Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-04 00:00:00

[PERSON] і [PERSON], яка діє від свого імені і від імені та в інтересах малолітньої [PERSON], в лютому 2018 року звернулись до суду з вимогами ухвалити рішення, яким стягнути з рахунків Головного управління Національної поліції в Одеській області на їх позивачів користь на відшкодування моральної шкоди 50\~000 грн, посилаючись на бездіяльність органів досудового слідства. До суду позивачі не з»явились. В позові викладена вимога про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Представник відповідача ГУНП в Одеській області до суду не зявився, про час і місце розгляду справи сповіщений належним чином, надав відзив на позов. Представник відповідача Київського ВП у м.Одесі до суду не зяився, про час і місце слухання справи сповіщений, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав. Суд вивчив матеріали по справі і встановив наступне: Слідчим відділом Київського ВП у м.Одесі ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування за матеріалами кримінального провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР за №12016160480000122 від 12.01.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України. Позивачі доводять, що за вказаним кримінальним провадженям будь-яких слідчих дій не проводиться не зважаючи на багато чисельні звернення [PERSON] і [PERSON] до суду зі скаргами на бездіяльність посадових осіб Київського ВП та наявність відповідних судових ухвал, якими бездіяльність посадових осіб Київського ВП визнана неправомірною. Бездіяльність органів досудового розслідування, а саме Київського ВП у м.Одесі ГУНП в Одеській області на протязі 25 місяців спричинила позивачам моральну шкоду, розмір якої позивачі оцінили в 50\~000 грн. На обґрунтування своїх вимог позивачі посилались на такі докази: копію витягу з ЄРДР, копію ухвали Київського райсуду м.Одеси за скаргою [PERSON] на бездіяльність слідчого СВ Київського ВП, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні №12016160480000122, вступну та резолютивну частини рішення апеляційного суду Одеської області, ухвалене 14.09.2017 року по справі за позовом [PERSON] до Київської рай адміністрації Одеської міськради, про визнання незаконним та скасування розпорядження. Суд вивчив матеріали справи і дійшов висновку, що позов [PERSON] і [PERSON] не підлягає задоволенню з наступних правових підстав: Відповідно до\~статті 56 Конституції України\~кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Стаття 16 ЦК України визначає - кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Статтею 23 ЦК Українив визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені нормами статей\~1166,\~1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини. Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, зокрема органами дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, визначені\~статтею 1176 ЦК України. Ці підстави характеризуються особливостями суб'єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює посадових чи службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органи досудового розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу. Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою\~статті 1176 ЦК України, а саме у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт. За відсутності підстав для застосування частини першої\~статті 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами, діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті\~1173,1174\~цього\~Кодексу). Як вбачається з матеріалів справи, позивачем [PERSON] оскаржувалась бездіяльність посадових осіб слідчого відділу, ця бездіяльність посадових осіб судовим рішенням визнана незаконною. Суд дійшов висновку, що позивач доводить наявність підстав для відшкодування моральної шкоди встановлені ухвалою Київського райсуду м.Одеси бездіяльність посадових осіб слідчого відділу Київського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області, що відсутні спеціальні підстави для застосування\~статті 1176 ЦК України. [PERSON] зазначає, що шкода, завдана фізичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю посадової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується на підставі\~статті 1174 ЦК України. Відповідно до цієї норми обов'язок відшкодувати завдану шкоду потерпілому покладається не на посадову особу, незаконним рішенням, дією чи бездіяльністю якої завдано шкоду, а на державу Україна. Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 4\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»\~у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому ця шкода полягає, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. А з позову [PERSON] і [PERSON] не вбачається кому з позивачів (в тому числі і малолітній [PERSON]О.) якою саме бездіяльністю яких посадових осіб Київського ВП спричинена моральна шкода, в чому полягає моральна шкода для кожного позивача, з яких міркувань виходив кожен позивач, визначаючи розмір моральної шкоди, до позову не надані належні доказі на підтвердження розміру моральної шкоди. Позивачі не визначились і в розмірі моральної шкоди кожного з них. Відповідно до положень ст.81 ЦПК України обовязок доказування і подання доказів законом покладено на сторону. У даному випадку позивачева сторони свій обовязок щодо надання належних і допустимих доказів на підтвердження заявлених вимог не виконала. При наведених обставинах суд дійшов висновку, що позов [PERSON] і [PERSON] про відшкодування моральної шкоди є недоведеним.

Outcome: dismissed