Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-02 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися із позовною заявою до Клембівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, в якій просили: визначити їм додатковий строк, терміном в один місяць, після вступу рішення в законну силу, для подання заяви до нотаріуса про прийняття спадщини в порядку спадкування за заповітом, що відкрилася після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] у селі Клембівка Ямпільського району Вінницької області. Свої вимоги мотивували тим, що [INFO] у селі Клембівка Ямпільського району вінницької області померла [PERSON] . 01.07.2020 їм стало відомо, що [PERSON] 17.01.2018 у Клембівській сільській раді Ямпільського району Вінницької області склала на них заповіт. Цього ж числа, у сільській раді їм надали копію заповіту. Згідно заповіту від 17.01.2018 [PERSON] заповіла їм все майно де б воно не було, з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде їй належати на день смерті і на, що вона матиме право. Спадщина [PERSON] складається із земельної ділянки площею 1,6751 га, майнового паю члена КСП «Клембівка» с.Клембівка Ямпільського району Вінницької області, грошових вкладів з належними відсотками та всіма видами нарахувань, житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований по [ADDRESS] , земельної ділянки площею 0,25 га та трикімнатної квартири під номером [ADDRESS] . Ні на момент складання заповіту, ні на час смерті [PERSON] їм не було відомо про існування вищезазначеного заповіту, що і стало причиною неподання ними до нотаріуса заяви про прийняття спадщини за заповітом протягом шести місяців після смерті. Відсутність у них відомостей про існування заповіту складеного [PERSON] 17.01.2018 є поважною причиною пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини за заповітом, що є підставою для визначення їм додаткового строку для подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини за заповітом. Позивачі [PERSON] та [PERSON] у підготовче засідання не з`явилися, надали суду письмові заяви за вхід.№4464 та №4465 від 31.07.2020, в яких просили підготовче засідання у справі провести у їх відсутність, позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили їх задовольнити. Окрім того, просили у разі визнання відповідачем позову ухвалити рішення у підготовчому засіданні. Представник відповідача Клембівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області у підготовче засідання не з`явився. Подав до суду письмову заяву за вхід.№4495 від 03.08.2020 з клопотанням справу розглянути у відсутність представника сільської ради. Проти позовних вимог не заперечують. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Заяви, клопотання: заяви сторін про розгляд справи у їх відсутність та заява представника відповідача про визнання позовних вимог. Інші процесуальні дії у справі: відкриття провадження у справі та призначення підготовчого засідання на 03 серпня 2020 року на 10 годину 00 хвилин, витребування доказів, про що постановлено ухвали окремими документом. Судом встановлені такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Із досліджених судом письмових доказів, що є у справі - копії паспорта громадянина України (а.с.4) судом встановлено, що позивач [PERSON] народився [INFO] у місті Ямпіль Вінницької області, де і зареєстрований. Із копії паспорта громадянина України (а.с.6) судом встановлено, що позивачка [PERSON] народилася [INFO] у селі Клембівка Ямпільського району Вінницької області, де і зареєстрована. Із копії Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого [INFO] (а.с.8) судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] у селі Клембівка Ямпільського району Вінницької області. Із копії заповіту складеного 17.01.2018 у селі Клембівка Ямпільського району Вінницької області посвідченого секретарем виконавчого комітету Клембівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області (а.с.9) судом встановлено, що позивачі є спадкоємцями майна [PERSON] за заповітом. Окрім того, судом встановлено, що спадковим майном померлої [PERSON] є земельна ділянка, площею 1.6751, яка розташована на території Клембівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області та призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства «Клембівка» села Клембівка Ямпільського району Вінницької області, грошові вклади з належними відсотками та всіма видами нарахувань, що зберігаються у Клембівській філії ощадбанку 2915/05 на рахунках №057000343, 057003425, 915511376014, 01376, житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться у [ADDRESS] , земельної ділянки площею 0,25 га, яка призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та трикімнатна квартира під [ADDRESS] (а.с.10-21). Із Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №60977081 від 17.07.2020 (а.с.39) судом встановлено, що після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] спадкова справа не заводилась. Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, приходить до наступних висновків: Відповідно до ст.55 Конституції України, ст.15 ЦК України позивачі мають право на захист судом невизнаних прав щодо спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] у порядку спадкування за заповітом. Відповідно до ст.124 ч.2 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи. Відповідно до ст.1222, 1223, 1235 ЦК України, позивачі є спадкоємцями за заповітом, і мають право на успадкування майна [PERSON] . Із доводів позивачів, які не заперечуються відповідачем, встановлено, що вони пропустили строк для подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори, оскільки протягом встановленого ст.1270 ЦК України строку їм не було відомо про те, що [PERSON] 17.01.2018 склала на їх ім`я заповіт. Крім того, відповідно до ч.4 ст.10 ЦПК України суд враховує норми європейського законодавства по правам людини, в якому зазначено, що згідно зі стандартом, розробленим у практиці ЄСПЛ на підставі висновків у його рішеннях, для встановлення відповідності певного заходу принципу правомірності позбавлення володіння слід проаналізувати три критерії: 1) чи є такий захід правомірним (передбачається національним законодавством); 2) чи має позбавлення власності суспільний (громадський) інтерес; 3) чи є такий захід пропорційним поставленій меті (забезпечує справедливу рівновагу між інтересами суспільства та необхідністю додержання фундаментальних прав окремої людини). Якщо хоча б одного із зазначених критеріїв не буде дотримано, то ЄСПЛ констатує порушення державою ст.1 Першого протоколу до Конвенції. Відповідно до третього критерію, уніфікований підхід ЄСПЛ до оцінки вимог, закріплених у ст.1 Першого протоколу до Конвенції, ґрунтується також на критерії «справедливої рівноваги (балансу)» між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням у право власності, та інтересами особи, яка так чи інше страждає від такого втручання (рішення від 23.09.1982 року справі «Спорронг і Льоннрот проти Швеції»). Зазначений критерій передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між поставленою метою та засобами, які використовуються для її досягнення. ЄСПЛ вважає, що будь-яке втручання у право власності обов`язково повинне відповідати принципу пропорційності. «Справедливий баланс» має бути дотриманий між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основних прав людини. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа, про яку йдеться, несе «індивідуальний і надмірний тягар» (рішення у справі «Трегубенко проти України»). Питання про те, чи буде досягнута справедлива рівновага між вимогами загального інтересу і захисту фундаментальних прав особи, має значення лише при умові, що таке втручання відповідає вимогам закону і не є безпідставним. Суд враховує, що наслідки пропущення позивачами строку для прийняття спадщини будуть не пропорційними, оскільки вони втратять право на успадкування майна, яке залишилося після смерті спадкодавця. І спочатку смерть близької людини, а потім і втрата спадкового майна будуть для них занадто надмірним тягарем нерозмірним з їх діями, і при цьому буде порушено «баланс» між інтересами держави та фізичної особи. Оцінюючи усі докази, суд вважає доведеними обставини, на які позивачі посилаються як на підставу поважності причини пропуску ними строку для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилася внаслідок смерті [PERSON] . Суд вважає встановленим, і ця обставина підтверджена доводами позивачів, на які вони посилаються у позові, та не заперечується відповідачем, що дійсно протягом шестимісячного строку після смерті [PERSON] вони не подали заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори, оскільки про існування заповіту на їх ім`я дізналися тільки [INFO] , а тому суд визнає цю обставину поважною причиною, з якої позивачі пропустили строк, необхідний для подання заяви про прийняття спадщини, передбачений ст.1270 ЦК України. Вказані обставини визнані учасниками справи і суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Відповідно до ст.82 ЦПК України ці обставини не підлягають доказуванню, а тому суд визнає причину пропуску позивачами строку, передбаченого ст.1270 ЦК України, поважною. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. З урахуванням наведеного, а також з урахуванням норм європейського законодавства по правам людини, суд має підстави відповідно до ст.1272 ЦК України для визначення позивачам додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, що є підставою для задоволення позову в повному обсязі.

Outcome: approved