Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-24 00:00:00

[PERSON] , яка є правонаступником [PERSON] , та [PERSON] звернулися до суду з цивільним позовом до Іркліївської сільської ради (далі - відповідач-1), Чорнобаївської державної нотаріальної контори (далі - відповідач-2), [PERSON] (далі - відповідач-3), [PERSON] (далі - відповідач-4), треті особи - орган опіки та піклування Черкаської міської ради, орган опіки та піклування Чорнобаївської РДА Черкаської області, [PERSON] , про визнання права власності в порядку спадкування. В обґрунтування позову зазначалося, що [INFO] померла мати [PERSON] , та рідна баба [PERSON] - [PERSON] . За життя [PERSON] згідно з рішенням суду отримала у спадщину після смерті свого чоловіка [PERSON] його спадкове майно. [PERSON] , не погоджуючись з вказаним рішенням суду, звернулася із заявою про його перегляд за нововиявленими обставинами, однак ухвалою суду у відкритті провадження за вказаною заявою було відмовлено. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина. [PERSON] є спадкоємцем першої черги, а тому вона прийняла спадщину, оскільки постійно проживала зі спадкодавцем на день її смерті. [PERSON] є спадкоємцем за правом представлення, оскільки є внуком спадкодавця, а його мати, тобто дочка померлої [PERSON] - [PERSON] померла [INFO] . Крім того, [INFO] помер і батько [PERSON] - [PERSON] . В зв`язку зі смертю обох батьків стосовно [PERSON] встановлена опіка зі сторони його рідної тітки - [PERSON] . Саме тому [PERSON] є спадкоємцем за правом представлення, оскільки спадщина померлої [PERSON] належала б його матері. Враховуючи викладене, [PERSON] просила визнати за нею та [PERSON] по Ѕ частині спадкового майна після смерті [PERSON] . Відповідач-1\~подав відзив\~на позовну\~заяву,\~відповідно до\~якого,\~посилаючись зокрема\~на приписи\~ст.ст.\~328,\~1268\~ЦК України,\~заперечив щодо\~включення до\~спадкового майна\~спадкодавця житлового\~будинку і\~земельної ділянки\~площею 0,0961\~га,\~розташованих у\~с.\~Іркліїв Черкаської\~області,\~та дворища\~площею 0,30\~га,\~розташованого у\~с.\~Скородистик Черкаської\~області,\~оскільки вказане\~майно на\~підставі договорів\~дарування належить\~відповідачу-3.\~При цьому\~відповідач-1\~стверджував,\~що в\~с.\~Скородистик Черкаської\~області обліковується\~не дворище,\~а прибудинкова\~територія площею\~0,0761\~га та\~рілля площею\~0,02448\~га.\~Крім того,\~просив розгляд\~справи проводити\~без участі\~представника (а.с. 62-63). Відповідач-2 направив до суду лист, в якому вказав, що нотаріус, який вчиняє нотаріальні дії, не є особою прав і обов`язків якої стосується спір, оскільки відсутня юридична зацікавленість у результаті вирішення справи судом. Крім того, повідомив, що жодної нотаріальної дії щодо спадкового майна [PERSON] не вчинено та у зв`язку з надходженням вказаного позову зупинено вчинення нотаріальних дій щодо спадкодавця за заповітом. Просив розгляд справи проводити без участі представника (а.с. 75). 2 серпня 2019 року ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області залучено до участі у справі у якості співвідповідачів відповідача-3 та відповідача-4 (а.с. 86-87). Відповідач-3 подав відзив на позовну заяву, відповідно до якого позовні вимог не визнав, оскільки житловий будинок разом із земельною ділянкою, що розташовані на території с. Іркліїв Черкаської області, земельну ділянку, розташовану на території с. Скородистик Черкаської області, він отримав згідно з договорами дарування ще за життя [PERSON] (а.с. 103-105). Крім того, відповідач-4 подав відзив на позовну заяву, відповідно до якого позовні вимог не визнав, оскільки спадщину померлої [PERSON] він отримав на підставі заповіту. При цьому вважав, що право [PERSON] на спадкове майно не підпадає під дію ст. 1241 ЦК України, оскільки остання не є непрацездатною. Водночас стверджував, що [PERSON] ніякого відношення до спадщини не має, оскільки згідно зі ст. 1265 ЦК України відноситься до п`ятої черги спадкоємців (а.с. 116-118). 5 листопада 2020 року ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області залучено до участі у справі у якості позивача [PERSON] (далі - позивач-1) як правонаступника [PERSON] (а.с. 198-200). Позивач-1 у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 218). Від служби у справах дітей Черкаської міської ради надійшов лист, яким повідомлено, що малолітній [PERSON] (далі - позивач-2) перебуває на первинному обліку як дитина-сирота. Батьки позивача-2 померли, у зв`язку з чим його передано під опіку тітки - [PERSON] . Зважаючи на те, що до розгляду справи у якості третьої особи залучено орган опіки і піклування за місцем знаходження спірного спадкового майна, просила суд провести розгляд справи без участі органу опіки та піклування і прийняти рішення з урахуванням майнових прав малолітнього [PERSON] (позивача-2) (а.с. 60). Орган опіки та піклування Чорнобаївської РДА Черкаської області про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся за місцем знаходження (а.с. 213), однак явку свого представника у судове засідання не забезпечив. [PERSON] \~у судове\~засідання не\~викликався, оскільки у попередні засідання, а саме 23 липня, 15 жовтня, 14 листопада 2019 року та 15 вересня 2020 року жодного разу до суду не з`явився. Присутній у судовому засіданні представник позивача за довіреністю [PERSON] (а.с. 221) позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Крім того, вважав за недоцільне досліджувати в судовому засіданні матеріали цивільної справи, оскільки зміст їх відомий. Представник відповідача-3 та відповідача -4 за довіреностями [PERSON] (а.с. 114, 125) проти задоволення позову заперечила повністю з підстав, викладених у відзивах на позовну заяву. Виходячи з приписів ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Заслухавши пояснення сторін, суд встановив наступні обставини справи та визначив відповідні до них правовідносини. Рішенням Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 14 вересня 2016 року у справі № 709/1807/16-ц за [PERSON] визнано право власності в порядку спадкування за законом на будинок з надвірними спорудами та земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, що належали її покійному чоловікові - [PERSON] (а.с. 25-26). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується виданим повторно свідоцтвом про смерть від 11 грудня 2018 року серії [NUMBER] (а.с. 18). Зі змісту позовної заяви та матеріалів цивільної справи вбачається, що [PERSON] була дочкою померлої [PERSON] . Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 22 грудня 2018 року у справі № 709/1807/16-ц [PERSON] відмовлено у відкритті провадження за заявою про перегляд рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 14 вересня 2016 року у справі № 709/1807/16-ц за нововиявленими обставинами (а.с. 27-28). Згідно з копією рішення виконавчого комітету Придніпровської районної ради м. Черкаси від 27 серпня 2010 року № 328 позивачу-2 надано статус дитини-сироти (а.с. 29). Відповідно до копії іншого рішення виконавчого комітету Придніпровської районної ради м. Черкаси від 11 жовтня 2010 року № 402 [PERSON] призначено опікуном над малолітнім [PERSON] (позивач-2) та визначено місце проживання останнього разом з опікуном (а.с. 30-31). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть від 22 жовтня 2019 року № 00024300103 (а.с. 156). Крім того, в померлої [PERSON] була інша дочка, а саме [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 17 листопада 1973 року серії [NUMBER] (а.с. 36). Після укладення шлюбу з [PERSON] остання набула прізвище свого чоловіка « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу від 25 вересня 1993 року серії [NUMBER] (а.с. 37). Позивач-2 є сином [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 11 жовтня 2006 року серії [NUMBER] (а.с. 35). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 29 січня 2007 року серії [NUMBER] (а.с. 34). [INFO] також померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 25 серпня 2010 року серії [NUMBER] (а.с. 33). Позивач-2 прийняв спадкове майно після смерті своєї матері [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 2 квітня 2011 року (а.с. 32). 19 грудня 2019 року Чорнобаївською РДА Черкаської області прийнято розпорядження № 175, відповідно до якого встановлено опіку над дитиною-сиротою [PERSON] (позивач-2) та призначено опікуна [PERSON] (позивач-1) (а.с. 211). При житті [PERSON] , а саме 14 листопада 2016 року, склала заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Іркліївської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області Демуз Р.І. та зареєстрований у реєстрі за № 92, відповідно до якого все своє майно, де б воно не було і з чого б не складалося і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла відповідачу-4 (а.с. 119). Згідно з копією договору дарування земельної ділянки від 21 березня 2017 року серії НМА № 284057 [PERSON] подарувала відповідачу-3 земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,3209 га, кадастровий номер 7125182800:02:000:0806, що розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 106). Вказана земельна ділянка належить відповідачу-3 на праві приватної власності, що підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 21 березня 2017 року № 82987481 (а.с. 108). Відповідно до копії договору дарування житлового будинку від 21 березня 2017 року серії НМА № 284054 [PERSON] подарувала відповідачу-3 житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] на приватизованій земельній ділянці площею 0,0961 га, кадастровий номер 7125182800:01:000:0183 (а.с. 109). Вказаний житловий будинок з надвірними спорудами належить відповідачу-3 на праві приватної власності, що підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 21 березня 2017 року № 82986709 (а.с. 110). Згідно з копією договору дарування земельної ділянки від 21 березня 2017 року серії НМА № 284055 [PERSON] подарувала відповідачу-3 земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,0961 га, кадастровий номер 7125182800:01:000:0183, що розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 111). Вказана земельна ділянка належить відповідачу-3 на праві приватної власності, що підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 21 березня 2017 року № 829868951 (а.с. 113). Відповідно до змісту листа Чорнобаївської державної нотаріальної контори від 11 липня 2020 року (вих. № 173/01-16) (а.с. 169), що надійшов у відповідь на запит суду (а.с. 168), після смерті [PERSON] подано заяву про прийняття спадщини від імені позивача-1 (а.с. 170). Свідоцтва про право на спадщину не видавалися. Відповідно до ст. 1216 ЦК України cпадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 3 ст. 46 цього Кодексу). Таким чином часом відкриття спадщини після смерті [PERSON] є день її смерті, тобто [INFO] . Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). 1 серпня 2019 року Чорнобаївською державною нотаріальною конторою на адресу суду разом із супровідним листом (вих. № 530/01-16) (а.с. 80) направлено копію спадкової справи після смерті [PERSON] . Так, зі змісту спадкової справи вбачається, що із заявою про прийняття спадщини звернувся відповідач-4 (а.с. 81). 13 листопада 2018 року Чорнобаївською державною нотаріальною конторою відкрито спадкову справу за № 605/2018 рік, що підтверджується копією витягу про реєстрації в Спадковому реєстрі № 54059831 (а.с. 85). Судом встановлено, що померла [PERSON] склала заповіт на користь відповідача-4. При цьому частину свого майна [PERSON] ще за життя подарувала відповідачу-3. Таким чином відповідач-4 є спадкоємцем, який прийняв спадщину померлої [PERSON] . Згідно зі ст. 1223 ЦК України право на\~спадкування мають\~особи,\~визначені у\~заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 цього Кодексу. Судом встановлено, що позивачі [PERSON] і [PERSON] , є внуками померлої [PERSON] та відповідно до ст. 1265 ЦК України є спадкоємцями п`ятої черги. Відповідно до ч. 1 ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка) (ч. 1 ст. 1241 ЦК України). Перелік осіб, які мають право на обов`язкову частку, що визначений ст. 1241 ЦК України, є вичерпним і розширеного тлумачення не потребує. При визначенні розміру обов`язкової частки в спадщині враховуються всі спадкоємці за законом першої черги, увесь склад спадщини, зокрема, право на вклади в банку (фінансовій установі), щодо яких вкладником було зроблено розпорядження на випадок своєї смерті, вартість речей звичайної домашньої обстановки та вжитку, вартість заповідального відказу. За згодою особи, яка має право на обов`язкову частку у спадщині, належна їй частка визначається з майна, не охопленого заповітом. У разі незгоди ця частка визначається з усього складу спадщини. Зазначене узгоджується з п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», де судам роз`яснено, що при визначенні розміру обов`язкової частки в спадщині враховуються всі спадкоємці за законом першої черги. Отже, за правилами ЦК України до таких спадкоємців слід також відносити спадкоємців, які відмовилися від прийняття спадщини, не прийняли спадщину, усунені від права на спадкування або померли до відкриття спадщини, але в яких є спадкоємців за правом представлення (ст. 1266 ЦК України). Тобто, при обчисленні розміру обов`язкової частки слід ураховувати всіх спадкоємців за законом, які могли б спадкувати, якщо порядок спадкування не був би змінений заповітом. Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 25 листопада 2020 року у справі № 292/389/17. Таким чином позивач [PERSON] , як спадкоємець за правом представлення, хоча і є неповнолітнім, однак не відноситься до кола спадкоємців, які мають право на обов`язкову частку у спадщині у даній ситуації. Вимогами ст. 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Позивачами [PERSON] і [PERSON] не надано будь-яких належних, допустимих та достатніх доказів в розумінні ст.ст. 77, 78, 80 ЦПК України, що підтверджують успадкування [PERSON] земельної ділянки площею 2,4 га після смерті [PERSON] , про яку зазначено у позові. Відповідно до\~ст.\~15\~ЦК України\~кожна особа\~має право\~на захист\~свого цивільного\~права у\~разі його\~порушення,\~невизнання або\~оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Виходячи з вказаних положень, судовому захисту підлягає саме порушене право, а тому відсутність доказів щодо наявності порушеного права є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову. Враховуючи наявність заповіту та відсутність права на обов`язкову частку у спадщині суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог позивачів [PERSON] і [PERSON] . З огляду на викладене,

Outcome: dismissed