Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-20 00:00:00

[PERSON] у грудні 2016 р. звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] і [PERSON], 26 листопада 2008 р . в твердій грошовій сумі по 1000 грн. на кожну дитину до досягнення ними повноліття. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] посилається на те, що відповідач після з березня 2016 р. по грудень 2016 р. надавав матеріальну допомогу нерегулярно, а після звернення до суду відповідач до дітей не приходить, матеріально не підтримує, не телефонує, участі у вихованні не приймає. Позивач зазначає, що вона отримує невелику заробітну плату та самостійно не може забезпечити дітей та задовольнити їх необхідні потреби, які складають приблизно 4500 грн. на місяць, оскільки дочка займається малюванням, син перебуває в спортивній секції, діти відвідують басейн, заняття іноземної мови, крім того, син потребує додаткових занять з логопедом . [PERSON] стверджує, що відповідач має можливість виплачувати зазначену позивачем суму, займається підприємницькою діяльністю, отримує дохід, інших осіб на утриманні немає. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги і просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, не заперечував проти виплати аліментів щомісячно у розмірі 350 грн. на кожну дитину, в межах 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку , пояснивши, що він повністю забезпечував дітей, надавав матеріальну допомогу щотижня, влітку оздоровлював сина на море. Після того, як з дружиною стали проживати окремо, з березня 2016 р ., відповідач зазначає, що він передавав та витрачав на потреби дітей близько 2000 грн. в місяць, в січні 2017 р. таку суму також надав позивачеві , на день народження сина в січні 2017 р. подарував йому мобільний телефон, доньці - сережки, оплачував навчання та секції. Проте позивач налаштовує дітей, не дозволяє їм дзвонити батькові, а також називати номер мобільного телефону, відмовляє у зустрічах , поїздці влітку на море, при цьому ставлячи певні умови, порушує права відповідача і дітей на безперешкодне спілкування. Суд, вислухавши пояснення сторін, перевіривши обставини справи, вважає за необхідне позов [PERSON] задовольнити частково, виходячи з вимог ст. ст.180, 181 Сімейного Кодексу України, якими передбачено обовязок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду аліменти присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що [PERSON] і [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 05.11.1999 р., з березня 2016 р. разом не проживають, мають неповнолітніх дітей дочку [PERSON], [INFO] і сина [PERSON], [INFO]. Згідно зі ст.184 Сімейного Кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Статтями 182, 183 СК України передбачено, що розмір аліментів, які стягуються на дитину, встановлюються судом з урахуванням: стану здоров'я та матеріального становища дитини і платника аліментів; наявності у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інших обставин, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як вбачається з наданих суду пояснень сторін, відповідач регулярно надає позивачу гроші на утримання дітей, витрачає кошти на придбання одягу, подарунків, дозвілля, відпочинок, що значно перевищує суму, яку він згоден оплачувати -350 грн. на місяць на кожну дитину. З огляду на зазначені обставини, приймаючи до уваги, що [PERSON] займається підприємницькою діяльністю, має мінливий дохід, його реальні витрати неможливо встановити, але він отримує прибуток і за своїм матеріальним становищем може сплачувати аліменти, враховуючи стан здоров'я та матеріальне становище дітей і відповідача, беручи до уваги, що [PERSON] не сплачує аліменти на утримання інших дітей, виходячи із розміру прожиткового мінімуму на одну особу в розрахунку для дитини віком від 6 до 18 років на місяць , який становить з 1 січня 2017 року - 1689 гривень, з 1 травня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1860 гривень та визначений ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2017 р.» суд вважає за можливе стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1500 грн.( по 750 грн. на кожну дитину). Доводи відповідача на те, що він утримує дітей та самостійно визначає суму, яку має можливість сплачувати, не можуть бути підставою для погіршення матеріального становища дітей та зменшення суми аліментів до 350 грн. , як того вимагає відповідач при їх стягненні. Суд також зазначає, що оскільки діти проживають з позивачем , то мати визначає першочергові витрати на дітей, несе також витрати на харчування, оплату комунальних послуг, придбання необхідних речей, у того числі і особистого вжитку. Відповідно до ст.ст. 79, 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судові витрати. На підставі викладеного і

Outcome: approved