Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

[PERSON] у листопаді 2014 року звернувся до суду з позовом до ТОВ «Український промисловий банк» (далі Банк) про визнання недійсним договору комісії, посилаючись на те, що 24 липня 2008 року Банк взяв на себе зобов'язання видати йому з каси банку готівку у сумі 18 888 доларів США чи перерахувати її на поточний рахунок позивача згідно заяви на видачу готівки №15 від 24.07.2008 року. Позивач вважав вказану заяву на видачу готівки договором комісії між ним та банком, предметом якого є надання (перерахування) іноземної валюти, при цьому він як комітент доручає, а банк, як комісіонер бере на себе зобов'язання вчинити за його рахунок надання (перерахування) іноземної валюти. [PERSON] просив суд визнати недійсним, договір комісії у вигляді заяви на видачу готівки №15 від 24.07.2008 року, оскільки вказана заява не містить усіх необхідних реквізитів визначених п.5 гл.3 розділу ІІІ «Інструкції про касові операції в банках України» затвердженої постановою НБУ № 337 від 14.08.2003 року. Рахунок [NUMBER] зазначений у заяві на видачу готівки від 24.07.2008 року є не поточним рахунком [PERSON], а внутрішнім рахунком банку. В той же час отримати готівку іноземною валютою з каси банку фізична особа може тільки з поточного рахунку. Договір на обслуговування рахунку [NUMBER] між банком та [PERSON] не укладався. Підставою для визнання договору комісії недійсним позивач вважав, невідповідність його вимогам статей 203 та 205 ЦК України, в частині того, що зміст правочину не повинен суперечити положенням інших, крім актів цивільного законодавства, нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до Конституції України. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, підтвердив обставини викладені у позові та додатково пояснив, що за заявою на видачу готівки №15 від 24.07.2008 року [PERSON] ніяких готівкових грошових коштів від банку не отримував. Позивач [PERSON] будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи у судове засідання не з'явився, заяв про відкладення розгляду справи не подавав. Відповідно до ст. 169 ЦПК України справу розглянуто за відсутності відповідача, повідомленого належним чином про час та місце судового засідання, стосовно якого суд не має відомостей про причину неявки, та відповідно до ст. 224 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. 24 липня 2008 року між [PERSON] та ТОВ «Український промисловий банк» укладено кредитний договір №910-0071042/ФКВ-08 (а.с. 22-28) відповідно до умов якого Банк надає [PERSON] кредитні кошти у сумі 18 888 доларів США строком на 84 місяці для придбання автомобіля SKODA OCTAVIA. Для видачі кредиту Банк відкриває рахунок [NUMBER] («Позичковий рахунок»). Відповідно до умов кредитування надання кредиту здійснюється за письмовою заявою позичальника шляхом перерахування на поточний рахунок продавця - ТОВ «Автоцентр Донецьк». Заявою на видачу готівки №15 (Примірник 2) від 24.07.2008 року передбачено проведення банківської операції, - «Надання коштів [PERSON] згідно кредитного договору № №910-0071042/ФКВ-08 від 24.07.2008 року» у сумі 18 888 доларів США з використанням рахунків [NUMBER](Дебет) та [NUMBER](Кредит) (а.с. 7). Відповідно до ст. 1011 ЦК України, - за договором комісії одна сторона (комісіонер) зобов'язується за дорученням другої сторони (комітента) за плату вчинити один або кілька правочинів від свого імені, але за рахунок комітента. Згідно пункту 1 глави 1 розділу ІІІ Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні, затвердженої Постановою Правління Національного банку України 14.08.2003 року N 337, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 5 вересня 2003 року за N 768/8089 (яка була чинна станом на 24.07.2008 року), - до касових документів, які оформляються згідно з касовими операціями, визначеними цією Інструкцією, належить зокрема і заява на видачу готівки (додаток 8). За таких обставин суд приходить до висновку, що заява на видачу готівки № 15 від 24.07.2008 року не може бути визнана договором комісії укладеним між Банком та [PERSON], оскільки є касовим документом виданим Банком згідно кредитного договору № 910-0071042/ФКВ-08 від 24.07.2008 року. Оскільки заява на видачу готівки №15 від 24.07.2008 року не є договором комісії, суд не може давати правову оцінку її дійсності чи недійсності як договору комісії. Відповідно до п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», - наслідки недійсності правочину не застосовуються до правочину, який не вчинено. Отже позовні вимоги [PERSON] про визнання недійсним договору комісії між ТОВ «Український промисловий банк» та [PERSON] у вигляді заяви на видачу готівки №15 від 24.07.2008 року у сумі 18 888 доларів США задоволенню не підлягають. Доводи позивача про порушення допущені Банком під час укладання кредитного договору №910-0071042/ФКВ-08 не підлягають розгляду судом у даній справі, оскільки [PERSON] позовні вимоги про визнання недійсним кредитного договору не заявлялися. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог. На підставі ст. ст. 203, 1011 ЦК України, пункту 1 глави 1 розділу ІІІ Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні, затвердженої Постановою Правління Національного банку України 14.08.2003 року N 337, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 5 вересня 2003 року за N 768/8089 (в ред. станом на 24.07.2008 року),

Outcome: dismissed