Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-15 00:00:00

[PERSON] свої позовні вимоги мотивує тим, що вона є наймачем квартири [ADDRESS] , на підставі ордеру № 43, виданого ПАТ «Електротермометрія» 25.08.2020 року, на право зайняття квартири за вказаною адресою. Разом з нею в даній квартирі проживають та зареєстровані дві її малолітні доньки. Вказує на те, що хотіла набути право власності на квартиру, про що звернулась у вересні 2020 року до ПАТ «Електротермометрія» із заявою та отримала дозвіл, та згідно довідки ЦНАП у м. Луцьку від 01.09.2020 року про склад зареєстрованих осіб у квартирі, їй стало відомо, що у її квартирі, крім доньок, зареєстрований також [PERSON] , [INFO] , який як їй стало пізніше відомо є сином колишньої винаймачки цієї квартири, яка проживала в цій квартирі ще до неї. Також вказує, що відповідач вже більше 10 років не проживає у вищевказаній квартирі, його ніколи не бачили, ніколи в цю квартиру не з`являвся та нічого про нього невідомо, не сплачує комунальні платежі, не отримує кореспонденцію за даною адресою, особистих речей його в квартирі не має і квартирою він не цікавиться, його місце проживання чи перебування невідомо. Дані факти підтверджуються довідками БК «Шипшина» від 01.10.2020 року та Луцького відділу поліції від 28.09.2020 року. Відповідач не сплачує комунальні платежі, позивачка змушена сплачувати їх сама, що призводить до зайвих витрат. Також наявність відповідача серед зареєстрованих осіб у квартирі заважає їй набути права власності на неї, що є порушенням її прав. Посилаючись на вищенаведене, позивачка просить суд визнати відповідача таким, що втратив право на користування квартирою [ADDRESS] . Позивач в судовому засіданні позов підтримала з мотивів, наведених у ньому. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про що свідчать надіслані судом останньому повідомлення про вручення поштового відправлення та оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи по наявних доказах, відповідно до вимог ч.1 ст. 280 ЦПК України. Клопотання про відкладення розгляду справи, відзив на позов від відповідача на адресу суду не надходили. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача, на підставі наявних у справі письмових доказів. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Заслухавши пояснення позивача, пояснення допитаних в судовому засіданні в якості свідків [PERSON] та [PERSON] , дослідивши матеріали справи, та подані позивачем докази на підтвердження обґрунтованості заявлених вимог, суд установив таке. Як встановлено судом, позивач є наймачем квартири [ADDRESS] , на підставі ордеру № 43, виданого ПАТ «Електротермометрія» 25.08.2020 року, на право зайняття квартири за вказаною адресою. Судом встановлено, що відповідач є колишнім жильцем вказаної квартири та відношення до сім`ї позивачки немає. Судом встановлено, що [PERSON] зареєстрований у квартирі [ADDRESS] по даний час, що стверджується довідкою ЦНАП у м. Луцьку від 01.09.2020 року про склад зареєстрованих осіб у квартирі. Судом встановлено, що [PERSON] з 2005 року за вищевказаною адресою не проживає, будь-які заяви до ЖЕО, БК про те, що він буде відсутній за місцем реєстрації та збереження за ним права на користування квартирою за цією адресою відсутні, про що свідчать довідки БК «Шипшина» від 01.10.2020 року та Луцького відділу поліції від 28.09.2020 року. Даний факт підтвердили допитані в судовому засіданні в якості свідків [PERSON] та [PERSON] . Таким чином, судом встановлено, що відповідач не проживає у спірному житловому приміщенні більше п`ятнадцяти років без поважних причин. Згідно ст. 71 ЖК УРСР жиле приміщення зберігається за відсутньою особою шість місяців. Стаття 72 ЖК УРСР дозволяє визнавати особу, яка відсутня понад шість місяців в займаній квартирі такою, що втратила право на користування нею. Статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено зняття з реєстрації місця проживання особи на підставі судового рішення. За наведених обставин, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Крім того, враховуючи результат вирішення спору та його характер, відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», з відповідача слід стягнути в користь позивача сплачений останньою судовий збір в сумі 840,80 гривень.

Outcome: approved