Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-17 00:00:00

\~ \~ \~ \~[PERSON], представник позивача [PERSON], звернулася до суду із вказаним позовом до [PERSON], посилається на те, що їй на праві власності належить житловий будинок №5, що розташований в с. Буденець, по вул. Молодіжній, Сторожинецького району, Чернівецької області. В цьому будинку на даний час зареєстрований відповідач - колишній її чоловік [PERSON], який фактично у вищевказаному будинку не проживає більше двох років. Просила визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування жилим приміщенням, а саме будинком №5 в с. Буденець, по вул. Молодіжній, Сторожинецького району, Чернівецької області. \~ \~ \~ \~Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявився, подав суду заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутності та у відсутності позивача, позовні вимоги підтримують повністю та не заперечують проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином за зареєстрованим місцем проживання, причини неявки суду невідомі, відзиву на позов не подано. У відповідності до ч.1 ст.280 ЦПК України проведено заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником будинку №5, що знаходиться в с. Буденець, по вул. Молодіжній, Сторожинецького району, Чернівецької області, що підтверджується копією технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок та копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №383754193 від 29.03.2017 року (реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 1210347673245) . З довідки про склад сімї, виданої виконавчим комітетом Буденецької сільської ради №902 від 27.11.2018 року, вбачається, що за адресою: с. Буденець, вул. Молодіжна, 5 Сторожинецького району, зареєстровані: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та сини [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Відповідно до копії рішення Сторожинецького районного суду від 17.03.2014 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Як вбачається з акту обстеження користування житловою площею від 27.11.2018 року, затвердженого сілським головою [PERSON] та складеного комісією у складі депутатів: [PERSON] та [PERSON], а також сусідів: [PERSON] та [PERSON] - за адресою: с. Буденець, вул. Молодіжна, 5 Сторожинецького району, станом на 01.11.2018 року в будинку, власником якого є [PERSON] зареєстрований та не користується житловою площею [PERSON] Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб…(ст.383 ч.1 ЦК України, ст.150 Житлового кодексу Української РСР). Обмеження чи втручання у право власника можливе лише на підставах, передбачених законом. Відповідно до ч.1 ст.156 Житлового кодексу Української РСР члени сімї власника житлового будинку, які проживають разом з ним у будинку, що йому належить, користуються житловим приміщенням на рівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сімї власника будинку належить дружина, їх діти і батьки. Членами сімї власника будинку може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають з власником будинку і ведуть з ним спільне господарство. За ч.1 ст.405 ЦК України члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право користування цим житлом відповідно до закону. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом, у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, суд вважає встановленим, що відповідач [PERSON] більше одного року не проживає в [INFO], який належить на праві власності позивачу, обставин, які б свідчили про домовленість між сторонами щодо права користування житловим будинком не встановлено, а тому відповідача слід визнати таким, що втратив право користування цим житлом. На підставі викладеного,

Outcome: approved