Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-05 00:00:00

[PERSON] ( надалі по тексту Позивач, [PERSON]) звернулась до суду з позовом про скасування акту про порушення № 47615 від 14.06.2016 року Структурного відокремленого підрозділу «Київські електричні мережі» Публічного акціонерного товариства «Київенерго», визнати неправомірним та скасувати рішення Комісії Публічного акціонерного товариства «Київенерго» з розгляду акта про порушення, що викладене у протоколі № 1555 від 20.07.2016 року, посилаючись на те, що 14.06.2016 року представника Структурного відокремленого підрозділу «Київські електричні мережі» Публічного акціонерного товариства «Київенерго» складено Акт про порушення № 47615 за адресою позивача. Електричний лічильник, яки перевірявся представниками відповідача, постачальника енергії, мав дві пломби, при цьому представники відповідача заявили, що начебто відсутня одна пломба, а оскільки друга пломба відсутня, вони склали Акт про порушення. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав, просив задовольнити. Представник відповідача Жовтун О.В. проти позову заперечувала. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного висновку. Встановлено, що між Структурним відокремленим підрозділом «Київські електричні мережі» публічного акціонерного товариства «Київенерго» під час рейдової перевірки за адресою: [ADDRESS] було виявлено порушення Правил користування електричною енергією для населення, а саме: відсутні пломби з відбитками тавр Держспоживстандарту. За фактом виявленого порушення [PERSON] було складено акт про порушення № 47615, у якому зазначено: «порушення п.10, 14, 42 ПКЕЕН - відсутні пломби з відбитками тавр Держспоживстандарту» Споживач акт підписав, зауважень не надав. 20.07.2016 року відбулось засідання комісії, на якому було прийнято рішення, нарахування провести згідно п. 3.4 за формою № 3.1 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії (надалі по тексту - Методика), не облікованої внаслідок порушення споживачем ПКЕЕН. Потужність 5,544 кВТ, тривалість роботи струмоприймачів протягом 24 год., період нарахування з 15.12.2015 року по 14.06.2016 року. Всього до сплати з нараховану електроенергію 3 794, 94 грн. Рішення комісії оформлено протоколом № 1555 від 20.07.2015 року (а.с.7). Згідно ст.1 Закону України «Про електроенергетику» встановлено, що споживачами енергії є суб`єкти господарської діяльності та фізичні особи, що використовують енергію для власних потреб на підставі договору про її продаж та купівлю. Відповідно до п.4 ст.4 ЦК України - постанови Кабінету міністрів є актами цивільного законодавства,тому Правила користування електричною енергією для населення (далі ПКЕЕН), затвердженні Постановою Кабінету міністрів України від 26.07.1999 року № 1357, обов`язкові для виконання всіма споживачами і енергопостачальниками незалежно від форми власності. Згідно ст. 27 Закону України «Про електроенергетику» порушення Правил КЕЕН є правопорушенням у сфері електроенергетики та тягне за собою відповідальність згідно діючого законодавства. Відповідно до п.3.1 Методики в разі виявлення порушень ПКЕЕН: 1) пошкодження або відсутність на приладах обліку пломб з відбитками тавр про повірку приладів обліку (за умови наявності акта про збереження пломб, складеного в порядку, установленому ПКЕЕН, або іншого документа, який підтверджує факт пломбування приладів обліку, та за умови втручання споживача в роботу приладів обліку); «) пошкодження або відсутності пломб з відбитками тавр електропередавальної організації або індикаторів, установлених у місцях, указаних в акті про збереження пломб, складеному в порядку установленому ПКЕЕН, або в іншому документів, який підтверджує факт пломбування приладів обліку установлення індикаторів та передачу на збереження приладів обліку електричної енергії, відповідних пломб та індикаторів; 3) пошкодження приладів обліку (розбите скло, пошкодження цілісності корпусу тощо), інших дій споживача, які призвели до зміни показів приладів обліку 9фіксація індикатором впливу постійного (змінного) магнітного або електричного полів, використання фазозсувного трансформатора тощо (у разі підтвердження факту встановлення та передачі на збереження споживачу (власнику або наймачу об`єкта) приладів обліку, установлених пломб та індикаторів); 4) самовільного підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі енергопостачальника або іншого споживача (власника мереж) без порушення схеми обліку; 5) самовільного підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі енергопостачальника або іншого споживача ( власника мереж) з порушення схеми обліку; 6) самовільного підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електромережі, що не є власністю енергопостачальника; 7) використання «штучного нуля», що призвело до споживання не облікованої електричної енергії. За змістом ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способи захисту цивільних прав та інтересів судом передбачені у ст. 16 ЦК України. Одним із таких способів, як зазначено у п. 10 ч. 1 наведеної статті, є визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Цією нормою також встановлено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно ст. 16 ЦК України, як спосіб захисту прав і законних інтересів суб'єктів господарювання встановлює, що права та законні інтереси зазначених суб'єктів захищаються, зокрема, шляхом визнання повністю або частково недійсними актів інших суб'єктів, що суперечать законодавству, ущемляють права та законні інтереси суб'єкта господарювання або споживача. Тобто, за змістом вказаної норми суди розглядають на загальних підставах справи у спорах про визнання недійсними актів, прийнятих іншими органами, у тому числі, актів господарських товариств, які відповідно до закону чи установчих документів мають обов'язковий характер для учасників правовідносин, що виникають чи припиняються з прийняттям такого акта. Дослідивши правову природу рішення комісії, яке позивач просить скасувати, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідне рішення не є актом, який безпосередньо тягне за собою виникнення, зміну чи припинення певних прав або обов'язків позивача, не тягне для споживача негативних правових наслідків у вигляді примусового безспірного стягнення вартості додатково нарахованого обсягу електричної енергії, оскільки не є документом, на підставі якого здійснюється стягнення у примусовому порядку. Рішення комісії не є актом, який породжує певні правові наслідки, зазначене рішення не спрямовано на регулювання тих чи інших суспільних відносин і не має обов'язкового характеру для суб'єктів цих відносин, воно не є за своєю суттю рішенням державного чи іншого органу, тобто офіційним документом. Відповідно до контрольних обходів станом на 10.09.2015 та 30.11.2015 років за адресою: [ADDRESS] не було виявлено порушень Правил користування електричною енергією для населення (а.с.а.с. 32-33). Згідно ст. 714 ЦК України передбачено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Згідно ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», пункту 42 ПКЕЕН, одним з обов`язків споживача є оплата житлово-комунальних послуг, в тому числі за спожиту електроенергію, у строки, встановлені договором або законом. Статтями 525,526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватись належним чином і у встановлений строк, одностороння відмова від зобов`язання не допускається. За адресою: [ADDRESS] на [PERSON] було відкрито особовий рахунок № [NUMBER] та здійснювалось постачання електричної енергії. Тобто, між споживачем та ПАТ «Київенерго» виникли правовідносини з купівлі-продажу електроенергії та її оплати. Відповідно до п.7 ПКЕЕН для споживання електроенергії новий наймач (власник) квартири або іншого об`єкта повинен звернутися до енергопостачальника для укладення договору про користування електричною енергією. Таким чином, Позивач свідомо порушив ПКЕЕН, не повідомивши Енергопостачальника про зміну власника і не уклавши договір. Зокрема, між Позивачем та Відповідачем існують договірні відносини відповідно до яких Позивач взяв на себе зобов'язання дотримуватися вимог договору, сплачувати за спожиту електроенергію, узгоджувати нові підключення, й несе відповідальність за порушення Правил користування електричною енергією, розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж. Правові наслідки для суб'єкта, який порушив зобов'язання, регулюються положеннями ст. 611 ЦК України. 14.06.2016 представника ПАТ «Київненрго» було виявлено порушення ПКЕЕ для населення, а саме відсутні пломби з відбитками тавр Держспоживстандарту. Згідно п.53 ПКЕЕН для населення, у разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. Зазначений акт та протокол засідання комісії по розгляду актів ПКЕЕн не є правочинами і не можуть бути визнані судом недійсними або незаконними в порядку, передбаченому ст. 16 ЦК України. Правилами також не передбачено визнання недійсним акту про порушення споживачем Правил користування електричною енергією та протоколу засідання комісії по розгляду акту. Позивачем жодним чином не доведено відсутність вини щодо завданої шкоди ПАТ «Київенерго». Тому, суд вважає, що питання про наявність правових підстав для стягнення зі споживача плати за порушення ПКЕЕН на підставі відповідного акта перевірки та рішення комісії має вирішуватись під час розгляду справи за позовом про стягнення грошових коштів за вчинене порушення або про зобов'язання вчинити певні дії, пов'язані з відновленням становища, яке існувало до виникнення відповідного спору. В такому разі оскаржені акти підлягатимуть оцінці в сукупності з іншими доказами у відповідності з вимогами статті 212 ЦПК України. При цьому, в обох випадках сторони мають належними та допустимим доказами довести або спростувати факт вчинення відповідного правопорушення. Тому, аналізуючи зібрані докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що при таких обставинах позов задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed