Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-01 00:00:00

[PERSON] і [PERSON] звернулись до суду із позовом до Святошинської районної в м.Києві державної адміністрації, КП «Дирекція з утримання та обслуговування житлового фонду Святошинського району м.Києва» та з врахуванням збільшених позовних вимог просили зобов*язати Святошинську районну в м.Києві державну адміністрацію укласти з ними договір найму жилого приміщення на кімнату [ADDRESS] та зобов*язати КП «Дирекція з утримання та обслуговування житлового фонду Святошинського району м.Києва» видати їм довідку про склад сім*ї громадянина, що мешкає у жилому приміщенні (кімнаті, кімнатах) гуртожитку та займані ними приміщення на кімнату [ADDRESS] відповідно до форми встановленого зразка, посилаючись на ті обставини, що [PERSON] з 1987р. працювала в Оптово-роздрібному комбінаті Шевченківського району м.Києва (з 1990р. перейменований у Торгово-виробниче колективне підприємство «Гермес»), спочатку виконувала роботу комірника, а згодом отримала кваліфікацію продавця. В квітні 1992р. підприємство, на якому працювала [PERSON], прийняло рішення переселити мешканців гуртожитку [ADDRESS] в інше житлове приміщення зі статусом гуртожитку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], де [PERSON] та [PERSON] були прописані з 14.04.1992р., а 16.03.2006р. [PERSON] був виданий ордер на кімнату [ADDRESS]. Таким чином, з квітня 1992р. позивачі зареєстровані за адресою: [ADDRESS]. Однак, при їх зверненні до КП «Дирекція з утримання та обслуговування житлового фонду Святошинського району м.Києва» з проханням надання довідки про склад сім*ї громадянина України, їм було повідомлено, що вони, хоча і проживають за спірною адресою, але не є зареєстрованими, що, на їх думку, не відповідає дійсності. Крім цього, Святошинська районна в м.Києві державна адміністрація їх повідомила про реєстрацію позивачки [PERSON] в гуртожитку по [ADDRESS], однак довідку з місця реєстрації їй видати не має можливості, у зв*язку із відсутністю картотеки реєстрації, яка від ТОВ «Гермес-Логістік» не передавалася. Вважають, що вони не можуть відповідати за дії ТОВ «Гермес-Логістік». Вказували, що рішенням Апеляційного суду м.Києва від 17.01.2013р. встановлено, що з 14.04.1992р. вони зареєстровані та проживають у гуртожитку [ADDRESS], а тому такі обставини вважали встановленими. Зазначали, що вселились та проживають на спірній житлоплощі на законних підставах, несуть усі обов*язки по оплаті житлово-комунальних послуг, а тому мають право на укладення з ними договору житлового найму та подальшу приватизацію займаної ними кімнати. Але, відповідачі не визнають даного права позивачів та чинять їм перешкоди. Просили задовольнити збільшені позовні вимоги на підставі ст.2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст.ст. 127, 128, 129 ЖК України. В судовому засіданні представник позивачів збільшені позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, а також на порушення житлових прав позивачів. Представники відповідачів проти позову з врахуванням збільшення позовних вимог заперечували, посилаючись на його необґрунтованість і безпідставність та не грунтованість їх на матеріальному законі, а також на те, що 16.03.2006р. позивачам ВАТ «Гермес» був виданий ордер на вселення в кімнату [ADDRESS], статус гуртожитку визначений в Примірному положенні про гуртожитки, затвердженому постановою Ради Міністрів УРСР №208 від 03.06.1986р. з наступними змінами і доповненнями, яке не передбачає укладення договору житлового найму з мешканцями гуртожитку, а ордеру на вселення в кімнату [ADDRESS] позивачі не мають. Крім цього, ТОВ «Гермес-Логісті» не передавало КП «Дирекція з утримання та обслуговування житлового фонду Святошинського району м.Києва» реєстраційну картотеку в тому числі і на спірну кімнату, у зв*язку із чим відповідач не має первинних документів, на підставі яких могло б видати довідку про склад сім*ї позивачів. Квартирну плату і плату за комунальні послуги позивачі сплачують по фактичному їх проживанню та використанню. Також, звернули увагу суду на те, що Апеляційний суд м.Києва своїм рішенням від 17.01.2013р., крім іншого, відмовив в позовних вимогах у визнанні ордену від 16.03.2006р. недійсним виключно у зв*язку із пропуском строку позовної давності, але вказав про те, що на час його видачі позивачам 16.03.2006р. ВАТ «Гермес», позивачка [PERSON] не була працівником даного підприємства, а ВАТ «Гермес» був лише орендарем кімнат в гуртожитку по [ADDRESS]. ТОВ «Гермес-Логістік» згідно даних ЄДР на час розгляду справи є припиненим (а.с. 63 - копія витягу). Розглянувши справу в межах позовних вимог, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне в задоволенні позову відмовити, виходячи з наступного. Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов*язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до частини 3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відмовляючи в позові, суд виходив з наступного. У відповідності до правил частини 3 ст.61 ЦПК України рішенням Апеляційного суду м.Києва від 17.01.2013р. (а.с. 24-27 - копія рішення суду) і судом встановлено наступне. 01.04.1987р. [PERSON] була прийнята на роботу до Гуртово-роздрібного комбінату Шевченківського району м.Києва на посаду комірника, 10.12.1987р. її переведено на посаду комірника на ділянку №12, а 18.12.1989р. - переведено продавцем в магазин №406. Відповідно до довідки Гуртово-роздрібного комбінату Шевченківського району м.Києва від 06.12.1991р., [PERSON] разом зі своєю дочкою [PERSON] прописані та проживають у гуртожитку [ADDRESS]. 01.01.1990р. між Житлово-експлуатаційною конторою №1105 Ленінградського району та Гуртово-роздрібним комбінатом Шевченківського району був укладений типовий договір №5649 оренди нежилих приміщень, відповідно до якого Гуртово-роздрібний комбінат Шевченківського району м.Києва прийняв у орендне користування під гуртожиток будівлю по [ADDRESS] строком до 31.12.1995р. Згідно рішення виконавчого комітету Ленінградської районної ради народних депутатів за №70 від 30.03.1990р. «Про перейменування вулиць та впорядкування нумерації окремих будинків» змінено нумерацію будинку [ADDRESS] на - будинок [ADDRESS]. Рішенням виконавчого комітету Київської міської ради народних депутатів від 13.04.1990р. за №359 «Про ліквідацію гуртожитків в жилих будинках [ADDRESS], [ADDRESS], [ADDRESS], [ADDRESS] управління «Київплоовочпром» статус трикімнатних квартир у гуртожитку №№ [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER] у житловому будинку [ADDRESS] було змінено на трикімнатні ізольовані квартири, які необхідно було надавати робітникам управління, згідно з чергою квартирного обліку. З 14.04.1992р. [PERSON] і [PERSON] зареєстровані і проживають у гуртожитку [ADDRESS]. 01.02.1993р. Житлово-експлуатаційною конторою №1105 Ленінградського району та Гуртово-роздрібним комбінатом Шевченківського району був укладений типовий договір №5649 оренди нежилих приміщень, відповідно до якого Гуртово-роздрібний комбінат Шевченківського району м.Києва прийняв у орендне користування під гуртожиток кімнати №№ [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER] в будинку по [ADDRESS] строком до 31.12.1995р. 28.06.1999р. [PERSON] було звільнено з роботи у ВАТ «Гермес» за власним бажанням по догляду за дитиною до 14 років. Розпорядженням Святошинської районної у м.Києві державної адміністрації №1754 від 30.09.2003р. будинок по [ADDRESS] було закріплено на праві господарського відання та оперативного управління за КП по утриманню житлового фонду Святошинського району м.Києва. 24.07.2006р. між Комунальним підприємством по утриманню житлового господарства Святошинського району м.Києва і ВАТ «Гермес» була укладена додаткова угода до договору оренди житлового приміщення №5649 від 01.02.1993р., відповідно до якої сторони погодили продовжити строк дії договору №5649 від 01.02.1993р. до 31.12.2006р. та доповнили його п.п. 1, згідно з яким договір встановлює умови оренди житлового приміщення, яке належить до комунальної власності територіальної громади Святошинського району м.Києва і закріплене за орендодавцем на праві повного господарського відання та оперативного управління згідно розпорядження Святошинської районної у м.Києві державної адміністрації №1754 від 30.09.2003р. між орендодавцем і орендарем та регулює їх взаємовідносини протягом його дії. Відповідно до протоколу №8 спільного засідання профкому ВАТ «Гермес» та адміністрації ВАТ «Гермес» від 24.07.2006р. було вирішено видати ордери на житлову площу, в тому числі і родині із 2-х осіб: [PERSON] та [PERSON] на одну житлову кімнату (позиція 6 за планом поверху будинку по БТІ, житловою площею 11,2 кв.м.) у комунальній квартирі [ADDRESS] (а.с. 77-79 - копія протоколу). На підставі спільного рішення адміністрації профкому ВАТ «Гермес» №5 від 21.02.2006р., [PERSON] 16.03.2006р. видано ордер на кімнату [ADDRESS] на її ім*я та дочки [PERSON], [INFO] (а.с. 12 - копія корінця до ордеру). З наведених вище обставин справи та про що вказано в рішенні Апеляційного суду м.Києва від 17.01.2013р. вбачається, що зазначений вище ордер на вселення позивачів в гуртожиток по [ADDRESS] видавався їм 16.03.2006р. ВАТ «Гермес», яке на той час було лише орендарем квартири [ADDRESS], а [PERSON] з 28.06.1999р. не була працівником ВАТ «Гермес», а правовими підставами для відмови у визнанні даного ордеру недійсним були обставини пропуску строку позовної давності. Так, позивачі мають ордер на вселення в кімнату гуртожитку, правовий статус якого визначений в Примірному положенні про гуртожитки, затвердженому постановою Ради Міністрів УРСР №208 від 03.06.1986р. з наступними змінами і доповненнями, а користування гуртожитками регулюється Главою 4 ЖК України. Але, вказані вище норми матеріального закону і Положення, не містять правила про можливість укладення договору житлового найму з мешканцями, які проживають в гуртожитку. В положеннях ст.ст. 61, 63 ЖК України передбачено укладення договору житлового найму в будинках державного і громадського житлового фонду на підставі ордера, який позивачам не видавався і його предметом може бути окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок, до яких кімната в гуртожитку віднесена бути не може, у зв*язку із чим до спірних правовідносин вказані норми права застосуванню не підлягають. При цьому, як зазначалось вище, статус спірного житлового приміщення - трикімнатної квартири [ADDRESS] рішенням виконавчого комітету Київської міської ради народних депутатів №359 від 13.04.1990р. змінено на трикімнатну ізольовану квартиру [ADDRESS], а 14.04.1992р. позивачі [PERSON] і [PERSON] були зареєстровані в кімнаті гуртожитку за вказаною адресою і не були відселені управлінням «Київплодоовочепром» після зміни статусу житлового приміщення з гуртожитку на ізольовану квартиру. В подальшому спірне житлове приміщення орендувалось Гуртово-роздрібним комбінатом Шевченківського району м.Києва знову як гуртожиток, хоча в справі відсутні докази про зміну статусу квартири [ADDRESS] як ізольованої на кімнати в квартирі [ADDRESS] як гуртожиток. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні щодо позовної вимоги про зобов*язання укласти договір найму жилого приміщення, належності допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності і взаємному зв*язку, суд приходить до висновку про необхідність відмови у їх задоволенні як таких, що не ґрунтовані на матеріальному законі. Ті обставини, що позивачі фактично проживають і сплачують квартиру плату та комунальні послуги за спірною адресою (а.с. 82-84 - копії квитанцій), які нараховуються їм за фактичним використанням (а.с. 103 - копія заяви), не можуть бути правовою підставою для задоволення позову в цій частині. Що стосується позовної вимоги про зобов*язання видати довідку про склад сім*ї, суд приходить до наступного. Так, довідка з місця реєстрації по формі №3 видається на підставі картотеки реєстрації (форми А і Б), яка до філії ЄРРЦ №№ 805, 806 КП «Дирекція з утримання та обслуговування житлового фонду Святошинського району м.Києва» від ТОВ «Гермес-Логістік» не передавалась (а.с. 102 - довідка). Натомість 31.08.2009р. ТОВ «Гермес-Логісті» видав [PERSON] довідку за формою №3 про її та дочки [PERSON], [INFO] реєстрацію в кімнаті [ADDRESS] (а.с. 4 - копія довідки), що свідчить про те, що ТОВ «Гермес-Логістік» мало картотеку за формами А і Б на вказане житлове приміщення. Крім цього, як зазначалось вище, 16.03.2006р. позивачі отримали ордер на вселення в гуртожиток по [ADDRESS], де і є зареєстрованими, а просять суд зобов*язати КП «Дирекція з утримання та обслуговування житлового фонду Святошинського району м.Києва» видати їм довідку про склад сім*ї та реєстрацію в кімнаті [ADDRESS], яка на час розгляду справи є ізольованою квартирою і на їх вселення саме в кімнату [ADDRESS] ордеру вони не мають. Тобто, працівники вказаної філії не мають правової підстави видати таку довідку позивачам, про що позивачці [PERSON] було повідомлено листом від 30.12.2013р. Святошинської районної в м.Києві державної адміністрації (а.с. 94 - копія). Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги і в цій частині не підлягають задоволенню як безпідставні та недоведені.

Outcome: dismissed