Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-19 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до ПрАТ «Броварський завод залізобетонних конструкцій» про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, усунення перешкод у здійсненні права розпорядження майном шляхом зняття з нього заборони. Позивач зазначала, що їй на праві особистої приватної власності належить квартира [ADDRESS] . Право власності на вказану квартиру вона набула на підставі договору купівлі-продажу, що був укладений між ВАТ «Броварський завод будівельних конструкцій», як продавцем, в особі заступника директора [PERSON] . та позивачем, як покупцем, 22 вересня 1994 року. Договір був посвідчений приватним нотаріусом Броварського нотаріального округу Базир Вірою Григорівною і зареєстрований у реєстрі за №396. 24 вересня 1994 року її право власності на придбану квартиру було зареєстроване Броварським міжміським бюро технічної інвентаризації. Відповідно до пункту 2 договору, вартість квартири становить 173\~280\~000 (сто сімдесят три мільйони двісті вісімдесят тисяч) карбованців, з яких 105\~390\~000 (сто п`ять мільйонів триста дев`яносто тисяч) карбованців вона сплатила до підписання договору, а решту суми в розмірі 67\~890 000 (шістдесят сім мільйонів вісімсот дев`яносто тисяч) карбованців мала сплатити протягом п`яти років з першим внеском 01 січня 1996 року рівними частинами. Своє зобов`язання щодо повної оплати придбаної нею квартири позивач виконала, що посвідчується листом ПрАТ «Броварський завод залізобетонних конструкцій» від 01 жовтня 2018 року за №01/62. З цього ж листа вбачається, що ПрАТ «Броварський завод залізобетонних конструкцій» є правонаступником усіх прав і обов`язків ВАТ «Броварський завод будівельних конструкцій». При посвідченні договору купівлі-продажу, приватний нотаріус Броварського нотаріального округу Базир В.Г. застосувала у якості забезпечення заборону щодо квартири [ADDRESS] , яка, як позивачу стало відомо у липні 2018 року, не скасована станом на теперішній час. За Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 30.07.2018 р., в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо квартири [ADDRESS] наявне обтяження у вигляді заборони (архівний запис), реєстраційний номер обтяження 1223815, зареєстровано 06.08.2004 за №1223815 реєстратором: Броварською міською державною нотаріальною конторою, підстава обтяження: угода, б/н, власник: [PERSON] , архівний номер: [NUMBER] , архівна дата: 11.12.2000, дата виникнення: 19.10.1994, № реєстра: 41, внутр. №0901А92С2DF1552D503F, коментар б/н на с.26. Обтяження на квартиру виникло після укладення договору купівлі-продажу, а в Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна його було перенесено у 2004 році, в той час коли зобов`язання за договором купівлі-продажу щодо повної оплати за квартиру позивачем вже було виконано. Захистити своє право щодо усунення перешкод у здійсненні права власності позивач позбавлена можливості у зв`язку з тим, що в договорі купівлі-продажу від 22 вересня 1994 року її прізвище було зазначено як « [PERSON] » і відповідно Броварське міжміське бюро технічної інвентаризації право власності на придбану квартиру зареєструвало на ім`я [PERSON] , в той час як прізвище позивача « [PERSON] ». При укладенні шлюбу 05 жовтня 1979 року їй було присвоєно прізвище чоловіка « [PERSON] », що посвідчується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим 05 жовтня 1979 року Броварським міським відділом РАЦС Київської області. У її паспорті громадянина України серії [NUMBER] , виданому 25 лютого 1998 року Броварським МВ ГУ МВС України в Київській області, прізвище позивача також зазначено як « [PERSON] ». Розбіжності у написанні прізвища у правовстановлюючому документі на належну їй квартиру та паспорті і довідці про присвоєння ідентифікаційного номера позбавляють позивача можливості належним чином здійснювати свої права власника щодо зазначеного об`єкту нерухомого майна, зокрема вирішувати питання щодо скасування обтяження, реєстрації свого права власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно тощо. Посилаючись на викладене, позивач просила суд встановити факт належності їй правовстановлюючого документу - договору купівлі-продажу квартири, укладеного між ВАТ «Броварський завод будівельних конструкцій» в особі заступника директора [PERSON] . та [PERSON] . 22 вересня 1994 року, посвідченого приватним нотаріусом Броварського нотаріального округу Базир В.Г. і зареєстрованого у реєстрі за №396; припинити обтяження щодо квартири [ADDRESS] і скасувати запис про заборону (архівний запис), реєстраційний номер обтяження 1223815, зареєстровано 06.08.2004 року за №1223815 реєстратором: Броварською міською державною нотаріальною конторою, підстава обтяження: угода б/н, Броварська міська державна нотаріальна контора, об`єкт обтяження: квартира, состав: ціле, стан: добудоване, статус: жиле, адреса: [ADDRESS] , власник: [PERSON] , причина відсутності коду: архівний запис, додаткові дані: архівний номер 3201417КІЕV469, архівна дата: 11.12.2000, дата виникнення: 19.10.1994, № реєстра: 41, внутр. №0901А92С2DF1552D503F, коментар б/н на с.26. В судове засідання позивач [PERSON] та її представник адвокат Боярова [PERSON] .В. не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, позивач направила до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила про їх задоволення в повному обсязі. В судове засідання представник відповідача ПрАТ «Броварський завод залізобетонних конструкцій» не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлялося належним чином. Направили до суду заяву про розгляд справи у відсутність представника, позовні вимоги визнали, не заперечували проти їх задоволення в повному обсязі. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлено, що 22 вересня 1994 року між ВАТ «Броварський завод будівельних конструкцій», як продавцем, в особі заступника директора [PERSON] та [PERSON] , як покупцем, було укладено договір купівлі-продажу квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Договір був посвідчений приватним нотаріусом Броварського нотаріального округу Базир В.Г. і зареєстрований у реєстрі за №396 (а.с.9-10). 24 вересня 1994 року право власності [PERSON] на придбану квартиру було зареєстроване Броварським міжміським бюро технічної інвентаризації (а.с.11-13). Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 30.07.2018 р., в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо квартири [ADDRESS] наявне обтяження у вигляді заборони (архівний запис), реєстраційний номер обтяження 1223815, зареєстровано 06.08.2004 за №1223815 реєстратором: Броварською міською державною нотаріальною конторою, підстава обтяження: угода, б/н, власник: [PERSON] , архівний номер: [NUMBER] , архівна дата: 11.12.2000, дата виникнення: 19.10.1994, № реєстра: 41, внутр. №0901А92С2DF1552D503F, коментар б/н на с.26 (а.с.14). Відповідно до довідки ПрАТ «Броварський завод залізобетонних конструкцій», яке є правонаступником всіх прав та обов`язків ВАТ «Броварський завод будівельних конструкцій», №01/62 від 01 жовтня 2018 року, 22 вересня 1994 року [PERSON] придбала у ВАТ «Броварський завод будівельних конструкцій» нерухоме майно, а саме: квартиру [ADDRESS] , загальною площею 66,2 кв.м. Відповідно до п.2 договору купівлі-продажу вказано, що продаж вчинено за 173 280\~000 крб., з яких 105 390\~000 крб. сплачено до підписання цього договору на рахунок заводу, а решта суми 67 890 000 крб. належить сплатити протягом п`яти років в розстрочку рівномірно по роках, починаючи з 01.01.1996 р. Залишок несплачених коштів вартості квартири, враховуючи перерахунок крб./грн., повністю сплачено на користь підприємства, будь-яка заборгованість перед ПрАТ «Броварський завод залізобетонних конструкцій» відсутня. Жодних вимог, в тому числі вимог фінансового характеру, у підприємства до [PERSON] не існує (а.с.17). Згідно довідки КП БМР «ЖЕК-4» №614 від 24 жовтня 2018 року, за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані: позивач - [PERSON] , чоловік [PERSON] , дочка [PERSON] (а.с.16). При укладенні шлюбу 05 жовтня 1979 року позивачу [PERSON] , [INFO] , було присвоєно прізвище чоловіка « [PERSON] », що посвідчується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим 05 жовтня 1979 року Броварським міським відділом РАЦС Київської області (а.с.15). У паспорті громадянина України серії [NUMBER] , виданому 25 лютого 1998 року Броварським МВ ГУ МВС України в Київській області, прізвище позивача [PERSON] , [INFO] , також зазначено правильно як « [PERSON] » (а.с.7). Відповідно до п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суди розглядають справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові особи, зазначеним у свідоцтві про народження або у паспорті. За нормами ст.ст. 317 та 321 ЦК України зміст права власності полягає у праві власника володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України передбачено право власника вимагати усунення перешкод у здійсненні права розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст. 41 Конституції України, право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованого Верховною Радою України 17.07.1997 року (Закон № 475/97-ВР) визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Частиною 2\~ст.59\~Закону України\~«Про виконавче\~провадження» передбачено,\~що у\~разі набрання\~законної сили\~судовим рішенням\~про зняття\~арешту з\~майна боржника\~арешт з\~такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. З огляду на викладене, враховуючи визнання відповідачем позовних вимог в повному обсязі, що не суперечить нормам чинного законодавства та не порушує прав та інтересів третіх осіб, суд дійшов обґрунтованого висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved