Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-10 00:00:00

[PERSON]І, звернулася з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що шлюб з відповідачем зареєстрували 14.10.2006 р. 17.03.2008 р. в них народилася донька Єлизавета. Спільне життя як подружжя в них не склалося. 08.03.2016 р. відповідач залишив сімю заради іншої жінки. З того часу припинили спільне проживання та ведення спільного господарства. Донька проживає із нею. Шлюб з відповідачем носить формальний характер. Примирення та подальше спільне життя як подружжя, збереження шлюбу, в т.ч. і заради доньки не можливе й суперечить їх інтересам, інтересам дитини. Любові та поваги до відповідача не має. Позивач просить суд винести рішення яким: шлюб з відповідачем розірвати, після розірвання шлюбу її прізвище не змінювати, стягнути з відповідача на її користь судові витрати по справі. В судове засідання позивач не зявилась, направила суду заяву про розгляд справи без її участі, просить позов задовольнити, просить строк на примирення не надавати. Відповідач в суді позов визнав частково, не заперечив щодо розірвання шлюбу з позивачем, просить суд врахувати,що він є учасником бойових дій та звільнений від сплати судового збору. Суду відповідач пояснив, що дійсно з 08.03.2016 р. припинив спільне проживання з позивачем, з того часу проживають окремо, не ведуть спільне господарство, просить строк на примирення не надавати. Заслухавши пояснення відповідача, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. Сторони зареєстрували шлюб 14.10.2006 р. у відділі реєстрації актів цивільного стану Снятинського районного управління юстиції Івано-Франківської області, про що складено актовий запис № 118. В шлюбі у сторін народилася 17.03.2008 р. донька Єлизавета. В звязку з різними поглядами на життя, різні характери, відсутністю бажання спільно вирішувати сімейні проблеми, побутові проблеми в сімї часто виникали непорозуміння. Сторони припинили спільне проживання з 08.03.2016 р., з того часу проживають окремо. Сторони миритися не бажають, позивач наполягає на розірванні шлюбу оскільки його збереження суперечить її інтересам про що вказала в заяві, відповідач також миритися з позивачем не бажає. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно \~ч.1 ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування \~жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Ч.3 ст. 56 СК України передбачено, що кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. \~ \~ \~ \~Враховуючи обставини справи, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя й збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, а тому підстав для збереження \~сімї \~немає. Відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки відповідачем позов визнано в підготовчому засіданні, а тому на користь позивача підлягає поверненню з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Як встановлено судом, відповідач є учасником бойових дій, що підтверджується копією посвідчення серії АА № 215879. З 01 вересня 2015 року правове регулювання пільг по сплаті судового збору здійснюється на підставі пункту 13 частини першої\~статті 5 Закону України «Про судовий збір», який є спеціальним Законом і не містить жодних обмежень для учасників бойових дій щодо предмету судового захисту порушених прав. В звязку з цим з відповідача не підлягають до стягнення на користь позивача судові витрати по справі.

Outcome: approved