Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-09 00:00:00

[PERSON] через свого представника заявив позов про солідарне стягнення з [PERSON] та [PERSON] 4 860 000, 00 грн. на погашення заборгованості за договорами позики. Позов мотивований відмовою відповідачів виконати договір. Провадження за позовом відкрите відповідно до ухвали судді 18.02.2019 року, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. На забезпечення позову ухвалою судді від 18.02.2019 року накладено арешт на нерухоме майно: 1)Квартиру [ADDRESS] , яка належить [PERSON] ; 2)Квартиру [ADDRESS] , яка належить [PERSON] ; 3)Квартиру [ADDRESS] , яка належить [PERSON] . Представник позивача [PERSON] подав заяву, за якою на вимогах позову наполягав, просив розглянути справу без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідачі в суд не з`явились, про час та місце судового розгляду повідомлені належним чином, про причини неявки не повідомили, відзиву на позов не надходило. За таких обставин, з урахуванням того, що у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на наявних доказах. Судом встановлено таке. [PERSON] та [PERSON] 12.10.2016 року, взяли у [PERSON] в борг грошові кошти в сумі 180 000 доларів США, під умовою повернення коштів до 01.01.2018 року. Передачу коштів сторони оформили відповідними розписками. (а.с. 18) Згідно зі ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. На підтвердження укладення договору позики та його умов, відповідно ч.2 ст. 1046 ЦК України, може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. За таких фактів та відповідних їм правовідносин, суд приходить до висновку, що між сторонами існують зобов`язання, що випливають з договору позики. Статтею 1049 ЦК України встановлено обов`язок позичальника повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Наявність розписки у позивача, вказує на те, що борг відповідачами не погашено, а тому суд визнає, що права позивача порушені і підлягають захисту в на підставі наведених вище норм закону. Разом з тим, ст. 541 ЦК України встановлено, що солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. Розписка не містить солідарного обов`язку позичальників щодо повернення позики, не встановлено такого обов`язку і законодавством щодо спірних правовідносин, а тому суд вважає, що відповідачі мають повернути позику в рівних частках. Отже позов підлягає задоволенню частково. Судові витрати, що складаються із судового збору в сумі 9662,63 грн., за вказаного рішення, також підлягають стягненню з відповідачів в рівних частках, відповідно і на підставі ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial