Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-12 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] та просила надати їй дозвіл на виїзд за кордон до інших країн Європи та світу їх неповнолітньої дитини, [PERSON], [INFO], до досягнення нею повноліття у супроводі позивача та/або в супроводі будь-якої третьої особи за згодою позивача без отримання згоди відповідача, та надати дозвіл на оформлення паспорту/проїзного документу, отримання віз у посольствах і консульствах іноземних держав на багаторазові поїздки за межі України неповнолітньої доньки без згоди батька. В обґрунтування позовної заяви [PERSON] [PERSON] вказувала на те, що після розірвання шлюбу з відповідачем дитина знаходиться на її утриманні, відповідач не приймає участі у вихованні та догляді, її розвитком не цікавиться, матеріальної допомоги на утримання та розвиток [PERSON] не надає. Донька відвідує різні гуртки, є вихованцем ансамблю танцю «Дитинство» Одеського міського центру хореографічного мистецтва. Раніше [PERSON] постійно виїжджала в фестивально-гастрольні тури до різних держав Європи, але у звязку з відмовою відповідача від надання згоди на виїзд дитини за межі України, [PERSON] не може надалі розвиватись в цьому напрямку, що призводить до її страждань, оскільки їй дуже подобається займатися цим видом мистецтв та вона бажає продовжувати заняття та досягати кращих результатів. Виїзд дитини сприятиме розширенню її світогляду, добре позначиться на її духовному та інтелектуальному розвитку як особистості, вивченню мови. Сторони, повідомлені належним чином, до зали судових засідань не зявились. Позивач надала заяву про слухання справи у її відсутність, в якій повністю підтримала позов та просила його задовольнити. Відповідач в суд не зявився, повідомлявся належним чином, відповідно до вимог ст.74 ЦПК України, надав заяву про визнання позовних вимог, в якій також просив розглядати справу у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як було встановлено [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано, про що складено актовий запис №335 від 04.12.2009 року. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. Правовідносини, які виникли між сторонами по справі регулюються Сімейним кодексом України, «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», Правилами перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57, Порядком оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, знищення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, його тимчасового затримання та вилучення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 07 травня 2014 року № 152 У відповідність до ст.313 ЦК України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), опікунів і в їхньому супроводі чи у супроводі осіб, які уповноважені ними. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Виходячи зі змісту ст. ст.1, 3 ,4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» передбачено, що громадянин України має право виїхати з України. Правила перетинання державного кордону України громадянами України встановлюється Кабінетом Міністрів України відповідно до цього Закону та інших законів України. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. За Правилами перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57 в редакції Постанови КМУ від 25.08.2010 року № 724 (п.п. 3-5), виїзд з України громадян, які не досягли 16 річного віку, здійснюється за згодою обох батьків та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду досягли 18-річного віку. Виїзд громадян, які не досягли 16-річного віку, у супроводі одного із батьків або інших осіб, уповноважених одним із батьків з нотаріально посвідченою згодою здійснюється: 1) за нотаріально посвідченою згодою другого із батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування в цій державі, якщо другий із батьків відсутній у пункті пропуску; 2) без нотаріально посвідченої згоди другого із батьків у разі пред`явлення зокрема рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку без згоди та супроводу другого із батьків. Виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі осіб, які уповноважені обома батьками, здійснюється за нотаріально посвідченою згодою обох батьків із зазначенням держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі.\~ \~Так, ст. 155 СК України визначає, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повній повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. У преамбулі Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, яка набула чинності для України з 27.09.1991 року, зазначено, що дитина, в наслідок її фізичної і розумової незрілості потребує спеціальної охорони і піклування, включаючи належний правовий захист як до, так і після народження, до досягнення нею повноліття.\~\~ В силу ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно статті 27 Конвенції держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. У відповідність до Порядку, затвердженого постановою КМУ від 07 травня 2014р. року №152 паспорт громадянина України для виїзду за кордон (далі паспорт для виїзду за кордон ) є документом, що посвідчує особу, підтверджує громадянство України особи на імя якої він оформлений за кордоном і дає такій особі право на виїзд з України і вїзд в Україну. Виїзд громадян України за межі території України, які не досягли 16-річного віку, здійснюється на підставі паспорту, який оформлюється на чотири роки. Оформлення, видача та обмін паспорта для виїзду за кордон, особі, яка не досягла 16-річного віку, здійснюється на підставі заяви-анкети одного з батьків (якщо батьки не перебувають у шлюбі на підставі заяви-анкети того з батьків, з ким проживає особа), усиновлювачів, опікунів, піклувальників або інших представників (п.20). Пунктом 22 Порядку визначено, що для оформлення паспорта для виїзду за кордон особі, яка не досягла 16-річного віку, особа подає: заяву-анкету; свідоцтво про народження; відповідні документи, що підтверджують здійснення встановлених законодавством платежів, або оригінали і копію документа про звільнення від таких платежів; заяву про відмову від внесення інформації до безконтактного електронного носія, що імплантований до паспорту для виїзду за кордон (у разі потреби). Крім вказаних документів, заявник також подає оригінали або засвідчену в установленому порядку копію одного з таких документів: свідоцтво про смерть другого з батьків; рішення суду про позбавлення батьківських прав другого з батьків; рішення суду про визнання другого з батьків безвісно відсутнім; рішення суду про визнання другого з батьків недієздатним; довідку про реєстрацію місця проживання дитини разом з одним із батьків, який подає заяву-анкету; оригінал витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначення відомостей про батька відповідно до ч.1 ст. 135 СК України. Згідно довідки, наданої директором комунального позашкільного навчального закладу «Одеський міський центр хореографічного мистецтва», [PERSON] дійсно у них навчається та входить до складу виконавців зразкового ансамблю танців «Дитинство», який неодноразово виїжджав з гастрольними турами з відвідуванням держав-членів Євросоюзу (Республіка Франція, Федеративна Республіка Німеччина, Греція, Чеська Республіка, Польща тощо). Отже, приймаючи до уваги довідку КПНЗ «Одеський міський центр хореографічного мистецтва», вказані норми та встановлені обставини, суд приходить до висновку, що ненадання згоди відповідачем на оформлення проїзного документу та для тимчасового виїзду за кордон доньки, є необґрунтованим. За вищевказаних обставин, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки як виїзд за кордон так і оформлення документів повязані з частими виїздами дитини в гастрольні тури з ансамблем танців, що буде сприяти її духовному розвитку та розширенню світогляду . Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України та ст.4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути судовий збір у розмірі 551,21 грн..

Outcome: approved