Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-03 00:00:00

[PERSON], звертаючись з позовом до суду, просила стягнути з [PERSON] та [PERSON] на свою користь матеріальну шкоду в розмірі 28 602,31 грн. та моральну шкоду в розмірі 10000 грн. 17 січня 2018 року Дніпровським районним судом міста Києва постановлено ухвалу про відкриття провадження у цивільній справі [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок пожежі в порядку загального позовного провадження. 20 лютого 2018 року Дніпровським районним судом міста Києва постановлено ухвалу про проведення підготовчого та призначення судового засідання по справі. 07 лютого 2018 року відповідачем [PERSON] подано відзив на позовну заяву, який долучено до матеріалів справи, (а.с. 62-65) 19 лютого 2018 року представником позивача [PERSON] подано відповідь на відзив відповідача [PERSON] (а.с. 84-85) Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, пояснила, що вона є співвласницею квартири [ADDRESS] на підставі Договору дарування квартири від 31 грудня 2013 року. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] є співвласниками сусідньої квартири [NUMBER] цього ж будинку. Дані квартири є суміжними, розділяються одними й тими ж стінами, а балкони цих квартир розташовані впритул одна одній. 30 липня 2017 року в кімнаті квартири [NUMBER] сталася пожежа, внаслідок якої було пошкоджено балкон квартири [NUMBER] ,який був повністю закопчений та підлягав повному відновленню та ремонту. Внаслідок пожежі в квартирі [NUMBER] пошкоджено: вікно та двері виходу на балкон, вікно на балконі, між балконна перегородка та підлога, на балконі - закопчені стелі та стіни. З метою відновлення та ремонту балкону,^підрахунку вартості ремонту балкону позивач звернулася до ТОВ «БК Будтранссервіс» та відповідно до договірної ціни ремонт балкону становить 28 602,31 грн. Також, позивач просить стягнути 10000 грн. моральної шкоду, оскільки відновлення пошкодженого майна займає достатньо часу, у квартирі деякий час стояв неприємний запах, що завдає незручності. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Представник відповідачів [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, пояснив, що позивачем до позовної заяви додано Акт про пожежу від 30.07.2017 року та Звіт про причину виникнення пожежі, складені інспектором ДСНС [PERSON], в яких визначено ймовірну причину виникнення пожежі та винних осіб не встановлено. Крім того, в даному Акті та Звіті не визначено про які-небудь пошкодження вікон, дверей, відвіконня, про які зазначено в доданих до позовної заяви фіскальних чеках, розрахункових документах, що складені ТОВ «БК «Будтранссервіс». Надані позивачем Акт про пожежу та Звіт про причину виникнення пожежі не встановлює винність відповідачів, що є необхідною умовою при покладенні відповідальності. Крім того, ТОВ «БК «Будтранссервіс» не має повноважень щодо розрахунку та встановлення розміру матеріальної шкоди. Відсутність належних та допустимих доказів того, що причиною пожежі є порушення відповідачами правил пожежної безпеки при експлуатації телевізора або вентилятора, тому відсутні правові підстави для задоволення даного позову. Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, представника відповідачів, свідка [PERSON], дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним з способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків. Виходячи з положень ч.1 ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Суд враховує, що шкода заподіяна майну фізичної особи підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії (бездіяльність) останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, (п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди»). Судом встановлено, що [PERSON] є власником '/г частки квартири [ADDRESS], що підтверджується Договором дарування квартири від 31 грудня 2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстровано в реєстрі за №1891. (а.с. 7-9) 07 серпня 2017 року комісією у складі працівників ЖЕД №407 - головного інжлнера ЖЕД- 407 [PERSON], майстра ТД №1 - [PERSON], майстра ТД №2 - [PERSON], складено Акт про те, що було проведено обстеження квартири [NUMBER] за адресою: вул. Березняківська, 38 в м. Києві, згідно звернення мешканця з приводу пошкодження квартири вогнем після пожеж в квартирі [NUMBER], та встановлено, що внаслідок пожежі в квартирі [NUMBER] пошкоджено вікно та двері виходу на балкон (метало пластикові), вікно на балконі (метало пластикове), між балконна перегородка та підлога, балкон - за копченість стелі та стіни. (а.с. 15) Відповідно до Акту про пожежу та Звіту про ймовірну причину виникнення пожежі від 30.07.2017 року, ймовірною причиною пожежі, яка сталася 30 липня 2017 року в кімнаті квартири [NUMBER] житлового будинку, який перебуває на балансі ЖЕД-407 за адресою: [ADDRESS] - є виникнення аварійних режимів в електрообладнанні вентилятора, (а.с. 18- 21) З відповіді Дніпровського РУГУ ДСНС України від 31 серпня 2017 року №26/1605 вбачається, що ймовірною причиною пожежі, яка сталася 30 липня 2017 року в кімнаті квартири [NUMBER] житлового будинку, який перебуває на балансі ЖЕД-407 за адресою: [ADDRESS] - є виникнення аварійних режимів в електрообладнанні телевізора, (а.с. 16) Відповідно до ст. 386 Цивільного кодексу України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. За нормою ст. 179 Житлового кодексу УРСР користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов'язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і при будинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. У п. 18 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету міністрів України від 08 жовтня 1992 року №572, визначено, що власники квартир зобов'язані використовувати приміщення житлових будинків за призначенням, забезпечувати збереження жилих і підсобних приміщень квартир та технічного обладнання будинків, дотримувати правил пожежної безпеки. При появі несправностей у квартирі вживати заходів до їх усунення власними силами або силами підприємства по обслуговуванню житла. За ч. 4 ст. 2 Закону України «Про пожежну безпеку», забезпечення пожежної безпеки в жилих приміщеннях державного, громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів покладається на квартиронаймачів і власників, а в жилих будинках приватного житлового фонду та інших спорудах, на дачах і садових ділянках - на їх власників або наймачів, якщо це обумовлено договором найму. Статтею 6 Закону передбачено, що громадяни України, іноземні громадяни та особи без громадянства, які перебувають на території України, зобов'язані: виконувати правила пожежної безпеки, забезпечувати будівлі, які їм належать на праві особистої власності, первинними засобами гасіння пожеж і протипожежним інвентарем, виховувати у дітей обережність у поводженні з вогнем; повідомляти пожежну охорону про виникнення пожежі та вживати заходів до її ліквідації, рятування людей і майна. Відповідно до ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова піко да, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала Згідно з ст. 1192 ЦК України, суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно ст. 319 ЦК України власність зобов'язує, а відтак - власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 322 ЦК України). Шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок, за наявності вини зазначеної особи (п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року № 6). За вимог цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини. ( ч.І та 2 ст.1166 Цивільного кодексу України) За змістом цієї статті обов'язок відшкодувати заподіяну шкоду покладається на особу, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Крім застосування принципу вини шкода підлягає відшкодуванню за умови безпосереднього причинного зв'язку між неправомірними діями особи, яка заподіяла шкоду, і самою шкодою. Відсутність хоча б одного з елементів складу цивільного правопорушення виключає настання відповідальності, передбаченої ст.1166 Цивільного кодексу України. Стаття 1192 Цивільного кодексу України зобов'язує особу, яка завдала шкоду, відшкодувати її в натурі за вибором потерпшого (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо), або відшкодувати завдані збитки в повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконаних робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Отже, відшкодування збитків - це відновлення майнового стану учасників правовідносин за рахунок іншого суб'єкта - правопорушника. Однією з необхідних умов цивільно-правової відповідальності є наявність безпосереднього причинного зв'язку між протиправною поведінкою правопорушника і збитками потерпілої сторони. Тобто, протиправна дія чи бездіяльність заподіювана є причиною, а збитками, що виникли у потерпілої особи, - наслідком протиправної поведінки заподіювана. Аналізуючи зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено наявність вини відповідачів у спричинені їй майнової шкоди, ці обставини знайшли своє підтвердження у Акті про пожежу та Звіті про ймовірну причину виникнення пожежі від 30.07.2017 року, де причиною пожежі вказано виникнення аварійних режимів в електрообладнанні телевізора. Виходячи з предмету позову. [PERSON] пред'явила позов до [PERSON], [PERSON] з вимогами стягнути з відповідачів на свою користь матеріальну шкоду в загальному розмірі 28 602,31 грн. На підтвердження розміру заподіяних збитків, позивач надала суду [PERSON] від 15 серпня 2017 року ТОВ «БК «Будтранссервіс» та Договірну ціну на ремонт балкону у квартирі [ADDRESS] після пожежі у квартирі [NUMBER] від 22 серпня 2017 року, якою визначено вартість ремонту у сумі 28 602,31 грн. Відповідно до вимог ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. При вирішення даного спору в частині відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту балкону в квартирі позивача, суд враховує, що позивачем не надано докази, які мали підтвердити дійсну вартість відновлюваного ремонту балкону у квартирі, де виявлено пошкодження вікна та дверей виходу на балкон, вікно на балконі, між балконна перегородка та підлога, за копченість стелі та стіни, в тому числі: договір підряду на проведення ремонтних робіт, акт приймання-здачі виконаних робіт, платіжні документи на проведення оплати наданих послуг, що мали підтвердити сам факт проведення відновлюваного ремонту балкону в квартирі позивача та обсяг виконаних робіт, в той же час доведення цих обставин є обов'язковою умовою для визначення розміру заподіяного збитку та підстав для відшкодування заподіяної шкоди в розумінні положень статті 1192 Цивільного кодексу України. Оцінюючи наявні у справі докази у їх сукупності, суд критично відноситься до наданого позивачем, як доказ на підтвердження розміру завданого матеріального збитку. Договірної ціни на ремонт балкону у квартирі [ADDRESS] після пожежі у квартирі 151 від 22 серпня 2017 року ТОВ «БК» Будтранссервіс» оскільки дані викладені у Договірній ціні є суперечливими та не відповідають дійсним обставинам справи, які стосуються визначення дійсного розміру завданого позивачу матеріального збитку, який має визначатись на дату заподіяння шкоди, складено без запрошення відповідачів та представників балансоутримувача будинку, визначений в кошторисі об'єм робіт необхідних для проведення відновлюваного ремонту. Частиною 3 ст. 77 ЦПК України визначено, що сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими. Відповідно до вимог частини перщої ст. 143 Цивільного процесуального кодексу України для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки мистецтва, техніки, ремесла тощо суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі. Дотримуючись вимог ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України, яка також покладає і на суд певні обов'язки зі створення для сторін змагального процесу та попередження про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій, судом з метою всебічного і повного з'ясування обставин справи: роз'яснено особам, які беруть участь у справі, їх право заявити клопотання про призначення судової експертизи для визначення розміру заподіяної позивачу шкоди, враховуючи висловлені відповідачами заперечення стосовно розміру заподіяного збитку, який визначений позивачем на підставі Договірної ціни, однак таким правом сторони не скористались. З урахуванням викладеного, суд не вбачає підстав для задоволення вимог позивача в частині відшкодування за рахунок відповідачів майнової шкоди в розмірі 28602,31 грн., яка визначена позивачем як вартість відновлювального ремонту. Порушення майнових та особистих немайнових прав може спричинити виникнення у потерпілої особи моральної (немайнової шкоди). Право на відшкодування моральної (немайново'О шкоди виникає лише у випадках, передбачених законом або договором. Відповідно до вимог ст.. 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, в тому числі, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Підстави відповідальності за завдану моральну шкоду визначені в ст.1167 Цивільного кодексу України. Зазначена правова норма встановлює загальне правило, відповідно до якого відповідальність за завдання моральної шкоди настає за наявності всіх основних умов відповідальності, а саме: протиправної поведінки, моральної (немайнової) шкоди, причинного зв'язку та вина завдавана. Відшкодування моральної (немайнової) шкоди служить виключно меті захисту особистих немайнових прав, які є абсолютними, право особи на відшкодування моральної шкоди виникає за умов порушення права цієї особи, наявності такої шкоди та причинного зв'язку між порушенням та моральною шкодою. Як роз'яснено у П.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» зазначається, що особа (фізична чи юридична) звільняється від відповідальності по відшкодуванню моральної шкоди, якщо доведе, що шкода без вини може мати місце лише у випадках, спеціально передбачених законодавством. Відповідно ч. З ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи, що вимоги позивача стосуються правовідносин, що стосуються відшкодування завданих збитків для відновлення вартості пошкодженого майна, тому виникнення підстав для відшкодування моральної шкоди безпосередньо залежать від доведення позивачем причинно-наслідкового зв'язку між протиправними діями відповідача та заподіяної позивачу шкоду, однак встановлення цих обставин не є безумовною підставою для виникнення у позивача права на відшкодування моральної шкоди, що є окремим предметом доказування, та має бути доведено належними та допустимими доказами, в той же час в цій частині заявлених вимог позивачем не надано доказів, які мали підтвердити розмір моральної шкоди та виникнення підстави для її відшкодування, враховуючи той факт, що позов пред'явлено до двох відповідачів, позивачем не розмежована відповідальність кожного відповідача в заподіянні моральної шкоди та не визначена ступень їх відповідальність, виходячи з характеру спірних правовідносин, тому в частині позовних вимог щодо відшкодування моральної шкоди, яка оцінена позивачем в розмірі 10000,00 грн., позов задоволенню не підлягає. Положеннями ст. 15 Цивільного кодексу України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. (ч.І ст.13 Цивільного процесуального кодексу України) Відповідно до частини другої ст.89 Цивільного процесуального кодексу України Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. З врахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок пожежі є необгрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню в повному обсязі. В порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, суд не вирішує питання щодо розподілу судових витрат, у зв'язку з ухваленням рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі. Враховуючи наведене та

Outcome: dismissed