Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-11 00:00:00

[PERSON]у вересні 2015 року звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа Заводський відділ державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції, про зняття арешту, обґрунтовуючи вимоги тим, що 10 червня 2015 року я, [PERSON] придбав автомобіль марки ВАЗ 21011, реєстраційний номер 76-05 ЗПП у [PERSON] згідно довідки-рахунку серії ВІА № 525629. При зверненні до управління [PERSON] України в Запорізькій області для перереєстрації автомобіля на себе, [PERSON] було відмовлено у звязку з тим, що на даний автомобіль 02.12.1999 відділом державної виконавчої служби Заводського району м. Запоріжжя накладено заборону на проведення реєстраційних операцій, а саме Заводським відділом державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції було накладено арешт на майно [PERSON]. У звязку з чим позивач просить зняти арешт з автомобіля, який належав [PERSON]. Позивач просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення, про що в матеріалах справи є відповідна заява. Відповідач в судове засідання не зявився, причини неявки суду не відомі, але він був належним чином повідомлен про час і місце розгляду справи. Третя особа - Заводським відділ державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції, в судове не зявився, але надали заяву, в якій просили справу розглянути без їхньої участі. У звязку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши та проаналізувавши всі надані докази, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 10 червня 2015 року [PERSON] придбав автомобіль марки ВАЗ 21011, реєстраційний номер 76-05 ЗПП у [PERSON] згідно довідки-рахунку серії ВІА № 525629. При зверненні до управління [PERSON] України в Запорізькій області для перереєстрації автомобіля на себе, [PERSON] було відмовлено у звязку з тим, що на даний автомобіль 02.12.1999 відділом державної виконавчої служби Заводського району м. Запоріжжя накладено заборону на проведення реєстраційних операцій. Представником [PERSON]М [PERSON] було зроблено адвокатський запит до управління [PERSON] України в Запорізькій області з вимогою повідомити дату та номер документу на підставі якого накладено заборону на проведення реєстраційних операцій. Листом від 30.06.2015 № 10/4-2962 управління [PERSON] України в Запорізькій області повідомило, що згідно оперативних даних компютерної бази УДАІ ГУМВС України в Запорізькій області на автомобіль ВАЗ 21011, номерні знаки 7605 ЗПП, номер кузова [NUMBER] ВДВС Заводського району м. Запоріжжя 02.12.1999 накладено заборону на проведення реєстраційних операцій. Крім того, вищезазначеним листом управління [PERSON] України в Запорізькій області повідомило, що надати копію документа на підставі якого накладено обмеження на вказаний транспортний засіб неможливо, оскільки термін його зберігання закінчився та його було знищено згідно чинного законодавства. Представником [PERSON]М [PERSON] було зроблено адвокатський запит до Заводського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції з вимогою повідомити дату та номер документу на підставі якого накладено арешт на майно [PERSON], а саме на автомобіль марки ВАЗ 21011, реєстраційний номер 76-05 ЗПП. Згідно ст.11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із лій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Стаття 15 ЦК України передбачає, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Положеннями ст.16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. При цьому, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. У ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст.60 ч.1 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Відповідно до п. 24 Постанови № 6 від 07 лютого 2014 року Пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, вимоги інших осіб щодо належності їм, а не боржникові майна, на яке накладено арешт, вирішуються шляхом пред'явлення ними відповідно до правил судової юрисдикції позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на це майно і зняття з нього арешту. У такому ж порядку розглядаються вимоги осіб, які не є власниками майна, але володіють ним на законних підставах. Постанова ВДВС Заводського району м. Запоріжжя про накладення арешту від 02.12.1999 перешкоджає позивачу реалізувати своє право власника, позивач не був і не є боржником за виконавчим провадженням. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позов законний, обґрунтований, тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved