Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-10 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про встановлення факту родинних відносин та визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті свого батька - [PERSON], що помер 07.06.2014 року. Позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що у свідоцтві про смерть [PERSON] та у свідоцтві про народження позивача не тотожно вказано прізвище та по-батькові померлого. Як зазначає позивач у своїй позовній заяві, про смерть [PERSON] вона дізналась лише у грудні 2014 року та вказує на те, що [PERSON] знаючи про існування позивача та місце його проживання не повідомила їй. Позивач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду невідомі. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду невідомі. Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував. Представник третьої особи до початку розгляду справи через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] належало право власності на 1/2 частину квартири, що знаходиться за адресою: вул.. Шевченка, 112-а/66 в м. Чернігові (а.с. 17). Після його смерті право власності на 1/2 частину квартири успадкувала його дружина [PERSON] про що було видано свідоцтво про право на спадщину за законом (а.с. 94). Відповідно до копії свідоцтва про народження IV-УР № 2363322 батьками [PERSON] батьками останньої записано [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8). Відповідно до копії свідоцтва про шлюб від 10.06.1982 року І-ЕЛ № 431547 [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] - записи виконано російською мовою (а.с. 9). 03.06.2015 року позивачу [PERSON] державної реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві було повідомлено, що в актовому записі по смерть не можливо виправити прізвище померлого з «Мартинишин» на «Мартинішин», по батькові померлого з «Якович» на «Яковлевич» в актовому записі про смерть № 1683 від 10.06.2014 року, складеному відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, оскільки актового запису про народження батька заявниці, на підставі якого можуть бути внесені зміни, не виявлено (а..с 11-12). Відповідно до копії довідки Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1» Святошинського району м. Києва від 08.09.2015 року, [PERSON] зверталася до лікаря та знаходилася на амбулаторному лікуванні з 03.12.2014 року по 15.12.2014 року (а.с. 13, 96). Відповідно до копій спадкових справ, надісланих на адресу суду Першою Чернігівською державною нотаріальною конторою, після смерті [PERSON] із заявою про прийняття спадщини до Першої Чернігівської державної нотаріальної контори звернулася [PERSON] (а.с. 82). [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частину квартири, що знаходиться за адресою: вул.. Шевченка, 112-а/66 в м. Чернігові (а.с. 94). Після смерті [PERSON] із заявою про прийняття спадщини до Першої Чернігівської державної нотаріальної контори звернулася [PERSON] (а.с. 69). [PERSON] було видано свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру, що знаходиться за адресою: вул.. Шевченка, 112-а/66 в м. Чернігові (а.с. 80). Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] повідомила суду, що з моменту вступу в коледж 2010 року вона проживала разом з [PERSON] та [PERSON] за адресою: вул.. Шевченка, 112-а/66 в м. Чернігові. Прізвища «Обловатна» свідок ніколи не чула. [PERSON] хворів, погано розмовляв. Останні три роки перед смертю [PERSON] був лежачим хворим та проживав за містом, оскільки квартира знаходиться на пятому поверсі. Батьки свідка [PERSON] часто допомагали [PERSON] у вирішенні побутових питань. Покійний [PERSON] вважав свідка своєю онукою, а її матір своєю донькою. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обовязковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Поважними причинами пропуску зазначеного строку є тривала хвороба, перебування спадкоємця тривалий час за межами України, відбування покарання в місцях позбавлення волі, перебування на строковій військовій службі в Збройних Силах України тощо. Згідно із пунктом 24 Постанови Пленуму ВСУ України від 30.05.2008 року № 7, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що перебування на амбулаторному лікуванні у період з 03.12.2014 року по 15.12.2014 року та відмова [PERSON] державної реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві у внесенні змін до актового запису цивільного стану не є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини, інших доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини та того факту, що позивач є донькою померлого [PERSON] суду не надано, не було заявлено клопотань про допит свідків, які могли б підтвердити даний факт, тому позовні вимоги про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини задоволенню не підлягають. Крім того, оскільки позивач просить встановити факт родинних відносин з [PERSON], а метою встановлення якого є прийняття спадщини після його смерті у задоволенні позову в частині встановлення факту родинних відносин також слід відмовити, оскільки позивачу відмовлено у встановленні додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, а тому встановлення такого факту не породжує для нього юридичні наслідки.

Outcome: dismissed