Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-10 00:00:00

[PERSON] (місце проживання: [ADDRESS] ) звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON] (місце проживання: [ADDRESS] ), в якій просить розірвати шлюб, укладений між сторонами, та зобов`язати відповідача виписатися із квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , де зазначила, що 23.09.1997 вона уклала шлюб з відповідачем. Сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Спільне сімейне життя з відповідачем не склалося з причини розбіжності характерів та втрати почуття поваги один до одного. Спору щодо поділу спільного сумісного майна не має. Дитина після розірвання шлюбу залишається проживати з позивачем. У судове засідання позивач не з`явилася, проте надала суду заяву, в якій просила розірвати шлюб між нею та відповідачем. Строк для примирення їй не потрібен. Відповідач в судове засідання не з`явився, про причину неявки суд не повідомив, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Заяви про розгляд справи без його участі до суду не надходило, відзиву на позов від відповідача також не надходило. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач не заперечувала проти заочного розгляду справи за відсутності відповідача. У зв`язку з наведеним, суд вважав за можливе слухати справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього, про що було постановлено ухвалу, яка відображена в протоколі судового засідання. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З матеріалів справи судом встановлено, що згідно із копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого 23.09.1997 Сєвєродонецьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану Луганської області, сторони з 23.09.1997 перебувають у зареєстрованому шлюбі, актовий запис № 744. Також, з матеріалів справи вбачається, що сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . З позовної заяви та доданих до неї матеріалів вбачається, що фактичні взаємовідносини подружжя припинені, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, сторони не бажають примиритися і строк для примирення їм не потрібен. Неповнолітня дитина після розірвання шлюбу залишається проживати з позивачем. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] в частині розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Стосовно вимоги про зобов`язання відповідача виписатися із квартири суд зазначає, що цивільне законодавство не містить такої підстави для позбавлення особи права користування житлом як розірвання шлюбу між подружжям або втрата почуття поваги один до одного. Інших підстав для задоволення цієї вимоги позивач не заявила, в той час як суд розглядає позовні вимоги на підставі лише тих обставин, які наведені сторонами під час розгляду справи по суті. Крім того, зобов`язання відповідача виписатися із квартири є неналежним способом захисту прав позивача. В даному випадку позивач могла заявити вимогу про позбавлення відповідача права користування певним житлом. Отже, у задоволенні вимоги про зобов`язання відповідача виписатися із квартири суд вважає за необхідне відмовити. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд враховує, що понесення позивачем судових витрат підтверджується квитанцією № 0.0.1424589088.1 від 01.08.2019 про сплату судового збору у сумі 768 грн. 40 коп. Разом з тим, в своїй позовній заяві позивач просила не стягувати з відповідача на її користь судові витрати, у зв`язку із чим суд вважає справедливим не стягувати з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору в розмірі 768 грн. 40 коп.

Outcome: partial