Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-01 00:00:00

[PERSON] через представника - адвоката Іващенка Ігоря Юрійовича у серпні 2020 року звернулася до суду з позовними вимогами до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. На обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що 23 червня 2014 року по 25 лютого 2020 року з відповідачем перебували у шлюбі. За час спільного проживання в період шлюбу ними придбане майно, яким після розлучення відповідач продовжує користуватися та не бажає поділу. Так, зазначає, що в 2015 році ними було придбано автомобіль марки Toyota Corolla, білого кольору, державний номер [NUMBER] , вартістю 40000 грн., в 2017 році придбано подрібнювач гілок вартістю 20000 грн., в 2018 році - стенд для регулювання паливної апаратури для дизельних двигунів вартістю 100000 грн., а також два мопеди зеленого та червоного кольорів. Вказане майно є спільною власністю подружжя, яке позивач просить поділити шляхом стягнення з відповідача грошової компенсації вартості Ѕ частини, а саме: 20000 грн. - вартості автомобіля, 50000 грн. - вартості паливної апаратури, 10000 грн. - вартості подрібнювача гілок, 10000 грн. - вартості від продажу двох мопедів. До позовної заяви позивачем подане клопотання про витребування доказів та заяву про забезпечення позову. Ухвалою Бобринецького районного суду від 17.08.2020 року заява про забезпечення позову повернута позивачу на підставі ч.10 ст. 153 ЦПК України. Ухвалою Бобринецького районного суду від 12.10.2020 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження за позовом та постановлено про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін. За клопотанням позивача витребувано докази - інформацію про зареєстровані (перереєстровані) транспортні засоби, зареєстровані за позивачем. 30.10.2020 року відповідачем подано відзив на позовну заяву, заперечено позовні вимоги. Долучено письмові докази. В судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги заперечила. Зазначила, що відповідачем у період шлюбу за власні кошти було придбано автомобіль Toyota Corolla, білого кольору, державний номер [NUMBER] , проте 27.05.2020 року вказаний автомобіль продано згідно договору купівлі-продажу за кошти в розмірі 27000 грн. Вказує, що позивач не працювала, доходу, який би дозволяв придбавати майно, не отримувала. Подрібнювач гілок, який зазначений позивачкою, у період шлюбу не придбавався, це майно відсутнє у відповідача, як і мопеди зеленого та червоного кольору. 23.11.2018 року відповідачем для здійснення підприємницької діяльності придбаний у несправному стані стенд для регулювання паливної апаратури у фермерському господарстві [PERSON] за кошти в сумі 15000 грн. Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися, представником позивача 14.01.2021 року та 02.02.2021 року подані заяви про неможливість прибути до суду та клопотання про розгляд справи за відсутності позивача та представника. Дослідивши надані сторонами докази, судом встановлені наступні обставини. Сторони по справі [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 23 червня 2014 року. Рішенням Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 25 лютого 2020 року шлюб розірваний (а.с.60-62). Відповідно до ст.ст.60, 61, 70 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності подружжя на майно, набуте за час шлюбу (ст.68 СК України). З наданих до суду доказів встановлено, що у період шлюбу 31.03.2015 року за відповідачем [PERSON] був зареєстрований автомобільToyota Corolla, 1987 року випуску, державний номер [NUMBER] . 27 травня 2020 року [PERSON] перереєстрував автомобіль на нового власника по договору купівлі-продажу № 3543/2020/2013976, укладеному в територіальному сервісному центрі 3543 з видачею державного номерного знаку [NUMBER] (а.с.46). Презумпція спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу, може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, у тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Відповідач, заперечуючи позовні вимоги щодо поділу майна, вказує, що автомобіль придбано за його власні кошти, проте, доказів, які підтверджують цю обставину суду не надано. Виходячи із позиції ст. 60 СК України спірний автомобіль є спільною сумісною власністю подружжя та підлягає поділу між сторонами у рівних частках. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пунктах 22, 30 постанови від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. У випадку, коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі. Таким чином, з урахуванням того, що спільне сумісне майно було відчужене відповідачем без згоди позивачки, при вирішенні питання поділу цього майна слід врахувати його вартість та належним способом захисту порушеного права буде стягнення з відповідача компенсації вартості Ѕ частини майна. При визначенні вартості суд відзначає, що вартість майна, що підлягає поділу, слід визначати виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи, що узгоджується з правовою позицією, висловленою у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 03.10.2018 року справа № 127/7029/15-ц, де суд дійшов висновку, що у випадку відчуження майна одним із подружжя проти волі іншого з подружжя та у зв`язку з цим - неможливості встановлення його дійсної (ринкової) вартості, визначенню підлягає ринкова вартість подібного за своїми якостями (технічними характеристиками) майна на час розгляду справи. Такий підхід є гарантією справедливої сатисфакції особі у зв`язку з припиненням її права на спільне майно. Разом з тим, позивачем ні при зверненні з позовом до суду, ні під час судового розгляду не надавалися докази щодо вартості автомобіля на час розгляду справи. Клопотань про призначення судової експертизи на визначення ринкової вартості автомобіля не заявлялися. Однак, на думку суду ця обставина не може бути перешкодою у забезпеченні права позивача на отримання частки у спільному майні подружжя, яке може бути реалізоване шляхом стягнення компенсації вартості автомобіля, встановленої іншими належними доказами, зокрема договором купівлі-продажу автомобіля від 27.05.2020 року (а.с.83), який оформлений та зареєстрований у сервісному центрі РСЦ МВС в Кіровоградській області, та у якому визначена ціна транспортного засобу 27000 грн. Відтак, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню Ѕ частина від ціни реалізованого автомобіля, що складає 13500 грн. Відповідно до положень ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін і суд розглядає цивільні справи на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Що стосується переліку іншого заявленого до поділу майна подружжя, а саме стенду для регулювання паливної апаратури, подрібнювача гілок, двох мопедів, то жодних доказів щодо часу придбання майна, наявності його у відповідача, вартості тощо до суду не надано. Та обставина, що відповідач надав до суду накладну на придбання ним стенду для регулювання паливної апаратури в 2015 році за 15000 грн. не звільняє позивача обов`язку доведення наявності цього майна на час розірвання шлюбу, вартості станом на час розгляду справи та підстав стягнення компенсації вартості у разі встановлення неподільності речі. Оскільки всі ці обставини в сукупності суду не доведені, заявлені позовні вимоги про стягнення компенсації вартості спірного майна задоволенню не підлягають. Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог в розмірі 140 грн. 41 коп.

Outcome: partial