Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-24 00:00:00

Адвокат [PERSON], який діє в інтересах [PERSON], звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації. Позов мотивує тим, що 05.10.2018 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено договір купівлі - продажу квартири, що знаходиться за адресою м.Ужгород, вул. Вузька, 89/24. Вказана квартира зареєстрована за позивачем в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 05.10.2018 року, що підтверджується витягом №140477149. [PERSON] є одноосібним власником вищевказаної квартири. Згідно пункту 11 вказаного договору [PERSON] зобовязується в строк до 31.10.2018 року знятися з реєстраційного обліку місця проживання. Відповідач свої зобовязання за договором порушив, з обліку не знявся. У звязку з тим, що відповідач [PERSON], не проживає за адресою [INFO], позивач просить визнати його таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою, що знаходиться за адресою м.Ужгород, вул. Вузька, 89/24, та зняти його з реєстраційного обліку. В судове засідання позивач та її представник не з'явилися, однак представник позивача подав до суду заяву, в якій просить розглянути справу у їх відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач не скористався своїм правом на участь у судовому засіданні Разом з тим, в матеріалах справи міститься заява [PERSON], яка посвідчена приватним нотаріусом [PERSON] про розгляд справи без його участі. Через неявку в судове засідання учасників справи, судом у відповідності до ч. 2 ст.247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступного висновку. \~Відповідно до ч. 1\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. ч. 2, 3, 4\~ст. 74 ЦПК України\~предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.\~\~\~\~\~\~ Відповідно до\~ст. 79 ЦПК України\~достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до\~ст. 80 ЦПК України\~достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 05.10.2018 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі - продажу квартири, що знаходиться за адресою м.Ужгород, вул. Вузька, 89/24, який зареєстровано в реєстрі за № 1614, та завірено приватним нотаріусом [PERSON] Вказана квартира зареєстрована за [PERSON] в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 05.10.2018 року, що підтверджується витягом №140477149. Згідно пункту 11 договору купівлі - продажу квартири від 05.10.2018 року №1614, [PERSON] зобовязується в строк до 31.10.2018 року знятися з реєстраційного обліку місця проживання. Також судом встановлено, що [PERSON] умови договору не виконав, з реєстрації за адресою м.Ужгород, вул. Вузька, 89/24 не знявся, що підтверджується записом в квартирній карточці, форми «А» та «Б». У відповідності до\~ст.317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд і має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону (ч.1\~ст. 319 ЦК України). Право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч.1\~ст. 321 ЦК України). Право власника вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном передбачено\~ст.391 ЦК України. Реєстрація відповідача у квартирі, яка належить позивачу порушує його право, передбачене\~ст. 317 ЦК України. Статтею 41 Конституції України\~та ст. 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася відповідно до\~Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 до Конвенції» від 17.07.1997 року № 475/97-ВР, якими закріплено принцип непорушності права приватної власності, що означає право особи на безперешкодне користування своїм майном, право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону, незалежно від волі інших осіб (статті\~316,\~317,\~319,\~321 ЦК України). Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідач втратив право на користування квартирою, що належить позивачу у зв'язку із укладенням договору купівлі продажу та набуття позивачем права власності на таке майно, а тому позов в частині виселення особи, яка не проживає, однак зареєстрована в квартирі, яка знаходиться за адресою: м.Ужгород, вул. Вузька, 89/24, підлягає до задоволення. Вирішуючи вимогу позову про зняття з реєстраційного обліку відповідача, суд приходить до наступного висновку. Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»\~є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, а тому його положення підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Відповідно до\~ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 року, зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою в день звернення особи із заявою в органи реєстрації. У відповідності до п.3 Правил реєстрації місця проживання, реєстрація/зняття з реєстрації місця проживання/перебування здійснюється виконавчим органом сільської, селищної або міської ради, сільським головою (у разі коли відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено) (далі - орган реєстрації) на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради. Реєстрація/зняття з реєстрації місця проживання/перебування здійснюється управліннями, відділами (секторами) Державної міграційної служби України (далі - ДМС України) в районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення (далі - територіальний підрозділ ДМС України) у день подання особою документів (п.1.3. Порядку). Зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про зняття з реєстрації місця проживання особи, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою, що передбачено п.26 вищевказаних правил. З врахуванням вищенаведеного, в частині вимоги про зняття з реєстрації відповідача слід відмовити, оскільки така вимога, на переконання суду, окремого вирішення у даному випадку не потребує, а задоволення попередньої позовної вимоги є достатньою підставою для зняття відповідачів з реєстрації, у порядку встановленого зазначеними Правилами та Законом. Відповідно до п.1 ч.2 ст.141\~ЦПК України у разі задоволення позову, судовий збір покладається на відповідача.

Outcome: partial