Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-05 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до\~\~Мигіївської сільської ради Первомайського району Миколаївської області\~ про визнання прав та обовязків забудовника в порядку спадкування за законом. Позовні вимоги позивач мотивує тим, що 09.08.2016 р. помер її чоловік [PERSON]. Спадкоємицею за законом після смерті чоловіка є лише позивачка, оскільки їх діти [PERSON] та [PERSON], та мати померлого [PERSON] у встановлений законом строк відмовились від прийняття спадщини після смерті батька на користь позивачки. У встановлений законом строк позивачка звернулась до Другої Первомайської держнотконтори з метою отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті чоловіка, однак їй було відмовлено, оскільки право власності на житловий будинок № 12 А за адресою: вул. Відродження в с. Мигія Первомайського р-ну Миколаївської області не зареєстровано. Тому просить позов задовольнити. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі; позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Від відповідача надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника Мигіївської сільської ради Первомайського району Миколаївської області; позовні вимоги визнає. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до таких висновків. 20.04.1991 р. Мигіївською сільською радою Первомайського району Миколаївської області було зареєстровано шлюб між [PERSON], 10.11.1973. р.н., та [PERSON], [INFO], прізвище дружини після реєстрації шлюбу «Мирончук»; свідоцтво про одруження серії ІІ-ФП № 267806. 09.08.2016 р. [PERSON] помер, свідоцтво про смерть серії І-ФП № 242010 від 11.08.2016 р. Згідно дозволу на виконання будівельних робіт виконкому Первомайської районної ради народних депутатів Миколаївської області [PERSON] було надано дозвіл розпочати будівництво двохповерхового індивідуального житлового будинку згідно плану забудови на земельній ділянці в с. Мигія на підставі рішення виконкому Мигіївської сільської ради народних депутатів від 28.10.1992р. Відповідно до акту №413 від 19.11.1992р. , який був складений представником бюро при Первомайському районному архітекторі [PERSON], погоджено зведення землекористувачем [PERSON] на плані забудови земельної ділянки жилих, виробничих культурно-побутових будівель і споруд наданій у користування згідно державного акту на право володіння і постійного користування землею виданого і зареєстрованого Мигіївською сільською радою народних депутатів від 28.10.1992р. Згідно з рішенням Мигіївської сільської ради № 9 від 17.02.2016 р. [PERSON] було надано дозвіл на складання Проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, під будівництво і обслуговування житлового будинку і господарчих споруд, за адресою: вул. Відродження, 12 А, с. Мигія, Первомайський р-н Миколаївська область. Відповідно з рішенням Мигіївської сільської ради № 3 від 08.10.2015 р. вулицю 25 років Жовтня, 12 в с. Мигія Первомайського району Миколаївської області перейменовано на вулицю Відродження. Постановою державного нотаріуса Другої Первомайської державної нотаріальної контори Миколаївської області від 15.03.2017 р., [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], який помер 09.08.2016 р., на житловий будинок за адресою: вул. Відродження, 12 (стара назва вулиці: 25 років Жовтня) в с. Мигія Первомайського р-ну Миколаївської області, у звязку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на вказаний будинок. Згідно з довідкою КП «ПМБТІ» № 17/04-02-04 від 27.02.2017 р., станом на 31.12.2012 р. право власності на житловий будинок, що розташований за адресою: вул. Відродження, 12 (стара назва вулиці: 25 років Жовтня) в с. Мигія Первомайського р-ну Миколаївської області не зареєстровано. Відповідно до листа Другої Первомайської державної нотаріальної контори Миколаївської області № 574/02-14 від 03.04.2017 р., 21.09.2016 р. за заявою №935 від [PERSON] про прийняття спадщини була заведена спадкова справа № 338/2016 після смерті 09.08.2016 р. [PERSON]. Також в спадковій справі містяться: заява № 937 від [PERSON] про відмову від спадщини, заява № 936 від [PERSON] про відмову від спадщини, заява № 1205 від [PERSON] про відмову від спадщини Свідоцтво про право на спадщину не видавалось. Зазначене підтверджується матеріалами спадкової справи. Відповідно до ч. 1 ст. 1 ЦК України цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленню, майновій самостійності їх учасників. Згідно зіст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, та право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Статтею 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно дост. 1217 ЦК Україниспадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з приписамист. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Статтею 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини; відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною; відмова від прийняття спадщини може бути відкликана протягом строку, встановленого для її прийняття. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верхового суду України за № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»роз'яснено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. З роз'яснень, наданих Постановою Пленуму Верхового суду України за № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що особа яка не має змоги реалізувати своє право на отримання свідоцтва про право на спадщину у нотаріальному порядку набуває право на звернення до суду у порядку позовного провадження із вимогами щодо визнання права на спадщину. Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов'язки як забудовника входять до складу спадщини. Згідно з приписами ст. 60 ЦПК Україникожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановленихст. 61 цього Кодексу. Відповідно дост. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Ураховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивачка є єдиним спадкоємцем першої черги після смерті її чоловіка [PERSON], який збудував житловий будинок, але за життя у встановленому чинним законодавством порядку право власності на спірний будинок не зареєстрував; позивачка не має змоги реалізувати своє право на отримання свідоцтва про право на спадщину у нотаріальному порядку. Таким чином, позивач набула права на звернення до суду у порядку позовного провадження із вимогами щодо визнання права на спадщину. Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved