Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-26 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися в суд з позовом до [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно. Позовні вимоги обґрунтовують тим, що 15.02.2007 року померла [PERSON], спадщину після смерті якої прийняв її чоловік, [PERSON], однак не встиг оформити своїх спадкових прав та помер 24.11.2009 року. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, до складу якого увійшли: житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами в с. Жидичин по вул. Б.Хмельницького, 20 Ківерцівського району Волинської області; земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд площею 0,25 га, кадастровий номер №0721882701:01:001:0162, яка розташована в с. Жидичин Ківерцівського району Волинської області; земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 0,55 га, що включає в себе: земельну ділянку площею 0,2300 га кадастровий номер №0721882701:01:001:0164 та земельну ділянку площею 0,3200 га кадастровий номер №0721882701:01:001:0163, розташовані в с. Жидичин Ківерцівського району Волинської області; земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 0,1678 га кадастровий номер №0721882700:05:000:0719, розташована в с. Жидичин Ківерцівського району Волинської області; земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 0,2911 га кадастровий номер №0721882700:05:000:1129, розташована в с. Жидичин Ківерцівського району Волинської області; земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 1,0905 га кадастровий номер №0721882700:05:000:0309, розташована в с. Жидичин Ківерцівського району Волинської області; право на земельну частку (пай) розміром 2,06 в умовних кадастрових гектарах, що знаходиться у КСП «Надія». На випадок своєї смерті, [PERSON] та [PERSON] залишили заповіти, на підставі яких [PERSON] заповіла все належне їй майно своєму синові [PERSON], а [PERSON] своєму внукові [PERSON] Спадщину після смерті [PERSON], спадкоємець за заповітом [PERSON] не прийняв, тому у фактичне володіння спадковим майном вступив чоловік померлої [PERSON], спадщину після смерті якого вони прийняли шляхом подання заяви про прийняття спадщини до Ківерцівської державної нотаріальної контори. Інший спадкоємець за законом першої черги, [PERSON], спадщини у передбачений законом строк не прийняла та не бажає її приймати. У даний час вони звернулися до нотаріальної контори для документального оформлення свого права на спадщину, однак нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтв про право власності на спадкове майно у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на імя спадкодавця. Просять встановити факт, що породжує юридичні наслідки, а саме те, що [PERSON] приходиться дружиною [PERSON] А також, визнати за [PERSON] право власності на: житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться в с. Жидичин по вул. Б.Хмельницького, 20 Ківерцівського району Волинської області; на 2/3 частини земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку господарських будівель і споруд площею 0,25 га, кадастровий номер №0721882701:01:001:0162, розташованої в с. Жидичин Ківерцівського району Волинської області; на 1/2 частину земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,55 га, яка включає в себе: земельну ділянку площею 0,2300 га кадастровий номер №0721882701:01:001:0164 та земельну ділянку площею 0,3200 га кадастровий номер №0721882701:01:001:0163, які розташовані в с. Жидичин Ківерцівського району Волинської області; на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,1678 га кадастровий номер №0721882700:05:000:0719, розташованої в с. Жидичин Ківерцівського району Волинської області; на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 1,0905 га кадастровий номер №0721882700:05:000:0309, розташованої в с. Жидичин Ківерцівського району Волинської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] П.Л., який помер 24.11.2009 року. Визнати за [PERSON] право власності на: 1/3 частину земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку господарських будівель і споруд площею 0,25 га, кадастровий номер №0721882701:01:001:0162, яка розташована в с. Жидичин Ківерцівського району Волинської області; на 1/2 частину земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,55 га, що включає в себе: земельну ділянку площею 0,2300 га кадастровий номер №0721882701:01:001:0164; земельну ділянку площею 0,3200 га кадастровий номер №0721882701:01:001:0163, які розташовані в с. Жидичин Ківерцівського району Волинської області; на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,2911 га кадастровий номер №0721882700:05:000:1129, розташованої в с. Жидичин Ківерцівського району Волинської області; на право на земельну частку (пай) розміром 2,06 в умовних кадастрових гектарах, що знаходиться у КСП «Надія», що належав [PERSON], в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер 24.11.2009 року. Позивачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявилися, подали до суду заяви, згідно яких позовні вимоги підтримують та просять розгляд справи проводити у їх відсутності /а.с. 54-57/. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву про визнання заявленого позову та розгляд справи у її відсутності /а.с. 58/. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши обставини справи та надані докази, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії І-ЕГ № 170199, повторно виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ківерцівського районного управління юстиції Волинської області 17.02.2015 року, актовий запис № 4, [PERSON] померла 15.02.2015 року /а.с. 13/. Від імені [PERSON] 08.12.2005 року секретарем Жидичинської сільської ради Ківерцівського району Волинської області було посвідчено заповіт Р№ 190, в силу якого остання заповіла все належне їй майно своєму синові, [PERSON] /а.с. 35/. Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ЕГ № 086819, виданого виконавчим комітетом Жидичинської сільської ради Ківерцівського району Волинської області 26.11.2009 року, актовий запис № 47, [PERSON] помер 26.11.2009 року /а.с. 14/. Від імені [PERSON] 08.12.2005 року секретарем Жидичинської сільської ради Ківерцівського району Волинської області було посвідчено заповіт Р№ 189, в силу якого останній заповів все належне йому майно своєму внукові, [PERSON] Згідно довідки № 151 від 05.05.2015 року та витягу з погосподарської книги № 4 за 2011-2015 роки Жидичинської сільської ради Ківерцівського району Волинської області, матеріалів інвентаризаційної справи № 20 КП «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації», витягів з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок № 03-4/653, № 03-4/652.1, № 03-4/652, № 03-4/648, № 03-4/651, № 03-4/650 від 02.03.2015 року, [PERSON] належить: житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами в с. Жидичин по вул. Б.Хмельницького, 20 Ківерцівського району Волинської області; земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд площею 0,25 га, кадастровий номер №0721882701:01:001:0162, яка розташована в с. Жидичин Ківерцівського району Волинської області; земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 0,55 га, що включає в себе: земельну ділянку площею 0,2300 га кадастровий номер №0721882701:01:001:0164 та земельну ділянку площею 0,3200 га кадастровий номер №0721882701:01:001:0163, розташовані в с. Жидичин Ківерцівського району Волинської області; земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 0,1678 га кадастровий номер №0721882700:05:000:0719, розташована в с. Жидичин Ківерцівського району Волинської області; земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 0,2911 га кадастровий номер №0721882700:05:000:1129, розташована в с. Жидичин Ківерцівського району Волинської області; земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 1,0905 га кадастровий номер №0721882700:05:000:0309, розташована в с. Жидичин Ківерцівського району Волинської області /а.с. 15-20, 28, 30, 32/. Відповідно до витягу про грошову оцінку земельної частки (паю) № 03.4/652 від 27.02.2015 року, [PERSON] належить право на земельну частку (пай) розміром 1, 71 в умовних кадастрових гектарах (згідно світлокопії сертифікату на право на земельну частку (пай), розмір земельної ділянки 2,06 в умовних кадастрових гектарах), що знаходиться у КСП «Надія» /а.с. 33, 34/. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у судовому засіданні можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно повідомлення Відділу ДРАЦС РС Ківерцівського РУЮ Волинської області від 13.05.2015 року на запит державного нотаріуса Ківерцівської держнотконтори, актовий запис про шлюб [PERSON] та [PERSON] відсутній /а.с. 39/. Факт перебування [PERSON] та [PERSON] в шлюбі підтверджується свідоцтвами про народження позивача [PERSON] /а.с. 37/ та відповідача [PERSON] /а.с. 38/, де їхніми батьками зазначені [PERSON] та [PERSON], а також будинковою книгою, записи якої підтверджують спільне проживання останніх /а.с. 40-43/. Статтею 368 ЦК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом, і як передбачає ч. 2 ст. 370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Таким чином, спадкоємцями за законом першої черги по смерті спадкодавця [PERSON] є його діти відповідач [PERSON] та син [PERSON], а спадкоємцем за заповітом є позивач [PERSON] Як вбачається з повідомлення Ківерцівської державної нотаріальної контори № 882/01-16 від 24.07.2015 року та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 41039904 від 24.07.2015 року після смерті [PERSON] була заведена спадкова справа №140/2010, - 22.04.2010 року син спадкодавця, [PERSON] звернувся з заявою про прийняття спадщини за законом; 13.05.2010 року внук спадкодавця, [PERSON] звернувся з заявою про прийняття спадщини за заповітом, посвідченим Жидичинською сільською радою Ківерцівського району Волинської області 08.12.2005 року за № 189, а також донька спадкодавця, [PERSON] звернулася із заявою про пропущення строку для прийняття спадщини; інші спадкоємці не зверталися /а.с. 52-53/. Постановою державного нотаріуса Ківерцівської державної нотаріальної контори від 10.06.2015 року № 581/02-31 позивачу [PERSON] та [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом та за заповітом у звязку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове нерухоме майно на імя спадкодавця та відсутністю документів, які підтверджують факт перебування в шлюбі [PERSON] та [PERSON] /а.с. 45/. Відповідно до ст. 328 ЦК України, особи вправі набути право власності на підставах, що не заборонені законом і згідно зі ст. 392 ЦК України, можуть звертатись до суду з позовом про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення відповідно до заявлених вимог. На підставі ст.ст. 328, 368, 370, 392, 1212, 1222, 1223, 1258, 1261 ЦК України,

Outcome: approved