Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-20 00:00:00

Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» звернулось до Троїцького районного суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій просило солідарно стягнути з відповідачів на користь цього банку заборгованість за кредитним договором № 122 від 09.04.2008 року, яка станом на 05.09.2018 року складає 52517,96 гривень, з яких 24579,69 грн. - борг за кредитом; 11798,88 грн. -відсотки за користування кредитом за період з 01.08.2014 по 05.09.2018; 8374,08 грн. - інфляційні втрати за прострочення сплати процентів за користування кредитом за період з серпня 2014 року по серпень 2018 року; 5116,16 грн. - інфляційні втрати банку з серпня 2014 року по серпень 2018 року за прострочення сплати відсотків за користування кредитом; 1665,61 грн. - три проценти річних за прострочення сплати кредиту з 01.08.2014 по 05.09.2018; 983,54 грн. - три проценти річних за прострочення сплати відсотків за користування кредитом з 01.08.2014 по 05.09.2018. Крім того, просить стягнути солідарно з відповідачів судовий збір в сумі 1921,00 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився, суду надав заяву про розгляд справи без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи були повідомлені належним чином шляхом розміщення оголошень про виклик на офіційному Веб-сайті Троїцького районного суду Луганської області. Причини неявки суду не повідомили. Судом винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судовим розглядом встановлено, що 09.04.2008 року між [PERSON] та Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» (надалі за текстом АТ «Ощадбанк»), укладено кредитний договір №122, за яким банк надав [PERSON] кредит у розмірі 65000, 00 грн. строком на 120 місяців з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 09.04.2018 року, а [PERSON] взяла на себе зобов`язання повернути кредит, а також сплатити проценти в розмірі 16,5% річних за користування кредитом (а.с.9-11). Також, 09.04.2008 року між АТ «Ощадбанк», [PERSON] та [PERSON] був укладений договір поруки №1 (а.с.12), за яким[PERSON] взяла на себе зобов`язання відповісти солідарно за своєчасне та повне виконання [PERSON] своїх зобов`язань за кредитним договором №122 від 09.04.2008. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором (а.с.5-8), відповідачі належно не виконували свої зобов`язання за договором, внаслідок чого станом на станом на 05.09.2018 року складає 52517,96 гривень, з яких 24579,69 грн. -борг за кредитом; 11798,88 грн. -відсотки за користування кредитом за період з 01.08.2014 по 05.09.2018; 8374,08 грн. - інфляційні втрати за прострочення сплати процентів за користування кредитом за період з серпня 2014 року по серпень 2018 року; 5116,16 грн. - інфляційні втрати банку з серпня 2014 року по серпень 2018 року за прострочення сплати відсотків за користування кредитом; 1665,61 грн. - три проценти річних за прострочення сплати кредиту з 01.08.2014 по 05.09.2018; 983,54 грн. - три проценти річних за прострочення сплати відсотків за користування кредитом з 01.08.2014 по 05.09.2018. Відповідно до ч.1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до змісту ч.1ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язується повернути позикодавцю позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку; поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Відповідно до положень статті 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредиторами як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Статтею 543 ЦК України встановлено, що у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі. Згідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до вимог статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до положень частини 1статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язань або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до приписів ч.1ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача про стягнення солідарно з відповідачів заборгованості за кредитним договором у розмірі 52517,96 гривень, з яких 24579,69 грн. -борг за кредитом; 11798,88 грн. -відсотки за користування кредитом за період з 01.08.2014 по 05.09.2018; 8374,08 грн. - інфляційні втрати за прострочення сплати процентів за користування кредитом за період з серпня 2014 року по серпень 2018 року; 5116,16 грн. - інфляційні втрати банку з серпня 2014 року по серпень 2018 року за прострочення сплати відсотків за користування кредитом; 1665,61 грн. - три проценти річних за прострочення сплати кредиту з 01.08.2014 по 05.09.2018; 983,54 грн. - три проценти річних за прострочення сплати відсотків за користування кредитом з 01.08.2014 по 05.09.2018 є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Розмір заборгованості та його розрахунок відповідачами не спростований. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд враховує, що понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжним дорученням № 0840126513 від 24.09.2019 року про сплату судового збору у сумі 1921 грн. 00 коп. (а.с.1). Враховуючи викладене та з урахуванням задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача суму сплаченого судового збору в розмірі 1921 грн. 00 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved