Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-02 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 20.09.2002 року у Суховільській сільській раді Городоцького району Львівської області, актовий запис № 19. Від шлюбу мають малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Позивачка вимоги в основному мотивує тим, що стосунки між ними не склалися, причиною стало те, що відповідач зловживає алкогольними напоями, будучи в стані алкогольного сп`яніння провокував конфлікти. Така його поведінка призвела до того, що вони повністю віддалились одне від одного, відповідач перестав цікавитись життям сім`ї, допомагати дружині у вихованні дітей, не надавав матеріальної допомоги. На неодноразові прохання змінити ставлення до сім`ї чоловік не реагує, позивачка втратила до нього почуття поваги та любові, не бажає з ним перебувати у шлюбі, примирення та збереження шлюбу між ними вважає неможливим, тому просить суд позов задовольнити. Позивачка в судове засідання не з`явилась, подала до суду письмову заяву, в якій позов підтримала, просила його задовольнити, а справу розглядати у її відсутності (а.с. 33-34). Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду письмову заяву, в якій проти задоволення позову не заперечив, просив про розгляд справи у його відсутності (а.с. 34-35). У судове засідання учасники судового процесу не з`явились, належним чином повідомлялись про дату, час та місце судового засідання, а тому суд, з урахуванням поданих сторонами заяв, вирішив здійснювати розгляд справи у їхній відсутності. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, з`ясувавши її дійсні обставини, оцінивши докази в їх сукупності, оглянувши заяви сторін, суд прийшов до наступного висновку. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги (ст. 55 СК України). Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. За положеннями ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до положень ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Ухвалою Городоцького районного суду Львівської області від 16.11.2020 р. сторонам надавався двохмісячний строк на примирення (а.с. 27-28). З позовної заяви, заяв сторін, долучених до справи свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , копій свідоцтв про народження дітей серії [NUMBER] , [NUMBER] (а. с. 5-7) вбачається, що сторони 20.09.2002 р. зареєстрували шлюб у Суховільській сільській раді Городоцького району Львівської області, актовий запис № 19. Від шлюбу мають дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , з серпня 2020 року не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, позивачка втратила до відповідача почуття любові та поваги, примирення між ними неможливе, збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам їхніх дітей, а тому згідно ст. 112 Сімейного кодексу України є всі підстави для розірвання шлюбу. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Відповідно до обставин, викладених у позовній заяві, заявах сторін, які знайшли своє підтвердження у процесі розгляду справи, причиною розірвання шлюбу є відсутність бажання у сторін будувати у подальшому сімейні відносини, внаслідок чого вони не підтримують подружніх відносин, шлюб існує формально, подальше спільне життя подружжя та збереження сім`ї стало неможливим та суперечитиме їх інтересам. Враховуючи наведене та інші фактичні взаємини подружжя [PERSON] , заяви сторін, те, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач проти такого не заперечує, фактичні шлюбні відносини між ними припинені, заходи примирення, які надавались судом в процесі розгляду справи, позитивного наслідку не мали, суд приходить переконання, що підстав для збереження шлюбу немає, а тому вважає, що позовні вимоги слід задовольнити. Згідно ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивачки 840 грн. 80 коп. судового збору.

Outcome: approved