Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-30 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку. [PERSON] у судове засідання не з`явилася, але попередньо надала суду письмову заяву у якій розгляд справи просить провести без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, на винесення заочного рішення згодна. Відповідач в судове засідання не з`явився, і від нього не надійшло повідомлення про причини неявки, хоча про час та місце судового засідання був повідомлений відповідно до вимог чинного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився\~ в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За наведених вище обставин, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню. По справі встановлено, що відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження серії « [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Остерської міської ради, Козелецького району, Чернігівської області, актовий запис № 08. Відповідач в порушення вимог ст. 199 Сімейного кодексу України, ухиляється від надання матеріальної допомоги на утримання сина та дружини, яка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років. Тому кошти необхідно стягнути в судовому порядку. Згідно з вимогами ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів. Згідно приписів ч.1,2 ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд на підставі ст. 183 Сімейного кодексу України вважає за необхідне визначити розмір аліментів на утримання малолітньої дитини у розмірі ј частини заробітку відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку відповідно до ст. 182 СК України. Згідно статті 84\~СК України «Право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини», ч.1 - дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності; ч.2 - дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; ч.3 - якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років; ч.4 - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; ч.5 - аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду; ч.6 - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Стаття 85\~СК України регулює правовідносини з припинення права дружини на утримання. Частина 4 статті 84\~СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Не перешкоджатиме виникненню цього права і застування інституту недійсності шлюбу у випадках, коли дружина не знала і не могла знати про перешкоди до реєстрації шлюбу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Згідно п. 1 ч. 1 ст.\~430\~ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи викладене та те, що відповідач не надав відзиву на позовну заяву, суд вважає за необхідним стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дружини у розмірі 1/4 частки від доходів відповідача щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною трьох років. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved