Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-09 00:00:00

Акціонерне товариство Державний ощадний банк України в особі філії Львівського обласного управління АТ Ощадбанк звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит. В позовній заяві зазначає, що 03.09.2020 року між Акціонерним товариством Державний ощадний банк України та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 122-471. Згідно Договору банк зобов`язується надати позичальнику на умовах цього договору, а позичальник має право отримати та зобов`язується належним чином використати і повернути в передбачені цим договором строки кредит, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі у порядку та на умовах, визначених цим договором в загальному розмірі 23700,00грн. на строк 36 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 02.09.2023 року зі сплатою відсотків у розмірі 56% річних. Згідно п.3.3.3 Договору передбачено, що позичальник зобов`язується здійснювати повернення кредиту рівними частинами в розмірі 658,33грн. та сплату процентів, нарахованих банком на залишок основної суми боргу за кредитом щомісячно до 5 числа місяця, наступного за звітним, починаючи з жовтня 2020 року шляхом внесення власних коштів на поточний рахунок. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговим зобов`язанням та станом на 24.02.2021 року загальна заборгованість складає 26960,31грн., у тому числі: сума простроченого кредиту - 23030,34 грн.; заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом - 3353,50 грн.; 3 % проценти річних - 179,64 грн.; розмір інфляційних втрат - 396,83 грн. У зв`язку з чим просить стягнути заборгованість за кредитним договором у розмірі 26 960,31грн. та витрати зі сплати судового збору. Представник позивача у судове засідання з`явився, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач в судове засідання з`явився, заявлені позовні вимоги визнав. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії та рішення у справі: 05.03.2021р. - запит щодо місця реєстрації; 06.04.2021р. - відповідь на запит; 08.04.2021 року - ухвала про відкриття провадження у справі. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 03.09.2020 року між Акціонерним товариством Державний ощадний банк України та відповідачем [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 122-471 (надалі за текстом - Договір). Згідно п.2.1 Договору банк зобов`язується надати позичальнику на умовах цього договору, а позичальник має право отримати та зобов`язується належним чином використати і повернути в передбачені цим договором строки кредит, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі у порядку та на умовах, визначених цим договором. Відповідно до п.2.2 Договору кредит надається в загальному розмірі 23 700,00грн. на строк 60 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 02.09.2023 року, якщо інший строк та/або термін не буде встановлено згідно з умовами цього Договору. За користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати банку відповідну плату (проценти) в розмірі 56 процентів річних, зазначена в цьому пункті Договору процентна ставка є фіксованою (п.2.4 Договору). Згідно п.3.3.3 Договору передбачено, що позичальник зобов`язується здійснювати повернення кредиту рівними частинами в розмірі 658,33грн. та сплату процентів, нарахованих банком на залишок основної суми боргу за кредитом щомісячно до 5 числа місяця, наступного за звітним, починаючи з жовтня 2020 року шляхом внесення власних коштів на поточний рахунок. Відповідно до п.3.9.1 банк має право у випадку, якщо будуть мати місце будь-які або всі можливі випадки невиконання позичальником та/або поручителем взятих на себе обов`язків та недотримання умов, передбачених цим Договором та/або договорами забезпечення (за наявності та/або іншими договорами, укладеними позичальником з банком, вимагати повернення суми кредиту та сплати всієї суми нарахованих процентів за користування кредитом (разом з будь-якими іншими нарахованими сумами або сумами, що підлягають до сплати за цим Договором), строк сплати яких ще не настав, в повному обсязі у тому числі, але виключно, у разі якщо відбувалася будь-яка з наступних подій: прострочення виконання зобов`язань позичальника за цим Договором щодо погашення заборгованості (у тому числі за кредитом та/або процентами та/або комісіями) на строк понад 58 календарних днів (п.п.3.9.3.2 Договору). Відповідач [PERSON] 03.09.2020р.був ознайомлений з Таблицею обчислення вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит. Згідно розрахунку заборгованості за договором № 122-471 від 03.09.2020р., позичальник [PERSON] загальна заборгованість відповідача за невиконання умов договору на 24.02.2021 року складає 26960, 31 грн., у тому числі: сума простроченого кредиту - 23030,34 грн.; заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом - 3353,50 грн.; 3 % проценти річних - 179,64 грн.; розмір інфляційних втрат - 396,83 грн. Рух коштів по рахунку підтверджується випискою за договором за період 03.09.2020р по 24.02.2021року. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто, ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за договором. Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 615 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до частини першої статі 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 598 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом та припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених законом або договором, а згідно статті 599 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. У відповідності до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною другою ст. 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачеві можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, встановленому договором. В порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач в односторонньому порядку відмовився від виконання договірних зобов`язань, визначених договором, у встановлений договором строк не сплатив відсотків та передбачених договором платежів в повному обсязі, в результаті цього утворилась заборгованість. З огляду на викладене, в розрізі даного спору убачається, що між сторонами виникли договірні відносини, які регулюються укладеним Договором № 122-471 від 03.09.2020 року, сторонами в письмовому вигляді погоджено усі істотні умови договору та у зв`язку із неналежним виконанням боржником умов зазначеного Договору, у позивача як кредитора за спірними зобов`язаннями, виникло право вимоги стягнути з відповідача заборгованість по кредиту, відсоткам за користування кредитом, 3% річних та інфляційних втрат. Враховуючи викладене, перевіривши наданий позивачем розрахунок, суд приходить до висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача заборгованості в сумі 26960,31грн., у тому числі:і: сума простроченого кредиту - 23030,34 грн.; заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом - 3353,50 грн.; 3 % проценти річних - 179,64 грн.; розмір інфляційних втрат - 396,83 грн. Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи приходить до висновку, що виконання зобов`язань порушено з вини відповідача тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Крім того, згідно із ст. 141 ЦПК України до стягнення з відповідача підлягає розмір судових витрат, сплачених позивачем при зверненні з заявою до суду. На підставі викладеного та

Outcome: approved