Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-11 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначає, що 16 червня 2013 року з відповідачем зареєструвала шлюб у відділі державної реєстрації актів уивільного стану реєстраційної служби Красилівського районного управління юстиції у Хмельницькій області, про що зроблений актовий запис № 52. Від шлюбу народилася донька [PERSON] , [INFO] . Позич просить шлюб розірвати, оскільки він виявився невдалим, на даний момент сім`я остаточно розпалась, шлюб існує формально, подальше спільне життя подружжя та збереження сім`ї суперечить їхнім інтересам. Ухвалою Красилівського районного суду Хмельницької області від 20 лютого 2021 року розгляд справи призначений в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін. У визначений судом строк, заперечень проти розгляду справи в спрощеному порядку до суду не надходило. Позивач у судове засідання не з`явилася, подала заяву про слухання справи у її відсутності, позов підтримує, просить не надавати термін на примирення. Відповідач у судове засідання не з`явився, подав заяву в якій просить слухати справу у його відсутності, позов визнає. Суд вважає за можливе проводити розгляд справи за наявними в матеріалах справи доказами у відповідності до ст. 279 ЦПК України. Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 16 червня 2013 року з відповідачем зареєструвала шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Красилівського районного управління юстиції у Хмельницькій області, про що зроблений актовий запис № 52. Від шлюбу народилася донька [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя у сторін не склалося, зникло взаєморозуміння та взаємоповага, шлюбні відносини між ними фактично припинено, шлюб існує формально, тому примирення між ними виключається. Вказані обставини сторонами не оспорюються та визнаються. Відповідно до ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, оцінюючи усі докази, суд вважає встановленим, що поновлення сімейних відносин та збереження сім`ї стали неможливими, подальше спільне життя подружжя суперечить їхнім інтересам, сторони не мають наміру підтримувати сімейні стосунки, що має істотне значення, а тому позовні вимоги є обґрунтованими і суд має підстави для розірвання шлюбу між сторонами. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як вбачається із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 16 червня 2013 року позивач після одруження своє прізвище « [PERSON] » змінила на прізвище чоловіка « [PERSON] ». Позивач бажає відновити дошлюбне прізвища « [PERSON] ». Враховуючи вказані обставини, суд має підстави після розірвання шлюбу відновити позивачу прізвище « [PERSON] ». Спору про майно та місце проживання дитини не виникає. Дитина залишається проживати із матір`ю. Порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується статтею 141 ЦПК України. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з викладеним, необхідно повернути позивачці з державного бюджету 454 грн. судового збору, стягнути з відповідача на користь позивача 454 грн. судового збору.

Outcome: approved