Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-05 00:00:00

[PERSON], звертаючись до суду з позовом, просить постановити рішення, яким визнати за ним, як за спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері [PERSON], померлої [INFO] року, право власності на 1/4 частину житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами, розташованими за адресою: [ADDRESS] Позивач вказує, що після смерті матері він прийняв спадщину шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, але юридично не оформив свої спадкові права та нотаріальною конторою йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на спадковий житловий будинок Василівська сільська рада Болградського району Одеської області позов визнає, просить суд справу розглянути у відсутності свого представника. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] до суду не з'явилися, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, проти задоволення позову не заперечують Оцінивши усі докази, зібрані в справі у їх сукупності, виходячи з обставин, встановлених під час судового розгляду справи, враховуючи норми діючого законодавства, яким врегульовані встановлені судом правовідносини, заяви сторін по справі, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна, в тому числі за законом відповідно до ст.1217 ЦК України. У відповідності до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до статті 1218 ЦК України, входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з частиною 1 статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Дане зобов'язання встановлено законодавством у зв'язку з тим, що право власності на спадкове нерухоме майно виникає у спадкоємця тільки з моменту державної реєстрації цього майна. Станом на 14 квітня 1991 року житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами при ньому за [ADDRESS] на праві власності належав колгоспному двору, до складу якого входили: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], що підтверджується довідкою Василівської сільської ради про склад і тип двору № 2899 від 25.11.2013 року. [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про її смерть серії [NUMBER] видане Василівською сільською радою Болградського району Одеської області 22.03.1999 року. На день смерті спадкодавця в вищеназваному житловому будинку були зареєстровані і проживали позивач [PERSON], що є її сином згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 09.05.1953 року, та [PERSON], [PERSON], [PERSON] Судом встановлено, що позивач [PERSON] після смерті своєї матери прийняв спадщину та став власником 1/4 частини житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами при ньому за [ADDRESS] але свідоцтво про право на спадщину за законом не отримав у зв'язку з тим, що на нерухоме майно, що належить померлій, відсутній правовстановлювальний документ. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Відповідно до ч.1, ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч.1, ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Таким чином позивач, як спадкоємець за законом першої черги, відповідно до ст. 1268 ЦК України прийняв спадщину після смерті батьків. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. За таких обставинах суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Outcome: approved