Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-07 00:00:00

Адвокат Петрунь М.М., який діє в інтересах [PERSON] звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовом до Сюртівської сільської територіальної громади Ужгородського району Закарпатської області, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Позов мотивує тим, що [INFO] в с. Сюрте Ужгородського району Закарпатської області померла бабуся [PERSON] [PERSON] у віці 87 років. Факт її смерті підтверджується свідоцтвом про смерть [PERSON] виданим 08.02.2017 Сюртівською сільською радою Ужгородського району Закарпатської області. Зазначає, що факт родинних відносин підтверджується свідоцтвом про народження позивача серії [NUMBER] , відповідно до якого його батьком є [PERSON] , який помер [INFO] та свідоцтвом про право на спадщину за законом від 15.07.2011, видане [PERSON] державним нотаріусом Ужгородської районної державної нотаріальної контори, відповідно до якого [PERSON] , 1929 року народження, є спадкоємцем за своїм сином [PERSON] . Представник позивача вказує, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки, що належала покійній [PERSON] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі акту про право приватної власності па землю І-ЗК № 043617, що пітверджується даним актом. Вказує, що [PERSON] у шести місячний строк після смерті бабусі [PERSON] не звертався до нотаріальної контори про прийняття спадщини, оскільки вважав, що буде мати місце спадкування за законом, а відповідно до вищенаведених правових норм він не може претендувати на спадок, оскільки наявний спадкоємець першої черги син померлої дядько позивача [PERSON] . Однак, лише після спливу шестимісячного строку для подачі заяви про прийняття спадщини 19 травня 2021 року на запит матері позивача [PERSON] було виявлено, що секретарем Сюртівської сільської ради 14 серпня 2008 року було посвідчено заповіт, відповідно до якого [PERSON] все своє майно заповіла сину [PERSON] , 1956 року народження (1/2 частину) та [PERSON] , 1982 року народження (1/2 частину). 19 травня 2021 року секретарем Сюртівської сільської ради був виданий дублікат даного заповіту. Про наявність цього заповіту на його користь позивач до 19.05.2021 не знав, дізнався поза межами 6 місячного строку, передбаченого частиною першою статті 1270 ЦК України. Враховуючи наведене, просить визначити [PERSON] додатковий строк тривалістю два місяці з дня набрання рішенням законної сили для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] в с. Сюрте Ужгородського району. Позивач у судове засідання не з`явився та представник позивача подав заяву, згідно якої просив розглянути справу без їх участі за наявними матеріалами справи та задоволити позов. Представник Сюртівської сільської територіальної громади Ужгородського району Закарпатської області також не скористався правом на участь у судовому засіданні, одночасно перший застурник сільського голови Сюч П.Ф. про визнання позову відповідачем та про розгляд справи без їх участі. Через неявку в судове засідання учасників справи, судом у відповідності до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ч. 4\~ст. 206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання відповідає вимогам чинного законодавства, інтересам сторін по справі, не суперечить правам та інтересам інших осіб. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданного Сюртівською сільською радою Ужгородського району Закарпатської області. Згідно державного акту про право приватної власності па землю І-ЗК № 043617, [PERSON] на праві власності належить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3.42 га. Відповідно до наданої суду копії дублікату Заповіту судом встановлено, що [PERSON] 14.08.2008 року заповіла усе майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, що належить їй на день смерті і на що вона матиме право, заповідає [PERSON] , [INFO] , Ѕ частину, та [PERSON] , 1982 року народження, Ѕ частину. Як на поважність пропуску строку на звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини позивач вказує, що йому не було відомо про наявіність такого заповіту. Судом також встановлено та не оспорено відповідачем, що про наявіність заповіту позивач дізнався лише у травні 2021 року. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Статтею 1272 ЦК України визначено, якщо спадкоємець протягом встановленого строку, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. В постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» вказано, зокрема, що спадкоємець є таким, що спадщину не прийняв, якщо свідомо, за відсутності будь-яких перешкод своєчасно не вчиняв дії з прийняття спадщини протягом шести місяців з моменту її відкриття. Згідно п. 24 вищевказаної Постанови особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до ст.\~1272\~ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Оцінюючи поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини суд виходить з того, що через ситуацію, яка у склалась у позивача, він дійсно не знав про наявність заповіту, складаеного в тому числі і на нього, тому не мав змоги своєчасно звернутися до нотаріальної контори для подання заяви про прийняття спадщини. У відповідності до ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З урахуванням всіх обставин справи, враховуючи вимоги ст.\~81\~ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, виходячи із принципів розумності та справедливості, зважаючи на те, що обставини, на які посилається позивач, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає до задоволення.

Outcome: approved