Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-07 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з позовом до Заставецької сільської ради Старосинявського району про визнання недійсним державного акту про право власності на земельну ділянку та про визнання права на земельну частку (пай), посилаючись на те, що після смерті їхнього батька [PERSON], який помер 18.01.2000року, відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка, посвідчена державним актом на право приватної власності на землю серія ХМ №091602 від 26.05.2003 року, що розташована на території Заставецької сільської ради Старосинявського району, для ведення селянського сільськогосподарського виробництва площею 2,72 в умовних кадастрових гектарах. На обґрунтування своїх вимог позивачі зазначили, що вони, будучи спадкоємцями за законом після смерті [PERSON], звернулись до державного нотаріуса Старосинявської державної нотаріальної контори для оформлення спадщини. Проте, їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказану земельну ділянку, через те, що державний акт про право власності на неї виданий після смерті спадкодавця 26.05.2003 року та рекомендовано звернутись до суду для визнання державного акту на право приватної власності на землю недійсним. А тому, позивачі не можуть реалізувати свої спадкові права щодо вказаної земельної ділянки. Позивачка [PERSON], будучи одночасно представником [PERSON], в судовому засіданні позов підтримала з підстав, викладених у ньому. Третя особа [PERSON], який у встановленому порядку оповіщений про час і місце судового засідання, до суду не з'явився. Від нього надійшла заява про визнання позовних вимог та розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача Заставецької сільської ради, який у встановленому порядку оповіщений про час і місце судового засідання, до суду не з'явився. Від нього надійшла заява, в якій він зазначив, що позов визнає і просить розглянути справу за його відсутності. Суд, заслухавши пояснення позивачки, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 18.01.2000 року у с.Щербані Старосинявського району помер батько позивачів [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть, виданим повторно, від 09.02.2015 року серія І-БВ №247753, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Старосинявського районного управління юстиції у Хмельницькій області. [PERSON] за життя отримав право на земельну частку (пай) в розмірі 3,08 га в умовних кадастрових гектарах, що розташована на території Заставецької сільської ради Старосинявського району, для ведення селянського сільськогосподарського виробництва. Однак, державний акт на вказану земельну ділянку виданий після смерті спадкодавця 26.05.2003 року, що стало перешкодою позивачам реалізувати свої спадкові права щодо вказаної земельної ділянки. Вказані обставини підтверджуються : державним актом на право приватної власності на землю серія ХМ №091602 від 26.05.2003 року, виданий на імя [PERSON] на підставі розпорядження Старосинявської райдержадміністрації №99/2003р. від 19.05.2003 року; списком громадян членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства; книгою реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай); довідкою Відділу Держземагенства України у Старосинявському районі від 06.05.2015 року №29-2218-0.6-1175/2-15; витягом із технічної документації Відділу Держземагенства України у Старосинявському районі від 05.03.2015 року №29-2218-0.2-614/2-15; рішенням Старосинявського районного суду від 02.04.2015 року, яким встановлено факт батьківства, а саме те, що спадкодавець [PERSON] є батьком позивачів; довідками Заставецької сільської ради від 10.02.2015 року; листом державного нотаріуса Старосинявської державної нотаріальної контори від 26.02.2015 року №191/01-16, яким позивачам було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказану земельну ділянку. Після смерті спадкодавця [PERSON] спадкова справа не відкривалася, що підтверджується витягом із спадкового реєстру, наданого державним нотаріусом Старосинявської державної нотаріальної контори від 26.06.2015 року №40789877. Позивачі [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину після смерті свого батька [PERSON], оскільки на момент смерті проживали із спадкодавцем в будинку в с.Щербані Старосинявського району, вели з ним спільне господарство та вступили в управління спадковим майном, що стверджується довідкою Заставецької сільської ради Старосинявського району №256 від 21.04.2015 року. Відповідно до ст.22 Земельного кодексу України (в редакції 1990 року, який діяв на момент отримання спадкодавцем [PERSON] права, на вказану земельну ділянку), право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. Приступати до використання земельної ділянки, в тому числі на умовах оренди, до встановлення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує право власності або право користування землею, забороняється. Відповідно до ч. 1 ст.23 Земельного кодексу України (в редакції 1990 року) право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч.2 ст.9 ЦК УРСР (в редакції від 18.07.1963 року, що діяв за життя спадкодавця), правоздатність громадянина виникає в момент його народження і припиняється з смертю. Відповідно до ч.2 ст.548 ЦК УРСР (в редакції від 18.07.1963 року, що діяв за життя спадкодавця), прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст.549 ЦК УРСР від 18.07.1963 р., визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Особи, для яких право спадкоємства виникає лише у випадку неприйняття спадщини іншими спадкоємцями, можуть заявити про свою згоду прийняти спадщину протягом строку, що залишився для прийняття спадщини. Якщо строк, що залишився, менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права. Відповідно до ст. 174 ЦПК України визнання позову не суперечить закону, не порушує прав і свобод сторін та інших осіб, суд приймає визнання позову і вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. За наведених обставин суд вважає, що державний акт на право приватної власності на землю серія ХМ №091602 від 26.05.2003 року, виданий на імя [PERSON] від 19.05.2003 року, слід визнати недійсним, а також визнати за позивачами право на земельну частку (пай), площею 3,08 га, розташованої на території Заставецької сільської ради Старосинявського району Хмельницької області, як на спадкове майно, після смерті [PERSON] На підставі ст. ст. 15, 16, 25 ЦК України, ст.ст. 22, 23 Земельного кодексу України в редакції 1990 року, ст.125 Земельного кодексу України та

Outcome: approved