Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-25 00:00:00

[PERSON] пред»явила в Голосіївському районному суді м.Києва позов до [PERSON] про розірвання шлюбу. Зазначала, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 7 грудня 2001р., від шлюбу мають неповнолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO], доньок: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Посилалась на те, що протягом сімейного життя вона та діти неодноразово зазнавали побої, фізичне та психологічне знущання з боку відповідача. Неодноразово прощала чоловіка у відповідь на його каяття, проте відношення відповідача до неї та дітей на краще не змінювалось. 13.06.2015р. вдома чоловік її побив, з приводу завданих чоловіком травм лікувалась стаціонарно, після виписки - лікувалась амбулаторно. За фактом нанесення їй тілесних ушкоджень чоловіком порушено кримінальне провадження з попередньою кваліфікацією кримінального правопорушення за ч.1 ст.125 КК України. Посилалась на те, що зазначені стосунки в сім»ї негативно вплинули на дітей - діти бояться батька, син [PERSON] перебуває на диспансерному обліку в невропатолога, фактичні відносини між нею та відповідачем припинені, збереження шлюбу неможливе, просила шлюб, укладений між нею та відповідачем розірвати, після розірвання шлюбу відновити її дошлюбне прізвище [PERSON], судові витрати стягнути з відповідача. В судовому засіданні позивач та її представник позов та доводи, наведені в позовній заяві підтримали, просили не надавати строк для примирення, посилаючись на те, що перебування сторін в шлюбі суперечить інтересам позивачки та інтересам неповнолітніх дітей сторін, просили позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні заявлені до нього позовні вимоги визнав. Пояснив, що протягом подружнього життя кілька разів бив дружину, як правило, в нетверезому стані, в т.ч. в присутності дітей, діти боялися, фізично наказував сина [PERSON], син його боїться, 13.06.2015р. побив дружину, у зв»язку з чим вона попала в лікарню. З цього часу не живе разом з дружиною та дітьми, не підтримує з дружиною подружніх стосунків, не веде спільного господарства. Пройшов стаціонарне лікування з приводу депресивного стану. Погоджується, що за умов, що склалися та з урахуванням наполягання позивачки на розірванні шлюбу, зберегти сім»ю неможливо. Проти розірвання шлюбу не заперечував. Суд, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, з таких мотивів. Відповідно до ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони з 7 грудня 2001р. перебувають в зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають неповнолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO], доньок: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивачка протягом подружнього життя неодноразово зазнавала фізичного насильства з боку відповідача, що відбувалося, в т.ч. в присутності малолітніх дітей сторін. Зазначені стосунки в сім»ї негативно вплинули на дітей - діти бояться батька, син [PERSON] перебуває на диспансерному обліку в невропатолога. З 14.06.2015р. по 22.06.2015р. позивачка перебувала на стаціонарному лікуванні з приводу закритої черепно-мозгової травми, струсу головного мозку. З 13.06.2015р. сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, проживають окремо. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, відповідач проти шлюбу не заперечує. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки та інтересам малолітніх дітей сторін, що мають істотне значення. Тому суд вважає не надавати сторонам строк для примирення, шлюб розірвати. Відповідно до ст.113 СК України суд вважає відновити позивачці її дошлюбне прізвище [PERSON]. Згідно ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки належить стягнути сплачений нею при звернені до суду з позовом судовий збір в сумі 243 грн 60 коп. На підставі наведеного, ст.ст. 21, 24, 104, 105, 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved