Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-05 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] ( далі -позивачі) звернулися до Київського районного суду м.Харкова з позовною заявою, які, після збільшення позовних вимог, просили суд: -скасувати усиновлення неповнолітніх [PERSON] , [INFO] (до усиновлення - [PERSON] , [INFO] ), [PERSON] , [INFO] (до усиновлення - [PERSON] , [INFO] ), громадянами України [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , на підставі рішення Москоського районного суду м. Харкова від 19 серпня 2019 року у справі № 643/9962/19, та передати неповнолітніх дітей Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради для подальшого влаштування; -поновити первинні актові записи про народження дитини [PERSON] , [INFO] , № 31 від 11.05.2010 року складений Відділом реєстрації актів цивільного стану Зачепилівського районного управління юстиції Харківської області та про народження дитини [PERSON] , [INFO] , № 3 від 25.09.2015 року, складений Виконавчим комітетом Картаминської сільської ради Первомайського району Харківської області, повернувши їм прізвище, ім`я, по-батькові, які вони мали до усиновлення, а також виключивши відомості про батьків - усиновлювачів; -визнати [PERSON] , [INFO] (до усиновлення - [PERSON] , [INFO] ), [PERSON] , [INFO] (до усиновлення - [PERSON] , [INFO] ) такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS] ; -зняти з реєстрації місця проживання [PERSON] , [INFO] (до усиновлення - [PERSON] , [INFO] ), [PERSON] , [INFO] (до усиновлення - [PERSON] , [INFO] ) які зареєстровані за адресою: квартира [ADDRESS] . В обґрунтування вимог позивачі посилались на те, що рішенням Московського районного суду м. Харкова від 19.08.2019 у справі №643/9962/19 оголошено їх усиновлювачами [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в актові записи про народження усиновлених дітей було внесено зміни: позивачі вказані батьками, прізвище, ім`я та по-батькові дітей змінено, а також дату їх народження. Після усиновлення Позивачі облаштували дітям кімнати для проживання, забезпечили одягом, іграшками, предметами для розвитку та навчання. Спочатку, позивачі сподівалися на педагогічну запущеність, необхідність адаптуватися, а тому почали приділяти дуже багато уваги до виховання: намагалися їм роз`яснювати основні елементарні правила поведінки, огортали любов`ю, прививали їм любов і повагу до ближніх, проводили з дівчатами дуже багато часу, займалися шкільними предметами, старанно намагалися сприяти навчанню дівчат, щоб вони не відставали у знаннях, розвитку від своїх однолітків. Але всі намагання зводилися нанівець, діти не сприймають і до сьогодні позивачів як батьків, як старших людей, не проявляють хоча б елементарної поваги, із-за чого неодноразово виникали побутові проблеми. Протягом усього часу проживання в родині позивачів поведінка дітей була неадекватною та агресивною по відношенню до них та старшого сина. Діти не розуміють і не визнають своєї провини, не сприймають вказівок та попереджень, не розуміють небезпеки і наслідків своїх вчинків, позивачі як батьки не користуються авторитетом у них. У молодшої дівчини, [PERSON] , спостерігалися неконтрольовані судорожні напади, вона втрачала свідомість без причини, порушувались речові функції, тремтіло усе тіло. Після обстеження лікарями з`ясовано було, що у неї є епілептичне захворювання, яке прогресує та дісталося їй у спадок від батька. В останні місяці спільного проживання поведінка старшої дочки, [PERSON] стала ще нестерпнішою. Вона вчиняє крадіжки, постійно брехала, на зауваження або взагалі не реагує, або кричить, проявляє агресію, потім замикається, не бажає ні з ким спілкуватися, уникає спілкування із однолітками, звинувачує позивачів у тому, що вона не може спілкуватися із біологічною матір`ю, вчиняє неадекватні поступки, робить негідні речі вдома, викликає у себе рвоту, псує речі, кладе збиране на підлозі або інде волосся, сміття та бруд у їжу, поводитися неприпустимо. Вимагає , щоб позивачі повернули її у дитячий центр, де вона була до усиновлення. Позивачі вимушені були встановити відеоспостереження у квартирі. При медичному обстеженні [PERSON] з`ясувалося, що у неї є психічне захворювання, патологічний розлад поведінки та глибока депресія, які потребують тривалого лікування. Крім того, молодша донька [PERSON] сприймає саме старшу сестру як авторитетну особу, слухається її, намагається бути усюди разом із нею, не любить розлучатися з нею на довгий час, за її вказівками пакостить позивачам, вчиняє негідні речі, позивачів, як батьків не слухається. Їй подобаються умови проживання, однак вона висловлює бажання проживати у цих умовах тільки із своєю сестрою, без батьків та будь-кого. Позивачі зазначають, що вживали всіх заходів щодо виховання дітей (проводили бесіди особисто, виконували всі поради психолога), маючи надію на виправлення дітей. Всі вжиті ними заходи, направленні на налагодження атмосфери взаємної поваги, любові, теплих сімейних стосунків, поради педагогів, психологів позитивних результатів не дали. Діти не поважають їх, як батьків, не слухаються порад, зауважень, не сприймають як членів сім`ї. Між ними склалися такі стосунки, що призводять до неможливості подальшого сумісного проживання, ставлять під загрозу життя та здоров`я всіх членів сім`ї, особлива небезпека є відносно сина [PERSON] , оскільки діти не контактують між собою. У дітей почались неврологічні проблеми, які в подальшому вилились у тяжкі хвороби з наростаючим дефектом. Крім того, позивачі зазначають, що на час усиновлення дітей, вони не знали та не могли знати, що діти мають тяжкі захворювання.З огляду на зазначене, позивачі були змушені звернутися до суду із вказаним позовом про скасування усиновлення на підставі п.п.2,3 ч.1 ст. 238 СК України. Ухвалою суду від 01.02.2021 витребувано з московського районного суду м. Харкова цивільну справу №643\\9962\\19 за заявою [PERSON] , [PERSON] , заінтересована особа Служба у справах дітей по Московському району Департаменту Служб у справах дітей Харківської міської ради, Служба у справах дітей Первомайської районної державної адміністрації Харківської області про усиновлення. Ухвалою суду від 26.02.2021 та 11.03.2021 за клопотанням представника відповідача та представника позивачів залучено до участі у справі у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: службу у справах дітей Первомайської районної державної адміністрації Харківської області, Зачепилівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Департаментом служб у справах дітей Харківської міської ради до суду надано висновок щодо доцільності скасування усиновлення або визнання його недійсним та відповідальність його інтересам дитини, висновок №155 від 24.02.2021, згідно до якого вважає за доцільне задовольнити позовні вимоги, разом з цим не з підстав, передбачених п.п.2,3 ч.1 ст. 238 СК України, а з підстав незабезпечення дітям сімейного виховання із врахуванням вимог ч.6 ст. 239 СК України, якою передбачено стягнення аліментів на утримання дітей з осіб, які були усиновлювачами та ч.4 ст. 239 СК України, якою передбачено зберігання за дітьми права на проживання у житловому приміщенні, в якому вони проживали після усиновлення. В подальшому відповідач подав до суду відзив на позовну заяву у якому вони заперечують проти задоволення позовних вимог в частині визнати дітей такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS] та зняття їх з реєстрації місця проживання за вказаною адресою, посилаючись на ч.4 ст. 239 СК України, якою передбачено зберігання за дітьми права на проживання у житловому приміщенні, в якому вони проживали після усиновлення. В іншій частині - проти задоволення не заперечують. Позивачі та їх представник в судове засідання 06.10.2021 не з`явилися, про час та день розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку. Представником позивача подано клопотання про розгляд справи за його відсутністю та відсутністю позивачів, позовні вимоги підтримають та прохають їх задовольнити. Представник відповідача- [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечувала, разом з цим не з підстав, передбачених п.п.2,3 ч.1 ст. 238 СК України, як зазначають позивачі, а з підстав незабезпечення останніми дітям сімейного виховання, із врахуванням вимог ч.6 ст. 239 СК України, якою передбачено стягнення аліментів на утримання дітей з осіб, які були усиновлювачами та ч.4 ст. 239 СК України, якою передбачено зберігання за дітьми права на проживання у житловому приміщенні, в якому вони проживали після усиновлення. Cуд, враховуючи думку сторін, а також принцип «забезпечення якнайкращих інтересів дитини», закріплений у ст.3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, вважає за можливим розглянути справу без виклику малолітніх дітей, разом з цим врахувати їх думку щодо доцільності скасування усиновлення, яка викладена у заявах від 12.02.2021 та 22.01.2021, акті надані згоди дитини на скасування усиновлення, підписаних малолітніми дітьми у присутності працівника Служби у справах дітей по Київському району та психолога ЦСС Київського району м.Харкова. Треті особи у судове засідання не з`явилися, про час, день та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши подані заяви по суті справи, дослідивши надані документи і матеріали, з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті приходить до наступних висновків. Судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. 06.09.2013 між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, який зареєстровано у Київському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 558. Зазначений факт підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 06.09.2013. Від першого шлюбу [PERSON] має сина [PERSON] , [INFO] . Зазначений факт підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . [PERSON] народилась [INFO] у смт. Зачепилівка Зачепилівського району Харківської області, батьками її значаться: [PERSON] та [PERSON] . Зазначений факт підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 11.05.2010 року, В межах розгляду даної справи встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 03.11.2009 року, [PERSON] помер [INFO] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 25.09.2015 року, [PERSON] народилась [INFO] у с.Совєтське Первомайського району Харківської області, батьками її значаться [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 09.04.2019 року (справа № 632/1591/18, провадження № 2/632/21/19) [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Позбавлено [PERSON] батьківських прав відносно його малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . Обов`язок щодо опіки над малолітніми дітьми [PERSON] та [PERSON] покладено на Орган опіки і піклування Первомайської районної державної адміністрації Харківської області. Рішенням Московського районного суду м.Харкова від 19.08.2019 ( справа № 643/9962/19, провадження №2-о/643/528/19) оголошено [PERSON] , [INFO] , громадянина України та [PERSON] , [INFO] , громадянку України, усиновлювачами [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Внесено зміни до актового запису про народження дитини [PERSON] , [INFO] , № 31 від 11.05.2010 року, складеного Відділом реєстрації актів цивільного стану Зачепилівського районного управління юстиції Харківської області, вказавши прізвище дитини - « [PERSON] », ім`я - « [PERSON] », по батькові - « [PERSON] », дату народження дитини - [INFO] , місце народження - «Україна Харківська область м. Харків», батьком дитини записати громадянина України - [PERSON] , матір`ю дитини записати громадянку України - [PERSON] . Внесено зміни до актового запису про народження дитини [PERSON] , [INFO] , № 3 від 25.09.2015 року, складеного Виконавчим комітетом Картамиської сільської ради Первомайського району Харківської області, вказавши прізвище дитини - « [PERSON] », ім`я - « [PERSON] », по батькові - « [PERSON] », дату народження дитини - [INFO] , місце народження - «Україна Харківська область м. Харків», батьком дитини записати громадянина України - [PERSON] , матір`ю дитини записати громадянку України - [PERSON] . З 10.10.2019 по теперішній час [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS] . За вказаною адресою зареєстровані та проживають позивачі: [PERSON] , [PERSON] та син позивачки- [PERSON] . Зазначений факт підтверджується довідкою про склад сім`ї від 28.03.2021 . З 28.11.2019 на обліку Служби у справах дітей по Київському району Департаменту служб перебувають усиновлені малолітні [PERSON] та [PERSON] , за умовами проживання яких здійснюється нагляд. Як було встановлено судом та не заперечувалось сторонами, малолітні діти проживають у 3-х кімнатній квартирі за вищевказаною адресою з усіма зручностями. Для фізичного та розумового розвитку дітей позивачами створені всі необхідні умови. Зазначений факт підтверджується актом обстеження умов проживання від 22.01.2021. Відповідно даних, які містяться у відповіді Харківської спеціалізованої школи І-ІІІ степенів № 62 Харківської міської ради Харківської області № 167 від 01.04.2021 на адвокатський запит від 24.03.2021, [PERSON] , [INFO] було зараховано до Харківської спеціалізованої школи І-ІІІ степенів № 62 Харківської міської ради Харківської області 07.10.2019. На підставі письмового звернення від 18.06.2020 №8 до адміністрації школи батьків учениці [PERSON] , рішенням педагогічної ради від 31.08.2020 [PERSON] залишено на повторний курс навчання в 4 класі у 2020\\2021 році. Згідно даних, які містять у характеристиці учениці 4-г класу Харківської спеціалізованої школи І-ІІІ степенів № 62 Харківської міської ради Харківської області від 26.11.2020, [PERSON] навчається в 4-г класі ХСШ №62 з 1-го вересня 2020 року. За час навчання [PERSON] зарекомендувала себе як старанна, працелюбна, дисциплінована учениця. Має навчальні досягнення достатнього рівня з більшості предметів, основний матеріал з математики засвоює на середньому рівні. Виконує математичні завдання в межах вивченого матеріалу за алгоритмами з частковою допомогою вчителя. Навчається в повну міру свої сил. Має задовільну зорову та слухову пам`ять, добре запам`ятовує учбових матеріал, проте на уроках не завжди буває уважною. Систематично виконує домашні завдання. Дівчинка любить читати, цікавиться додатковою літературою, є постійним відвідувачем шкільної бібліотеки та читальної зали. На уроках трудового навчання та образотворчого мистецтва виявляє творче мислення. З великим захопленням працює над предметами цього циклу. Вміє співпрацювати в групі, часто висловлює власні ідеї. За характером дитини врівноважена, доброзичлива, весела. Підтримує дружні стосунки з багатьма учнями. До вчителів та дорослих ставиться з повагою. Завжди охайна та доглянута. Батьки цікавляться навчанням дитини та з відповідальністю ставляться до її виховання. Відповідно до даних, які містяться у відповіді Комунального закладу «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок)№22 Харківської міської ради № 01-2220 від 25.11.2020 на адвокатський запит, [PERSON] виховується в старшій групі №4 комунального закладу «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) №22 Харківської міської ради» з 22.11.2019. Дитина відвідує дитячий садок постійно. Одяг дитини чистий та охайний, відповідає погодним умовам. Адаптаційний період до умов дитячого закладу пройшов в умовах норми. Дитина рідко хворіє на сезонні захворювання. При ранковій зустрічі дитини завжди посміхається, привітна, має гарний настрій. У сім`ї цікавляться питанням виховання. Батьки виявляють цікавість до консультацій і рекомендаціям вихователя в куточку для батьків, а також регулярно відвідують батьківські збори. У сім`ї дотримуються режиму дня, дотримуваного в дитячому закладі. Дівчинка активна, але на заняттях спостерігаються деякі труднощі. Переважає зорова пам`ять, швидко сприймає, але й швидко забуває матеріал. Втомлюється, втрачає зацікавленість. Обсяг словника не відповідає віковій нормі. Утрудняється називати предмети, відчуває труднощі в підборі прикметників і дієслів до слова. Зазнає труднощі в утворенні речень. Доброзичлива, переважає радісний настрій, слухняна, дотримується правил елементарної ввічливості. Відкрита, охоче грає з дітьми, у взаєминах з однолітками проявляє вибірковість. Зауважень з боку адміністрації та педагогічних працівників до батьків не було. Згідно даних, які містяться у відповіді КНП «Міська дитяча поліклініка №23» Харківської міської ради № 430 від 02.04.2021 на адвокатський запит, первинна допомога дітям [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які мешкають за адресою: [ADDRESS] , надається в комунальному некомерційному підприємстві «Міська дитяча поліклініка №23» Харківської міської ради з листопада 2019 року на підставі укладених декларацій. За даними висновку про стан здоров`я, виданого КНП «Міська дитяча поліклініка №12» Харківської міської ради, діти були визнані здоровими за результатами профілактичного медичного огляду, проведеного в умовах зазначеного підприємства в квітні 2019 року. Спілкування батьків з дітьми [PERSON] та [PERSON] під час звернень за медичною допомогою до КНП « Міська дитяча поліклініка №23» Харківської міської ради було доброзичливим. Призначені медичні рекомендації щодо медичного обстеження та лікування дівчаток батьками виконувались в повному обсязі. Згідно ф.№112/о «Історія розвитку дитини», [PERSON] перебуває на медичному обліку з приводу депресивного розладу з розладом поведінки обмеженого колом сім`ї, порушення акомодації лівого ока. 21.02.2020 за згодою батьків, [PERSON] проведена проба Манту в кабінеті щеплень , результат проби через 72 години-негативний. 14.09.2020 дитина отримала медичне обстеження у лікаря-невролога з приводу страхів та замкнутості. За результатами обстеження надані рекомендації щодо необхідності консультації дівчинки лікарем-психіатром дитячим. В період з 28.12.2020 по 20.01.2020 дитина перебувала на стаціонарному лікуванні у відділенні психіатрії державної установи «Інститут охорони здоров`я дітей та підлітків Національної академії медичних наук України» з приводу депресивного розладу з розладом поведінки обмеженого колом сім`ї, порушення акомодації лівого ока. Виписана зі стаціонару з деякою позитивною динамікою під наглядом лікарів психоневролога, ендокринолога, гінеколога за місцем проживання. Надані рекомендації щодо продовження лікування в амбулаторних умовах лікарськими засобами. З 01.02.2021 по теперішній час [PERSON] отримує санаторно-курортне лікування в умовах КНП Харківської міської ради « Обласний дитячий психоневрологічний санаторій №2». Згідно ф.№112/о «Історія розвитку дитини», [PERSON] перебуває на медичному обліку з приводу вродженої аномалії головного мозку, коркової дисплазії з наявністю мілких кіст в діяльності правого гіпокампу, помірного розширення цистерни четверхолмя, синдрому підвищеної нервово-рефлектороної збудливості. 20.11.2019, за згодою батьків, [PERSON] проведене щеплення від дифтерії, правця та поліомеліту. 14.09.2020 дівчинка отримала медичне обстеження у лікаря-невролога з приводу скарг на тремор верхніх кінцівок та тіла. Встановлена судомна готовність головного мозку, призначений курс амбулаторного лікування. 08.01.2021, за згодою батьків, Мірі проведена проба Манту, результат проби через 72 години- негативний. У листопаді 2020 року дитина перебувала на амбулаторному лікуванні у лікаря-педіатра з приводу вітряної віспи. З 12.01.2021 по 15.01.2021 Міра отримала стаціонарне обстеження та лікування в КНП «Міська дитяча лікарня №5» Харківської міської ради з приводу вродженої аномалії головного мозку, коркової дисплазії з наявністю мілких кіст в ділянці правого гіпокампу, помірного розширення цистерни четверхолмя, синдрому підвищеної нервово-рефлектороної збудливості. Виписана в задовільному стані під медичний нагляд лікаря-невролога за місцем проживання. Надані рекомендації щодо необхідності консультації дитини лікарем-нейрохірургом, продовження лікування в амбулаторних умовах лікарськими засобами. З 01.02.2021 по теперішній час Міра перебуває на санаторно-курортному лікуванні в умовах КНП Харківської міської ради «Обласний дитячий психоневрологічний санаторій №2». Відповідно до даних, які містяться у відповіді Державної установи «Інститут охорони здоровся дітей та підлітків Національної академії медичних наук» (ДУ «ЮЗДП НАМН») №228 від 31.03.2021 на адвокатський запит, батьки з дитиною [PERSON] , [INFO] звернулися у консультативну поліклініку ДУ «ЮЗДП НАМНУ» в грудні 2020 року до лікаря психіатра [PERSON] , кандидата медичних наук, старшого наукового співробітника відділення психіатрії, лікаря вищої категорії. Назначене амбулаторне лікування не дало очікуваного позитивного результату, тому і було запропоновано стаціонарне обстеження та лікування. Дитина перебувала на стаціонарному лікуванні у відділенні дитячої психіатрії з 28.12.2020 по 20.01.2021 з діагнозом: Депресивний розлад з розладом поведінки обмежений колом сім`ї. Причини депресивного розладу з розладом поведінки дитячого віку мають багатофакторну природу з включенням можливості як спадкових чинників так і факторів мікро-так і макросоціального оточення, а саме: дитячі психотравми, психологічні проблеми пов`язані з сексуальним насильством, насилля з боку батьків, або вчителів, або з боку підлітків, особливості виховання з самих ранніх етапів розвитку дитини, особливості батьківсько-дитячих відносин, соціальний, матеріальний статус родини, порушення почуття особистої гідності, втрата близької людини. Особливе місто належить і факторам спадковості: сімейного накопиченню психічних хвороб , зокрема, депресивних розладів, адекватної поведінки в біологічній родині. Депресія дитячого віку може виявлятися порушеннями поведінки- зокрема, асоціальною поведінкою у підлітків або множинними невизначеними соматичними скаргами. Нерідко- напади плачу або постійні сльози. Іноді, навпаки, хворі не можуть плакати, не дивлячись на відчуття відчаю і тугу. Враховуючи нетривалий термін перебування дитини в родині усиновлювачів, якого можливо було недостатньо для поступової адаптації після в припустимо несприятливих умовах попереднього життя дитини як в біологічній родині, так і в інтернатних закладах, дозоляє припускати формування у дитини важкого тривалого хронічного стресу, що і проявився у вигляді поступового розвитку депресивного розладу. На наступних етапах життя дитини в любих закладах (родина, інтернат) необхідно забезпечити продовження психологічного супроводу дитини для запобігання подальшого розвитку дезадаптивної поведінки. Згідно даних, які містяться у листі Центру соціальних служб Київського району м.Харкова №215 від 10.02.2021 вбачається, що вперше родина [PERSON] звернулася до Центру 31.08.2020 з приводу непорозуміння та неслухняності по відношенню до всіх членів родини доньки, [PERSON] , [INFO] . З родиною Центр співпрацював за соціальною карткою сім`ї. Психологом Центру було проведено індивідуальні та групові консультації з [PERSON] , всі члени родини активно співпрацювали зі спеціалістами Центру. Позитивної динаміки у сфері прийняття один-одного (родина-донька) не відбулося. Дівчина чітко висловлювала свої думки щодо не рідних батьків: дівчинка не бажає залишатись в родині, не бажає їх слухатись та йти на компроміси, а навпаки хоче робити все для того, аби її повернули до дитячого будинку. Психологом Центру було надано психологічну підтримку та рекомендації родини щодо можливого подальшого розвитку подій. Також було запропоновано взяття під соціальний супровід, від якого родина відмовилась у зв`язку з тим, що дітей на той час не було вдома. Даними, які містяться у листі Центра соціальних служб Київського району м.Харкова №231 від 18.02.2021, згідно до яких психологом Центру спільно з працівником служби у справах дітей було відвідано усиновлених дітей [PERSON] та [PERSON] , які зараз знаходяться по заяві матері на оздоровлені у дитячому санаторії КНП ХОР «Обласний дитячий психоневрологічний санаторій №2». Під час бесіди спершу [PERSON] не охоче йшла на контакт, перебувала у пригніченому стані. На питання стосовно проживання в родинні усиновлювачів відповідала не охоче. В бесіді дівчинка [PERSON] називала [PERSON] . Потім [PERSON] розповіла, що жалкує за свої поступки перед родиною [PERSON] , вважає її дуже гарною мамою і вдячна їй за турботу та виховання її та молодшої сестри, незважаючи на негаразди, які відбулися в родині( [PERSON] повідомила, що мати [PERSON] підстригла їй волосся як покарання за брехню)Через деякий час у неї з`явилися воші і [PERSON] запропонувала підрізати волосся ще коротше. Зі слів дівчинки, через виниклі конфліктні ситуації в сім`ї до неї немає довіри. Під час розмови [PERSON] пригадує біологічну мати, хоче до неї повернутись але водночас [PERSON] виявляє наміри потрапити в нову люблячу родину де буде багато дітей. Під час бесіди, спостерігаючи за поведінкою [PERSON] було видно, що дитина ще повністю не викреслила Віолетту зі свого життя, вона спілкується в телефонному режимі з нею, постійно тримає з собою дитячий рюкзачок, який жінка їй подарувала. По іншому виглядала співбесіда з меншою дівчинкою [PERSON] . Дитина дуже відкрита, щира, балакуча. Складалось враження, що конфліктні стосунки в родині її не зачепили. Під час бесіди у дівчинки спостерігався невеличкий тремор ручок. Дитина виказує бажання повернутися до родини усиновлювачів, але разом зі старшою сестрою [PERSON] . Міра усиновлювачку називає мамою. Батько, [PERSON] , під час бесіди взагалі не згадувався жодною з сестер. Позивачка в судовому засіданні заперечувала факт покарання донки [PERSON] за брехню шляхом підстригання їй волосся, зазначила, що оскільки [PERSON] відмовлялася купатися і волосся було неохайне, після розмови з [PERSON] , остання дала їй свою згоду на те, щоб підстригти волосся. В подальшому, [PERSON] сама попросила її підстригти волосся ще коротше, оскільки їй подобалася зачіска. Крім того, позивачка пояснила, що після того, як дівчинки були поміщені до дитячого санаторію, у неї з [PERSON] відбулася бесіда, в ході якої [PERSON] пояснила, що причинної її поведінки та конфліктів слугувало її бажання бути з біологічною матір`ю з якою вона постійно підтримувала контакт за допомогою телефону. В сім`ю вона повертатися не бажає та попрохали вибачення за її поведінку. Як вбачається з висновку психологічного обстеження стану [PERSON] , [INFO] , яке було проведено 19.01.2021 Громадською організацією «Центр «Ресурс -Професіонал» за запитом матері- [PERSON] , на момент даного психологічного обстеження дитина проживає в родині усиновлювачів, [PERSON] та [PERSON] .. Для визначення розуміння емоцій дівчині було запропоновано картки з малюнками мішок в різних емоційних проявах, виданих ЮНІСЕФ. Бесіда за цими картками довела, що [PERSON] може відрізнити різні емоційні стани та їх прояви, за якими було складено емоційну кольорову шкалу для методики «Різнокольорові будиночки». Під час даного психологічного обстеження було проведено тестову методику «Різнокольорові будиночки», яка виявила: достатній рівень самооцінки [PERSON] ; значну перевагу сестри [PERSON] в емоційному стані Міри, вона була першою розміщена в будиночок і кольори цього будиночка перші в індивідуальній лінійці кольорів, що свідчить про велике бажання спілкуватись та сильний емоційний зв`язок; розміщення домашніх тварин має більший пріоритет ніж батьки усиновлювачі; для брата [PERSON] не знайшлось зовсім будиночка, що свідчить про небажання включати його до кола свого спілкування; будиночки в яких поселені батьки розфарбовані кольорами нижнього спектору в індивідуальній лінійці кольору. « [INFO] », в якому [PERSON] першою намалювала сестру [PERSON] підтверджує пріоритетне ставлення саме до сестри. Під час бесіди, [PERSON] розповіла, що вона дуже скучала за сестрою, чекає на її повернення і хоче завжди бути з нею. На час обстеження в дитини є психосамотичні тілесні прояви постійного стресового навантаження, такі як тремтіння, перескакування з одної думки на іншу, дитина швидко втомлюється. Дитина має міцний зв`язок з сестрою, потребує постійного спілкування з нею. Зв`язок з батьками усиновителями ситуативний, який не базується на емоційній прив`язаності. Як вбачаються із заяв малолітніх [PERSON] та [PERSON] від 12.02.2021 та 22.01.2021, акту надані згоди дитини на скасування усиновлення, підписаних малолітніми дітьми у присутності працівника Служби у справах дітей по Київському району та психолога ЦСС Київського району м.Харкова, останні не заперечують проти скасування їх усиновлення позивачами. Частинами 4 та 5 ст. 19 СК України встановлено, що при розгляді судом спорів щодо скасування усиновлення обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Згідно із висновком Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради №155 від 24.02.2021 орган опіки та піклування вважає доцільним скасування усиновлення малолітніх дітей з підстав, передбачених п.1 ч.1 ст. 238 СК України, а саме незабезпечення позивачами дітям сімейного виховання, із врахуванням вимог ч.6 ст. 239 СК України, якою передбачено стягнення аліментів на утримання дітей з осіб, які були усиновлювачами та ч.4 ст. 239 СК України, якою передбачено зберігання за дітьми права на проживання у житловому приміщенні, в якому вони проживали після усиновлення. Надаючи оцінку висновку органу опіки та піклування №155 від 24.02.2021, суд бере до уваги те, що: по-перше, правовою підставою предмету позову є скасування усиновлення з підстав, передбачених п.2 ч.1. ст.238 СК України(страждання дитини недоумством, на психічну чи іншу тяжку невиліковну хворобу, про що усиновлювач не знав і не міг знати на час усиновлення) та п.3 ч.1 ст.238 СК України(між усиновлювачем і дитиною склалися, незалежно від волі усиновлювача, стосунки, які роблять неможливими їхнє спільне проживання і виконання усиновлювачем своїх батьківських обов`язків), а не з підстав, передбачених п.1 ч.1 ст. 238 СК України, як зазначає відповідач у висновку; по -друге, зміст висновку ґрунтується лише на частині відомостей, які були отримані спеціалістом ССД по Київському району та психологом Центру під час бесіди з Юлією, за відсутності дослідження наявності обставин, визначених п.3 ч.1 ст. 238 СК України. Орган опіки у своєму висновку не взяв до уваги дані, які містяться у характеристиках дітей та їх батьків, наданих шкільним та дошкільним закладом, не звернув увагу на відносини, які склалися між позивачами та дітьми, відсутність взаємної злагоди в силу особистих якостей дітей, психічний стан малолітньої [PERSON] та її зв`язок з біологічною матір`ю, яка була позбавлена батьківських прав менше чім за 4 місяці до прийняття рішення судом про усиновлення дітей, в результаті чого позивачі не користується авторитетом у дітей та вони не відчувають себе членом їх сім`ї, а також наявність у дітей спадкових відхилень у стані здоров`я, які істотно утруднюють процес виховання. Суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ст.13 ЦПК України, положення якої закріплює принцип диспозитивності цивільного судочинства, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосується предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Разом з цим, відповідач не скористався своїм правом та не заявив вимог, у встановленому процесуальним законом порядку, про скасування усиновлення з підстав, передбачених п.1 ч.1 ст. 238 СК України, оскільки усиновлення суперечить інтересам дитини, не забезпечує їй сімейного виховання. З огляду на зазначене, враховуючи положення ч.6 ст. 19 СК України, те, що висновок Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради №155 від 24.02.2021 є недостатньо обґрунтованим, приймаючи до уваги інші докази по справі в сукупності, враховуючи інтереси дітей, суд погоджується з ним лише в частині того, що позивачами не надано доказів, які б підтверджували те, що встановлені у малолітніх дітей діагнози відносяться до тяжких невиліковних хвороб. Відповідно до ч.3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно із ч.7 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Пунктами 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно зі ст.4 Європейської конвенції про усиновлення дітей (переглянутої), компетентний орган не приймає рішення про усиновлення, якщо не є переконаним, що усиновлення відповідатиме найвищим інтересам дитини. Відповідно до ст. 207 СК України усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого ст. 282 цього Кодексу. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Підстави скасування усиновлення визначені у ст. 238 СК України, а саме, якщо: воно суперечить інтересам дитини, не забезпечує їй сімейного виховання; дитина страждає недоумством, на психічну чи іншу тяжку невиліковну хворобу, про що усиновлювач не знав і не міг знати на час усиновлення; між усиновлювачем і дитиною склалися, незалежно від волі усиновлювача, стосунки, які роблять неможливими їхнє спільне проживання і виконання усиновлювачем своїх батьківських обов`язків. Як роз`яснив Верховний Суд України в Постанові Пленуму №3 від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення та поновлення батьківських прав» основною причиною скасування усиновлення є невідповідність усиновлення інтересам усиновленої дитини, незабезпечення їй сімейного виховання. Цим поняттям охоплюються усі аспекти правовідношення із усиновлення, як винного, так і невинного характеру зі сторони усиновлювача. До таких обставин, зокрема, слід віднести відсутність взаємної злагоди в силу особистих якостей усиновлювача та (або) усиновленого, в результаті чого усиновлювач не користується авторитетом у дитини або дитина не відчуває себе членом сім`ї усиновлювача; виявлення після усиновлення розумової неповноцінності або спадкових відхилень у стані здоров`я дитини, які істотно утруднюють або унеможливлюють процес виховання, про наявність якого усиновлювач не був попереджений при усиновленні; поновлення у дієздатності батьків дитини, до яких він був дуже прив`язаний і не може забути про них після усиновлення, що негативно впливає на його емоційний стан, тощо. За результатами розгляду даної справи, суд вважає доведеним, що стосунки, які формувалися між позивачами, як усиновлювачами та дітьми, зокрема з [PERSON] , з перших днів після її усиновлення можна назвати незалежними від волі позивачів, адже ці стосунки не на всі 100 % визначалися, будувалися, корегувалися, планувалися, заявлялися, приймалися з волі позивачів, впродовж проживання дітей в їх родині, останні робили все можливе, щоб діти мали все необхідне (фізичний та духовний розвиток), але обставини, які не залежать від їх волі унеможливлюють подальше проживання дітей разом із ними та суперечить інтересам дітей, що свідчить про наявність підстав для скасування усиновлення, передбачених п.3 ч.1 ст. 238 СК України. Крім того, суд враховує положення ст. 210 СК України відповідно до яких, якщо на обліку для можливого усиновлення перебувають рідні брати та сестри, вони не можуть бути роз`єднані при їх усиновлені. За наявності обставин, що мають істотне значення, суд за згодою