Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-14 00:00:00

[PERSON], уточнивши позовні вимоги, просить розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем та стягнути з [PERSON] на її користь аліменти у розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], до його повноліття, посилаючись на те, що сімейне життя з відповідачем не склалося, сторони шлюбних відносин не підтримують, ведуть окреме господарство, у теперішній час сім'я існує лише формально. Позивачка також зазначила, що дитина проживає разом з нею, відповідач у добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання сина, а тому вона вимушена звернутись до суду з даним позовом. У судовому засіданні позивачка уточнені вимоги підтримала у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в заяві, просила їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні уточнені позовні вимоги не визнав, суду пояснив, що він бажає спілкуватись з дитиною, а у разі розірвання шлюбу з позивачкою остання буде мати можливість чинити йому перешкоди у спілкуванні з сином. Також відповідач зазначив, що якщо позивачка не буде перешкоджати йому бачитись з дитиною, то аліменти він буде сплачувати у добровільному порядку. Вислухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, сторони одружені з 29 січня 2010 року, реєстрація шлюбу зроблена у Київському відділі реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис №40. Від шлюбу є малолітня дитина - [PERSON], [INFO] (актовий запис про народження №730 Другого Приморського відділу реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції від 28 липня 2010 року). Сторони подружніх відносин не підтримують, загального господарства не ведуть. В даний час шлюб у сторін носить формальний характер. Відповідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Малолітній [PERSON] проживає разом з позивачкою, що підтверджується довідкою №1548 від 31 жовтня 2013 року, та знаходиться на її утриманні. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст. 180, ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України. Доводи відповідача про вчинення йому перешкод у спілкуванні з сином, судом не приймаються до уваги, оскільки позивачка не заперечує проти спілкування дитини з батьком. Крім того, під час розгляду справи, вимоги про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною відповідачем не заявлялись. При таких обставинах, суд вважає уточнені позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими, доведеними та підлягаючими задоволенню.

Outcome: approved