Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-18 00:00:00

[PERSON], яка діє в інтересах недієздатного [PERSON] звернулась до Малиновського районного суду м. Одеси з позовом до обласного управління Акціонерного товариства «Ощадбанк» третя особа Приватний нотаріус [PERSON] про визнання договорів недійсними. При цьому позивач посилається на те, що між недієздатним [PERSON] та Одеським обласним управлінням Акціонерного товариства «Ощадбанк» було укладено іпотечний договір про іпотечний кредит № 2221-н від 13 грудня 2007 року, а також іпотечний договір від 14 грудня 2007 року, посвідчений приватним нотаріусом [PERSON] При цьому позивач зазначає, що як опікун згоди на укладання вказаних договорів не надавала. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог в повному обсязі посилаючись на їх безпідставність та недоведеність. Третя особа в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно до рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 20.12.2011 року [PERSON], [INFO], уродженця міста Одеси, який мешкає в [ADDRESS] визнано недієздатним. Вказане рішення набрало законної сили. Згідно з розпорядженням Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради від 13.02.2012р. № 56/01-06, [PERSON] призначено опікуном над її недієздатним племінником [PERSON]. [INFO], та його майном. Вказане підтверджується копією розпорядження та відповідного посвідчення. Позивачу стало відомо про існування договорів, які укладені її племінником [PERSON] та Відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі заступника начальника філії - Одеське обласне управління з корпоративного бізнесу Макарової Юлії Олександрівни, а саме договору про іпотечний кредит та іпотечного договору про заставу майна. Відповідно до договору про іпотечний кредит № 2221-н від 13.12.2007 року, який укладений нібито між [PERSON] та філією - Одеським обласним управлінням ВАТ «Ощадбанк», Брезицький отримав кредит строком на 240 місяців на суму 385000 гривень, які зобов'язується повернути, а також сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 14% річних. Згідно іпотечного договору від 14.12.2007р., який укладено між [PERSON] (іпогекодавцем) та філією - Одеським обласним управлінням ВАТ «Ощадбанк» (іпотекодержателем), договір забезпечує вимогу іпотеко держателя, що випливає з договору про іпотечний кредит № 2221-н від 13.12.2007р. та у випадку невиконання іпотекодавцем своїх зобов'язань за кредитним договором отримати задоволення за рахунок нерухомого майна, переданого в іпотеку, а саме квартири [ADDRESS]. Зазначений договір посвідчений приватним нотаріусом [PERSON] Суд вважає вказані вище договори недійсними із наступних підстав. Так згідно до рішення Маліновського районного суду м. Одеси від 03.12.2008 року за позовом [PERSON] до [PERSON], за участю третіх осіб приватного нотаріуса [PERSON], Відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління ВАТ «Ощадбанк» про визнання угоди купівлі-продажу недійсною, договір купівлі-продажу від 14.12.2007 року за яким [PERSON] продала, а [PERSON] купив квартиру [ADDRESS] визнано недійсним. Вказане рішення набрало законної сили. Вказане підтверджується копією вказаного рішення. Таким чином, суд вважає за можливе визнати недійсним іпотечний договір від 14 грудня 2007 року, укладений між [PERSON] та ВАТ «Державний ощадний банк України», посвідчений приватним нотаріусом [PERSON], так як правовстановлюючі документи на підставі яких було укладено іпотечний договір було визнано недійсними. Стосовно вимог щодо визнання недійсним договору про іпотечний кредит № 2221-н від 13 грудня 2007 року, укладений нібито між [PERSON] та ВАТ «Державний ощадний банк України». Судом в судових засіданнях неодноразово зазначалось позивачу щодо необхідності проведення судової психіатричної експертизи за для можливості визначення того чи міг [PERSON] на час укладення договору усвідомлювати значення своїх дій чи ні. Також судом ставились запитання до позивача щодо наявності в неї доказів на підтвердження того, що [PERSON] на час укладання іпотечного договору не міг усвідомлювати значення своїх дій. Посилання позивача на те, що [PERSON] не мав наміру, не міг укладати договір через відсутність паспорту громадянина, не отримував кредит та взагалі не звертався до банку в судовому засіданні у відповідності до ч. 1 ст. 60 ЦПК України доведені належними доказами не були.

Outcome: partial