Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-25 00:00:00

[PERSON] через свого представника [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області про визнання права на земельну частку(пай) в порядку спадкування, що розташована Чернігівська область Новгород-Сіверський район [PERSON] сільська рада загальною площею та 5,15 умовних кадастрових га. із земель КСП «Щорса», свій позов мотивує тим, що 22.08.2004року померла його мати [PERSON] після її смерті в силу ст..1268ЦК України прийняв його батько [PERSON]. 22.08.2011року батько помер, після його смерті відкрилася спадщина, яку він прийняв належним чином, до складу якої входили дві земельні ділянки, але державні акти були видані після смерті матері, з цього приводу він звертався до суду з позовом про визнання державних актів на право власності на земельні ділянки не дійсними. Рішенням Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 09.06.2017року позовні вимогу були задоволені. Іншим не судовим шляхом визнати право на земельну частку(пай) не можливо, тому він змушений звернутися до суду. В судове засідання представник позивача не зявився, але надав суду заяву в якій заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, а справу просив розглянути без його участі. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Новгород-Сіверського районну Чернігівської області, в судове засідання не зявився, але надав суду заяву в якій позовні вимоги визнав та не заперечував проти задоволення позову, справу просив розглянути за його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову у підготовчому судовому засіданні суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено і не заперечується сторонами, що за життя [PERSON] отримала сертифікат про право на земельну частку(пай) серії ЧН №0326850 від 24.12.1997року, який посвідчував право на земельну частку (пай) розміром 5,15 умовних кадастрових гектарах, із земель КСП «Щорса», на території [PERSON] сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області (а.с.12) Згідно свідоцтва про смерть серії І-ЕЛ №203171 від 22.08.2004 року [PERSON] померла 22.08.2004 року актовий запис №28. (а.с.7). Згідно свідоцтва про смерть серії І-ЕЛ №170956 від 22.08.2011 року [PERSON] помер 19.08.2011 року актовий запис №25. (а.с.8). Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу [PERSON] та [PERSON] є чоловіком та дружиною. (а.с.9) Згідно довідки нотаріуса позивач належним чино прийняв спадщину [PERSON]К до складу якої входить спадщина, прийнята ним після смерті його дружини [PERSON] (а.с.11) За змістом положень п. 17 розд.\~X «Перехідні положення» Земельного кодексу України\~та\~ст. 13 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)»\~за своєю правовою природою право на земельну частку (пай) є речовим правом вимагати виділення в натурі (на місцевості) земельної ділянки, що за вартістю відповідає частці особи у сільськогосподарських угіддях, переданих у колективну власність відповідної юридичної особи. За правилами\~Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям»\~моментом виникнення права на земельну частку (пай) є момент виникнення відповідного права колективної власності на земельну ділянку та існує незалежно від його посвідчення сертифікатом. Сертифікат на право на земельну частку (пай) за своєю суттю має не зовсім правовстановлююче, а більш правопосвідчуюче значення. Такий висновок випливає з позиції законодавця, закладеній у норми\~ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», згідно якої сертифікат на право на земельну частку (пай) є лише основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), і документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Таким чином, зважаючи на те, що відповідачами позов визнається повністю, за встановлених у справі обставин суд не вбачає жодних правових перешкод для задоволення позову з визнанням відповідного права за позивачем на підставі\~ст. 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям»,\~ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», п. «а» ч. 3\~ст. 152 Земельного кодексу України, адже попередній право посвідчуючий документ зараз втрачено. Згідно статті 25 ЦК України здатність мати цивільні права та обовязки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження та припиняється у момент її смерті. Враховуючи наведене в ст.25 ЦК України випливає, що у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і право встановлювальний документ відсутній, питання належності цього майна власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися в судовому порядку. До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися в наслідок його смерті. Отже на день смерті [PERSON] належало тільки право на земельну частку(пай), тому позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved