Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-22 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із позовом до [PERSON] про стягнення боргу в сумі 206718грн. У судовому засіданні позивачі та їх представник вимоги підтвердили, дали пояснення, що в березні 2012 року позивачам стало відомо, що відповідачка має намір продати домоволодіння [ADDRESS] Зустрівшись з відповідачкою домовились про вартість дому та передали 7 травня 2012 року 9100 доларів США, з яких 4000 доларів США були завдатком. Але потім дізналися, що відповідачка не є власником будинку, не оформила спадщину на нього, немає повного пакету документів для здійснення купівлі - продажу будинку, пропонує його для продажу іншим особам, тому позивачі просять стягнути з відповідачки суму завдатку у подвійному розмірі (4000 доларів США х 2) та 5100 доларів США авансу на загальну суму по курсу НБУ 206718грн. в рівних долях на кожного позивача, а також стягнути судові витрати. Відповідачка у судовому засіданні позов не визнала, дала пояснення, що дійсно відповідачка отримала у якості завдатку 4000 доларів США та ще 5100 доларів США від позивачів, про що склала розписку, але угода не відбулась через провину позивачів, а тому вважає, що завдаток не підлягає поверненню, визнає, що винна 5000 доларів США, в інших вимогах просить відмовити. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, підтримавши позицію відповідачки. У відповідності зі ст.11 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів. Перевіривши матеріали справи, вислухавши осіб, що беруть участь у справі, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що має бути задоволеним частково. Згідно до ст.ст.10 ч.3, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У судовому засіданні встановлено, що відповідно до розписки від 7 травня 2012 року у якості авансу за придбання будинку № 16 по вулиці Лиманській в селі Утконосівка Ізмаїльського району Одеської області позивачі передала відповідачці 9100 доларів США. Але вказана розписка не може бути визнана договором завдатку, тому що не дотримана форма, встановлена ст.657 ЦК України для такого договору - нотаріальна, так як угода пов'язана із нерухомістю. Тому вказана грошова сума є попередньою частковою оплатою, тобто авансом, відповідно до ст.693 ЦК України у разі не укладання угоди ця оплата підлягає поверненню. Відповідно до курсу НБУ на день розгляду справи ця сума становить 143598грн. (9100 х 15,78). Тому саме у цьому розмірі позовні вимоги підлягають задоволенню, відповідно у рівних долях на кожного позивача - по 71799грн. Відповідачка [PERSON] не надала суду жодного доказу належного та допустимого у відповідності до ст.ст.58,59 ЦПК України в підтвердження своїх заперечень, окрім власних пояснень та пояснень свідків про наявність договору завдатку та якоїсь заборгованості у позивачів перед нею. Належними та допустимими доказами щодо предмету спору відповідно до ст.ст.58,59 ЦПК України мають бути лише письмовий нотаріально посвідчений договір, але такі докази суду не надані, як стверджували у судовому засіданні сторони такого доказу не існує. Тому суд доходить до висновку, що не має підтверджень укладання між сторонами договору завдатку. Щодо пояснень відповідачки про пошкодження позивачами її майна та безоплатне проживання в її будинку, то суд не бере їх до уваги, бо такі вимоги відповідачкою не заявлялися, тому не можуть бути предметом судового розгляду у даній справі. Крім того й на час розгляду справи відповідачка не переоформила на себе будинок, тому не є його власником. Тому суд доходить до висновку, що вимоги позивачів обґрунтовані і повинні бути задоволені частково тільки в розмірі стягнення авансового платежу. Вирішуючи питання про судові витрати, суд керується ст.88 ЦПК України і відносить до них витрати на сплату судового збору по 727грн. 36коп. на кожного позивача та на оплату правової допомоги, які підтверджені квитанцією та розрахунком по 2250грн. на кожного позивача.

Outcome: partial