overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-07 00:00:00

[PERSON] пред'явив у суді позов до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги посиланням на те, що спільне життя не склалося, у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння, спільних інтересів, різними поглядами на стосунки та відносини в сім'ї. До початку судового засідання сторони звернулися до суду із заяви про розгляд справи без їх участі. Позивач в поданій заяві підтримав позовні вимоги, а відповідач позовні вимоги визнала в повному обсязі. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши подані докази, встановив наступне. 28.04.1989 року між [PERSON] та [PERSON] у Відділі реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві було зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 420 та видано свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] (а.с. 3). Від шлюбу [PERSON] та [PERSON] дітей не мають. Тривалий час сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства. Майнові спори у сторін відсутні. Спірні правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Сімейного кодексу України. За визначенням ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Позивач та відповідач мають різні погляди на сімейне життя, втратили один до одного почуття любові та взаємоповаги, що призвело до фактичного відчуження один від одного. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України шлюб розривається, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. З урахуванням встановлених обставин справи, визнання позову відповідачем, та на підставі ст.ст. 104, 105, 110-112 СК України, суд приходить до висновку про те, що дана сім'я тривалий час носить формальний характер, вжиття заходів щодо збереження сім'ї не може дати позитивного результату, буде суперечити інтересам сторін, впливати на їх психоемоційний стан, тому підстав для збереження надалі міцної та здорової сім'ї не вбачається. На підставі викладеного, ст.ст. 104, 110, 112, 115 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-03 00:00:00

[PERSON] пред'явив у суді позов до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги посиланням на те, що спільне життя не склалося, у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння, спільних інтересів, різними поглядами на стосунки та відносини в сім'ї, психологічну несумісність. У судовому засіданні [PERSON] підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив розірвати шлюб. [PERSON] у судовому засіданні проти розірвання шлюбу не заперечувала. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. 16.11.12 між [PERSON] та [PERSON] у відділі реєстрації актів цивільного стану Подільського РУЮ у м. Києві було зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 972 та видано свідоцтво про шлюб. Від шлюбу сторони спільних дітей не мають. Починаючи з березня 2014 року сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, проживають окремо один від одного. Майнових спорів сторони не мають, примирення вважають неможливим. Спірні правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Сімейного кодексу України. За визначенням ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Позивач та відповідач мають різні погляди на сімейне життя, втратили один до одного почуття любові та взаємоповаги, що призвело до фактичного відчуження один від одного. Відповідач просила суд після розірвання шлюбу залишити їй дошлюбне прізвище [PERSON]. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України шлюб розривається, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. З урахуванням встановлених обставин справи, визнання позову відповідачем, та на підставі ст.ст. 104, 105, 110-112 СК України, суд приходить до висновку про те, що дана сім'я тривалий час носить формальний характер, вжиття заходів щодо збереження сім'ї не може дати позитивного результату, буде суперечити інтересам сторін, впливати на їх психоемоційний стан, тому підстав для збереження надалі міцної та здорової сім'ї не вбачається. На підставі викладеного, ст.ст. 104, 110, 112, 115 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-15 00:00:00

[PERSON] пред'явив у суді позов до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги посиланням на те, що спільне життя не склалося, у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння, спільних інтересів, різними поглядами на стосунки та відносини в сім'ї. У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити. Відповідач під час розгляду справи позовні вимоги визнала, після розірвання шлюбу просила залишити їй призвіще «[PERSON]». Суд, заслухавши пояснення осіб, які брали участь у справі, вивчивши матеріали справи, дослідивши подані докази, встановив наступне. 11.08.04р. між [PERSON] та [PERSON] у Відділі реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції в м. Києві було зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 784 та видано свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] (а.с. 3). Від шлюбу сторони мають двох синів - [PERSON], [INFO] (а.с. 4) та [PERSON], [INFO] (а.с. 5). З червня 2013 року сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, проживають окремо один від одного. Майнових спорів, а також спорів щодо утримання і виховання дітей на момент розгляду справи [PERSON] та [PERSON] не мають. Спірні правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Сімейного кодексу України. За визначенням ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Позивач та відповідач мають різні погляди на сімейне життя, втратили один до одного почуття любові та взаємоповаги, що призвело до фактичного відчуження один від одного. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України шлюб розривається, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. З урахуванням встановлених обставин справи, визнання позову відповідачем, та на підставі ст.ст. 104, 105, 110-112 СК України, суд приходить до висновку про те, що дана сім'я тривалий час носить формальний характер, вжиття заходів щодо збереження сім'ї не може дати позитивного результату, буде суперечити інтересам сторін, впливати на їх психоемоційний стан, тому підстав для збереження надалі міцної та здорової сім'ї не вбачається. На підставі викладеного, ст.ст. 104, 110, 112, 115 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-30 00:00:00

[PERSON] пред'явив у суді позов до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги посиланням на те, що спільне життя не склалося через різні типи характерів, відсутність взаєморозуміння та довіри. Представник позивача до початку судового засідання подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити (а.с. 24). Відповідач своє право на участь в судовому засіданні не використала, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином (а.с. 21). Повідомлення про причини неявки до суду від відповідача не надходило. Направила до суду заперечення, в яких просила надати сторонам строк для примирення (а.с.14-15). Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши подані докази, встановив наступне. 23.04.1999 року між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище - [PERSON]) у відділі реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві було зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №235 від 23 квітня 1999 року та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 5). Від шлюбу сторони дітей не мають. Тривалий час сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства. Ухвалою суду від 27.03.15 року сторонам був наданий строк для примирення до 01 липня 2015 року до 10 год. 00 хв., однак сторони не примирилися (а.с. 20). Спірні правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Сімейного кодексу України. За визначенням ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Позивач та відповідач мають різні погляди на сімейне життя та сім'ю, різні характери. Спільне господарство не ведуть. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України шлюб розривається, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. З урахуванням встановлених обставин справи та на підставі ст.ст. 104, 105, 110-112 СК України, суд приходить до висновку про те, що дана сім'я тривалий час носить формальний характер, вжиття заходів щодо збереження сім'ї не дало позитивного результату, шлюб суперечить інтересам сторін та впливає на їх психоемоційний стан, тому підстав для збереження надалі міцної та здорової сім'ї не вбачається. На підставі викладеного, ст.ст. 104, 110, 112, 115 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-10 00:00:00

[PERSON] пред'явив у суді позов до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтував свої вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, у зв'язку з різними поглядами на сімейне життя, взаємні права та обов'язки подружжя та відсутністю взаєморозуміння, відсутністю спільного побуту та проживання. До початку судового засідання позивач звернувся до суду з заявою в якій просив розглянути справу за його відсутності зазначивши про те, що примирення між сторонами не було досягнуто. Відповідач проти задоволення позову заперечувала, просила надати новий строк на примирення. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши подані докази, встановив наступне. 19.01.1991 року між [PERSON] та [PERSON] у Палаці реєстрації шлюбів та новонароджених м. Києва було зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 160 та видано свідоцтво про шлюб (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають спільних дітей - [PERSON] [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження (а.с. 5,6). Протягом останніх двох років сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, наразі проживають окремо. Шлюб існує формально. Станом на день ухвалення рішення, сторонами не було проінформовано суд про наявність між ними майнових спорів чи спорів з приводу утримання та виховання дітей. У судовому засіданні 02.03.17 з метою збереження шлюбу, судом було задоволено клопотання відповідача та надано сторонам строк для примирення, однак позивач та відповідач примирення не досягли. Доказів, які б вказували на реальний намір сторін зберегти сім'ю за час примирення до суду не надано. Спірні правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Сімейного кодексу України. За визначенням ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Позивач та відповідач об'єктивно мають різні погляди на сімейне життя, взаємні права та обов'язки подружжя та не мають взаєморозуміння. Примирення між сторонами не можливе. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України шлюб розривається, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. З урахуванням встановлених обставин справи та на підставі ст.ст. 104, 105, 110-112 СК України, суд дійшов висновку, що дана сім'я тривалий час носить формальний характер, вжиття заходів щодо збереження сім'ї не може дати позитивного результату, буде суперечити інтересам однієї зі сторін, впливати на їх психоемоційний стан, тому підстав для збереження надалі міцної та здорової сім'ї не вбачається. Розірвання шлюбу у судовому порядку не позбавляє сторін права повторне укладення шлюбу у порядку визначеному діючим законодавством України після того, як перестануть існувати обставини, що стали причиною для його розірвання. На підставі викладеного, ст.ст. 104, 110, 112, 115 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-01 00:00:00

[PERSON] пред'явив у суді позов до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтувавши свої вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, у зв'язку з різними поглядами на сімейне життя, права та обов'язки подружжя та відсутністю взаєморозуміння, спільного побуту, окремого проживання. До початку судового засідання позивач звернувся до суду із заявою в якій просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги задовольнити. Відповідач направила до суду заяву, в якій проти задоволення позову не заперечувала, просила справу розглянути без її участь. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. 22.10.2016 року між [PERSON] та [PERSON] у Центральному відділі державної реєстрації шлюбів Головного територіального управління юстиції у місті Києві було зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 2835 та видано свідоцтво про шлюб (повторно) серії [NUMBER] (а.с. 4). Від шлюбу сторони не мають спільних дітей. Тривалий час сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства. Спірні правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Сімейного кодексу України. За визначенням ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Позивач та відповідач мають різні погляди на сімейне життя, взаємні права та обов'язки подружжя та не мають взаєморозуміння. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України шлюб розривається, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. З урахуванням встановлених обставин справи та на підставі ст.ст. 104, 105, 110-112 СК України, суд дійшов висновку, що дана сім'я тривалий час носить формальний характер, вжиття заходів щодо збереження сім'ї не може дати позитивного результату, буде суперечити інтересам сторін, впливати на їх психоемоційний стан, тому підстав для збереження надалі міцної та здорової сім'ї не вбачається. На підставі викладеного, ст.ст. 104, 110, 112, 115 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-30 00:00:00

[PERSON] пред'явив у суді позов до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтувавши свої вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, у зв'язку з різними поглядами на сімейне життя, права та обов'язки подружжя та відсутністю взаєморозуміння, спільного побуту, окремого проживання. До початку судового засідання позивач подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, а справу розглянути без його участі. Відповідач до початку судового засідання звернулась до суду із заявою, в якій просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги визнала в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. 05.06.2005 між [PERSON] та [PERSON] у Лівобережному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї було зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 506 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 14). Від шлюбу сторони мають спільного сина - [PERSON], [INFO] (а.с. 13). Тривалий час сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства. Спори між сторонами з приводу утримання та виховання дитини на день ухвалення рішення суду відсутні. Спірні правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Сімейного кодексу України. За визначенням ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Позивач та відповідач мають різні погляди на сімейне життя, взаємні права та обов'язки подружжя та не мають взаєморозуміння. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України шлюб розривається, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. З урахуванням встановлених обставин справи та на підставі ст.ст. 104, 105, 110-112 СК України, суд дійшов висновку, що дана сім'я тривалий час носить формальний характер, вжиття заходів щодо збереження сім'ї не може дати позитивного результату, буде суперечити інтересам сторін, впливати на їх психоемоційний стан, тому підстав для збереження надалі міцної та здорової сім'ї не вбачається.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

[PERSON] пред'явив у суді позов до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтувавши свої вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, у зв'язку з різними поглядами на сімейне життя, права та обов'язки подружжя та відсутністю взаєморозуміння, спільного побуту, окремого проживання. До початку судового засідання представник позивача подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, а справу розглянути без участі позивача. Представник відповідача до початку судового засідання звернувся до суду із заявою, в якій просив справу розглянути без участі відповідача, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. 06.09.1997 між [PERSON] та [PERSON] (дівоче прізвище - [PERSON]) у Відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Канівської міської ради Черкаської області було зареєстровано шлюб, про що зроблено запис № 180 та видано свідоцтво про одруження серії [NUMBER] (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають спільного сина - [PERSON], [INFO] (а.с. 5), та доньку - [PERSON] - [INFO] (а.с. 6). Тривалий час сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства. Спори між сторонами з приводу утримання та виховання дитини на день ухвалення рішення суду відсутні. Спірні правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Сімейного кодексу України. За визначенням ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Позивач та відповідач мають різні погляди на сімейне життя, взаємні права та обов'язки подружжя та не мають взаєморозуміння. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України шлюб розривається, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. З урахуванням встановлених обставин справи та на підставі ст.ст. 104, 105, 110-112 СК України, суд дійшов висновку, що дана сім'я тривалий час носить формальний характер, вжиття заходів щодо збереження сім'ї не може дати позитивного результату, буде суперечити інтересам сторін, впливати на їх психоемоційний стан, тому підстав для збереження надалі міцної та здорової сім'ї не вбачається.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-14 00:00:00

[PERSON] пред`явив у суді позов до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовна заява обґрунтована тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, у зв`язку з відсутністю взаєморозуміння, подружжя втратило почуття любові, взаєморозуміння та поваги один до одного . До початку судового засідання позивач подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, а справу розглянути без його участі. У судове засідання з`явився представник відповідача, щодо задоволення позову не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом достовірно встановлено, що між сторонами 13.12.2014 року у Дарницькому районному у місті Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві було укладено шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 3190. Від шлюбу у сторін спільних дітей немає. Судом також встановлено, що тривалий час сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства. Представник відповідача у судовому засіданні щодо задоволення даного позову не заперечував, підтвердив обставини, зокрема, щодо спільного не проживання, відсутність спільного господарства та сімейно-шлюбних відносин. Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються нормами Сімейного кодексу України. За визначенням ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Примирення між позивачем та відповідачем не можливе, оскільки відсутнє взаєморозуміння, подружжя втратило почуття любові, взаєморозуміння та поваги один до одного, крім того перебування у шлюбі, на думку позивача, суперечить нормальному розвитку кожного з подружжя окремо. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України шлюб розривається, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. З урахуванням встановлених обставин справи та на підставі ст.ст. 104, 105, 110-112 СК України, суд дійшов висновку, що дана сім`я тривалий час носить формальний характер, вжиття заходів щодо збереження сім`ї не може дати позитивного результату, буде суперечити інтересам сторін, впливати на їх психоемоційний стан, тому підстав для збереження надалі міцної та здорової сім`ї не вбачається. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. На підставі викладеного, ст.ст. 104, 110, 112, 115, 180-183, 185, 191 СК України, та

Outcome: approved