Набережна, 5; в 1966 р. - вул. Набережна, 4; в 1981 р. - вул. Набережна, 8; в 1987 р. - вул. Набережна, 6. Відповідач [PERSON] володіє земельною ділянкою з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,0770 га, що розташована за адресою м. Вінниця, вул. Набережна, 8 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯБ №700403 від 10 жовтня 2006 р. (спільна сумісна власність) та користується земельною ділянкою площею 0,0033 га за адресою : м. Вінниця, вул. Набережна, 8, на підставі договору оренди землі від 17 березня 2006 року. Зазначені земельні ділянки передавались у власність та оренду відповідно до Проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність за 2005 р. та Рішення [PERSON] міської ради №1628 від 02.12.2005 р. Відповідно до ч. 1 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають право власності та право користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Відповідно до частини п'ятої статті 116 ЗК України земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом. Згідно з ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю). [PERSON] Ю,Г. та [PERSON] набули право власності на земельну ділянку, що розташована за адресою : м. Вінниця, вул. Набережна, 8, на законних підставах відповідно до Державного Акту на право власності на земельну ділянку серія ЯБ №700403 від 10 жовтня 2006 р. А позивач, який стверджує про порушення його права на земельну ділянку, не надав доказів права власності або права користування на відповідну частину земельної ділянки відповідачів. Відповідно до положень ст. 22 Земельного кодексу України 1990 р. в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин, право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. Приступати до використання земельної ділянки, в тому числі на умовах оренди, до встановлення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує право власності або право користування землею, забороняється. Відповідно до ст. 23 Земельного кодексу України 1990 р. право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів. Згідно зі ст. 24 Земельного кодексу України 1990 р. право тимчасового користування землею, в тому числі на умовах оренди, оформляється договором. Форма договору і порядок його реєстрації встановлюються Кабінетом Міністрів України. Відповідач не має правовстановлюючих документів, які б підтверджували право власності чи право користування на відповідну частину земельної ділянки відповідачів, відсутня технічна документація або відповідний експертний висновок, які б доводили накладення або суміщення відповідних земельних ділянок. Рішення [PERSON] міської ради № 01/18/43 від 04.08.2000 року, яким Позивачу надано в тимчасове постійне користування земельну ділянку площею 55 кв.м. не реалізоване в повному обсязі, а строк користування встановлений у ньому закінчився. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed