Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-15 00:00:00

[PERSON], інтереси якої представляє [PERSON], звернулася в суд з позовом до Вижницької міської об'єднаної територіальної громади Вижницького району Чернівецької області, про визнання права власності на спадкове майно. У позові вказувала, що відповідно до заповіту від 25.06.1996 року [PERSON] 1/2 свого майна, з чого б воно не складалося та взагалі все те, що належатиме їй на день смерті та все те, на що вона за законом матиме право, заповідала їй. Вона проживала з заповідачем до дня її смерті у житловому будинку, що знаходиться в [ADDRESS]. Доглядала її, за власний кошт поховала її та після смерті утримує та доглядає даний будинок. [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті залишилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться [ADDRESS]. 16.06.2017 року вона звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON], однак державний нотаріус відмовила їй у цьому, у зв'язку з тим, що не надано належним чином оформлених документів, що посвідчують право власності спадкодавця на дане майно. Згідно записів погосподарських книг с. Іспас житловий будинок в [ADDRESS] належав померлій [PERSON] Інших спадкоємців немає. Просила визнати за нею право власності на 1/2 частину спадкового майна після смерті [PERSON], яке складається з житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що розташоване в [ADDRESS]. У судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] заявлений позов підтримали, посилаючись на викладені у позовній заяві обставини просили позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача - Вижницької міської об'єднаної територіальної громади Вижницького району Чернівецької області, у судове засідання не з'явися, в адресованій суду заяві просив справу розглядати без участі їх представника, проти позову не заперечують. Суд, заслухавши позивача [PERSON], її представника [PERSON], вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом установлено, що [INFO] померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 25.02.2002 року, виданого виконавчим комітетом Іспаської сільської ради Вижницького району Чернівецької області. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок 1988 року побудови, з належними до нього господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS], загальною вартістю 311680,00 грн., що підтверджується копією технічного паспорту інвентарний №2/74, виготовленого станом на 13.06.2017 року КП «Вижницьке РБТІ» та копіями погосподарських книг Іспаської сільської ради Вижницького району Чернівецької області особових рахунків [NUMBER] за 1996-2000 роки, [NUMBER] за 2001-2005 роки. 25.06.1996 року [PERSON] склала заповіт, згідно якого все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право заповідала своєму сину [PERSON] та невістці [PERSON] в рівних частках. 25.06.1996 року заповіт посвідчений секретарем виконавчого комітету Іспаської сільської ради Вижницького району Чернівецької області Фуштей Г.В. і станом на 28.09.2003 року не змінювався і не скасовувався, що підтверджується його копією. Позивач [PERSON], [INFO] є дружиною сина [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серія [NUMBER] від 01.03.1975 року, виданого Черешенською сільською радою Вижницького району Чернівецької області. Позивач [PERSON], як спадкоємець за заповітом, вчасно прийняла спадщину після смерті [PERSON], оскільки на день її смерті була зареєстрована та проживала з нею у одному будинку, що підтверджується вищевказаними копіями погосподарських книг. Крім позивача спадкоємцем за заповітом іншої 1/2 частки спадкового майна є її син, а чоловік позивача, [PERSON], який вчасно прийняв спадщину після смерті [PERSON], що підтверджується матеріалами спадкової справи №101/2017, заведеної 16.06.2017 року у Вижницькій державній нотаріальній конторі Чернівецької області до майна померлої [INFO] [PERSON] Інших спадкоємців та осіб, які мають право на обов'язкову частку у вказаній спадщині немає. 16.06.2017 року державним нотаріусом Вижницької державної нотаріальної контори Чернівецької області [PERSON] та [PERSON] видано свідоцтво про на спадщину за заповітом на спадщину, яка складається з права на земельну частку (пай) у землі, посвідченого сертифікатом серії [NUMBER], виданого 06.03.1997 року Вижницькою РДА Чернівецької області. У видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, що складається із житлового будинку [ADDRESS] [PERSON] та [PERSON] державним нотаріусом відмовлено у зв'язку з тим, що ними не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності [PERSON] на дане майно, що підтверджується копією постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії №462/02-31 від 16.06.2017 року, винесеною державним нотаріусом Вижницької державної нотаріальної контори Чернівецької області Мицкан Ж.І. Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У п.1 Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначено, що при вирішенні спорів про спадкування, спадщина по яких відкрилася і була прийнята до 01.01.2004 року, не допускається застосування судами норм ЦК 2003 року, а застосуванню підлягають норми законодавства чинного на час відкриття спадщини, зокрема ЦК УРСР. Відповідно до п.1 ч.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, а тому суд вважає, що оскільки на час відкриття спадщини діяв Цивільний кодекс Української РСР в редакції 1963 року, то при вирішенні питання про визнання права власності на спадкове майно слід керуватись саме його положеннями. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно ст.524 ЦК УРСР 1963 року спадкування здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ч.1 ст.534 ЦК УРСР 1963 року Кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Відповідно до ст.548 ЦК УРСР 1963 року, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ч.1, 2 ст.549 ЦК УРСР 1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно ст.174 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З урахуванням зазначених вимог закону та наведених вище досліджених судом доказів, Суд приходить до висновку, що житловий будинок з належними до нього господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що розташований в [ADDRESS], Вижницького району Чернівецької області належав [PERSON], позивач, як спадкоємець за заповітом вчасно прийняла спадщину після її смерті, спору відносно спадкового майна немає, а тому її позов про визнання права власності на 1/2 частку зазначеного спадкового майна в порядку спадкування за заповітом є обґрунтованим і підлягає до задоволення. На підставі ст.ст.524, 534, 548, 549 ЦК УРСР 1963 року, ст.ст.16, 328 ЦК України,

Outcome: approved