Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-12 00:00:00

Акціонерне товариство\~«АКЦЕНТ\~ БАНК» (\~далі - АТ «А-БАНК»), в особі представника Шкапенка О.В., звернулося до суду з позовом в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість у розмірі 19\~596,15 грн. за кредитним договором №SAMABWFC00001241721 від 04 жовтня 2017 року. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідно до умов договору №SAMABWFC00001241721 від 04 жовтня 2017 року відповідач отримала кредит зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 46,80% на щомісячно на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку» складає між нею і банком кредитний договір. АТ «А-БАНК» свої зобов`язання по наданню кредитних коштів виконав, однак відповідачем умови договору не виконуються, порушуються строки повернення кредиту та сплати процентів, в зв`язку з чим, станом 09 травня 2020 року, відповідач має заборгованість у сумі 19\~596, 15 грн., яку позивач просить стягнути в судовому порядку, з них: 11\~984,41 грн. заборгованість за кредитом; 7611,74 грн. заборгованість по відсоткам, яку позивач просить стягнути в судовому порядку. Ухвалою судді Барвінківського районного суду Харківської області від 02 червня 2020 року справу прийнято до провадження та відкрито в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явилася, телефонограмою повідомила що до суду з`явитись не має можливості, просила судове засідання провести без її участі, проти позову не заперечує. Враховуючи що розгляд справи відбувся за відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до наступного висновку. З матеріалів справи вбачається, що відповідно до укладеного договору №SAMABWFC00001241721 від 04 жовтня 2017 року відповідачу надано кредитні кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за кредитом у розмірі 46,80 % щомісячно на суму залишку заборгованості за кредитом. Своїм підписом в заяві відповідач погодилася з тим, що дана заява, разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку» становлять між позичальником та банком договір (а.с.6). Відповідач ознайомилася та погодилася з «Умовами та правилами надання банківських послуг», а також з «Тарифами Банку», які були надані для ознайомлення. Також відповідача повідомлено, що «Умови та правила надання банківських послуг» розміщені на офіційному сайті банку та вона зобов`язалася виконувати вимоги «Умов та правил надання банківських послуг» та регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті банку. Як вбачається з кредитного договору відповідач отримала кошти від АТ «А-БАНК» на умовах строковості, зворотності, забезпеченості, платності. Сторони погодили всі істотні умови кредитного договору, як це передбачено ст.207ЦК України, що узгоджується з вимогами ч.1 ст.638 ЦК України. Зважаючи на зазначене, суд приходить до висновку, що між банком та відповідачем шляхом підписання заяви позичальника на отримання кредиту було укладено в письмовій формі кредитний договір. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч.1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч.1, ч. 2 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і з неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Так, відповідно до ст.ст. 1046, 1047 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч. 1 ст. 1048, ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ст. 625 ЦК України боржник, не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 та ч. 5 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. В матеріалах справи міститься розрахунок суми заборгованості, наданий представником позивача, який не спростований відповідачем, відповідно до якого, станом 09 травня 2020 року, відповідач має заборгованість у сумі 19\~596, 15 грн., яку позивач просить стягнути в судовому порядку, з них: 11\~984,41 грн. заборгованість за кредитом; 7611,74 грн. заборгованість по відсоткам (а.с.5). На основі всебічно з`ясованих обставин, на які посилається позивач, як учасник справи, як на підставу заявлених вимог підтверджених доказами, перевіреними в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити повністю. Згідно ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позовних вимог, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Згідно платіжного доручення позивачем при пред`явленні позову до суду сплачений судовий збір у розмірі 2102 грн.(а. с. 1). Таким чином, у зв`язку із задоволенням позовних вимог з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір пропорційно розміру задоволених вимог у розмірі 2102 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved