Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-15 00:00:00

Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (далі АТ КБ «Приватбанк») 17 грудня 2019 пред`явило позов до [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 90\~665,40 грн. У обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 11 квітня 2011 року АТ КБ «Приватбанк» надав [PERSON] кредит у розмірі 1 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, а відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом із Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку» складає між ним і Банком Договір, про що свідчить підпис Відповідача у заяві. Однак, [PERSON] належним чином не виконує зобов`язання за кредитним договором, а саме не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом та відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору і його заборгованість за кредитним договором станом на 30.09.2019 складає 90\~665,40 грн., з яких: 114,88 грн. заборгованість за тілом кредиту; 80\~094,08 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом; 5\~662,85 грн. нарахована пеня за прострочене зобов`язання, а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штраф (фіксована частина) та 4293,59 грн. - штраф (процентна складова). 16 березня 2020 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, що є малозначною та розгляд якої визначено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін від сторін не поступало, які у встановленому законом порядку повідомлені, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень, відповідачем відзив не подано. З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з таких підстав. У розумінні статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, рішення суду має бути справедливим. Згідно зі статтею 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, відповідно до яких кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. \~ \~ \~ \~ Із анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку та паспорта громадянина України відомо, що АТ «ПриватБанк» надав [PERSON] кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту і [PERSON] 11 квітня 2011 року надав згоду на те, що ця заява разом із пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг. До цього договору Банк додав копію витягу з Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг, розміщених на сайті https://privatbank.ua/terms/ та Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт. Згідно Довідки про умови кредитування, як підписана відповідачем [PERSON] відповідач мав погашати кредит щомісячно до 25 числа кожного місяця і розмір щомісячних платежів ( які включають плату за використання кредитних коштів в звітному періоді) складає в сумі 7 % від розміру заборгованості, але не менше 50 грн. і не більше залишку заборгованості. Із розрахунку заборгованості за кредитним договором, наданого позивачем видно, згідно вказаного розрахунку видно, що такий охоплює період з 4 червня 2011 року по 30 вересня 2019 року і починаючи з 29 березня 2016 року у відповідача почала виникати безперервна прострочена заборгованість за кредитом, у звязку з чим банком нарахована позичальнику сума заборгованості станом на станом на 30 вересня 2019 року відповідач має заборгованість у розмірі 90\~665,40 грн. , з яких: 114,88 грн. заборгованість за тілом кредиту; 80\~094,08 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом; 5\~662,85 грн. нарахована пеня за прострочене зобов`язання, а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штраф (фіксована частина) та 4293,59 грн. - штраф (процентна складова). Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до статті 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Ураховуючи те, що доказування не може ґрунтуватись на припущеннях, суд перевірив наданий позивачем розрахунок заборгованості, виходячи із зазначених банком вихідних даних. Суд погоджується з нарахованою банком сумою заборгованості за кредитом у розмір 114,88 грн. Однак, судом встановлено, що банком неправильно розраховано суму відсотків за користування кредитом, а саме нараховані суми відсотків по поточній і простроченій заборгованості. Також, із зазначеного розрахунку заборгованості вбачається, що банком [PERSON] за зазначеним договором одночасно нарахована пеня і штрафи, що відповідно до ст. 549 ЦК України\~є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у\~ст. 61 Конституції України, щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. \~Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові № 6-2003цс15 від 21 жовтня 2015 року, яка згідно з ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. Також, відповідно до вимог ст. 266 та ч. 2 ст. 258 ЦК України стягнення неустойки (пені) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), з якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою. Тому, стягнення пені із [PERSON] підлягає за період з 30.09.2018 по 30.09.2019, тобто на момент проведення банком розрахунку заборгованості за договором, сума якої складає 1 100,00 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку із частковим задоволенням позову також підлягає задоволенню вимога позивача про стягнення із [PERSON] судових витрат в розмірі 100,00 грн., пов`язаних зі сплатою судового збору.

Outcome: partial