Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-15 00:00:00

[PERSON] інтереси якої представляє [PERSON] звернулася до суду із заявою про про встановлення факту, що має юридичне значення. Заяву мотивує тим, що 09 травня 1981 року між заявницею [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] виданого Ключарківською сільською радою. Так, після державної реєстрації шлюбу заявниці було присвоєно прізвище « [PERSON] », що і підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища. Відповідно до паспорту громадянина України та трудової книжки прізвище заявниці записано як « [PERSON] » а у свідоцтві про шлюб « [PERSON] ». Крім того в свідоцтві про шлюб вказано, що виправленому з [PERSON] на [PERSON] вірити. Через вказані розбіжності у написанні її прізвища у документах, у неї можуть виникнути труднощі при оформленні документів для отримання пенсії. Тому, просить встановити факт родинних відносин між, [PERSON] [INFO] та її чоловіком [PERSON] [INFO] , а саме встановити факт, що [PERSON] була дружиною [PERSON] на підставі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 09 травня 1981 року та записи у її документах виданих заявнику на прізвище « [PERSON] » вважати вірними. Заявниця в судове засідання не з`явилася, в поданій заяві просить справу розглянути у її відсутності, заявлені вимоги просить задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до слідуючого висновку. Відповідно до ст.293 ч.1 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 09 травня 1981 року, заявниця уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », в даному свідоцтві вказано, що виправленому з [PERSON] на [PERSON] вірити (а.с.6). Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, номер витягу 00025228705 від 15.01.2020 року, заявниці було присвоєно прізвище « [PERSON] » (а.с.7). Однак, у паспорті громадянина України серії [NUMBER] виданого Мукачівським РВ УМВС України в Закарпатській області 20 лютого 2008 року, в картці платника податків, трудовій книзі виданій 05.01.1979 року, у витязі про реєстрацію права власності на нерухоме майно номер витягу 6046722 від 27.12.2004 року, у свідоцтві про право власності на нерухоме майно від 27.12.2004 року, прізвище заявниці зазначено як « [PERSON] » (а.с.4-5,8-10). Через вказані розбіжності у написанні прізвища заявниці у документах, у неї можуть виникнути труднощі при оформленні документів для отримання пенсії. Відповідно до п.1 ч.1ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. З правової позиції Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, випливає, що коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, імя, по батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1ст. 315 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31,03.1995 «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення» (далі постанови Пленуму) із змінами та доповненнями від 25.05.1998, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до п. 7 постанови Пленуму суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. Внести зміни, або виправлення до правовстановлюючого документа в іншому порядку неможливо, що свідчить про відсутність об`єктивної можливості приведення оспорюваного документа у відповідність до вимог закону. Оцінюючи у сукупності досліджені докази, із урахуванням визнання заявлених вимог заінтересованою особою, суд приходить до висновку, що вимоги заявника є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Outcome: approved