Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-23 00:00:00

[PERSON] звернулася із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обгрунтування позову вказує, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі зареєстрованому 20.09.2011 року Куликівською сільською радою Радехівського району Львівської області, актовий запис № 07. Від даного шлюбу в них народився син [PERSON], [INFO] Як на причину розірвання шлюбу позивач посилається на те, що після року одруження вона стала зауважувати, що чоловік починає пиячити, а будучи п»яним вчиняв вдома дебоші, обзивав її нецензурними словами, наносив побої. 26 серпня 2016 року вона перейшла проживати до своїх батьків, де і проживає до сьогоднішнього дня. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала в повній мірі й дала пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві. Додатково зазначила, що на примирення не погоджується, оскільки на даний час проживає з іншим чоловіком, від якого вагітна, і з яким має намір створити сім»ю. Просить позов задовільнити. Відповідач в судове засідання не з»явився повторно, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений. Однак надіслав на адресу суду письмову заяву в якій просить надати з позивачем строк на примирення терміном на 6 місяців. Заслухавши пояснення позивача й перевіривши матеріали справи, суд приходить до переконливого висновку про задоволення поданої заяви виходячи із наступного. Судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстровано 20 вересня 2011 року, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за №07 (а.с.5). Від даного шлюбу в сторін є неповнолітній син [PERSON], [INFO] (а.с.6). Також судом встановлено, що з 26.08.2016 року після чергової сварки позивач переїхала проживати до своїх батьків, і з цього часу вона з відповідачем разом не проживають, не підтримують шлюбних стосунків та не ведуть спільного господарства. Посилання відповідача про надання строку для примирення, є необґрунтованим, оскільки таке буде суперечити правам та інтересам позивача, яка на даний проживає з іншим чоловіком від якого вагітна, і з яким має намір створити нову сім»ю. Так із довідки від 27.04.2017 року виданої Бужанівською амбулаторією загальної практики сімейної медицини вбачається, що вагітність [PERSON] становить 14 тижнів (а.с.29). [PERSON] того, відповідач у судовому засіданні не надавав жодних доказів про те, що з серпня 2016 року, тобто з часу, коли сторони стали проживати окремо ним вживалися заходи для примирення з позивачкою, а також не навів жодних доказів якими б заперечив позовні вимоги. Частиною 1 ст.24 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно частин 3,4 ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. У відповідності до частин 3,4 ст.23 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права, прийнятого 16 грудня 1966 року, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються. Держави, які беруть участь у цьому Пакті, повинні вжити належних заходів для забезпечення рівності прав і обов'язків обох з подружжя щодо одруження, під час перебування в шлюбі і при його розірванні. В разі розірвання шлюбу має передбачатися необхідний захист усіх дітей. Враховуючи наведенні обставини, суд приходить до висновку, що подальше перебування у шлюбі між сторонами шкодитиме правам та інтересам позивача, а також те, що подальше збереження сімї є неможливим. Таким чином, приймаючи до уваги вищевказане, суд приходить до висновку, що при такій ситуації, яка склалася на останній час, позивач правомірно визнає, що зберігати сімю не має резону, сімя сторін розпалася остаточно, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення.

Outcome: approved