overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-08 00:00:00

[PERSON] у вересні 2020 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначено, що 28.10.2016 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований у виконавчому комітеті Новодністровської міської ради Чернівецької області, актовий запис № 115. [INFO] у сторін народилася дочка [PERSON] . Протягом останнього року їх спільне життя не склалося, сімейні стосунки поступово погіршувалися, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Позивач [PERSON] згідно заяви позов підтримала, просила справу слухати у її відсутність. Відповідач [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнає в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 28.10.2006 року сторони зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Новодністровської міської ради, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER] від 28.10.2006 року. Від даного шлюбу у сторін є дочка - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER] від 13.03.2012 року. Згідно з ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 1 та 3 ст. 55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки судом встановлено, що сім`я фактично розпалася, поновлювати сімейні стосунки сторони не бажають, подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-24 00:00:00

[PERSON] у вересні 2021 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначено, що 02.10.2015 року сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу сторони мають дочку [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що їх сімейне життя в останній час стало неможливим у зв`язку з несумісністю характерів. На протязі останнього часу спільного проживання у них постійно виникали сварки з відповідачем, непорозуміння. Позивач в судовому засіданні позов підтримав. Відповідач згідно заяви не заперечує проти розірвання шлюбу, просить справу розглядати без її участі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 02.10.2015 року сторони зареєстрували шлюб у відділі ДРАЦС РС Вінницького МУЮ у Вінницькій області, відповідний актовий запис № 2997, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER] від 02.10.2015 року. Згідно з ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 1 та 3 ст. 55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки судом встановлено, що сім`я фактично розпалася, строк на примирення не може дати позитивних результатів, поновлювати сімейні стосунки сторони не бажають, подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-28 00:00:00

[PERSON] у вересні 2021 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначено, що сторони перебувають у шлюбі з 28.12.2006 року. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] випуску, який проживає з батьком та перебуває на його утриманні. Позивач зазначає, що їх спільне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння між сторонами, байдужість до сімейного життя. Сім`я фактично розпалася, шлюб існує лише формально. Позивач згідно заяви позов підтримав. Відповідач згідно заяви позов визнала. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 28.12.2006 року сторони зареєстрували шлюб у відділі РАЦС Вінницького МУЮ Вінницької області, відповідний актовий запис № 3562, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серія [NUMBER] від 28.12.2006 року. Від даного шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] , відповідний актовий запис № 371, що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER] від 06.02.2007 року. Згідно з ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 1 та 3 ст. 55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки судом встановлено, що сім`я фактично розпалася, строк на примирення не дасть позитивних результатів, поновлювати сімейні стосунки сторони не бажають, подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-17 00:00:00

[PERSON] у вересні 2021 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначено, що 06.08.2019 року сторони зареєстрували шлюб. Від даного шлюбу у сторін дітей немає. Спільне життя з відповідачем не склалось, сторони не зійшлися поглядами на спільне сімейне життя та обов`язки, ведення господарства. У зв`язку з чим у них виникають конфліктні ситуації. Позивач згідно заяви просила розглянути справу без її участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, однак повідомлявся належним чином. В зв`язку з цим суд, оскільки наявних у справі доказів достатньо для встановлення прав та взаємовідносин сторін та враховуючи те, що позивач не заперечує, відповідно до ст. 280 ЦПК України\~ухвалює заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 06.08.2019 року сторони зареєстрували шлюб у Вінницькому міському відділі ДРАЦС ГТУЮ у Вінницькій області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER] від 06.08.2019 року, відповідний актовий запис № 1835. Згідно з ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 1 та 3 ст. 55 Сімейного кодексу України\~дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки судом встановлено, що сім`я фактично розпалася, строк на примирення не дав позитивних результатів, поновлювати сімейні стосунки сторони не бажають, подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-03 00:00:00

[PERSON] у вересні 2021 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначено, що сторони перебувають у шлюбі з 23.07.2005 року. Від шлюбу сторони мають дочку [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що їх спільне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння між сторонами, байдужість до сімейного життя. Останні втратили почуття любові та поваги один до одного. Позивач згідно заяви позов підтримала. Відповідач згідно заяви позов визнав. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 23.07.2005 року сторони зареєстрували шлюб у відділі РАЦС Вінницького МУЮ Вінницької області, відповідний актовий запис № 1410, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER] від 23.07.2005 року. Від даного шлюбу сторони мають дочку [PERSON] , [INFO] , відповідний актовий запис № 411, що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER] від 09.02.2006 року. Згідно з ч. 1 ст.\~24\~Сімейного кодексу\~України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 1 та 3 ст.\~55\~Сімейного кодексу\~України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Згідно з ч. 2 ст.\~112\~Сімейного кодексу\~України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки судом встановлено, що сім`я фактично розпалася, строк на примирення не дав позитивних результатів, поновлювати сімейні стосунки сторони не бажають, подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Відповідно до ст.\~141\~ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача 908,00 грн. судового збору на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-19 00:00:00

[PERSON] у вересня 2013 року звернулася до суду з даним позовом, у зв'язку з розпадом сім'ї, що є підставою для розірвання шлюбу. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі та наполягала на його задоволенні з викладених у ньому підстав, оскільки з відповідачем, спільного господарства не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують, зазначила, що з відповідачем спільно не проживають більше двох місяців, а тому подальше збереження сім'ї є неможливим і суперечить її інтересам. Просила залишити їй прізвище [PERSON]. Відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі. Збереження сім'ї вважав неможливим. Суд заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного. Матеріалами справи встановлено, що подружжя [PERSON] перебувають у шлюбі з 03 лютого 2002 року, від якого мають трьох малолітніх дітей - [PERSON] ([INFO]), [PERSON] ([INFO]) та [PERSON] ([INFO]), які проживає разом з позивачкою. Подальше спільне життя подружжя й збереження сім'ї є неможливим та інтересам кожного з них не відповідає, що згідно ч. 2 ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу. Таким чином, позовні вимоги ґрунтуються на вимогах Закону й підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-19 00:00:00

[PERSON] у грудні 2013 р. звернулась з позовом до суду і просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від спільного життя вони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно не надає матеріальній допомоги на утримання дитини, тому вона просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно до досягнення дочкою повноліття. Позивач у судове засідання не з'явилася, від неї надійшла заява, в якій вона позов підтримала, просила його задовольнити та розглянути справу у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, від нього надійшла заява, в якій він позов визнав, не заперечував проти його задоволення, просив розглянути справу у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд знаходить, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21 серпня 2004 р., про що свідчить копія свідоцтва про одруження (а.с.3) Від спільного життя в них народилася донька - [PERSON], [INFO], батьком якої, згідно копії свідоцтва про народження, є відповідач - [PERSON] (а.с.4). Оскільки відповідач є батьком дитини, то у відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України він зобов'язаний утримувати свою неповнолітню дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливості надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Статтею 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Оскільки відповідач погодився із розміром аліментів, які позивач просить з нього стягнути, то суд вважає що слід задовольнити вимоги позивача про стягнення з відповідача 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття. У зв'язку з тим, що позивач звільнена від оплати судових витрат, то згідно зі ст.88 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір у розмірі 243,60 грн. підлягає стягненню з відповідача. На підставі ст. ст. 180, 182, 183 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-06 00:00:00

[PERSON] у грудні 2013 року звернулася до суду з даним позовом, у зв'язку з розпадом сім'ї, що є підставою для розірвання шлюбу. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі та наполягала на його задоволенні з викладених у ньому підстав, оскільки з відповідачем спільного господарства не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують, відповідач на даний час відбуває покарання у виправній колонії, а тому подальше збереження сім'ї є неможливим і суперечить її інтересам. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище - [PERSON]. Відповідач про розгляд справи повідомлений в порядку ч. 6 ст. 76 ЦПК України. Письмових пояснень з приводу пред'явлених до нього позовних вимог до суду не надходило. Суд заслухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного. Матеріалами справи встановлено, що подружжя [PERSON] перебувають у шлюбі з 19 серпня 2006, від якого мають спільного сина - [PERSON] ([INFO]), яка проживає разом з позивачкою. Відповідно до вироку Оболонського районного суду м. Києва від 31 березня 2008 року [PERSON] засуджено за ч. 4 ст. 187 КК України до 11 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна. Подальше спільне життя подружжя й збереження сім'ї є неможливим та інтересам позивачки не відповідає, що згідно ч. 2 ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу. Таким чином, позовні вимоги ґрунтуються на вимогах Закону й підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-13 00:00:00

[PERSON] у грудні 2013 року звернулася у суд із указаним позовом. Вимоги мотивує тим, що 26 січня 2002 року з відповідачем зареєстровано шлюб, проте збереження сім'ї неможливе через непорозуміння, відсутність взаємної довіри. Неодноразові спроби налагодити сімейні стосунки не дали позитивного результату. Від шлюбу є двоє неповнолітніх дітей - син [PERSON], 2003 року народження, та дочка [PERSON], 2012 року народження. У судовому засіданні позивач підтримала позов, пояснила, що вважає збереження сім'ї неможливим через зловживання відповідача алкоголем, просила розірвати шлюб, стягнути з відповідача судові витрати у справі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач заперечень проти позову не подав та двічі не з'явився у судове засідання, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши та оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до ст. 104, ч. 1 ст. 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно зі ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Із свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER], вбачається, що із 26 січня 2002 року [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі. В ході розгляду справи встановлено, що сторони спільного бюджету та господарства не ведуть, зберегти сім'ю не бажають. Спільні неповнолітні діти [PERSON], 2003 року народження, та [PERSON], 2012 року народження, проживають з позивачем. Сторонам надавався тримісячний строк для примирення, який позитивного результату для збереження сім'ї не приніс. Наведені обставини дають суду підстави зробити висновок, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. При подачі позовної заяви до суду позивачем сплачено судовий збір. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, п. 1.2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача на користь позивача слід стягнути 229,40 грн. судового збору. На підставі ст. ст. 104, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-21 00:00:00

[PERSON] у грудні 2014 року заявив позов до [PERSON], за яким просив визначити місце проживання їх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], разом з батьком. Представник позивача в судовому засіданні на вимогах позову наполягав, а відповідач їх визнала. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Статтею 160 СК України встановлено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, то спір між ними відповідно до ст. 161 СК України, може бути вирішено органом опіки та піклування або судом. За таких обставин, та вимог закону, переконавшись в добровільності позиції сторін, суд вважає за можливе позов задовольнити частково, визначивши місце проживання дитини [PERSON], [INFO], разом з батьком, а в задоволенні вимог про визначення місця проживання [PERSON], [INFO], відмовити, оскільки останній досяг чотирнадцятирічного віку і вправі сам визначати з ким із батьків він має проживати. Судові витрати у справі, відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд покладає на відповідача.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-08 00:00:00

[PERSON] у грудні 2014 року звернувся із позовною заявою до Дарницького райсуду м.Києва про розірвання шлюбу зареєстрованого у лютому 2014 року, посилаючись на те, що шлюбно-сімейні відносини з відповідачем у нього припинились, спільне життя не склалось, спільного господарства сторони не ведуть, тому вважає, що шлюб зберегти неможливо та недоцільно. Дітей від шлюбу подружжя не має. Позивач у судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання також не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи у її відсутність до суду не надходило. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача та ухвалити заочне рішення відповідно до ст.ст.169 ч.4, 224-226 ЦПК України, оскільки позивач не заперечував проти заочного розгляду справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 21, 24 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 14 лютого 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Керченського міського управління юстиції в Автономній Республіці Крим, актовий запис №71 (а.с.6-7, 8). Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У відповідності до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.ч.1, 4 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Разом з тим, відповідачем суду не надано жодних належних та допустимих доказів в заперечення позовних вимог, не здобуто таких доказів і в ході судових засідань. За таких обставин, суд приходить до висновку, що примирення сторін не можливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-25 00:00:00

[PERSON] у грудні 2014 року звернулась до суду з позовом, за яким просила розірвати шлюб укладений між нею та [PERSON] Позивач в судовому засіданні на вимогах позову наполягала, просила їх задовольнити за підстав, наведених в позовній заяві. [PERSON] в суд не з'явився, про час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив. Оскільки у справі достатньо даних про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення по справі на підставі наявних доказів. Позивач проти такого порядку розгляду справи не заперечувала. Судом встановлено таке. Сторони зареєстрували шлюб 20.09.1996 року, на що вказує свідоцтво про шлюб, від шлюбу мають дочку [PERSON], яка народилася [INFO]. Позивач в судовому засіданні пояснила, що сторони хоч проживають в одній квартирі, проте з початку 2007 року шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, причиною цьому стало пияцтво чоловіка. За таких обставин, відсутності заперечень відповідача, суд знаходить існування шлюбу формальним та таким, що суперечить інтересам сторін, а тому він підлягає розірванню на підставі ст.ст. 105, 112 СК України. Судові витрати у справі, відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд покладає на відповідача.

Outcome: approved