Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-24 00:00:00

[PERSON] (надалі - «Позивач») звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] (надалі - «Відповідач 1»), [PERSON] (надалі - «Відповідач 2») про поділ особового рахунку квартири за адресою: [ADDRESS] на три окремі особові рахунки у відповідності з порядком користування житловими кімнатами співвласниками, який склався, розділивши при цьому оплату за площу загального користування між особовими рахунками відповідно до частки кожного співвласника; закріпити: один особовий рахунок - на ім'я [PERSON] на 18,60 кв.м. (які складаються з 10,28 кв.м. - житлової площі кімнати, якою фактично користується позивач, 8,32 кв.м. - пропорційної частки нежитлової площі на одного співвласника квартири); другий особовий рахунок - на ім'я [PERSON] на 18,60 кв.м. (які складаються з 12,86 кв.м. - житлової площі кімнати, якою фактично користується відповідач, 5,74 кв.м. - пропорційної частки нежитлової площі на одного співвласника квартири); третій особовий рахунок - на ім'я [PERSON] на 18,60 кв.м. (які складаються з 18,03 кв.м. - житлової площі кімнати, якою фактично користується відповідач, 0,57 кв.м. - пропорційної частки нежитлової площі на одного співвласника квартири). Позивачем та відповідачами подано до суду заяви про розгляд справи без їх участі. Позовні вимоги мотивовані тим, що станом на час звернення до суду між сторонами добровільно врегульовано порядок користування квартирою за адресою: [ADDRESS], яка належить їм на праві спільної сумісної власності, наступним чином: Позивач [PERSON] проживає в кімнаті площею 10,28 кв.м., Відповідач 1 [PERSON] проживає в кімнаті площею 12,86 кв.м., Відповідач 2 [PERSON] проживає в кімнаті площею 18,03 кв.м.; кухня, ванна кімната, вбиральня (поєднана), коридор, вбудована шафа, балкон знаходяться у спільному сумісному користуванні всіма співвласниками. В той же час, як зазначено в позовній заяві, Позивач та відповідачі не можуть знайти домовленості в оплаті житлово-комунальних послуг, оскільки всі витрати по оплаті житлово-комунальних послуг несе Позивач, що порушує його права, враховуючи також і те, що він хворіє тяжкою хворобою. В судовому засіданні 01 грудня 2015 року Відповідач 1 [PERSON] визнала позов, підтвердивши наявність добровільно узгодженого між сторонами порядку користування квартирою, та просила його задовольнити з підстав, викладених в ньому. Відповідно до частини 2 статті 197 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Проаналізувавши викладені в позовній заяві пояснення Позивача, заслухавши пояснення Відповідача 1, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, Судом встановлено наступне. [PERSON] та [PERSON] з 1986 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано Рішенням Івано-Франківського міського суду від 09 листопада 1994 року (а.с.3). Згідно з Свідоцтвом про право власності на житло від 14 травня 1996 року (а.с.5) квартира за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Дністровська 63/34 належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в рівних долях. Відповідно до Технічного паспорту на квартиру [ADDRESS] (а.с.6) квартира складається з 3 кімнат житловою площею 41,17 кв.м., в тому числі: 1-а кімната 18,03 кв.м., 2-а кімната 10,28 кв.м., 3-я кімната 12,86 кв.м., кухня площею 5,06 кв.м., ванна кімната 1,99 кв.м., вбиральня (поєднана) 1,13 кв.м., коридор 4,97 кв.м., вбудована шафа 0,7 кв.м. Згідно з Будинковою книгою для прописки (реєстрації) громадян, які проживають у [ADDRESS] (а.с. 7-8) у квартирі [ADDRESS] зареєстроване місце проживання [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Як випливає зі змісту позовної заяви та пояснень Позивача та Відповідача 1 в судовому засіданні 01 грудня 2015 року, між співвласниками квартири фактично склався такий порядок користування кімнатами в даній квартирі: Позивач [PERSON] проживає в кімнаті площею 10,28 кв.м., Відповідач 1 [PERSON] проживає в кімнаті площею 12,86 кв.м., Відповідач 2 [PERSON] проживає в кімнаті площею 18,03 кв.м.; кухня, ванна кімната, вбиральня (поєднана), коридор, вбудована шафа, балкон знаходяться у спільному сумісному користуванні всіма співвласниками. Особовий рахунок на квартиру оформлено на Позивача [PERSON]. В той же час, підставою звернення до суду з даним цивільним позовом Позивач визначив відсутність домовленості щодо оплати житлово-комунальних послуг, які надаються квартирі [ADDRESS]. Відповідно до частини 1 статті 369 Цивільного кодексу України (надалі - «ЦК України») співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до статті 319 ЦК України власність зобов'язує. Співвласник відповідно до своєї частки у спільному майні зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна як це передбачено статтею 360 ЦК України. Статтею 150 Житлового кодексу Української РСР (надалі - «ЖК України») визначено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги (стаття 162 ЖК України). Відповідно до статті 179 ЖК України користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов'язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Правила користування приміщеннями житлових будинків затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року № 45 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 р. N 572» (надалі - «Правила»). Згідно з пунктом 7 Правил власник та наймач (орендар) квартири зобов'язаний, зокрема, оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Пунктом 10 Правил визначено порядок поділу плати за житлово-комунальні послуги між співвласниками квартири в разі, якщо між ними відсутня згода щодо оплати. Так, мешканці квартири, в якій проживає два і більше співвласники, наймачі (орендарі): мають рівні права на користування підсобними приміщеннями і обладнанням; можуть обирати відповідальну за виконання встановлених правил особу; встановлюють за узгодженням порядок використання підсобних приміщень, а також черговість їх прибирання; розподіляють за узгодженням загальні витрати на оплату житлово-комунальних та інших послуг. У разі коли між мешканцями квартири відсутня згода щодо оплати житлово-комунальних та інших послуг плата розподіляється: за електроенергію при загальному лічильнику - пропорційно потужності побутового електричного обладнання кожного співвласника, наймача (орендаря); за газ, водопостачання та водовідведення, освітлення підсобних приміщень - за чисельністю членів сім'ї, що проживають у квартирі, та осіб, які проживають у квартирі більше ніж місяць; за послуги з централізованого опалення, утримання житлових будинків і споруд та прибудинкових територій - за встановленими тарифами відповідно до опалювальної та загальної площі приміщення, яким користується співвласник, наймач (орендар). Відповідно до статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать послуги з централізованого постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізованого опалення, вивезення побутових відходів та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Враховуючи вищевикладене, Суд звертає увагу на те, що матеріалами справи та поясненнями учасників процесу підтверджується, що між сторонами фактично склався певний порядок користування кімнатами у квартирі, відповідно до якого Позивач [PERSON] проживає в кімнаті площею 10,28 кв.м., Відповідач 1 [PERSON] проживає в кімнаті площею 12,86 кв.м., Відповідач 2 [PERSON] проживає в кімнаті площею 18,03 кв.м., інші приміщення знаходяться у їх спільному користуванні, і такий порядок є узгодженим сторонами та відповідає їхній волі. Суд також зауважує, що ініціювання питання щодо поділу квартири в натурі, виділення часток, встановлення письмового порядку користування квартирою тощо є виключним правом власників (співвласників) квартири, і не може трактуватися як умова щодо врегулювання порядку оплати за житлово-комунальні послуги. Так, в даній цивільній справі Позивачем не пред'явлено вимогу щодо встановлення порядку користування квартирою, оскільки такий порядок добровільно погоджений співвласниками квартири. В той же час, зважаючи на те, що можливість поділу плати за житлово-комунальні послуги відповідно до встановленого конкретного порядку користування квартири передбачене чинним законодавством, Суд приходить до висновку про можливість поділу особового рахунку на оплату житлово-комунальних послуг, що надаються в квартиру [ADDRESS] (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, вивезення побутових відходів та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій) між [PERSON], [PERSON] та [PERSON] відповідно до погодженого ними порядку користування квартирою, а саме: один особовий рахунок - на ім'я [PERSON] на 18,60 кв.м. (які складаються з 10,28 кв.м. - житлової площі кімнати, якою фактично користується позивач, 8,32 кв.м. - пропорційної частки нежитлової площі на одного співвласника квартири); другий особовий рахунок - на ім'я [PERSON] на 18,60 кв.м. (які складаються з 12,86 кв.м. - житлової площі кімнати, якою фактично користується відповідач, 5,74 кв.м. - пропорційної частки нежитлової площі на одного співвласника квартири); третій особовий рахунок - на ім'я [PERSON] на 18,60 кв.м. (які складаються з 18,03 кв.м. - житлової площі кімнати, якою фактично користується відповідач, 0,57 кв.м. - пропорційної частки нежитлової площі на одного співвласника квартири). При цьому, Суд звертає особливу увагу на те, що дане судове рішення не є судовим рішенням про встановлення порядку користування квартирою чи рішенням про виділення часток співвласників в натурі, а стосується виключно спору між сторонами щодо оплати житлово-комунальних послуг. Відповідно до частини 1 статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі; а згідно з частинами 1 та 3 статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Проаналізувавши доводи сторін, вимоги чинного законодавства України, дослідивши матеріали справи та подані сторонами докази, Суд дійшов висновку про те, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі наведеного, відповідно до ст. ст. 319, 369 ЦК України, ст. 150, 162, 179 ЖК України, ст.ст. 12,13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п.п. 7, 10 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року № 45 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 р. N 572»,

Outcome: approved