органу опіки та піклування може постановити рішення про усиновлення когось із них або усиновлення їх різними особами. При цьому, рішення про усиновлення когось із них або усиновлення їх різними особами може бути ухвалено судом за згодою органу опіки та піклування за наявності обставин, що мають істотне значення, зокрема, якщо це відповідає її інтересам, тобто діти спільно ніколи не проживали або коли їх спільне проживання небажане, у силу хвороби одного з дітей. Матеріалами справи встановлено, що позивачі в свої позовних вимогах ставить питання про скасування усиновлення стосовно двох малолітніх дітей. В обґрунтування вимог писилаються на висновок психологічного обстеження стану [PERSON] , [INFO] , яке було проведено 19.01.2021 Громадською організацією «Центр «Ресурс -Професіонал» за запитом матері- [PERSON] , згідно до якого дитина має міцний зв`язок з сестрою, потребує постійного спілкування з нею. Зв`язок з батьками усиновителями ситуативний, який не базується на емоційній прив`язаності. З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню, оскільки роз`єднання дітей призведе до розриву родинних зав`язків, порушить право на їх спілкування та суперечить положенням ст. 1 ЦПК України, якою визначені завдання цивільного судочинства, зокрема, щодо розгляду і вирішення цивільних справ з метою захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб. Згідно з частинами 3-5 ст.232 СК України, з моменту усиновлення виникають заємні особисті немайнові та майнові права і обов`язки між особою, яка усиновлена (а в майбутньому - між її дітьми, внуками), та усиновлювачем і його родичами за походженням. Усиновлення надає усиновлювачеві права і накладає на нього обов`язки щодо дитини, яку він усиновив, у такому ж обсязі, який мають батьки щодо дитини. Усиновлення надає особі, яку усиновлено, права і накладає на неї обов`язки щодо усиновлювача у такому ж обсязі, який має дитина щодо своїх батьків. Відповідно до ст. 239 СК України у разі скасування усиновлення припиняються на майбутнє права та обов`язки, що виникли у зв`язку з усиновленням між дитиною та усиновлювачем і його родичами. У разі скасування усиновлення дитина передається за бажанням батьків або інших родичів їм, а якщо це неможливо, - вона передається на опікування органові опіки та піклування. Відновлюються права та обов`язки між дитиною та її батьками, іншими родичами за походженням. У разі скасування усиновлення з підстави, зазначеної у п.1 ч.1 ст.238 цього Кодексу, якщо дитина не передається батькам, за нею зберігається право на проживання у житловому приміщенні, в якому вона проживала після усиновлення та суд постановити рішення про стягнення аліментів з особи, яка була її усиновлювачем, за умови, що останній може надавати матеріальну допомогу (ч.4,6 ст. 239 СК України). З огляду на те, що за результатами розгляду даної справи встановлена підстава для скасування усиновлення дітей, передбачена п.3 ч.1 ст. 238 СК України, а не п.1 ч.1 ст. 238 СК України, суд вважає, що малолітні [PERSON] та [PERSON] , з моменту набрання даного рішення суду законної сили, вважаються такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS] . Разом з цим, не підлягають задоволенню позовна вимога в частині зняття дітей з реєстрації місця проживання за вказаною адресою, оскільки відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням, а не зняття з реєстрації. Згідно ст. 241 СК України після набрання чинності рішенням суду про визнання усиновлення недійсним або скасування усиновлення суд у місячний строк зобов`язаний надіслати копію рішення до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини. Орган державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про скасування усиновлення або визнання його недійсним вносить відповідні зміни до актового запису про народження дитини. Частиною 1 ст.2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 15 ЦК України визначено право кожної особи та захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Отже, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес і саме воно є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Такі способи захисту передбачені ст. 16 ЦК України. Відповідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, що визначено ч. 2 ст. 77 ЦПК України. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Частиною 1 ст. 82 ЦПК України встановлено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Як вбачається з положень ч. 1ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З урахуванням вищевикладеного суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги частково, а саме: скасувати усиновлення позивачами неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] , з підстав, передбачених п.3 ч.1 ст.238 СК України, з передаючою дітей Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради для подальшого влаштування та поновлення первинних актових записів про народження дітей; визнання [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS] .

Outcome: partial