overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-20 00:00:00

[PERSON] (надалі - Позивач) звернулась до суду з позовом до [PERSON] (надалі - Відповідач) про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 08 грудня 1992 року. Шлюбні відносини з відповідачем фактично припинено з жовтня 2013 року через складні сімейні відносини, втрату почуття любові та поваги, тому позивач вважає, що сім'я розпалася остаточно, відновити сімейні відносини не можливо через небажання обох сторін. У судове засідання позивач не з'явився, надавши суду заяву у якій зазначив, що позовні вимоги підтримує та просить суд про розгляд справи за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не надавав. Згідно ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв'язку з тим, що сторони в судове засідання не з'явились фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З урахуванням зазначених положень закону та думки позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про одруження сторони з 08 грудня 1992 року знаходяться в зареєстрованому шлюбі (а.с. 5). Подружжя остаточно припинило сімейно - шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, сімейні відносини не поновлювали, а тому суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Підстав для надання строку для примирення судом не встановлено. Таким чином, фактичні взаємини подружжя свідчать, що між сторонами остаточно припинено шлюбні відносини і їх неможливо відновити, отже збереження шлюбу неможливе та суперечило б інтересам подружжя. Відповідно до вимог 112 Сімейного Кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Жодних доказів того, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з подружжя не наведено, згідно позовної заяви вбачається, що збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Спору про поділ майна або про утримання дітей немає. За таких обставин, суд прийшов до висновку про те, що вбачаються підстави для розірвання шлюбу. Під час державної реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище на «[PERSON]», яке вона не просить після розірвання шлюбу змінити на дошлюбне. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-24 00:00:00

[PERSON] (надалі - Позивач) звернулась до суду з позовом до [PERSON] (надалі - Відповідач) про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 25 серпня 2011 року. Шлюбні відносини з відповідачем фактично припинено через складні сімейні відносини, відмову спільно утримувати дитину, втрату почуття любові та поваги, тому позивач вважає, що сім'я розпалася остаточно, відновити сімейні відносини не можливо через небажання обох сторін. У судове засідання позивач не з'явився, надавши суду заяву у якій зазначив, що позовні вимоги підтримує та просить суд про розгляд справи за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не надавав. Згідно ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв'язку з тим, що сторони в судове засідання не з'явились фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З урахуванням зазначених положень закону та думки позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про одруження сторони з 25 серпня 2011 року знаходяться в зареєстрованому шлюбі (а.с. 4). Подружжя остаточно припинило сімейно - шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, сімейні відносини не поновлювали, а тому суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Підстав для надання строку для примирення судом не встановлено. Таким чином, фактичні взаємини подружжя свідчать, що між сторонами остаточно припинено шлюбні відносини і їх неможливо відновити, отже збереження шлюбу неможливе та суперечило б інтересам подружжя. Відповідно до вимог 112 Сімейного Кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Жодних доказів того, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з подружжя, інтересам дітей не наведено, згідно позовної заяви вбачається, що збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Спору про поділ майна немає. За таких обставин, суд прийшов до висновку про те, що вбачаються підстави для розірвання шлюбу. Під час державної реєстрації шлюбу позивач залишила прізвище дошлюбне. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-24 00:00:00

[PERSON] (надалі - Позивач) звернулась до суду з позовом до [PERSON] (надалі - Відповідач) про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 27 грудня 2008 року. Шлюбні відносини з відповідачем фактично припинено через складні сімейні відносини, відмову спільно утримувати дитину, втрату почуття любові та поваги, тому позивач вважає, що сім'я розпалася остаточно, відновити сімейні відносини не можливо через небажання обох сторін. У судове засідання позивач не з'явився, надавши суду заяву у якій зазначив, що позовні вимоги підтримує та просить суд про розгляд справи за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не надавав. Згідно ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв'язку з тим, що сторони в судове засідання не з'явились фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З урахуванням зазначених положень закону та думки позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про одруження сторони з 27 грудня 2008 року знаходяться в зареєстрованому шлюбі (а.с. 5). Подружжя остаточно припинило сімейно - шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, сімейні відносини не поновлювали, а тому суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Підстав для надання строку для примирення судом не встановлено. Таким чином, фактичні взаємини подружжя свідчать, що між сторонами остаточно припинено шлюбні відносини і їх неможливо відновити, отже збереження шлюбу неможливе та суперечило б інтересам подружжя. Відповідно до вимог 112 Сімейного Кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Жодних доказів того, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з подружжя, інтересам дітей не наведено, згідно позовної заяви вбачається, що збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Спору про поділ майна немає. За таких обставин, суд прийшов до висновку про те, що вбачаються підстави для розірвання шлюбу. Під час державної реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище на «[PERSON]», яке вона не просить після розірвання шлюбу змінити на дошлюбне. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-03 00:00:00

[PERSON] (надалі-Позивач) звернулась до суду з позовом до [PERSON]Ю.(надалі-Відповідач) про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що з Відповідачем зареєстрували шлюб 21.05.2015 року. Від спільного подружнього життя народилась одна дитина, син [PERSON], 27.08.2015 року. Причиною розпаду сім'ї є те, що вони втратили взаєморозуміння, мають розбіжність в поглядах на сімейні відносини, в зв'язку з чим шлюбні відносини між ними фактично припинені. Шлюб носить лише формальний характер і суперечить їхнім інтересам Переконана, що сімя розпалась остаточно і зберегти її неможливо. В судове засідання позивач надала письмову заяву про розгляд справи у її відсутності та підтримання позовних вимог. На примирення не згідна. Відповідач в судове засідання не з'явися по невідомій суду причині, хоча своєчасно був повідомлений про дату час і місце розгляду справи, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, а тому суд відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України\~вирішує справу на підставі наявних у ній доказів з постановленням заочного рішення. За таких обставин суд відповідно до ст.ст.224-226 ЦПК України\~з письмової згоди позивача постановляє заочне рішення у справі. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підставний,\~обґрунтований і підлягає до задоволення. Так, з свідоцтва про шлюб серії І-ЕГ № 097950 вбачається, що сторони перебувають в шлюбі з 21.05.2015 року. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Поряд з цим, відповідно до ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як передбачає ч.1 ст. 55 СК України дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Крім того, відповідно до ч.3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини і примушення до припинення шлюбних відносин, примушення до їх збереження не може мати місце, як передбачає ч. 4 цієї статті. Із матеріалів справи встановлено, що подружнє життя сторони припинили, позивач на примирення не згідна, настоює на розірванні шлюбу. Ці обставини свідчать про те, що сімя сторін розпалась, підстав для збереження шлюбу немає, а тому його слід розірвати. В силу вимог\~ст. 88 ч. 1 ЦПК України з Відповідача слід стягнути на користь Позивача сплачений нею судовий збір у розмірі 640 гривень. \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-17 00:00:00

[PERSON] (надалі - Позивач) звернулась до суду із заявою до [PERSON] (надалі - Відповідач) про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи її тим, що протягом тривалого часу вони не проживають однією сім'єю, та подальше збереження сімейних відносини між ними є неможливим, а також просила стягнути з відповідача сплачений судовий збір. В судовому засіданні Позивач позовну заяву підтримала та просила задовольнити, з підстав викладених в ній. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечив. Суд, вислухавши думки сторін, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку. Згідно ст. 109 Сімейного кодексу України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Договір між подружжям про розмір аліментів на дитину має бути нотаріально посвідчений. У разі невиконання цього договору аліменти можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу після спливу одного місяця від дня подання заяви. До закінчення цього строку дружина і чоловік мають право відкликати заяву про розірвання шлюбу. Під час розгляду справи встановлено, що 11.08.2006 року між Позивачем та Відповідачем укладено шлюб, про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції в м. Києві зроблено запис № 853. Від спільного життя подружжя мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Із позовної заяви видно, що протягом останнього часу сімейне життя між ними поступово погіршувалось, за час спільного проживання сторони не зійшлися характерами, на даний момент проживають окремо. За глибоким переконанням сторін подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає і вони вважають, що подальше проживання однією сім'єю та підтримання сімейних відносин між ними неможливе. Спору щодо спільного майна подружжя не має. Сторони визначили, що дитина буде проживати із [PERSON], і яку участь у забезпеченні умов її життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дитини. З огляду на встановлені обставини суд приходить до переконання про те, що розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їх дитини. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-15 00:00:00

[PERSON] (надалі - Позивач) звернулась до суду із заявою до [PERSON] (надалі - Відповідач) про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи її тим, що протягом тривалого часу вони не проживають однією сім'єю, та подальше збереження сімейних відносини між ними є неможливим, а також просила стягнути з відповідача сплачений судовий збір. Позивач в судове засідання не з'явилася, повідомлялася належним чином, в позовних вимогах просила розглядати позов у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, подав через канцелярію суду заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позову не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку. Згідно ст. 109 Сімейного кодексу України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Договір між подружжям про розмір аліментів на дитину має бути нотаріально посвідчений. У разі невиконання цього договору аліменти можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу після спливу одного місяця від дня подання заяви. До закінчення цього строку дружина і чоловік мають право відкликати заяву про розірвання шлюбу. Під час розгляду справи встановлено, що 24.04.1999 року між Позивачем та Відповідачем укладено шлюб, про що Відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Свердловського міського управління юстиції у Луганській області зроблено запис № 158. Від спільного життя подружжя мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Із позовної заяви видно, що протягом останнього часу сімейне життя між ними поступово погіршувалось, за час спільного проживання сторони не зійшлися характерами, на даний момент проживають окремо. За глибоким переконанням сторін подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає і вони вважають, що подальше проживання однією сім'єю та підтримання сімейних відносин між ними неможливе. Спору щодо спільного майна подружжя не має. Сторони визначили, що дитина буде проживати із [PERSON], і яку участь у забезпеченні умов її життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дитини. З огляду на встановлені обставини суд приходить до переконання про те, що розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їх дитини. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-03 00:00:00

[PERSON] (надалі - Позивач) звернулась до суду із заявою до [PERSON] (надалі - Відповідач) про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи її тим, що протягом тривалого часу вони не проживають однією сім'єю, та подальше збереження сімейних відносини між ними є неможливим. В судовому засіданні Позивач позовну заяву підтримала та просила задовольнити, з підстав викладених в ній. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечив. Суд, вислухавши думки сторін, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку. Згідно ст. 109 Сімейного кодексу України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Договір між подружжям про розмір аліментів на дитину має бути нотаріально посвідчений. У разі невиконання цього договору аліменти можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу після спливу одного місяця від дня подання заяви. До закінчення цього строку дружина і чоловік мають право відкликати заяву про розірвання шлюбу. Під час розгляду справи встановлено, що 07.09.1993 року між Позивачем та Відповідачем укладено шлюб, про що Андрушковською сільською радою Попельнянського району Житомирської області в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено актовий запис № 13. Від спільного життя подружжя мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Із позовної заяви вбачається, що протягом останнього часу сімейне життя між ними поступово погіршувалось, за час спільного проживання сторони не зійшлися характерами, на даний момент проживають окремо. За глибоким переконанням сторін подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає і вони вважають, що подальше проживання однією сім'єю та підтримання сімейних відносин між ними неможливе. Спору щодо спільного майна подружжя не має. Сторони визначили, що участь у забезпеченні умов життя дитини братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дитини. З огляду на встановлені обставини, суд приходить до переконання про те, що розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їх дитини. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-26 00:00:00

[PERSON] (надалі - Позивач) звернулась до суду із заявою до [PERSON] (надалі - Відповідач) про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи її тим, що протягом тривалого часу вони не проживають однією сім'єю, та подальше збереження сімейних відносини між ними є неможливим. Позивач в судове засідання не з'явилась, повідомлялась належним чином, подала заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, причини своєї неявки не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку. Згідно ст. 109 Сімейного кодексу України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Договір між подружжям про розмір аліментів на дитину має бути нотаріально посвідчений. У разі невиконання цього договору аліменти можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу після спливу одного місяця від дня подання заяви. До закінчення цього строку дружина і чоловік мають право відкликати заяву про розірвання шлюбу. Під час розгляду справи встановлено, що 20.08.2004 року між Позивачем та Відповідачем укладено шлюб, про що Центральним відділом реєстрації шлюбів м.. києва з державним центром розвитку сім`ї, зроблено запис №1691. Від спільного життя подружжя дітей не мають. Із позовної заяви видно, що протягом останнього часу сімейне життя між ними поступово погіршувалось, за час спільного проживання сторони не зійшлися характерами, на даний момент проживають окремо. За глибоким переконанням сторін подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає і вони вважають, що подальше проживання однією сім'єю та підтримання сімейних відносин між ними неможливе. Спору щодо спільного майна подружжя не має. Судом були вжиті заходи для примирення подружжя визначені ст. 111 СК України, проте сторони не знайшли підстав для відновлення подружнього життя, тому позов підлягає задоволенню. З огляду на встановлені обставини суд приходить до переконання про те, що розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їх дитини. На підставі викладеного та

Outcome: approved