Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-23 00:00:00

[PERSON] у червні 2015 року звернулася до суду із вказаним позовом в обґрунтування якого зазначила, що мати неповнолітньої [PERSON], [INFO], [PERSON] не бажає займатися вихованням та утриманням дитини. З серпня 2014 року дитина [PERSON] постійно мешкає та перебуває на її утриманні. Просила відібрати неповнолітню [PERSON] від матері [PERSON] без позбавлення батьківських прав та стягнути з неї аліменти на утримання дитини. Позивач в судовому засіданні підтримала свої позовні вимоги у повному обсязі посилаючись на обставини викладені у позові. Відповідач в судове засідання не з'явилася, сповіщалася судом про час та місце розгляду справи завчасно та належним чином. Надала суду заяву про визнання позовних вимог [PERSON] та розгляд справи у її відсутності. Представник третьої особи в судовому засіданні не заперечував про задоволення позову [PERSON] Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі, виходячи з наступного. Встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON](а.с. 10). Мати неповнолітньої [PERSON] - [PERSON] фактично проживає за адресою: [ADDRESS] та не бажає займатися вихованням та утриманням доньки. Батько [PERSON] помер [INFO] ( а.с. 9). [PERSON] проживає з бабою [PERSON] за адресою: [ADDRESS], де створені належні умови для проживання та розвитку дитини ( а.с.16, 21). Згідно довідки навчального закладу № 52 від 07 травня 2015 року, неповнолітня [PERSON] навчається у шостому класі Вільчанської ЗШ І - ІІІ ступенів Вовчанської районної ради Харківської області і за період навчання мати не приділяла уваги вихованню доньки (а.с. 17-18). Письмовими поясненнями жителів смт Вільча Вовчанського району, згідно з якими [PERSON] залишила свою дочку [PERSON] - [PERSON], не піклувалася і не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання (а.с. 14-15). Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частини 7, 8 ст. 7 СК України, при вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен керуватися максимальним забезпеченням інтересів дітей. Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. У Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав» від 30 березня 2007 року зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Висновком комісії з питань захисту прав дитини Вовчанської РДА Харківської області від 24 червня 2015 року, вирішено вважати за доцільне відібрати неповнолітню [PERSON], [INFO] від її матері [PERSON], без позбавлення батьківських прав. Відповідно до ч. 1 ст. 170 СК України, суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадку, зокрема, коли вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Враховуючи викладене, суд вважає встановленим, що відповідач неналежним чином виконувала свої батьківські обов'язки стосовно [PERSON], [INFO], а саме : не займається її вихованням, не приділяє уваги до її розвитку, підготовку до самостійного життя, не спілкується з дитиною в загалі, не створює умов для отримання ним освіти, тому суд вважає необхідним відібрати у відповідача неповнолітню [PERSON] та передати її на опікування [PERSON] Окрім цього, відповідно до ч. 4 ст. 170 СК України, при задоволенні позову про відібрання дитини від матері без позбавлення її батьківських прав, суд вирішує питання про стягнення з неї аліментів на утримання дитини. Як зазначено у ст. ст. 180 - 181 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття та за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька. В даному випадку норми закону передбачають обов'язок батьків утримувати своїх неповнолітніх дітей. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних членів сім'ї, інші обставини, що мають істотне значення. Суд вважає необхідним визначити аліменти в розмірі 1/4 частки доходів відповідача щомісячно, починаючи з часу звернення у суд із позовом, а саме з 17 червня 2015 року і до досягнення дитиною [PERSON] повноліття, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяці. Суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки в дохід держави судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп., відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. Враховуючи наведене,

Outcome: approved