Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-26 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом в інтересах [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, третя особа - виконавчий комітет Кам'янець-Подільської міської ради. В обґрунтування позовних вимог позивачка вказує, що в жовтні 2012 р. зареєструвала з відповідачем шлюб. Від спільного проживання в них [INFO] народився син [PERSON]. В жовтні 2014 р. шлюб з відповідачем розірвано хоча фактично однією сім'єю перестали проживати з червня 2014 р. З того часу вихованням та матеріальним забезпеченням дитини займається сама та її батьки. Син відвідує ДНЗ № 16. Відповідач життям, успіхами дитини не цікавиться, не цікавиться його здоров'ям та розвитком. Відповідач злісно ухиляється від виконання батьківських обов'язків по вихованню та матеріальному забезпеченню сина, не проявляє батьківської турботи, не спілкується з ним, не знає як син зростає. Дитина батька не згадує, вважає своїм батьком вітчима. Відповідач не сплачує присуджені по рішенню суду аліменти. Рішенням виконавчого комітету Кам'янець-Подільської міської ради № 1649 від 15.12.2016 р. затверджено висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] Позивачка просить суд винести рішення яким: позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON], стягнути з відповідача судові витрати по справі. В суді позивачка позов підтримала, просить його задоволити, не заперечила щодо заочного розгляду справи в зв'язку із повторною неявкою відповідача в судове засідання. Суду позивачка пояснила, що відповідач востаннє аліменти сплатив в липні 2015 р., відповідач сина бачив востаннє більше року назад, дитиною не цікавиться взагалі. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про розгляд справи повідомлявся судовими повістками, причини неявки суду не повідомив. Суд вважає за можливе справу розглянути без його участі на підставі наявних в справі доказів із винесенням заочного рішення по справі оскільки відносно цього не заперечив позивач в суді. Представник третьої особи по справі вважає позов таким, що підлягає до задоволення. Суду представник третьої особи пояснив, що рішенням виконавчого комітету Кам'янець-Подільської міської ради № 1649 від 15.12.2016 р. затверджено висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] Прокурор в суді вважає позов таким, що підлягає до задоволення оскільки вимоги позивачки доведені належними та допустимими доказами. Заслухавши пояснення позивача, представника третьої особи, прокурор, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. Сторони з 13.10.2012 р. перебували у шлюбі який був розірваний рішенням Камёянець-Подільського міськрайонного суду від 10.10.2014 р. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу дитина проживає з позивачкою, перебуває на її утриманні. Рішенням Кам'янець-Подільського міськрайонного суду по справі № 676/6124/14ц з відповідача на користь позивачки стягнуто аліменти в розмірі 500,00 грн. щомісяця з 12.08.2014 р. і до повноліття сина. Позивачка 11.06.2016 р. зареєструвала шлюб з [PERSON] З червня 2014 р. відповідач злісно ухиляється від виконання батьківських обов'язків. Рішення суду щодо сплати аліментів на користь позивачки на утримання сина відповідачем не виконується., що підтверджується довідкою відділу ДВС про неотримання аліментів від 05.10.2016 р. (а.с.9). Згідно пояснень позивачки відповідач протягом двох з половиною років сином не цікавився, не піклувався про його фізичний і духовний розвиток, підготовку до самостійного життя, не спілкувався з сином, не відвідував дошкільний навчальний заклад № 16 який відвідує син, що підтверджується довідкою навчального закладу від 11.11.2016 р. № 95(а.с.10). Зазначені обставини, на думку суду, свідчать, що відповідач свідомо нехтував своїми обов'язками по відношенню до дитини. 15.12.2016 р. виконавчим комітетом Кам'янець-Подільської міської ради як органом опіки та піклування було прийнято рішення № 1649 «Про затвердження висновку органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON].». Згідно зазначеного висновку органу опіки та піклування [PERSON] злісно ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню сина, не цікавиться його життям, здоров'ям, не бере участі у матеріальному забезпеченні Давіда, не сплачує аліменти, не спілкується протягом року (а.с.11). Батьки можуть бути позбавлені батьківських прав тільки з підстав, передбаченихст. 164 СК України, у випадках: якщо вони не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Враховуючи обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення оскільки відповідач тривалий час свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків відносно малолітнього сина. На підставі викладеного,

Outcome: approved