Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-14 00:00:00

[PERSON], інтереси якого представляє адвокат [PERSON], звернувся в суд із позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа без самостійних вимог: приватний нотаріус [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. Свої вимоги мотивує тим, що 16.07.2014 року помер батько позивача [PERSON], після смерті якого залишилося спадкове майно, на який відсутні належним чином зареєстровані правовстановлюючі документи. Заповіту на випадок смерті батько не залишив, а тому спадкування проводиться в порядку спадкування за законом. Спадкоємцями першої черги, які спадщину після смерті спадкодавця не прийняли є брати позивача, відповідачі по справі. Інших спадкоємців немає, спадкова справа не заводилась. Позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спірний будинок у зв'язку з відсутнітю правовстановлюючих документів. Позивач просить суд визнати за ним право власності на спадковий будинок в с.Черна по вул.Заводська, 44 в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], який помер 16.07.2014 року. Позивач в підготовче засідання не з'явився, його представником подано до суду письмову заяву про те, що підтримує позовні вимоги і просить справу розглянути за їх відсутності. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, подали до суду належним чином посвідчені письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності та про те, що не заперечують проти задоволення позову. Третя особа без самостійних вимог заяв та клопотань до суду не подала, в підготовче засідання не з'явилася. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого судового провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідачами позов визнано повністю, що не суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому в порядку ст.206 ЦПК України визнання ними позову прийнято судом. Обстеживши матеріали справи та клопотання сторін, визнаючи в порядку ст.223 ЦПК України необов'язковим відібрання особистих пояснень від учасників процесу, і враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін та визнання позову відповідачами, суд вважає за можливе у підготовчому судовому засіданні ухвалити рішення про задоволення позовних вимог з огляду на наступне. В судовому засіданні належними та допустимими доказами встановлено наступне. 03.05.1997 року в с.Черна Виноградівського району померла матір позивача [PERSON]. 16.07.2014 року помер батько позивача [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку в с.Черна по вул.Заводська, 44 Виноградівського району Закарпатської області, на який відсутні належним чином зареєстровані правовстановлюючі документи. Заповіту на випадок смерті батько не залишив, а тому спадкування проводиться в порядку спадкування за законом. Згідно довідки Чернянської сільської ради Виноградівського району №02-29/723 від 19.10.2018 року згідно із записом в погосподарській книзі Чернянської сільської ради №14, номер об'єкту погосподарського обліку №0616-1 (за 2011-2015 р.р.) за [PERSON], [INFO], який помер 16.07.2014 року значиться житловий будинок в с.Черна по вул.Заводська, 44 Виноградівського району. При зверненні в нотаріальну контору в порядку ст.1269 ЦК України, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на будинок, оскільки в нього відсутні правовстановлюючі документі на вищевказане майно. Згідно довідки КП «Виноградівського РБТІ» №25 від 16.01.2019 року житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в с.Черна по вул.Заводська, 44 Виноградівського району Закарпатської області будівництвом завершений та на підставі довідки Чернянської сільської ради від 19.10.2018 року за №02-29/723 рахується за [PERSON], який помер 16.07.2014 року. Вартість будинку станом на січень 2019 року становить 118215 грн., згідно даних технічного паспорта він побудований в 1950 році. Згідно архівних даних даних КП «Виноградівське РБТІ» станом на 01.01.2013 року правовстановлюючих документів на житловий будинок не оформлено. На підставі вище викладеного позивач змушений звернутись до Виноградівського районного суду Закарпатської області із позовом про визнання за ним права власності на вище вказаний житловий будинок. Спадкоємцями першої черги, які спадщину після смерті спадкодавця не прийняли є братии позивача, які претензій до спадкового майна не мають. Інших спадкоємців немає, спадкова справа не заводилась. Відповідно до ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом. Відповідно до ст.1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.3 ст.1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.5 ст.1268 Цивільного кодексу України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п.37 постанови № 5 від 07.02.2014 року пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється, а не в тому разі, коли цими особами не виконується відповідне рішення суду, ухвалене раніше. Таким чином, враховуючи ті обставини, що позивач надала суду достатньо доказів, які підтверджують позов, а визнання відповідачами позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позивач [PERSON] як спадкоємець після смерті батька [PERSON] має законне право на визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом після його смерті.

Outcome: approved