Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-27 00:00:00

[PERSON], звертаючись з позовом до суду, просить стягнути з відповідача [PERSON] борг за договором позики, а також стягнути з відповідача судові витрати, мотивуючи свої вимоги тим, що 23 січня 2015 року між позивачем та відповідачем укладено договір позики, згідно умов якого позивачем надано відповідачу грошові кошти в розмірі 450 доларів США, а відповідач зобов'язувався повернути позику через одинадцять днів у строк до 03 лютого 2015 року, про що останнім було складено боргову розписку. Однак, в порушення договірних зобов'язань та на неодноразові звернення позивача, відповідач у визначений договором строк борг позивачу не повернув, що є підставою звернення позивача з вимогою про стягнення з відповідача заборгованості за договором позики. [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю на підставах вказаних у позові, наполягає на їх задоволенні. Просить суд стягнути з відповідача грошові кошти за позикою від 23.01.2015 року в розмірі 450 Доларів США, що в еквіваленті на день подачі позову до суду становить 10 тис. 548 грн., а також стягнути з відповідача судові витрати. Відповідач [PERSON]. в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, про поважні причини неявки суд не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України надається право громадянам на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, для чого у відповідності з вимогами ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. За ч.2 ст. 1047 цього Кодексу, на підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Судом встановлено, що 23.01.2015 року між позивачем та відповідачем укладено договір позики, згідно умов якого позивачем надано відповідачу грошові кошти в розмірі 450 доларів США, а відповідач зобов'язувався повернути позику протягом одинадцяти днів у строк до 03 лютого 2015 року, про що останнім було складено боргову розписку, тобто відповідач взяв на себе зобов'язання у строк до 03 лютого 2015 року повернути позивачеві суму боргу в еквіваленті 450 доларів США, що станом на день звернення до суду за курсом НБУ становить 10548 гривень Відповідно до ст.. 526 Цивільного Кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. Згідно положення ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Грошовим зобов'язанням вважається зобов'язання, змістом якого є сплата боржником грошей. Правила цієї статті розповсюджуються на будь-які грошові зобов'язання, а також незалежно від того, чи передбачена сплата грошей в готівковій чи в безготівковій формі. В порядку ч.1 1049 вказаного Кодексу, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Як убачається з матеріалів справи, на час звернення до суду відповідач не виконав взяті на себе за договором позики зобов'язання, грошові кошти позивачу у визначений борговим документом строк не повернув. Таким чином, на день звернення позивача до суду загальна сума боргу відповідача за договором позики складає 10548 гривень, та відповідачем не надано доказів виконання даного договірного зобов'язання. Таким чином, ураховуючи порушення відповідачем виконання грошового зобов'язання за договором позики, суд визнає правомірною вимогу позивача щодо стягнення з відповідача на його користь заборгованості в сумі 10548 гривень. Відповідно до ст. 88 ЦК України, суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 365 грн. 40 коп. Враховуючи наведене та

Outcome: approved