Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-13 00:00:00

[PERSON] та [PERSON], звертаючись до суду, просили стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-гарант» на користь [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 47959,10 грн., судовий збір у розмірі 479,60 грн., а всього 48438,70 грн.; стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-гарант» на користь [PERSON] 700,00 грн., сплачених за проведення автотоварознавчого дослідження; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 5000,00 грн. в якості відшкодування завданої моральної шкоди, судовий збір в розмірі 114,70 грн., а всього 5114,70 грн.; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 5000,00 грн. в якості відшкодування завданої моральної шкоди, судовий збір у розмірі 114,70 грн., а всього 5114, 70 грн., що є предметом позову. 23 червня 2014 року представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні подав заяву про збільшення позовних вимог, відповідно до поданої заяви позивачі [PERSON] та [PERSON] просили суд «стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-гарант» на користь [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 49490,00 грн., судовий збір у розмірі 494,00 грн., 2152,50 грн. сплачені за проведення судової авто товарознавчої експертизи, а всього 52137,40 грн.; стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-гарант» на користь [PERSON] 700,00 грн., сплачених за проведення автотоварознавчого дослідження, судовий збір у розмірі 229,40 грн., а всього 929,40 грн.; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 5388,81 грн. в якості відшкодування завданої матеріальної шкоди, 5000,00 грн. в якості відшкодування моральної шкоди, судовий збір в розмірі 168,60 грн., а всього 10557,41 грн.; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 5000,00 грн. в якості відшкодування завданої моральної шкоди, судовий збір у розмірі 114,70 грн., а всього 5114, 70 грн.». (а.с.227-229) Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити, пояснила, що 12 квітня 2013 року мала місце дорожньо-транспортна за участю автомобіля «Фольцваген», держаний формений знак [NUMBER], яким керував [PERSON], автомобіля «Міцубісі», державний реєстраційний номер [NUMBER], яким керувала позивач [PERSON], який здійснив зіткнення з автомобілем «Хюндай», державний реєстраційний номер [NUMBER], яким керувала [PERSON], за наслідками цієї пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження. На підставі постанови Дніпровського районного суду міста Києва від 30 квітня 2013 року [PERSON] визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Для визначення розміру заподіяних збитків позивач звернулась до Фізичної особи - підприємця [PERSON], яким надано Висновок №698 експертного дослідження від 18 квітня 2013 року, яким встановлено, що матеріальний збиток завданий власнику автомобіля «Міцубісі», державний реєстраційний номер [NUMBER], в результаті його пошкодження при ДТП складає 47959,10 грн.. Оскільки на момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-гарант», позивач [PERSON], діючи від імені власника автомобіля позивача [PERSON], звернулась до страхової компанії з заявою про виплату страхового відшкодування, однак страхова компанія безпідставно відмовила у виплаті страхового відшкодування, що стало підставою для звернення з цим позовом до суду. В межах даного спору, позивач [PERSON] просить суд стягнути з відповідача Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-гарант» на свою користь 700,00 грн., сплачених за проведення автотоварознавчого дослідження, а також відшкодувати за рахунок відповідача [PERSON], як особи винної у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди моральну шкоду, яку позивач оцінює в розмірі 5000,00 грн., що є предметом позову. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві та заяві про збільшення позовних вимог, пояснив, що позивач [PERSON] є власником автомобіля «Міцубіші», державний реєстраційний номер [NUMBER], що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу. 12 квітня 2013 року в місті Києві сталась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Міцубіші», державний реєстраційний номер [NUMBER], яким керувала позивач [PERSON] Особою винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди визнано [PERSON], що підтверджується постановою Дніпровського районного суду міста Києва від 30 квітня 2013 року. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована ТДВ «Страхова компанія «Альфа-гарант». Внаслідок протиправних дій [PERSON] автомобіль позивача зазнав механічних пошкоджень, а його власнику цим була спричинена матеріальна шкода, розмір завданої шкоди визначено на підставі Висновку №698 експертного дослідження від 18 квітня 2013 р. та становить 47 959 грн. 10 коп., при цьому фактичний розмір заподіяних збитків підтверджується Висновком експерта за результатами проведення автотоварознавчої експертизи за №2959/14-54 від 20 травня 2014 року, який надано судовим експертом Київського науково-дослідного інститут судових експертиз [PERSON], яким встановлено, що розмір матеріальної шкоди завданої власнику автомобіля Mitsubishi Lancer 1.5, державний реєстраційний номер [NUMBER], складає 54878,81 грн. Зважаючи на викладене, представник позивача вважає, що у відповідності до ст.ст.22, 28, 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ТДВ «Страхова компанія «Альфа-гарант» має сплатити особам, які зазнали матеріальної шкоди від винних дій [PERSON], страхове відшкодування у розмірі, що не перевищує 50 000 грн., однак страхова компанія безпідставно відмовила позивачу у виплаті страхового відшкодування, що спонукало позивача звернутись з цим позовом до суду, тому виходячи з предмету спору позивач [PERSON] просить відшкодувати за рахунок відповідача ТДВ «Страхова компанія «Альфа-гарант» страхове відшкодування у розмірі 49490,00 грн. та компенсувати витрати в розмірі 2152,50 грн., які сплачено за проведення судової автотоварознавчої експертизи, також стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь матеріальну шкоду в розмірі 5388,81 грн. та моральну шкоду в розмірі 5000,00 грн., яка полягає у тому, що внаслідок пошкодження транспортного засобу позивач не має можливості в повній мірі розпоряджатись належним йому на праві приватної власності автомобілем, використовувати його в повсякденному житті, на даний час вимушений вишукувати фінансові можливості для проведення відновлюваного ремонту автомобіля, що призвело до постійних хвилювань, значної психоемоційної напруги. Представник відповідача - Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-гарант» Ханін О.В. в судовому засіданні проти позову заперечував, просив в позові відмовити з підстав, викладених у запереченнях на позов, які долучено до справи. (а.с.89-92) Представник відповідача [PERSON] - [PERSON], в судовому засіданні проти позову заперечував, просив в позові відмовити з підстав, викладених у запереченнях на позов, які приєднано до справи. (а.с.55-57) Заслухавши пояснення позивача [PERSON], представника позивача [PERSON] - [PERSON], представника відповідача Ханіна О.В., представника відповідача [PERSON], оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до пунктів 3, 4 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є: свобода договору, свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом. Підстави виникнення цивільних прав та обов'язків визначені в статті 11 Цивільного кодексу України, зокрема з договорів та інших правочинів. Статтею 14 цього Кодексу визначено, що цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Виконання цивільних обов'язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства. Як передбачено п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до страхових сум відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого. Страхові виплати за договорами обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування. (п.9.1, 9.2, 9.4 ст.9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Відповідно до ст.979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Як убачається з матеріалів справи, цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-гарант», що підтверджується Полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серія №АС/0405896, зі строком дії - з 07 лютого 2013 року по 06 лютого 2014 року. (а.с. 94) Судом встановлено, що на підставі постанови Дніпровського районного суду міста Києва від 30 квітня 2013 року [PERSON] визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходу громадян, що становить 340,00 грн. в дохід держави. (а.с.7) Як встановлено у мотивувальній частині постанови суду: «[PERSON], 12 квітня 2013 року об 11.00 годині, керуючи автомобілем «Фольцваген» д/н [NUMBER] по проспекту Ватутіна, 56 в м.Києві, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Міцубісі» д/н [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], який здійснив зіткнення з автомобілем «Хюндай» д/н [NUMBER], під керуванням [PERSON], що призвело до пошкодження автомобілів і завдано матеріальних збитків. Відповідно до частини третьої ст.61 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Як убачається з матеріалів справи, власником автомобіля «Міцубісі», державний номерний знак [NUMBER], є [PERSON]. (а.с.6) Згідно Висновку №698 експертного дослідження, який складено 18 квітня 2013 року Фізичною особою - підприємцем [PERSON], встановлено, що матеріальний збиток, завданий власнику Mitsubishi Lancer 1.5 держномер [NUMBER] в результаті пошкодження при ДТП складає 47959,10 грн. (а.с.8-20) Відповідно ч.1 до ст. 988 Цивільного кодексу України, страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату, у строк встановлений договором. Згідно до ст.25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування або законодавством на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акту (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Відповідно до п.1.7 ст.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що забезпечений транспортний засіб - транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована. У зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. (ст.29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів») 12 квітня 2013 року [PERSON] письмово повідомила Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-гарант» про настання страхового випадку, який мав місце 12 квітня 2013 року в місті Києві за участю страхувальника [PERSON], який на момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди мав чинний Поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серія №АС/0405896. 29 травня 2013 року [PERSON] звернулась до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-гарант» з заявою про виплату страхового відшкодування за страховим випадком, який мав місце 12 квітня 2013 року в місті Києві за участю страхувальника [PERSON], який на момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди мав чинний Поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серія №АС/0405896. (а.с.133) Відповідно до п.36.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ),

Outcome: dismissed