Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-09 00:00:00

[PERSON] первинно звернувся до суду з позовом до [PERSON] за участю третіх осіб - Вороновицької селищної ради Вінницького району та області; Вінницької районної державної нотаріальної контори про встановлення факту родинних відносин та визначення додаткового строку для прийняття спадщини терміном в два місяці. В подальшому уточнив свої позовні вимоги в частині надання строку для прийняття спадщини, а саме просив надати вказаний строк терміном в три місяці. В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач в своїй позовній заяві вказує на те, що [INFO] року померла його бабуся [PERSON]. Згідно заповіту покійної від 21 жовтня 2010 року все своє майно вона заповідала своєму синові, а його, позивача по справі батькові - [PERSON], який помер [INFO] року. Як зазначає позивач в своїй заяві, що у встановлений законом строк після смерті бабусі у Вінницьку нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини звернулась його мати [PERSON], тоді як він сам з заявами нікуди не звертався, оскільки не збирався приймати спадщину. Однак у зв'язку із погіршенням стану здоров'я, мати вирішила не приймати спадщину та звернулася із заявою про відмову від неї на користь свого сина, тобто його - [PERSON], позивача по справі. Після смерті батька і бабусі інших спадкоємців, окрім нього, [PERSON] не має. Однак оформити свої спадкові права в державній нотаріальній конторі він, позивач по справі не має можливості , оскільки у правовстановлюючих документах на спадкове майно (3-х державних актах на землю) на ім'я бабусі вказане прізвище [PERSON], хоча всі її нащадки, тобто син спадкодавці та він онука спадкодавці у свідоцтві про народження, паспортах, їх прізвище вказано як [PERSON]. Про те, що в даному випадку має місце орфографічна помилка свідчать ті факти, що у свідоцтві про народження її батько значиться [PERSON], а мати [PERSON]. Тому і в свідоцтві про народження батька - [PERSON] його мати значиться як [PERSON]. За вказаних вище обставин позивач позбавлений можливості реалізувати свої спадкові права, що спонукало до звернення в суд з відповідним позовом. В судовому засіданні від сторін поступили заяви , якими просять позов слухати в їх відсутність. Позивач [PERSON] та його представник - адвокат [PERSON] позов підтримали, просили його задоволити , відповідач по справі - [PERSON] проти задоволення позову не заперечувала. Треті особи : представник Вороновицької селищної ради Вінницького району та області в особі селищного голови [PERSON] позов [PERSON] визнав не заперечував проти його задоволення, при цьому просив справу розглядати в відсутність представника селищної ради . Вінницька районна державна нотаріальна контора в особі державного нотаріуса - [PERSON] при розгляді даної справи посилається на думку суду, та розгляд справи просить проводити в відсутність представника нотаріальної контори . Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серія [NUMBER] від 04 03.2013 року ( а.с. 6 ). Спадкодавець 21 жовтня 2010 року заповідала на ім'я свого сина [PERSON] все майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, у тому числі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона матиме право за законом, який посвідчено секретарем виконавчого комітету Вороновицької селищної ради Вінницького району Вінницької області, про що зареєстровано в реєстрі № 569 (а.с. 7). Даний заповіт не змінено та не відмінено. Спадкоємець за заповітом [PERSON], помер [INFO] року. У встановлений законом строк після смерті [PERSON] у Вінницьку державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини звернулась [PERSON], дружина [PERSON], що підтверджується копією заяви ( а.с. 16 ) , тоді як сам позивач по справі, син спадкодавця з заявами про прийняття спадщини не звертався, оскільки не мав наміру приймати спадщину. Однак, у зв'язку із погіршенням стану здоров'я, [PERSON] звернулася до державної нотаріальної контори із заявою про відмову від прийняття спадщини на користь свого сина - [PERSON], позивача по справі ( а.с. 16 ). Інших спадкоємців, окрім позивача [PERSON], після смерті спадкодавців [PERSON], [PERSON] - не має. Оскільки у правовстановлюючих документах на спадкове майно, а саме в : Державному акті на право приватної власності на землю , серії ВН № 4134 від 14.03.2001 року ; Державному акті на право власності на земельну ділянку , серія ЯА № 234604 від 14.03.2005 року та Державному акту на право власності на земельну ділянку, серія ЯА № 234605 від 14.03.2005 року прізвище спадкодавці вказане «[PERSON]» [PERSON] ( а.с. 13-15) , хоча в свідоцтві про народження її сина та онука ( позивача по справі ) їх прізвище зазначено як « [PERSON]». Про те, що в даному випадку має місце орфографічна помилка свідчать ті факти, що у свідоцтві про народження [PERSON] , серія [NUMBER], виданого повторно 09.05.1960 року , в графі батьки , прізвище батька записано «[PERSON]», а прізвище мати «[PERSON]» ( а.с. 8). Тоді як в свідоцтві про народження [PERSON] , сина спадкодавці, в графі батьки , прізвище матері записано « [PERSON]» ( а.с. 9 ). За вказаних вище обставин позивач позбавлений можливості реалізувати свої спадкові права, що спонукало до звернення в суд з відповідним позовом. У відповідності до ч. 2 ст. 256 ЦПК України , у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна, або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку встановлення цих фактів. Встановленим фактам відповідають правовідносини, визначені національним законодавством та такі, що захищають порушені, невизнані або оспорюванні права, а саме майнові права позивачів щодо спадкового майна підлягають судовому захисту шляхом визнання права на підставі ст.ст.1223, 1268, 1276 ЦК України (спадкова трансмісія), оскільки судом доведено, що спадкоємець за заповітом [PERSON] помер [INFO] року, тоді як спадкодавець ( його мати) [PERSON] померла [INFO] року, тобто до відкриття спадщини; крім того, судом також встановлено, що дружина [PERSON] - [PERSON] в установлений законом строк звернулась з заявою до державної нотаріальної контори про прийняття спадщини, однак за станом здоров'я відмовилась від прийняття спадщини в користь свого сина, позивача по справі, написавши при цьому заяву ; позивач по справі - [PERSON] пропустив встановлений законом шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини з причин, не залежних від нього самого , інших спадкоємців та осіб, які б мали право в спадковому майні [PERSON] немає, тому з огляду на вищевикладене, суд вважає визнати причини пропущення позивачем строку на прийняття спадщини поважними та з метою захисту його спадкових прав, необхідно [PERSON] визначити додатковий строк, терміном три місяці, який буде достатній для подачі вказаної заяви до нотаріальної контори. Дані правовідносини регулюються: - ч.3 ст. 1272 ЦК України, у відповідності до якої за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. - згідно ст. 1276 ЦК України якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини , крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців ( спадкова трансмісія) . Оцінюючи в сукупності всі досліджені по справі докази, суд вважає, що вимоги позивача доведені повністю, а тому їх слід задоволити. На підставі викладеного, та

Outcome: approved