Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-06 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з позовом, вказуючи, що вони є власниками нежитлової будівлі, будівлі лазні, що розташована по [ADDRESS], на земельній ділянці площею 0,0400 га, цільове призначення якої - для обслуговування будівлі лазні, та яка належить їм на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку. Стверджують, що відповідач чинить їм перешкоди у користуванні їх майном та земельною ділянкою, розташувавши на їх земельній ділянці транспортний засіб та особисті речі. На їх неодноразові звернення звільнити належну їм на праві власності земельну ділянку не реагує. Крім того, вони не мають змоги облаштувати пожежний вихід. Свої дії відповідач мотивує тим, що він є власником гаража, який розташований на їх земельній ділянці. Таким чином, вони не мають можливості в повній мірі реалізувати своє право на володіння та користування майном та земельною ділянкою. Просять суд зобов'язати відповідача не чинити їм перешкоди у здійсненні ними права власності належною їм на праві спільної часткової власності нежитловою будівлею, будівлею лазні в [ADDRESS] та земельною ділянкою за вказаною адресою, цільове призначення якої - для обслуговування будівлі лазні, шляхом звільнення земельної ділянки від транспортного засобу та особистих речей. В судовому засіданні позивачі [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному об'ємі. Просять задовольнити позов. Відповідач [PERSON] позов не визнав. Просить провадження у справі закрити у зв'язку з тим, що Здолбунівським районним судом розглядалася аналогічна справа у 2009 році, рішення по якій ухвалене з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав. Представник Здолбунівської міської ради Рівненської області Рощенко О.О. позов визнала. Пояснила суду, що відповідачу неодноразово роз'яснювалось та повідомлялось про необхідність виготовлення правовстановлюючих документів на автомобільний гараж, яким він користується. Однак, по даний час технічна документація на гараж не виготовлена, гараж в експлуатацію не введений і [PERSON] не являється власником гаража. Просить позов задовольнити. Вислухавши пояснення позивачів, відповідача, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачам на праві приватної спільної часткової власності належить нежитлова будівля, будівля лазні, розташована по [ADDRESS], що стверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 17279118 від 04.01.2008р., виданим КП «Здолбунівське міське бюро технічної інвентаризації». Підставою виникнення права власності є договір купівлі продажу, укладений 20 грудня 2007 року між Здолбунівською міською радою Рівненської області та позивачами. На підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 080388 від 02.02.2009р. позивачі є співвласниками земельної ділянки площею 0,0400 га, цільове призначення якої - для обслуговування будівлі лазні, яка знаходиться за адресою: м.Здолбунів Рівненської області, вул.Старицького,9. Згідно з ч.4 ст.373 ЦК України власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення. 20 листопада 2008 року [PERSON] та [PERSON] звертались до Здолбунівського районного суду з позовом до [PERSON] про захист права власності, знесення самочинно збудованої споруди, а саме: зобов'язання відповідача знести прибудований до будівлі лазні автомобільний гараж, що розташований на земельній ділянці площею 400 кв.м в [ADDRESS]. Рішенням апеляційного суду Рівненської області від 02 березня 2009 року скасоване рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 26 грудня 2008 року та відмовлено позивачам у задоволенні позовних вимог з тих підстав, що позивачі не являлися власниками земельної ділянки. Тому суд не приймає доводів відповідача про те, що провадження у справі підлягає до закриття на підставі п.2 ч.1 ст.205 ЦПК України. Також [PERSON] не надав суду правовстановлюючого документу на підтвердження свого права власності на автомобільний гараж. Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Частиною 1 ст.321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. З пояснень позивачів вбачається, що на земельній ділянці в [ADDRESS], яка належить їм на праві спільної часткової власності, знаходиться транспортний засіб та інші речі відповідача, які перешкоджають їм облаштувати пожежний вихід з приміщення лазні та створюють інші незручності у реалізації здійснення їх прав як власників. В добровільному порядку відповідач відмовляється звільнити земельну ділянку від своїх особистих речей. У відповідності до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За таких обставин суд вважає доведеними вимоги позивачів. Тому позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved