Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-10 00:00:00

Акціонерне товариство «Альфа-Банк» (надалі позивач) звернулося до суду з позовом, в якому просить зняти арешт з квартири [ADDRESS] (далі Квартира), який накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення його у розшук Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції від 06.05.2015 року у виконавчому провадженні № 45920563. В обґрунтовування позову зазначено, що між АКБ Соціального розвитку «УКРСОЦБАНК» та [PERSON] (далі відповідач) було укладено кредитний договір. З метою забезпечення зобов`язань за кредитним договором між АКБ «УКРСОЦБАНК» та відповідачем також було укладено договір іпотеки Квартири. Внаслідок реорганізації шляхом приєднання правонаступником усього майна, майнових прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк» з 15.10.2019 року став позивач. У зв`язку з невиконанням відповідачем умов кредитного договору та виникненням значної заборгованості, позивачем було розпочато процедуру стягнення на іпотечне майно. 16.11.2020 року право власності на Квартиру було зареєстроване за позивачем. Однак реалізувати заставне майно позивач не має можливості у зв`язку із тим, що постановою Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції від 06.05.2015 на Квартиру накладений арешт та оголошено заборону її відчуження в рамках виконавчого провадження № 45920563. Наявність вказаного арешту порушує право позивача як власника відповідного майна на його реалізацію. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 09.12.2020 відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 14.06.2021 року вирішено питання про витребування доказів. Представник позивача надав суду заяву, в якій позовні вимоги та доводи, викладені в позові, підтримав в повному обсязі. Просив розглядати справу за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні 11.10.2021 року позовні вимоги визнала в повному обсязі. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Вирішуючи питання щодо можливості прийняття визнання позову відповідачем, суд враховує таке. Рішенням № 5/2019 єдиного акціонера Акціонерного товариства «УКРСОЦБАНК» від 15.10.2019 року визначено, що правонаступництво щодо всього майна, прав та обов`язків АТ «УКРСОЦБАНК», зазначених у передавальному акті, виникає у АТ «Альфа Банк», а також уповноважено осіб на здійснення подальших дій щодо припинення АТ «УКРСОЦБАНК» шляхом його приєднання до АТ «Альфа Банк». Як вбачається з протоколу №4/2019 позачергових Загальних Зборів акціонерів АТ «Альфа Банк» від 15.10.2019 року, підставою для скликання цих Загальних Зборів є дозвіл Національного банку України на реорганізацію шляхом приєднання АТ «УКРСОЦБАНК» до АТ «Альфа Банк» за спрощеною процедурою від 12.09.2019 року. Рішенням акціонерів АТ «Альфа Банк» затверджено передавальний акт, встановлено, що акціонери АТ «Альфа Банк» визнають усі права та обов`язки АТ «УКРСОЦБАНК», які зазначені в передавальному акті. Як вбачається з Іпотечного договору № 825/4-40/9/7-156, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Зубарєвим І.Ю. 05.12.2007, зареєстрованого в реєстрі за № 11065, відповідач передала Квартиру в іпотеку АКБ «УКРСОЦБАНК» з метою забезпечення зобов`язань за кредитним договором (далі Договір Іпотеки). Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 23.11.2020 року, власником об`єкта нерухомого майна № 2226365363101, а саме Квартири, є позивач. Право власності зареєстровано 16.11.2020 року державним реєстратором виконавчого комітету Мереф`янської міської ради Харківського району Харківської області на підставі іпотечного договору № 825/4-40/9/7-156, серія та номер:11065 від 05.12.2007 року та Договору про порядок дій щодо внесення змін до державного реєстру речових прав на нерухоме майно, серія та номер 1706 від 10.10.2019 року. На Квартиру 07.05.2015 року накладено арешт державним реєстратором виконавчого комітету Мереф`янської міської ради на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер 45920563, виданої 06.05.2015 Московським ВДВС ХМУЮ, реєстраційний номер обтяження 39276249. Як вбачається з Постанови Московського відділу державної виконавчої служби ХМУЮ від 06.05.2015 року, винесеної у виконавчому провадженні № 45920563, відкритому на підставі виконавчого листа № 755/18530/14-ц, виданого 30.09.2014 року Московським районним судом м. Харкова про стягнення солідарно з [PERSON] , [PERSON] на користь ПАТ «УКРСОЦБАНК» заборгованості за кредитним договором, було накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону його відчуження. Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку встановленого цим Законом. Відповідно до ст. 37, 38 ЗУ «Про іпотеку» передбачено право Іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки згідно якого Іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання. \~Статтею 575\~ЦК України передбачено, що іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Згідно ст. 572 ЦК України, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Відповідно до ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, а також в інших випадках, встановлених законом, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Відповідно до ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За правилами ст. 56 ЗУ «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Згідно зі ст. 59 «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України передбачено, що право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Таким чином, вказаними актами законодавства передбачено права позивача на розпорядження іпотечним майном. Такий спосіб захисту порушеного права, як звернення до суду з позовом про зняття арешту з майна, прямо передбачений чинним законодавством України. З досліджених судом доказів вбачається, що позивач є правонаступником АТ «УКРСОЦБАНК» у правовідносинах, що виникли у зв`язку з укладенням Договору Іпотеки Квартири. Оскаржуваний арешт був накладений в інтересах АТ «УКРСОЦБАНК», правонаступником якого в даний час є позивач. Таким чином, оскаржуваний арешт накладений в інтересах саме позивача. Наявність арешту позбавляє позивача можливості реалізувати свої права як власника відповідного майна. За таких обставин суд приходить до висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у зв`язку з чим задовольняє позов в повному обсязі.

Outcome: approved