Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-17 00:00:00

[PERSON] через представника адвоката Пономарьова Олега Валентиновича з урахуванням уточнених позовних вимог звернулася до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , Кетрисанівської сільської ради про встановлення факту родинних відносин, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, визнання недійсним державного акту на право приватної власності на землю, визнання права власності та визнання недійсним договору оренди землі. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 6,63 га в межах згідно з планом, розташована на території Сугокліївської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області, яка належала спадкодавцеві на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-КР № 010950 від 10.05.2001 року. За заповітом, посвідченим 24 вересня 2007 року секретарем виконавчого комітету Сугокліївської сільської ради Бобринецького району Шевальова І.Є. є спадкоємцем вказаної земельної ділянки. Рішенням Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 01 лютого 2018 року по справі №383/755/17 [PERSON] визначений додатковий строк для прийняття спадщини. Прийнявши спадщину після смерті [PERSON] , позивач з`ясувала долю спадкового майна бабусі [PERSON] , яка померла [INFO] . Було встановлено, що [PERSON] та [PERSON] були подружжям та проживали разом в селі Сугокліївка Бобринецького району. [PERSON] мала у власності на території Сугокліївської сільської ради земельну ділянку, площею 6,63 га, відповідно до державного акту на право приватної власності на землю від 10.05.2001 року. Земельну ділянку [PERSON] заповідала [PERSON] відповідно до заповіту від 14.08.2003 року, посвідченого Сугокліївською сільською радою Бобринецького району Кіровоградської області за реєстром № 192. Позивач зазначає, що [PERSON] в силу статті 1268 ч.2 ЦК України вважався таким, що прийняв спадщину після смерті в 2004 році [PERSON] , а також мав право на обов`язкову частку у спадщині відповідно до ст. 1241 ЦК України незалежно від наявного заповіту, а відтак після смерті [PERSON] позивач як спадкоємець має право на частку у спадщині [PERSON] , яку прийняв [PERSON] . Зазначає також, що [PERSON] прийняв повністю спадщину після смерті [PERSON] , отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом та набув право власності на майно - земельну ділянку площею 6,6289 га, з кадастровим номером 3520887000:02:000:0210, отримав державний акт на право власності на земельну ділянку серії КР № 108730, виданий 12 лютого 2010 року відділом Держкомзему у Бобринецькому районі Кіровоградської області. Вказану земельну ділянку [PERSON] передав в оренду [PERSON] на підставі договору оренди від 20.11.2017 року, про що наявний запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно № 25146700 від 02.03.2018 року. За твердженням позивача [PERSON] як онука [PERSON] та [PERSON] є найближчим спадкоємцем, однак в силу втрачених документів не має змоги підтвердити родинні стосунки з дідусем [PERSON] , а тому заявлено вимогу про встановлення вказаного юридичного факту. В силу того, що позивач є спадкоємцем [PERSON] , а останній мав право на обов`язкову частку у спадку після смерті [PERSON] , вважає, що має також право на успадкування частки майна, яке належало [PERSON] . Порушене право позивач просить захистити шляхом визнання за нею в порядку спадкування за законом після смерті дідуся [PERSON] права власності на земельну ділянку, площею 6,6289 га, яка належала [PERSON] , а видане свідоцтво на право на спадщину на ім`я [PERSON] має бути визнане недійсним і як наслідок підлягає визнанню недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку, виданий на ім`я [PERSON] та визнанню недійсним договір оренди землі від 20.11.2017 року, укладений між [PERSON] та [PERSON] . Ухвалою Бобринецького районного суду від 05.02.2020 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження, встановлено розгляд справи за правилами загального провадження. Задоволено клопотання представника відповідача та витребувано з Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області копію державного акту на право приватної власності на земельну ділянку на ім`я [PERSON] та нормативно-грошову оцінку земельної ділянки; витребувано з Бобринецької державної нотаріальної контори інформацію про прийняття спадщини після померлої [PERSON] ; витребувано від приватного нотаріуса Трошиної Світлани Андріївни копію спадкової справи після смерті [PERSON] . 11.03.2020 року від представника відповідачів [PERSON] та [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву. 15.09.2020 року в підготовчому судовому засіданні представником позивача подано заяву про залишення частини позовних вимог без розгляду, а саме вимоги про визнання заповіту недійсним, подано уточнену позовну заяву. Ухвалою Бобринецького районного суду залишено без розгляду позовні вимоги в частині визнання недійсним заповіту від 14 серпня 2003 року, посвідченого секретарем Сугокліївської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області за №192, складеного [PERSON] на користь [PERSON] . 02.12.2020 року ухвалою суду закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду, задоволено клопотання сторін про виклик свідків. 10 лютого 2021 року за клопотанням представника позивача на підставі ч.1,3 ст.51 ЦПК України у справі залучено співвідповідача - Кетрисанівську сільську раду Кропивницького району Кіровоградської області. Під час судового розгляду представник позивача адвокат Пономарьов О.В. позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, які наведені у позовній заяві. Представник відповідачів [PERSON] та [PERSON] - адвокат Бем Ю.Ю. позовні вимоги заперечив в повному об`ємі. Зазначив, що після смерті [PERSON] її чоловік [PERSON] не звертався до нотаріуса з заявою на прийняття спадщини, не оформляв спадкових прав та не реєстрував право на спадщину, а відтак до складу спадкової маси після смерті [PERSON] не може бути включено право на обов`язкову частку, яку він мав, але не оформив після смерті [PERSON] . [PERSON] як онука є спадкоємцем п`ятої черги за законом та не зверталася до нотаріальної контори у встановлений строк після смерті [PERSON] . [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , який ніким не оспорений та не скасований. Належним чином прийняв спадщину та зареєстрував право на спадщину, отримав правовстановлюючий документ на право власності на земельну ділянку, а також реалізував належне йому право розпорядження земельною ділянкою - передав у користування на правах оренди [PERSON] . Відповідач [PERSON] в судовому засіданні підтримала позицію представника та просила відмовити у позові. Представник відповідача Кетрисанівської сільської ради в судове засідання не з`явився. Надав заяву, у якій просив справу розглянути без участі представника сільської ради та не вирішувати стягнення судових витрат з сільської ради, оскільки позовні вимоги в частині визнання заповіту недійсним залишені без розгляду. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши надані докази, судом встановлені наступні фактичні обставини. [INFO] в с. Сугокліївка Бобринецького району Кіровоградської області помер [PERSON] , про що 21.12.2007 року Сугокліївською сільською радою Бобринецького району Кіровоградської області складено актовий запис № 17 та підтверджено наданою копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.12). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої увійшла земельна ділянка, площею 6,6290 га на території Сугокліївської сільської ради Бобринецького району, яку [PERSON] заповідав [INFO] [PERSON] . За рішенням Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 01.02.2018 року [PERSON] визначений додатковий строк для прийняття спадщини після померлого [INFO] [PERSON] [INFO] [PERSON] приватним нотаріусом Бобринецького районного нотаріального округу Кіровоградської області Трошиною С.А. видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] . Спадщина, на яку видане свідоцтво, складається з земельної ділянки площею 6,6290 гектарів в межах згідно з планом, розташованої на території Сугокліївської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області. Вказані фактичні обставини підтверджені даними спадкової справи №33/2018, копія якої долучена до матеріалів цивільної справи. Крім того, встановлено, що [INFO] померла [PERSON] в с. Сугокліївка Бобринецького району Кіровоградської області, про що складено актовий запис №3 від 07.02.2004 року Сугокліївською сільською радою Бобринецького району Кіровоградської області, копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] видане повторно 28.11.2008 року (а.с.62). Належне [PERSON] майно - земельну ділянку розміром 6,63 га, що знаходиться на території Сугокліївської сільської ради Бобринецького району Рак Марія Тимофіївна заповіла [PERSON] , про що зробила розпорядження згідно заповіту, посвідченого секретарем Сугокліївської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області 14.08.2003 року за № 192. 10.12.2008 року державним нотаріусом Бобринецької державної нотаріальної контори Дроздовою О.П. видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом, яким посвідчене право на спадщину [PERSON] після смерті [PERSON] на майно - земельну ділянку № [NUMBER] площею 6,63 га, кадастровий номер 3520887000:02:000:0199, що знаходиться на території Сугокліївської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області. Зазначені обставини встановлені відповідно до копії спадкової справи №268, долученої до матеріалів цивільної справи. 12 лютого 2010 року на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 10.12.2008 року [PERSON] виданий державний акт серії КР № 108730 на право власності на земельну ділянку площею 6,63 га, яка розташована на території Сугокліївської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області. Кадастровий номер земельної ділянки 3520887000:02:000:0210 (а.с.75). Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно земельна ділянка площею 6,6289 га, кадастровий номер 3520887000:02:000:0210 належить на праві приватної власності [PERSON] та передана в оренду на підставі договору від 20.11.2017 року [PERSON] (а.с.20). 25 травня 2019 року до приватного нотаріуса Бобринецького районного нотаріального округу Трошиної С.А. звернувся представник [PERSON] . [PERSON] з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 6,63 га, розташовану на території Сугокліївської сільської ради Бобринецького району, яка належала [PERSON] . Постановою нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії - видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 6,63 га. відмовлено. Нотаріусом за матеріалами спадкової справи встановлено, що на майно, яке вказує представник заявниці видано свідоцтво про право на спадщину на іншу особу. Крім того, на час правового аналізу наданих заявником документів встановлено, що у спадкоємиці [PERSON] відсутні документи, що підтверджують родинні відносини за спадкодавцем [PERSON] . (а.с.21). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до положень ст.1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до частини першої статті 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Стаття 1268 ЦК України\~визначає особливості прийняття спадщини окремими особами. Так, відповідно до частини третьої цієї статті спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. У постанові від 04.09.2019 року у справі № 450/328/15-ц Верховний Суд висловив позицію про те, що якщо спадкоємець, що мав право на обов`язкову частку, прийняв спадщину і після цього помер, то його спадкоємці успадковують майно, до якого ввійшла прийнята обов`язкова частка. У такому випадку буде мати місце прийняття спадщини у загальному порядку. Згідно заповіту, складеного [PERSON] на користь [PERSON] вбачається, що розпорядження спадкодавця зроблене щодо конкретного майна - земельної ділянки, яка належала [PERSON] . Все інше майно та права на майно не охоплені заповітом, а тому спадкування не охопленого заповітом майна мало бути за законом на загальних підставах відповідно до ст. 1245 ЦК України. Черговість спадкування за законом визначена главою 86 ЦК України. Так, відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, не прийняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст. 1259 ЦК України. Цивільним Кодексом України визначено черги спадкоємців за законом. Зокрема, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, в тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Під час розгляду справи встановлено, що на час смерті [PERSON] спадкоємцем за законом була його дочка - [PERSON] . Про вказану обставину вказувала і позивач при подачі позову до суду про визначення додаткового строку для прийняття спадщини за заповітом після діда [PERSON] . Позивач [PERSON] як онука відноситься до п`ятої черги спадкоємців та не зверталася до нотаріальної контори у встановлений строк з заявою про прийняття спадщини за законом. Рішенням Бобринецького районного суду Кіровоградської області у справі №383/755/17 за позовом [PERSON] від 01.02.2018 року встановлено поважність пропуску строку звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] з тих підстав, що позивач не була обізнана з наявністю заповіту на її ім`я, а заяву про прийняття спадщини за законом не подавала, оскільки була спадкоємиця першої черги - мати позивача. Суд звертає увагу, що за змістом ч.2 ст.1270 ЦК України якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Таким чином, позивач мала право на спадкування після смерті [PERSON] лише у разі неприйняття спадщини спадкоємцем першої черги - [PERSON] та мала подати відповідну заяву до нотаріуса у строки, визначені ч.2 ст. 1270 ЦПК України. У рішенні суду від 01.02.2018 року на яке посилається позивач, суд не встановлював поважності пропуску строку для подачі заяви до нотаріальної контори для прийняття спадщини за законом та не надавав [PERSON] строк для подачі такої заяви. З цих підстав суд дійшов висновку, що позивач не набула права спадкування за законом після смерті [PERSON] , а тому відсутні підстави для визнання за нею права власності на майно в порядку спадкування після смерті [PERSON] . Заявлені позовні вимоги про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, яка належала [PERSON] , визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку серії КР№108730, виданого 12 лютого 2010 року, визнання недійсним договору оренди землі від 20 листопада 2017 року, укладеного [PERSON] з [PERSON] є похідними від першої, а тому також не підлягають задоволенню. Позивачем, крім вимог майнового характеру, заявлено вимогу про встановлення юридичного факту, а саме родинних відносин між позивачем та [PERSON] , оскільки вказаний факт неможливо підтвердити через відсутність усіх необхідних документів. Так, з досліджених доказів встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] в с. Олексіївка Бобринецького району Кіровоградської області. Батьками [PERSON] вказані [PERSON] та [PERSON] , про що 12 жовтня 1972 року зроблено актовий запис № 26, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Олексіївським сільським бюро ЗАГС Бобринецького району 12 жовтня 1972 року (а.с.11). Згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 18 грудня 1982 року, 18.12.1982 року складений актовий запис № 30 про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] 12.05.1944 року (а.с.89). Зазначені документи підтверджують, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] . Той факт, що [PERSON] був батьком [PERSON] підтвердили в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] , які пояснили, що добре знали сім`ю [PERSON] та [PERSON] , оскільки проживали в одному селі. [PERSON] є їх дочкою, а [PERSON] - онукою. Зазначені докази є належними та допустимими та підтверджують юридичний факт, який просить встановити позивач. Вирішуючи питання розподілу судових витрат між сторонами, суд зазначає наступне. Частиною 1 ст. 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати\~складаються з\~судового збору\~та витрат,\~пов`язаних з\~розглядом справи. Відповідно до\~ч.1\~ст.141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог . Зважаючи, що позовні вимоги [PERSON] задоволено частково,\~а саме\~в частині\~встановлення юридичного\~факту родинних\~відносин,\~суд вважає\~за необхідне\~стягнути з\~відповідачів -\~ [PERSON] та [PERSON] на користь позивача судовий збір за вказаною позовною вимогою в розмірі 420 грн. 40 коп. - по 210 грн. 20 коп. з кожного. Різницю судових витрат, понесених позивачем під час розгляду справи в розмірі 5786 грн. 60 коп., необхідно покласти на позивача [PERSON] в зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial