Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-03 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовною заявою до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог вказала, що є власником будинку [ADDRESS]. За вказаною адресою також зареєстрований і відповідач, з яким вона перебувала у зареєстрованому шлюбі до 05 серпня 2017 року. З вересня 2017 року відповідач не проживає в даному будинку, так як виїхав у с. Плугатар де фактично має іншу сім'ю, участі в оплаті комунальних послуг не бере, добровільно з реєстрації не знімається. Так як відповідач тривалий час не проживає у будинку, добровільно відмовляється знятися із реєстрації, чим створює перешкоди позивачу у реалізації її прав, як власника будинку щодо отримання субсидії на житлово-комунальні послуги, [PERSON] просить визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування жилим приміщенням в будинку [ADDRESS], відповідно до приписів ст. 405 ЦК України. В судовому засіданні [PERSON] позов підтримала та просила його задовольнити. Пояснила, що є власником будинку [ADDRESS]. З відповідачем вона перебувала у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 05 серпня 2017 року. [PERSON] зареєстрований у будинку [ADDRESS], але фактично з 2014 року не проживає у будинку, так як виїхав у с. Плугатар, де має іншу сім»ю. Тому просить задовольнити позов, так як не має можливості отримати субсидію на житлово-комунальні послуги. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується розпискою про отримання судової повістки про виклик до суду. Про причини неявки в судове засідання відповідач суд не повідомив, відзив на позов [PERSON] не надав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Суд, заслухавши позивача, свідка, дослідивши письмові докази у справі приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що позивач та відповідач зареєстрували шлюб 02 травня 1992 року, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.9). 05 серпня 2017 року шлюб між ними розірвано (а.с.8). [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 08.08.2005 року (а.с.12), є власником будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] (а.с.10), і її місце проживання зареєстроване за вказаною адресою, що підтверджується даними паспорта (а.с.6-7). Місце проживання [PERSON] зареєстроване за адресою: [ADDRESS], що підтверджується даними карточки прописки (а.с.6-7). Згідно довідки Понорівського старостинського округу від 01.03.2019 № 33 [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS], але за місцем реєстрації фактично не проживає з вересня 2014 року (а.с.25). Допитана як свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що [PERSON] є власником будинку [ADDRESS]. До перейменування вулиця мала назву [ADDRESS]. Позивач перебувала із відповідачем у зареєстрованому шлюбі та мають двох дітей. На даний час шлюб між ними розірвано. [PERSON] зареєстрований у будинку, що належить позивачці, але у ньому не проживає з 2014 року, так як постійно мешкає у с. Плугатар. Згідно ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього право чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів сім'ї. Права та обов'язки членів сім'ї власника жилого будинку визначені у ст.156 ЖК України. До членів сім'ї власника будинку належать особи, зазначені у частині 2 ст.64 ЖК України, а саме інший з подружжя, їх діти, батьки. Членами сім'ї може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Приписами ч. 2 ст. 405 ЦК України визначено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Дослідженими письмовими доказами, та показаннями свідка [PERSON] підтверджується, що [PERSON] більше одного року не проживає у будинку, власником якого є позивачка. Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що оскільки відповідач [PERSON] не проживає у будинку [ADDRESS] строком понад один рік, не бажає добровільно знятися із реєстрації за вказаною адресою, чим створює перешкоди позивачу - власнику будинку у користуванні та розпорядженні майном, то позов [PERSON] слід задовольнити та визнати відповідача таким, що втратив право на користування житлом за вищевказаною адресою, відповідно до приписів ч. 2 ст. 405 ЦК України. Судові витрати, по сплаті судового збору у розмірі 768 гривні 40 копійок, згідно квитанції від 21.01.2019 року (а.с.1) підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до приписів ч. 1 ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved