Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-20 00:00:00

Адвокат Косенко С.С., який діє від імені та в інтересах [PERSON] , звернувся до суду із позовом до [PERSON] про виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини. В обґрунтування вимог посилається на те, що 28.01.2015 Орджонікідзевським відділом ДРАЦС реєстраційної служби Маріупольського МУЮ у Донецькій області до Державного реєстру актів цивільного стану громадян внесено актовий запис про народження [PERSON] та видано свідоцтво про народження\~ серії [NUMBER] . Відповідно до встановленої законом процедури позивач [PERSON] був визначений батьком дитини, дитині присвоєно його прізвище на підставі його особистої заяви. Сторони спільно проживали з 2013 року, проте, починаючи з 2018 року, відносини між ними погіршилися, під час чергової сварки відповідач [PERSON] повідомила, що позивач не є біологічним батьком дитини. У серпні 2019 року позивач поїхав з країни та на сьогодні мешкає у Канаді, де планує облаштувати побут. У зв`язку із наведеними обставинами просить виключити відомості про його батьківство з актового запису про народження [PERSON] . Ухвалою суду від 04 грудня 2019 року за вказаним позовом відкрито провадження у справі та призначено підготовчий судовий розгляд. До зали судових засідань представник позивача [PERSON] не прибув, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність, якою позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] також у підготовче судове засідання не з`явилася, надала відзив на пред`явлений позов, за змістом якого позовні вимоги визнала повністю та зазначила, що дійсно, починаючи з 2013 року, вона проживала спільно із позивачем. Протягом часу їх спільного проживання неодноразово були змушені виїжджати по різних країнах у особистих справах на тривалий час. Під час однієї з таких поїздок вона мала близькі стосунки з іншим чоловіком. Позивач не був обізнаний про ці обставин, які вона приховала, та вважав себе біологічним батьком дитини. Після народження дитини відносини між ними погіршилися і під час чергової сварки вона розповіла позивачу, що біологічним батьком дитини є інший чоловік. Просила вирішувати справу у її відсутність. Представник Лівобережного районного у місті Маріуполі відділу ДРАЦС ГтУЮ у Донецькій області, який приймає участь у розгляді справи в якості третьої особи, як не заявляє самостійних вимог, надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Вирішення справи покладав на розсуд суду. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому ст. 206, 207 цього Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, враховуючи позиції сторін, викладені ними у заявах по суті, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Як вбачається зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області від 28 січня 2015 року, [PERSON] народився [INFO] , про що вчинено актовий запис № 95. Батьками зазначені: батьком [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: 1) за заявою матері та батька дитини; 2) за рішенням суду. Згідно ч. 1, 2 ст. 136 СК України, особа, яка записана батьком дитини відповідно до ст. 122, 124, 126, 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Відповідно до рекомендацій, викладених у п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК України), - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорюваних відомостей з актового запису про народження дитини. Позивач стверджує, що не є біологічним батьком дитини. При цьому відповідач пред`явлені позовні вимоги визнала, підтвердивши доводи позивача про те, що він не є біологічним батьком малолітнього [PERSON] . Враховуючи наведене, аналізуючи досліджені у судовому засіданні обставини та докази у справі в їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість пред`явленого позову, а тому вважає необхідним виключити з актового запису про народження малолітнього [PERSON] відомості про позивача [PERSON] як його батька, тим самим задовольнивши позов по суті. Крім того, у відповідності до положень ст.ст. 133, 141, 142 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 50% від понесених ним та документально підтверджених витрат з оплати судового збору у сумі 384,20 гривень. Інша частина витрат з оплати судового збору у сумі 384,20 гривень підлягає поверненню позивачеві з державного бюджету. На підставі наведеного,

Outcome: approved