Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-13 00:00:00

[PERSON] Талантіна звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій просила розірвати шлюб укладений між позивачем та відповідачем 07 червня 2013 року. Позовна заява мотивована тим, що 07 червня 2013 року сторони зареєстрували шлюб у м. Монреаль, про що зроблено актовий запис за №2201304204960. Від шлюбу сторони дітей не мають. Сімейне життя між сторонами не склалось, оскільки за час подружнього життя сторони втратили взаєморозуміння та відчуття любові один до одного. Постійні сварки та непорозуміння призвели до неможливості спільного проживання разом. З квітня 2015 року шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, спільного господарства сторони не ведуть. Таким чином, позивач вважає, що сім'я розпалась, шлюб існує формально, а тому подальше збереження шлюбу неможливе. Позивач в судове засідання не зявилася, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. Разом з тим, у прохальній частині позовної заяви позивач просила розгляд справи проводити у її відсутність. Крім того, 14.06.2016р. представник позивача [PERSON] також звернулася до суду із заявою, в якій просила розгляд справи провести у її відсутність. (а.с. 38) Відповідач в судове засідання також не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча 18.05.2016р. був належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, що підтверджується його підписом у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення. В судове засідання, призначене на 14.06.2016р. відповідач не зявився повторно, конверт з повісткою про виклик в судове засідання повернувся на адресу суду з відміткою відділення поштового звязку «за закінченням терміну зберігання», що розцінюється судом, як належне повідомлення особи про дату, час та місце розгляду справи. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Разом з тим, відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Таким чином, з урахуванням приписів ст.ст. 169, 224 ЦПК України, суд дійшов висновку про розгляд справи у відсутність відповідача в порядку заочного провадження, оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін і представник позивач не заперечила проти такого порядку розгляду справи. Згідно з ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось у звязку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову виходячи з наступного. Як вбачається з копії засвідченого перекладу з англійської мови українською свідоцтва про укладення шлюбу №W130759761, виданого 11.09.2013 року керівником відділу РАЦС [PERSON], 07 червня 2013 року у м. Монтреаль Іванов [PERSON] та [PERSON] Талантіна зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис за № 2201304204960. (а.с. 5). Судом встановлено, що прізвище «Позднова» - це дівоче прізвище позивача, про що свідчить свідоцтво про народження серії V-УР №0144398, видане міським бюро ЗАГС, відповідно до якого в графі батько зазначено «Позднов Едуард Ілліч», а в графі мати - «Позднова Людмила Дмитрівна». (а.с. 27) Разом з тим, представник позивача [PERSON] 06.06.2016р. у поясненнях від 01.06.2016р. (а.с. 25, 26) зазначила, що на даний час та на день укладення шлюбу у позивача було і є прізвище «Лангфрітц», оскільки прізвище «Позднова» позивач змінювала 3 рази: вперше на «Іванову» вдруге на «Ярмоленко», втретє на «Лангфрітц», що підтверджується відповідними довідками №09-29 від 21.11.1999р., №09-29 від 21.11.1999 року, виданими відділом запису актів громадянського стану м. Вінниці (а.с. 29,30) а також копією свідоцтва про укладення шлюбу серії І-АМ № 273191, виданог 16.11.1994 року Вінницьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану. (а.с. 27) Крім того, представник позивач у поясненнях зазначила, що шлюби в Канаді укладаються на підставі свідоцтва про народження і паспорт взагалі не береться до уваги. В книгу реєстрації шлюбу записується дівоче прізвище нареченої на підставі свідоцтва про народження, а також зазначаються батьки наречених та свідки, що підтверджується «Copy of an Act of Marriage», що в перекладі означає «виписка із документу про одруження», відповідно до якої в графі відомості про дружину - [PERSON] Талантіну, зазначено батьків позивача: батько - [PERSON] та мати - [PERSON]. (а.с. 33) Разом з тим, з копії закордонного паспорта [PERSON] Талантіни №CH1HNJ51W вбачається, що дівоче прізвище позивача «Позднова».(а.с. 34, 35) Таким чином суд дійшов висновку, що [PERSON] Талантіна та [PERSON] Талантіна це одна і та ж особа. З пояснень наданих позитвачем у позовній заяві вбачається, що сімейне життя між сторонами не склалось, шлюб існує формально і відновленню стосунки не підлягають, тому подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе. Відповідно до частини 1 статті 73 Закону України «Про міжнародне приватне право», іноземці, особи без громадянства, іноземні юридичні особи, іноземні держави (їх органи та посадові особи) та міжнародні організації (далі - іноземні особи) мають право звертатися до судів України для захисту своїх прав, свобод чи інтересів. Суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом у випадках, якщо на території України відповідач у справі має місце проживання або місцезнаходження, або рухоме чи нерухоме майно, на яке можна накласти стягнення, або знаходиться філія або представництво іноземної юридичної особи відповідача. (п. 2 ч.1 ст. 76 Закону України «Про міжнародне приватне право»). Згідно з частиною 1 статті 60 Закону України «Про міжнародне приватне право», правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а за його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі, а за відсутності такого - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв'язок іншим чином. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] зареєстрований та проживає за адресою: [INFO]. (а.с. 12) Крім того, 03.09.2015 року Управлінням Державної міграційної служби України у Вінницькій області [PERSON] видано посвідку на постійне проживання № ІН061897. (а.с. 7) Відповідно до статті 63 Закону України «Про міжнародне приватне право», припинення шлюбу та правові наслідки припинення шлюбу визначаються правом, яке діє на цей час щодо правових наслідків шлюбу. Таким чином, суд дійшов висновку про застосування до спірних правовідносин права України, оскільки останнім місцем проживння подружжя була Україна. Згідно з частиною 2 статті 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до частини 1 статті 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може предявити один із подружжя. Згідно зі статтею 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з частино 1 статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до частини 1 статті 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову. З урахуванням вимог статті 88 ЦПК України, всі судові витрати понесені позивачем у справі, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved