Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-01 00:00:00

[PERSON] \~у поданому\~ним до Костянтинівської районної\~державної адміністрації\~Донецької області,\~ [PERSON] позові,\~уточненому заявою від 23.04.2020 (а.с.102-105 т.1), просить: -скасувати розпорядження голови Костянтинівської районної державної адміністрації від 14 січня 2008 року №14 про надання земельної частки (паю) у власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва громадянці - власнику земельного сертифікату КСП «Дружба»; -визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №702794 від 14 березня 2008 року площею 6,4901 га, кадастровий номер 1422483700:10:000:0095, що розташована на території Марківської сільської ради Костянтинівського району Донецької області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, який зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010815700010; -скасувати запис у Поземельній книзі про державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером 1422483700:10:000:0095; - скасувати запис № 13704957 від 15 березня 2016 року про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером 1422483700:10:000:0095, пославшись на таке: 30.08.1999 йому на підставі рішення Марківської сільської Ради народних депутатів виданий державний акт на право приватної власності на землю серії IV- ДН №173329, на земельну ділянку площею 8,04 га, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Марківської сільської ради Костянтинівського районну Донецької області, та який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №498. У зв`язку з відсутністю кадастрових номерів на вищезазначену земельну ділянку та з метою подальшого внесення відомостей до Державного земельного кадастру про земельну ділянку, він замовив виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Марківської сільської ради Костянтинівського району Донецької області. Далі, він на підставі вищезазначеної технічної документації звернувся до кадастрового реєстратора відділу у Костянтинівському районі Міськрайонного управління у Костянтинівському районі та місті Торецьку Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області із заявою про внесення відомостей до Державного земельного кадастру та провів державну реєстрацію земельної ділянки площею 1,1170 га (пасовище), з присвоєнням їй кадастрового номеру 1422483700:09:000:0089 та земельної ділянки площею 0,4930 га (пасовище), з присвоєнням їй кадастрового номеру 1422483700:09:000:0092 га, а також зареєстрував у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно права власності на вищевказані земельні ділянки. Але, у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру про державну реєстрацію земельної ділянки площею 6,23 га (ріллі), яка належить йому на підставі вищезазначеного Державного акту на право приватної власності на землю, кадастровим реєстратором 27.09.2019 було відмовлено з тих підстав, що подані документи не відповідають вимогам, установленим ЗУ «Про Державний земельний кадастр» і Порядком ведення Державного земельного кадастру, а саме перетин ділянок з ділянкою 1422483700:10:000:0095, площа співпадає на 95,1504% та перетин ділянок з ділянкою 1422483700:10:000:0146, площа співпадає на 0,4731%. Згідно з отриманою інформацією з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку, яка є загальнодоступною у мережі Інтернет, було з`ясовано, що земельна ділянка за кадастровим номером 1422483700:10:000:0095, площею 6,49 га,належить на праві приватної власності [PERSON] , і на сьогоднішній час перебуває в оренді СФГ «Артем». Згідно з отриманою копією державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №702794 вбачається, що даний державний акт на земельну ділянку площею 6,4901 га, кадастровий номер 1422483700:10:000:0095, був виданий [PERSON] на підставі розпорядження голови райдержадміністрації від 14.01.2008 №14. Далі, з метою збирання письмових доказів про те, що земельна ділянка, яка належить йому отримана ним раніше, ніж земельна ділянка, яка належить Відповідачці [PERSON] , була отримана довідка №10 від 09.01.2020 Марківської сільської ради Костянтинівського району Донецької області, з якої вбачається, що державний акт на право приватної власності на землю IV-ДН №173329, видано Марківською сільською Радою народних депутатів від 10.01.2000, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №498, гр. [PERSON] , йому передана у приватну власність земельна ділянка (пай) розміром 8,04 гектарів № паю 53, що знаходиться в лоті № [NUMBER] - 6,23 рілля та в лоті № [NUMBER] - 1,81 пасовища, із земель Марківської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Крім того, 11.01.2020 був отриманий лист архівного відділу Костянтинівської районної державної адміністрації з додатками, а саме - копією розпорядження голови районної держаної адміністрації від 14.01.2008 №14 «Про надання земельної частки (паю) у власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва громадянці-власнику земельного сертифікату КСП «Дружба», на підставі якого виданий державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №702794 від 14.03.2008 [PERSON] та копія копіювання з чергового кадастрового плану території Марківської сільської ради Костянтинівського району Донецької області, із зазначенням місця розташування земельної ділянки площею 6,4901 га, за кадастровим номером 1422483700:10:000:0095, яка була надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва [PERSON] . 15.01.2020 отриманий лист Костянтинівської районної державної адміністрації з ідентичними додатками до нього, які були надані архівним відділом Костянтинівської районної державної адміністрації. 20.01.2020 отриманий лист Марківської сільської ради Костянтинівського району Донецької області з додатками, а саме - копією експлікації земель з Технічного звіту по передачі земельної долі (паю) в натурі із земель колективної власності КСП «ДРУЖБА» за 1999 рік із зазначенням місця розташуванням земельної ділянки, яка на сьогоднішній час належить йому. Далі, отримана відповідь Міськрайонного управління у Костянтинівському районі та місті Торецьку Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області про те, що земельна ділянка, яка перебуває у власності [PERSON] на підставі державного акту IV-ДН №173329 від 10.01.2000, а саме її фактичне місце розташування в натурі (на місцевості) згідно з Технічною документацією із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 6,23 га, дійсно знаходиться в межах земельної ділянки кадастровий номер 1422483700:10:000:0095 площею 6,4901 га, що перебуває у приватній власності гр. [PERSON] , на підставі витягу з Держаного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 15.03.2016 за №13704957. На момент передачі відповідачці [PERSON] у власність земельної ділянки загальною площею 6,4901 га, вона не була вільною, так як вже перебувала на праві приватної власності у нього (позивача) на підставі вищевказаного державного акту, а тому відповідач Костянтинівська районна державна адміністрація без законних на те підстав прийняла зазначене рішення, чим порушила права позивача, передбачені ст.41 Конституції України, як власника. У зв`язку з тим, що його право власності на земельну ділянку площею 6,23 га, що належить йому на підставі державного акту ІV-ДН №173329 від 10.01.2000 було набуте ним раніше, ніж право власності на земельну ділянку площею 6,4901 га, кадастровий номер 1422483700:10:000:0095, яке належить на підставі державного акту серії ЯЕ №702794 від 14.03.2008 року Відповідачці [PERSON] , а також на сьогоднішній час він не має можливості розпорядитися своїм майном на свій власний розсуд, то єдиним правовим способом поновлення його порушеного права є звернення з відповідним позовом до суду. Судовою ухвалою від 14.02.2020 відкрите провадження в цивільній справі за правилами загального позовного провадження (а.с.59-60 т.1). Судовою ухвалою від 26.08.2020 підготовче провадження у справі закрите, справу призначено до судового розгляду по суті у судовому засіданні (а.с.247-248 т.1). У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав за наведених у позовній заяві підстав, просив його задовольнити у повному обсязі \~ \~ \~ \~. Представник відповідача - Костянтинівської районної державної адміністрації Донецької області Настобурко С. І. у судове засідання не з`явилася, надавши суду заяву про розгляд справи у її відсутність (а.с.131,172,198,217,221а т.1); позовні вимоги до Костянтинівської РДА не визнала за підстав, наведених у відзиві на позовну заяв (а.с.133-135 т.1 ), за таких підстав: Враховуючи відсутність кадастрових номерів, а також те, що до Державного акту не вносяться координати земельних ділянок, з Державного акту неможливо встановити, де саме знаходиться земельна ділянка Позивача. Для встановлення її меж потрібна інформація (координати), зазначена у відповідній технічній документації, на підставі якої був виданий Державний акт. Згідно з абз.2 ст.55 ЗУ «Про землеустрій» встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на основі технічної документації із землеустрою, якою визначається місцеположення поворотних точок меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Позивач надав копію технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) гр. [PERSON] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Марківської сільської ради Костянтинівського району Донецької області, з якої не можливо встановити, яким чином ПП «ОРШАД» визначив координати земельних ділянок. Вважає, що ПП «ОРШАД» (далі - Виконавець), розробляючи документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) гр. [PERSON] (далі - технічна документація) не дотримані вимоги наказу Державного комітету України із земельних ресурсів від 18.05.2010 № 376, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 16 червня 2010 р. за № 391/17686 «Про затвердження Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками» (далі - Інструкція). Інструкцією визначено, що Комплекс робіт із встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) включає: підготовчі роботи, топографо-геодезичні, картографічні роботи та роботи із землеустрою, камеральні роботи, складання і оформлення матеріалів технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), а також встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та закріплення їх межовими знаками (п.2.3.). Підготовчі роботи включають збір та аналіз виконавцем наявних документації із землеустрою, матеріалів інвентаризації земель, планово-картографічних матеріалів, правових підстав надання земельної ділянки у власність (користування), відомостей про наявність спірних питань щодо меж земельної ділянки, переліку обмежень у використанні земельної ділянки і наявні земельні сервітути, списків координат пунктів державної геодезичної мережі.? Розглядаючи розроблену технічну документацію вбачається те, що Виконавець, розробляючи вказану технічну документацію скористувався лише даними Публічно-кадастрової карти та фотозйомкою із супутника. Далі, в пояснювальній записці технічної документації зазначено, що межі земельних ділянок погоджені з суміжними землекористувачами і встановлені в натурі (на місцевості). З технічної документації вбачається, що суміжним землекористувачем є Марківська сільська рада Костянтинівського району, однак, в технічній документації відсутнє будь-яке погодження з Марківською сільською радою. Також, технічна документація не містить акту прийомки-передачі межових знаків на зберігання, який включається до документації із землеустрою після виконання робіт із встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та закріплення їх межовими знаками, який є обов`язковим згідно з п.п. 2.3. та 2.8. Інструкції. Тому, вважає, що, якби Виконавцем були з`ясовані усі питання та виконані роботи з дотриманням вимог Інструкції, Позивачу не довелося б звертатися до суду. Також, Позивач визначив Костянтинівську РДА, як відповідача, при цьому не надав жодних доказів порушення його прав саме Костянтинівською РДА. Прямої або опосередкованої вини відповідача - Костянтинівської РДА у порушенні права Позивача на спірну земельну ділянку, яке виникло раніше, ніж право відповідачки [PERSON] , не має. Вважає, що таке порушення відбулося внаслідок некоректного розроблення технічної документації. Закон «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визнає всі права на земельні ділянки, які були зареєстровані до 1 січня 2013. Це, зокрема означає, що видані до 1 січня 2013 р. державні акти на право власності на земельні ділянки зберігатимуть свою чинність і після 1 січня 2013 р. - до тих пір, доки існуватиме відповідна земельна ділянка як об`єкт цивільних прав. Згідно із Законом України «Про Державний земельний кадастр» земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера. Отже, такі ділянки можна використовувати відповідно до їх цільового призначення. Однак ними не можна розпоряджатися, поки не буде отриманий кадастровий номер. Відсутність у земельної ділянки кадастрового номера свідчить про те, що відомості про таку ділянку не внесені до Державного реєстру земель. У зв`язку з цим пунктом 2 розділу VII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону «Про Державний земельний кадастр» визначено, що у разі якщо відомості про зазначені земельні ділянки не внесені до Державного реєстру земель, їх державна реєстрація здійснюється у спрощеному порядку - на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за заявою їх власників (користувачів земельної ділянки державної чи комунальної власності). А внесчення інших відомостей про ці земельні ділянки здійснюються вже після державної реєстрації земельних ділянок. Просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог до Костянтинівської РДА у повному обсязі. Відповідачка [PERSON] , її представник [PERSON] у судовому засіданні позов не визнали, зокрема представник відповідачки пояснив: Обраним способом захисту порушеного права у вигляді скасування розпорядження голови Костянтинівської районної державної адміністрації від 14 січня 2008 року №14 та визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №702794 від 14 березня 2008 року позивач фактично просить позбавити відповідачку права власності на належну їй земельну ділянку, яке вона набула добросовісно, у цілком законний спосіб. Належна відповідачці земельна ділянка наявна у Державному реєстрі земель та Національній кадастровій системі України, на противагу земельній ділянці позивача. Випадки та підстави позбавлення власника права власності на належне йому майно чітко регламентовані законом. Проте випадок і підстава, за якими позивач просить про фактичне позбавлення [PERSON] належного їй права власності на земельну ділянку, діючим законодавством не передбачені. Також, вважає, що без визначення знаходження належної чоловіку відповідачки за життя земельної ділянки на місцевості в натурі неможливо позбавити [PERSON] успадкованого нею права. Надати оцінку позовним вимогам скасування запису у Поземельній книзі про державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером 1422483700:10:000:0095 та скасування запису № 13704957 від 15 березня 2016 року про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером 1422483700:10:000:0095 у відсутність оригіналів документів вважає неможливим. Наголосив на тому, що копія експлікації земель з Технічного звіту по передачі земельної долі (паю) в натурі із земель колективної власності КСП «Дружба» за 1999 рік, в тому числі по земельній ділянці [PERSON] (на а.с.40-41 т.1), не відповідає дійсності. Будь-яких документів про реформування КСП «Дружба» технічна документація не містить, тож вважає достовірність цих доказів стороною позивача не доведена. Просили відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Третя особа Міськрайонне управління у Костянтинівському районі та місті Торецьку Головного управління Держгеокадастру у Донецької області, надала суду пояснення такого змісту: За інформацією Міськрайонного управління у Костянтинівському районі та м. Торецьку Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області, в архіві міститься державний акт на право приватної власності на землю серії ІV-ДН №173329, виданий на ім`я гр. [PERSON] на підставі рішення Марківської сільської ради народних депутатів від» 30.08.1999 та зареєстрованого 10.01.2000 за №498. Земельні ділянки, загальною площею 8,04 га, розташовані на території Марківської сільської ради Костянтинівського району Донецької області та надані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. \~ \~ \~ \~ Також, в архівні міститься Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №702794, виданий на ім`я гр. [PERSON] і зареєстрованого в Книзі реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010815700010 від 14.03.2008. Земельна ділянка з кадастровим номером 1422483700:10:000:0095, загальною площею 6,4901 га розташована на території Марківської сільської ради Костянтинівського району Донецької! області та надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Технічна документація на вищевказану земельну ділянку в архіві Міськрайонного управління у Костянтинівському районі та м. Торецьку Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області відсутня. При зверненні гр. [PERSON] до Міськрайонного управління у Костянтинівському районі та м. Торецьку Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області з заявою про державну реєстрацію земельної ділянки, було прийнято рішення № РВ-1400602812019 від 27.09.2019 про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру з таких підстав: невідповідність поданих документів вимогам, установленим Законом України «Про Державний земельний кадастр» і Порядком ведення Державного земельного кадастру, а саме: невідповідність Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 № 1051, а саме даним Державного земельного кадастру (геодезичній та картографічній основам, даним кадастрових карт (планів), а також невідповідність електронного документа установленим вимогам, а саме: ХЖ Схема. Наявні зауваження щодо валідності електронного документу. Перетин ділянок з ділянкою 1422483700:10:000:0095 Площа співпадає на 95,1504%. Перетин ділянок з ділянкою 1422483700:10:000:0146 Площа співпадає на 0,4731%. Частиною 4 статті 41 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до частини 2 статті 90 Земельного кодексу України, порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом. Згідно частики 1 статті 155 Земельного кодексу України, у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Відповідно до частини 8 статті 9 Закону України «Про Державний земельний кадастр» вказується, що державна реєстрація земельних ділянок, обмежень у їх використанні, ведення поземельних книг, внесення до Державного земельного кадастру відомостей про земельні ділянки здійснюються Державними кадастровими реєстраторами, які здійснюють свою діяльність за місцем розташування земельної ділянки (район, місто республіканського значення Автономної Республіки Крим, місто обласного значення). Відповідно до Закону України «Про Державний земельний кадастр» державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами; державна реєстрація земельної ділянки - внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формулу земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера. До Державного земельного кадастру включаються такі відомості про земельні ділянки: кадастровий номер; місце розташування; опис меж; площа міри ліній по периметру; координати поворотних точок меж, дані про прив`язку поворотних точок меж до пунктів державної геодезичної мережі та інше. \~ \~ \~ \~ Відповідно до статті 16 Закону України «Про Державний земельний кадастр», земельній ділянці, відомості про яку внесені до Державного земельного кадастру, присвоюється кадастровий номер. Статтею 11 Закону України «Про Державний земельний кадастр» зазначені вимоги до відомостей про об`єкти Державного земельного кадастру, зокрема відомості про об`єкти Державного земельного кадастру під час внесення їх до Державного земельного кадастру мають відповідати існуючим характеристикам об`єктів у натурі (на місцевості), визначеним з точністю відповідно до державних стандартів, норм та правил, технічних регламентів. Відповідно до частини 6 статті 16 Закону України «Про державний земельний кадастр», кадастровий номер скасовується лише у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки. Відповідно до статті 25 Закону України «Про державний земельний кадастр» поземельна книга є документом Державного земельного кадастру, який містить такі відомості про земельну ділянку: а) кадастровий номер б) площа; в) місцезнаходження (адміністративно-територіальна одиниця); г) склад угідь; г) цільове призначення (категорія земель, вид використання земельної ділянки в межах певної категорії земель); д) нормативна грошова оцінка; е) відомості про обмеження у використанні земельної ділянки; є) відомості про межі частини земельної ділянки, на яку поширюється дія сервітуту, договору суборенди земельної ділянки; ж) кадастровий план земельної ділянки; з) дата державної реєстрації земельної ділянки; и) інформація про документацію із землеустрою, на підставі якої здійснена державна реєстрація земельної ділянки, а також внесені зміни до цих відомостей; і) інформація про власників (користувачів) земельної ділянки відповідно до даних про зареєстровані речові права у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно; ї) дані про бонітування ґрунтів. Пунктом 130 Порядку ведення Державного земельного кадастру (далі Порядку), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 №1051, передбачено, що відомості (зміни до них) про нового власника, користувача земельної ділянки відповідно до даних про зареєстровані речові права у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно вносяться до Поземельної книги Державним кадастровим реєстратором відповідно до пункту 113 цього Порядку. В пункті 113 Порядку зазначено, що після отримання від органу державної реєстрації прав інформації в порядку інформаційного обміну Державний кадастровий реєстратор протягом двох робочих днів з моменту отримання вносить інформацію про власників, користувачів земельної ділянки відповідно до даних про зареєстровані речові права у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно до Поземельної книги в електронній (цифровій) та паперовій формі. Отже, після скасування права на землю органами реєстру прав, державний кадастровий реєстратор отримає в порядку інформаційного обміну інформацію про скасування права, відповідно до чого і внесе зміни до Поземельної книги. Відповідно до статті 152 Земельного Кодексу України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту права власності на землю; захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав; визнання недійсним рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування (а.с.97-99 т.1). У судовому засіданні представник третьої особи - Міськрайонного управління у Костянтинівському районі та місті Торецьку Головного управління Держгеокадастру у Донецької області Карпенко С. Г. надав пояснення, аналогічні наведеним вище письмовим. Третя особа - Марківська сільська рада Костянтинівського району Донецької області, у судове засідання явку представника не забезпечила, надала суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, з посиланням на те, що не заперечує проти позовних вимог (а.с.197,208,245,252 т.1, а.с.7 т.2). Третя особа - Селянське фермерське господарство «Артем», належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, явку представника у судове засідання не забезпечила, письмових пояснень щодо позову не надала. З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дістає таких висновків: Судом встановлено: Згідно з Державним актом на право власності на земельну ділянку серії IV-ДН № 173329 від 10.01.2000, виданим на підставі рішення Марківської сільської ради від 03.08.1999, зареєстрованим в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 498, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 8,04 га в межах згідно з планом, розташованої на території Марківської сільської ради, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.9 т.1). На підставі цього Акту за заявою [PERSON] від 03.09.2019 Державним кадастровим реєстратором Головного управління держгеокадастру в Донецькій області розроблена технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які перебувають у власності (а.с.10-30 т.1), загальною площею 8,0400 га, у т.ч. рілля 6,2300 га, пасовище 1,81 га, зокрема щодо земельної ділянки площею 0,4930 га, кадастровий номер 1422483700:09:000:0092, земельної ділянки площею 1,1170 га, кадастровий номер 1422483700:09:000:0089. Кадастровий номер земельної ділянки площею 6,2300 га не визначений. Рішенням № РВ-1400602812019 від 27.09.2019 ухвалено про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру з таких підстав: - невідповідність Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою КМ України від 17.10.2012 №1051, а саме даним Державного земельного кадастру (геодезичній та картографічній основам, даним кадастрових карт (планів); - невідповідність електронного документі установленим вимогам, а саме: XSD Схема наявні зауваження щодо валідності електронного документу; Перетин з ділянкою 1422483700:10:000:0095 площа співпадає на 95,1504%; Перетин ділянок з ділянкою 1422483700:10:000:0146 площа співпадає на 0,4731%; - знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини (а.с.28 т.1). Інформацією Міськрайонного управління у Костянтинівському районі та м. Торецьку Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області від 20.01.2020 № 60/113-20 щодо земельної ділянки, яка перебуває у власності [PERSON] на підставі Державного акту IV-ДН № 173329 від 10.01.2000, повідомлено, що її фактичне місце розташування в натурі (на місцевості) згідно з Технічною документацією із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) площею 6,23 га, дійсно знаходиться в межах земельної ділянки, кадастровий номер 1422483700:10:000:0095 площею 6,4901 га, що перебуває у приватній власності [PERSON] на підставі витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 15.03.2016 за № 13704957 (а.с.42 т.1). Згідно з Інформацією Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 6,49 га, кадастровий номер 1422483700:10:000:0095, розташованої на території Марківської сільської ради, є [PERSON] , датою державної реєстрації (в державному реєстрі прав) 15.03.2016, номер запису про право (в державному реєстрі прав) 13704957. 06.04.2016 внесені відомості про право оренди землі Селянського (фермерського) господарства «Артем», номер запису про право (в державному реєстрі прав) 1404488 (а.с.31 т.1). Право власності на земельну ділянку [PERSON] отримала внаслідок успадкування після смерті чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] , про що їй було видане нотаріально посвідчене 15.02.2007 свідоцтво про право на спадщину за законом (а.с.84), згідно з яким спадкове майно складається з права на земельну частку (пай), розміром 8,80 умовних кадастрових гектарів, яке перебуває у КСП «Дружба», його місце розташування с. Маркове Костянтинівського району, знаходиться в оренді СФГ «Артем», наданого для користування колективною власністю, яке належало померлому на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ДН № 0120367, виданого Костянтинівською районною державною адміністрацією 20.01.1998 та зареєстрованого в книзі реєстрації сертифікатів 21.07.1998 за № 10300, та на підставі довідки №33, виданої СФГ «Артем» 01.06.2006 (а.с.84 т.2). Право власності [PERSON] на земельну ділянку оформлено Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 702794 від 14.03.2008 (а.с.32,234 т.1), виданим на підставі Розпорядження голови Костянтинівської районної державної адміністрації №14 від 14.01.2008 «Про надання земельної частки (паю) у власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва громадянці - власнику земельного сертифікату КСП «Дружба» була затверджена схема розподілу земельної ділянки, яка підлягає паюванню колективної власності КСП «Дружба», загальною площею 6,4901 га, в тому числі ріллі 6,4901 га (п.1), а також надана земельна частка (пай), кадастровий номер 1422483700:10:000:0095 [PERSON] у власність, загальною площею - 6,4901 га, із них ріллі 6,4901 га, яка виявила бажання вийти з членів КСП «Дружба» Марківської сільської ради (а.с.35-36 т.1). За інформацією Міськрайонного управління у Костянтинівському районі та м. Торецьку Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області від 01.07.2020 № 696/113-20 відомості про належну [PERSON] земельну ділянку внесені в НКС 05.08.2015. За інформацією, що надійшла у порядку інформаційної взаємодії між Державним земельним кадастром та Державним реєстром речових прав на нерухоме майно право власності на земельну ділянку стало відомо, що [PERSON] отримала витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 15.03.2016 за № 13704957 та було зареєстровано договір оренди з Селянським (фермерським) господарством «Артем» від 06.04.2016 строком на 49 років. З відомостей, що містить ДЗК відомо, що на зазначену земельну ділянку розроблялася Технічна документація із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку, в тому числі при поділі чи об`єднанні земельних ділянок, яка розроблена 26.09.2007 Асоціацією землевпорядних організацій Донецької області [PERSON] , яка в архіві Управління відсутня (а.с.233 т.1). Та обставина, що земельна ділянка, відведена у власність відповідачці [PERSON] кількома роками пізніше, фактично накладається на земельну ділянку, яка виділена [PERSON] й на 95,1504% перекриває її, тобто має ознаки так званої «двошаровості», позбавляє позивача права володіння та розпорядження своєю власністю. Згідно зі ст.1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст.319 ЦК України власник володіє користується, розпоряджається своїм майно на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Будь-які зміни у Державний акт на право власності позивача на земельну ділянку серії IV-ДН № 173329 від 10.01.2000 внести не можливо. Так, з 01.01.2013 набули чинності зміни до Земельного Кодексу України, зокрема ст.126 викладено в новій редакції, згідно з якою право власності на земельну ділянку посвідчується не державним актом, а оформлюється відповідно до\~Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Також, відповідно до ч.5 ст.37 Закону України «Про державний земельний кадастр»\~передбачено,\~що виправлення помилок у відомостях про земельну ділянку може здійснюватися також на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок у натурі (на місцевості) або матеріалів інвентаризації земель чи рішення суду. За ст.152 ЗК України\~власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом, зокрема, визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Відповідно до\~ч.2\~ст.26\~Закону України\~«Про державну\~реєстрацію речових\~прав на\~нерухоме майно\~та їх\~обмежень»,\~у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. У зв`язку з тим, що право власності позивача на земельну ділянку за Державним актом на право власності на земельну ділянку серії IV-ДН № 173329 від 10.01.2000 було набуте раніше, ніж право власності відповідачки на земельну ділянку за Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 702794 від 14.03.2008, порушене право власності позивача підлягає поновленню шляхом визнання недійсним\~та скасувати\~розпорядження голови\~Костянтинівської районної\~державної адміністрації\~від 14\~січня 2008\~року №14\~щодо надання\~земельної частки\~(паю),\~кадастровий номер\~1422483700:10:000:0095,\~ [PERSON] у\~власність;\~визнання недійсним\~державного акту\~на право\~власності на\~земельну ділянку,\~серії ЯЕ\~№702794\~від 14\~березня 2008\~року площею\~6,4901\~га,\~кадастровий номер\~1422483700:10:000:0095;\~скасування запису\~у Поземельній\~книзі про\~державну реєстрацію\~земельної ділянки\~з кадастровим\~номером 1422483700:10:000:0095;\~скасування запису\~№ 13704957\~від 15\~березня 2016\~року про\~державну реєстрацію\~права власності\~на земельну\~ділянку з\~кадастровим номером\~1422483700:10:000:0095;\~припинення речового\~права (право\~оренди землі)\~шляхом скасування\~запису №14044688\~від 06.04.2016\~про державну\~реєстрацію права\~оренди щодо\~земельної ділянки\~площею 6,49\~га,\~за кадастровим\~номером 1422483700:10:000:0095, у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. При цьому суд не бере до уваги доводи сторони відповідача щодо необґрунтованості позовних вимог внаслідок відсутності відомостей про належну позивачу земельну ділянку у Державному реєстрі земель та Національній кадастровій системі України, оскільки діючим на час отримання позивачем Державного акту на право власності на земельну ділянку законодавством не була передбачена така реєстрація, і в подальшому у зв`язку зі змінами з 01.01.2013 земельного законодавства, закон не покладає на власника земельної ділянки обов`язок щодо перереєстрації такого права власності у відповідності до приписів\~Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Не є слушними і доводи сторони відповідача щодо неналежності обраного позивачем способу захисту порушеного права, оскільки визнання незаконним рішення органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб як спосіб захисту порушеного права передбачений п.10 ч.2 ст.16 ЦК України. За приписами\~вище згадуваних\~частини 3\~статті 152\~ЗК України\~захист прав\~громадян та\~юридичних осіб\~на земельні\~ділянки здійснюється\~шляхом,\~зокрема визнання\~недійсними рішень\~органів виконавчої\~влади або\~органів місцевого\~самоврядування (п.г),\~частиною 2\~статті 26\~ Закону України\~«Про державну\~реєстрацію речових\~прав на\~нерухоме майно\~та їх\~обмежень» передбачене\~внесення запису про скасування державної реєстрації прав. У разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним (ч.1 ст.155 ЗК України). При цьому скасування розпорядження голови Костянтинівської районної державної адміністрації від 14 січня 2008 року №1 щодо надання земельної частки (паю), кадастровий номер 1422483700:10:000:0095, [PERSON] у власність, як і визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, серії ЯЕ №702794 від 14 березня 2008 року зі скасуванням записів про державну реєстрацію цієї земельної ділянки та права власності на цю земельну ділянку не позбавляє відповідачку [PERSON] права власності на землю як такого, спірним є питання правомірності зазначених в оспорюваних документах меж належної відповідачці земельної ділянки. За наведених обставин, суд дістає висновку про задоволення позову у повному обсязі. За загальним правилом, визначеним ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч.1). При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися (ч.3). При зверненні з позовом до суду позивачем сплачений судовий збір загалом 4204 грн (а.с.58,106 т.1). Позов задоволено у повному обсязі. Вирішуючи спір на користь позивача, суд виходив з того, що іншого способу захисту прав позивача, окрім обраного ним, не існує. Проте, прямої або опосередкованої вини відповідачів у порушенні права позивача на спірну земельну ділянку, яке виникло раніше, ніж право відповідача [PERSON] , не має. Таке порушення відбулося внаслідок некоректного розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок сторін при розпаюванні земельних ділянок. Частиною першою статті 2 ЦПК України визначені завдання цивільного судочинства, першочерговим з яких є справедливий розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, зокрема фізичних осіб. Частина друга вище згадуваної статті покладає на суд обов`язок керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Основоположним принципом цивільного судочинства у відповідності до п.1 ч.3 статті 2 ЦПК України є принцип верховенства права.\~ У ЦПК України норма, яка б прямо тлумачила зміст цього принципу, відсутня. Проте, вказівка на те, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права (ч.1 ст.10 ЦПК України), є відсильною до необхідності тлумачення цього принципу в контексті Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (ЄКПЛ) і практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), які суд має застосовувати при розгляді справ як джерело права відповідно до ч.4 ст.10 ЦПК України. Таким чином вищенаведене положення законодавства дозволяє суду під час розгляду та вирішення справи не вдаватися до формальної законності як суворої відповідності букві закону, а тлумачити закон та вирішувати конкретну справу з точки зору сутнісних вимог верховенства права, таких як правова визначеність, пропорційність, пріоритетність прав людини тощо.

Outcome: approved