Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-23 00:00:00

[PERSON] подав в суд заяву, в якій просив встановити юридичний факт, а саме: те, що йому на праві власності належить земельна ділянка площею 0,12 га, з яких 0,046 га призначено для будівництва та обслуговування житлового будинку (присадибна ділянка), а 0,074 га тієї ж ділянки призначається для ведення особистого підсобного господарства. В обґрунтування вимог заявник посилався на те, що 06.06.2000 року він придбав земельну ділянку, загальним розміром 0,12 га, яка розташовувалась на момент правочину на території Пономаренківської сільської ради Харківського району Харківської області у селі Павленки по вул. Вишневій, 44. При цьому 0,046 га ділянки призначалось для будівництва та обслуговування житлового будинку (присадибна ділянка), а 0,074 га - для ведення особистого підсобного господарства. Проте, при видачі йому державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, було зазначено, що земельна ділянка площею 0,12 га передається йому у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку (присадибна ділянка). Після включення с. Павленки до меж м. Харкова змінилась адреса ділянки з вул. Вишневої на вул. Кегичівську, у звязку з чим виникла необхідність отримання кадастрового номеру. Однак, через розбіжності в договорі купівлі-продажу земельної ділянки та державному акті на право приватної власності на земельну ділянку, в частині цільового призначення землі, йому було відмовлено в присвоєнні кадастрового номеру. В судовому засіданні заявник підтримав свої вимоги. Представник Управління Держземагенства у м. Харкові зазначив, що виправити допущену в державному акті на право приватної власності на земельну ділянку неточність в цільовому призначенні земельної ділянки можливо лише в судовому порядку, проти чого не заперечував. Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] підлягає частковому задоволенню виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно з копією державного акту від 15.06.2000 № 1568 [PERSON] має у власності земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку (присадибна ділянка) площею 0.1200 га. Даний акт було видано у звязку з придбанням [PERSON] земельної ділянки на підставі договору купівлі-продажу, згідно якого ділянка загальною площею 0.1200 га складається з 0.046 га - для будівництва та обслуговування житлового будинку та 0.076 га - для ведення особистого підсобного господарства. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Оскільки внесення виправлень щодо цільового призначення землі в державний акт в позасудовому порядку не можливо, а їх відсутність позбавляє заявника можливості отримати кадастровий номер, суд приходить до висновку, з урахуванням встановлених обставин, про правомірність вимог заявника щодо розмежування цільового призначення земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Кегичівська, 6. Поряд з цим, суд вважає необґрунтованою вимогу про встановлення факту визнання належності заявнику на праві власності земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Кегичівська, 6, оскільки дана обставина ніким не оспорюється і встановлена державним актом про право власності на земельну ділянку від 15.06.2000 № 1568. На підставі викладеного,

Outcome: partial