Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-20 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначають, що вони є співвласниками квартири [ADDRESS] ([PERSON]) в м.Запоріжжя. В зазначеній квартирі зареєстровані вони та відповідач по справі, який є членом їх родини відповідно сином та онуком. Але в жовтні 2010 р. [PERSON] виїхав за межі України до [PERSON] та не повертається вже протягом більше, ніж чотири роки, у житловому приміщенні відсутні його особисті речі, однак з реєстрації в квартирі в добровільному порядку не знімається. До того ж відповідач є громадянином [PERSON] з 07.06.2013 р. За позовом позивачі, посилаючись на ст.ст.321, 405 ЦК України, ст.ст.72 ЖК України, просять визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою № 178 в будинку № 8 по вул..Косигіна ([PERSON]) в м.Запоріжжя. [PERSON], яка також представляє інтереси [PERSON], подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує, просить задовольнити. Відповідач до суду повторно не з»явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому ЦПК України порядку, причини неявки суду не повідомив, заперечень не надав. Суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає положенням ст..224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію позивача [PERSON], суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Судом встановлено, що на свідоцтва про право власності на житло № 4600 від 04.01.1997 р. та свідоцтва про право на спадщину за законом, зареєстрованого в реєстрі за № 3-1992 від 10.07.2009 р. [PERSON] є власником частки квартири [ADDRESS] ([PERSON]) в м.Запоріжжя (а.с.4,5). [PERSON] є власником частки вказаної квартири на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, зареєстрованого в реєстрі за № 3-1992 від 10.07.2009 р. (а.с.6). Відомості про право власності позивачів внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.5 зв., 6 зв., 7). Згідно довідок про реєстрацію місця проживання осіб (а.с.9, 10) в належній позивачам квартирі зареєстровані вони, та, згідно довідки з УДМС України в Запорізькій області з 2005 р. [PERSON], відповідач у справі. Відповідач за місцем реєстрації не мешкає з 2010 р., що підтверджено поясненнями позивачів, викладеними в позові, та актом обстеження від 19.09.2016 р. (а.с.11). Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування або розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.2 ст.386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися о суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Ст..383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб. Згідно ч.2 ст.405 ЦК України, член сім»ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником будинку. Оцінивши наведені обставини справи у відповідності з вимогами ст.ст.10, 60, 212 ЦПК України, суд дійшов висновку про задоволення позову [PERSON] та [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved