Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-09 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із спільною заявою про розірвання шлюбу, яку мотивують тим, що 24.04.2010 вони уклали шлюб, від якого мають двох спільних дітей: [PERSON] та [PERSON] . Спільне життя не склалося в силу відсутності взаєморозуміння та виникнення сварок з різних побутових причин. Протягом останнього півріччя проживають окремо. Саме тому в інтересах дітей, збереження їхнього здорового фізичного, духовного та морального розвитку, та інтересах самих заявників вирішили розірвати шлюб. 13 серпня 2019 року нотаріусом Форкош М.М. було посвідчено договір щодо здійснення батьківських прав, визначення місця проживання дитини та сплати аліментів. Відповідно до умов цього договору батько дитини зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання своїх дітей у розміри 7500 (сім п`ятсот тисяч) гривень 00 копійок на утримання кожного сина відповідно. Крім сплати суми аліментів, зазначених в п. 2 даного договору, Батько бере участь у додаткових витратах на дітей, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, тощо), а також сплачує 8000 (вісім тисяч) гривень 00 копійок додаткових витрат особисто матері щомісяця не пізніше 20 числа кожного поточного місяця до настання повноліття обох дітей. Окрім сплати аліментів договір містить положення про умови здійснення (батьком/матір`ю) права на особисте виховання дітей. Враховуючи наведене, заявники просять суд розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 24.04. 2010 р. виконкомом Кам`яницької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області. Заявники в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. В матеріалах справи наявні нотаріально посвідчені письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, у яких останні також зазначили, що вимоги вказані у заяві підтримують у повному обсязі та просять задовольнити. Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного. Згідно ч. 1 ст. 109 Сімейного кодексуУкраїни подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Згідно роз`яснень, які містяться в п.8 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року №11, розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст.109 СК), провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей. Відповідно доч.3 ст.109 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Судом встановлено, що [INFO] р. [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , уклали шлюб, що стверджується долученим до справи свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , що видане виконкомом Кам`яницької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області 24.04.2010. Від даного шлюбу у заявників народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану м. Ніредьгаза 12 червня 2011 р., про, що вчинено запис 15 червня 2011 р., та син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Ужгороду реєстраційної служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області 02 грудня 2015 року , про, що 02.12.2015 складено відповідний актовий запис за №1363. Сімейні відносини між заявниками припинені, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. За твердженнями заявників їхні шлюбні стосунки не склалися, шлюб носить формальний характер, спільного господарства вони не ведуть, примирення між ними неможливе, а подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам кожного з них, а також інтересам їх спільних дітей. 13 серпня 2019 приватним нотаріусом Ужгородського районного нотаріального округу Форкош М.М. посвідчено договір між батьками [PERSON] та [PERSON] щодо здійснення батьківських прав, визначення місця проживання дитини та сплати аліментів, який зареєстровано в реєстрі за №956. Відповідно до умов цього договору батько дитини зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання своїх дітей у розміри 7500 (сім п`ятсот тисяч) гривень 00 копійок на утримання кожного сина відповідно. Крім сплати суми аліментів, зазначених в п. 2 даного договору, Батько бере участь у додаткових витратах на дітей, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, тощо), а також сплачує 8000 (вісім тисяч) гривень 00 копійок додаткових витрат особисто матері щомісяця не пізніше 20 числа кожного поточного місяця до настання повноліття обох дітей. Окрім сплати аліментів договір містить положення про умови здійснення (батьком/матір`ю) права на особисте виховання дітей. Враховуючи наведене, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини даного позову, беручи до уваги вимоги ч. 1 ст. 24 СК України, відповідно до якої шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, суд уважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сім`я розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу може суперечити інтересам заявників, а тому шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved