Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-26 00:00:00

[PERSON] (місце проживання: Україна, [ADDRESS]) звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON] (місце проживання: Україна, [ADDRESS]), в якій просить розірвати шлюб, укладений між сторонами, де зазначила, що 16.11.2002 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Сторони мають неповнолітню дочку - [PERSON], [INFO]. Спільне сімейне життя з відповідачем не склалося з причини різних поглядів на спосіб життя та відсутності взаєморозуміння і довір'я. Шлюбно-сімейні відносини припинені з 09 червня 2018 року. Спору щодо поділу спільного сумісного майна не має. Дитина після розірвання шлюбу залишається проживати із позивачем. В судове засідання позивач не з'явилася, проте надала суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій просила розірвати шлюб між нею та відповідачем. В судове засідання відповідач не з'явився, проте надав суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував. У зв'язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З матеріалів справи вбачається, що згідно із копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER], виданого 16 листопада 2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Сєвєродонецького міського управління юстиції, сторони з 16 листопада 2002 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, актовий запис № 749. Також, з матеріалів справи вбачається, що сторони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Ухвалою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 25 липня 2018 року сторонам надано строк для примирення тривалістю один місяць, тобто до 27 серпня 2018 року. В судовому засіданні 27 серпня 2018 року судом з'ясовано, що сторони не примирилися. З позовної заяви та доданих до неї матеріалів вбачається, що фактичні взаємовідносини подружжя припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, адже з 09 червня 2018 року сторони разом не проживають, сумісного господарства не ведуть, відносин, які притаманні шлюбному союзу чоловіка та жінки, не підтримують. Неповнолітня дитина після розірвання шлюбу залишається проживати із позивачем. За таких обставин, виходячи із принципу добровільності шлюбу, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд враховує, що понесення позивачем судових витрат підтверджується квитанцією № 65449 від 25.06.2018 року про сплату судового збору у сумі 704 грн. 80 коп. Разом з тим, позивач в письмовій заяві просила не стягувати з відповідача на її користь судові витрати, у зв'язку із чим суд вважає справедливим не стягувати з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору в розмірі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved