Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-17 00:00:00

[PERSON] у червні 2014 року, звернулася до суду із позовом у якому просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у розмірі по 1000 грн. на кожну дитину. [PERSON] у серпні 2014 року, надала суду заяву, про збільшення позовних вимог, де просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дітей, у розмірі по 2000 грн. на кожну дитину. Вимоги позивач мотивує тим, що в шлюбі з відповідачем перебувала з 27.09.2003 року, від якого мають синів [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Рішенням Ленінського районного суду м. Полтава від 14.02.2014 року шлюб між ними розірвано. Діти проживають з нею та перебувають на її повному утриманні, відповідач матеріальної допомоги в належному обсязі не надає. Відповідач працює приватним підприємцем, має мінливий але постійний заробіток, іншими аліментами не обтяжений. У власності відповідача знаходяться нежитлові приміщення, а саме магазин промислових товарів, що знаходиться за адресо: [ADDRESS]. Дохід, який офіційно зареєстрував відповідач у 2013 році - 995904,88грн., та у 2014 році - 400000 грн. Вважає, що при даному прибутку можливо надавати допомогу на утримання дітей у розмірі по 2000 грн. на кожну дитину, тобто в рік на двох дітей сума становить 48000 грн., що є менш ніж 5% прибутку відповідача. Відповідач у своїх запереченнях зазначив, що відповідно до податкової декларації платника єдиного податку, фізичної особи підприємця, у 2013 році він зареєстрував суму доходу в розмірі 995904,88 грн., проте вказані кошти є лише валовим, а не чистим доходом, оскільки не враховуються витрати на підприємницьку діяльність. Сама позивачка показала валовий дохід у 2013 році в розмірі 771653 грн., що підтверджується податковою декларацією. Фактичний розмір прибутку відповідача у 2013 році склав близько 7-9% від валового доходу, а після вирахування всіх понесених витрат, рентабельність бізнесу на рівні 4-6%. Витрати по утриманню спільної квартири, кошти за дитячий садок сплачує відповідач. За період з 01.01.2014 року по 23.07.2014 року, відповідач провів дебетові та кредитові операції на суму 18623,38 грн. та 198673,67 грн., відповідно, що підтверджується випискою з банківського рахунку відповідача, з цього відповідач робить висновок про те, що середньомісячний дохід становить близько 2500-4000 грн., а тому призначення аліментів у розмірі 2000 грн. поставить його на межу виживання. З врахуванням прожиткового мінімуму на дітей, просить призначити до стягнення аліменти на двох дітей у розмірі 771,6 грн. В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали позов та обставини, викладені у заяві про збільшення позовних вимог. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав частково, посилаючись на обставини, які зазначені у запереченнях відповідача. Вислухавши пояснення сторін у справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 27.09.2003 року, від якого мають синів [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження [NUMBER], та [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження [NUMBER]. Рішенням Ленінського районного суду м. Полтава від 14.02.2014 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано, Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 24.03.2014 року, рішення залишено без змін. Згідно наданих позивачем додаткових доказів, а саме: -витяг 27658489, про державну реєстрацію прав, за відповідачем [PERSON], зареєстровано 15.10.2010 року, нежитлове приміщення (магазин) за адресою: [ADDRESS]; -повідомлення реєстраційної служби Полтавського МУЮ Полтавської області № 4236/02.02-11 від 21.07.2014 року, [PERSON], 15.07.2014р., припинила підприємницьку діяльність; -довідка державного центру зайнятості Полтавський МЦЗ від 15.08.2014р., [PERSON], перебуває на обліку як безробітна з 31.07.2014р. Згідно наданих відповідачем додаткових доказів, а саме: -свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи підприємця, серія [NUMBER], відповідач [PERSON], є фізичною особою підприємцем; -податкових декларацій платника єдиного податку, загальна сума доходу за звітний період 2013 рік, [PERSON] становить 995904,88 грн. Загальна сума доходу за звітний період 2013 рік, [PERSON] становить 771653 грн. -додатку до довідки АТ «Укрсиббанк» № 195 від 24.07.2014р., за період з 01.01.2014 по 23.07.2014 року, поточний рахунок [NUMBER], клієнт [PERSON], загальна сума по дебетових операціях складає 198632,38 грн., загальна сума по кредитових операціях складає 198673,67 грн. Таким чином встановлено, що відповідач [PERSON], має у власності нежитлове приміщення (магазин), однак спір про поділ майна подружжя відсутній. Позивач [PERSON], з 31.07.2014р., перебуває на обліку як безробітна. Відповідачем надані податкові декларації за 2013 рік як на себе так і на позивача, крім того виписка по рахунку по дебетових та кредитових операціях за 2014 рік, в зв'язку з тим, що дані зазначені у наданих документах потребують спеціальних знань у сфері бухгалтерського та податкового обліках, судом з метою визначення фактичних доходів, запропоновано вирішити питання про призначення по справі економічної експертизи, однак при наявній можливості сторони відмовились від проведення експертного дослідження. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. За нормою частини 1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно із ч.3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як па підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог статей 57 - 60 ЦПК України. Позивачкою не було надано суду документів у підтвердження того, який фактичний чистий прибуток отримує відповідач, як приватний підприємець, або про дохід з інших джерел, крім того позивач відмовилась від проведення експертизи та не надано доказів про те, що відповідач має можливість сплачувати аліменти у заявленому розмірі. Відповідачем надані документи про загальний обсяг операцій, однак встановити у судовому засіданні обсяг середньомісячного чистого прибутку підприємця не представилось можливим. При визначені розміру аліментів, враховуючи матеріальне становище сторін, мінімальний розмір аліментів на дитину, прожитковий мінімум на дітей та беручи до уваги ті обставини, що відповідачем суду не надано доказів щодо матеріального утримання дітей, відповідач інших утриманців не має, а також звертаючи увагу на власний розрахунок відповідача про середній дохід у місяць, який зазначений у запереченнях, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, а саме з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання малолітніх дітей у сумі 1250грн., щомісячно, починаючи з дати подачі позову і до досягнення дітьми повноліття. Згідно ст.88 ЦПК України з відповідача також необхідно стягнути на користь держави судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial