Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-18 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, згідно якої прохали суд встановити факт належності їм свідоцтва про право власності на житло - квартиру [ADDRESS] що видане 24 червня 1993 року Управлінням житлово-комунального господарства адміністрації Кременчуцької міської ради народних депутатів Полтавської області на підставі розпорядження від 16 червня 1993 року за № 1056/2. В обґрунтування заяви вказали, що 24 червня 1993 року Управлінням житлово-комунального господарства адміністрації Кременчуцької міської ради народних депутатів Полтавської області їм було видане свідоцтво про право власності на житло, яким посвідчено, що квартира, яка знаходиться за адресою [ADDRESS], належить на праві спільної власності [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. На момент видачі вказаного свідоцтва про право власності в документах, що підтверджують особу, [PERSON] і [PERSON] були вказані лише російськомовні варіанти прізвища - «[PERSON]». Тому в свідоцтві про право власності прізвище [PERSON] було відтворене в російськомовному написанні як «[PERSON]». У отриманих ними протягом 1998-2000 років паспортах громадян України, україномовний варіант прізвища вказаний - [PERSON]. Таким чином, внаслідок невірного написання в свідоцтві про право власності прізвища [PERSON] як «[PERSON]», виникла невідповідність між їх прізвищами вказаними в свідоцтві про право власності на квартиру, та їх прізвищами, вказаними в паспортах, що перешкоджає їм здійснювати повноваження з розпорядження своєю власністю. На їх звернення до Комунального підприємства «Квартирне управління» їм було відмовлено у внесенні змін до свідоцтва про право власності на житло у зв'язку з тим, що паспорти, в яких вказані україномовні варіанти прізвищ заявників видані пізніше від свідоцтва про право власності. Таким чином, вказані обставини спонукали їх звернутися в суд з даною заявою. В судове засідання заявники не з'явилися, завчасно направили заяву про розгляд справи без їх участі за участі її представника. Представник заявників - адвокат за угодою Портянко С.П. в судове засіданні не з'явився направив заяву про розгляд справи за його відсутності. Заінтересована особа - КП «Квартирне Управління» в судове засідання свого представника не направила, подала клопотання про розгляд заяви без участі її представника, вказавши що не заперечує проти задоволення заяви. Заінтересована особа - Кременчуцька міська рада в судове засідання свого представника не направила, хоча про час та місце судового засідання належним чином була повідомлена. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. 24 червня 1993 року Управлінням житлово-комунального господарства адміністрації Кременчуцької міської ради народних депутатів Полтавської області було видане свідоцтво про право власності на житло, яким посвідчено, що квартира, яка знаходиться за адресою [ADDRESS], належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Згідно паспорту громадянина України заявника - [PERSON], серії [NUMBER], виданого 25 лютого 1998 року Крюківським РВ УМВС України в Полтавській області, прізвище заявника на українській мові вказане як - «[PERSON]», а на російській мові - «[PERSON]». Згідно паспорту громадянина України заявника - [PERSON], серії [NUMBER], виданого 28 лютого 2000 року Київським РВ УМВС України в Одеській області, прізвище заявника на українській мові вказане як - «[PERSON]», а на російській мові - «[PERSON]». При цьому, у свідоцтві про народження, яке заповнене на російській мові, виданого «26.11.1977 года К-Потокским сельсоветом Кременчугского р-на Полтавской обл.. [NUMBER]», вказано, що [INFO] року народився «[PERSON]» батьками якого є «[PERSON]» та «[PERSON]». У свідоцтві про розірвання шлюбу, яке заповнене на російській мові, виданого «19.08.1981 года «Отделом ЗАСа Крюковского райисполкома г. Кременчуг [NUMBER]», вказано, що шлюб розірвано між «[PERSON]» та «[PERSON]». Таким чином, вбачається, що прізвище заявників вказане у свідоцтві про право власності на житло від 24 червня 1993 року, як «[PERSON]» відповідає записам їх прізвищ на російській мові у вказаних свідоцтвах та паспортах громадян України. При цьому, згідно довідок від 18.03.2015 року виданих головою правління ОСББ «ЗІРКОВИЙ-З» за №15, 16, 17, [PERSON] проживала в квартирі [ADDRESS] в період з 1979 по 2006 роки, тобто проживала за вказаною адресою на момент приватизації, а [PERSON] був зареєстрований за вказаною адресою в період з 1979 по 1997 роки, тобто проживав у вказаній квартирі на момент приватизації; [PERSON] проживає на даний час за вказаною адресою разом із сім'єю, що також підтверджується договорами про надання послуг з газопостачання та вивезення побутових відходів. Згідно типового договору найму житлового приміщення від 06 січня 1979 року, який заповнений на російській мові, «[PERSON]», який доводиться заявникам: [PERSON] - батьком, [PERSON] - колишнім чоловіком, була надана в користування квартира [ADDRESS]. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про доведеність належності заявникам свідоцтва про право власності на житло, яке видане 24 червня 1993 року Управлінням житлово-комунального господарства адміністрації Кременчуцької міської ради народних депутатів Полтавської області на квартиру [ADDRESS] на ім'я [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. При цьому, зазначення у свідоцтві їх прізвищ, як «[PERSON]» виникло в наслідок їх написання відповідно до документів, що посвідчували на той час особи заявників заповнених на російській мові, без перекладу на українську. А подальше отримання заявниками документів з перекладом їх прізвищ на українську мову створило юридичні наслідки для заявників, у виді неможливості здійснювати ними повноважень з розпорядження своєю власністю. Як вбачається з матеріалів справи на звернення заявників з заявою про внесення змін до свідоцтва про право власності на житло від 24 червня 1993 року, Комунальним підприємством «Квартирне управління» відмовлено у внесенні змін у зв'язку з тим, що паспорти заявників видані пізніше від свідоцтва про право власності, що свідчить про те, що організація яка уповноважена на внесення змін до свідоцтва не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Згідно п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України суд, розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті. Зважаючи, що встановлення факту належності заявникам свідоцтва про право власності на житло - квартиру [ADDRESS] що видане 24 червня 1993 року Управлінням житлово-комунального господарства адміністрації Кременчуцької міської ради народних депутатів Полтавської області на підставі розпорядження від 16 червня 1993 року за № 1056/2, має юридичне значення, суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved