Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-03 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом товариства з обмеженою відповідальністю «М.В.Л. ГРУП», [PERSON] про визнання недійним договорів, витребування майна з чужого незаконного володіння. Свої вимоги мотивує тим, що в провадженні Луцького міськрайонного суду перебувала справа про поділ майна подружжя, що перебуває у спільній частковій власності. Складовою предмету вказаного позову є автомобіль Nissan Primastar, д.н.з. [NUMBER] , 2005 року випуску. Проте, на сьогоднішній день даний автомобіль перереєстрований 26.12.2018 року на [PERSON] . Спірний автомобіль було відчужено на підставі договору комісії 6726/18/025346 від 26.12.2018 року, укладений між ТзОВ «М.В.Л.Груп» та нею, проте, будь-якого договору нею не підписувалося, згоди на його відчуження нею не давалося. Вважає, що договір комісії та укладений договір купівлі-продажу транспортного засобу є недійсними, оскільки укладені з грубим порушенням норм цивільного законодавства та автомобіль підлягає поверненню, а тому просить суд визнати недійсним договор комісії № 6726/18/025346 від 26.12.2018 року, укладений між [PERSON] та ТзОВ «М.В.Л. Груп», визнати недійсним договір купівлі-продажу транспортного засобу №6726/18/025346 від 26.12.2018 року, укладений між ТзОВ «М.В.Л. Груп» в інтересах [PERSON] та [PERSON] , витребувати автомобіль Nissan Primastar, д.н.з. [NUMBER] , 2005 року випуску з чужого незаконного володіння [PERSON] . Представник позивача в судове засідання не з?явився, а подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити. Представник відповідача ТОВ «М.В.Л. Груп» Мацієвський Р.В. подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги не визнав. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, хоча належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, відзиву, клопотань та заяв від останнього не надходило. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що підставою для звернення з даним позовом до суду слугувало те, що при поділі майна подружжя у справі № 161/2568/19 позивач [PERSON] дізналася про відчуження автомобіля Nissan Primastar, д.н.з. [NUMBER] , який належить їй на праві приватної власності та є об?єктом спільної сумісної власності. Як вбачається з матеріалів справи, то 26.12.2018 року між ТзОВ «М.В.Л.ГРУП» в особі [PERSON] (комісіонер) та [PERSON] , (комітент) укладено договір комісії № 6726/18/025346, за умовами якого комісіонер зобов`язується за дорученням комітента за комісійну плату вчинити за рахунок комітента відповідні правочинів щодо продажу транспортного засобу (а.с.20). 26.12.2018 року між ТзОВ «М.В.Л.ГРУП» та [PERSON] (покупець) укладено договір купівлі - продажу транспортного засобу Nissan Primastar, д.н.з. [NUMBER] . Згідно ч.1 ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ч.1 ст. 202 ЦК України правочином є дія, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Недійсність правочину визначається статтями 203, 215 ЦК України. Відповідно до статті 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, а правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч. ч.1, 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. В обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] зазначила, що вона договору комісії, акту огляду реалізації транспортного засобу, акту від 26.12.2018 року не підписувала та не мала наміру відчужувати даний автомобіль. Відповідно до висновку № 240 від 29.10.2020 року, проведеного Волинським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром, вбачається, що підпис від імені [PERSON] розділ « VII. МІСЦЕЗНАХОДЖЕННЯ І РЕКВІЗИТИ СТОРІН КОМІТЕНТ СЕМЕНЮК КАТЕРИНА ОЛЕКСАНДРІВНА графи «(прізвище, ініціали, підпис уповноваженої особи)» зворотного боку Договору комісії № 6726/18/025346 від 26.12.2018 року - виконаний не [PERSON] , а іншою особою, з наслідуванням підпису [PERSON] . Отже, позивач [PERSON] належним чином не виразила свого волевиявлення на укладення договору комісії на відчуження спірного транспортного засобу. Згідно ч.1, 3 ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п?ятою та шостою ст. 203 цього кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Оскільки відчуження транспортного засобу Nissan Primastar, д.н.з. [NUMBER] відбулось не з волі [PERSON] , як власника транспортного засобу, то суд приходить до висновку, що вимоги про визнання недійсним договору комісії № 6726/18/025346 від 26.12.2018 року, що був укладений між [PERSON] та ТзОВ «М.В.Л. ГРУП» та визнання недійсним договору купівлі-продажу транспортного засобу № 6726/18/025346 від 26.12.2018 року автомобіля марки Nissan Primastar, д.н.з. [NUMBER] між ТзОВ «М.В.Л.Груп» в інтересах [PERSON] та [PERSON] підлягають до задоволення. Як роз?яснив Пленум Верховного Суду України у п.10 своєї постанови №9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», норма частини першої статті 216 ЦК не може застосовуватись як підстава позову про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, яке було відчужене третій особі. Не підлягають задоволенню позови власників майна про визнання недійсними наступних правочинів щодо відчуження цього майна, які були вчинені після недійсного правочину. У цьому разі майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача - з підстав, передбачених частиною першою статті 388 ЦК. Згідно ст. 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Як встановлено судом, то позивач [PERSON] не виразила свого волевиявлення на укладення спірних правочинів, так як не мала наміру відчужувати транспортний засіб, тобто, автомобіль марки Nissan Primastar, д.н.з. [NUMBER] вибув із її володіння до [PERSON] без її згоди. За таких обставин, позовні вимоги в частині витребування спірного автомобіля Nissan Primastar, д.н.з. [NUMBER] із володіння відповідача [PERSON] є підставними, оскільки, останній хоч і являється добросовісним набувачем, проте, дане майно вибуло із володіння попереднього законного власника майна - позивача [PERSON] не з її волі. Вирішуючи питання щодо витребування майна, суд вважає за необхідним повернути це майно у володіння [PERSON] , як власнику майна. З врахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved