Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-20 00:00:00

Акціонерне товариство «Акцент-Банк» (далі по тесту АТ «Акцент-Банк») звернулось до суду з позовом про стягнення заборгованості із [PERSON] за кредитним договором № АВН0R6162390173 від 04.07.2016 року в розмірі 51313 грн. 72 коп. В обґрунтування позовних вимог посилалось на те, що відповідно до укладеного договору [PERSON] отримав кредит у розмірі 20774,50 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку» складає між ним і банком кредитно-заставний договір. Відповідно до умов договору позичальник зобовязується повернути кредитом та сплатити проценти. АТ «Акцент-Банк» свої зобовязання за даним договором та угодою виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. [PERSON] належним чином свої зобов'язання щодо повернення кредиту не виконував. У звязку із зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором станом на 27.09.2018 року утворилась заборгованість 51313,72 грн., яка складається з: - 19128,75 грн. заборгованість за кредитом; - 20,60 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; - 13087,98 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом; - 16156,69 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором; а також штрафи відповідно до пункту 5.3 Умов та правил надання банківських послуг: - 500,00 грн. штраф (фіксована частина); - 2419,70 грн. - штраф (процентна складова). У звязку з чим АТ «Акцент-Банк» просить позов задовольнити в повному обсязі. Від представника позивача разом з позовом надійшла заява, згідно якої він просив позов задовольнити та розглядати справу в його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечував (а.с.4). Відповідач у судове засідання повторно не зявився, причину неявки суду не повідомив, про дату та час розгляду справи, згідно з ч.8 ст.128 ЦПК України, повідомлявся своєчасно та належним чином, шляхом направлення судових повісток, про що свідчать зворотні повідомлення про вручення поштового відправлення, які містяться в матеріалах справи (а.с.26,29), відзив із зазначенням заперечень проти позову з посиланням на докази, якими вони обґрунтовуються, не надав, заяв про розгляд справи в його відсутності не надходило. \~\~Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 04.07.2016 року між Банком та відповідачем укладено кредитний договір АВН0R6162390173, відповідно до п.п.1,2,3,7 якого відповідач отримав кредит у розмірі 20774,50 грн. строком на 24 місяці з 04.07.2016 року по 03.07.2018 року включно, зі сплатою відсотків за користування кредитом 0,12% річних. Щомісячний платіж складає 866,70 грн., а з 24.12.2016 року 1593,81 грн., період сплати з 19 по 23 число кожного місяця (а.с.6). Своїм підписом в заяві відповідач погодився з тим, що дана заява, разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку» становлять між позичальником та банком кредитно-заставний договір. Відповідач ознайомився та погодився з «Умовами та правилами надання банківських послуг», а також з «Тарифами Банку», які були йому надані для ознайомлення. Також відповідача повідомлено, що «Умови та правила надання банківських послуг» розміщені на офіційному сайті банку та він зобов'язався виконувати вимоги «Умов та правил надання банківських послуг» та регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті банку. Статтею 634\~ЦК України передбачена можливість укладення договору приєднання, тобто договору, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 1, 2 ст.\~207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Статтею 204\~ЦК України визначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Зважаючи на зазначене, суд приходить до висновку, що між АТ «Акцент-Банк» та [PERSON] шляхом підписання заяви позичальника на отримання кредиту було укладено в письмовій формі кредитний договір. Таким чином факт укладення між сторонами кредитного договору доведений належними та допустимими доказами. Відповідно до ст.ст.525,526\~ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та закону. Матеріали справи свідчать, що станом на 27 вересня 2018 року сума заборгованості за кредитним договором № АВН0R6162390173 від 04.07.2016 року складає 51313,72 грн., з яких: - 19128,75 грн. заборгованість за кредитом; - 20,60 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; - 13087,98 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом; - 16156,69 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором; а також штрафи відповідно до пункту 5.3 Умов та правил надання банківських послуг: - 500,00 грн. штраф (фіксована частина); - 2419,70 грн. - штраф (процентна складова) (а.с.5). Відповідно до положень ст.ст.526, 530, 610, ч.1 ст. 612\~ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання (ч.2 ст.549 цього Кодексу). Суд не погоджується з нарахованими позивачем штрафами, оскільки у відповідності до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Така правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс15 та у відповідності до вимог ч.1 ст. 417 ЦПК України має враховуватись судами першої інстанції під час нового розгляду справи. За таких обставин, підстави для стягнення з боржника на користь позивача штрафів в розмірі 500,00 грн. фіксованої частини та 2419,70 грн. - процентної складової, відсутні. З огляду на наведене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за вказаним кредитним договором, яка складається з наступного: 19128,75 грн. заборгованість за кредитом; 20,60 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 13087,98 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом; 16156,69 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором. Будь-яких належних та допустимих доказів в підтвердження існування істотних обставин у відповідача, які слугували б поважною причиною невиконання взятих на себе зобовязань, суду не надано. Оскільки позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, то відповідно до вимог ст.\~141\~ЦПК України суд присуджує судові витрати позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial