Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-03 00:00:00

[PERSON] , звертаючись з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті», просила визнати виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Семеновою Ганною Володимирівною 31 травня 2016 року, про стягнення з [PERSON] предмета застави автомобіля марки «Volkswagen», модель «Passat», тип транспортного засобу легковий седан, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , випуску 2013 року, колір білий, реєстраційний номер [NUMBER] , за договором застави транспортного засобу ; 50008204 від 26 березня 2013 року, таким, що не підлягає виконанню. 01 жовтня 2018 року Дніпровським районним судом м. Києва постановлено ухвалу про відкриття провадження та проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (викликом) сторін. 21 грудня 2018 року Дніпровським районним судом м. Києва постановлено ухвалу про продовження розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін. У відповідності до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. У відповідності до ст.ст.174, 178 ЦПК України відповідач не скористалась своїм процесуальним правом та не направили суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти позову. Позивач та представник представника - адвокат Висоцький А.М. в судове засідання не з`явилися, однак представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує, та просив позов задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, однак в матеріалах справи міститься заява про проведення розгляду справи за наявними в матеріалах справи документів без участі представника ТОВ «Порше Мобіліті». Третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Семенова Г.В., в судове засідання не з`явилась, була повідомлена належним чином по дату, час та місце розгляду справи, направила на адресу суду належним чином засвідчені копії документів, а саме: копію виконавчого напису від 31 травня 2016 року, посвідченого за реєстровим № 1139, та копії документів, які містяться у справі щодо вказаної нотаріальної дії. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріли справи, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Згідно ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти. Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом встановлено, що 25 березня 2013 року між ТОВ «Порше Мобіліті» та [PERSON] укладено Кредитний договір №50008204, відповідно до умов якого ТОВ «Порше Мобіліті» зобов`язався надати позивачу кредит в сумі 252805,60 грн, що в еквіваленті становить 31049,57 доларів США, строком 60 місяців зі зміною процентною ставкою, а позичальник зобов`язувався своєчасно повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, а також інших платежів згідно загальних умов кредитування Відповідно до умов Кредитного договору, цільове призначення кредиту - придбання автомобіля марки VW, модель Passat B7, рік випуску 2012. 05 листопада 2015 року ТОВ «Порше Мобіліті» на адресу [PERSON] направило вимогу за адресою: [ADDRESS] , Вих. №50008201 щодо дострокового повернення кредиту та сплати заборгованості за кредитним договором у повному обсязі у розмірі 638 006,45 грн. Зі змісту вимоги також убачається, що у випадку неповернення суми кредиту та несплати заборгованості протягом 30 календарних днів з дати одержання цієї вимоги, ТОВ «Порше Мобіліті» здійснить примусове стягнення заборгованості у тому числі за рахунок автомобіля, що був переданий у заставу. За порушення терміну дострокового повернення кредиту до зазначеної суми заборгованості буде додано штраф у розмірі 20% від суми кредиту, що складає 50 561,12 грн. В забезпечення виконання зобов`язань по кредитному договору, 26 березня 2013 року між ТОВ «Порше Мобіліті» та [PERSON] укладено Договір застави транспортного засобу №50008204. 31 травня 2015 року ТОВ «Порше Мобіліті» звернулось до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Семенової Г.В. із заявою про вчинення виконавчого напису 31 травня 2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №139, яким стягнуто із заставодавця - [PERSON] , [INFO] , місце народження: Російська Федерація, Брянська область, с. Крутояр, що зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , місце роботи: ФОП [PERSON] , на користь заставодержателя - Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті», ідентифікаційний код юридичної особи 36422974, розрахунковий рахунок [NUMBER] в ПАТ «КІБ КРЕДІ АГРІКОЛ», МФО 300379, місцезнаходження: 02152, місто Київ, проспект П. Тичини, будинок 1В, предмета застави -Автомобіль марки VW, модель Passat B7, ти транспортного засобу - легковий седан, номер шасі (кузова, рами) - [NUMBER] , випуску - 201, колір - білий, реєстраційний номер - [NUMBER] , що за Договором застави транспортного засобу № 50008204, посвідченого Сергєєвою І.Г., приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу 26 березня 2013 року за р. № 220, забезпечуються вимоги Заставодержателя за Кредитним договором № 50008204 від 25 березня 2013 року, за яким Заставодержатель видав Заставодавцю кредит в сумі 252 805,60 грн., (двісті п`ятдесят дві тисячі вісімсот п`ять гривень 60 копійок), що складає еквівалент 31 049,57 дол. США (тринадцять одна тисяча сорок дев`ять доларів США 57 центів), а Заставодавець зобов`язався його використовувати за цільовим призначенням та згідно встановленим строком використання, своєчасно сплачувати плату за користування кредитом, а також своєчасно повернути кредит. За рахунок коштів, отриманих від реалізації предмета застави, пропонують задовільнити вимоги Товариства з обмеженої відповідальності «Порше Мобіліті» за несплачені чергові платежі, штрафні санкції за період з 25 березня 2013 по 04 листопада 2015 року, сума поточної заборгованості станом на 04 листопада 2015 року: несплачені чергові платежі (прострочені відсотки та прострочена сума основного боргу) - 214784,12 грн.; штрафні санкції за вимоги щодо сплати - 17 311,27 грн.; штраф в розмірі 20% від суми кредиту - 50561,12 грн.; сума кредиту до повернення - 451 161,32 гривень. Сума до стягнення 733 817,83 грн., а також відшкодування витрат, Заставодержателя пов`язаних із вчиненням виконавчого напису- на суму таких витрат. Порядок правового регулювання діяльності нотаріату в Україні встановлено Законом України від 02 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат» (Закон № 3425-XII). Відповідно до ст. 18 Цивільного кодексу України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку встановлених законом. Відповідно до п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат», виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. За змістом положень ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 року затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в пункті 2 даної Постанови визначено про стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Відповідно до п. 1.1., 1.2. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерством юстиції України 22.02.2012 N 296/5 (далі за текстом - Порядок) для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно з п. 2.3. Глави 16 Порядку вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобовязання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення звязку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу. Згідно п. 3.1., 3.2. глави 16 Порядку нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років; безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 N 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 N 1172 (далі за текстом - Перелік) (п. 3.5. Порядку). Безспірний борг - це борг, що визначається боржником та кредитором, і про суму якого сторони не сперечаються, тобто у разі відсутності заперечень боржника вимога кредитора вважається безспірною. Таким чином, в обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог заставодержателя. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен відмовити в здійсненні виконавчого напису. Як роз`яснено у п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 31.01.1992 року «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні», при вирішенні справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею, судам слід мати на увазі, що відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. У постанові Верховного Суду України від 20 травня 2015 року у справі № 6-158цс15 зазначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком № 1172, нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів. Таким чином, в обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. Згідно з ст. 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» визначено перелік позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, відповідно до зазначеної статті одним з видів є - реалізація заставленого майна на підставі виконавчого напису нотаріуса. Відповідно до ч. 1 ст. 27 даного Закону України вказано, що обтяжувач, який має намір звернути стягнення на предмет забезпечувального обтяження в позасудовому порядку (тобто шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса) зобовязаний надіслати боржнику та іншим обтяжувачам, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження, письмове повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобовязання. Повідомлення надсилається одночасно з реєстрацією в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження. Частина друга статті 27 цього Закону встановлює чіткій обсяг інформації, яка повинна міститися у повідомлені. Повідомлення повинно містити таку інформацію: 1) зміст порушення, вчиненого боржником; 2) загальний розмір не виконаної боржником забезпеченої обтяженням вимоги; 3) опис предмета забезпечувального обтяження; 4) посилання на право іншого обтяжувача, на користь якого встановлено зареєстроване обтяження, виконати порушене зобов`язання боржника до моменту реалізації предмета обтяження або до переходу права власності на нього обтяжувачу; 5) визначення позасудового способу звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, який має намір застосувати обтяжувач; 6) вимогу до боржника виконати порушене зобов`язання або передати предмет забезпечувального обтяження у володіння обтяжувачу протягом 30 днів з моменту реєстрації в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження. Однак, при розгляді справи встановлено, що [PERSON] не отримувала письмову вимогу (повідомлення) про сплату заборгованості за кредитним договором № 50008204 від 25 березня 2013 року, датовану 04 листопада 2015 року. На виконання ухвали від 21 березня 2019 року Дніпровського районного суду м. Києва Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Семеновою Г.В. направлено на адресу суду належним чином засвідчені копії документів, а саме: копію виконавчого напису від 31 травня 2016 року, посвідченого за реєстровим № 1139, та копії документів, які містяться у справі щодо вказаної нотаріальної дії, однак з наданих копій документів не вбачається, що приватним нотаріусом, було здійснено дії щодо перевірки дійсного розміру боргу боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. Позивач [PERSON] посилається в позовній заяві, що суми нараховані за штрафні санкції за вимоги щодо сплати та штраф в розмірі 20% від суми кредиту, є спірними та їх нарахування не відповідає вимогам чинного законодавства. Відповідно ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» встановлений мораторій з 14 квітня 2014 року на нарахування пеня, та штрафних санкцій на суму боргу за кредитними договорами та договорами позики. У зв`язку із тим, що на адресу позивача не надходило жодних вимог, фактично був позбавлений можливості висловити свою незгоду з визначеними сумами. Відповідно до положень ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов`язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Розпорядженням Кабінету Міністрів України № 1275-р від 02.12.2015 затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснюється антитерористична операція, в якому міститься м. Донецьк. Як убачається із матеріалів справи позивач зареєстрована у м. Шахтарськ , Донецької області, а тому відносно неї відповідно до ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» встановлено мораторій щодо нарахування штрафних санкцій за неналежне виконання кредитних зобов`язань. А відтак, суд приймає до уваги твердження позивача, що відповідачем безпідставно нараховано штраф у розмірі 20% від суми кредиту - 50561,12 грн. та штрафні санкції за вимоги щодо сплати в розмірі 17311,27 грн., які були включено до суми заборгованості за кредитним договором № 50008204 від 25.03.2013 року, що підлягає стягненню за оспорюваним виконавчим написом нотаріуса. В матеріалах справи міститься довідка видана ТОВ «Порше Мобіліті» від 09 листопада 2018 року, з якої вбачається, що станом на 09 листопада 2018 року [PERSON] в повному обсязі виконано всі умови Додаткової угоди № 2 від 22 травня 2018 року, щодо сплати заборгованості. Зобов`язання за кредитним договором № 50008204 від 25 березня 2013 року припинено у зв`язку з його належним виконанням. Таким чином, суд приходить до беззаперечного висновку про відсутність належного повідомлення позивача про існування заборгованості, що була заявлена до стягнення шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса. Також, у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі №6-887цс17 викладений правовий висновок про те, що суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком № 1172. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. У цій постанові також зазначено, що законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлює суд відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Частина третя статті 6 ЦК України визначає, що сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд, проте не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами. Норму статті 6 ЦК України розкриває стаття 627 цього Кодексу, в якій зазначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актівцивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх умов договору (частина перша статті 638 ЦК України). Частина 1 статті 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з приписами статей 525, 526, 629 ЦК України, одностороння зміна умов договору не допускається, зобов`язання має виконуватися відповідно до умов договору, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до п. 4.1. Договору застави, Заставодержатель має право вимагати дострокового виконання зобов`язання, передбаченого заставою, а якщо його вимога не буде задоволена протягом 10 (десяти) робочих днів з дня направлення Заставодержателем відповідного повідомлення, звернути стягнення на Предмет застави у разі: передачі Заставодавцем Предмета застави іншій особі без попередньої згоди Заставодержателя згідно з порядком, зазначеним у пунктах 1.7, 2.3.4; порушення Заставодавцем правил про заміну предмета застави, що встановлені в пунктах 1.6, 2.; у разі порушення Заставодавцем правил про розпорядження Предметом застави, згідно пунктом 2.3.4.; у разі порушення Заставодавцем зобов`язань щодо вживання заходів, необхідних для збереження Предмета застави, що передбаченні в п. 2.3.1, 2.3.2; у разі порушення вимог п. 1.9, 2.3.7, 2.3.8. Так, п.5.3.3. У випадку невиконання (або часткового невиконання) Заставодавцем своїх зобов`язань перед Заставодержателем за Кредитним договором та Цим Договором, нотаріус на вимогу Заставодержателя здійснює виконавчий напис на цьому Договорі. Заставодержатель направляє повідомлення про перехід права власності та застосування застереження про добровільну передачу Предмету застави Заставодержателю. Відповідно до 5.3.4. Звернення стягнення на Предмет застави здійснюється за рішенням суду або на підставі виконавчого напису нотаріуса. Відповідно до ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Оцінюючи належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, всебічно і повно з`ясувавши усі обставин справи, суд приходить до висновку про обгрунтованість позовних вимог, а тому позов [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті», третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Семенова Ганна Володимирівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, підлягає задоволенню. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, з урахуванням вимог ст.141 Цивільного процесуального кодексу України, суд присуджує стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» на користь [PERSON] судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 704 грн. 80 коп., який сплачено позивачем при зверненні з цим позовом до суду. На підставі викладеного та

Outcome: approved