Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-17 00:00:00

[PERSON] на підставі договору купівлі-продажу квартири, що посвідчений 26.02.2009 року приватним нотаріусом КМНО Манохіною Г.О., є власницею квартири [ADDRESS] , а відповідно є споживачем житлово-комунальних послуг. Виконавцем послуг з централізованого опалення (ЦО) та централізованого постачання гарячої води (ЦПГВ) споживачу [PERSON] з 01.05.2018 року є Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київська міська державна адміністрація) «Київтеплоенерго» (КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО»). Надання послуг споживачу [PERSON] здійснюється на підставі публічного договору про приєднання, з урахуванням норм чинного законодавства України, типового Договору про надання послуг з ЦО та ЦПГВ населенню розробленого відповідно до Правил, який вважається акцептованим (прийнятим) усіма споживачами, які в установленому порядку не надали заперечення щодо умов цього договору, оскільки прямий договір на надання послуг між нею та виконавцем послуг не укладено. Опалювальний період 2018/2019 року для житлового будинку [ADDRESS] розпочато 22.10.2018р. та закінчено 06.04.2019р., що підтверджується корінцем наряду від 19.10.2018р. №810 та корінцем наряду від 06.04.2020р. №914. В опалювальному сезоні 2018/2019 року нарахування мешканцям житлового будинку за адресою: [ADDRESS] здійснювались згідно з показаннями будинкового засобу обліку теплової енергії типу СВТУ-11Т зав. № 3339, пропорційно опалювальній площі квартири. Зазначений засіб обліку, за посиланням КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО», утримується на балансі КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва». СП «ЕНЕРГОЗБУТ» КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» в листопаді 2019 року було проведено обстеження системи централізованого опалення житлового будинку за вищенаведеною адресою, про що складено відповідний акт № 07-08/309. У ході обстеження було виявлено, що система централізованого опалення житлового будинку підключена по залежній схемі та має 3 елеваторних вузли змішування: 1-й забезпечує опаленням квартири з 1 до 117, 2-й з 118 до 234, 3-й з 235 до 351. Вузол обліку теплової енергії типу СВТУ-11Т зав. № 3339 фактично встановлено тільки на один елеваторний вузол та обліковує обсяги споживання теплової енергії на потреби опалення квартир з 118 до 234. Тому, мешканцям діапазону квартир будинку з 118 до 234 було здійснено перерахунок нарахувань згідно з показаннями будинкового засобу обліку теплової енергії пропорційно опалювальній площі квартири, тобто за фактично спожиту теплову енергію, а мешканцям діапазону квартир з 1 до 117 та з 235 до 351 - за нормою споживання, встановленою органом місцевого самоврядування, що підлягає щомісячному коригуванню виконавцем послуги за фактичною кількістю годин постачання теплової енергії та фактичною середньомісячною температурою зовнішнього повітря. Мешканцям квартири [ADDRESS] було донараховано до сплати 6340,89 грн., що відображено у платіжному документі за лютий 2020 року у графі «Перерахунок». Вузол обліку теплової енергії для діапазону квартир з 1 до 117 та з 235 до 351 не було встановлено, а тому в опалювальному сезоні 2019/2020 років нарахування оплати за спожиту теплову енергію мешканцям цих квартир здійснювалося за нормою споживання, встановленою органом місцевого самоврядування, що підлягає щомісячному коригуванню виконавцем послуги за фактичною кількістю годин постачання теплової енергії та фактичною середньомісячною температурою зовнішнього повітря. [PERSON] , вважаючи наведені дії виконавця послуг неправомірними, заявила позов, за яким просила зобов`язати КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО»: здійснити перерахунок та скасувати нараховану заборгованість по сплаті послуг за централізоване опалення в опалювальному сезоні 2018/2019 по квартирі [ADDRESS] ; здійснити перерахунок вартості послуг за централізоване опалення в опалювальному сезоні 2018/2019 по цій же квартирі, згідно з показаннями засобу обліку теплової енергії, встановленого для діапазону квартир будинку з 118 по 234, пропорційно опалювальній площі, і також зобов`язати КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» встановити засіб обліку теплової енергії для діапазону квартир 235-351 . Провадження за позовом відкрите відповідно до ухвали судді від 16.11.2020 року, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідач надіслав відзив, за яким просив в задоволенні позову відмовити за необґрунтованістю. Відгуку не надходило. Ознайомившись із заявами сторін, дослідивши надані докази суд вважає за можливе задовольнити позов частково. Так, з наведеного вище вбачається, що до листопада 2019 року мешканці будинку [ADDRESS] , в тому числі і позивачка, оплачували відповідачу послуги за показаннями будинкового засобу обліку теплової енергії. Тому, суд погоджується, що мешканці будинку були вправі розраховувати на те, що такий порядок розрахунків буде і в майбутньому. Недоліки в роботі утримувача будинку, надавача послуг, виконавця послуг, не можуть зменшувати обсяг прав споживача, збитки завдані внаслідок вказаних недоліків не можуть покладатись споживача, оскільки це суперечить ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів». Отже, позивачка вправі розраховувати на судовий захист, в тому числі і відповідно до ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів». Суд погоджується, що в даному випадку відповідач мав керуватись приписами Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» (далі Закон). Так, ст. 3 Закону, разом з іншим встановлено, що оснащення будівель вузлами комерційного обліку та обладнанням інженерних систем для забезпечення такого обліку здійснюється відповідно до проектної документації з дотриманням будівельних норм і правил у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства. Таке оснащення та відповідна проектна документація не потребують видачі технічних умов та інших вимог до встановлення вузла комерційного обліку, погодження з державними органами, органами місцевого самоврядування, їхніми посадовими особами, операторами зовнішніх інженерних мереж, виконавцями комунальних послуг. Забороняється приєднання житлових і нежитлових будівель до зовнішніх інженерних мереж без оснащення таких будівель вузлами комерційного обліку відповідних комунальних послуг відповідно до вимог цього Закону. Такими вузлами обліку обладнуються усі вводи зовнішніх інженерних мереж у будівлі, крім випадків, передбачених цим Законом. В абз. 2 п.3 ст. 6 Закону зазначено, що у разі виходу з ладу вузла обліку він підлягає заміні на справний та прийняттю на абонентський облік протягом п`яти робочих днів з дня виявлення факту виходу з ладу. У разі виходу з ладу або втрати вузла комерційного обліку, зазначеного в частині першій цієї статті, до відновлення його роботи або заміни комерційний облік здійснюється розрахунково відповідно до методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, з урахуванням середнього споживання: теплової енергії - протягом попереднього опалювального періоду; гарячої та питної води - протягом попередніх 12 місяців (ст.9 ч. 3 цього ж Закону). Таким чином, за обставин справи та вимог Закону, відповідач не мав права проводити спірний перерахунок наданих позивачу послуг в опалювальному періоді 2018/2019 років, а в наступному опалювальному періоді розрахунки за надані позивачу послуги мав би здійснювати відповідно до ст. 9 ч. 3 Закону, тобто суд погоджується, що оскаржувані дії відповідача є неправомірними. На відновлення прав позивача, суд вважає за достатнє та необхідне визнати неправомірним та скасувати перерахунок послуг, наданих позивачу в опалювальному сезоні 2018/2019 року, за яким позивачу виставлена заборгованість в сумі 6340,89 грн., та зобов`язати відповідача здійснити перерахунок (коригування) послуг централізованого опалення в опалювальному сезоні 2019/2020 років по квартирі [ADDRESS] , загальною площею 34,64 кв.м., відповідно до п. 3 ст. 9 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання». Що стосується вимог позову про зобов`язання встановити засіб обліку теплової енергії, то суд не знаходить достатніх підстав для їх задоволення, оскільки такий обов`язок покладено на оператор зовнішніх інженерних мереж безпосередньо Законом, тобто ці вимоги заявлені зайво. За наведених рішень, судові витрати у справі, що складаються з судового збору, суд покладає на відповідача, відповідно і на підставі ст. 141 ЦПК України. Заходів забезпечення позову судом не вживалось.

Outcome: partial