overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-16 00:00:00

[PERSON] звертаючись до суду з позовом, після уточнення позовних вимог, просить визначити їй додатковий строк терміном три місяці з дня набрання чинності рішенням суду для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON], померлої [INFO] року, мотивуючи свої вимоги тим, що визначений законом строк для прийняття спадщини пропустила, оскільки не була обізнана про існування заповіту та з жовтня 2006 року по листопад 2015 року працювала і проживала на території Російської Федерації. Ухвалою суду від 05 лютого 2016 року замінено первісного відповідача Петрушинську сільську раду, належним відповідачем - територіальною громадою в особі Петрушинської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області. (а.с. 23-24). У судове засідання позивач, відповідач - територіальна громада в особі Петрушинської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, не з'явилися, через канцелярію суду надали заяви про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримує, відповідач - визнає. (а.с. 30,35).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-04 00:00:00

[PERSON]. звертаючись до суду з позовом просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування будинком [ADDRESS] (а.с.2-3). Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що є власником будинку [ADDRESS] Разом з ним в даному будинку зареєстрований з 2000 року брат (відповідач по справі). Зазначає, що з 2003 року відповідач зібрав свої речі і покинув місце проживання. Тому, посилаючись на ст. 405 ЦК України, вважає, що він втратив право користування даним житловим приміщенням. Позивач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений, надав заяву про розгляд справи без його участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити (а.с.24). Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлявся у встановленому порядку, згідно ст. 74 ЦПК України. Суд, у відповідності до ст. 169 ЦПК України визнав можливим розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних в матеріалах справи доказах. З письмової згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенню ст.224 ЦПК України. У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, розглядаючи позов в межах заявлених вимог, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі виходячи з наступного: Судом встановлено, що на підставі договорів дарування від 18.08.2014 року та 20.08.2014 року позивач є власником будинку [ADDRESS] (а.с.7,10). Згідно витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно, право власності на будинок зареєстровано в установленому законом порядку (а.с.8,11), реєстраційний номер 433449974101. Відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.13,14) з 05.12.2000 року, однак у вказаному будинку останній не проживає з жовтня 2003 року, що підтверджується актом обстеження житлових умов вуличного комітету від 07.04.2015 року (а.с.16). Відповідно ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи, що відповідач за вказаною адресою відсутній більше року, поважність причин відсутності відповідача у вказаному житлі в судовому засіданні встановлено не було, а отже відповідно до ст.405 ч.2 ЦК України він втратив право на користування цим будинком. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-08 00:00:00

[PERSON] звертаючись до суду з позовом просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування будинком №65 по вулиці Любецькій у м.Чернігові. Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що він являється власником 2/9 частин будинку по вулиці Любецькій,65 у м.Чернігові. Відповідач з 09.04.2014 року зареєстрований у вказаному будинку, але ніколи в ньому не проживала. Не знімаючись з реєстраційного обліку за вказаною адресою відповідач порушує права позивача розпоряджатися своєю власністю. Позивач в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений, надав заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлявся у відповідності до ст.74 ЦПК України. Суд, у відповідності до ст. 169 ЦПК України визнав можливим розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних в матеріалах справи доказах. З письмової згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенню ст.224 ЦПК України. У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, розглядаючи позов в межах заявлених вимог, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного: Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 457/967-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, Першого Протоколу та Протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює права власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які правочини, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України). Судом встановлено, що позивач на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, є власником 2/9 частини будинку №65 по вулиці Любецькій у м.Чернігові (а.с.6). Згідно довідки №23/89 від 06.09.2016 року відповідач зареєстрований за адресою [INFO] (а.с.4). Як вбачаться із акту від 07.09.2016 року відповідач по даній адресі зареєстрований, але не проживає з червня 2014 року (а.с.5). Відповідно ч.2 ст. 405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи, що відповідач за вказаною адресою відсутній більше року, поважність причин відсутності відповідача у вказаному житлі в судовому засіданні встановлено не було, а отже відповідно до ст.405 ч.2 ЦК України він втратив право на користування цим будинком. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

[PERSON] звертаючись до суду з позовом, просить визначити йому додатковий строк терміном два місяці з дня набрання чинності рішенням суду для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON], померлого 28.11.2008 року, мотивуючи свої вимоги тим, що визначений законом строк для прийняття спадщини пропустив, у звязку з тяжким матеріальним становищем та юридичною необізнаністю. Також зазначив, що крім нього, інших спадкоємців не має. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав через канцелярію суду заяву про розгляд справи без його участі. (а.с.24). Відповідач - Ведильцівська сільська рада Чернігівського району Чернігівської області не забезпечила явку свого представника в судове засідання, надавши заяву про розгляд справи без участі їх представника, позов визнають (а.с.26).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-15 00:00:00

[PERSON], звертаючись до суду з позовом, просить стягнути з [PERSON] в ії, позивачки, користь борг в сумі 1500 грн. Позивачка вказує на те, що згідно розписки, виданої [PERSON], вона, позивачка, передала відповідачці в борг 1500 грн., які [PERSON] зобов'язалась повернути ій в строк до 01 січня 2014 року, проте по теперешній час гроші не повернула. [PERSON] позов визнає, просить суд справу розглянути у ії відсутності. Позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] передала відповідачці [PERSON] в борг 1500 грн., які [PERSON] зобов'язалась повернути ій в строк до 01 січня 2014 року, проте по теперешній час гроші не повернула. Викладене підтверджується заявами сторін, розпискою, виданою відповідачкою, та іншими матеріалами справи. Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку є кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або іншіх речей, визначених родовими ознаками. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч.1 ст. 1049 ЦК України). При таких обставинах суд приходить до висновку про те, що вимоги позивачки є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує на користь позивача витрати, пов'язанні зі сплатою ним при пред'явленні позову 243 грн. 60 коп. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-13 00:00:00

[PERSON], звертаючись до суду з позовом, просить суд ухвалити рішення, яким шлюб між нєю і [PERSON] розірвати, тому що в них різні погляди на життя. Суперечки про місце проживання дитей і про розділ майна немає. Відповідач [PERSON] в судове засідання з'явився, позов визнає, просить суд позовну заяву задовольнити та винести рішення у його відсутності, про що до суду надав відповідну заяву. (а.с.22). Позов підлягає задоволенню. Згідно ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановлено, що [PERSON] і [PERSON] знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 27.04.2010 року. За час спільного життя в них народилися дети: донька [PERSON], [INFO], донька [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO]. Сторони припинили подружні відносини, тому що в них різні погляди на життя. Суперечки про місце проживання дитей і про розділ майна між ними немає. Викладене підтверджується заявами сторін (а.с.2,21,22), свідоцтвом про реєстрацію шлюбу (а.с.5), копіями свідоцтв про народження дитей (а.с.6,7,8), іншими матеріалами справи. При таких обставинах суд доходить висновку про те, що родина [PERSON] існує формально, а їхній шлюб у відповідності зі ст. 112 Сімейного Кодексу України підлягає розірванню. Особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище (ст. 113 Сімейного кодексу України).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-27 00:00:00

[PERSON], звертаючись до суду з справжнім позовом, просить постановити рішення, яким шлюб між ним та відповідачкою [PERSON] розірвати тому, що в них різні погляди на життя. Суперечки про місце проживання дитини і про розділ майна між ними немає. Відповідачка [PERSON] позов визнає, просить суд справу розглянути у ії відсутності. Перевіривши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що [PERSON] та [PERSON] знаходяиться в зареєстрованому шлюбі з 01 липня 1997 року (актовий запис № 51), що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Болградського району Одеської області (а.с. 3). За час сумісного життя [INFO] в них народилася дочка [PERSON], свідоцтво про народження серії [NUMBER], видание відділом реєстрації актів громадянського стану Болградського району Одеської області ( а.с. 4 ). Сторони припинили подружні відносини тому, що у них різні погляди на життя.Суперечки про місце проживання дитини і про розділ майна між ними немає, що підтверджується заявами сторін (а.с. 1; 11). При таких обставинах суд дійшов висновку про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливо, їх родина існує формально, а шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

[PERSON], звертаючись до суду з урахуванням уточнених позовних вимог, вказав, що [INFO] померла його мати [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається крім іншого майна, із житлового будинку з надвірним спорудами, що знаходяться за адресою: [ADDRESS]. Однак прийняти у спадщину цей житловий будинок з надвірними спорудами, позбавлений можливості оскільки мати не зареєструвала його у відповідності до чинного законодавства. Крім позивача є ще спадкоємці по закону це брат та сестра, які подали заяву до нотаріуса про відмову від спадщини. Просить визнати за ним право власності на вказаний будинок з господарськими спорудами в порядку спадкування за законом. В судове засідання позивач не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник Великокаленицької сільської ради до суду не прибув, подав заяву про слухання справи у його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Перевіривши матеріали та дослідивши обставини справи, суд знаходить, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, а згідно ст.346 ч.1 п.11 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання права власності у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст.ст.1217, 1223 ч.1 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом і право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Із матеріалів справи вбачається, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] Згідно зі ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно довідки Великокаленицької сільської ради від 07 серпня 2015 року №360 вбачається, що на день смерті, [PERSON] постійно проживала і була зареєстрована у вищезгаданому житловому будинку та надвірних споруд в цілому. У зв'язку з тим, що спадкодавець не зареєстрував право власності на житловий будинок, у встановленому законом порядку позивач позбавлений можливості здійснити своє право на спадкування. Виходячи із наведеного та роз'яснень Міністерства юстиції України від 21.02.2005 р. № 19/32-319 про те, що у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника повинно вирішуватися в судовому порядку, тому суд вважає за можливе визнати за позивачкою право власності на вищезгаданий будинок в порядку спадкування. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-19 00:00:00

[PERSON], звертаючись до суду із справжньою заявою, просить ухвалити рішення, яким встановити, що він проживав в період з лютого 2002 року по 20.07.2014 року однією сім'єю зі своєю тіткою [PERSON], померлою [INFO], тому [PERSON] є спадкоємцем четвертої черги після смерті тітки, проте нотаріально оформити факт прийняття спадщини не може. Встановлення цього факту йому необхідне для вирішення питання про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті тітки. [PERSON] та [PERSON] заяву визнають, просять суд справу розглянути у їх відсутності (а.с. 31,32). Заява підлягає задоволенню. Встановлено, що [PERSON] проживав в період з 06.01.2005 року по 20.07.2014 року однією сім'єю зі своєю тіткою [PERSON], померлої [INFO]. Сім'я є первинним та основним осередком суспільства. Сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки (ст. 3 сімейного Кодексу України). Після смерті [PERSON], відкрилася спадщина, яку заявник фактично прийняв, проте нотаріально оформити факт прийняття спадщини не може, у зв'язку з тим, що треба встановити факт проживаня в період з лютого 2002 року по 20.07.2014 року однією сім'єю зі своєю тіткою [PERSON], померлої [INFO]. Із-за цього він не може нотарільно оформити факт прийняття спадщини після смерті тітки. Викладене підтверджується заявою [PERSON] (а.с. 2-3), копією свідоцтва про смерть [PERSON] (а.с. 8 ), довідкою Болградської міської ради Одеської області (а.с.11), в якій вказано, що заявник [PERSON] проживав разом з [PERSON] за адресою: [ADDRESS], копією домовї книги за адресою: [ADDRESS], в якій також вказане, що заявник та [PERSON] проживали разом за вказаною адресою з 06.01.2005 року (а.с.13-14), та іншими матеріалами справи. Згідно ст. 1264 ЦК УКраїни у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкоємцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. При таких обставинах суд приходить до висновку про те, що вимоги заявника є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-30 00:00:00

