Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-15 00:00:00

[PERSON] і [PERSON] звернулися до суду із позовом до Городянської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно. Позивачі у справі, [PERSON] і [PERSON], у судове засідання не з'явилися, надали суду заяви (а.с.26, 27), згідно з якими позовні вимоги підтримують повністю і просять розглядати справу за їхньої відсутності. Із змісту позовних вимог [PERSON] і [PERSON], вбачається, що вони є внуками [PERSON], який помер [INFO] року. 12.01.2012 року їхній дід на випадок своєї смерті склав заповіт яким заповів споживачам в рівних частинах все своє майно, де б воно не було і з чого б не складалося. Після своєї смерті він залишив господарство, а саме житловий будинок та господарські будівлі і споруди. Позивачі звернулися в нотаріальну контору для переоформлення спадщини, однак нотаріусом було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв'язку з відсутністю документів, які б підтверджували право власності [PERSON] на житловий будинок. Просили визнати за позивачами в рівних частинах право власності на спадкове майно за заповітом, а саме житловий будинок та господарські споруди, що знаходиться в [ADDRESS], Косівського району, яке залишилося після смерті [PERSON] Представник відповідача у справі Городянської сільської ради, сільський голова Сумарук М.І., у судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву (а.с.27) про розгляд справи без представника Городянської сільської ради. Щодо задоволення позову не заперечує. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення з таких підстав. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд встановив, що [INFO] року у с. Город Косівського району Івано-Франківської області помер [PERSON] (а.с.7), внуками якого є позивачі у справі (а.с.12, 13). Відповідно до копії заповіту від 12 січня 2012 року посвідченого секретарем виконкому Городянської сільської ради (а.с.14), суд встановив, що [PERSON] на випадок своєї смерті зробив розпорядження, що все його майно, де б воно не було і з чого б не складалося, заповів в рівних частинах внукові [PERSON] і внучці [PERSON]. Спадкова справа зареєстрована у спадковому реєстрі за номером 56266888 (а.с.15). Згідно з копією виписки з інвентаризаційних матеріалів № 51193 від 25.09.2014 року (а.с.10), вбачається, що в [ADDRESS], згідно з архівними даними станом на 31.12.2012 р. в Коломийському міжрайонному бюро технічної інвентаризації право власності не зареєстровано. Майно складається із житлового будинку загальною площею 45,7 кв.м., житловою площею 18,0 кв.м., сараю, сараю, сараю, убиральні (а.с.5-7, 10). Постановою державного нотаріуса Косівської районної державної нотаріальної контори від 12.12.2014 року, позивачам відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину на житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] що залишився після смерті [PERSON], який помер [INFO] (а.с.16). Відповідно до ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно зі ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності. Зі ст. 16 ЦК України вбачається, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права. Ст. 380 ЦК України встановлено, що жилий будинок є об'єктом права приватної власності. Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Право власності є непорушним. Відсутність правоустановлюючого документу на спадкове майно перешкоджає позивачам в оформленні права власності. Із вищенаведених підстав суд вважає підставними та доведеними в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] і [PERSON] і вважає, що їхній позов слід задовольнити. На підставі ст. 41 Конституції України, ст.ст. 16, 316, 317, 328, 380, 392, 1216, 1218 ЦК України, та

Outcome: approved