Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-28 00:00:00

[PERSON] звертаючись з позовом до суду просить суд збільшити розмір аліментів, які стягувалися за рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 06.04.2012 року, та за яким було присуджено до стягнення з відповідача на користь позивача аліменти по 500,00 грн. на дитину, а саме щомісячно стягувати аліменти з\~ [PERSON] [INFO], уродженця\~[INFO], жителя [INFO], непрацюючого, на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі 1500 грн. щомісячно, \~починаючи з \~20.02.2012 року і до повноліття дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що на підставі судового рішення на її користь стягуються аліментів на утримання їх спільної дитини з відповідачем у розмірі 500,00 грн. на дитину, однак ці кошти є меншими ніж прожитковий мінімум на дитину відповідного віку, на сьогоднішній день коштів сплачених аліментів не вистачає для утримання дитини, через підвищення вартості життя, значного росту цін на харчування, одяг та взуття, крім того стан здоровя сина значно погіршився, він часто хворіє та потребує вжиття постійних профілактичних заходів оздоровлення та лікування. Відповідач працює, отримує неофіційний дохід та може надавати дитині матеріальну допомогу у більшому розмірі для забезпечення належного рівня матеріального утримання дитини, позивачка вважає, що батьки зобовязані утримувати своїх дітей, а тому вимушена звернутись з даним позовом до суду. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. У судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги визнав частково в розмірі 888,50 грн., зазначивши що він страждає на захворювання позвоночного хребта і не може виконувати тривалі фізичні навантаження, тому позбавлений можливості працевлаштуватись і виконувати роботи повязаної з навантаженнями, проте зазначає, що періодично надає матеріальну допомогу синові. Тому, зважаючи на свій стан здоров'я вважає вимоги позивача щодо розміру аліментів у сумі 1500,00 грн. обтяжливими. Заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, від якого вони мають сина [PERSON], [INFO] (а.с.4). Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 06.04.2012 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. (а.с. 6) За рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 06.04.2012 року стягнуто з [PERSON] [INFO], уродженця\~[INFO], жителя [INFO], непрацюючого, на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі 500 грн. щомісячно, \~починаючи з \~20.02.2012 року і до повноліття дитини. (а.с. 6) Судом встановлено, що малолітня дитина проживає разом з позивачкою. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття. Сімя, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. Батьки зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобовязані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обовязку батьківського піклування щодо неї (ст. 150 Сімейного кодексу України). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як убачається з матеріалів справи, позивачка просить збільшити розмір аліментів на її користь для утримання дитини з розміру 500,00 грн. на дитину на 1500,00 грн., вказуючи на те, що коштів не вистачає на утримання дитини, через значний ріст цін на харчування, одяг, взуття, канцелярське приладдя та всі інші матеріальні блага та для належного матеріального утримання сина його достатнього фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку аліментів у розмірі 500,00 грн. не вистачає, крім того дитина хворіє і потребує вжиття постійних профілактичних заходів, оздоровлення та лікування, а відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. За правилами ст. 182 Сімейного кодексу України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів на утримання дитини, суд виходить з матеріального становища кожної із сторін спору, а саме те, що малолітній син проживає разом з матірю, перебуває на її утриманні, відповідно до вимог сімейного законодавства дитина має право на отримання матеріальної допомоги з боку своїх\~ батьків, крім того суд приймає до уваги стан здоровя відповідача. За наведених обставин суд вважає, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 грн. щомісячно на дитину до досягнення дитиною повноліття. \~Згідно з п. 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. \~Відповідно до ч.1\~ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось з них. Відповідно до п. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини (далі Конвенція), яку було ратифіковано\~Постановою Верховної Ради України №789-XII\~( 789-12 ) від 27.02.91 та яка набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. \~ З огляду на викладене, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, враховуючи положення ст. 7 Закону України Про державний бюджет України на 2017 рік\~ де встановлено з 01 січня 2017 року\~ прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років 1355,00 грн., а дітей віком від 6 до 18\~ років 1689,00 грн., на одну особу в розрахунку на місяць, який визначає вартісну величину достатнього для забезпечення нормального функціонування організму дитини, збереження її здоров'я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості, та вимог ст. 182 Сімейного кодексу України, враховуючи також, що у разі сплати мінімального розміру аліментів, відповідача не поставить це у скрутне становище, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про збільшення розміру аліментів підлягає частковому задоволенню. Згідно ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.\~ Виходячи з вказаної норми, суд вважає за необхідне присудити стягнення аліментів від дня предявлення позову до суду, а саме з 01.09.2017 року. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Крім того, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 640,00 грн. Враховуючи наведене та

Outcome: partial