Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-21 00:00:00

[PERSON] пред`явила позов у Подільському районному суді м. Києва до [PERSON] , третя особа - [PERSON] про відшкодування шкоди завданої внаслідок ДТП. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 08.08.2015 року близько 07 год. 35 хв. в м. Києві на перехресті вул. Чорновола і вул. М.Гречко відбулось ДТП за участю автомобіля ВАЗ 21065 д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , автомобілем Audi TT д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля Volkswagen Passat д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Внаслідок ДТП транспортні засобі отримали механічні пошкодження. Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 28.12.2015 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 130 КУпАП. Враховуючи те, що відповідач є особою винною у ДТП з нього на користь позивача підлягає стягненню сума майнової збитку, заподіяного транспортному засобу Audi TT д.н.з. [NUMBER] , що відповідно до експертного висновку становить 238813 грн. 22 коп., враховуючи 50000 грн., які було виплачено на користь позивача страховою компанією відповідача. За таких обставин позивач просить суд стягнути на його користь з відповідача 238813 грн. 22 коп. - майнової шкоди, а також судовий збір. Позивач в судове засіданні не з`явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином. До суду звернувся представник позивача із заявою про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про день, час та місце розгляду справи судом повідомлений належним чином. Представник відповідача в судовому засіданні частково визнав позов в 150451 грн. 26 коп. Третя особа свого права на участь у судовому засіданні не використала, про розгляд справи була повідомлена належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку про часткове задоволення позову з таких підстав. Як вбачається з постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 28.12.2015 року, 08.08.2015 року близько 07 год. 35 хв. в м. Києві на перехресті вул. Чорновола і вул. М.Гречко відбулось ДТП за участю автомобіля ВАЗ 21065 д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобілем Audi TT д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Внаслідок ДТП транспортні засобі отримали механічні пошкодження. (а.с. 9) Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 28.12.2015 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 130 КУпАП. (а.с. 9) Власником автомобіля Audi TT д.н.з. [NUMBER] відповідно до Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу є [PERSON] (а.с. 7) Відповідно до Звіту № 9293 про оцінку автомобіля Audi TT д.н.з. [NUMBER] , матеріальний збиток, завданий внаслідок ДТП складає 286613 грн. 22 коп. (а.с. 26) Цивільно-правова відповідальність [PERSON] щодо транспортного засобу ВАЗ 21065 д.н.з. [NUMBER] була застрахована в СК «Еталон», на підставі Полісу АЕ 4062361. Ліміт відповідальності за шкоду майну встановлено в межах 50000 грн. (а.с. 50) Позивач зазначає, що вказану грошову суму було виплачено позивачеві страховою компанією, відтак вона має намір стягнути з відповідача різницю між фактичним розміром майнової шкоди та страховим відшкодуванням у розмір 50000 грн., тобто 238813 грн. 22 коп. Відповідач, не погоджуючись із розміром суми майнового збитку, завданого автомобілю Audi TT д.н.з. [NUMBER] , який визначався позивачем, відповідачем було заявлено клопотання у справі про призначення автотоварознавчої експертизи. Відповідно до Висновку комісійної судової авто товарознавчої експертизи від 27.04.2017 року, вартість майнового збитку завданого власнику транспортного засобу Audi TT д.н.з. [NUMBER] складає 200451 грн. 26 коп. (а.с. 199 з.в.) В судовому засіданні від 28.01.2019 року представник відповідача визнав позов у розмірі майнового збитку 150451 грн. 26 коп. Тобто, з урахуванням висновку судового експерта щодо суми майнової шкоди та враховуючи виплату страхового відшкодування на суми 50000 грн. 00 коп. страховою компанією відповідача. (а.с. 239) Факт виплати страховою компанією відповідача страхового відшкодування на користь позивача в розмірі 50000 грн. 00 коп. сторонами не заперечувався. Причиною спору між сторонами стала відмова відповідача в добровільному порядку відшкодувати позивачу заподіяну матеріальну шкоду. Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Цивільного кодексу України, Закону України «Про страхування», Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Частиною 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Ст. 1192 ЦК України визначає, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо), як це зазначено у п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.03.1996 року. Згідно Постанови ВСУ від 20.01.2016р. у справі 6-2808цс15 право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобов`язує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування шкоди в деліктному зобов`язанні. За таких обставин, позивач просить суд стягнути на її користь, суму майнової шкоди, саме з особи винної у її завданні. Враховуючи те, що вина [PERSON] була встановлено відповідним судовим рішенням, а саме постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 28.12.2015 року, суд вважає за необхідне притягнути його цивільно-правової відповідальності. Разом з тим, суд не приймає до уваги розрахунок суми майнової шкоди завданої автомобілю Audi TT д.н.з. [NUMBER] , визначений позивачем. При визначенні суми майнового збитку, заподіяного власнику автомобіля Audi TT д.н.з. [NUMBER] , суд керується висновком судового авто товарознавчого дослідження, тобто вважає за необхідне визначити його в межах суми 200451 грн. 26 коп. Таким чином, враховуючи те, що позивачеві було виплачено суму страхового відшкодування в розмірі 50000 грн. 00 коп., суд вважає за необхідне задовольнити позов в частині стягнення з відповідача різниці між сумою майнового збитку та страховим відшкодуванням в розмірі 150451 грн. 26 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. З урахування вищевикладеного з відповідача підлягає стягненню 150451 грн. 26 коп. відшкодування майнової шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі, зокрема, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. На підставі ст.ст. 141, 142 ЦПК України, суд вважає за необхідне повернути з державного бюджету України на користь позивача судовий збір в розмірі 1194 грн. 00 коп.

Outcome: partial