Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-02 00:00:00

[PERSON], надалі позивач, звернувся в суд з позовом до Заліщицького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Тернопільській області, надалі відповідач, в якому, враховуючи подані та прийняті судом заяви щодо позовних вимог, просить визнати угоди купівлі-продажу згідно протоколів №45, №46 та №47 від 20.04.2006 року про проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого майна (нежитлові приміщення), шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, визначеної ЗУ Про виконавче провадження, що належало КС ВПП Придністровстке, а саме: лазня, їдальня та гараж по вул.Центральній, 1-а, 1-б, 1-в в с.Хмелева, Заліщицького району Тернопільської області - дійсними, а також, просить визнати право власності на дане майно. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав та мотивів викладених в позовній заяві та поясненнях наданих в судовому засіданні. Представник відповідача в судове засідання не зявився, однак подав заяву в якій зазначив, що Заліщицький районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області заперечень проти позовної заяви не має, та просить розглядати справу без участі представника. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв'язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. 20.04.2006 року [PERSON] на прилюдних торгах з реалізації арештованого майна, що належало КС ВПП Придністровське (с.Хмелева, Заліщицький район, тернопільська область) став переможцем та придбав: - нежитлове приміщення лазня в с.Хмелева, Заліщицького району, Тернопільської області, по вул.Центральна, 1-б, загальною площею 118,8 квадратних метрів; - нежитлове приміщення їдальня в с.Хмелева Заліщицький район Тернопільської області, по вул.Центральна, 1-а, загальною площею 240,5 квадратних метрів; - нежитлове приміщення гараж в с.Хмелева Заліщицький район Тернопільської області, по вул.Центральна, 1-а, загальною площею 2127,6 квадратних метрів, що підтверджується протоколами проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого майна, що належить КС ВПП Придністровське №45, №46 та №47. 21.04.2006 року начальником державної виконавчої у Заліщицькому районі було видано [PERSON] три акти про проведення прилюдних торгів, які відбулись 20.04.2006 року. Відповідно до свідоцтва про зміну імені №003563 від 11.06.2008 року [PERSON] змінив призвіще та імя на [PERSON]. Згідно витягу з єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 30.03.2018 року державну реєстрацію Колективного сільськогосподарського виробничо - переробного підприємства Придністровське припинено на підставі рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 27.01.2010 року. Відомості щодо правонаступників відсутні. Згідно інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 30.03.2018 року за №119088419, №119089990 та №119089665, право власності, інші речові права, іпотеки, обтяження на обєкти по вул. Центральна, 1-а, 1-б та 1-в, в с.Хмелева, Заліщицький район - відсутні. Відповідно до довідок від 28.03.2018 року, які видані Заліщицьким районним комунальним госпрозрахунковим БТІ, нерухоме майно по вул. Центральна, 1-а, 1-б та 1-в, в с.Хмелева, Заліщицький район Тернопільської області в Заліщицькому районному комунальному госпрозрахунковому БТІ не зареєстровано. Згідно Інформаційних довідок від 28.03.2018 року про технічний стан нерухомого майна по вул. Центральна, 1-а, 1-б та 1-в, в с.Хмелева, Заліщицький район Тернопільської області - самовільно збудованих та переобладнаних приміщень невиявлено. 07.09.2017 року Заліщицьким районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Тернопільській області було видано лист-відповідь на звернення [PERSON] про те, що протоколи про проведені прилюдні торги №45, №46 та №47 від 20.04.2006 року та акти про проведені прилюдні торги від 21.04.2006 року є підставою для оформлення права власності. 08.09.2017 року №01-16 Державним нотаріусом Заліщицької державної нотаріальної контори було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спірне майно. При прийнятті рішення, суд виходив з наступного: Правовідносини по реалізації арештованого майна регулюються Законом України Про виконавче провадження (який діяв на момент проведення прилюдних торгів від 21.04.1999 року №606-ХІV), Інструкцією про порядок проведення виконавчих дій та Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції від 27.10.1999 року №68/5. Правила проведення прилюдних торгів визначені Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, відповідно до якого прилюдні торги є спеціальною процедурою продажу майна, за результатами якої власником майна стає покупець, який у ході торгів запропонував за нього найвищу ціну та передбачені певні правила проведення цих торгів. Так, прилюдні торги за своєю юридичною природою - це продаж майна, на яке звернено стягнення і яке підлягає реалізації. Власником цього майна стає покупець, котрий запропонував за нього у ході торгів найвищу ціну. Таким чином, під час проведення прилюдних торгів укладається угода про передачу майна у власність, сторонами якої є покупець-учасник прилюдних торгів, котрим може бути фізична чи юридична особа, і продавець - відділ ДВС в особі спеціалізованої організації, що організовує та проводить ці прилюдні торги за договором із державною виконавчою службою. З вище наведено випливає, що відносини, які виникають з приводу придбання майна на аукціоні (з прилюдних торгів), є договірними відносинами з купівлі-продажу з певною специфікою, визначеною законом. Договори купівлі-продажу нежитлових приміщень, оформлені у вигляді протоколів, проведення прилюдних торгів відповідає вимогам ст.ст. 655, 656 ЦК України. Враховуючи, що відчуження майна з прилюдних торгів відноситься до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватись недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, які встановлені частинами 1-3 та 6 ст.203 ЦК України (ч.1 ст.215 ЦК України). Такий висновок зроблений Верховним Судом України у справі №6-116цс12. При цьому підставою для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених Тимчасовим положенням, а саме: правил, які визначають процедуру підготовки, проведення торгів (опублікування інформаційного повідомлення певного змісту про реалізацію нерухомого майна; направлення письмового повідомлення державному виконавцю, стягувачу та боржнику про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, а також стартову ціну реалізації майна тощо) (розділ 3); правил, які регулюють сам порядок проведення торгів (розділ 4); правил, які стосуються оформлення кінцевих результатів торгів (розділ 6). Судом встановлено, що 20.04.2006 року позивач придбав на прилюдних торгах арештоване майно (нежитлові приміщення) у межах процедури виконавчого провадження, визначеної ЗУ Про виконавче провадження (№606-ХІV від 21.04.1999 року ), яке належало КС ВПП Придністровстке, а саме: лазня, їдальня та гараж по вул.Центральній, 1-а, 1-б, 1-в в с.Хмелева, Заліщицького району Тернопільської області, що підтверджується квитанціями №№30,31 та32 від 20.04.2006 року. Як вбачається із матеріалів справи, з моменту проведення прилюдних торгів (2006-2018 р.р.) ніхто не пред'являв вимог про визнання протоколів проведення прилюдних торгів з реалізації спірного майна №№45,46 та 47, яке було придбане позивачем 20.04.2006 року недійсними, а відтак позовні вимоги в частині визнання угод купівлі-продажу з прилюдних торгів з реалізації арештованого майна - дійсними є безпідставними. Згідно Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 15.07.1999 року №42/5: право власності на майно переходить до переможців аукціону після повного розрахунку за придбане майно. Діюче законодавство передбачає певний специфічний порядок оформлення результатів прилюдних торгів, а саме: складання державним виконавцем або організатором аукціону акта про проведені прилюдні торги (аукціон), затвердження його начальником відповідного органу державної виконавчої служби або судом, який прийняв рішення про звернення стягнення на заставлене майно, або нотаріусом, що вчинив виконавчий напис. На підставі зазначеного акта нотаріус видає переможцю свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів. Підставою для вчинення цієї нотаріальної дії є звернення до нотаріуса набувача майна та подання документів, які безспірно підтверджують факт набуття права власності на це майно внаслідок проведення прилюдних торгів (аукціону). Видача свідоцтва є посвідченням факту про належність переможцю на праві власності майна, яке придбане з прилюдних торгів (аукціону). Свідоцтво, видане на нерухоме майно, відповідно до ст. 182 ЦК підлягає державній реєстрації. Вказані вище обставини свідчать про те, що прилюдні торги відбулися відповідно до Тимчасового положення, і що в результаті перемоги на цих торгах позивач став власником нежитлових приміщень, які розташованы по вулиці по вул.Центральній, 1-а, 1-б, 1-в в с.Хмелева, Заліщицького району Тернопільської області. Позивач звернувся до державного нотаріуса про видачу свідоцтва про придбання арештованого майна з прилюдних торгів, однак як слідує із письмової відповіді державного нотаріуса №01-16 від 08.09.2017 року, в нотаріальному порядку позивач не має змоги отримати свідоцтво про право власності на нерухоме майно, яке він придбав з прилюдних торгів. Як вбачається зі змісту відповіді нотаріуса, при вчиненні нотаріальної дії нотаріус керується законодавством яке діє на час вчинення нотаріальної дії, а не законодавством яке діяло на час проведення прилюдних торгів. Законодавство яке діяло на час проведення прилюдних торгів втратило свою чинність. Нове немає зворотної дії у часі і встановлює новий порядок проведення прилюдних торгів. Таким чином, із вищенаведених обставин слідує, що вирішення питання щодо визнання за позивачем права власності на придбане з прилюдних торгів нерухоме майно, можливе тільки в судовому порядку. Як зазначено в п.17 частини 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 року №14 Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження дії державного виконавця, повязані з реалізацією арештованого майна, є підставою для виникнення цивільних прав та обовязків, і до таких правовідносин мають застосовуватися загальні положення про захист цивільних прав шляхом предявлення позову. Як вбачається з матеріалів даної справи, організація та проведення прилюдних торгів зі сторони відповідача, який був продавцем майна, відбулись відповідно до Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна. [PERSON] ([PERSON]), позивач у справі, виконав всі свої обовязки як учасник /покупець/ прилюдних торгів. Він був визнаний переможцем торгів і сплатив усі передбачені законодавством платежі. Вказані вище обставини свідчать про те, що прилюдні торги з реалізації арештованого нерухомого майна є такими, що відбулися, і в результаті їх проведення позивач став власником нерухомого майна , як переможець цих торгів. Згідно ч.1 ст.316 ЦК України право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ст.328 ЦК України). Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється, або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, якій засвідчує його право власності. За таких обставин, суд вважає позовні вимоги [PERSON] є такими, що підлягають задоволенню. Судові витрати, в порядку ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне віднести на рахунок позивача. На підставі викладеного та

Outcome: partial