Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-28 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до житлово-будівельного кооперативу № 337 «Машинобудівник - 33» (далі ЖБК № 337 «Машинобудівник - 33») та Запорізької міської ради про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом. В позові зазначили, що 28.04.2014 року помер [PERSON] Після його смерті відкрилася спадщина на ? частину квартири [ADDRESS]. [PERSON] на підставі ордеру № 683 від 20.05.1989 року була виділена зазначена квартира, в який він постійно проживав. Пай за квартиру виплачений 15.11.1992 року. Спадкоємцями першої черги за законом після померлого [PERSON] є дружина [PERSON] та син [PERSON], позивачі у справі. Спадкоємці прийняли спадщину, оскільки на час відкриття спадщини вони постійно проживали та були зареєстровані разом із спадкодавцем. Приватний нотаріус у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовила через відсутність правовстановлювальних документів на квартиру. Посилаючись на наведені обставини, просили визнати за ними право власності за [PERSON] на ? частини квартири, за [PERSON] - на ? частину квартири [ADDRESS]. В судовому засіданні представник позивачів підтримала позов з підстав, викладених у позові. Представники відповідачів в судове засідання не зявилися, від представника ЖБК № 337 «Машинобудівник- 33» надійшла заява з проханням розглянути справу за його відсутності, при цьому позов визнає у повному обсязі. Від представника Запорізької міської ради надійшло клопотання про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позову заперечує, вважає, що позивачі пропустили строк для прийняття спадщини, встановлений ст. 1270 ЦПК України і не надали суду докази на підтвердження факту ведення с померлим спільного господарства в частині сплати комунальних послуг. У відповідності зі ст. 158 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу за відсутністю представників відповідачів. Заслухавши пояснення представника позивачів, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлено наступне. З 08.10.1977 року [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва по укладення шлюбу серії I ЖС № 372635 (а.с. 7). 20.05.1989 року на підставі ордеру № 683 члену ЖБК № 337 «Машинобудівник-33» [PERSON] на сімю з 3 чоловік: дружину [PERSON] та сина [PERSON], була надана в користування двохкімнатна квартира [ADDRESS] (а.с. 9), в який він проживав та був зареєстрований. Разом з ним проживали та були зареєстровані позивачі (а.с. 11). Пай за квартиру виплачений 15.11.1992 року, що підтверджується довідкою ЖБК № 337 «Машинобудівник -33» (а.с. 10). 28.04.2014 року [PERSON] помер, про що 29.04.2014 року міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції зроблено актовий запис за № 2701 (а.с. 6). За положеннями ст. 15 Закону України «Про власність», який діяв на момент набуття спадкодавцем права на житло, член житлово-будівельного кооперативу, що повністю сплатив свій пайовий внесок за квартиру, отримує на неї право власності. Оскільки [PERSON] повністю сплатив свій пайовий внесок, він на законних підставах набув право власності на вказану квартиру з моменту внесення ним пайового внеску. Згідно ст. 22 КпШС України майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Аналогічна норма міститься у ст. 60 СК України. Виходячи з того, що квартира [ADDRESS] набута під час перебування спадкодавця [PERSON] і [PERSON] у шлюбі, вона є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, а тому [PERSON] належить ? частина цієї квартири. Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є його дружина [PERSON] та син [PERSON] Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів на спадкову квартиру (а.с. 12). Частинами 3, 5 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Оскільки позивачі постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, їх вимоги обґрунтовані, законі і підлягають задоволенню.

Outcome: approved