Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-12 00:00:00

[PERSON] звернулася у суд із позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на майно. Позовні вимоги мотивувала тим, що на праві власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] належав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в с. Вовчківці по вул. Зелена, 20, Снятинського району, тобто кожному належало по 1/6 частині житлового будинку. Після смерті [PERSON], який помер 15.07.1994 р. спадкоємцем першої черги за законом стала його дружина [PERSON], так як вступила в управління спадковим майном, на підставі чого було видано свідоцтво про право на спадщину за законом. 22.05.2015р. померла мати позивачки- Дарійчук Н.І.. Внаслідок її смерті відкрилася спадщина, яка складається із 1/6 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель по вул. Зелена, 20 в с. Вовчківці, яка належала померлому [PERSON] та на яке видано свідоцтво про право на спадщину, яке не було належним чином зареєстроване. спадкоємцем за заповітом 1/6 частини будинковолодіння, яка належала померлій, стала позивачка. У зв'язку з тим, що свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/6 частину житлового будинку, яке видане державним нотаріусом Другої Снятинської державної нотаріальної контори та зареєстроване в реєстрі за № 507 не було належним чином зареєстроване в органах МБТІ, вона не може належним чином оформити право власності на 1/6 частину житлового будинку. Просить визнати за нею право власності на будинковолодіння, що знаходиться за адресою: Івано-Франківська область, Снятинський район, вул. Зелена, 20 в с. Вовчківці. Позивачка у судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просила позов задоволити. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] у судове засідання не з'явилися, подали до суду заяви, в яких позовні вимоги визнають повністю, проти задоволення позову не заперечують, справу просили розглядати без їх участі. Дослідивши повно та всебічно матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до часткового задоволення. До такого висновку суд приходить виходячи із наступних мотивів. Відповідно до свідоцтва про право власності від 12.07.2002р., житловий будинок по вул. Зелена, 20 в с. Вовчківці Снятинського району належав у рівних частинах - по 1/6 частині на праві спільної часткової власності: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.09.2003р. спадкоємцем майна померлого [PERSON], а саме: 1/6 частини спірного житлового будинку є його дружина [PERSON]. Однак, дане свідоцтво не зареєстроване в Коломийському МБТІ. Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-НМ № 207252 [PERSON] померла 22.05.2015р. Як вбачається із свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 04.05.2016р. спадкоємцем, зазначеного в заповіті майна [PERSON], а саме: 1/6 частини житлового будинку є її донька- позивачка [PERSON] Як вбачається із інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, прав власності на нерухоме майно, реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна відомості щодо права власності на спірне будинковолодіння відсутні. Згідно довідки Другої Снятинської державної нотаріальної контори від 08.06.2016р. після смерті [PERSON] заведена спадкова справа на підставі заяви його дружини [PERSON], яка померла 22.05.2015р., спадкоємицею якої є позивачка. Відповідно до довідки Першої Снятинської державної нотаріальної контори від 23.05.2016р. № 699/02-14, після смерті [PERSON] заведена спадкова справа № 309/2015 на підставі заяви про прийняття спадщини за заповітом від [PERSON]. Інших спадкоємців немає. Із матеріалів спадкової справи вбачається, що 21.06.2007р. [PERSON] посвідчила заповіт, відповідно до якого все належне їй на праві власності майно вона заповіла своїй доньці [PERSON], заповіт не змінювався та не скасовувався. На день смерті [PERSON] в господарстві були зареєстровані та проживали [PERSON], [PERSON], [PERSON] Виходячи із вищенаведенного, судом встановлено, що [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на праві спільної часткової власності належало по 1/6 частині господарства по вул. Зелена у с. Вовчківці Снятинського району Івано-Франківської області. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином спадкоємець має право на спадкування частини господарства, яка належала спадкодавцеві на час його смерті, тобто позивачка [PERSON] успадковує 1/6 частину господарства по вул. Зелена, 20 у с. Вовчківці Снятинського району Івано-Франківської області, що належала її батькові [PERSON], яку після його смерті успадкувала його дружина [PERSON], яка померла 22.05.2015р., однак не зареєструвала її у встановленому законом порядку Із ч.1 ст. 1268 ЦК України вбачається, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а з ч.3 ст.1268 ЦК України слідує, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно із ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права. За наведених обставин суд вважає, що відсутність документів на право власності на будинковолодіння не є підставою відмови у захисті права позивача. Таким чином судом встановлено, що позивачці належить право власності на 1/6 частину у будинковолодінні по вул. Зелена, 20 у с. Вовчківці, Снятинського району Івано-Франківської області, яка нею успадкована після смерті матері [PERSON], яка в свою чергу успадкувала після смерті [PERSON], однак свідоцтво про право на спадщину не було належним чином зареєстроване в органах МБТІ. Вимоги про визнання за позивачкою права власності на частки у господарстві, належні відповідачам, є необгрунтованими, оскільки свої частки у господарстві відповідачі можуть відчужити на підставі цивільно-правових угод, але не не можуть в судовому порядку передати в порядку спадкування після смерті іншого співвласника, зокрема [PERSON]. Враховуючи зазначене, суд не приймає визнання відповідачами позову, зважаючи на відсутність спору між сторонами, що відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України є самостійною підставою для відмови у позові в цій частині. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. З огляду на вказане, суд приходить до висновку, що за [PERSON] слід визнати право власності на 1/6 частину будинковолодіння по вул. Зелена, 20 у с. Вовчківці, Снятинського району Івано-Франківської області. На 1/6 частину будинковолодіння, яка належала матері позивачки- Дарійчук Н.І., позивачка вже набула права власності на підставі свідоцтва про право на спадщину. А тому, в решті позову слід відмовити. На підставі наведеного, та ст. ст. 15, 16, 328, 392, 1218, 1233, 1261, 1268 ЦК України,

Outcome: partial