Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-16 00:00:00

Адвокат Бірюков І.Ю. в інтересах [PERSON] звернувся до Станично-Луганського\~районного суду\~Луганської області із заявою про встановлення факту смерті [PERSON] , померлого [INFO] у м. Луганськ Луганської області. В обґрунтування поданої заяви представник заявниці [PERSON] посилався на те, що [INFO] у м.\~Луганськ Луганської\~області помер батько заявниці [PERSON] . При зверненні до відділу ДРАЦС з метою отримання свідоцтва про смерть заявниці було відмовлено, оскільки пред`явлений документ про смерть виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. З огляду на неможливість отримати свідоцтво про смерть [PERSON] у встановленому порядку в органах ДРАЦС, представник заявниці вимушений звернутись до суду. Представник заявниці [PERSON] в заяві про встановлення факту смерті особи просив розглянути справу за його відсутності та відсутності заявниці. Представник заінтересованої особи Відділу державної\~реєстрації актів\~цивільного стану\~по Перевальському\~та Станично-Луганському\~районах Східного\~міжрегіонального управління\~Міністерства юстиції\~(м.\~Харків), в судове засідання не з`явився, начальником відділу надана заява про розгляд справи за відсутності представника відділу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ст. 293 ЦПК України, в порядку окремого провадження судом розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення, у відповідності до ст. 315 ЦПК України. Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до ч. 2 ст. 317 ЦПК України, справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року за №1085-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. До таких населених пунктів входить м. Луганськ Луганської області, на території якого 31.08.2020 року з причини «Повторний інфаркт міокарда задньої стінки лівого шлуночку» помер [PERSON] , що підтверджується копією Лікарського свідоцтва про смерть №1159 форми №106/о від 01.09.2020 року, копією довідки про причину смерті №1159 від 01.09.2020 року. Відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. У відповідності до наказів Міністерства юстиції України №246/7 від 25.11.2014 року та №935/5 від 17.06.2014 року, всі органи та підрозділи, які підпорядковані Міністерству юстиції України, повинні були переміститися з тимчасово непідконтрольних територій в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі та перереєструватись, тому всі акти та документи, видані органами, не переміщеними в населені пункти, на територіях яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі та не перереєструвались з 01.12.2014 року вважаються недійсними. Таким чином, документи про смерть, видані на тимчасово окупованій території України, є недійсними та не створюють правових наслідків. Підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. Для встановлення смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті необхідні обставини, які свідчать про реєстрацію цієї події, а також про те, що заінтересована особа не має можливості відновити втрачені або знищені документи про це. Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться відповідно до цього Закону, Цивільного та Сімейного кодексів України та інших актів законодавства органами державної реєстрації актів цивільного стану (ч. 3 ст. 3 вказаного Закону). Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органами державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Відповідно до п. 1 глави 5 розділу ІІІ «Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні», затверджених Наказом МЮУ 18.10.2000 року №52/5 передбачено, що підставою для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о); б) фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о); в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням не судових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦПК України, заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. На підтвердження родинних відносин між заявницею та померлим надана копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 14.11.1996 року, копія свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 06.07.2018 року. Встановлення факту смерті [PERSON] для заявниці має юридичне значення, оскільки Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Перевальському та Станично-Луганському районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) їй відмовлено у реєстрації смерті батька, у зв`язку з пред`явленням заявником документу, виданого на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. З урахуванням\~встановлених обставин,\~факт смерті\~ [PERSON] [INFO] у м.\~Луганськ Луганської\~області підтверджується наданими суду доказами. Таким чином, вимоги представника заявниці є обґрунтованими, тому підлягають задоволенню. Згідно з ч. 4 ст. 317 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України. На підставі викладеного,

Outcome: approved