Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-20 00:00:00

Адвокат Шарова В.В., яка діє в інтересах [PERSON] , звернулася в суд з позовом до [PERSON] (далі - відповідач-1), [PERSON] (далі - відповідач-2) про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином. В обґрунтування позову посилається на те, що 07.11.2020 року близько 21:00 години неповнолітній [PERSON] , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходився біля будинку [ADDRESS] , де разом з ним знаходився його знайомий [PERSON] , з яким вони спілкувались. Під час спілкування, близько 21:05 год., на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, між відповідачем-1 та позивачем відбулась сварка, в ході якої [PERSON] , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, дістав газовий балончик, який знаходився у нього на поясі, та бризнув із вказаного балончика в обличчя позивачу. Одразу після цього [PERSON] , у той час коли позивач знаходився у положенні стоячи, рукою штовхнув останнього в груди, в результаті чого позивач різко обернувся тулубом на лівій опорній нозі, внаслідок чого відбулась ротаційна деформація лівої кінцівки, та не втримавши рівновагу, впав на землю на лівий бік. Крім того, [PERSON] завдав приблизно 3-4 удари правою ногою в область обличчя позивачу в той час, коли той знаходився на землі в положенні лежачі на лівому боці. Після цього [PERSON] завдав позивачу ще два удари кулаком правої руки в область обличчя. Та один удар головою в область носу, в той час. коли позивач знаходився на землі в положенні сидячи. Внаслідок дій відповідача-1 позивачу було заподіяно: закритий гвинтоподібний перелом лівої великогомілкової кістки, лівої малогомілкової кістки, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, як такі що погребують для свого загоєння термін більше 21 дня. Ухвалою Дзержинського міського суду Донецької області від 21 квітня 2021 року було визнано винним у скоєнні суспільно небезпечних діянь, що підпадають під ознаки передбачених ч.2 ст. 125 (умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я) та ст. 128 (необережне середньої тяжкості тілесне ушкодження) Кримінального кодексу України, та застосовано до неповнолітнього [PERSON] примусовий захід виховного характеру у виді передачі неповнолітнього під нагляд матері -- [PERSON] строком на 1 (один) рік. В результаті нанесення тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості позивачу була надана медична допомога у КПП «Центральна міська лікарня» м.Торецьк. 3 07.11.2020 по 11.11.2020 позивач перебував на стаціонарному лікуванні з діагнозом: ПТ: ЗЧМТ: струс головного мозку; закритий гвинтоподібний перелом с-н/3 лівої гомілкової кістки зі зміщенням; закритий перелом в/3 лівої м/гомілкової кістки без зміщення; закритий перелом кісток носу; посттравматичний лівобічний середній отит; забій м`яких тканин обличчя; двобічна пара орбітальна гематома; забійна рана верхньої губи; садна лівої кисті. Крім того, позивач знаходився на стаціонарному лікуванні у відділенні поєднаної травми НДІ травматології та ортопедії у м.Лиман Донецької області з 11.11.2020 по 30.11.2020 позивачу 18.11.2020 була проведена операція - відкрита репозиція, БІОС лівої в/гомілкової кістки. Після виписки зі стаціонарного лікування НДІ травматології та ортопедії позивач продовжував лікування амбулаторно у травматолога. Позивач тривалий час знаходився на лікуванні після отриманих тілесних пошкоджень, завданих умисними протиправними діями відповідача-1. Позивачу завдано матеріальної шкоди у розмірі 21322,28 грн., у вигляді понесених ним витрат на придбання медикаментів, лікарських засобів, препаратів та матеріалів медичного призначення, що підтверджується фіскальними, товарними чеками з аптек. Протиправними злочинними діями відповідача-1 позивачу було завдано моральну шкоду, яка полягає у фізичному болі га стражданнях, які він зазнав у зв`язку з ушкодженням здоров`я та душевних страждань, які зазнав позивач внаслідок протиправної поведінки відносно нього, у приниженні його честі та гідності перед друзями, на очах яких він отримав тілесні ушкодження, перед друзями, сусідами, знайомими, які знають про кримінальне провадження, в якому позивач виступав в якості потерпілого, внаслідок чого він відчуває пригнічення морального стану, нервозність, роздратованість, вразливість, втрату здорового сну. Під час вчинення злочину та після позивач переживав фізичний біль, психологічний стрес, потрясіння. Від отриманих ушкоджень він вимушений був тривалий час лікуватися. Це призвело до порушення його звичайних життєвих зв`язків та звичок, потребувало від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Внаслідок чого зазнав моральної шкоди в розмірі 10 000.00 грн. Представник позивача вважає, що оскільки саме діями неповнолітнього відповідача-1 [PERSON] заподіяні збитки позивачу, відомостей, що він має самостійний заробіток і може відшкодувати завдані збитки, немає, до нього застосовуються положення статей 1166, 1206 ЦК України та відповідно до ст. 1179 ЦК України, збитки мають відшкодуватись батьками, а саме відповідачем 2 - [PERSON] . У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Позивач в судове засідання не з`явився, надав заяву з проханням розглянути справу без його участі, за участю його представника. Відповідачі в судовому засідання позовні вимоги визнали частково, заперечували щодо стягнення матеріальної шкоди у розмірі 16800,00 на придбання обладнання для операції, оскільки вважають, що перелом ноги у позивача стався внаслідок його необережних дій, умислу у [PERSON] на заподіяння такої шкоди позивачу не було. Крім того, не заперечували щодо відшкодування моральної шкоди у розмірі 5000 грн. Відповідач-2 [PERSON] зазначив, що він навчається, стипендії не отримує, інших доходів немає. Вислухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Ухвалою Дзержинського міського суду Донецької області від 21.04.2021, до неповнолітнього [PERSON] застосований примусовий захід виховного характеру у виді передачі неповнолітнього під нагляд матері - [PERSON] , строком на 1 (один) рік. Під час розгляду вказаного кримінального провадження судом було встановлено, що 07.11.2020 близько 21:00 години, [PERSON] , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходився біля будинку [ADDRESS] , де разом з ним знаходився його знайомий [PERSON] , [INFO] , з яким вони спілкувались. Під час спілкування, близько 21 години 05 хвилин, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, між [PERSON] та [PERSON] відбулась сварка, в ході якої [PERSON] , знаходячись за вищевказаною адресою, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, дістав газовий балончик, який знаходився у нього на поясі, та бризнув із вказаного балончика в обличчя [PERSON] . Одразу після цього [PERSON] , у той час коли [PERSON] знаходився у положенні стоячи, рукою штовхнув останнього в груди, в результаті чого [PERSON] різко обернувся тулубом на лівій опорній нозі, внаслідок чого відбулась ротаційна деформація лівої кінцівки, та не втримавши рівновагу, впав на землю на лівий бік. Внаслідок дій [PERSON] потерпілому [PERSON] було заподіяно: закритий гвинтоподібний перелом лівої великогомілкової кістки, лівої малогомілкової кістки, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, як такі, що потребують для свого загоєння термін більше 21 дня. Крім того, неповнолітній [PERSON] , 07.11.2020 близько 21:05 години, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходився біля будинку [ADDRESS] , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, завдав приблизно 3-4 удари правою ногою в область обличчя [PERSON] в той час, коли останній знаходився на землі в положенні лежачі на лівому боці. Після цього [PERSON] , завдав [PERSON] ще два удари кулаком правої руки в область обличчя, та один удар головою в область носу, в той час, коли останній знаходився на землі в положенні сидячи. Внаслідок дій [PERSON] потерпілому [PERSON] було заподіяно: закритий перелом кісток носу, забійну рану верхньої губи, забій м`яких тканин обличчя, що супроводжувалися струсом головного мозку, розвитком після травматичного отиту ліворуч, які відносяться легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Отже, при розгляді кримінального провадження суд дійшов висновку, що суспільно небезпечні діяння, що підпадають під ознаки передбачених ч.2 ст.125 (умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я) та ст.128 КК України (необережне середньої тяжкості тілесне ушкодження) мали місце та вчинені неповнолітнім [PERSON] у віці 15 років. Цивільні позови у кримінальному провадженні не заявлені. Ухвала не оскаржувалася та набрала законної сили 24.05.2021. Згідно копії виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №749123, [PERSON] з 07.11.2020 по 11.11.2020 перебував на стаціонарному лікуванні з діагнозом: ПТ: ЗЧМТ: струс головного мозку; закритий гвинтоподібний перелом с-н/3 лівої гомілкової кістки зі зміщенням; закритий перелом в/3 лівої м/гомілкової кістки без зміщення; закритий перелом кісток носу; посттравматичний лівобічний середній отит; забій м`яких тканин обличчя; двобічна пара орбітальна гематома; забійна рана верхньої губи; садна лівої кисті.(а.с. 14) Згідно з копії виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №ІХ-200101/7064 [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні у відділенні поєднаної травми НДІ травматології та ортопедії у м.Лиман Донецької області з 11.11.2020 по 30.11.2020 позивачу 18.11.2020 була проведена операція - відкрита репозиція, БІОС лівої в/гомілкової кістки. (а.с. 15-16) Згідно копій фіскальних чеків (а.с. 17-19) позивачем витрачено на придбання ліків у зв`язку з отриманими травмами 1324,40 грн., крім того у зв`язку з проведенням операції лівої в/гомілкової кістки позивачем був придбаний набір металоконструкцій для інтрамедулярного остеосинтезу гомілкової кістки (комплект) вартістю 16800,00 грн., що підтверджується рахунком-фактурою №КВ-0000196 від 11.11.2020 та копію квитанції про оплату (а.с. 20-21). Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч.1 ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до ч.2 ст.23 ЦК України, моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. У судовому засіданні було достовірно встановлено, що 07.11.2020 внаслідок неправомірних дій [PERSON] потерпілому [PERSON] було заподіяно: закритий гвинтоподібний перелом лівої великогомілкової кістки, лівої малогомілкової кістки, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, як такі, що потребують для свого загоєння термін більше 21 дня та закритий перелом кісток носу, забійну рану верхньої губи, забій м`яких тканин обличчя, що супроводжувалися струсом головного мозку, розвитком після травматичного отиту ліворуч, які відносяться легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Зазначене підтверджується копією ухвали Дзержинського міського суду Донецької області від 21.04.2021, та внаслідок вищезазначених суспільно небезпечних умисних винних дій неповнолітнього відповідача-1 [PERSON] позивачу [PERSON] було заподіяно майнової шкоди, яка полягала у витратах, понесених позивачем [PERSON] для відновлення його стану здоров`я, та моральної шкоди, яка полягала у фізичному болю та стражданнях, яких позивач [PERSON] зазнав у зв`язку з ушкодженням його здоров`я, та яка полягала у душевних стражданнях, яких позивач [PERSON] зазнав у зв`язку з протиправною поведінкою неповнолітнього відповідача-1 [PERSON] щодо нього, що підтверджується дослідженими у судовому засіданні матеріалами справи (а.с. 11-21). Щодо визначення розміру майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню позивачу [PERSON] , суд зазначає, що з досліджених у судовому засіданні матеріалів справи (а.с. 17-21) було достовірно встановлено, що за 07.11.2021 по 30.11.2021 [PERSON] проходив лікування у зв`язку з отриманими травмами, йому було проведено операцію та медичні препарати та обладнання, які були придбані позивачем та квитанції про їх оплату додані до матеріалів є такими, що пов`язані з лікуванням потерпілого [PERSON] у зв`язку з отриманими травмами, за обставин викладених в ухвалі суду від 21.04.2021. При цьому суд зазначає, що належними докази цих витрат є квитанції на загальну суму 1324,40 грн. та на суму 16800,00 грн. Надані позивачем у якості доказу квитанції на решту суми майнової шкоди 3197,88 грн.(а.с. 18, 19), суд не приймає до уваги і вважає їх неналежним доказом у справі, оскільки вони не доводять, що стосуються лікування саме [PERSON] (зокрема копія квитанція №10871), деякі з цих квитанцій неможливо прочитати та не містять інформацію щодо предмета доказування. Таким чином, з досліджених у судовому засіданні доказів було встановлено, що розмір майнової шкоди, заподіяної позивачу [PERSON] внаслідок суспільно небезпечних умисних винних дій неповнолітнього відповідача-1 [PERSON] , становить 18124,40 грн., а позовні вимоги в частині стягнення витрат на лікування на суму 3197,88 грн. є непідтвердженими належними доказами і задоволенню в цій частині не підлягають. Щодо визначення розміру моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню позивачу [PERSON] , то суд виходить з наступного: Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» зі змінами і доповненнями, внесеними постановами Пленуму Верховного Суду України від 25.05.2001р №5, від 27.02.2009р. №1, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Відповідно до ч.2 ст.23 ЦК України, якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди позивачу, суд виходить із встановлених у судовому засіданні обставин справи, на підтвердження яких сторонами надано докази, та відповідно до ч.2 ст.23 ЦК України, п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» враховує глибину та тривалість фізичних страждань позивача які виразились у його відчуттях болю внаслідок отриманих ушкоджень, перенесеної операції, враховує глибину душевних страждань позивача, а також враховує, що моральної шкоди позивачу спричинено умисними діями неповнолітньої особи, та виходячи зі принципів розумності, виваженості та справедливості, вищевказаних обставин справи та наслідків, що наступили для позивача, суд вважає доведеним розмір моральної шкоди, завданої позивачу у сумі 5 000 гривень. Щодо визначення особи, яка має відповідати за завдану позивачу матеріальну та моральну шкоду, суд приходить до наступного: Відповідно до ч.3 ст.33 ЦК України, неповнолітня особа несе відповідальність за шкоду, завдану нею іншій особі, відповідно до ст.1179 ЦК України. Згідно ч.1 ст.1179 ЦК України, неповнолітня особа (у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років) відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах. Відповідно до ч.2 ст.1179 ЦК України, уразі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, ця шкода відшкодовується в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі її батьками (усиновлювачами) або піклувальником, якщо вони не доведуть, що шкоди було завдано не з їхньої вини. Обставина того, що відповідач-2 [PERSON] є матір`ю неповнолітнього відповідача-1 [PERSON] сторонами не оспорювалася, у зв`язку з чим відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України є такою, що не потребує доказування. Відповідно до ч.1 ст.150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Враховуючи викладене та приймаючи до уваги, що в судовому засіданні встановлено, що відповідач-1 не має доходів, а тому не має можливості нести відповідальність за заподіяну ним шкоду, а тому відповідно до положень ст.1179 ЦК України завдана позивачу матеріальна шкода у сумі 18124,40 грн. та моральна шкода у сумі 5 000 грн. підлягає стягненню з відповідача-2 - матері неповнолітнього [PERSON] - [PERSON] . Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, відповідача-2 слід стягнути в дохід держави судові витрати у виді судового збору, належного до сплати за подання цього позову та від сплати якого позивач звільнений на підставі п.2 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», пропорційно до задоволених частин позовних вимог за відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Outcome: partial