Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-04 00:00:00

\~ \~ \~ \~[PERSON], що діє в своїх інтересах та в інтересах недієздатної [PERSON] звернулася до суду із вищевказаним позовом, яким просила стягнути з відповідача на користь [PERSON] 52036,69 грн., стягнути на її користь 7591,10 грн.. В обґрунтування позову посилалася на те, що 06.06.2012 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір довічного утримання, згідно якого квартира [PERSON], що розташована за адресою: [ADDRESS] переходить у власність [PERSON], взамін остання зобовязалася утримувати [PERSON]. В цей день між ними та [PERSON] укладено договір про зміну набувача в договорі довічного утримання, який посвідчений 06.06.2012 року державним нотаріусом 6 Харківської державної нотаріальної контори. Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 06.08.2015 року [PERSON] визнано недієздатною. Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 17.11.2015 року встановлено, що з серпня 2012 року по січень 2015 року [PERSON], [PERSON] та [PERSON] проживали однією сімєю, тобто до дня оформлення останньої на стаціонарне лікування до психіатричної лікарні № 3 м. Харкова. Крім того, рішенням встановлено факт перебування [PERSON] на грошовому утриманні у [PERSON] з вересня 2014 року. 17.02.2016 року рішенням Київського районного суду м. Харкова [PERSON] було призначено опікуном [PERSON]. 04.07.2016 року рішенням Київського районного суду м. Харкова договір про зміну набувача розірвано - за невиконання набувачем своїх обовязків, передбачених договором. Згідно договору довічного утримання відповідач повинен був сплачувати з 06.12.2012 року комунальні послуги, сплачувати щомісячно 600 грн. шляхом поштових переказів, оплачувати лікування. Жодних виплат з боку відповідача не було, що підтверджується довідкою дирекції поштамп-центру поштового звязку № 1 за №0907-933 від 03.06.2015 року. Термін невиконання [PERSON] своїх зобовязань по договору довічного утримання перед [PERSON] тривав з серпня 2014 року по липень 2016 року. Через недбале ставлення з боку відповідача щодо виконання, покладених на нього договором обовязків на оплату комунальних послуг та на усі особисті потреби, [PERSON] була вимушена витрачати власні кошти на свої потреби. Тобто, в період з серпня 2014 року по липень 2016 року [PERSON] нараховано загальну суму пенсії 31767,25 грн., знято з рахунку 35986,73 грн. Крім того, [PERSON] отримала одноразове грошове утримання від [PERSON] у розмірі 50\~000 грн., яке не входило в склад щомісячних платежів та було окремим видом забезпечення та 40\~000 грн. з яких [PERSON] поклала на банківську картку. Через погіршення стану здоровя, збільшилися витрати та [PERSON] довелося 16.01.2014 року зняти з рахунку всі кошти, частина з яких була витрачена на покриття цих витрат, а інша частина на покриття витрат, які повинен був сплачувати відповідач. Всі кошти, [PERSON], які отримані від [PERSON], була вимушена витрачати та харчування, одяг, комунальні платежі та ліки. В інтересах недієздатної [PERSON] позивачка витрачала особисті кошти на оплату комунальних послуг та лікування, оскільки забезпечення умов нормальної життєдіяльності та підтримання стану здоровя підопічного є основним обовязком опікуна. Станом на дату укладення договору довічного утримання у [PERSON] була заборгованість за комунальні послуги у сумі 196,13 грн., що підтверджується виписками з комунальних підприємств. Крім того, за період з серпня 2014 року по липень 2016 року комунальними службами позивачу нарахована заборгованість: КП «Комплекс по вивозу побутових відходів» - 239,05 грн., КП «Харківводоканал» - 2259,17 грн., КП «Жилкомсервіс» - 278,24 грн., КП «Харківські теплові мережі» - 8978,57 грн., ТОВ «Харківгаззбут» - 1095,54 грн., АК «Харківобленерго» - 909,73 грн.. Всього за період з серпня 2014 року по липень 2016 року [PERSON] нараховано та сплачено у якості комунальних платежів 15658,30 грн., за вирахуванням попередньої заборгованості у 196,13 грн., сума комунальних платежів склала 15462,17 грн.. Сплата комунальних платежів опікуном [PERSON], підтверджується квитанціями. Факт перебування [PERSON] на утриманні [PERSON] підтверджується рішенням Київського районного суду м. Харкова від 17.11.2015 року. Заборгованість відповідача за вищевказаний дворічний період, яка виникла з причин несплати щомісячних платежів у сумі 600 грн. на харчування та одяг, які передбачені договором довічного утримання складає 14400 грн.. Згідно умов договору довічного утримання