overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-06 00:00:00

[PERSON] у своєму позові посилається на те, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 28.07.1991 року, зареєстрованому Шишковецькою сільською радою Сокирянського району Чернівецької області по актовому запису за №13. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який на даний час проживає разом з відповідачкою. Спільним сімейним життям прожили до початку січня 2014 року. Сім`я розпалася по тій причині, що вони з відповідачем не знайшли взаєморозуміння, у них різні погляди на життя. Миритися не бажає. Просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем. Позивач у судове засідання не з'явився, однак, подав до суду заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутності, позов підтримує повністю. Відповідач у судове засідання також не з'явилася, проте направила до суду заяву, в якій позовні вимоги визнала повністю, просить розглянути справу у її відсутності та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно ст. 174 ч.4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають між собою у шлюбі, зареєстрованому 28.07.1991 року Шишковецькою сільською радою Сокирянського району Чернівецької області по актовому запису за №13 (свідоцтво [NUMBER]). Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який на даний час проживає разом з відповідачкою. Сім'я сторін фактично розпалась, поновлювати її позивач не бажає, збереження шлюбу не відповідає його інтересам. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу, не допускається. Виходячи з цього, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту недоторканість. Таким чином, у суду відсутні підстави для примусового збереження сім'ї між сторонами, при наявності категоричного заперечення щодо цього позивача. За таких підстав, позовні вимоги підлягають до задоволення. На підставі ст.ст. 110, 112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-01 00:00:00

[PERSON] у своєму позові посилається на те, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 28.08.1988 року, зареєстрованому районним відділом ЗАГС м. Сокиряни Чернівецької області по актовому запису за №68. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Спільним сімейним життям сторони прожили до 1996 року. Сім`я розпалася по тій причині, що вони з відповідачем не знайшли взаєморозуміння, у них різні погляди на життя. Поновлювати сімейні відносини не бажає. Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». Позивачка у судове засідання не з'явилася, однак, подала до суду заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності, позов підтримує повністю. Відповідач у судове засідання також не з'явився, проте направив до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав повністю, просить розглянути справу у його відсутності. Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно ст. 174 ч.4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають між собою у шлюбі, зареєстрованому 28.08.1988 року районним відділом ЗАГС м. Сокиряни Чернівецької області по актовому запису за №68 (свідоцтво [NUMBER]). Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Сім'я сторін фактично розпалась, поновлювати її позивачка не бажає, збереження шлюбу не відповідає її інтересам. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу, не допускається. Виходячи з цього, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту недоторканість. Таким чином, у суду відсутні підстави для примусового збереження сім'ї між сторонами, при наявності категоричного заперечення щодо цього позивачки. За таких підстав, позовні вимоги підлягають до задоволення. На підставі ст.ст. 24, 110, 112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

[PERSON] у своєму позові посилається на те, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 29.07.2006 року, зареєстрованому відділом реєстрації актів цивільного стану Сокирянського районного управління юстиції Чернівецької області по актовому запису за №58. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільним сімейним життям сторони прожили до червня 2015 року. Сім`я розпалася по тій причині, що вони з відповідачем не знайшли взаєморозуміння, у них різні погляди на життя. Поновлювати сімейні відносини не бажає. Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Препелиця». Позивачка у судове засідання не зявилася, однак, подала до суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, позов підтримала повністю. Відповідач у судове засідання також не зявився, проте направив до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав повністю, просив розглянути справу за його відсутності. Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно ст. 174 ч.4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають між собою у шлюбі, зареєстрованому 29.07.2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Сокирянського районного управління юстиції Чернівецької області по актовому запису за №58 (свідоцтво серії І-МИ №011790). Від шлюбу мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сімя сторін фактично розпалась, поновлювати її позивачка не бажає, збереження шлюбу не відповідає її інтересам. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу, не допускається. Виходячи з цього, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту недоторканість. Таким чином, у суду відсутні підстави для примусового збереження сімї між сторонами, при наявності категоричного заперечення щодо цього позивачки. За таких обставин, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, тому позовні вимоги підлягають до задоволення. На підставі ст.ст. 24, 110, 112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-07 00:00:00

[PERSON] у своєму позові посилається на те, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 29.07.2011 року, зареєстрованому виконавчим комітетом Вашковецької сільської ради Сокирянського району Чернівецької області по актовому запису за №08. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Сім`я розпалася по тій причині, що сторони не знайшли взаєморозуміння, у них різні погляди на життя. Миритися не бажає. Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, після розірвання шлюбу змінити їй прізвище на дошлюбне «Базь». Позивачка у судове засідання не з’явилася, однак, подала до суду заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутності, позов підтримує повністю. Відповідач у судове засідання також не з‘явився, проте направив до суду заяву, в якій позовні вимоги визнає повністю, просить розглянути справу у його відсутності. Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно ст. 174 ч.4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають між собою у шлюбі, зареєстрованому 29.07.2011 року виконавчим комітетом Вашковецької сільської ради Сокирянського району Чернівецької області по актовому запису за №08 (свідоцтво І-МИ №069868). Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Сім’я сторін фактично розпалась, поновлювати її позивачка не бажає, збереження шлюбу не відповідає її інтересам. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу, не допускається. Виходячи з цього, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту недоторканість. Таким чином, у суду відсутні підстави для примусового збереження сім’ї між сторонами, при наявності категоричного заперечення щодо цього позивачки. За таких підстав, позовні вимоги підлягають до задоволення. На підставі ст.ст. 24, 110, 112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-31 00:00:00

[PERSON] у своєму позові посилається на те, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 29.10.2005 року, зареєстрованому Сокирянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області по актовому запису за №95. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільним сімейним життям з відповідачем вони прожили до вересня 2016 року. Сім`я розпалася по тій причині, що сторони не знайшли взаєморозуміння, у них різні погляди на життя. Поновлювати сімейні відносини позивач не бажає. Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Ткач». Позивачка у судове засідання не зявилася, однак, подала до суду заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутності, позов підтримала повністю. Відповідач у судове засідання також не зявився, однак подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутності, позов не визнав, на розірвання шлюбу не згідний. Судом встановлено, що сторони перебувають між собою у шлюбі, зареєстрованому 29.10.2005 року Сокирянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області по актовому запису за №95 (свідоцтво І-МИ №115746). Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сімя сторін фактично розпалась, поновлювати її позивачка не бажає, збереження шлюбу не відповідає її інтересам, відповідач свої мотиви до збереження сімї не довів. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу, не допускається. Виходячи з цього, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту недоторканість. Таким чином, у суду відсутні підстави для примусового збереження сімї між сторонами, при наявності категоричного заперечення щодо цього дружини. За таких підстав, позовні вимоги підлягають до задоволення. На підставі ст.ст. 24, 110, 112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-02 00:00:00

[PERSON] у своєму позові посилається на те, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 30.04.2015 року, зареєстрованому виконавчим комітетом Василівської сільської ради Сокирянського району Чернівецької області по актовому запису за №03. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Спільним сімейним життям вони прожили до березня 2017 року. Сімя розпалася по тій причині, що сторони не знайшли взаєморозуміння, у них різні погляди на життя. Поновлювати сімейні відносини позивачка не бажає. Просила суд: розірвати шлюб між нею та відповідачем; після розірвання шлюбу змінити їй прізвище на дошлюбне «Ткач». Позивачка у судове засідання не зявилася, однак подала до суду заяву, якою просила розглянути справу за її відсутності, позов підтримала повністю. Згідна на заочний розгляд справи. Будучи належним чином повідомленим судом про час та місце розгляду справи, відповідач у судове засідання повторно не зявився та про причини своєї неявки суду не повідомив, а тому є всі підстави розглянути справу у його відсутності. За таких обставин та у відповідності до положень ст. 224 ЦПК України визнано за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що сторони перебувають між собою у шлюбі, зареєстрованому 30.04.2015 року виконавчим комітетом Василівської сільської ради Сокирянського району Чернівецької області по актовому запису за №03 (свідоцтво І-МИ №103888). Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Сімя сторін фактично розпалась, поновлювати її позивач не бажає, збереження шлюбу не відповідає її інтересам. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу, не допускається. Виходячи з цього, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту недоторканість. Таким чином, у суду відсутні підстави для примусового збереження сімї між сторонами, при наявності категоричного заперечення щодо цього позивача. За таких підстав, позовні вимоги підлягають до задоволення. На підставі ст.ст. 110, 112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-29 00:00:00

[PERSON] у своєму позові посилається на те, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 30.07.2009 року, зареєстрованому відділом реєстрації актів цивільного стану Сокирянського районного управління юстиції Чернівецької області по актовому запису за №55. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільним сімейним життям сторони прожили до травня 2017 року. Сімя розпалася по тій причині, що вони з відповідачем не знайшли взаєморозуміння, у них різні погляди на життя. Поновлювати сімейні відносини позивач не бажає. Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Аксьонова». Позивач у судове засідання не зявилася, однак подала до суду заяву, в якій просила розглянути справу без її присутності, позов підтримує повністю. Згідна на заочний розгляд справи. Відповідач у судове засідання не зявився, хоча належним чином та завчасно повідомлявся про час та місце розгляду справи за місцем проживання, зареєстрованим у встановленому законом порядку. За таких обставин та за відсутності заперечень позивача, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. \~ Судом встановлено, що сторони перебувають між собою у шлюбі, зареєстрованому 30.07.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Сокирянського районного управління юстиції Чернівецької області по актовому запису за №55 (свідоцтво І-МИ №046302). Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сімя сторін фактично розпалась, поновлювати її позивач не бажає, збереження шлюбу не відповідає її інтересам. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу, не допускається. Виходячи з цього, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту недоторканість. Таким чином, у суду відсутні підстави для примусового збереження сімї між сторонами, при наявності категоричного заперечення щодо цього позивача. За таких підстав, позовні вимоги підлягають до задоволення. Відповідно до ч.1\~ст.141\~ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивачки понесені нею судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 704,80 грн. На підставі ст.ст. 110, 112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-24 00:00:00

[PERSON] у своєму позові посилається на те, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 31.07.1983 року, зареєстрованому Вашковецькою сільською радою Сокирянського району Чернівецької області по актовому запису за №28. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Спільним сімейним життям сторони прожили до червня 2016 року. Сім`я розпалася по тій причині, що вони з відповідачем не знайшли взаєморозуміння, у них різні погляди на життя. Поновлювати сімейні відносини не бажає. Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Грибинюк». Позивачка у судове засідання не зявилася, однак, подала до суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, позов підтримала повністю. Відповідач у судове засідання також не зявився, проте направив до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав повністю, просив розглянути справу за його відсутності. Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно ст. 174 ч.4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають між собою у шлюбі, зареєстрованому 31.07.1983 року Вашковецькою сільською радою Сокирянського району Чернівецької області по актовому запису за №28 (свідоцтво серії І-МИ №332773). Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Сімя сторін фактично розпалась, поновлювати її позивачка не бажає, збереження шлюбу не відповідає її інтересам. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу, не допускається. Виходячи з цього, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту недоторканість. Таким чином, у суду відсутні підстави для примусового збереження сімї між сторонами, при наявності категоричного заперечення щодо цього позивачки. За таких обставин, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, тому позовні вимоги підлягають до задоволення. На підставі ст.ст. 24, 110, 112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-18 00:00:00

[PERSON] у своєму позові посилається на те, що з відповідачем перебувала у фактичних шлюбних відносинах, від яких мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач ухиляється від надання їй матеріальної допомоги на утримання доньки, у зв`язку з чим вона бажає, щоб з нього в примусовому порядку стягувалися аліменти. Просить стягувати з відповідача на її користь на доньку аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до її повноліття. Позивачка в судове засідання не зявилася, проте подала на адресу суду письмову заяву, якою позовні вимоги підтримала повністю та просила розглянути справу без її присутності. Відповідач у судове засідання також повторно не зявився, незважаючи на те, що про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження від 21.07.2015 року серії І-МИ №228225. Згідно довідки виконавчого комітету Сокирянської міської ради Чернівецької області №1565 від 30.06.2016 року позивачка проживає в [INFO], а донька перебуває на її утриманні. За станом здоровя [PERSON] здорова, що підтверджується довідкою комунальної установи «Сокирянський центр первинної медико санітарної допомоги». Відповідач ухиляється від надання позивачці матеріальної допомоги на утримання доньки в добровільному порядку. Стаття 180 СК України передбачає обовязок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до вимог ст. 182 СК України суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище відповідача. Згідно ст. 183 ч. 1 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти, визначається судом. Статтею 191 ч.1 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідач є здоровим і працездатним, обґрунтованих заперечень на позов щодо неспроможності сплачувати аліменти на доньку у визначеному позивачкою розмірі, до суду не подав. З урахуванням обставин, передбачених ст. 182 СК України, які мають значення при визначенні розміру аліментів, є підстави вважати, що відповідач зобов`язаний та спроможний сплачувати на користь позивача аліменти на дитину у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня предявлення позову і до повноліття дитини. За таких обставин, позовні вимоги підлягають до задоволення зі стягненням з відповідача на користь держави судового збору. На підставі ст.ст. 180, 182, 183 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-02 00:00:00

[PERSON] у своєму позові посилається на те, що з відповідачем перебувала у шлюбі, від якого мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають разом з нею та знаходяться на її утриманні. Відповідач ухиляється від надання матеріальної допомоги на утримання дітей, у зв`язку з чим вона бажає, щоб з нього стягувалися аліменти. Просить стягувати з відповідача на її користь на дітей аліменти в розмірі 1/2 частини всіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до їх повноліття. Позивачка в судове засідання не з'явилася, проте подала на адресу суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримує повністю та просить розглянути справу без її присутності. Відповідач у судове засідання також повторно не з'явився, незважаючи на те, що про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив. Судом встановлено, що відповідач - [PERSON] є батьком : [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження від 12.05.1998 року серії [NUMBER], від 04.07.2001 року серії [NUMBER], від 09.10.2009 року серії [NUMBER] та від 24.12.2013 року серії [NUMBER]. Згідно довідки виконавчого комітету Сокирянської міської ради Чернівецької області №2239 від 22.09.2014 року та довідок комунальної установи «Сокирянський центр первинної медико-санітарної допомоги» позивачка проживає в [ADDRESS], а діти перебувають на її утриманні та за станом здоров'я здорові. Відповідач ухиляється від надання позивачці матеріальної допомоги на утримання дітей в добровільному порядку. Стаття 180 СК України передбачає обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до вимог ст. 182 СК України суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище відповідача. Згідно ст. 183 ч. 1 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти, визначається судом. Відповідач є здоровим і працездатним, обґрунтованих заперечень на позов щодо неспроможності сплачувати аліменти на дітей у визначеному позивачкою розмірі, до суду не подав. З урахуванням обставин, які мають значення при визначенні розміру аліментів, є підстави вважати, що відповідач зобов`язаний та спроможний сплачувати на користь позивачки аліменти на дітей у розмірі у розмірі 1/2 частини всіх видів його заробітку (доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. За таких обставин, позовні вимоги підлягають до задоволення зі стягненням з відповідача судового збору. На підставі ст.ст. 180, 182, 183 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved