Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-12 00:00:00

[PERSON] пред»явила в Голосіївському районному суді м.Києва позов до [PERSON] про розірвання шлюбу. Зазначала, що 27.09.2013 року вона та відповідач зареєстрували шлюб. Від цього шлюбу мають спільну дитину - [PERSON], [INFO]. Сторони прожили у спільному шлюбі рік, вели спільне господарство та будували сімейні відносини. Проте сімейні стосунки у нас не склалися через суттєві розбіжності в характерах, які перешкоджають можливості зберегти сім'ю та призводить лише до непорозумінь та сварок. Вона та відповідач не проживають разом близько двох місяців, не ведуть спільного господарства та не мають спільного бюджету. Наразі шлюб між нею та відповідачем має формальний характер. Подальше збереження сімейних відносин з відповідачам є неможливим, перебування в шлюбі суперечить її інтересам та вимогам закону про добровільність стосунків чоловіка і жінки. Рішення про розірвання шлюбу з відповідачем є усвідомленим та добровільним. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Пояснила, що з середини грудня 2015р. вона та відповідач проживають окремо один від одного, за різними адресами, з цього ж часу не підтримає з відповідачем шлюбних стосунків, не веде спільного господарства, не має з ним спільного бюджету. Їх спільна дитина та її син від попереднього шлюбу проживають з нею, відповідач добровільно надає за потребами її та дитини надає кошти, спілкується та гуляє з дітьми. Спору з приводу місця проживання спільної дитини, її утримання та виховання, поділу спільно нажитого майна з відповідачем не має. Заперечувала проти надання строку на примирення подружжя, посилаючись на неможливість збереження сім»ї та те, що перебування в шлюбі суперечить її інтересам. Просила не стягувати на її користь з відповідача сплачений при зверненні з позовом до суду судовий збір. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Погодився з доводами позовної заяви. Просив не надавати строк для примирення, шлюб розірвати. Пояснив, що рішення про звернення в суд з приводу розірвання шлюбу є їх спільним з позивачкою. Просив не надавати строк для примирення, шлюб розірвати, посилаючись на неможливість збереження сім»ї та те, що перебування в шлюбі суперечить його інтересам. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, з таких мотивів. Відповідно до ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони з 27.09.2013 року перебувають шлюбі, зареєстрованому Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м.Києві. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні встановлено, що сторони з середини грудня 2015р. не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, мають окремий бюджет, проживають окремо, за різними адресами. Син сторін проживає з позивачкою. Відпоаідач добровільно на прохання позивачки надає кошти на утримання спільної дитини. Сімейне життя сторін не склалися через суттєві розбіжності в характерах, які перешкоджають можливості зберегти сім'ю та призводить до непорозумінь та сварок. Сторони вважають збереження сім»ї неможливим, посилаються на те, що перебування в шлюбі суперечить інтересам. Сторони не мають спору з приводу місця проживання спільної дитини, її виховання та утримання, поділу спільно нажитого майна. За таких обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та інтересам їх дитини. Тому суд вважає не надавати сторонам строк для примирення, шлюб розірвати. На підставі наведеного, ст.ст. 21, 24, 104, 105, 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved