overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-01 00:00:00

[PERSON] звертається з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свої вимоги позивач мотивує тим, що з відповідачем мають неповнолітню дитину дочку [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з нею та знаходиться повністю на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, тому позивач просить примусово стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від його доходів щомісяця. Належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, позивач в судове засідання не зявилася. Надала суду заяву з проханням розглянути справу без її участі. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити ( а.с. 20 ). Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився. Надав суду заяву з проханням розглянути справу без його участі. Позовні вимоги визнав в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечує (а.с.16 ). Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності не зявившихся осіб на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засбу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком малолітньої дитини [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ЕЛ № 097541 від 18.01.2011 року (а.с.2). Дитина проживає з позивачем та перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою Киїнської сільської ради Чернігівського району № 894 від 04.05.2016 року (а.с. 3). Положеннями ст. 141 Сімейного Кодексу України передбачено, що мати, та батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до статті 51 Конституції України, статей 180, 181 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, причому пріоритет у визначенні способу виконання вказаного обов'язку законодавцем віднесено до взаємного волевиявлення батьків. За відсутністю такого волевиявлення, питання визначення та стягнення аліментів віднесено до компетенції суду. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, тому позовні вимоги позивача про стягнення аліментів обґрунтовані і підлягають задоволенню. При визначенні розміру аліментів судом враховується стан здоровя та матеріальне становище дитини, майновий стан відповідача, відсутність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних членів сім'ї, родичів яких він зобовязаний утримувати. Виходячи з вищевикладеного, суд погоджується з визначеною позивачем часткою аліментів на утримання неповнолітьої дитини. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судові витрати покласти на відповідача. Суд визнає необхідним застосувати п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України і допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-12 00:00:00

[PERSON] звертається з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свої вимоги позивач мотивує тим, що з відповідачем мають неповнолітню дитину дочку [PERSON] Олександрвіну, [INFO]. Дитина проживає з нею та знаходиться повністю на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, тому позивач просить примусово стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від його доходів щомісяця. В судовому засіданні позивач позов підтримала та просить задовольнити, посилаючись на обставини, що викладені в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, проти задоволення позову не заперечував. Вислухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ЕЛ № 008757 від 01.10.1999 року (а.с.2). Дитина проживає з позивачем та перебуває на її утриманні, що не заперечувалося в судовому засіданні відповідачем. Положеннями ст. 141 Сімейного кодексу України передбачено, що мати, та батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до статті 51 Конституції України, статей 180, 181 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, причому пріоритет у визначенні способу виконання вказаного обов'язку законодавцем віднесено до взаємного волевиявлення батьків. За відсутностю такого волевиявлення, питання визначення та стягнення аліментів віднесено до компетенції суду. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, тому позовні вимоги позивача про стягнення аліментів обґрунтовані і підлягають задоволенню. При визначенні розміру аліментів судом враховується стан здоровя та матеріальне становище дитини, майновий стан відповідача, відсутність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних членів сім'ї, родичів яких він зобовязаний утримувати. Виходячи з вищевикладеного, суд погоджується з визначеною позивачем часткою аліментів на утримання неповнолітьої дитини. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судові витрати покласти на відповідача. Суд визнає необхідним застосувати п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України і допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-22 00:00:00

[PERSON] звертається з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свої вимоги позивач мотивує тим, що з відповідачем мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з нею та знаходиться повністю на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, тому позивач просить примусово стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від його доходів щомісяця. Належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, позивач в судове засідання не зявилася. Надала суду заяву з проханням розглянути справу без її участі. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі. ( а.с.32 ). У зв'язку з тим, що відповідач мешкає за адресою: [PERSON], 30 березня 2015 року Чернігівським районним судом Чернігівської області було направлено судове доручення компетентному органу Російської Федерації про вручення відповідачу [PERSON] копії позовної заяви з додатком та проведення окремих процесуальних дій. Виконати вказане доручення Кізлярському міському суду [PERSON] не вдалося. Вручити документи не виявилося можливим, оскільки [PERSON] за місцем реєстрації: Республіка Дагестан, м. Кізляр, вул. Перемоги, 56/56 не проживає, місцезнаходження його не відоме, про що був внесений відповідний запис у бланк підтвердження про вручення документів ( а.с. 21,22 ). Відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за зареєстрованим місцем їх проживання, судовий виклик чи судове повідомлення вважається вручене їм належним чином. Отже, відповідач [PERSON] вважається належним чином повідомленим про розгляд справи. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності не зявившихся осіб на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засбу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що сторони мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO], який проживає із матірю і знаходиться на її утриманні. Батько дитини, відповідач по справі, добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, тому позовні вимоги позивача про стягнення аліментів обґрунтовані і підлягають задоволенню. При визначенні розміру аліментів судом враховується стан здоровя та матеріальне становище дитини, майновий стан відповідача, відсутність у нього інших дітей, непрацездатних членів сім'ї, родичів яких він зобовязаний утримувати. Виходячи з вищевикладеного, суд погоджується з визначеною позивачем часткою аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Суд визнає необхідним застосувати п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України і допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-27 00:00:00

[PERSON] звертається з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свої вимоги позивач мотивує тим, що з відповідачем мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з нею та знаходиться повністю на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, тому позивач просить примусово стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини від його доходів щомісяця. Належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, позивач в судове засідання не зявилася. Надала суду заяву з проханням розглянути справу без її участі. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі. ( а.с. 12). Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився. Надав суду заяву з проханням розглянути справу без його участі. Позовні вимоги визнав в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечує (а.с.13). Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності не зявившихся осіб на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засбу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебують в зареєстрованому шлюбі, який зареєстрований 02 липня 2010 року, виконкомом [PERSON] селищної ради Чернігівського району Чернігівської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 05 (а.с.3). Сторони мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO], який знаходиться на утриманні матері. Батько дитини, відповідач по справі, добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, тому позовні вимоги позивача про стягнення аліментів обґрунтовані і підлягають задоволенню. При визначенні розміру аліментів судом враховується стан здоровя та матеріальне становище дитини, майновий стан відповідача, відсутність у нього інших дітей, непрацездатних членів сім'ї, родичів яких він зобовязаний утримувати. Виходячи з вищевикладеного, суд погоджується з визначеною позивачем часткою аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Суд визнає необхідним застосувати п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України і допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-23 00:00:00

[PERSON] звертається з позовом у якому просить визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування жилим приміщенням. В підтвердження позову зазначає, що він є власником будинку на вул. [PERSON]Митрополита д. № 22 в с.Шпиколоси Золочівського району Львівської області. Разом з ним у цьому житлі проживають та зареєстровані дружина, дочка, син, онука та правнук. Крім того, з ними зареєстрований про те не проживає колишній зять [PERSON]. Відповідач вибрався з житлового будинку після розірвання шлюбу з [PERSON]. На даний час він проживає у своїх родичів у м. Львові. 2012 року його дочка вдруге вступила у шлюб та з другим чоловіком проживають у його будинку. Його дочка просила, щоб її колишній чоловік добровільно знявся з реєстрації, проте відповідач відмовився. Позивач має намір виготовити субсидію, проте реєстрація відповідача ускладнює та створює відповідні труднощі для її оформлення. Оскільки відповідач постійно з липня 2015 року не проживає у його будинку, тому просить суд визнати [PERSON] таким що втратив право на користування житловим приміщенням. 22 лютого 2017 року позивач уточнив возовні вимоги та в доповнення вимог просить стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 640 грн. Позивач в судове засідання не з'явився, подав суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязів, просив справу розглянути у його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином через оголошення в пресі повідомлявся про час та місце розгляду справи. Суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Оцінивши подані докаиз в їх сукупності суд приходить до наступних висновків. Як видно з свідоцтва про право власності на нерухоме майно позивач [PERSON] є власником житлового будинку №22 на вул. [PERSON] митрополита у с. Шпиколоси Золочівського району Львівської області. З довідки Шпиколоської сільської ради Золочівського району Львівської області № 27 від 23.01.2017 вбачається, що разом з [PERSON] проживають дружина [PERSON], дочка [PERSON], син [PERSON], онука [PERSON], правнук [PERSON], а також зареєстрований [PERSON], який з 2011 року в будинку не проживає. Рішенням Золочівського районного суду Львівської області від 30.09.2011 розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-07 00:00:00

[PERSON] зверталась до Радомишльського районного суду з позовною заявою до\~ Радомишльської міської Ради Житомирської області\~\~ про\~ визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини. Рішенням Радомишльського районного суду від 23.08.2016 року позовні вимоги було задоволено повністю. 06.09.2016 року [PERSON] звернулась із заявою про ухвалення додаткового рішення, посилаючись на те, що у рішенні суду від 23.08.2016 року було визначено додатковий строк для прийняття спадщини після смерті матері та не вказано про визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті її батька, як вона просила у позовній заяві, тому просить винести додаткове рішення. Перевіривши матеріали цивільної справи №289\\1200\\16-ц, судом встановлено, що дійсно при подачі позову, [PERSON] просила визначити додатковий строк для прийняття спадшини після смерті її матері - [PERSON] та батька - [PERSON], однак у рішенні Радомишльського районного суду від 23.08.2016 року вказано було лише про визначення додаткового строки лише після смерті матері, тому суд задовольняє дану заяву і виносить додаткове рішення. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-23 00:00:00

[PERSON], звертаючись в суд з позовом, просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] аліменти на сина [PERSON], [INFO], в розмірі 500 грн. щомісяця до досянення дитиною повноліття. Позивачка посилається на те, що знаходилася з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. За час спільного життя в них народився син, що перебуває на ії втриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, хоча є працездатним і має таку можливість. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що в справі є відповідні докази. Подав заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи у його відсутність. Позов підлягає задоволенню. Встановлено, що [PERSON] і [PERSON] знаходилися в зареєстрованому шлюбі, але 12.05.2011 року шлюб був розірваний Болградським районним судом. За час спільного життя в них народився син [PERSON], [INFO], що перебуває на втриманні позивачки. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, хоча є працездатним і має таку можливість. Викладене підтверджується заявами сторін, копією рішення Болградського районного суду Одеської області про розірвання шлюбу між позивачкою та відповідачем, копією свідоцтва про народження дитини, довідками про те, що дитина знаходиться на утриманні позивачки, іншими матеріалами справи. Згідно ст. 184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Сторони суду не надали доказів про розмір доходів відповідача. Відповідач в судові засідання не з'явився, хоча про час і місце розгляду справи сповіщений належним чином, просив суд справу розглянути у його відсутності. При таких обставинах суд доходить висновку про те, що вимоги позивачки є обґрунтованими і у відповідності зі ст. 180, 182, 184 Сімейного Кодексу України підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-22 00:00:00

[PERSON] звертаючись до суду з вказаним вище позовом, просить розірвати шлюб, зареєстрований 07 квітня 2017 року із [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося внаслідок несумісності характерів, що в свою чергу, породжувало конфлікти. На даний час з відповідачем проживають окремо, спільне господарство не ведеться. Вважає подальше спільне життя із [PERSON] та збереження сім'ї неможливим. Від спільного шлюбу мають дитину - сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем. Ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 01 жовтня 2018 року відкрито загальне позовне провадження за позовними вимогами [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та призначено підготовче засідання. В підготовче засідання сторони не з'явилися, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, в яких зазначили, позивач - про підтримання та задоволення позову, відповідач - про визнання позову. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося через неявку учасників справи. Як слідує з положень ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи те, що відповідачем позов визнається, про що надана письмова заява, суд вважає можливим розглянути справу у підготовчому засіданні. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані і тому позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 07 квітня 2017 року між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище - [PERSON] ) Виконавчим комітетом Трисвятськослобідської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області був зареєстрований шлюб, про що складено відповідний актовий запис за № 02. Від сумісного життя сторони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Подружні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться, подальше збереження шлюбу позивач вважає не можливим, оскільки це суперечить її інтересам. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких умов, враховуючи визнання відповідачем позову, суд вважає, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечитиме їхнім інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню. За приписом частини першої статті 142 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті суд у рішенні вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-12 00:00:00

[PERSON], звертаючись до суду з даним позовом, після уточнення позовних вимог просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: с. Кувечичі Чернігівського району Чернігівської області, вул. Зарічна, буд. 14: на ? частину - в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], який помер 05 жовтня 2002 року, та на ? частину як за колишнім членом колгоспного двору, мотивуючи свої вимоги тим, що оскільки правовстановлюючі документи не видавалися, вона не має можливості належним чином оформити свої права як спадкоємця та колишнього члена колгоспного двору, на зазначене домоволодіння , а тому змушена звернутись із позовом до суду. Позивач в судове засідання не зявилася, надала повноваження на представлення її інтересів своєму представнику [PERSON] (а.с. 17 ). Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявився, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити (а.с.53 ). Відповідач - територіальна громада с. Кувечичі в особі Кувечицької сільської ради Чернігівського району Чернігівської області в судове засідання свого представника не забезпечила, надала клопотання про розгляд справи у відсутності їх представника ( а.с.30).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-23 00:00:00

[PERSON], звертаючись до суду з заявою про встановлення факту належності документу вказує, що згідно паспорту та свідоцтва про народження він записаний як [PERSON] У зв»язку з підготовкою документів для призначення пенсії виявилось, що у архівних довідках за №№ 219, 220 та 221 виданих Олександрівським районним трудовим архівом 21.03.2014 року неправильно записано його прізвище: замість « [PERSON] » записано - « [PERSON] ». Так само неправильно записане моє прізвище і у дипломі - замість [PERSON] - [PERSON]. У зв»язку з такими розбіжностями в написанні його прізвища пенсійний фонд пояснив їй, що документи прийняті не можуть бути, тому змушений звернутись до суду, щоб встановити факт належності йому вказаних документів. В судовому засіданні представник заявника підтримала заяву, повторивши доводи, що в ній містяться. Представник заінтересованої особи - Управління Пенсійного фонду України в Олександрівському районі в судовому засіданні надали суду пояснення з яких вбачається, що вони не заперечують проти встановлення даного факту. Суд, допитавши представників заявника та заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Згідно паспортних даних, свідоцтва про одруження, свідоцтва про народження , у військовому квитку його прізвище записано як « [PERSON]». Це, на думку суду, свідчить про те, що і в архівній довідках за №№ 219,220,221 мова йдеться саме про нього - заявника. Якимось іншим чином внести виправлення в архівні довідки заявник не має можливості, так як колгосп «Рассвет», де він працював вже не існує, що підтверджується архівною довідкою № 36від 14.03.2014 року. Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, так як дозволяє йому реалізувати своє конституційне право на отримання пенсії у зв»язку.

Outcome: approved