Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-09 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] пред`явили позов у Подільському районному суді м. Києва до [PERSON] , [PERSON] про відшкодування майнової і моральної шкоди. Відповідно до останньої редакції позовних вимог (т. 3 а.с. 50), позивачі просили суд стягнути з відповідачів на їхню користь відшкодування моральної шкоди в розмірі 385000 грн. 00 коп. та відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 163000 грн. 00 коп., що разом становить 548000 грн. 00 коп. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачі є людьми похилого віку, пенсіонерами та інвалідами. Відповідачі, проживаючи в квартирі, що розташована над квартирою, в якій проживають позивачі, систематично порушують права позивачів, що проявляється у постійному шумі, пияцтві з боку відповідачів, погрозах фізичної розправи та образами на адресу позивачів та їхніх близьких. На зауваження з боку позивачів та прохання припинити порушення нормальних умов співжиття в одному будинку, відповідачі принижують позивачів, ігнорують їхні прохання та/або насміхаються над такими проханнями. Звернення позивачів до правоохоронних органів є безрезультатними, відповідачі жодним чином не припиняють таку зухвалу поведінку. Відтак, така поведінка відповідачів стала підставою для внесення відомостей до ЄДРД про кримінальні правопорушення, а також притягнення відповідачів до адміністративної відповідальності. Як наслідками таких дій відповідачів, стали неодноразові звернення позивачів до лікарів, потрапляння до стаціонару членів сім`ї позивачів та їх самих, серцевий напад [PERSON] , гіпертонічний криз та нервовий зрив [PERSON] тощо. Постійна неадекватна поведінка відповідачів, шум, погрози та образи з їхнього боку стали підставою для звернення позивачів до суду за захистом порушених прав та законних інтересів. Позивачі в судове засідання не з`явились, про розгляд справи були повідомлені належним чином. До суду звернулись із заявою про розгляд справи без їхньої участі, позовні вимоги підтримали, проти ухвалення заочного рішення не заперечували. Відповідачі в судове засідання не з`явились, причини неявки суду не повідомили, про день, час та місце розгляду справи судом повідомлені належним чином. В попередніх судових засіданнях відповідачі заперечували проти позову. З відміток на конвертах, якими направлялись повістки відповідачам, вбачаться, що вони відмовлялись від отримання поштових відправлень. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку про часткове задоволення позову з таких підстав. Відповідно до пенсійних посвідчень, наданих до суду, позивачі, [PERSON] та [PERSON] є пенсіонерами. (т. 1 а.с. 43) Відповідно до відмітки паспорта [PERSON] , він зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , з 07.12.2000 року. (т. 3 а.с. 4) Відповідно до відмітки паспорта [PERSON] , вона зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , з 07.12.2000 року. (т. 3 а.с. 4) Згідно свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] є подружжям з 19.04.2016 року. (т. 2 а.с. 169) З відмітки паспорта [PERSON] вбачається, що він зареєстрований з 13.07.2013 року за адресою: [ADDRESS] . (т. 3 а.с. 10) З відмітки паспорта [PERSON] вбачається, що вона зареєстрована з 13.07.2013 року за адресою: [ADDRESS] . (т. 3 а.с. 13) Позивачі стверджують, що відповідачами систематично здійснюється порушення режиму тиші, галаси, погрози та образи в бік позивачів. У зв`язку з чим, позивачі, будучи людьми пенсійного віку страждають на погіршення здоров`я, вимушені нести витрати на купівлю ліків, витрачають значні зусилля для звернення до органів правопорядку з метою припинення порушення відповідачами їхніх прав тощо. Як вбачається з матеріалів справи, 11.12.2013 року [PERSON] було надано відповідь з Прокуратури міста Києва, якою повідомлено, що за його заявою на підставі ухвали Печерського районного суду міста Києва, до ЄДРСР внесено відомості за ч. 1 ст. 367 КК України. (т. 1 а.с. 36) Листом від 29.11.2013 року Прокуратурою м. Києва повідомлено, що відомості до ЄРДР щодо неправомірних дій [PERSON] внесено за ч. 1 ст. 367 КК України. (т. 1 а.с. 37) Відповідно до листа Управління громадської безпеки ГУ МВС України в місті Києві від 03.04.2015 року, позивачів повідомлено, що за їхнім зверненням, відносно сусідки [PERSON] 01.04.2015 року було складено адміністративний протокол за ч. 1 ст. 182 КУпАП. (т. 1 а.с. 47) Згідно листа Подільського УП ГУНП в м. Києві від 06.05.2015 року, [PERSON] повідомлено, що за фактом погроз [PERSON] щодо позивачів, розпочато кримінальне провадження за правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 129 КК України. (т. 1 а.с. 48) Ухвалами Подільського районного суду м. Києва від 15.11.2013 року та від 21.03.2016 року слідчим суддею було зобов`язано уповноваженого слідчого внести відомості до ЄРДР на підставі звернення позивачів щодо кримінальних правопорушень, вчинених [PERSON] та дільничним інспектором Колесниковим М.А. (т.1 а.с. 49, 50) Ухвали суду виконані, відомості до ЄРДР внесено за ч. 1 ст. 365 КК України. (т. 1 а.с. 51) Згідно листа Прокуратури міста Києва від 06.06.2016 року, [PERSON] та [PERSON] було визнано потерпілими у кримінальному правопорушенні № 42016100000000367 за ч. 1 ст. 365 КК України. (т. 1 а.с. 52) Відповідно до листа Подільського УП ГУНП в м. Києві від 24.07.2013 року відносно [PERSON] складено адміністративний протокол за ч.1 ст. 182 КУпАП. (т. 1 а.с. 60) Аналогічні відповіді містяться в матеріалах справи. Листом від 11.06.2018 року позивачів повідомлено про те, що за їхньою заявою відносно [PERSON] було складено адміністративний протокол за ч. 2 ст. 182 КУпАП. (т.3 а.с. 90) Згідно постанови Подільського районного суду м. Києва від 19.08.2016 року, [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу. З постанови також вбачається, що [PERSON] , Знаходячись біля вхідних дверей квартири за місцем свого проживання за адресою: [ADDRESS] , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, виражався нецензурною лайкою в громадському місці (парадне будинку), образливо чіплявся до сусіда [PERSON] , на зауваження не реагував, чим порушив громадський порядок та спокій громадян. (т. 2 а.с. 178) Постанова суду набрала законної сили. Відповідно до постанови Подільського районного суду м. Києва від 23.07.2018 року, [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 182 КУпАП. Відповідно до відомостей постанови, 03.05.2018 року о 23 год. 00 хв. [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , повторно протягом року створював шум підручними предметами в нічний час, чим порушив спокій громадян. (т. 3 а.с. 142) Постановою Подільського районного суду м. Києва від 25.01.2019 року [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 182 КУпАП. Відповідно до встановлених судом обставин, [PERSON] 09.11.2018 року о 01 год. 00 хв. за адресою: [ADDRESS] , перебуваючи за домашньою адресою, підручними засобами порушував тишу в нічний час, чим своїми діями порушив спокій громадян та вчинив адміністративне правопорушення ч. 2 ст. 182 КУпАП. (т. 3 а.с. 143) Згідно висновку дільничного Подільського РУ ГУМВС України в м. Києві від 25.08.2013 року, відносно [PERSON] було складено адміністративний протокол за ч.1 ст. 182 КУпАП. (т. 1 а.с. 61) Аналогічні відповіді містяться в матеріалах справи. З матеріалів справи вбачається, що за зверненнями позивачів до правоохоронних органів щодо поведінки відповідачів, працівниками правоохоронних органів було неодноразово проведено профілактичні бесіди щодо необхідності припинення порушення прав позивачів та належності поведінки відповідачів. 19.11.2015 року, 11.03.2016 року, 25.03.2016 року було повідомлено працівниками поліції позивачів про чергові притягнення мешканців квартири над квартирою позивачів до адміністративної відповідальності. (т. 1 а.с. 63, 64, 65) Висновком інспектора Подільського УП ГУНП в м. Києві від 05.04.2016 року, позивачам доведено до відома що за їхніми заявами відповідачів притягнуто що відповідальності за ч.1 ст. 182 КУпАП. (т.1 а.с. 66) Відповідно до листа начальника Подільського УП ГУНП в м. Києві від 22.01.2016 року, на підставі заяви [PERSON] було внесено відомості до ЄРДР за № 12015100070002147. (т.1 а.с. 78) З матеріалів справи вбачається, що позивачі неодноразово звертались до правоохоронних органів поліції та прокуратури із зверненнями, заявами та скаргами щодо протиправності дій відповідачів та працівників цих правоохоронних органів щодо неналежного розслідування ними цих фактів. З поданих до правоохоронних органів заяв позивачів вбачається, що такі звернення пов`язані саме з протиправною поведінкою відповідачів - [PERSON] та [PERSON] (т.1 а.с. 120, 121, 122, 123, 124, 125, 126, 128, 131-132, 133, 134, 135) Зі звернень також вбачається, що відповідачами чиниться не лише порушення порядку нормального співжиття у суміжних квартирах, а і у зв`язку з погрозами та образами з боку відповідачів відносно [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до епікризу [PERSON] Центральної поліклініки Подільського району м. Києва, на фоні стресових ситуації по місцю проживання [PERSON] більше 20ти разів звертався на прийоми до лікарів у зв`язку із загостреннями хвороб серцево-судинної системи після гіпертонічних кризів з різкими стрибками тиску, приступами стенокардії, аритмії, біллю у серці, запамороченнями тощо. Від стресів, довготривалого нервового напруження у [PERSON] почастішали болі у серці, віддишка, слабкість тощо. Така картина хвороби мала місце протягом 2013 по 2015 роки. (т. 1 а.с. 86) Відповідно до Висновку із медичної картки стаціонарного хворого № 53958 Інституту геронтології АМН України [PERSON] , остання хворіє гіпертонічною хворобою, кардіосклерозом, хронічною хворобою нирок та судин тощо. (т. 2 а.с. 121) З матеріалів справи вбачаються факти неодноразового звернення позивачів до закладів охорони здоров`я у зв`язку з погіршеннями фізичного стану. Позивачами надано диск з аудіо записами на яких містяться розмови з приводу постійного шуму з квартири над квартирою позивачів, образи тощо. З контексту розмов можна встановити те, що вони відбуваються саме у зв`язку з систематичним шумом та порушенням спокою позивачів. З них вбачається також, що такі розмови ведуться саме із сусідами позивачів, що проживають поверхом вище над ними, проте, суд позбавлений об`єктивної можливості встановити, що ці розмови та сварки ведуться саме з [PERSON] та [PERSON] (т. 2 а.с. 162) У зв`язку з такими погіршеннями здоров`я, позивачі регулярно витрачають грошові кошти на значну кількість медикаментів, що підтверджено чеками та квитанціями з аптечних закладів. (т. 2 а.с. 38-109, 112-193, 200-202, 242-248, т. 3 а.с. 115-126, 151) Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Цивільного кодексу України. Відповідно до статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Частина 1 статті 27 ЦК України визначає, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно ч. 2 вказаної норми моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Частиною 3 вказаної норми встановлено, що моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. (ч. 4 ст. 27 ЦК України) Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. (ч. 5 ст. 27 ЦК України) Статтею 280 ЦК України встановлено, що якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано майнової та (або) моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню. Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» N 4 від 31.03.95 у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Пунктом 5 вказаної Постави визначено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. В контексті практики Європейського суду з прав людини варто зазначити, що справедливість компенсації як категорія, що застосовується й національним законодавцем, проте є не розкритою в судових прецедентах, визначається ЄСПЛ з урахуванням усіх обставин, а також особливостей справи. Суд суворо дотримується позиції, що відшкодування має виключно компенсаційний, а не каральний, обтяжуючий або запобіжний характер. Позивачі просять суд стягнути з відповідачів відшкодування заподіяної позивачам моральної шкоди, яка полягає у систематичних душевних стражданнях позивачів, викликаних протиправними діями відповідачів, а саме: систематичним порушення порядку та спокою співжиття, образах, ігноруваннях та насміханнях на зауваження позивачів тощо. Така поведінка відповідачів зафіксована судовими рішеннями, як то постановами суду по розгляду адміністративних матеріалів, листами з правоохоронних органів щодо внесенні відомостей до ЄРДР за ознаками вчинення відповідачем [PERSON] кримінальних правопорушень на підставі відповідних заяв позивачів та/або ухвал слідчих суддів про зобов`язання правоохоронних органів внести такі відомості тощо. Суд хоча критично ставиться до наданих позивачами аудіо записів сварок та розмов, з огляду на те, що неможливо встановити що вони ведуться саме з відповідачами, побічно також приймає їх до уваги, в контексті визначення та підтвердження підстав позову. Факт погіршення стану здоров`я позивачів підтверджено численними копіями чеків та квитанцій наданих з боку позивачів. Суд не вбачає достатньо доведеним той факт, що всі препарати, ліки, виклики швидкої допомоги та звернення до закладів охорони здоров`я пов`язані саме з вищевказаними протиправними діями відповідачів, все ж приймає також їх до уваги, в якості додаткових доказів заподіяння позивачам душевних страждань. В поданому позові, згідно останньої редакції позовних вимог, позивачі просять суд стягнути з відповідачів на їхню користь відшкодування моральної шкоди в розмірі 385000 грн. 00 коп. Суд, визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, вважає за необхідне визначити її в межах суми 30000 грн. 00 коп., відповідно зменшивши її розмір, який визначався позивачам, з огляду на засади справедливості та співмірності. Крім відшкодування моральної шкоди, позивачі просять суд стягнути з відповідачів відшкодування матеріальної шкоди. Частиною 1 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. (ч. 2 ст. 1166 ЦК України) Статтею 1192 ЦК України встановлено, що у урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Частиною 1195 ЦК України передбачено, що фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. Позивачами було надано значну кількість квитанції та чеків на купівлю ліків. Разом з тим, в поданому позові позивачі не обґрунтували в тому саме полягає матеріальна шкода позивачів. Надані квитанції на купівлю ліків слугують підтвердженням несення позивачами витрат на їхню купівлю, однак не підтверджують факт заподіяння майнової шкоди саме з боку відповідачів. Суд приймає до уваги, що позивачі є літніми людьми та купівля ліків є фактором, обумовлений їхнім віком та особливостями фізичного здоров`я осіб, пенсійного віку. Проте, суд не вбачає причинно-наслідкового зв`язку між витратами на ліки та діями відповідачів. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Ч. 7 ст. 81 ЦКП України імперативно встановлює, що суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. З огляду на недоведеність позивачами причинно-наслідкового зв`язку несення витрат на купівлю лікарських засобів та діями відповідачів, суд вважає за необхідне відмовити позивачам у відшкодування майнової шкоди.

Outcome: partial