Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-01 00:00:00

[PERSON] Миколаївназвернулася до суду з вказаним позовом. В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що з відповідачем у справі я перебуваю у зареєстрованому шлюбі з 17.02.2008 року. Від шлюбу мають сина [PERSON] - [INFO] життя з Відповідачем не склалося, оскільки у нас дуже різні погляди на сімейне життя, спільне проживання, ведення спільного господарства та побут. Втратили почуття любові і взаємоповаги один до одного, наразі між ними немає ніяких подружніх стосунків. Шлюб з Відповідачем фактично розпався, подальше формальне знаходження в шлюбі непотрібне, відновлення подружніх стосунків між нами (так зване примирення) та подальше спільне життя є неможливим, а збереження шлюбу суперечило б іхнім інтересам, інтересам дитини, а також елементарним моральним засадам суспільства. Також відповідач вже тривалий час участі у вихованні дитини не приймає, не піклується про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, матеріально не допомагає (хоча має таку можливість) не надаючи цьому будь-яких пояснень.На даний час син проживає з нею, знаходиться на повному утриманні і вихованні. Вона не може в повній мірі забезпечити матеріальні потреби дитини, що підростає івідповідно потребує більших витрат на харчування, одяг, розвиток її творчих здібностей та задоволення дитячих інтересів, на забезпечення його здоров'я. Просить суд розірвати шлюб, стягнути аліменти в розмірі 1/4 частини доходу та судові витрати. Позивач в судове засідання не зявилася, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлялася належним чином, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, заявлений позов підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, заявлений позов визнає, готовий сплачувати аліменти в розмірі 1250 гривень. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Щодо позовної вимоги про розірвання шлюбу то вона підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд, зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом при розгляді справи встановлено, що 14лютого 2012 року між сторонами було укладено шлюб (а.с. 4). Сімейне життя подружжя не склалося, сторони проживають окремо. Спільного бюджету та домашнього господарства не ведуть, сімя існує формально. Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що сімейне життя подружжя не склалося, шлюбні відносини між сторонами припинено, кожен з них проживає окремо. Спільного бюджету та домашнього господарства не ведуть, сімя існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що мають істотне значення. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про розірвання шлюбу. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві\~ пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Судом при розгляді справи встановлено і це вбачається із письмових матеріалів доданих до позовної заяви, щоБерлинець Ю.М. при зверненні до суду з вказаним позовом було понесено та документально підтверджено судові витрати по сплаті судового збору в сумі 551,20 грн. (а.с. 1). А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача понесених і документально підтверджених судових витрат по сплаті судового збору в сумі 551,20 гривень. Щодо позовної вимоги про стягнення аліментів то вона підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно ч. 1-2 ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом при розгляді справи встановлено, що [PERSON] являється батьком [PERSON] - 02березня [INFO] (а.с. 5). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Також судом встановлено, що відповідач [PERSON]не надає позивачу аліментів на утримання дитини, офіційно не працює, за станом свого здоров'я є працездатний і спроможний сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі на утримання дитини в розмірі 1250 гривень. Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що [PERSON]будучи батьком дитини не надає позивачу матеріальної допомоги на утримання дитини. При цьому в добровільному порядку погодився сплачувати аліменти в сумі 1250 гривень на утримання дитини.А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів у твердій грошовій сумі на утримання дитини в розмірі 1250 гривень, починаючи з 12.12.2016 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд, вважає можливим допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Судом при розгляді справи встановлено, що [PERSON] як позивач по справі звільнена від сплати судового збору відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» при подачі позовної заяви про стягнення аліментів. Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 80 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про стягнення аліментів - сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VІ передбачено, що при зверненні до суду із позовною заявою майнового характеру, сплачується ставка судового збору в розмірі 1 % від ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальноїзаробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати, що в гривневому еквіваленті становить 551,20 6890 гривень. Сукупність всіх виплат аліментів на користь позивача становить за шість місяців становить 7500 гривень. При цьому 1 % від ціни позову становить75,00 гривень. Однак мінімальний розмір судового збору за звернення до суду з позовом майнового характеру становить 551,20 гривень. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь держави судового збору в сумі 551,20 гривень.

Outcome: partial