Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-29 00:00:00

[PERSON] у квітні 2014 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Свої позовні вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], народження [INFO], який проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини у добровільному порядку не надає, хоча має можливість надавати таку допомогу, у нього відсутні діти, на утримання яких він платив би аліменти. Просить стягти з відповідача [PERSON] аліменти на утримання дитини. У судовому засіданні позивачка позов підтримала, просить стягти з відповідача [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON] в розмірі ? частини всіх видів доходу батька, але не менше 30 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягувати від дня подання позовної заяви до суду і до досягнення сином повноліття та стягти 200 грн., сплачених позивачкою за юридичні послуги, пояснивши, що їй тяжко самій утримувати дитину, оскільки вона працює продавцем у приватного підприємця, отримуючи заробітну плату на рівні половини законом встановленого мінімального розміру заробітної плати. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні вимоги щодо стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина визнав повністю, не заперечує сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі ? частини всіх видів доходу. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони з 06 лютого 2010 року по 21 лютого 2014 року знаходилися у зареєстрованому шлюбі (а.с.4,6), від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], народження [INFO] (а.с.5). Неповнолітній син проживає разом із матір'ю [PERSON] і повністю знаходиться на її утриманні (а.с.7). Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини надає нерегулярно, хоча має можливість і зобов'язаний надавати таку допомогу щомісяця, є працевлаштованим та має постійний дохід, інших утриманців не має. Відповідно ст.ст. 180-183 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Аліменти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька або матері. При цьому суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей та непрацездатних. Згідно ч.1 ст.18 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову при умові, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Зважаючи на те, що визнання відповідачем позову не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд приходить до висновку, що з відповідача повинні стягуватись аліменти на утримання дитини сторін. У відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно з ч.2 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з відповідача стягуються судові витрати в дохід держави

Outcome: approved