Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-11 00:00:00

Адвокат Хмарук Ю.М., діючи як представник в інтересах позивачів [PERSON] та [PERSON] , звернулась до суду з позовом до Острозької міської ради Рівненської області про встановлення факту родинних відносин, встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно, в якому просить : встановити факт родинних відносин між [PERSON] , яка померла [INFO] , та яка була донькою [PERSON] , померлої [INFO] ; встановити факт прийняття спадщини [PERSON] , яка померла [INFO] , після смерті своєї матері [PERSON] , яка померла [INFO] ; також просить визнати окремо за кожним з позивачів право власності на 1/2 частину земельної частки (паю) в розмірі 2,51 умовних кадастрових гектарів із земель колишнього КСП «Горинь» на території Вельбівненської сільської ради Острозького району Рівненської області, як спадкоємцями за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Позовні вимоги мотивує тим, що [INFO] померла баба позивачів [PERSON] , яка на момент смерті проживала в житловому будинку, що знаходиться за адресою: с.Бадівка Рівненського району Рівненської області, інші зареєстровані особи у житловому будинку - відсутні. Вказує що, за життя [PERSON] заповітів та спадкових договорів не укладала, спадкова справа після її смерті не заводилась. За 5 років до смерті [PERSON] її донька [PERSON] та внуки [PERSON] і [PERSON] (сини [PERSON] ) забрали [PERSON] до себе для спільного проживання в будинок за адресою: [ADDRESS] , де доглядали за нею та вели спільне господарство, відтак [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON] як спадкоємець за законом першої черги, оскільки постійно проживала з нею до дня смерті. Зазначає, що [PERSON] після смерті [PERSON] фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, так як здійснювала обробіток земельної ділянки (городу), що належала [PERSON] . Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається із земельної частки (паю) розміром 2,51 умовних кадастрових гектари із земель колишнього КСП «Горинь», яка знаходиться на території Вельбівненської сільської ради Острозького району Рівненської області, право на яку було посвідчено сертифікатом серії РВ № 0031768, виданого на підставі розпорядження Острозької районної державної адміністрації №287 від 30.07.1996 року. Вказане спадкове майно у складі спадщини після смерті [PERSON] її донька [PERSON] прийняла, однак право власності не оформила. Оригінал вищевказаного сертифікату не зберігся, у зв`язку з чим позивачами було подано відповідне оголошення в газету «Замкова гора» про втрату сертифікату на земельну частку (пай) серії РВ № 0031768 на ім`я [PERSON] . Вказує, що [PERSON] померла [INFO] та після її смерті Острозькою державною нотаріальною конторою Рівненської області 23.12.2014р. було заведено спадкову справу № 294/2014. Позивачі [PERSON] та [PERSON] , які є синами померлої [PERSON] , подали заяви про прийняття спадщини та про видачу свідоцтв про право на спадщину, інші заяви про прийняття чи про відмову від прийняття спадщини у спадковій справі відсутні. 06.04.2021р. позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до приватного нотаріуса Острозького районного нотаріального округу Тишкун Ж.Я. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] на земельну частку (пай), що належала [PERSON] , після смерті якої спадщину прийняла її донька [PERSON] (мати позивачів), але документально не оформила. Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 64/0214 від 06.04.2021 року приватним нотаріусом було відмовлено позивачам [PERSON] та [PERSON] у видачі свідоцтва у зв`язку з : відсутністю правовстановлюючого документу на право на земельну частку (пай); не наданодокументів, які б підтверджували фактичний вступ [PERSON] в управління або володіння спадковим майном [PERSON] ; не надано документів на підтвердження родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] . У зв`язку з наведеним позивачі позбавлені можливості в позасудовому порядку реалізувати своє право на оформлення у власність в порядку спадкування вказаної земельної частки (паю), що й спонукало звернутися до суду з вищевказаним позовом. Згідно ухвали суду від 26.05.2021 року відкрито загальне позовне провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження,відповідачу встановлено строк для подачі відзиву на позовну заяву. Згідно ухвали суду від 07.07.2021 року задоволено клопотання представника позивачів про витребування доказів, витребувано у приватного нотаріуса Рівненського районного нотаріального округу Тишкун Ж.Я. копію спадкової справи № 293/2014, заведеної після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , а також витребувано з Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області копію трудової книжки, копію книжки колгоспника та копію свідоцтва про народження [PERSON] з пенсійної справи, заведеної на ім`я [PERSON] , яка померла [INFO] . Згідно ухвали суду від 26.08.2021 року задоволено клопотання представника позивачів про витребування доказів, витребувано з Департаменту розвитку адміністративних послуг, соціальної, молодіжної політики та спорту Рівненської обласної державної адміністрації копії трудової книжки, трудової книжки колгоспника та свідоцтва про народження [PERSON] з пенсійної справи, заведеної на ім`я [PERSON] , яка померла [INFO] . Згідно ухвали суду від 01.10.2022 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду, задоволено клопотання представника позивачів про виклик свідків. Інші процесуальні дії судом не здійснювалися. В судовому засіданні представник позивачів - адвокат Хмарук Ю.М. заявлені позовні вимоги своїх довірителів підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, просила суд їх задовольнити та встановити факт родинних відносин про те, що [PERSON] , яка померла [INFO] , була донькою [PERSON] , яка померла [INFO] , встановити факт прийняття спадщини [PERSON] , яка померла [INFO] , після смерті своєї матері [PERSON] , яка померла [INFO] , також просила визнати за [PERSON] та [PERSON] , за кожним окремо, право власності на 1/2 частину земельної частки (паю) в розмірі 2,51 умовних кадастрових гектари із земель колишнього КСП «Горинь» на території Вельбівненської сільської ради Острозького району Рівненської області, як спадкоємцями за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Позивачі [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у позовній заяві, просили суд їх задовольнити. Відповідач відзив на позовну заяву та заперечення щодо наведених позивачами обставин та правових підстав позову не надав. Представник відповідача в поданій до суду заяві просив розгляд справи здійснювати на підставі доказів, наявних у матеріалах справи та у його відсутності. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Допитані у судовому засіданні в якості свідків позивачі [PERSON] та [PERSON] , кожен окремо, суду показали, що вони проживають в с.Бадівка Рівненського району Рівненської області. Вони є рідними братами. Вказали, що [PERSON] , яка померла [INFO] , була їх матір`ю, а [PERSON] відповідно - їх бабою по материній лінії. У їхньої матері була рідна сестра [PERSON] , яка померла за 5 років до смерті матері. Їхня матір [PERSON] за життя, приблизно за п`ять-шість років до смерті бабусі [PERSON] , забрала останню до них для спільного проживання в [ADDRESS] , де вони разом проживали та вели спільне господарство. На час смерті баби остання проживала разом з ними. Вказали, що за життя їх бабуся [PERSON] працювала в колгоспі та після її смерті залишилось спадкове майно, яке складається з земельної частки (паю) в розмірі 2,51 умовних кадастрових гектарів із земель колишнього КСП «Горинь» на території Вельбівненської сільської ради Острозького району Рівненської області, проте сертифікат, який підтверджував право баби на вищевказану земельну частку (пай) було втрачено. Після смерті баби [PERSON] їх матір [PERSON] вказане спадкове майно у складі спадщини прийняла, проте не оформила. В подальшому після смерті матері [PERSON] вони кожен окремо подали до нотаріуса заяву про прийняття спадщини, за наслідками розгляду яких було заведено спадкову справу, та після звернення до нотаріуса із заявами про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті матері [PERSON] на земельну частку (пай), яка належала бабусі [PERSON] , нотаріус відмовив у видачі таких свідоцтв з підстав, викладених у винесеній постанові. Свідок [PERSON] надала суду покази в яких зазначила, що вона проживає в м.Рівне Рівненської області та позивачі [PERSON] і [PERSON] є її рідними братами. [PERSON] , яка померла [INFO] , була її матір`ю, а [PERSON] - відповідно її бабою по материній лінії. Вказала, що її матір [PERSON] за життя приблизно за п`ять років до смерті баби [PERSON] забрала останню до себе для спільного проживання в [ADDRESS] , де вони проживали разом з братами. Зазначила, що за життя її баба [PERSON] працювала в колгоспі, та після її смерті залишилось спадкове майно, яке складається з земельної частки (паю) в розмірі 2,51 умовних кадастрових гектарів із земель колишнього КСП «Горинь» на території Вельбівненської сільської ради Острозького району Рівненської області. Вказане спадкове майно після смерті баби [PERSON] її матір [PERSON] прийняла, оскільки обробляла земельну ділянку, проте за життя документально не оформила. Вказала, що вона не претендує на спадщину, яка залишилась після смерті її матері [PERSON] . Свідок [PERSON] надала суду покази в яких зазначила, що вона проживає в [ADDRESS] . Вказала, що вона працювала в КСП «Горинь» з 1972 по 1997 роки на посаді економіста. Запевнила суд, що [PERSON] також раніше працювала в КСП «Горинь» різноробочою, у зв`язку з чим отримала право на земельну частку (пай). Вказала, що [PERSON] раніше проживала сама в с.Бадівка, однак приблизно за п`ять років до смерті її донька [PERSON] , забрала її до себе в будинок за адресою [ADDRESS] , де вона її доглядала до смерті та вони разом вели спільне господарство. Суд, заслухавши пояснення представника позивачів - адвоката Хмарук Ю.М., покази позивачів та свідків, з`ясувавши фактичні обставини справи, на які представник позивачів посилається як на підставу позовних вимог, дослідивши та оцінивши докази по справі, проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. З матеріалів справи судом встановлено, що [INFO] померла баба позивачів [PERSON] та [PERSON] - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 22.03.2000р., місце смерті - село Бадівка (а.с.9). Згідно довідки № 42 від 20.01.2021р., виданої виконавчим комітетом Острозької міської ради Рівненської області, на момент смерті [PERSON] , 1910 року народження, (актовий запис про смерть № 7 від 22.03.2000 року), проживала в житловому будинку, що знаходиться за адресою: с.Бадівка Рівненського району Рівненської області (а.с.10). Згідно з витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 61716139 від 17.09.2020, спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась (а.с.11). [PERSON] за життя заповітів та спадкових договорів не укладала, що підтверджується витягом зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 61716143 від 17.09.2020 (а.с.12). З доводів позивачів та показів свідків судом встановлено, що за декілька років до смерті [PERSON] , її донька [PERSON] та онуки [PERSON] і [PERSON] (сини [PERSON] ) перевезли [PERSON] до житлового будинку по місцю свого проживання в [ADDRESS] , де доглядали за нею та вели спільне господарство. Як вбачається з довідки виконавчого комітету Острозької міської ради Рівненської області № 43 від 20.01.2021р., після смерті [PERSON] , [PERSON] фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, а саме здійснювала обробіток земельної ділянки (городу), що належала [PERSON] (а.с.13) . З матеріалів справи та доводів позивачів судом встановлено, що після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно - земельна частка (пай) урозмірі 2,51 умовних кадастрових гектари із земель колишнього КСП «Горинь» на території Вельбівненської сільської ради Острозького району Рівненської області, право на яку було посвідчено сертифікатом серії РВ № 0031768, виданого на підставі розпорядження Острозької районної державної адміністрації від 30.07.1996 № 287, що підтверджується довідкою Відділу в Острозькому районі ГУ Держгеокадастру у Рівненській області від 18.08.2020 №29-17-0.29-141/101-20 (а.с.23-26). Згідно оголошення, розміщеного у газеті «Замкова гора» №42 (163) від 16.10.2020 року, повідомлено про втрату сертифіката на земельну частку (пай) серії РВ № 0031768 на ім`я [PERSON] (а.с.27). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 11.08.2014р., [PERSON] померла [INFO] (а.с.14). Як вбачається з довідки від 06.04.2021 №63/0214, виданої приватним нотаріусом Острозького районного нотаріального округу Тишкун Ж.Я., після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , Острозькою державною нотаріальною конторою Рівненської області 23.12.2014 року заведено спадкову справу №294/2014. Заяви про прийняття спадщини та про видачу свідоцтв про право на спадщину були подані синами спадкодавця [PERSON] та [PERSON] . Інші заяви про прийняття чи відмову від прийняття спадщини в справі відсутні, як і відсутні відомості про інших спадкоємців (а.с.15). Вищевказані обставини також підтверджуються дослідженими в судовому засіданні матеріалами спадкової справи №294/2014, заведеної Острозькою державною нотаріальною конторою 23.12.2014 року після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с.60-206). З досліджених судом матеріалів спадкової справи №294/2014 судом також встановлено, що [PERSON] на випадок своєї смерті залишила заповіт, посвідчений Вельбівненською сільською радою Острозького району Рівненської області 14.03.2011 року за реєстром №35, згідно якого все належне їй на день смерті майно вона заповіла в рівних частинах для своїх синів [PERSON] та [PERSON] , та останні 06.04.2021 року звернулися до нотаріуса із заявами про видачу свідоцтв про право на спадщину за заповітом після смерті своєї матері [PERSON] , померлої [INFO] , на земельну частку (пай), що належала [PERSON] , яка померла [INFO] , після якої спадщину прийняла, але не оформила, її донька [PERSON] (а.с.145, 203-204). Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 06.04.2021 року №64/0214 нотаріус відмовив [PERSON] та [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , на земельну частку (пай), що належала [PERSON] , яка померла [INFO] , після якої спадщину прийняла, але не оформила, її донька [PERSON] , мотивуючи тим, що відсутній правовстановлюючий документ на право на земельну частку (пай), не надано документів, які б підтверджували фактичний вступ [PERSON] в управління або володіння спадковим майном [PERSON] , не надано документів на підтвердження родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] (а.с.16, 206). Як вже було вище встановлено згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 11.08.2014 [PERSON] померла [INFO] у віці 73 років (а.с.14). Згідно копії паспорта серії [NUMBER] , [PERSON] народилась [INFO] , місце народження - село Бадівка Острозького району Рівненської області, та згідно відмітки в паспорті вона була одружена з [PERSON] , 1935 року народження (Острозький РВ ЗАГС, 10.04.61) (а.с.19). Згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 10.04.1961 року [PERSON] , 1935 року народження, та [PERSON] , 1941 року народження, 10.04.1961 р. одружились, та після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с.20). Згідно відповіді управління державної реєстрації відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненській області від 10.09.2020 р. № 2375/5226/05.3-06-73 актовий запис про народження [PERSON] , 1941 року народження, по с.Бадівка Острозького району Рівненської області відсутній по Острозькому районному відділу державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжтериторіального управління Міністерства юстиції (м. Львів), по відділу Управління та згідно даних Реєстру. Книги реєстрації актових записів про народження за зазначеним населеним пунктом за 1939-1943 роки не збереглися, за 1944 рік збереглися частково. Перевірку проведено по наявних актових записах про народження з 1938 року по 1944 рік, по поновлених актових записах про народження з 1944 року по теперішній час (а.с.21). Водночас судом встановлено, що згідно відомостей з виписок з погосподарських книг Вельбівненської сільської ради Острозького району Рівненської області у період з 1950 по 1957 роки членами колгоспного господарства (особовий рахунок № [NUMBER] (1950-1952 рр.), особовий рахунок № [NUMBER] (1953-1955 рр.), особовий рахунок № [NUMBER] (1955-1957 рр.)) були : [PERSON] (в деяких записах «[PERSON]»), 1910 р.н. - голова двору, [PERSON] , 1938 р.н. - донька, [PERSON] , [INFO] - донька. За 1958-1960 роки записи відсутні. Згідно записів з погосподарської книги за 1961-1963 роки членами господарства зазначені : [PERSON] , 1910 р.н. - голова двору, [PERSON] , вересень 1935 р.н. - зять, [PERSON] , лютий 1941 р.н. - донька, [PERSON] , [INFO] - онука. Згідно записів з погосподарської книги за 1964-1966 роки членами господарства зазначені: [PERSON] , 1910 р.н. - голова двору, [PERSON] , вересень 1935 р.н. - зять, [PERSON] , лютий 1941 р.н. - донька, [PERSON] , [INFO] - онука, [PERSON] , квітень 1964 р.н. - онук. Згідно записів з погосподарської книги за 1967-1970 роки членами господарства зазначені: [PERSON] , 1910 р.н. - голова двору, [PERSON] , вересень 1935 р.н. - зять, [PERSON] , лютий 1941 р.н. - донька, [PERSON] , [INFO] - онука, [PERSON] , квітень 1964 р.н. - онук, [PERSON] , травень 1968 р.н. - онук . В подальшому згідно записів з погосподарської книги за 1971-2000 роки [PERSON] була єдиним членом господарства. Вищевказані відомості підтвердуються довідкою Вельбівненської сільської ради Острозького району Рівненської області №587 від 16.09.2020 року (а.с.22). Таким чином, вищезазначеними документами та відомостями підтверджується факт родинних відносин [PERSON] та [PERSON] . Окрім того, факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] , як доньки та матері, підтвержується показами свідків, які були безпосередньо допитані у судовому засіданні та були попереджені про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих відомостей. Як вбачається з списку громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства (додаток 1 до Державного акта на право власності на землю серії РВ 00011 від 27.04.1995 року, виданого колективному сільськогосподарському підприємству «Горинь») під № 437 зазначена [PERSON] , місце проживання с.Бадівка (а.с.24-26). Згідно відповіді Відділу в Острозькому районі ГУ Держгеокадастру у Рівненській області від 18.08.2020 № 29-17-0.29-141/101-20, наданої на адвокатський запит Хмарук Ю.М. , встановлено, що [PERSON] на підставі розпорядження Острозької районної державної адміністрації від 30.07.1996 № 287 був виданий сертифікат серії РВ № 0031768, про що в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) зроблений відповідний запис. Державний акт на земельні ділянки взамін вказаного сертифіката на право на земельну частку (пай) для [PERSON] не видавався (а.с.23). Таким чином, оскільки померла [PERSON] була включена до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, на переконання суду вона набула право на земельну частку (пай) з дня видачі такого акта, тобто з 27.04.1995 року. Згідно відомостей, внесених до погосподарських книг Вельбівненської сільської ради Острозького району Рівненської області, ім`я та по батькові спадкодавця [PERSON] в різний час зазначено як « [PERSON] » або « [PERSON] », « [PERSON] » або « [PERSON] » (а.с.22). Та згідно довідки Вельбівненської сільської ради від 01.09.2020 № 525 [PERSON] та [PERSON] є однією і тією ж особою (а.с.29) З архівних довідок Ш-53/04-01, Ш-54/04-01 від 24.12.2020 року та копій особових рахунків [PERSON] з книг розрахунків з членами колгоспу ім. Ватутіна Острозького району с. Вельбівно за 1954-1955 роки встановлено, що ім`я спадкодавця зазначено як « [PERSON] » (а.с.30-33). Вказані особові рахунки підтверджують роботу [PERSON] у колгоспі, що давало їй право на отримання земельної частки (паю). При вирішенні вимог про встановлення факту родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] та факту прийняття спадщини [PERSON] після смерті [PERSON] суд виходив з наступного. Вимоги, що стосуються встановлення факту родинних відносин та встановлення факту прийняття спадщини, не можуть бути розглянуті в порядку окремого провадження, а підлягають розгляду в порядку загального позовного провадження, оскільки пов`язані з вирішенням спору про право - визнанням права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Оскільки від встановлення факту родинних відносин згідно якого [PERSON] була донькою [PERSON] залежить виникнення та зміна майнових прав позивачів, а саме права на спадщину як спадкоємців [PERSON] , яка була спадкоємцем [PERSON] , оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що в судовому засіданні знайшли підтвердження обставини, наведені у позовній заяві, які підтверджуються належними та допустимими доказами, суд приходить до висновку про наявність фактичних та правових підстав для встановлення факту родинних відносин, а саме, що [PERSON] , яка померла [INFO] , була донькою [PERSON] , яка померла [INFO] . Покази свідків та досліджені судом письмові докази у своїй сукупності свідчать про підставність заявлених позовних вимог та суд вважає доведеним факт родинних відносин між [PERSON] та її матір`ю [PERSON] . Встановлення даного факту має для позивачів юридичне значення, оскільки необхідне для оформлення спадщини. При вирішенні вимоги про встановлення факту прийняття спадщини [PERSON] після смерті її матері [PERSON] суд виходив з наступного. Відповідно до п.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Як зазначено у п.1 постанови Пленуму ВСУ від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини. У разі, коли спадщина, яка відкрилась до набуття чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 01 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Таким чином, оскільки спадщина після смерті [PERSON] відкрилась [INFO] та 6-місячний строк для прийняття спадщини завершився до набрання чинності ЦК України (1 січня 2004 року), застосуванню підлягають положення ЦК УРСР 1963 року. Так, згідно з ст. 524 ЦК УРСР (чинного на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що спадкування здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ст.549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Як було вище встановлено судом [PERSON] безпосередньо перед смертю своєї матері [PERSON] та впродовж 5 років до цього проживала разом з останньою, а тому фактично вступила в управління та володіння спадковим майном. Згідно п.6 ч.1 ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» місце проживання і місце реєстрації не є тотожними, так як реєстрація - це лише внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку. Відповідно до ч.2 ст.2 вказаного Закону реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Тобто, для реалізації прав та свобод особи реєстрація її місця проживання чи місця перебування наперед встановленого значення не має. Відтак суд приходить до висновку, що вимога про встановлення факту прийняття спадщини [PERSON] , яка померла [INFO] , після смерті своєї матері [PERSON] , яка померла [INFO] , є обгрунтованою та підлягає задоволенню. При вирішенні вимоги про визнання права власності на спадкове майно суд виходить з наступного. Згідно з п.11 постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у спарвах про спадкування» при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифікат на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року, Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» та відповідні норми ЦК УРСР. У цьому разі слід враховувати, що згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Організаційні та правові засади виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок у натурі (на місцевості) із земель, що належали колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам на праві колективної власності, а також порядок обміну цими земельними ділянками визначено Законом України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв). Відповідно до п.2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» №720 від 08.08.1995 року право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в томі числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю. У разі смерті члена колективного сільськогосподарського підприємства, що набув права на земельну частку (пай) з дня видачі КСП державного акта на право колективної власності на землю, успадкування права на земельний пай здійснюється за загальними правилами спадкування. Згідно з п.24 постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Судом встановлено, що згідно з списком громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства (додаток 1 до державного акта на право власності на землю серії РВ 00011 від 27.04.1995, виданого колективному сільськогосподарському підприємству «Горинь») під № 437 зазначена [PERSON] , місце проживання с.Бадівка. [PERSON] на підставі розпорядження Острозької районної державної адміністрації від 30.07.1996 № 287 був виданий сертифікат серії РВ № 0031768, про що в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) зроблений відповідний запис. З огляду на те, що померла [PERSON] була включена до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, вона набула право на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, тобто з 27.04.1995 року. [PERSON] є спадкоємцем за законом першої черги після смерті [PERSON] як донька померлої. Відповідно до ч.1 ст.529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Таким чином [PERSON] успадкувала право на земельну частку (пай), яке належало її матері [PERSON] . При цьому в силу положень ч.2 ст.548 ЦК УРСР прийнята [PERSON] спадщина у вигляді земельної частки (паю) визнається їй належною з моменту відкриття спадщини після смерті її матері [PERSON] . Позивачі [PERSON] та [PERSON] позбавлені можливості в позасудовому порядку оформити право власності на вищевказану земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом, оскільки відсутній правовстановлюючий документ, а саме сертифікат на земельну частку (пай) серії РВ № 0031768, який було втрачено. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з вимогами ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Оскільки судом встановлено належність на праві власності для спадкодавця [PERSON] земельної частки (паю), а відтак за відсутності заперечень відповідача, суд вважає, що позивачі мають право на спадкування за заповітом в рівних частинах, по 1/2 кожному, земельної частки (паю) розміром 2,51 умовних кадастрових гектари із земель колишнього КСП «Горинь» на території Вельбівненської сільської ради Острозького району Рівненської області, як спадкоємці за заповітом після смерті своєї матері [PERSON] , яка прийняла спадщину, але не оформила після смерті [PERSON] . На підставі викладеного та

Outcome: approved