Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-19 00:00:00

[PERSON] пред'явила у суді позов до [PERSON], [PERSON], про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням. Позов обґрунтовано тим, що [PERSON] є одноособовим власником квартири за адресою: [ADDRESS]. За вказаною адресою залишаються зареєстрованими колишня невістка позивача - [PERSON] та рідний брат колишньої невістки позивача - [PERSON] Позивач зазначає, що відповідачі вже тривалий час не проживають за вказаною адресою. Враховуючи це, позивач просить суд визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування жилим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS]. Позивач в судове засідання не з'явилась, про розгляд справи була повідомлена належним чином. Звернулась до суду із заявою про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з'явились, причини неявки суду не повідомили, про день, час та місце розгляду справи судом повідомлені належним чином. Зважаючи на це та враховуючи ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, суд 20.07.2018 постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку про задоволення з таких підстав. Судом достовірно встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS], це підтверджено Довідкою форми 3 від 25.05.17. Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, квартира за адресою: [ADDRESS], належить [PERSON]. Право власності позивача на вказане майно зареєстроване належним чином відповідно до вимог чинного законодавства. Відповідно до Актів від 20.04.16, від 30.08.16, від 25.05.17, складених майстром технічної дільниці КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва», [PERSON] та [PERSON] дійсно не проживають за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Згідно з ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їхній сукупності, приходжу до висновку про задоволення позову, з підстав його доведеності та обґрунтованості.

Outcome: approved