Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-09 00:00:00

АК «Харківобленерго» звернулось до суду з позовом, в якому просить стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь компанії суму нарахувань по [PERSON] про порушення [PERSON] № 209897 від 22.05.2017 за період з 22.11.2016 по 22.05.2017 в розмірі 16923,65 грн., відшкодувати судові витрати, посилаючись на те, що 22.05.2017 представниками АК «Харківобленерго» при перевірці дотримання [PERSON] користування електричною енергією при споживанні електроенергії у квартирі за адресою: [ADDRESS] було встановлено розкрадання електричної енергії в разі самовільного підключення до електромережі, споживання електричної енергії поза приладу обліку, підключення виконано в місці, яке під час проведення контрольного огляду представники постачальника мали можливість. Вказане є порушенням п. 42, 48 [PERSON], які визначають, що споживач несе відповідальність за розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку. Представниками АК «Харківобленерго» було складено [PERSON] про порушення [PERSON] № 209897 від 22.05.2017, в якому зафіксовані порушення та накреслена графічна схема без облікового споживання електричної енергії на момент перевірки. У судовому засіданні представник позивача АК «Харківобленерго» [PERSON] підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі, просив їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] у судовому засіданні заперечував проти заявлених позовних вимог, просив відмовити в їх задоволенні. Від представника відповідача [PERSON] - адвоката [PERSON] до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та ухвалення рішення на розсуд суду. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, допитавши свідка [PERSON], вивчивши матеріали справи, давши добутому правової оцінки, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Відносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються ст. 714 ЦК України, Законом України «Про електроенергетику», Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357, Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої Постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України 04 травня 2006 року № 562, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 4 липня 2006 року за № 782/12656. Статтею 1 Закону України «Про електроенергетику» визначено, що фізична особа, яка використовує енергію для власних потреб на підставі договору, є споживачем електричної енергії. Згідно ст. 27 Закону України «Про електроенергетику» правопорушення в електроенергетиці тягне за собою встановлену законодавством України цивільну, адміністративну та кримінальну відповідальність у разі: крадіжки електричної енергії, самовільного підключення до обєктів електроенергетики та споживання енергії без приладів обліку, пошкодження приладів обліку, порушення правил користування енергією та інше. [PERSON] користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357, обов'язкові для виконання всіма побутовими споживачами і енергопостачальниками незалежно від форм власності. Згідно до п. 1.2 [PERSON] об'єктом побутового споживача є житловий будинок (частина будинку), квартира або будівля, які розміщені за однією адресою та належать одній фізичній особі або декільком фізичним особам на правах власності або користування. При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Цивільним законодавством встановлено презумпцію обов'язку власника нести всі витрати, пов'язані з утриманням належного йому майна. До таких витрат належать витрати, пов'язані зі зберіганням майна, його ремонтом, забезпеченням збереження його властивостей тощо. Такий обов'язок власника є похідним від належних йому як абсолютному володарю правомочностей володіння, користування та розпорядження майном. Отже право власника щодо приналежного власнику майна не є безмежним, оскільки він зобов?язаний здійснювати право власності в межах, встановлених законом (ст. 13 Конституції України, ч. 5 ст. 4 Закону України «Про власність»). Зокрема, споживач житлово-комунальних послуг зобов'язаний: своєчасно вживати заходів щодо усунення виявлених неполадок, пов'язаних з отриманням житлово-комунальних послуг, що виникли з власної вини; за власний рахунок ремонтувати та міняти санітарно-технічні прилади і пристрої, обладнання, що вийшли з ладу з його вини; оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом (ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Відповідачі [PERSON] та [PERSON] володіють двокімнатною житловою квартирою, що розташована за адресою: [ADDRESS], на праві спільної часткової власності; для споживання електричної енергії у квартирі відкритий особовий рахунок № 2242105. 22.05.2017 при перевірці дотримання [PERSON] при споживанні електричної енергії в квартирі [ADDRESS] представниками АК «Харківобленерго» було встановлено факт порушення [PERSON], що полягав у споживанні електричної енергії поза приладом обліку, підключення виконано в місці, яке під час проведення контрольного огляду представники постачальника мали можливість. За фактом виявленого порушення був складений [PERSON] про порушення [PERSON] № 209897 від 22.05.2017, в якому зафіксовані всі необхідні параметри контуру живлення, який дозволяв безобліково споживати електричну енергію, зокрема й струм, що може протікати через нього, встановлено за допомогою засобів вимірювальної техніки (технічних засобів), що пройшли повірку відповідно до вимог законодавства України у сфері метрології, а саме: штангенциркуль, інв. № 1204245. Енергопостачальник відповідно до «Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами [PERSON]», затвердженої Постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України (НКРЕ) від 04.05.2006 року № 562, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 04.07.2006 року № 782/12656, має право робити нарахування споживачу суми збитків, завданих порушенням [PERSON], факт якого зафіксовано у відповідному акті про порушення [PERSON], складеному у відповідності до вимог цієї Методики та [PERSON]. Пунктом 4 Порядку визначення розміру і відшкодування збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок викрадення електричної енергії», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.2006р. № 122, розмір збитків, завданих енергопостачальнику, розраховується відповідно до оформленого акта про виявлення порушення та згідно з Методикою.\~\~ Рішення про застосування положень Методики при визначенні обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем [PERSON], оформлено протоколом від 22.05.2017 № 209897/05. Розрахунок суми збитків відповідає підпункту 5 пункту 3.1 Методики, де визначено, що ця Методика застосовується на підставі акта про порушення, складеного з урахуванням вимог [PERSON], та в разі виявлення порушення [PERSON], що полягає зокрема у самовільному підключенні електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі енергопостачальника або іншого споживача (власника мереж) з порушенням схеми обліку. Крім того, електрична енергія у квартирі споживалась, проте її вартість не сплачувалася за весь період часу, що підтверджується долученою до матеріалів справи довідкою абонента та судовими наказами про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію. Допитаний в якості свідка електромонтер [PERSON] пояснив, що дійсно 22.05.2017 ним разом із електромонтерами [PERSON], [PERSON] та [PERSON] у присутності відповідача [PERSON] був складений акт про порушення № 209897 від 22.05.2017, яким зафіксований факт порушення [PERSON]. Однак [PERSON], отримавши примірник складеного акту на руки, відмовився його підписувати так само як і заносити будь-які зауваження до нього. Таким чином, суд вважає, що у судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт порушення [PERSON] користування електричною енергією для населення з боку співвласників квартири [ADDRESS]. Акт про порушення № 209897 від 22.05.2017, а також протокол від 13.06.2017 № 209893/06, не суперечать вимогам [PERSON] і Методики, ніким не оскаржені. Пояснення представника відповідача [PERSON] суд оцінює критично, оскільки факт завдання шкоди АК «Харківобленерго», яка не перебуває в договірних правовідносинах з заподіювачами шкоди, породжує виникнення позадоговірного, деліктного зобовязання - первісного, основного зобовязання, в якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою виникнення якого є сам факт завдання такої шкоди, а з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, обов'язок доведення відсутності вини в завданні майнової шкоди позивачу покладено саме на відповідачів у справі, які цього не довели. Статті 10, 60 Цивільно-процесуального кодексу України передбачають, що сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 57 ЦПК України, доказом можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги та заперечення сторін, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Частиною 1 ст. 214 ЦПК України встановлено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. За таких обставин, суд вважає, що вимоги АК «Харківобленерго» заявлені обґрунтовано та підлягають задоволенню з урахуванням наявних у справі та досліджених в ході розгляду справи доказів. Відповідно до положень ч. 4 ст. 88 ЦПК України у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від оплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved