Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-04 00:00:00

[PERSON], надалі позивач, звернулася в суд з позовом до [PERSON], надалі відповідач, про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частки всіх його доходів і заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму до досягнення дитиною повноліття, а також стягнення аліментів на її утримання як дружини в розмірі 500 грн. щомісячно до досягнення сином трьохрічного віку. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що відповідач усунувся від виконання обов'язків по утриманню сина, не надає матеріальної допомоги для належного забезпечення її проживання та розвитку, не приймає участі у її вихованні. В повній мірі вона не має можливості належним чином утримувати та матеріально забезпечити сина, оскільки перебуває у декретній відпустці і немає стабільних доходів. Крім цього, зважаючи на те, що вона є непрацездатною, потребує матеріальної допомоги, її доходи, які складаються лише із соціальних виплат і не забезпечують нормальний рівень проживання просить стягнути також аліменти на утримання дружини. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, однак попередньо подала суду письмову заяву, згідно якої просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак попередньо подав суду письмову заяву, згідно якої позовні вимоги визнав та не заперечує щодо стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої дитини та дружини [PERSON] Дослідивши та оцінивши зібрані докази, суд встановив наступні обставини справи. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 09 жовтня 2015 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції зроблено актовий запис за №1905 від 09.10.2015 року. У сторін народився син [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження, актовий запис №2349, зроблений 09.10.2015р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції. Згідно довідки №897, виданої ПП «Люкс» від 21.12.2015 року, неповнолітній [PERSON], [INFO] проживає разом з матір'ю [PERSON] за адресою [ADDRESS]. Позивач [PERSON] не працює, здійснює догляд за дитиною до досягнення нею трьох років, що підтверджуєтьсь довідкою №845 від 01.02.2016р. отримує допомогу при народженні дитини в розмірі по 860 грн. за період з жовтня 2015 року по січень 2016 року. Відповідач [PERSON] працює в ГУНП в Тернопільській області та його отриманий дохід за період з серпня 2015 року по січень 2016 року становить 38885,40 грн., що підтверджено довідкою №60, виданою 02.02.2016р. Головним управлінням Національної поліції в Тернопільській області. Згідно із вимогами ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Частина 2 статті 182 Сімейного кодексу України передбачає, що розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За таких обставин, суд вважає, що із відповідача слід стягнути аліменти на утримання сина [PERSON], аліменти в розмірі 1/4 частки всіх доходів [PERSON] Стаття 75 Сімейного кодексу України передбачає, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Згідно ч. 4 ст. 75 СК України один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. За нормами ч.2, 4 ст.84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідачем не представлено суду жодних доказів про те, що він за своїм станом здоров'я та матеріальним становищем, не може виконувати своїх обов'язків по утриманню дитини та дружини. За нормами ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. При судовому розгляді судом було встановлено, що [PERSON] перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною, отримує щомісячну одноразову допомогу при народження дитини, а відтак є такою, що потребує матеріальної допомоги. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що в даному випадку мають місце порушення прав дитини, які підлягають захисту шляхом стягнення з відповідача в користь позивача аліментів на утримання сина в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду до досягнення дитиною повноліття та 500 грн. щомісячно на її утримання до досягнення сином трьохрічного віку. При визначенні розміру аліментів, суд враховує матеріальне становище платника аліментів, стан його здоров'я, матеріальне становище дитини, на яку призначаються аліменти. Згідно ст. 88 ЦПК України судовий збір слід стягнути із відповідача в доход Державного бюджету.

Outcome: partial