Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-09 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування\~\~житловим приміщенням. В обґрунтування своїх вимог вказує, що в 2012 році на прохання відповідачів,які є її онуками, дала згоду на їх реєстрацію в будинку № 43 по вул..Смотрицькій в с.Панівці Кам»янець-Подільського району, яки належить їй на праві власності згідно свідоцтва про право власності від 26.11.2009 року. Через похилий вік та хвороби має намір розпорядитися своїм нерухомим майном на користь особи, яка має її доглядати, тому виникла необхідність зняти з реєстрації відповідачів. Відповідачі зареєстровані в її будинку, однак не проживають вньому з 2012 року. Відповідачі добровільно знятись з реєстрації відмовляються, чим чинять перешкоди в розпорядженні належної їх власністю. Просить в силу ст.. 405 ЦК України визнати [PERSON]А та [PERSON] такими, що втратили право на користування житлом в будинку № 43 по вул..Смотрицькій в с.Панівці Кам»янець-Подільського району. В суді представник позивача позов підтримала, просить задовольнити. Відповідачі повторно в судове засідання не з»явилися, причини неявки не повідомили, про час і місце слухання справи повідомлені своєчасно належним чином відповідно п.3 ст. 76 ЦПК України. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 224 ЦПК України. Заслухавши представника позивача, свідка, вивчивши матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що [PERSON] є власником ? будинку за № 43 по вул.. Смотрицькій в с.Панівці Кам»янець-Подільського району, що підтверджується свідоцтвом про право власності на майно від 26.11.2009 року. Згідно інформації , наданої суду Панівецькою сільською радою, [PERSON] дійсно зареєстрований [INFO]»янець-Подільського району , [PERSON] дійсно з 24.03.2012 року зареєстрована [INFO]»янець-Подільського району, що підтверджується листом №226 від 16 серпня 2016 року. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] відсутній за місцем реєстрації з 2003 року, а [PERSON] з 2012 року, що підтверджується актами обстеження домогосподарства [PERSON] від 28 березня 2016 року, 26 квітня 2016 року, 26 травня 2016 року, з яких вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстровані, але не проживають. Також даний факт підтверджує листами Пановецької сільської ради № 252 від 17.10.2016 року, № 253 від 24.10.2016 року, в якому підтверджується, що [PERSON] проживає на території Російської Федерації на протязі багатьох років не приїздить до України; [PERSON] не проживає за місцем реєстрації з 2012 року. В суді свідок [PERSON] показала, що [PERSON] її син, від дійсно тільки зареєстрований в бабусі [PERSON], але з 2003 року не проживає. Відповідачі своїх речей в будинку не мають так як ніколи в ньому не жили. Будь-яких перешкод в проживанні позивач не створювала. Відповідно до ч.4\~ст.9 ЖК України\~ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення абоо бмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. За нормою\~статті 156 Житлового кодексу України\~надано право членам сім'ї власника житлового будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, право користуватися цим приміщенням на рівні з власником будинку (квартири), якщо при їхньому вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Відповідно\~ст. 405 ЦК України\~члени сімї власника житла, які проживають із ним, але не являються його співвласниками, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім»ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. \~Таким чином, цивільне законодавство не передбачає збереження права користування житлом за громадянами, які хоча і правомірно вселилися у спірну квартиру власника, але на час розгляду справи не є членом його сім ' ї. \~\~Реалізація встановлених конституційних гарантій, поряд з іншими, відображається в вгарантіїз береження житла членів сім'ї власника жилого приміщення протягом року (ст. 405 ЦК України). Не проживання у жилому приміщенні понад встановлений строк без поважних причин, дають підстави для визнанняцих осіб в судовому порядку такими, що втратили права користування ним\~ст. 405 ЦК України. Як вбачається з матеріалів справи, відповідачі не проживають в будинку позивача більше одного року без поважних причин,\~\~судом не здобуто доказів, що особисті речі відповідачів зберігаються у зазначеному будинку,\~\~що могло би свідчити про намір\~\~відповідачів проживати в спірному будинку,\~\~відповідачі витрати по утриманню будинку не несуть, факту вчинення позивачем перешкод у користуванні будинком та наявності будь-яких поважних причин, які б перешкоджали відповідачам користуватись будинком судом не встановлено. Статтею 391 Цивільного кодексу України\~встановлено, щовласник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. \~\~Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення, відповідачів [PERSON], [PERSON] слід визнати такими, що втратили право користування\~ житлом в \~будинку за № 43 по вул.Смотрицькій в с. Панівці Кам»янець-Подільського району. Згідно ч.1 ст.7 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір проживання в Україні\~рішення суду є достатньою підставою для зняття відповідачів з реєстраційного обліку в зазначеному житловому будинку. У відповідності до\~ст.. 88 ЦПК України\~суд стягує з відповідачів на користь позивача витрати по сплаті судового збору. На підставі\~ст. 405 ЦК України,\~

Outcome: approved