Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-30 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] з 04.08.2007 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано в судовому порядку 16.05.2014 року, і від спільного подружнього життя мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO]. Позивач 28.07.2014 року звернулася з позовом у суд про стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей в твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 грн. на кожну дитину щомісячно, покликаючись на те, що діти проживають разом з нею, потребують матеріальної допомоги, а відповідач фактично не надає коштів на утримання дітей, хоча працює зубним техніком і не зважаючи на мінливий дохід може сплачувати аліменти у вказаному розмірі. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, покликаючись на мотиви такого, просить стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення ними повноліття, починаючи з 01.01.2014 року, оскільки з того часу відповідач не надає матеріальної допомоги дітям, хоча вона неодноразово зверталась до нього. Просить позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав, про причини неявки суд не повідомив, хоча належно був повідомлений про день, час та місце розгляду справи, наслідки неявки, що стверджується оголошенням, опублікованим в газеті «Високий замок». За таких обставин, відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Відповідно до вимог ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно вимог ч.1 ст.184 даного Кодексу, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може зазначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Як вбачається із роз'яснень, даних в п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 СК. Як встановлено в судовому засіданні, неповнолітні донька та син сторін - [PERSON] та [PERSON] проживають разом з матір'ю [ADDRESS] (а.с.5), а їхній батько - [PERSON], який проживає окремо, коштів на утримання дітей не надає з січня 2014 року, хоча працює зубним техніком в лабораторії «Арт-Дент», має певний дохід, інших осіб на утриманні не має, і тому може надавати допомогу дітям своєчасно і регулярно. Крім цього, при визначенні розміру аліментів, суд враховує те, що діти часто хворіють, на підтвердження чого позивачем додано копії з медичних карток дітей (а.с.7-16), а тому потребують додаткового догляду та відповідної матеріальної допомоги. Також встановлено, що [PERSON] працює перукарем в салоні-перукарні «Бель Палаццо» і її середній місячний дохід становить близько 1200 грн. У відповідності до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Виходячи з наведеного,

Outcome: partial