Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-26 00:00:00

Акціонерне товариство «Акцент-Банк» (далі АТ «Акцент-Банк») звернулось з позовом до [PERSON] вказавши, що між Публічним акціонерним товариством «Акцент-Банк», правонаступником якого є позивач, та відповідачем було укладено кредитно-заставний договір № ANW2R4172410172462 від 29.11.2017 року, відповідно до якого відповідач отримала кредит в сумі 22997,70 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості та щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту з кінцевим терміном повернення 28.11.2019 року. [PERSON] умови договору не виконала, грошові кошти не повернула, тому позивач просить стягнути заборгованість у сумі 22033,68 гривень та судові витрати. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Дацюк О .І. від 25.02.2019 року відкрито провадження по справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідач у наданий судом строк та станом на 27.05.2019 року своїм правом подання до суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не скористалася, відзив на позов не подала, заперечення щодо розгляду справи в спрощеному порядку подано не було, будь-яких клопотань та заяв від відповідача подано до суду не було, відтак у відповідності до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. В ході розгляду справи сторонами заяви чи клопотання не подавались. При дослідженні матеріалів справи встановлено таке. 29.11.2017 року між ПАТ «Акцент-Банк», правонаступником якого є позивач, та [PERSON] був укладений кредитно-заставний договір № ANW2R4172410172462, який складається з Заяви, Умов та правил та тарифів. Відповідно до укладеного договору відповідач отримала кредит в сумі 22997,70 гривень, зобов`язавшись щомісяця сплачувати банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотків за користування кредитом, комісії, а також інших витрат згідно умов договору, з кінцевим терміном повернення 28.11.2019 року. Пунктом 2.6.1.2.2.12 Умов та правил надання банківських послуг передбачено право банку вимагати дострокового погашення заборгованості за договором, у разі настання випадків, передбачених у п. 2.6.1.2.3.2. Відповідач, відповідно до п. 2.6.1.3.1 Умов та правил, повинен сплачувати відсотки за користування кредитом та винагороди у розмірі, зазначеному у Тарифах і Заяві, в період з дати укладення договору до дати погашення кредиту, якщо інше не зазначено в п. 2.6.1.3.6 Умов. Черговість погашення вимог за договором зазначена в п. 2.6.1.3.2 Умов та правил та п. 12 Заяви позичальника ANW2R4172410172462 від 29.11.2017 року. Як вбачається з наданого позивачем розрахунку відповідач належним чином зобов`язання з повернення грошових коштів не виконувала, в результаті чого станом на 29.11.2018 року виникла заборгованість в загальній сумі 22033,68 гривень, з яких 21082,93 гривень заборгованість по кредиту, 17,41 гривень заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 933,34 гривень пеня. При вирішенні спору суд виходить з такого. Можливість укладення договору шляхом фіксування його змісту в кількох документах визначена ст. 207 ЦК України. При укладанні договору, сторони керувались ст. 634 ч.1 ЦК України, за якою договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому; друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Стаття 1054 ЦК України вказує, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вказує ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статті 546, 549 ЦК України передбачають можливість забезпечення виконання зобов`язання неустойкою (штрафом, пенею). Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджені наданими доказами та підлягають задоволенню. Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved