Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-30 00:00:00

[PERSON] (надалі також - позивач) звернулась до суду з позовом до Вільнослобідської сільської ради Глухівського району Сумської області (надалі також - відповідач), третя особа: управління Державного агентства земельних ресурсів України у Глухівському районі Сумської області про визнання права власності на земельну частку (пай) у порядку спадкування за законом. Позивач обґрунтовувала позов тим, що [INFO]. у м. Суми померла її матір - [PERSON], яка за життя користувалась земельною ділянкою (паєм) площею 7,17 умовних кадастрових гектар, розташованої на території Вільнослобідської сільської ради на підставі сертифікату на право на земельну ділянку (пай) [NUMBER], виданого на підставі розробленої технічної документації по визначенню розмірів земельної ділянки в умовних кадастрових гектарах і вартісному виразі САПТЗТ «Росія». Оскільки сертифікат було втрачено, і нотаріус відмовив їй у видачі відповідно свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів, вона не може оформити спадщину після померлої матері, і тому просить визнати за нею право власності на зазначену земельну ділянку в порядку спадкування за законом. В судове засідання позивач не з'явилась, проте надала до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала, справу просить розглянути у її відсутність. Відповідач та третя особа в судове засідання не з'явились, однак надали до суду заяви, у яких просять розглянути справу за їх відсутності і проти задоволення позову не заперечують. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши та дослідивши письмові докази і матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. З оглянутої судом копії паспорту [NUMBER], виданого Зарічним РВ СМУ УМВС України в Сумській області від 20.05.1996 р. вбачається, що паспорт видано [PERSON] [INFO], яка народилась у с. В. Слобода Глухівського району Сумської області та зареєстрована з 04.11.83 р. у [ADDRESS] (а.с. 4-5). Копіями свідоцтв про народження [NUMBER] від 11.07.1953 р., про укладення шлюбу [NUMBER] від 17.02.1973 р., про укладення шлюбу [NUMBER] від 24.02.1954 р., підтверджується, що позивач народилась 17.05.1953 р. у с. В. Слобода і її матір'ю записана [PERSON] (а.с. 8-10). Згідно з довідкою управляння Держземагенства у Глухівському районі № 31-28-0.1765/2-15 від 05.02.2015 р. [PERSON], яка проживала на території с. Вільна Слобода та померла [INFO]. на підставі розробленої «Технічної документації по визначенню розмірів земельної частки (паю), в умовних кадастрових гектарах і вартісному виразі САПТЗТ «Росія» Глухівського району, затв. розпорядженням голови Глухівської РДА № 29 від 26.03.1996 р. було видано сертифікат на право на земельну ділянку [NUMBER] від 29.03.1996 р. на загальну площу 7,17 умовних кадастрових гектар. Проте взамін сертифікату, [PERSON] за життя державного акту про право приватної власності на землю не отримала. (а.с. 4). З матеріалів справи вбачається, що вказаний сертифікат було втрачено, у зв'язку із чим було опубліковано відповідне оголошення у газеті «Глухівщина» від 21.12.13 р. (а.с.13), а державний акт на земельну ділянку на підставі цього сертифіката не видавався. Пленум Верховного Суду України у п. 24 своєї Постанови від 16.04. 2004 року №7 «Про Практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних спорів» визначено, що сертифікати про право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю. Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта про право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і вразі його смерті успадкування права на земельну частку (пай) здійснюється за нормами ЦК України, зокрема, коли особа із різних причин не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Враховуючи, що померла [PERSON] за життя була включена в списки осіб, які мають право на земельну частку (пай), отримала сертифікат на право на земельну частку (пай) в САПТЗТ «Росія» Глухівського району площею 7,17 в умовних кадастрових гектарах, то вона набула право, яке позивач може успадкувати після її смерті. З копії свідоцтва про смерть [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Сумської управління юстиції від [INFO]. вбачається, що [PERSON] померла [INFO]. у м. Суми у віці 78 років (а.с. 7), а відповідно до довідки Вільнослобідської сільради № 43 від 13.02.2015 р. [PERSON] на території сільської ради не проживала і заповіт від її імені не посвідчувався (а.с. 14). Відтак, суд знаходить слушними доводи позивача, що на час смерті, її матір [PERSON], проживала разом з нею у м. Суми. Згідно з положенням ст. 1261 ЦК України у першу чергу на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки, а ч. 3 ст. 1268 цього Кодексу передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. За таких обставин, враховуючи, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, в тому числі на земельну ділянку, померла заповіт не залишила, спадкоємцем за законом першої черги є її дочка [PERSON], сертифікат на право на земельну частку (пай) втрачений, а державний акт на право приватної власності на землю не видавався, і вказана обставина перешкоджає позивачу оформити спадщину в нотаріальній конторі згідно, а також з урахуванням того, що відповідач та третя особа не заперечують проти задоволення позову і будь-яких доказів на спростування обставин зазначених у позові не надано, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про визнання за нею права власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку є законними, і задовольняє позов. На підставі викладеного та відповідно до ст.ст. 15, 16, 328, 1216, 1218, 1268, 1261 ЦК України,

Outcome: approved