дані кошти повинні були забезпечувати побутові потреби [PERSON]М,, а саме: харчування, одяг тощо, а також створювати для неї умови для нормальної життєдіяльності. За період коли [PERSON] постійно знаходилася на стаціонарному лікуванні у психіатричній лікарні № 3 м. Харкова та проходила курс лікування від психічних захворювань, опікуном [PERSON] цілком в інтересах [PERSON] було придбано ліки та товари медичного призначення на загальну суму 29\~765, 62 грн.. Тобто загальна сума невиплат за комунальні, медичні та інші витрати, понесені [PERSON] та позивачкою становить: - комунальні послуги 15462,17 грн., щомісячні платежі на одяг та харчування 14400 грн., витрати на лікування 29765,62 грн.. Загальна сума витрат, що підлягає відшкодуванню складає 59627,79 грн.. З цієї суми [PERSON] повинна бути відшкодована сума у розмірі 52036,69 грн. Що стосується решти збитків у сумі 7591,10 грн., то вони підлягають відшкодуванню опікуну [PERSON]. Сума у розмірі 52036,69 грн. повинна бути відшкодована [PERSON] за період з серпня 2016 року по 11 квітня 2016 року, оскільки збитки на таку суму покривалися за власні кошти [PERSON]; сума у розмірі 7591,10 грн. підлягає відшкодуванню [PERSON] з 11.04.2016 року по 15.07.2016 року та складається з 1800 грн. щомісячні виплати; 4705,96 грн. витрати на ліки; 1085,14 грн. сплата заборгованості за комунальні послуги. Ця частина підлягає відшкодуванню позивачці, оскільки вона будучи опікуном [PERSON] діяла від її імені та в її інтересах. Невиконання [PERSON] своїх обовязків спричинило збитки опікуну [PERSON]. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного до суду було подано відповідний позов. \~ \~ \~ \~Ухвалою від 14.06.2017 року провадження по справі відкрито. \~ \~ \~ \~14.09.2017 року було задоволено клопотання представника позивача [PERSON] про витребування доказів. \~ \~ \~ \~27.10.2017 року по справі ухвалено заочне рішення, яким позовні вимоги були задоволені частково та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 52036 грн. 69 коп. на відшкодування матеріальної шкоди, на користь [PERSON] 5791 грн. 10 коп. на відшкодування матеріальної шкоди. \~ \~ \~ \~30.03.2018 року [PERSON] звернувся до суду із заявою, якою просив про поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення та перегляд заочного рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 27.10.2017 року. \~ \~ \~ \~Ухвалою від 02.04.2018 року поновлено [PERSON] строк на подання заяви про перегляд заочного рішення та 24.04.2018 року ухвалою суду задоволено заяву [PERSON] про перегляд заочного рішення, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. \~ \~ \~ \~12.07.2018 року [PERSON] подав заяву про поворот виконання судового рішення, яким просив допустити поворот виконання заочного рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 27.10.2017 року. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 09.08.2018 року задоволено клопотання представника відповідача та витребувано актовий запис про смерть [PERSON], а також витребувано з нотаріальної контори відомості щодо кола спадкоємців після смерті [PERSON]. \~ \~ \~ \~Судом отримано актовий запис про смерть № 2170 від 08.02.2018 року відносно [PERSON]. \~ \~ \~ \~Згідно відповіді Золочівської державної нотаріальної контори Харківської області від 27.11.2018 року зясовано, що після смерті [PERSON], до нотаріальної контори 18.04.018 року надійшла заява про прийняття спадщини від [PERSON], заведено спадкову справу. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 05.12.2018 року залучено до участі у справі в якості правонаступника [PERSON] [PERSON]. \~ \~ \~ \~Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, присутня в судовому засіданні її представник [PERSON] підтримала позовні вимоги у повному обсязі, просивши про їх задоволення, та просила стягнути з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] на відшкодування матеріальної шкоди 52036,69 грн. та 7591,10 грн. \~ \~ \~ \~Відповідач в судове засідання не зявився, присутній в судовому засіданні його представник [PERSON] заперечував проти задоволення позовних вимог, пояснюючи, що позивач обґрунтовуючи позовні вимоги просить до спірних правовідносин застосувати ч. 5 ст. 653 ЦК України, та одночасно просе застосувати інститут відшкодування майнової шкоди, встановлений Главою 82 ЦК України, у звязку з чим представник відповідача зазначав, що позивачем не правильно обрано спосіб захисту цивільних прав. \~ \~ \~ \~Також зазначалося, що 12.06.2012 року відповідач став стороною за договором довічного утримання від 06.06.2012 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON]. За договором довічного утримання від 06.06.2012 року на нього покладені обовязки одноразово спалити на користь [PERSON] 52\~500 грн., що було зроблено ним до підписання договору про зміну набувача, та, щомісячно, сплачувати на користь [PERSON] грошові кошти у розмірі 600 грн.. Також договором довічного утримання було покладено обовязки щомісячно сплачувати комунальні послуги. Протягом 2012-2015 років, відповідач сплачував грошові кошти у розмірі 600 грн., в якості щомісячного забезпечення, та 600 900 грн. в якості сплати комунальних послуг. У 2015 році грошові кошти перераховувалися шляхом поштового переказу, але поверталися назад у звязку із їх неотриманням [PERSON] даних коштів. Коли відповідач вирішив передати [PERSON] грошові кошти під розписку, було зясовано, що останню помістили до Харківської обласної психіатричної лікарні № 3. Коли він прибув до ХОКПЛ № 3 медичний персонал не допустив до неї, оскільки він не є родичом. \~ \~ \~ \~Представник відповідача зазначав, що позовні вимоги є необґрунтованими, крім того, позивачем не вірно обрано спосіб захисту порушеного права. \~ \~ \~ \~Суд, вислухавши представника позивача, представника відповідача, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного. Згідно з вимогами\~ст. 264 ЦПК України\~під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та докази на їх підтвердження; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. \~ \~ \~ \~Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. \~ \~ \~ \~ Стаття 55 Конституції України\~права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Відповідно до частини першої та другої статті 4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, не визнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересів. Згідно зі ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтереси особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. У відповідності зі ст.ст. 12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Крім того, ч. 1 ст. 81 ЦПК України\~передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 06.06.2012 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір довічного утримання, відповідно до якого [PERSON] передає у власність квартиру [ADDRESS], та взамін [PERSON] зобовязується забезпечити її утриманням довічно на умовах договору. Відповідно до умов цього договору [PERSON] зобовязалася довічно утримувати [PERSON], забезпечувати грошовими ресурсами для задоволення потреб та створення умов для нормальної життєдіяльності, на які відчужувач самостійно буде забезпечувати себе харчуванням, одягом, лікарськими засобами, необхідними послугами та всім необхідним для повноцінного життя. Сторони домовилися, що утримання, у тому числі забезпечення харчування, одягом, необхідною допомогою, включаючи і медичну, має грошовий еквівалент і оцінюється сторонами за спільною згодою у розмірі 600 грн. на місяць, які будуть щомісячно надаватися відчужувачу шляхом банківського або поштового переказу, або готівкою під розписку. Крім того, набувач зобовязаний щомісячно сплачувати комунальні послуги за квартиру у терміни, встановлені відповідними договорами про надання таких послуг, незалежно від того, з ким вони укладені. До оплачуваних щомісячних витрат на комунальні послуги належать: послуги ЖЕК по утриманню будинку, плата за користування природним газом, теплопостачання, водопостачання та електроенергія, абонентська плата за телефон, за послуги соціального пакету кабельного телебачення та оплата домофону. Набувач має право передавати гроші за вказані вище комунальні послуги безпосередньо відчужувачу для їх оплати останнім. У випадку отримання відповідних коштів відчужувач несе відповідальність за сплату вказаних вище комунальних послуг у розмірі отриманих ними коштів. Грошове утримання буде щомісячно виплачуватися, починаючи з моменту укладання цього договору до 10 числа поточного місяця поштовим переказом за адресою: [ADDRESS]. Згідно договору про зміну набувача в договорі довічного утримання, посвідченого 06.06.2012 року державним нотаріусом 6 Харківської державної нотаріальної контори [PERSON] за реєстром №1-791 та внесення змін та доповнення до нього від 20.06.2012 року [PERSON] з однієї сторони, та з другої сторони [PERSON], та з третьої сторони [PERSON] домовилися внести зміни та доповнення до Договору довічного утримання, посвідченого 06.06.2012 року та викласти їх в наступній редакції.: [PERSON] передає у власність, а [PERSON] отримує у власність квартиру № 5, яка знаходиться в м. Харкові, вул. Дарвіна, б. 16, взамін чого [PERSON], зобовязується забезпечувати [PERSON] утриманням довічно на умовах цього Договору. [PERSON] зобовязується довічно утримувати [PERSON], тобто забезпечувати грошовими ресурсами для задоволення потреб та створення умов для нормальної життєдіяльності, і має еквівалент і оцінюється сторонами за спільною згодою у розмірі 600 грн., які будуть надаватися відчужувачу щомісячно. Крім того, набувач зобовязаний щомісячно сплачувати комунальні послуги за квартиру у терміни, встановлені відповідними договорами про надання таких послуг, незалежно від того, ким вони укладені. До оплачуваних комунальних послуг належать експлуатаційні послуги, плата за користування природним газом, теплопостачанням, плата за телефон, послуги соціального пакету кабельного телебачення та оплата послуг домофону. Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 06.08.2015 року задоволено заяву Комунального закладу охорони здоровя «Харківська обласна клінічна психіатрична лікарня №3» та визнано недієздатною [PERSON], встановлено над нею опіку та призначено їй опікуна, виконання обовязків опікуна покласти на КЗОЗ ХОКПЛ № 3. Рішення набрало законної сили. Рішенням Київського районного суд м. Харкова від 17.02.2016 року подання Голови опікунської ради Адміністарції Київського району виконавчого комітету Харківської області ХМР та заяву [PERSON] задоволено та призначено [PERSON], [INFO], опікуном над недієздатною [PERSON] Рішенням набрало законної сили. 04.07.2016 року заочним рішенням Київського районного суду м. Харкова розірвано договір довічного утримання, посвідченого 06.06.2012 року державним нотаріусом 6 Харківської державної нотаріальної контори [PERSON] за реєстром № 1-791, внесення змін та доповнень до нього, посвідчений державним нотаріусом 6 Харківської державної нотаріальної контори [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 1-842. Визнано за [PERSON] право власності на квартиру № 5 по вул. Дарвіна, б. 16 у м. Харкові, скасовано та виключено з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна заборону, зареєстровану у Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна Шостою Харківською державною нотаріальною конторою, за реєстровим № 12606633. Рішення набрало законної сили. Відповідно до ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. \~ \~ \~ \~ \~Стаття 755 ЦК України передбачає, шо договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду: 1) на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов'язків, незалежно від його вини; 2) на вимогу набувача. \~ \~ \~ \~Договір довічного утримання (догляду) припиняється зі смертю відчужувача. \~ \~ \~ \~У разі\~розірвання договору\~довічного утримання\~(догляду)\~у зв'язку\~з невиконанням\~або неналежним\~виконанням набувачем\~обов'язків\~за договором,\~відчужувач набуває\~право власності\~на майно,\~яке було\~ним передане,\~і має\~право вимагати\~його повернення. У цьому разі витрати, зроблені набувачем на утримання та (або) догляд відчужувача, не підлягають поверненню (ст. 756 ЦК України). \~ \~ \~ \~Тобто Цивільний кодекс передбачає, що у випадках ініціювання розірвання договору відчужувачем, віджувач набуває право власності на майно, передане раніше за договором, одержує право на примусове його вимагання. \~ \~ \~ \~Правовим наслідком розірвання договору довічного утримання у звязку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обовязків за договором є повернення до відчужувача права власності на майно, яке було ним передано. \~ \~ \~ \~Дана стаття не передбачає можливості заяви віджучувачем вимоги про відшкодування збитків. \~ \~ \~ \~Відповідно до вимог ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. \~ \~ \~ \~Разом з тим, згідно із ч.ч. 4,5 ст. 653 ЦК України, на яку посилається сторона позивача в обґрунтування вимоги про стягнення матеріальної шкоди, сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобовязанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо договір змінений або розірваний у звязку з істотним порушенням договору однією зі сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору. \~ \~ \~ \~Аналіз вказаних норм матеріального права, згідно правової позиції ВСУ, висловлена під час розгляду справи № 6-158цс від 20.02.2013 року, дає підстави для висновку, що виконане за договором до його зміни чи розірвання поверненню не підлягає, якщо інше не встановлено договором або законом. \~ \~ \~ \~Крім цього, положеннями ч. 3 ст. 652 ЦК України також передбачено, що у разі розірвання договору внаслідок істотної зміни обставин суд, на вимогу будь-якої із сторін, визначає наслідки розірвання договору виходячи з необхідності справедливого розподілу між сторонами витрат, понесених ними у звязку з виконанням цього договору. \~ \~ \~ \~Водночас, відповідно до ч. 1 ст. 756 ЦК України, на підставі якої Київським районним судом м. Харкова розірвано договір довічного утримання, у разі розірвання договору довічного утримання у звязку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обовязків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення. \~ \~ \~ \~Таким чином, як випливає із згаданих вище норм закону, у випадку розірвання договору довічного утримання у звязку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обовязків за договором, відчужувач вправі вимагати збитків виключно у спосіб визнання права власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення. \~ \~ \~ \~Виходячи з того, що норми ч. 1 ст. 756 ЦК України є спеціальними по відношенню до положень ч. 3 ст. 652, ч.ч. 4, 5 ст. 653 ЦК України, які регулюють правовідносини, повязані із відшкодуванням збитків, слід прийти до висновку, що саме норми ч. 1 ст. 756 ЦК України підлягають застосуванню до правовідносин, які склалися між сторонами, яка визначає право відчужувача вимагати права повернення майна, яке було передано набувачу, а не повернення виконаного до розірвання договору. \~ \~ \~ \~Оскільки обраний позивачем спосіб захисту порушеного права не відповідає нормам матеріального права, і в такому випадку спеціальною нормою Закону передбачено інший правовий наслідок розірвання договору, суд не вбачає підстав для задоволення вимоги про стягнення матеріальної шкоди, та відмовляє в задоволенні позовних вимог, про що ухвалює відповідне рішення. \~ \~ \~ \~Що стосується заяви відповідача про поворот виконання рішення, то вона підлягає задоволенню виходячи з наступного. \~ \~ \~ \~Заочним рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 27.10.2017 року позовні вимоги [PERSON], яка діяла в своїх інтересах і в інтересах недієздатною [PERSON] задоволені частково, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 52036,69 грн. на відшкодування матеріальної шкоди та на користь [PERSON] 5791,10 грн. на відшкодування матеріальної шкоди. \~ \~ \~ \~На виконання заочного рішення було видано два виконавчі листи, які [PERSON] предявила до виконання. \~ \~ \~ \~Відповідачем надано копію квитанції, згідно якої останній 03.03.2018 року у відділені № 132 Харківського ГРУ КБ «Приватбанк» сплатив на рахунок приватного виконавця суму боргу та витрати виконавчого провадження в сумі 64\~767,71 грн.. \~ \~ \~ \~Приватний виконавець [PERSON] 05.03.2018 року виніс постанову про припинення розшуку майна боржника на підставі п. 3 ч. 3 ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження». В постанові зазначалося про припинення розшуку майна боржника, оскільки на депозитний рахунок приватного виконавця перераховані грошові кошти по зведеному виконавчому провадженню № 55589230 в сумі 64767,71 грн. Два виконавчих листа № 645/1845/17 від 29.12.2017 року Фрунзенського районного суду м. Харкова виконано в повному обсязі. \~ \~ \~ \~Постановами приватного виконавця [PERSON] від 06.03.2018 року виконавчі провадження з примусового виконання виконавчих листів № 645/1845/17, виданих 29.12.2017 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 52036,69 грн. на відшкодування матеріальної шкоди, на користь [PERSON] - 5791,10 грн., закінчено на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 (фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом), ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження». \~ \~ \~ \~Таким чином, [PERSON] повністю виконав заочне рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 27.10.2017 року. Згідно ч. 2 ст. 444 ЦПК України, якщо рішення після його виконання скасовано і справу повернуто на новий розгляд, суд, ухвалюючи рішення, вирішує питання про поворот виконання, якщо під час нового розгляду справи він відмовляє в позові повністю. На підставі викладеного суд, приходить до висновку про задоволення заяви [PERSON] про поворот виконання заочного рішення Фрунзенського районного суду м. Харкові від 27.10.2017 року та допускає поворот виконання даного рішення. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved