Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-07 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON] з вимогою стягнути з неї на їхню користь грошові кошти в розмірі 37 000 гривень, які [PERSON] позичала в червні 2013 року та вчасно не повернула. З зустрічними вимогами до [PERSON] до суду звернулась [PERSON] про зобов'язання [PERSON] не чинити [PERSON] перешкоди в користуванні будинком [ADDRESS] та визнати за нею право власності на житловий будинок літ. «Ж» загальною площею 134,1 кв.м., житловою площею 69,9 кв.м., господарська будівля літ. «З», майстерня літ. «І», вбиральня літ. «К», гараж-майстерня літ. «Л», комора літ. «М», комора літ. «Н», сарай літ. «О», за адресою: [ADDRESS] розташований на земельній ділянці площею 0,250 га. Свої позовні вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що [PERSON] всіма своїми діями фактично створює їй труднощі в користуванні будинком та завжди намагається оформити право власності на частку будинку, мотивуючи тим, що вона приймала фінансову та фактичну участь в будівництві. [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та місце слухання справи повідомлялася. [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи сповіщався належним чином, надав суду заяву з проханням розглянути справу за його відсутністю. [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про час та місце слухання справи сповіщалася, надала суду клопотання з проханням розглянути справу за її відсутністю та задовольнити її позовні вимоги, а у задоволенні первісного позову відмовити. У відповідності з ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участі у справі,чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши всі представлені докази та обставини справи, суд вважає за необхідне відмовити [PERSON] та [PERSON] у задоволенні позовних вимог та задовольнити зустрічну позовну заяву [PERSON] з огляду на наступне. Як вбачається з матеріалів справи, в червні 2013 року [PERSON] позичила у первісних позивачів грошові кошти в розмірі 37 000 гривень. Цей факт [PERSON] визнала, тому суд не потребує додаткових доказів для підтвердження. Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ч. 2 ст. 1047 ЦК України). Згідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлено договором. При цьому боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Однак, [PERSON] стверджує, що борг вона повернула особисто [PERSON], та у суду відсутні належні та достовірні докази того, що станом на сьогоднішній день [PERSON] дійсно не розрахувалась з первісними позивачами. До того ж, на день розгляду справи, первісні позивачі не надали суду заяву чи клопотання з підтвердженням того, що вони підтримують заявлені 15.08.2014 року позовні вимоги. Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Щодо позовних вимог [PERSON], суд вважає їх такими, що можуть бути судом задоволені, оскільки вони не порушують права інших осіб, а спрямовані лише на захист оспорюваних прав [PERSON] Крім того, відповідач за зустрічним позовом не представи свої заперечення на позовні вимоги [PERSON] Частина 1 ст. 15 ЦК України закріплює за кожною особою право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст.. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved