Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-12 00:00:00

[PERSON] через свого представника Шигімагіна В.О. звернувся до суду з заявою, у якій просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме: факт народження дитини чоловічої статті [PERSON] , який народився [INFO] у місті Донецьк Донецької області, мати якого [PERSON] , [INFO] , громадянка України, батько якого [PERSON] , [INFO] , громадянин України. Заява мотивована тим, що батьки дитини - [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 19 листопада 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Калінінського районного управління юстиції у м. Донецьк. Після народження дитини, [INFO] [PERSON] видано медичне свідоцтво про народження дитини № 735/1066, а 13 листопада 2020 року «Донецким городским отделом ЗАГС Донецкого городского управления юстиции Министерства юстиции Донецкой Народной Республики» батькам дитини було видано свідоцтво про народження дитини. Для реєстрації факту народження дитини, представник заявника [PERSON] - адвокат Шигімагін В.О. 28 грудня 2020 року звернувся до Вишгородського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) із відповідною заявою. Листом від 30 грудня 2020 року вих. Кн 21.9-51/4622 Вишгородський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відмовив у здійсненні державної реєстрації народження дитини з тих підстав, що документи, подані для проведення державної реєстрації народження дитини не відповідають формі, яка визначена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 15 травня 2017 року № 142 та документи, які були подані для проведення державної реєстрації народження дитини, видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Оскільки, дитина народилася на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, який може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації народження дитини, відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», отримати свідоцтво про народження у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, а тому заявник просить суд встановити факт, що має юридичне значення з метою отримання свідоцтва про народження державного зразка. Заявник та його представник у судове засідання не з`явилися, при цьому представник надіслав до суду клопотання про розгляд справи у їх відсутність та відсутності [PERSON] (заінтересована особа). Як убачається із вказаних клопотань заявник та його представник заяву про встановлення факту підтримують у повному обсязі та просять задовольнити з підстав, наведених у ній, заінтересована особа [PERSON] , не заперечуючи проти встановлення факту народження дитини, також просить заяву задовольнити. Заінтересована особа Вишгородський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) у судове засідання свого представника не направив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши надані докази, суд виходить з наступного. Відповідно до пункту 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з пунктом 7 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Частиною першою статті 317 ЦПК України передбачено, що заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Згідно із частиною другою статті 317 ЦПК України справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Судом встановлено, що між [PERSON] , [INFO] , уродженець міста Донецьк, Донецької області, громадянин України та [PERSON] , [INFO] , уродженка міста Донецьк, Донецької області, громадянка України, 19 листопада 2011 укладено шлюб про що у Книзі реєстрації шлюбів зроблено запис № 599. Прізвище після реєстрації шлюбу чоловіка - [PERSON] , дружини - [PERSON] . Як убачається із копії Медичного свідоцтва про народження № 735/1066 (видається для реєстрації в органах реєстрації цивільного стану), виданого 28 жовтня 2020 року «Донецким клиническим территориальным медицинским объединением Министерства здравоохранения Донецкой Народной Республики», [INFO] у [PERSON] , яка перебуває у зареєстрованому шлюбі, у місті Донецьк народилась дитина - хлопчик. Факт народження дитини - [PERSON] також підтверджується документом невстановленого зразка - свідоцтвом [NUMBER] про народження, виданим 13 листопада 2020 року «Донецким городским отделом ЗАГС Донецкого городского управления юстиции Министерства юстиции Донецкой Народной Республики». Запис акту про народження № 137. Батьками дитини є: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . Згідно довідок про внесення відомостей до Єдиного державного демографічного реєстру, [PERSON] та [PERSON] проживають на тимчасово окупованій території у м. Донецьк. 30 грудня 2020 року Вишгородським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) відмовлено представнику [PERSON] - Шигімагіну В.О. у проведенні державної реєстрації народження дитини чоловічої статі, народженої [INFO] у [PERSON] , оскільки представлений заявником документ у формі медичного свідоцтва про народження № 735/1066 від 28 жовтня 2020 року видане у м. Донецьку не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров`я України від 15 травня 2017 року № 142 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки, народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024. Таким чином, судом встановлено, що заявник, який є громадянином України, не має можливості здійснити державну реєстрацію народження дитини та реалізувати інші права та обов`язки, пов`язані із народженням дитини, що стало підставою звернення до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення для отримання свідоцтва про народження державного зразка. Відповідно до статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Постановою Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року № 1275-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, згідно якої м. Донецьк, Донецької області відноситься до такої території, де органи державної влади не здійснюють свої повноваження в повному обсязі внаслідок проведення антитерористичної операції. Згідно з частинами першою та другої статті 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» Україна вживає всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території. Україна зобов`язується підтримувати і забезпечувати економічні, фінансові, політичні, соціальні, інформаційні, культурні та інші зв`язки з громадянами України, які проживають на тимчасово окупованій території. Відповідно до частин другої та третьої статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Частиною першою статті 17 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна. Згідно зі статтею 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Статтею 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» встановлено, що Державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків. Якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров`я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров`я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров`я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Згідно зі статтею 7 Закону України «Про громадянство України» особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Відповідно до Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, дитина має бути зареєстрована одразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов`язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. Частиною третьою статті 317 ЦПК України визначено, що у рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. Згідно із статтею 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Статтею 122 СК України передбачено, що дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] про встановлення факту народження дитини, підлягає задоволенню.

Outcome: approved