Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-01 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що 13.09.2009 року помер їх чоловік та батько [PERSON] в с. Іванівка, Вінницького району Вінницької області, після смерті якого відкрилась спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: с. Іванівка, вул. 50-річчя Колгоспу, Вінницького району Вінницької області, що знаходиться на земельній ділянці площею 0,23 га, з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка неприватизована і державний акт на право власності не видавався. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є [PERSON] дружина спадкодавця, а також діти спадкодавця: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] За оформленням права на спадщину за законом позивачі звернулись до нотаріальної контори, але у видачі відповідного свідоцтва їм було відмовлено листом № 321/02-17 від 15.07.2015 року через те, що на спадкове будинковолодіння відсутні правовстановлюючі документи. Все інше спадкове майно ними оформлено у приватного нотаріуса [PERSON] (спадкова справа № 33/2015 року). Позивачі по справі прийняли спадщину, так як постійно проживали з спадкодавцем за однією адресою і були там зареєстровані, крім цього подали заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачі по справі: [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] від своїх часток в спадковому майні відмовилися на користь позивачів, про що подали заяви до нотаріуса. Спадкове будинковолодіння належало до погосподарської категорії колгоспних дворів до 1992 року. Станом на 01.01.1992 року зареєстрованими в будинковолодінні були вони, позивачі по справі, спадкодавець, [PERSON] та [PERSON], які вибули з двору і знялися з реєстрації відповідно 19.12.1992 року та 10.08.2005 року. До цього часу своїх часток в майні колгоспного двору відповідачі не витребували, крім того, вони написали заяви про відмову від спадщини на користь позивачів. Право на частку в майні колгоспного двору на день смерті спадкодавця 13.09.2009 року мали: дочка спадкодавця [PERSON], дружина спадкодавця [PERSON] та сам спадкодавець. Тобто для кожного з них ідеальна частка в майні колгоспного двору складала по 1/3 ідеальній частці. Таким чином, кожна з позивачів має право на 1/3 ідеальну частку, яку вони набули як члени колгоспного двору, та 1/6 ідеальну частку, на яку відкрилася спадщина. Кожна з позивачів має право на 1/2 ідеальну частку спадкового будинковолодіння загалом. На підставі вищезазначеного [PERSON] та [PERSON] просять суд їх позовні вимоги задовольнити. В судове засідання сторони не з'явились, попередньо через канцелярію суду надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, при цьому позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] за договором про надання правової допомоги [PERSON]\~позов підтримують та просять його задовольнити, а відповідачі позовні вимоги визнають та не заперечують проти задоволення позову. Згідно ч. 2\~ст. 158 ЦПК України\~особа, яка бере участь\~\~у\~\~справі,\~\~має\~\~право\~\~заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч. 2\~ст. 197 ЦПК України\~суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Врахувавши думку та позицію сторін, викладену у поданих до суду письмових заявах, дослідивши письмові докази в справі, суд дійшов такого висновку. Судом встановлено, що 13.09.2009 року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-АМ № 145271 (а.с. 7). До дня смерті спадкодавець проживав за адресою: с. Іванівка, вул. 50-річчя Колгоспу, 12, Вінницького району Вінницької області, що підтверджується довідкою № 168, виданою Іванівською сільською радою Вінницького району Вінницької області 12.06.2015 року (а.с. 31). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: с. Іванівка, вул. 50-річчя Колгоспу, 12, Вінницького району Вінницької області загальною площею 121 кв.м, житловою площею 56 кв.м, що в цілому, відповідно до технічного паспорта КП «ВООБТІ» від 27.02.2014 року, складається з: житлового будинку літ. «А», прибудови літ. «а», ганку, прибудови літ. «а1», ганку, сараю літ. «Б», погребу з шиєю літ. «п/Б», сараю літ. «б», криниці № 1, огорожі № 2, хвіртки № 3, воріт № 4, огорожі № 5, криниці № 6, вигрібної ями № 7 (а.с. 14-17). Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є [PERSON] дружина спадкодавця, а також діти спадкодавця: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії ІІ-АМ № 438434, серії 1-АМ № 012073, серії І-АМ № 255356, серії ІІ-АМ № 290538, серії І-АМ № 420717 та копією свідоцтва про одруження серії І-АБ № 059283 (а.с. 8, 9, 10, 11). Позивачі по справі прийняли спадщину, оскільки подали заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачі по справі [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] від своїх часток в спадковому майні відмовилися на користь позивачів, про що подали заяви до нотаріуса, що підтверджується їх копіями та копією спадкової справи № 33/2015 року, заведеною приватним нотаріусом [PERSON] (а.с. 18, 19, 20, 21, 64а-106). На частину спадкового майна позивачі отримали свідоцтва про право на спадщину за законом, що підтверджується їх копіями та копією спадкової справи № 33/2015 року, заведеною приватним нотаріусом [PERSON] (а.с. 12, 13, 64а-106). Проте, у видачі свідоцтва про праву на спадщину за законом на вказане спадкове будинковолодіння позивачам листом нотаріуса за № 321/02-17 від 15.07.2015 року було відмовлено через те, що на спадкове будинковолодіння відсутні правовстановлюючі документи (а.с. 39). Спадкове будинковолодіння належало до погосподарської категорії колгоспних дворів до 1992 року. Станом на 01.01.1992 року зареєстрованими в будинковолодінні були позивачі по справі [PERSON] та [PERSON], спадкодавець [PERSON], відповідачі [PERSON] і [PERSON], які вибули з двору і знялися з реєстрації відповідно 19.12.1992 року та 10.08.2005 року, що підтверджується копіями виписок з погосподарських книг Іванівської сільської ради Вінницького району Вінницької області за 1985-2009 роки та копією домової книги (а.с. 26-29, 32-35). Згідно ст.ст. 120, 123 ЦК Української РСР 1963 року, чинного на час виникнення та існування колгоспного двору, майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності, розмір частки члена двору встановлюється, виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» розяснено, що положення статей 17, 18 Закону України «Про власність» щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, ще регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається перебування на дійсній строковій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба); б) розмір частки члена двору визначається, виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається, виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося; г) згідно зі ст. 4 постанови Верховної Ради України «Про введення в дію Закону «Про власність» загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 1 липня 1990 року. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. До цього часу своїх часток в майні колгоспного двору відповідачі не витребували, крім того, вони написали заяви про відмову від спадщини на користь позивачів. Право на частку в майні колгоспного двору на день смерті спадкодавця 13.09.2009 року мали: дочка спадкодавця [PERSON], дружина спадкодавця [PERSON] та сам спадкодавець [PERSON] Тобто, для кожного з вказаних осіб ідеальна частка в майні колгоспного двору складала по 1/3 ідеальній частці. Таким чином, кожна з позивачів має право на 1/3 ідеальну частку, яку вони набули як члени колгоспного двору, та 1/6 ідеальну частку, на яку відкрилася спадщина, тобто кожна з позивачів має право на 1/2 ідеальну частку спадкового будинковолодіння. Враховуючи вищезазначене, суд вважає позов таким, що підлягає до задоволення, оскільки це не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Судові витрати по справі слід залишити за позивачами, оскільки клопотання про їх розподіл не надходило. На підставі викладеного та

Outcome: approved