Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-09 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] пред’явили позов до [PERSON], [PERSON] про визнання на праві спільної часткової власності по 1/2 частині земельної ділянки, посилаючись на наступні обставини. 29 квітня 2013 року у с.Дмитрівка Татарбунарського району Одеської області помер їх батько [PERSON], який за життя заповів їм сер-тифікат на право на земельну частку (пай) № 0550945 розміром 3,78 в умовних кадастрових гектарах, що перебував у колективній власності в СГК «Дельжилер», при цьому [PERSON] заповів 2 умовних кадаст-рових гектари, а [PERSON] – 1,8 умовних кадастрових гектари. Вони своєчасно звернулися до нотаріуса із заявами про прийняття спад-щини, однак отримали відмову, мотивовану тим, що заповіт не відповідає вимогам ст.1247 ЦК України. Так у заповіті не зазначено точний час його вчинення, крім того вказано, що спадкодавець заповідає сертифікат на право на земельну частку, замість того щоб заповісти земельну діля-нку, право власності на яку посвідчено вищезазначеним правовстановлюю-чим документом. Крім того, спадкодавець, як зазначив нотаріус, мав би заповісти земельну ділянку площею 2,68 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташовану на терито-рії Дмитрівської сільської ради Татарбунарського району Одеської об-ласті, право власності на яке посвідчене державним актом на право при-ватної власності на землю серії ІІІ-ОД № 083669, виданим Татарбунар-ською районною державною адміністрацією 24.02.2004 р., однак у зв’язку з тим, що заповіт було складено ще до отримання спадкодавцем право-встановлюючого документу на земельну ділянку, то секретар сільської ради зазначив у заповіті документ, який посвідчував право на зазначену землю. Вказані недоліки позбавляють можливості нотаріуса відкрити спа-дкову справу, а їх - скористатись своїм правом на спадок. Зважаючи на дані обставини, просили визнати за ними на праві спільної часткової власності по 1/2 частині земельної ділянки площею 2,68 га, яка розта-шована на території Дмитрівської сільської Татарбунарського району та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД № 083669, виданого Татарбунарською райдержадміністрацією 24.02.2004 р., що залишилась після смерті [PERSON] Позивачі у судове засідання не з’явилися, надали заяви, в яких про-сили справу розглянути за їх відсутності, позовні вимоги підтримали. Відповідачі у судове засідання не з’явилися, надали заяви, в яких просили справу розглянути за їх відсутності, позовні вимоги визнали. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявні-сть правових підстав для задоволення позовних вимог. З копії свідоцтва про народження серії ЯШ № 139862 ( а.с.7 ) вид-но, що [PERSON] народився 03.06.1951 р., його батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] Згідно з копією свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 335177 від 03.05. 2013 р. ( а.с.8 ), [PERSON] помер 29.04.2013 р. в с.Дмитрівка Татарбунарського району Одеської області. Із копії заповіту від 25.06.2002 р., посвідченого секретарем Дмит-рівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області( а.с. 9 ), видно, що [PERSON] на випадок своєї смерті зробив запові-дальне розпорядження, яким заповів належний йому сертифікат на право на земельну частку (пай) № 0550945 у землі, яка перебуває у колектив-ній власності в СГК «Дельжилер», розміром 3,8 в умовних кадастрових гектарах: [PERSON] – 2 умовних кадастрових га, [PERSON] – 1.8 умовних кадастрових га. Даний заповіт зареєстрований в Спадко-вому реєстрі 26.03.2007 року. Копією Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД № 083669 ( а.с.11 ) підтверджується, що [PERSON] пере-дано у приватну власність земельну ділянку площею 2.68 га, розташовану на території Дмитрівської сільської ради Татарбунарського району, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Із повідомлення № В-н-305 від 08.10.2013 відділу Держземагенства у Татарбунарському районі ( а.с.12 ) видно, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки загальною площею 2,6795 га, розташованої на терито-рії Дмитрівської сільської ради Татарбунарського району Одеської об-ласті, яка належала [PERSON] - складає 85936,50 грн. Як слідує із листа нотаріуса ( а.с.13 ), позивачам відмовлено у ви-дачі свідоцтва про право власності на земельну ділянку у зв’язку з не-відповідністю його вимогам ст.1247 ЦК України, а саме не зазначено час його складання та вказано, що спадкодавець заповідає сертифікат на право на земельну ділянку, замість того щоб заповідати земельну ді-лянку. Як передбачено ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за запо-вітом або за законом. Згідно з ст.1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Статтею 1235 ЦК України передбачено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наяв-ності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також ін-ших учасників цивільних відносин. Згідно з ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину чи не прийняти її. Відповідно до інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій но-таріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції від 03. 03.2004 р. № 20/5 та ст.1247 ЦК України, заповіт має бути складений у письмовій формі, із зазначенням місця і часу складення заповіту, дати та місця народження заповідача та підписаний особисто заповідачем. У судовому засіданні з достовірністю встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями по заповіту померлого [PERSON], однак отримати свідоцтво про право на спадщину через нотаріальну контору вони не мають можливості у зв’язку з тим, що згаданий заповіт не відповідає вимогам чинного законодавства. За таких обставин, суд вважає, що за [PERSON] та [PERSON] може бути визнано на праві спільної часткової власності по 1/2 частині земельної ділянки площею 2,68 га, яка розташована на те-риторії Дмитрівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД № 083669, виданого Татарбунарською районною держав-ною адміністрацією Одеської області 24.02.2004 р., що залишилась після смерті [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved