Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-22 00:00:00

[PERSON] (місце проживання: [ADDRESS] ) звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON] (місце проживання: [ADDRESS] ) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на наступне. На теперішній час кімната [ADDRESS] не приватизована. Позивач [PERSON] є наймачем вищевказаної кімнати. В кімнаті зареєстровані: позивач [PERSON] , [INFO] , її дочка - [PERSON] , [INFO] . В кімнаті фактично проживає позивач [PERSON] . Відповідач [PERSON] в кімнаті не проживає без поважних причин понад один рік, вона фактично проживає у Російській Федерації та там зареєстрована. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі та пояснила, що її донька [PERSON] не проживає у гуртожитку з 2015 року. Вона проживає десь в Російській Федерації, там вона вийшла заміж та змінила прізвище на [PERSON] . Копія свідоцтва про укладення шлюбу її доньки у неї (у позивача) відсутня, з донькою вона не спілкується і не знає її контактного номеру телефона. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про причину неявки суд не повідомила, про день, час та місце слухання справи повідомлялася належним чином. Належним чином оформленої заяви про розгляд справи без його участі до суду не надходило, відзиву на позов від відповідача також не надходило. Допитана в якості свідка [PERSON] пояснила, що вона знайома з позивачем з 1995 року, іноді буває у неї в гостях. Донька позивача Настя не проживає з позивачем дуже давно, в помешканні позивача наявні тільки її речі, про що їй відомо, адже вона близько року тому була в гостях у позивача. Допитана в якості свідка [PERSON] пояснила, що вона з 1997 року проживає за адресою: [ADDRESS] , вона також знайома з позивачем. Доньку позивача Настя вона не бачила у гуртожитку з 2014-2015 років, позивач проживає у кімнаті [ADDRESS] 86 сама. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач не заперечувала проти заочного розгляду справи за відсутності відповідача. У зв`язку з наведеним, суд вважав за можливе слухати справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього, про що було постановлено ухвалу, яка відображена в протоколі судового засідання. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові матеріали справи, допитавши свідків, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні було встановлено, що згідно із копією паспорта громадянина України, серії [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , зареєстрована з 29.10.1999 року за адресою: [ADDRESS] . Згідно із копією паспорта громадянина України, серії [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , зареєстрована з 28.11.2008 року за адресою: [ADDRESS] . З копії відповіді на запит № 194 від 02.07.1999 року, наданої Відділом з обліку та розподілу житлової площі Виконавчого комітету Сєвєродонецької міської Ради Луганської області, вбачається, що по заяві [PERSON] про дозвіл на обмін її кімнати № 142 на кімнату № 86 повідомлено, що заявниці за клопотанням ВП «Кедр» на сім`ю з трьох осіб (вона, чоловік та дочка) рішенням виконкому № 872 від 11.05.1999 року надана кімната [ADDRESS] розташована на 3 поверсі гуртожитку по [ADDRESS] , по заміні її кімнати № 142 на 5-ому поверсі у цьому ж гуртожитку. [PERSON] 19.05.99 р. одержала ордер для вселення і прописки в кімнату № 86. Відповідно до довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб станом на 13.11.2019 № 25057, виданої Центром надання адміністративних послуг у м. Сєвєродонецьку Сєвєродонецької міської ради 13 листопада 2019 року, за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані: позивач по справі [PERSON] , [INFO] , донька позивача [PERSON] , [INFO] . Показаннями свідків підтверджується той факт, що з 2014-2015 років донька позивача [PERSON] ( [PERSON] ) не проживає за вищевказаною адресою. Відповідно до ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до ст. 71 ЖК України, громадянин може бути визнаний таким, що втратив право користування житловим приміщенням, якщо більше 6 місяців не проживає без поважних причин в спірній квартирі. Отже, тимчасова відсутність особи повинна бути безперервною та, згідно загального правила, яке наведено вище, перевищувати строк у шість місяців та відбуватися без поважних причин. Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Таким чином, враховуючи те, що відповідач [PERSON] за місцем реєстрації не проживає понад шість місяців без поважних причин, суд прийшов до висновку про те, що позовні вимоги стосовно визнання [PERSON] такою, що втратила право користування кімнатою [ADDRESS] , є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд враховує, що понесення позивачем судових витрат підтверджується квитанцією № 72 від 14.11.2019 року\~ про сплату судового збору у сумі 768 грн. 40 коп. Разом з тим, позивач в позовній заяві просила не стягувати з відповідача на користь позивача судові витрати, у зв`язку із чим суд вважає справедливим та розумним не стягувати з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору в розмірі 768 грн. 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved