Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-17 00:00:00

Адвокат Блохіна В.Ю., яка діє в інтересах [PERSON] , звернулась до Берегівського районного суду Закарпатської області із позовною заявою до ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М., третя особа без самостійних вимог на предмет спору: приватний виконавець виконавчого округу Закарпатської області Лукеча О.В., про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Позовні вимоги мотивовані тим, що виконавчий напис за реєстровим №46399 від 19.05.2021 року, яким запропоновано стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ЦИЛК ФІНАНС» заборгованість у розмірі 86407,09 грн., було вчинено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. за відсутності документів, які підтверджують безспірність стягнення, без направлення повідомлення боржнику, а також зі спливом більше ніж трьох років після виникнення у кредитора права вимоги. Ухвалою суду від 23.08.2021 року витребувано від ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» кредитний договір №002-06500-100712 від 10.07.2012 року, укладений між [PERSON] та ПАТ «Дельта Банк», а також розрахунок заборгованості за кредитним договором станом на 19.05.2021 року; від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. витребувано належним чином завірені копії документів, що стали підставою для вчинення виконавчого напису від 19.05.2021 року за реєстровим №46399. Ухвала суду відповідачами не виконана, витребувані документи суду не надано, а тому суд згідно ст.84 ЦПК України здійснює розгляд справи за наявними в ній доказами. На підставі ч.1 ст. 278 ЦПК України відповідачами відзивів не подано. Згідно ч.5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що 19.05.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №46399, яким запропоновано звернути стягнення з [PERSON] , яка є боржником за Кредитним договором №002-06500-100712 від 10.07.2012 року, укладеним із Первісним кредитором - ПАТ «Дельта Банк», право вимоги за яким було відступлено до Нового кредитора - ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» відповідно до Договору про відступлення права вимоги за кредитними договорами №248/К від 20.02.2018 року, а в подальшому, 12.04.2021 року, відступлено ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» згідно Договору про відступлення права вимоги за кредитними договорами №248/1 від 12.04.2021 року. Стягнення заборгованості проводиться за період з 09.06.2018 року по 15.10.2019 року. Сума заборгованості становить - 8357,09 грн., що складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту - 49644,75 грн., простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 35587,34 грн., заборгованості по пені - 1125,00 грн. За вчинення виконавчого напису нотаріусом стягнуто плати зі стягувача в розмірі 50,00 грн., які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача. 26.07.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Закарпатської області Лукечею О.В. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису №46399, виданого 19.05.2021 року, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» заборгованості за кредитним договором у розмірі 86357,09 грн. та витрат за вчинення виконавчого напису 50,00 грн. За загальним правилом ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених ч.1ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч.1ст. 1 Закону України від 02.09.1993 року №3425-ХІІ «Про нотаріат»нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч.1ст. 39 Закону України «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року №296/5(далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 Закону України«Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій. Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до приписів ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу II Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу II Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. Отже, право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент такого звернення, а заборгованість чи інші відповідальність боржника перед стягувачем повинна бути безспірною. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Тому, суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87,88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Така правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах: від 27.03.2019 року у справі №137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19) та від 02.07.2019 року у справі №916/3006/17 (провадження № 14-278гс18). Безспірність документа, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною. Ненадання доказів щодо повідомлення боржника та недотримання тридцятиденного строку з моменту повідомлення унеможливлюють вчинення виконавчого напису, оскільки неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавило його можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги банку. У такому випадку боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між ним та кредитором щодо суми заборгованості, що об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. Аналогічні висновки щодо необхідності повідомлення боржника про усунення порушень викладені у постановах Верховного Суду від 30.09.2019 року у справі №357/12818/17 (провадження № 61-44380св18), від 10.04.2019 року у справі №201/11696/16 (провадження № 61-26838св18), від 18.10.2019 року у справі №591/6609/16 (провадження № 61-28093св18),від 01.04.2020 року у справі №236/2511/17 (провадження№61-17565св18). Відповідачами не спростовано, що ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» при подані нотаріусу документів для вчинення виконавчого напису на кредитному договорі [PERSON] не надано доказів щодо надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення за таким договором, а також відомостей про отримання боржником надісланої вимоги. У свою чергу, нотаріус при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису не перевірив наявність доказів належного отримання боржником вимоги, що призвело до порушення процедури вчинення виконавчих написів. Неотримання позивачем вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавило його можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги стягувача. Позивач не мав можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між ним та відповідачем щодо суми заборгованості, що об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. Отже, матеріалами справи встановлено, що нотаріус вчинив оскаржуваний виконавчий напис без належного підтвердження безспірності вимоги кредитора щодо стягнення із [PERSON] заборгованості в розмірі 8357,09 грн., що складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту - 49644,75 грн., простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 35587,34 грн., заборгованості по пені - 1125,00 грн. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ч.2 ст. 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). У виконавчому написі нотаріуса від 19.05.2021 року зазначено, що строк платежу настав, а стягнення проводиться за період з 09.06.2018 року по 15.10.2019 року. Між тим, відповідно до п. 1.5. договору №002-06500-100712 від 10.07.2012 року, що був укладений між [PERSON] та ПАТ «Дельта Банк» і на підставі якого вчинено виконавчий напис, кредитування здійснюється протягом 364 календарних днів. Відтак, строк платежу за вказаним договором настав 10.07.2013 року, а нарахування заборгованості здійснено стягувачем поза межами трирічного строку. Отже, оспорюваний виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом із порушенням вимог статті 88 Закону України «Про нотаріат», оскільки вказану у виконавчому написі суму боргу не можна вважати безспірною. З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку, що вимога відповідача не є безспірною, а отже не підлягає задоволенню в порядку вчинення нотаріального напису. Саме з цих підстав виконавчий напис повинен бути визнаний таким, що не підлягає виконанню. За змістом ч. 3 ст. 12, ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч.1 ст. 76 ЦПК України). Згідно ч.10 ст. 84 ЦПК України у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, із відповідачів на користь позивача підлягає стягненню 908,00 грн. у відшкодування судового збору за подання позовної заяви та 454,00 грн. судового збору за подання заяви про забезпечення позову.

Outcome: approved