Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-22 00:00:00

[PERSON] просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] та на земельну ділянку площею 0,2393 га, цільове призначення, якої для обслуговування житлового будинку, яка відповідно до держаного акта на право приватної власності на землю серії ЛВ № 000470 виданого 25 липня 1998 року на підставі рішення виконкому Желдецької сільської ради № 35 від 14.11.1996 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 470 належала спадкодавцю [PERSON] , який помер [INFO] . Позивач в підготовче судове засідання не з`явився, але подав до суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача подав заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, проти позову не заперечує. Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, суд розглядає справу в порядку, встановленому ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. За вимогами ст.ст. 328-330 ЦК України, право власності на майно вважається набутим правомірно, якщо інше не буде встановлено в судовому порядку або незаконність права власності не випливатиме із закону. Відповідно до положень ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують своє право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. Згідно ст. 1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Судом встановлено, що із свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , яке 13 вересня 1966 року видане Желдецькою сільською радою вбачається, що [PERSON] і [PERSON] являються подружжям. Із свідоцтва про народження серії [NUMBER] , яке 26 серпня 1969 року видане Желдецькою сільською радою вбачається, що [INFO] народився [PERSON] і його батьками є: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . Окрім того, зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] , яке 16 квітня 1988 року видане Желдецькою сільською радою вбачається, що [INFO] народилась [PERSON] і її батьками є: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . Також зі свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , яке 21 вересня 2016 року видане Батятицькою сільською радою вбачається, що 21 вересня 2016 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] в результаті чого змінила своє прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Таким чином, вищезазначеними доказами підтверджується, що позивач у справі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] і [PERSON] перебуваємо у родинних відносинах першого ступеня споріднення «батьки - діти», які поєднанні спільними родинними правами та обов`язками. З рішення виконавчого комітету Кам`янка-Бузької районної ради № 170 від 16 червня 1977року про надання дозволу на індивідуально-житлове будівництва вбачається, що рішенням загальних зборів колгоспників села Желдець Кам`янка-Бузького району від 05 грудня 1976 року та рішення виконавчого комітету Желдецької сільської ради від 10 грудня 1976 року [PERSON] було надано дозвіл на будівництво житлового будинку площею забудови 106,0 м. кв. В подальшому, 07 червня 1977 року представником архітектурно-планувальної групи районної архітектури був складений акт виносу в натуру земельної ділянки, надано дозвіл на право виконання будівельних робіт, затверджено план забудови земельної ділянки і на ім`я [PERSON] було видане свідоцтво на забудову садиби. З технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, який виготовлений Червоноградським МБТІ на ім`я [PERSON] вбачається, що житловий будинок [ADDRESS] , загальною площею 106,0 м.кв. збудований у 1988 році. З державного акта на право приватної власності на землю серії ЛВ №000470 вбачається, що відповідно до рішення виконавчого комітету Желдецької сільської ради № 35 від 14.11.1996 року [PERSON] на праві власності передано земельну ділянку площею 0,2393 га для обслуговування житлового будинку та господарських споруд. Даний державний акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право власності на землю за № 470. Із свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , яке 08 листопада 2012 року видане Виконавчим комітетом Желдецької сільської ради вбачається, що [INFO] на 77 році життя помер [PERSON] . З дубліката заповіту вбачається, що 11 січня 2010 року [PERSON] склав заповіт, яким на випадок своєї смерті все належне йому майно заповів у рівних долях своїм дітям [PERSON] та [PERSON] . Як вбачається із заяв, які складені сестрою та мамою позивача, підписи на заявах які нотаріально завірені старостою с. Желдець, реєстри №№2-17,2-8 вбачається, що останнім відомо про відкриття спадщини після смерті батька, однак шестимісячний термін на прийняття спадщини ними пропущено і звертатись до суду за його продовження вони не будуть. За таких обставин, право на спадкування вищезазначеного майна належить позивачу у справі - [PERSON] як єдиному спадкоємцю за заповітом. Згідно ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. З довідки № 207 від 27.02.2020 року вбачається, що я [PERSON] до дня смерті [PERSON] проживав разом з ним за адресою: [ADDRESS] , тому я вважаюся таким, що прийняв спадщину. Відповідно до ч.1 ст. 1297 ЦК спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Зі свідоцтв про право на спадщину за заповітом, які 20.06.2019 року виданим державним нотаріусом Кам`янка-Бузького нотаріального округу, спадкова справа № 42/2019, реєстри №№ 970, 972 вбачається, що позивач на виконання вимог вищезазначеної норми права звернувся до нотаріуса та отримав спадкові свідоцтва на земельну ділянку площею 0,4079 га та земельну ділянку площею 1,3244 га. Спадкового свідоцтва на житловий будинок та земельну ділянку площею 0,2393 га нотаріус не видав [PERSON] через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів, що підтверджується листом-відмовою № 389/02-14 від 18.02.2020 року. Зі свідоцтва на забудову житлового будинку від 07 червня 1977 року та державного акта на право власності на земельну ділянку площею 0,2393 га цільового призначення - обслуговування житлового будинку вбачається, що власником забудови домогосподарства [ADDRESS] рану був [PERSON] , який помер [INFO] . З довідки № 207 від 27.02.2020 року, яка видана старостою Желдецького Старостинського округу вбачається, що померлий [PERSON] до дня смерті постійно проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Разом з ним проживали та були зареєстровані його син [PERSON] та невістка [PERSON] . Відповідно до положення статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно зі ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та Закону України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та Протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності прав приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. За нормами ст.ст. 1216,1217,1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялись внаслідок його смерті. Обставин, які б вказували, що на спадкове майно окрім позивача, в порядку спадкування чи з інших підстав претендують інші особи, в суді не встановлено. Інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно - немає. У зв`язку із вищенаведеним, суд приходить переконання, що вимоги позивачів підлягають задоволенню.

Outcome: approved