Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-07 00:00:00

[PERSON] у листопаді 2016 року звернулася до Першотравневого районного суду м.Чернівці із заявою про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сімє»ю, як чоловік та жінка не менше, як пять років до часу відкриття спадщини. Посилалась на те, що вона з липня 1989 року по 03 листопада 1998 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. 25 листопада 1998 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] Однак сімейні відносини між ними не склалися, внаслідок чого вони припинили шлюбні відносини. З 2000 року вона знову зійшлася із своїм першим чоловіком [PERSON] та не дивлячись на те, що вона офіційно перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], вони вели з [PERSON] разом домашнє господарство, були повязані спільним побутом, мали взаємні права та обовязки. Рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці від 30 травня 2007 року їх шлюб з [PERSON] розірвано. Після розірвання шлюбу вона продовжувала проживати з [PERSON], як одна сім»я та вести спільне господарство. Вони разом відпочивали, вітали доньку Олену з одруженням, раділи народженню онучки, однак реєструвати шлюб в органах РАЦС вони не поспішали, оскільки у цьому не було потреби. 09 липня 2016 року [PERSON] помер та після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно, а саме на нежитлове приміщення по вул.Університетській , 36 в м.Чернівці. Спадкоємицями першої черги після смерті [PERSON] є його батьки [PERSON] та [PERSON], однак вони відмовились від прийняття спадщини на її користь. Вони визнають, що вона є дружиною їхнього сина, підтримують з нею теплі родинні відносини. У звязку із цим, вона в установлений законом строк, звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Однак нотаріусом їй було розяснено, що для отримання права на спадкування на майно померлого, їй необхідно звернутися до суду із позовом про встановлення факту проживання однією сімєю. Оскільки вона не може реалізувати своє право на спадщину, просила суд встановити факт проживання її разом з [PERSON], який помер 09 липня 2016 року однією сімєю без реєстрації шлюбу у період з 31 жовтня 2007 року по 09 липня 2016 року. В судове засідання заявниця [PERSON] не зявилася, незважаючи на те, що належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи. Надала через канцелярію суду заяву, в якій підтримала заяву про встановлення факту проживання однією сімєю та просила провести її розгляд у її відсутність. Також розгляд справи відбувався у відсутність заінтересованих осіб [PERSON] та [PERSON] Від них надійшли заяви про слухання справи у їх відсутність. Підтримали заяву [PERSON] та не заперечували щодо її задоволення. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що заява [PERSON] є обґрунтованою і підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав: Частиною 2 ст.3 СК України передбачено, що сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки. Ознакою сімї є наявність між її членами взаємних прав та обовязків. Члени сімї наділені цілою системою прав та обовязків, які зумовлені їхнім спільним проживанням. Так, судом встановлено, що 09 липня 2016 року помер [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на належне йому майно - нежитлове приміщення по вул.Університетській, 36 в м.Чернівці (а.с.11,16). Спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] є його батьки [PERSON] та [PERSON] Однак вони відмовилися від прийняття спадщини на користь [PERSON] В установлений законом строк заявниця [PERSON] звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом. Однак нотаріусом заявниці було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності за законом та розяснено, що для отримання права на спадкування на майно померлого [PERSON], їй необхідно звернутися до суду із позовом про встановлення факту проживання однією сімє»ю. Так, згідно вимог п.5 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім»єю чоловіка та жінки без шлюбу. Крім того, як розяснив Пленум Верховного Суду України у своїй постанові «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 року, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Судом встановлено, що [PERSON] має намір одержати в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтво про право на спадщину за законом, однак для цього їй необхідно предявити документ, який підтверджує факт проживання її та [PERSON] однією сімєю без реєстрації шлюбу. Той факт, що [PERSON] та [PERSON] проживали однією сімєю без реєстрації шлюбу підтверджується наданими заявницею доказами, зокрема: Так, згідно досліджених у судовому засіданні матеріалів справи заявниця та [PERSON] з липня 1989 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який 03 листопада 1998 року був розірваний (а.с.13). В подальшому, 25 листопада 1998 року, [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON], однак спільне життя між ними не склалося (а.с.14,15). Рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці від 30 травня 2007 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що ВРАЦС Чернівецького міського управління юстиції 30 жовтня 2007 року було здійснено актовий запис за №937 (а.с.15 зворот, а.с.17). Як вбачається із вказаного рішення від 30 травня 2017 року, [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Вказував, що з самої реєстрації шлюбу у них подружні відносини не склалися, разом вони ніколи не проживали та не вели спільне господарство, оскільки [PERSON] помирилася зі своїм колишнім чоловіком та вступила з ним у фактично шлюбні відносини (а.с.15,17). Згідно досліджених у судовому засіданні матеріалів справи, заявниця [PERSON], після припинення фактичних шлюбних відносин з [PERSON], в 2000 року помирилася з своїм колишнім чоловіком [PERSON] З цього часу вони почали проживати разом, вести спільне господарство, були повязані спільним побутом. Однак, враховуючи те, що їхній шлюб з [PERSON] було розірвано та внесено зміни в актовий запис 30 жовтня 2007 року, просила встановити факт їхнього спільного проживання саме з 31 жовтня 2007 року. Відповідно до довідки КЖРЕП №9 від 15 липня 2016 року, [PERSON] та [PERSON] були зареєстровані та проживали разом [INFO] (а.с.7). Факт спільного проживання заявниці та [PERSON] без реєстрації шлюбу також підтверджується доданими до заяви квитанціями про сплату комунальних послуг, копіями повідомленнями про призначення субсидії, документами про поховання, а також дорученнями, якими було уповноважено заявницю та [PERSON] керувати різними транспортними засобами. Відповідно до доручення, посвідченого 04 грудня 2009 року приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу, [PERSON] уповноважила [PERSON] на представництво її інтересів у різних установах (а.с.12,27-40). Вказане, на думку суду, свідчить про те, що [PERSON] та [PERSON] вели спільне господарство, були повязані спільним побутом, мали взаємні права та обовязки. Крім того, як вбачається із заяв заінтересованих осіб [PERSON] та [PERSON], які є батьками [PERSON], вони не заперечують факту спільного проживання їхнього сина та заявниці однією сімю без реєстрації шлюбу. Крім того, [PERSON] вказала, що з 2000 року [PERSON] та [PERSON] проживали разом однією сімєю за адресою м.Чернівці вул.Квітки-Основянена, 10, вели спільне господарство, разом проводили дозвілля та у колі сім'ї відмічали свята. Спору із заявницею щодо спадщини після смерті сина у них немає. Отже, враховуючи наведені вище досліджені та проаналізовані судом докази у їх сукупності, суд вважає доведеним факт проживання однією сімєю [PERSON] та [PERSON], який помер 09 липня 2016 року без реєстрації шлюбу в період з 31 жовтня 2007 року по 09 липня 2016 року.

Outcome: approved