Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-06 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовною заявою про визнання права власності за кожним на 1/2 частини автомобіля марки «ВАЗ 2106», реєстраційний номер [NUMBER] , кузов [NUMBER] , в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , [INFO], який помер [INFO] . Як вбачається з позовних вимог, як спадкоємець за законом після смерті батька 14.02.2018 року позивач [PERSON] звернувся до П`ятої Запорізької державної нотаріальної контори із заявою для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на автомобіль. Однак, постановою державного нотаріуса № 565/02-31 від 14.02.2018 року йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії через відсутність оригіналу документу про право власності на автомобіль з проставленням підпису та печатки органу, що проводив реєстрацію права власності. Посилаючись на відсутність місцезнаходження оригіналу свідоцтва про реєстрацію права власності на автомобіль «ВАЗ 2106», реєстраційний номер [NUMBER] , свідоцтва про реєстрацію [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] просять суд визнати за ними в рівних частках право власності на дане майно в порядку спадкування за законом. В судове засідання позивачі не з`явилися, але надали заяви, в яких просять суд справу розглядати без їх участі, позовні вимоги підтримують та просять суд задовольнити їх в повному обсязі. Представник відповідача Територіальної громади міста Запоріжжя в особі Запорізької міської ради Борзенко Г.В. в судове засідання не з`явилася, 03.06.2019 року подала суду відзив на позовну заяву, в якому просить суд справу розглядати за відсутності представника Запорізької міської ради у відповідності до вимог чинного законодавства. У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного. При вирішенні спорів про спадкування, спадщина по яких відкрилась і була прийнята до 01.01.2004 року, не допускається застосування судами норм ЦК України 2003 року, а застосуванню підлягають норми законодавства, чинного на час відкриття спадщини, зокрема ЦК УРСР. Оскільки [PERSON] , [INFO], помер [INFO] , то відповідно до Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України на вказані правовідносини поширюється дія ЦК УРСР в редакції 1963 року. Аналіз положень Розділу VІІ «Спадкове право» ЦК УРСР в редакції 1963 року свідчить, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як встановлено в судовому засіданні [INFO] помер батько позивачів у справі, а саме [PERSON] , [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] виданого 16.05.2003 року Запорізьким міським відділом реєстрації актів громадського стану Запорізького обласного управління юстиції. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді рухомого майна, а саме автомобіля «ВАЗ 2106», реєстраційний номер [NUMBER] , свідоцтва про реєстрацію [NUMBER] , який належав [PERSON] Спадкоємцями після смерті [PERSON] являються позивачі по справі його сини - [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 01.01.2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі, коли спадщина, яка відкрилась до набуття чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 01.01.2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. При цьому, слід враховувати, що норми п. 5 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, згідно з якими цей ЦК України застосовується також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом, слід розуміти таким чином, що правила книги шостої ЦК України може бути застосовано лише до спадщини, яка відкрилася після 01.07.2003 року і не була прийнята ніким зі спадкоємців, право на спадкування яких виникло відповідно до норм ст.ст. 529 - 531 ЦК УРСР. Згідно зі ст. 524 ЦК УРСР (чинного на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що спадкування здійснюється за законом і за заповітом. За правилами ст.ст. 548, 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв, не допускається прийняття спадщини під умовою або застереженням. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Спадщина вважається прийнятою, якщо спадкоємець фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до ст.ст. 529, 530 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. При відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга). Як встановлено, під час розгляду справи, [PERSON] та [PERSON] (на той час в особі матері [PERSON] , яка діяла від його імені, як неповнолітнього) як спадкоємці за законом першої черги, своєчасно прийняли спадщину після смерті батька, звернулися до П`ятої Запорізької державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини, де було заведено спадкову справу № 1112 за 2003 рік, про що свідчить постанова державного приватного нотаріуса П`ятої Запорізької державної нотаріальної контори Кисильової В.В. від 14.02.2018 року № 565/02-31/, тобто позивачі частково юридично оформили спадкове майно, вступили в управління та розпорядження спадковим майном, на даний час користуються ним, але юридично не можуть оформити свої спадкові права, оскільки відсутній оригінал документу про право власності на спадкове майно. Тому, суд вважає, що позивачі правомірно набули право власності на автомобіль в зв`язку з чим за ними слід визнати право власності на дане майно, в порядку спадкування у рівних частках.

Outcome: approved