Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-14 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позивач зазначала, що на підставі свідоцтва про право власності № [NUMBER] від 22.10.1996 р., виданого за рішенням виконкому Броварської міської ради Київської області, їй на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] . Згідно довідки про склад сім`ї, виданої ЖБК «Ювілейний» у м. Бровари Київської області від 10.09.2019 р. №101, в квартирі [ADDRESS] зареєстровані громадяни: власник - [PERSON] , [INFO] , зареєстрована з 21.10.2014 р., онука - [PERSON] , [INFO] , зареєстрована з 2006 року. Однак, [PERSON] не проживає в житловому приміщені понад один рік без поважних причин, про що складено акти про проживаючих осіб в житловому приміщені №59 від 25.10.2018 р. та №27 від 17.09.2019 р. депутатом Броварської міської ради Київської області [PERSON] . Відповідач не проживає в даній квартирі, не сплачує комунальні платежі в утриманні житла участі не бере, особистий речей в квартирі не має і взагалі квартирою відповідач не цікавиться. Перешкод в користуванні жилим приміщенням позивач відповідачу не чинила. Факт реєстрації відповідача порушує право позивача на вільне розпорядження і користування майном, вона позбавлена можливості оформити субсидію. [PERSON] не проживає за місцем реєстрації з 2014 року, фактично мешкає за адресою своєї матері [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , а саме: [ADDRESS] . Згідно довідки про прийом іноземця на навчання від 05.07.2017 р., [PERSON] була прийнята на навчання до Головної школи туризму та готельного бізнесу в місті Варшава Республіки Польщі, на стаціонарну форму навчання на період з 01.11.2017 р. по 30.09.2020 р. Посилаючись на викладене, позивач просила суд визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою [ADDRESS] . В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, направила до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила про їх задоволення в повному обсязі. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином через оголошення на офіційному веб-сайті Броварського міськрайонного суду Київської області https://br.ko.court.gov.ua. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності № [NUMBER] від 22.10.1996 р., виданого за рішенням виконкому Броварської міської ради Київської області (а.с.13). Згідно довідок про склад сім`ї, виданих ЖБК «Ювілейний» у м. Бровари Київської області від 10.09.2019 р. №№101, 102, в квартирі [ADDRESS] зареєстровані громадяни: власник - [PERSON] , [INFO] , зареєстрована з 21.10.2014 р., онука - [PERSON] , [INFO] , зареєстрована з 2006 року, але не проживає (а.с.12). Відповідно до актів обстеження житлово-побутових умов №59 від 25.10.2018 р. та №27 від 17.09.2019 р., складених депутатом Броварської міської ради Київської області [PERSON] , відповідач [PERSON] не проживає в спірному житловому приміщені з 2014 року (а.с.10,11). Згідно довідки про прийом іноземця на навчання від 05.07.2017 р., відповідач [PERSON] була прийнята на навчання до Головної школи туризму та готельного бізнесу в місті Варшава Республіки Польщі, на стаціонарну форму навчання на період з 01.11.2017 р. по 30.09.2020 р. (а.с.6-7). У ст. 383 ЦК України зазначено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Статтею 150 ЖК УРСР передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ч. 1 ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Відповідно до ч. 2 ст. 405 Цивільного кодексу України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ч.1. ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч.1 ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованого Верховною Радою України 17.07.1997 р. (Закон № 475/97-ВР) визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ч.ч.1,5 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно ч.ч.1,2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , так як відповідач понад одного року не проживає у спірній квартирі. За таких обставин суд дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Крім того,

Outcome: approved