Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-29 00:00:00

[PERSON], надалі позивач, звернулася в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], в якому просить визнати право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в с. Соборне, провулок Шевченка,9, Тернопільського району в порядку спадкування за заповітом після померлої 18.05.2015р. [PERSON]. Згідно заяви від 09.03.2016р. [PERSON] просить справу розглядати без її участі з підтриманням позовних вимог. В обґрунтування заявленого позову зазначає, що після смерті її матері [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з її частки у будинковолодінні, яке є колгоспним двором. Відповідачі є такими, що втратили своє право на частку в колгоспному дворі, оскільки не проживали і не брали участі ні своєю працею і коштами у веденні господарства. Тому, частки в майні складаються по 1/2, а саме 1/2 частка позивача [PERSON] як члена колгоспного двору, 1/2 частка [PERSON] яку позивач успадковує. Однак, державним нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину по заповіту, що зумовило її звернутися до суду за захистом своїх набутих спадкових прав. Крім цього, у заяві від 25.03.2016р. [PERSON] вказує, що вона звернулася до реєстратора із заявою про державну реєстрацію пава власності як члена колгоспного двору на житловий будинок по вул. Шевченка,9, в с. Соборне Тернопільського району, проте за відсутності необхідних документів вона не може здійснити реєстрацію права власності. Тому, [PERSON] просить визнати за нею право власності на 1/2 частку як члена колгоспного двору, і 1/2 частку в порядку спадкування по заповіту. Відповідач [PERSON] подала заяву, в якій просить справу розглядати без її участі, претензій до спадкового майна не має, з 1987 року в будинку не проживає, участі у його догляді не приймала. Відповідач [PERSON] подала заяву, в якій просить справу розглядати без її участі, претензій до спадкового майна не має, з 1999 року в будинку не проживає, участі в його утриманні не приймає. Відповідач [PERSON] подала заяву, в якій просить справу розглядати без її участі, претензій до спадкового майна не має, з 2003 року в будинку не проживає, участі в його утриманні та догляді не приймає. Дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, суд встановив наступні обставини справи. Згідно свідоцтва про право власності віл 27.02.1991р. будинок по провулку Шевченка,9, в с. Жовтневе Тернопільського району належить на праві власності [PERSON]. Даний будинок є колгоспним двором і складається із пяти членів. [PERSON] померла 18.05.2015р., що підтверджується свідоцтвом про смерть №188972 від 18.05.2015р. За життя [PERSON] склала заповіт, який посвідчений 01.08.1991 року секретарем Чернелів-Руською сільською радою, за яким на випадок смерті все майно [PERSON] заповіла [PERSON] Згідно довідки Чернелево-Руської сільської ради від 17.12.2015р. за померлою [PERSON] рахується будинковолодіння, яке знаходиться в с. Жовтневе Тернопільського району по провулку Шевченка,9. За період з 01.01.1989р. по 31.12.1991р. членами колгоспного двору були голова двору [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Згідно даних технічного паспорту від 24.06.2015р. самочинної побудови не зафіксовано. Як зазначено в Інформаційній довідці від 02.07.2015р. №15 загальна площа будинку становить 80,7 кв.м., житлова площа 56,9 кв.м. Станом на 24.06.2015р. будинковолодіння в с. Жовтневе, провулок Шевченка,9, рахується за [PERSON] 1/5, [PERSON] 1/5, [PERSON] 1/5, [PERSON] 1/5, [PERSON] 1/5 частки. Відповідно до довідки Чернелево-Руської сільської ради від 17.02.2016р. село Жовтневе перейменовано на село Соборне. Матеріалами справи підтверджується факт прийняття позивачем [PERSON] спадщини після смерті її матері [PERSON] Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Однак, як вказує позивач [PERSON] і визнається відповідачами [PERSON], [PERSON], [PERSON], останні в будинку по провулку Шевченка,9, не проживають, як матеріально, так і своїми коштами не брали і не беруть участі в його утриманні, догляді, не ведуть господарства і відмовляються від належної їм частки в колгоспному дворі. Таким чином, при вказаних обставинах, частки у будинковолодінні по провулку Шевченка,9, як колгоспному дворі розподілилися в рійних частках між позивачем [PERSON] та її матірю [PERSON] по 1/2 частки власності. 30 листопада 2015 року державний нотаріус Тернопільської районної держаної нотаріальної контори відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину по заповіту після смерті її матері [PERSON] на будинок по провулку Шевченка,9, оскільки відсутній оригінал правовстановлювального документа. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до вимог ст. 1273 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом може відмовитись від прийняття спадщини. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. ( ст. 1268 ЦК України). Згідно ст.ст. 328, 392 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.Власник може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Аналізуючи вище наведені обставини, враховуючи прийняття позивачем спадщини, відсутність інших спадкоємців, які претендують на спадкове майно, яке є предметом справи, підтвердження належності спадкодавцю [PERSON] спадкового майна, для реалізації набутих спадкових прав, суд вважає, що позов слід задовольнити та визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частку житлового будинку в порядку спадкування по заповіту, а також право власності на 1/2 частку житлового будинку як члена колгоспного двору. Згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати позивачу не відшкодовуються.

Outcome: approved