Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-09 00:00:00

[PERSON], зменшивши позовні вимоги, просить стягнути з ПАТ «Банк «Імексбанк» суму банківського вкладу в розмірі 66680 (шістдесят шість тисяч шістсот вісімдесят) доларів 93 центи США за договором №990405372 від 06 грудня 2013 року про приєднання до публічного договору №1 банківського вкладу (депозиту) від 11 жовтня 2013 року та стягнути суму банківського вкладу в розмірі 20488 (двадцять тисяч чотириста вісімдесят вісім) гривень за договором №990406161 від 16 січня 2014 року про приєднання до публічного договору №1 банківського вкладу (депозиту) від 11 жовтня 2013 року і нараховані проценти в сумі 4507 (чотири тисячі п'ятсот сім) гривень 36 копійок. При цьому позивач посилається на те, що між ним та ПАТ «Банк «Імексбанк» 06 грудня 2013 року був укладений договір №990405372 про приєднання до публічного договору №1 банківського вкладу (депозиту) від 11 жовтня 2013 року, вклад «Пклієнт_10%» (вид вкладу «Постійний клієнт» 13 міс. 10%), за умовами якого позивач передав банку гроші в сумі 66680 (шістдесят шість тисяч шістсот вісімдесят) доларів 93 центи США на строк 13 місяців до 09 січня 2015 року, із нарахуванням та виплатою процентів в розмірі 10% річних. Крім того, між позивачем та ПАТ «Банк «Імексбанк», 16 січня 2014 року, було укладено договір №990406161 про приєднання до публічного договору №1 банківського вкладу (депозиту) від 11 жовтня 2013 року, вклад «_НоворБаж13м» (вид вкладу «НоворічніБажання 13 міс.), за умовами якого [PERSON] передав банку гроші в сумі 20488 (двадцять тисяч чотириста вісімдесят вісім) гривень, на строк 13 місяців до 20 лютого 2015 року, із нарахуванням та виплатою процентів в розмірі 22% річних. Позивач зазначив, що після закінчення строку дії договору - 09 січня 2015 року, він неодноразово звертався до відповідача з вимогою повернути вклади. Проте, грошові кошти не були йому повернуті, тобто свої зобов'язання, передбачені договором і законом, відповідач не виконав, у зв'язку з чим він вимушений звернутись до суду з даним позовом. Представник позивача - [PERSON] до судового засідання не з'явився, надав заяву у якій зазначив, що зменшені позовні вимоги підтримує у повному обсязі, справу просить розглядати за його відсутністю, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідно до ч.2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, про причини неявки до суду не повідомив, в зв'язку з чим, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, між [PERSON] та ПАТ «Банк «Імексбанк», 06 грудня 2013 року був укладений договір №990405372 про приєднання до публічного договору №1 банківського вкладу (депозиту) від 11 жовтня 2013 року, вклад «Пклієнт_10%» (вид вкладу «Постійний клієнт» 13 міс. 10%). За умовами зазначеного договору, [PERSON] передав ПАТ «Банк «Імексбанк» гроші в сумі 66680 (шістдесят шість тисяч шістсот вісімдесят) доларів 93 центи США на строк 13 місяців до 09 січня 2015 року, із нарахуванням та виплатою процентів в розмірі 10% річних. Крім того, між [PERSON] та ПАТ «Банк «Імексбанк», 16 січня 2014 року, було укладено договір №990406161 про приєднання до публічного договору №1 банківського вкладу (депозиту) від 11 жовтня 2013 року, вклад «_НоворБаж13м» (вид вкладу «НоворічніБажання 13 міс.), за умовами якого [PERSON] передав банку гроші в сумі 20488 (двадцять тисяч чотириста вісімдесят вісім) гривень, на строк 13 місяців до 20 лютого 2015 року, із нарахуванням та виплатою процентів в розмірі 22% річних. Згідно умов вищезазначених договорів, з моменту укладення договору банк та вкладник набувають прав та обов'язків, що визначені договором та несуть відповідальність за їх невиконання та/або неналежне виконання згідно договору та чинного законодавства України. Відповідно ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. Відповідно ч. 2 ст. 1060 ЦК України за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Згідно ст. 1061 ЦК України банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Судом встановлено, що позивач звертався до ПАТ «Банк «Імексбанк» з вимогою про повернення своїх вкладів проте, відповідач свої зобов'язання, передбачені договором і законом, не виконав, кошти позивачу не повернув. На теперішній час сума заборгованості відповідача перед позивачем, за договором №990405372 від 06 грудня 2013 року складає 66680 (шістдесят шість тисяч шістсот вісімдесят) доларів 93 центи США, за договором №990406161 від 16 січня 2014 року складає 24995 (двадцять чотири тисячі дев'ятсот дев'яносто п'ять) гривень 36 копійок, з яких: - заборгованість по сумі вкладу - 20488 (двадцять тисяч чотириста вісімдесят вісім) гривень; заборгованість по процентах - 4507 (чотири тисячі п'ятсот сім) гривень 36 копійок. Відповідно до змісту ст.526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно умов договору та Цивільного кодексу. Статтею 629 ЦК України, передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст.ст. 610,611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відносини, що виникають з договорів про надання фінансово-кредитних послуг є предметом регулювання Закону України «Про захист прав споживачів», що також встановлено Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» від 12 квітня 1996 року № 5 (із змінами та доповненнями) в пункті 2 якої зазначено, що оскільки Закон не визначає певних меж своєї дії, судам слід мати на увазі, що до відносин, які ним регулюються, належать, зокрема, ті, що виникають із договорів про надання фінансово-кредитних послуг для задоволення власних побутових потреб громадян (у тому числі про надання кредитів, відкриття і ведення рахунків, проведення розрахункових операцій, приймання і зберігання цінних паперів). Крім того, згідно п. 3.3 «Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами» банки повертають вклади (депозити) та сплачують нараховані проценти у строки, що визначені умовами договору банківського вкладу (депозиту) між вкладником і банком. За договором банківського вкладу (депозиту) незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, розміщених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Згідно ст.ст.192, 533 ЦК України встановлено, що законним платіжним способом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України є грошова одиниця України - гривня, якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, у зв'язку з чим сума заборгованості повинна бути визначена в гривневому еквіваленті. При таких обставинах, суд вважає, що зменшені позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь держави підлягають витрати по сплаті судового збору в розмірі 3654 (три тисячі шістсот п'ятдесят чотири) гривні.

Outcome: approved