Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-21 00:00:00

[PERSON] звернулася у суд із позовом до [PERSON], яким просила розірвати із ним шлюб та стягнути із нього аліменти на утримання малолітньої дитини, мотивуючи тим, що шлюб між нею та відповідачем було зареєстровано 01.10.2011 р. Відділом ДРАЦС Снятинського РУЮ Івано-Франківської області, актовий запис №108, від цього шлюбу у них є син [PERSON] [INFO], який проживає із матірю [PERSON] та перебуває на її утриманні. Подальше спільне проживання подружжя стало неможливим по причині того, що у них різні характери і погляди на життя та вони втратили почуття любові та поваги одне до одного, з приводу чого у них часто виникають сварки і скандали, свідками яких є дитина, що негативно впливає на її психологічний розвиток. Позивачка не бажає проживати із відповідачем однією сімєю, протягом останнього часу подружжя проживає окремо, а тому, позивачка вважає, що їх шлюб став формальним, перебувати у такому шлюбі вона не має бажання, а тому просить суд шлюб розірвати. А також, оскільки відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання малолітньої дитини, хоча зобовязаний утримувати своїх неповнолітніх дітей та має таку можливість оскільки маж постійне місце роботи на ТОВ «Птахофабрика [PERSON]», а також має додатковий дохід, позивачка просить суд стягувати із відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини у розмірі 1-3 частки усіх видів доходу, але не менше одного прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття, а також стягнути із відповідача у її користь понесені нею судові витрати. Позивачка подала до суду заяву, якою позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила позов задоволити, а справу просила розглядати у її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності, позов підтримує частково, просить шлюб розірвати. Згідний сплачувати аліменти на користь позивачки на утримання сина [PERSON] у розмірі 1-3 частки усіх видів доходу, але не менше одного прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. На підставі ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд дослідивши матеріали справи встановив, що відповідно до Свідоцтва про шлюб серії 1-НМ №099372 між [PERSON] (до шлюбу Николайчук) [PERSON] [INFO] та [PERSON] 19.02.987 року народження Відділом ДРАЦС Снятинського РУЮ Івано-Франківської області 01.10.2011 р. було зареєстровано шлюб, актовий запис №108, від якого у них є син [PERSON] [INFO] (Свідоцтво про народження серії 1-НМ №209431), який проживає із матірю [PERSON] та перебуває на її утриманні, та із Довідки №55 від 15.03.2016 р. ТзОВ «Птахофабрика [PERSON]» вбачається, що [PERSON] має постійне місце роботи із стабільним заробітком, а тому має можливість утримувати свою неповнолітню дитину. Із матеріалів справи також вбачається, що сторонам надавався строк для примирення. однак сторони за цей час не помирилися, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а тому суд приходить до переконання, що позов є обґрунтованим, підставним та таким, що підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, а відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, позов про розірвання шлюбу відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Тому суд вважає, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дітей (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно із ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Згідно вимог ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів врахувавши стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інших обставин, що мають істотне значення,

Outcome: approved