Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-09 00:00:00

[PERSON] звернулася із позовом до [PERSON] про стягнення безпідставно набутих коштів у розмірі 56128,40грн, мотивуючи свої вимоги тим, що 05.01.2020 року [PERSON] , знаючи що\~вона неє власником нерухомого майна, а саме: будинку [ADDRESS] під розписку отримала завдаток від [PERSON] за купівлю цього нерухомого майна в сумі 2000 (дві тисячі) доларів США. Решту коштів в сумі 2000 доларів США, відповідач рекомендувала позивачеві виплатити до грудня місяця 2020 року. Крім того, відповідач зазначила, що документи на право власності на даний будинок, позивач отримає на руки після повного розрахунку. Проте на даний час договір купівлі - продажу будинку залишається не укладеним, внаслідок чого [PERSON] незаконно утримує безпідставно набуті кошти, що отримала від [PERSON] , які підлягають поверненню. Відповідач відмовляється добровільно повертати позивачу кошти набуті без достатньої правової підстави. Саме тому у позивача виникла необхідність звернення до суду з позовною заявою про стягнення безпідставно набутих коштів з [PERSON] . Згідно даних НБУ станом на дату звернення із позовною заявою до суду 2000 доларів США у гривневому еквіваленті становить 56128,40грн. Враховуючи вказані обставини, позивач просить стягнути з [PERSON] на її користь кошти у розмірі 56128,40грн. та судові витрати, які складаються з 908грн судового збору та витрат на правничу допомогу у розмірі 14000грн. Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, проте в ухвалі про прийняття до розгляду та відкриття провадження від 13.05.2021 року відповідачу був наданий строк у 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву [PERSON] . Про розгляд даної справи відповідач повідомлялася належним чином, у встановлений законом порядок. Відповідач у визначений судом термін відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подала. Дослідивши надані позивачем письмові докази, суд встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.\~263\~ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. За змістом ст.\~264\~ЦПК України під час ухвалення рішення суд зокрема вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати. Статтями 12, 13, 77\~ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з якими кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів. Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобов`язані визначити докази, на які вони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення. Відповідно дост.\~76\~ЦПК України доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці данні встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Згідно ст.\~4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цього Кодексу. Судом встановлено, що згідно розписки від 05.01.2020 року [PERSON] отримала від [PERSON] грошові кошти у сумі 2000 доларів США, як задаток за купівлю будинку у [ADDRESS] . Решту котів у сумі 2000 доларів США рекомендовано виплатити до грудня 2020 року. Документи на будинок отримають після повного розрахунку. Відповідно до частини першоїстатті 626 ЦК Українидоговором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частина першастатті 628 ЦК Українипередбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першоюстатті 635 ЦК Українивстановлено, що попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір у майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Відповідно до частини першоїстатті 546 ЦК Українивиконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Згідно зістаттею 570\~ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. З огляду на викладене, на відміну від завдатку, аванс - це лише спосіб платежу. Він не виконує забезпечувальної функції, а виконує функцію попередньої оплати, яка підлягає поверненню у випадку не виконання зобов`язання. Правиластатті 570 ЦК Українипоширюються на випадки, коли договір було укладено, але одна із сторін ухиляється від його виконання. Внесення завдатку як способу виконання зобов`язання може мати місце лише в разі наявності зобов`язання, яке повинно було виникати на підставі договору купівлі-продажу. З матеріалів справи вбачається, що між сторонами була досягнута домовленість, яка засвідчена підписами розписці від 05.01.2020 щодо купівлі житлового будинку по [ADDRESS] , за ціною 4000 доларів США, позивач у рахунок попередньої оплати вартості зазначеного майна передав відповідачу кошти у розмірі 2000 доларів США, та згідно розписки вбачається, що договір купівлі-продажу фактично мав укладатися у грудні 2020 року. Відповідачем не надано до суду доказів, які б спростовували твердження позивача про передачу їй коштів у розмірі 2000 доларів США. Згідно даних Національного банку України, станом на 23.04.2021 року офіційний курс гривні відносно 1 долара США становить 28,0642грн., а тому 2000 доларів США становить 56128,40грн. На підставі вказаного, суд прийшов до висновку, що сума, яка названа в розписці, фактично є авансом, оскільки сторонами не дотримано умов, визначених статтею 570 ЦК України, а саме - не укладено відповідного договору на виконання якого передано кошти. Твердження позивача, що майно за продаж якого [PERSON] отримала кошти у розмірі 2000 доларів США їй не належало та власником вказаного нерухомого майна є ДП «Перемога Нова» не підтверджено наявними у матеріалах справи доказами, а тому суд при вирішенні даної справи не вбачає підстав для застосування норми ст.1212 ЦК України. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободзобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006). Враховуючи вказані обставини, суд прийшов до висновку, що враховуючи що між сторонами так і не було укладено договір купівлі-продажу будинку по [ADDRESS] , а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума авансу у розмірі 2000 доларів США, що у еквіваленті становить 56128,40 гривень. Питання щодо судових витрат судом вирішуються відповідно до положень\~ст.141 ЦПК України. З матеріалів справи вбачається, що позивач поніс витрати пов`язані із розглядом справи, які складаються з 908грн. судового збору та витрат на правничу допомогу у розмірі 14000грн. Відповідно до п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений нею судового збору, у розмірі 908грн. Заявлені позивачем судові витрати на правничу допомогу у розмірі 14000грн., є не обґрунтовано завеликі, та не конретизовані у частині їх обрахунку та приймаючи до уваги , що справу було розглядуто у порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати на правову допомогу у розмірі 3000грн., даний розмір витрат суд вважає законним та достатнім.

Outcome: approved