[PERSON], звертаючись до суду, просить визнати недієздатним [PERSON], [INFO], що проживає за адресою [ADDRESS], мотивуючи тим, що [PERSON], є її чоловіком, тривалий час він хворіє на психічні захворювання, у зв'язку з чим перебуває на обліку в психоневрологічному диспансері, систематично отримує медичну допомогу у психіатричній лікарні міста Києва та психіатричному диспансері за місцем проживання, останні роки стан його здоров'я значного погіршився, він не розуміє наслідків своєї поведінки, не може правильно орієнтуватись та оцінювати прості життєві ситуації, такий стан його здоров'я вимагає постійного стороннього догляду, тому просить визнати [PERSON] недієздатним. Заявник [PERSON] в судовому засіданні заяву підтримала з підстав викладених в поданій заяві, та просила визнати її чоловіка - [PERSON], [INFO] недієздатним. Уповноважений представник заявника - Органу опіки і піклування Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації, Дранова Л.О., в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала до суду заяву, в якій просила розгляд справи у її відсутність, заяву [PERSON] підтримала, проти її задоволення не заперечувала. (а.с. 34 ) Заслухавши пояснення заявника [PERSON], дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного. Згідно ст. 39 Цивільного кодексу України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення свої дій та (або) керувати ними. Судом встановлено, що [PERSON], народився [INFO] року, у с. Лянскорунь Чемеровецького району Хмельницької області, що підтверджується паспортом громадянина України. (а.с. 3) [PERSON], перебуває на обліку в Управлінні пенсійного фонду у Дніпровському районі міста Києва та отримує пенсію за віком, що підтверджується пенсійним посвідченням. (а.с. 5). Відповідно до ст. 239 Цивільного процесуального кодексу України суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров'я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу. Згідно Акту амбулаторної комісійної судово-психіатричної експертизи № 457 від 27 травня 2014 року, який складений експертами Київського міського центру судово-психіатричної експертизи, встановлено, що [PERSON], на даний час страждає стійким хронічним психічним розладом у вигляді: судинного слабоумства (F01.8). [PERSON] за своїм психічним станом у даний час не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. [PERSON] за своїм психічним станом потребує призначення над ним опіки. (а.с. 22-22а) Таким чином, зібрані по справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання [PERSON], [INFO], недієздатним. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що заява [PERSON], заінтересована особа: Орган опіки і піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання особи недієздатною є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Враховуючи вищенаведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-10 00:00:00

[PERSON]звертаючись з позовом до [PERSON] про збільшення та зміну розміру аліментів, зазначила, що рішенням Шепетівського міськрайонного суду від 03.09.2010 року з [PERSON] стягуються аліменти на її користь на утримання доньки [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн., щомісячно, починаючи з 20.08.2010 року. Донька проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач постійного місця роботи не має, але поїхав працювати за кордон, де отримує заробітну плату у євровалюті. За наведених обставин, враховуючи, що прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років становить з 1 липня 2018 року 1944 грн., виходячи з положень ст. 192 СК України, просить змінити розмір аліментів, що стягуються за рішенням суду з 500 грн., на стягнення в розмірі ? частини заробітку та всіх видів доходів, щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала, підтвердила обставини, на які посилається в позовній заяві. Представник відповідач в судовому засіданні позов визнала, однак просить врахувати, що відповідач не має постійного місця роботи, періодично працює у Литві, крім того, у неї з відповідачем є троє малолітніх дітей. Заслухавши позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вирішуючи спір в межах позовних вимог, суд знаходить позов підлягаючим до задоволення з наступних підстав. \~\~ Відповідно до ч.1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. \~ В справі встановлено, що рішенням Шепетівського міськрайонного суду від 03.09.2010 року з відповідача [PERSON] стягуються аліменти на користь позивача на утримання дочки [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн., щомісячно до досягнення нею повноліття починаючи з 20.08.2010 року, що стверджується копією вказаного рішення суду. Неповнолітня [PERSON] проживає разом з позивачкою, що стверджується довідкою №149 від 05.09.2018 року виданою квартальним комітетом №18 виконавчого комітету Шепетівської міської ради Хмельницької області. Відповідно до\~ч.2\~ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За наведених обставин, вимоги позивача про зміну розміру аліментів підлягають до задоволення, як такі, що ґрунтуються на законі і підтверджені належними та допустимими доказами. Судовий збір відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved