Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-03 00:00:00

Адвокат Чернобай Сергій Сергійович в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що він є власником квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] . В даній квартирі зареєстрований член сім`ї колишнього власника - відповідач [PERSON] . Позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням з тих підстав, що відповідач є членом сім`ї колишнього власника квартири, не проживає тривалий час у вказаній квартирі і добровільно з реєстраційного обліку не знімається, а також зняти з реєстрації місця проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Представник позивача адвокат Чернобай С.С. в судове засідання не з`явився, до суду подав заяву з проханням розглянути справу без його участі та без участі позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, до суду від його представника [PERSON] надійшла заява з проханням розглянути справу у її відсутність та у відсутність відповідача, позовні вимоги визнала у повному обсязі, просила їх задовольнити. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини. З матеріалів справи судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу квартири серії ННЕ № 110702 від 07 травня 2019 року, посвідченим приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Луганської області Малаховою О.О., реєстр № 571. Згідно з довідкою про реєстрацію місця проживання особи № 4690 від 16.05.2019, виданою відділом адміністративних послуг ЦНАП у м. Сєвєродонецьку, за адресою: [ADDRESS] , зареєстрований [PERSON] , [INFO] . Отже, з досліджених в судовому засіданні фактичних обставин справи судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу захисту позивачем свого права власності, а саме права користування та розпорядження житловим приміщенням. Вказані правовідносини регулюються нормами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Конституції України та Цивільного кодексу України. Стаття 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4.11.1950 року, підписана від імені України 9 листопада 1995 року та ратифікована Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року закріплює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За таких обставин, враховуючи, що відповідач не проживає у вказаній квартирі, не є її власником та не є членом сім`ї позивача, а існування реєстрації відповідача в квартирі позивача обмежує його право власності, суд вважає, що досліджені судом докази свідчать про наявність обґрунтованих підстав для задоволення позову адвоката Чернобая Сергія Сергійовича в інтересах [PERSON] про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою, розташованою за адресою: [ADDRESS] . Водночас, суд зазначає, що відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою, а також інших документів, які свідчать про припинення підстав на право користування житловим приміщенням. Враховуючи вказану вище норму Закону, суд не має можливості задовольнити позовні вимоги у повному обсязі та ухвалити рішення про зняття відповідача з реєстрації, оскільки в даному випадку зняття його з реєстрації може бути здійснено компетентним органом на підставі судового рішення про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Понесення позивачем судових витрат підтверджується квитанцією про сплату судового збору № 0.0.1346584859.1 від 08.05.2019 у сумі 768,40 грн., який відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: partial