Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-22 00:00:00

[PERSON], треті особи: [PERSON],[PERSON], [PERSON]звернулась в суд з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, вказуючи на те, що їй на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS], згідно свідоцтва про право власності на житло (де її прізвище вказане як «Здарська»), в даній квартирі зареєстрований її син [PERSON], 26 грудня 2006 року вона зареєструвала в своїй квартирі відповідача [PERSON] як співмешканку сина, але через деякий час вони припинили сумісне проживання. Відповідач в грудні 2013 року забравши речі виїхала з будинку та фактично проживає в смт Криве Озеро в будинку матері по вул.. Осіпенка, 19, з того часу вона не веде спільне господарство з членами сім'ї, не сплачує комунальні платежі за житло, не веде будь-який догляд за квартирою, тому змушена звернутися до суду за захистом своїх прав. В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали та просили його задовольнити, вказуючи, що [PERSON] бажає розпорядитись своїм майном, тому їй необхідно зняти з реєстрації проживання в спірній квартири відповідача [PERSON] В судовому засіданні відповідач [PERSON] та її представник позов не визнали, посилаючись на те, що квартира знаходиться в спільній власності, крім позивачки право власності належить також третім особам - [PERSON],[PERSON], [PERSON] В жовтні 2015 року відповідач проживала в спірні квартирі, що підтверджується висновком Кривоозерського РВ УМВС України в Миколаївській області від 31 жовтня 2015 року, тому просили відмовити в задоволені позову за безпідставністю. Відповідач [PERSON] подала до суду зустрічний позов до [PERSON], треті особи: [PERSON],[PERSON], [PERSON] про визнання права на користування житлом та усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням, вказуючи, що з 2006 року по грудень 2015 року вона проживає в спірній квартирі. В грудні 2015 році вона перебувала на лікуванні, повернувшись до квартири виявила, що змінено замок вхідних дверей. В подальшому неодноразово намагалась зайти до квартири, однак [PERSON] чинила їй перешкоди. Обґрунтовуючи свій позов тим, що на даний час орендує квартиру, оскільки іншого житла немає, вимушена звернутися до суду з вказаним позовом для захисту своїх прав [PERSON] та її представник зустрічний позов не визнали, вказуючи, що оскільки [PERSON] вже не є членом сім'ї, не веде спільне господарство, не доглядає за квартирою, не сплачує комунальні послуги, вона втратила право на проживання в квартирі. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні просив позов [PERSON] задовольнити, вказуючи, що відповідачка з грудня 2013 року в спірній квартирі не проживає, не несе витрат по утриманню квартири та проживає в будинку матері. В задоволені позову [PERSON] просив відмовити. Третя особа [PERSON] в судове засідання не прибула, про час та місце розгляду справи повідомлена вчасно та належним чином, що підтверджується даними оголошення, опублікованого в газеті «Рідне прибужжя» № 2 від 14 січня 2016 року, надала суду заяву про слухання справи у її відсутність. Третя особа [PERSON] надіслала до суду телеграму про слухання справи у її відсутність, заперечень до суду не надала. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, допитавши свідків, суд вважає, що в задоволенні позову [PERSON] необхідно відмовити, а позов [PERSON] необхідно задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно даних копії свідоцтва про право власності на житло, виданого Кривоозерською районною службою приватизації 1 лютого 1995 року на підставі розпорядження № 110, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]на праві приватної сумісної власності належить квартира в смт Криве Озеро вул. Мічуріна, 28-а/2, Миколаївської області. Відповідно до даних копії свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого Кривоозерським районним відділом РАЦСу 25 січня 1995 року серії І-ФП № 253066, [PERSON] розірвав шлюб з [PERSON] та вона залишила дошлюбне прізвище «Рабоволенко». 28 лютого 1998 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] та в звязку з одруженням змінила прізвище на «Літневська», що підтверджується даними копії свідоцтва про шлюб серії І-ФП № 028566 виданого тією ж датою Кривоозерським районним відділом РАЦСу у Миколаївській області. Даними свідоцтва про смерть серії І-ФП № 125385, виданого 15 травня 2002 року відділом РАЦСу Кривоозерського районного управління юстиції Миколаївської області, [PERSON] 12 травня 2002 року помер, актовий запис № 51. Відповідно до даних будинкової книги вказаної квартири, [PERSON] з 26 грудня 2006 року дійсно зареєстрована за адресою: [INFO]. Згідно даних акта обстеження депутата Кривоозерської селищної ради [PERSON] від 11 вересня 2015 року, складеного в присутності свідків [PERSON], [PERSON] встановлено, що на час перевірки [PERSON] в квартирі за адресою [ADDRESS] не проживає. Ці обставини підтвердили свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] в суді. Свідки [PERSON], [PERSON] в суді також підтвердили, що відповідач [PERSON] в спірній квартирі не проживає з грудня 2015 року. Судом встановлено, що позивачу та третім особам по справі належить право спільної приватної власності на квартиру, яка розташована в смт Криве Озеро вул. Мічуріна, 28-а/2, Миколаївської області, що відповідач як член сім'ї власника правомірно вселилась в квартиру, але на час розгляду справи в суді між власницею [PERSON], [PERSON] та [PERSON] склалися спірні стосунки, тому [PERSON] не веде спільне господарство, не несе витрат по утриманню квартири. Згідно даних виписки з медичної картки стаціонарного хворого кардіологічного центру № 15719 від 17 грудня 2015 року, підтверджується, що [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні з 08 грудня 2015 року по 17 грудня 2015 року. Відповідно до даних висновку Кривоозерського РВ УМВС України в Миколаївській області від 31 жовтня 2015 року, долученого в судовому засіданні, встановлено, що 31 жовтня 2015 року до чергової частини відділу міліції звернулась [PERSON], жителька смт Криве Озеро вул.. Мічуріна, 28-а, з заявою про вчинення її співмешканцем [PERSON] відносно неї психологічного насильства в сім'ї. Вказана обставина підтверджується постановою Кривоозерського районного суду від 01 грудня 2015 року та даними адміністративної справи, згідно якої [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тобто вчинення психологічного насильства в сім'ї. Згідно вказаної постанови встановлено, що [PERSON] 31 жовтня 2015 року біля 22.00 години за місцем свого проживання [INFO] вчинив сварку відносно своєї співмешканки [PERSON] Згідно даних висновку Кривоозерського ВП Врадіївського відділу поліції ГУНП України в Миколаївській області від 18 грудня 2015 року, долученого до справи, підтверджується, що 18 грудня 2015 року до чергової частини відділу поліції звернулась з письмовою заявою [PERSON], жителька смт Криве Озеро вул.. Мічуріна, 28 а, кв. 2, про те що [PERSON] того ж дня вчинила відносно неї сварку, виражалася нецензурною лайкою та намагалася пройти до будинку, але [PERSON] її не впустила. Свідки [PERSON], [PERSON] в суді підтвердили, що 22 грудня 2015 року [PERSON] не впустила в спірну квартиру їх як депутата селищної ради та працівника поліції за заявою [PERSON] Ця обставина підтверджується даними складеного ними акту від 22 грудня 2015 року. Крім того, висновком Кривоозерського відділу поліції від 26 грудня 2015 року підтверджується, що 25 грудня 2015 року [PERSON] звернулась з заявою до чергової частини та працівниками поліції встановлено, що [PERSON] близько місяця проживає в [INFO], колишня співмешканка її сина [PERSON] прийшла до її квартири з вимогою щоб її впустили до квартири та виражалася нецензурною лайкою. З відповідною заявою про порушення своїх прав як власника [PERSON] 23 грудня 2015 року звернулась до прокурора району. Як випливає з матеріалів справи: квитанцій, наданих представником [PERSON] в суді, в липні, листопаді 2014 року, січні, березні, червні 2015 року вона сплатила за користування кабельним телебаченням за абонента [PERSON] [ADDRESS]. В червні сплатила за електроенергію. В серпні 2014 року за воду, що підтверджується даними квитанції від 27 серпня 2014 року. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] підтвердили, що [PERSON] з 2003 року по червень-вересень 2015 року проживала у спірній квартирі. В 2015 році в квартирі були змінені замки, що створило перешкоду для [PERSON] та вона визвала міліцію. Згідно даних копій розрахункової книжки, наданої представником [PERSON], абонентом кабельного телебачення за адресою: в [ADDRESS] записаний [PERSON] Також він вказаний як абонент за електроенергію за вищезазначеною адресою та сплачував витрати за користування вказаними послугами. Частиною другою ст. 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 319 ЦК України власник майна має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав як передбачено ч. 3 вказаної статті Статтею 345 ЦК України передбачено, що фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Приватизація здійснюється у порядку, встановленому законом. Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 346 ЦК України встановлено, що право власності припиняється у разі чи смерті власника. Суд при винесені рішення враховує ту обставину, що [PERSON] - чоловік позивачки [PERSON] помер 12 травня 2012 року та право його власності на частку майна припинилось, будь-яких даних щодо спадкування його частки майна іншими особами, в тому числі [PERSON], суду не надано. Частиною 2 ст. 405 ЦК України передбачено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст.72 Житлового кодексу Української РСР, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Як передбачено ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи, що в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] ще в грудні 2015 року проживала у спірній квартирі в 2015 році сплачувала кошти за комунальні послуги, вселилась та зареєстрована у вказаній квартирі на законних підставах як член сім'ї власника, до грудня 2015 року проживала у вказаній квартирі, з грудня 2015 року [PERSON] їй перешкоджає в користуванні майном, тому суд вважає, що вона має законне право на проживання та перебування у квартирі, що позивачка не є єдиним власником житла, та не має повноважень вчиняти відповідні дії без згоди інших власників майна, тому, суд вважає необхідним відмовити [PERSON] в задоволені позову за вказаних підстав, а зустрічний позов [PERSON] задовольнити. Відповідно до ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу. Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню сума по оплаті судового збору в сумі 551 грн. 20 коп. та витрат за надання правової допомоги в сумі 1\~500 грн. На підставі ст. 317, ч. 2 ст. 319, ст. 345, п. 11 ч. 1 ст. 346, ч. 2 ст. 405 ЦК України, ст.ст. 65, 71 Житлового кодексу Української РСР

Outcome: approved