Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-13 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] . Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує, що їй, на праві приватної власності, належить квартира квартирою [ADDRESS] . З 26.01.1991 року по 14.09.2016 року вона перебувала у шлюбі з відповідачем, під час якого народився син [PERSON] , [INFO] . 14.09.2016 року шлюб між нею та відповідачем розірвано рішенням Тлумацького районного суду Івано-Франківської області. Крім неї у квартирі зареєстровані та проживають: колишній чоловік [PERSON] та син [PERSON] . Відповідач у вказаній квартирі не проживає більше року, останній раз він приїжджав влітку 2017 року до сина в гості. Протягом останніх років відповідач працює в Республіці Чехія, де має іншу жінку. Виписатись добровільно відповідач не бажає, оскільки перебуває за кордоном. Відповідач не сплачує комунальні послуги, не бере участі в утриманні житла, квартирою не цікавиться, його особисті речі в квартирі відсутні. Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги у повному обсязі. Просить задовольнити позов. Не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. В судовому засіданні допитано свідка [PERSON] , який пояснив, що він є сином відповідача та йому достовірно відомо, що відповідач не проживає в квартирі [ADDRESS] значний період часу, оскільки проживає за кордоном. З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Заслухавши представника позивача, свідка, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Судом встановлено, що позивач є власником квартири [ADDRESS] (а.с. 6, 7). Згідно рішення Тлумацького районного суду Івано-Франківської області шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який був зареєстрований 26 січня 1991 року у Грушківській сільській раді народних депутатів Тлумацького району Івано-Франківської області, актовий запис № 1 розірвано (а.с. 16). Як вбачається з копії будинкової книги, у квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8-13). Позивач стверджує, [PERSON] не проживає у вказаній квартирі більше одного року, не користується житловим приміщенням, його особистих речей у квартирі немає. Всі обов`язки, що виникають по утриманні квартири, оплаті житлово-комунальних послуг, вона виконує самостійно. Стаття 129 Конституції України передбачає, що одними з основних засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Частиною першою статті 29 Цивільного кодексу України визначено, що місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Положеннями статті 3 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні визначено, що реєстрація - внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку. Згідно цієї ж статті, місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини. Статтею 7 3акону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні вказано, що підставою для зняття з реєстрації місця проживання особи є судове рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. У відповідності з положеннями статті 405 Цивільного кодексу України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За таких обставин суд вважає доведеними доводи позивача про те, що відсутність\~ відповідача має постійний характер, підстави для визнання причин відсутності відповідача поважними відсутні, тому відповідача [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , слід визнати таким, що втратив право на користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] . На підставі вищевикладеного, відповідно до статті 41, 129 Конституції України, статей 29, 405 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved