Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-26 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до Чугуївського міського суду Харківської області із заявою про встановлення факту батьківства, в якій просила суд винести рішення, згідно якого встановити факт батьківства [PERSON], який помер 06 липня 2016 року у м. Чугуєві Харківської області, відносно [PERSON], яка народилася 06 листопада 1985 року в м. Мари, Туркменістан. Встановити факт батьківства [PERSON], який помер 06 липня 2016 року у м. Чугуєві Харківської області, відносно [PERSON], яка народилася 24 січня 1989 року в м. Мари, Туркменістан. В обґрунтування заявлених вимог [PERSON] та [PERSON] зазначили, що 06 липня 2016 року помер їх батько [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина. У встановлений законом строк вони звернулися до нотаріуса з метою її оформленням, однак нотаріус оглянув представлені документи та виявив певну невідповідність у документах, що підтверджують родинний звязок між ними та їх батьком. Вищевказана невідповідність повязана з наступним. У період з 1985 по 1993 рік їх батьки [PERSON] та [PERSON] мали сімейні стосунки, та в цей час проживали разом однією сімєю без державної реєстрації шлюбу. Оскільки на момент народження Заявників їхні батьки [PERSON] та [PERSON] проживали без державної реєстрації шлюбу, то запис про батька у Книзі реєстрації актів про народження відповідно до вимог ст.55 Кодекс про шлюб та сімю було здійснено за прізвищем матері, а ім'я та по батькові батька дитини записано за вказівкою матері. Таким чином, при реєстрації народжень ім'я та по батькові батька у свідоцтвах про народження було зазначено як [PERSON], саме так як дійсно його звали але прізвище було записано материне «Мрачковський». Після народження [PERSON] та [PERSON], 13 березня 1993 року їх батьки [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб та продовжили постійно проживати разом однією сімєю. Встановлення факту батьківства між [PERSON], [PERSON] та [PERSON], який помер 06 липня 2016 року, як між дочками та батьком має для них юридичне значення, оскільки дає можливість оформити нотаріально спадщину. Заявники в судове засідання не зявилися, надали заяви, згідно яких заявлені вимоги повністю підтримують, просять суд їх задовольнити та розглядати справу у їх відсутності (а.с. 28,30). Представник заінтересованої особи - Чугуївської державної нотаріальної контори Харківської області, у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, згідно якої просив розглядати справу у його відсутності та ухвалити рішення відповідно до чинного законодавства (а.с. 29). Таким чином суд вважає за можливе в порядку\~ст. 169 ЦПК України, розглядати справу у відсутності не зявившихся осіб за доказами, що містяться в матеріалах справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню, як така, що знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду. Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини. 06 липня 2016 року помер [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії І-ВЛ №549831 (а.с. 17). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина. У встановлений законом строк Заявники звернулися до нотаріуса з метою її оформленням, однак нотаріус оглянув представлені документи та виявив певну невідповідність у документах, що підтверджують родинний звязок між ними та їх батьком. Вищевказана невідповідність повязана з наступним. У період з 1985 по 1993 рік [PERSON] та [PERSON] мали сімейні стосунки, та в цей час проживали разом однією сімєю без державної реєстрації шлюбу. За період спільного проживання батьків 06 листопада 1985 року народилася [PERSON] ([PERSON] до реєстрації шлюбу) (а.с. 16) [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про народження серії І-ЛК № 323893 (а.с. 15) та 24 січня 1989 року, [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про народження серії І-ИУ №486673 (а.с. 14). Оскільки на момент народження Заявників їхні батьки [PERSON] та [PERSON] проживали без державної реєстрації шлюбу, то запис про батька у Книзі реєстрації актів про народження відповідно до вимог ст.55 Кодекс про шлюб та сімю було здійснено за прізвищем матері, а ім'я та по батькові батька дитини записано за вказівкою матері. Таким чином, при реєстрації наших народжень ім'я та по батькові батька у свідоцтвах про народження було зазначено як [PERSON], саме так як дійсно його звали але прізвище було записано материне «Мрачковський». За життя їх батьки та і вони самі не придавали цьому значної уваги та навіть подумати не могли, що це може бути підставою для невизнання їх дітьми рідного батька. Але через вказану невідповідність ним було рекомендовано звернутися до суду. Після народження [PERSON] та [PERSON], 13 березня 1993 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, що підтверджується Свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІV-ВЛ №268364 (а.с. 13) та продовжили постійно проживати разом однією сімєю. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004 р., необхідно застосовувати відповідні норми\~КпШС, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір'ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини. Згідно п.9 ППВСУ №3 від 15.06.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Так, доказами які підтверджують, що [PERSON] є батьком [PERSON] та [PERSON] є запис про батька в їхніх свідоцтвах про народження, де зазначено імя та по-батькові батька як [PERSON]. Окрім цього, той факт, що [PERSON] та [PERSON], є рідними дочками [PERSON], підтверджується довідкою про склад сімї, загальної площі жилого будинку та види комунальних послуг №2594 від 20.11.1997 року (а.с. 18) та довідкою про визначення належності до громадянства України № 23979 від 24.01.2002 року (а.с. 19) відповідно до яких [PERSON] та [PERSON] записані дочками [PERSON]. Крім того, в свідоцтві про право на спадщину за законом зазначено, що спадкоємець [PERSON] проживає у м. Мари (а.с. 20), тобто саме в тому місті, в якому народилися та проживали заявниці. Відповідно до п.п. 1 п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини, і вирішує їх з урахуванням обставин, передбачених ст. 53 Кодексу про шлюб та сім'ю України. Відповідно до п.п. 3 п. 15 вказаної Постанови заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини (наприклад, відповідно до ч. 2 ст. 55 Кодексу про шлюб та сім'ю запис про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній) і можуть бути подані матір'ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття. За положеннями ст. 53 КпШС походження дитини від батьків, які не перебувають між собою в шлюбі, встановлюється шляхом подачі спільної заяви батьком і матір'ю дитини в державні органи реєстрації актів громадянського стану. В разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини, коли відповідно до ч. 2\~ст. 55 КпШС запис про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній, і можуть бути подані матір'ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття. Таким чином, закон розрізняє порядок визначення походження дитини від батька шляхом визнання батьківства про що позов заявляється до особи, яка вважається батьком дитини, та шляхом встановлення факту батьківства у разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Тобто в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини, належним способом захисту може бути лише встановлення факту батьківства (така правова позиція викладена в ухвалі ВССУ від 16 грудня 2015 року в справі № 6-24384св15). Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» N5 від 31.03.95, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно п. 1 Постанови Пленуму ВСУ №5 від 31.03.1995 якщо встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право, заява розглядається в порядку окремого провадження. Встановлення факту батьківства між [PERSON], [PERSON] та [PERSON], який помер 06 липня 2016 року, як між дочками та батьком має для Заявників юридичне значення, оскільки дає можливість оформити нотаріально спадщину. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved