Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-27 00:00:00

[PERSON] (надалі - «Позивач») звернулася до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] (надалі - «Відповідач») про стягнення з [PERSON], [INFO], уродженця с. Радча Тисменицького району Івано-Франківської області, проживаючого [ADDRESS], аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 800 (вісімсот) гривень 00 коп. щомісячно з моменту звернення до суду з цим позовом до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні представник Позивача позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві. Як зазначила представник Позивача, розмір аліментів, які стягуються з Відповідача в користь Позивача на підставі рішення Івано-Франківського міського суду від 15 січня 2002 року в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 1/2 неоподаткованого мінімуму, є недостатньо для утримання доньки [PERSON], [INFO]. Представник Позивача також зауважила, що Відповідач неофіційно працює в Польщі, отримує стабільно доходи, інших дітей та утриманців у нього немає. Представник Відповідача в судовому засіданні позов визнав частково, пояснив, що на даний час Відповідач працює неофіційно, періодично їздить в Польщу, укладає бруківку, доходів стабільних не отримує, зауважив, що на утриманні Відповідача знаходиться мати пенсійного віку, а тому матеріальну допомогу на утримання доньки спроможний надавати в твердій грошовій сумі по 500 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття. Крім того , представник Відповідача пояснив суду, що [PERSON] перебуває в цивільному шлюбі, інших дітей немає. Заслухавши пояснення представника Позивача, представника Відповідача в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, Судом встановлено наступне. [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, в якому у них народилася донька [PERSON], [INFO] (Свідоцтво про народження серія [NUMBER] від 07.12.1999 р.) (а.с.3). Відповідно до рішення Івано-Франківського міського суду від 15.01.2002 р. (а.с.4) шлюб між сторонами розірвано, неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] залишено проживати з матір'ю - [PERSON] Судом також визначено розмір аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку Відповідача щомісячно, але не менше 1/2 неоподаткованого мінімуму в місяць, до досягнення повноліття дитини. Згідно з частиною 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року) держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (частина 2 статті 6 Конвенції про права дитини). Частиною 1 та 2 статті 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина 3 статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» ). Частиною 2 статті 150 Сімейного кодексу України (надалі - «СК України») визначено, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (частина 1 статті 180 СК України). Таким чином, Суд звертає увагу на те, що відповідно до норм СК України батьки мають рівні права та обов'язки щодо своїх неповнолітніх дітей, зобов'язані утримувати неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття та забезпечувати їм достатній рівень фізичного і духовного розвитку. Як зазначила в позовній заяві Позивач та пояснила в судовому засіданні її представник, станом на сьогоднішній день неповнолітня дитина повністю перебуває на її утриманні, в той же час Відповідач, як батько дитини адекватної участі у її утриманні та вихованні не приймає, а визначений рішенням суду розмір аліментів, які Відповідач сплачує на утримання дитини, станом на сьогоднішній день є незначним і не задовольняє найнеобхідніші потреби 15-річної дитини. Доказів, які б спростовували зазначені Позивачем обставини, Відповідачем суду не надано, а Судом таких доказів не встановлено. Враховуючи вищевикладене, враховуючи відсутність у Відповідача регулярного доходу, Позивач просила стягувати з Відповідача аліменти у твердій грошовій сумі по 800,00 грн. на дитину щомісячно до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану,погіршення або поліпшення стану здоров'я когось із них. Згідно із ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку батька. Докази, які б спростовували мотиви Позивача щодо збільшення розміру аліментів, або докази неможливості Відповідача оплачувати аліменти в твердій грошовій сумі 800,00 грн. в матеріалах справи відсутні, а Судом таких обставин не встановлено. Так, в ході розгляду даної цивільної справи Судом встановлено, що Відповідач, хоч і офіційно не працевлаштований, але їздить на заробітки до Польщі, на час перебування в Україні працює неофіційно, укладаючи бруківку. Відповідач є здоровою та працездатною людиною, що безпосередньо підтвердив в судовому засіданні його представник. Іншої сім'ї та неповнолітніх дітей у Відповідача станом на час розгляду справи немає. Докази наявності інших обставин , які викликають додаткові ( збільшені) витрати в повсякденному житті (хвороба, боргові зобов'язання тощо) в матеріалах справи відсутні . Стосовно посилання представника Відповідача на факт перебування на утриманні Відповідача матері пенсійного віку, суд не вважає це обставиною, що свідчить про неспроможність Відповідача сплачувати аліменти на утримання доньки в розмірі 800,00 грн., оскільки , як самостійно зазначив представник Відповідача, матір [PERSON] є здоровою жінкою, не хворіє і отримує пенсійне забезпечення. При цьому, суд вважає за необхідне зазначити про те, що наявність у Відповідача непрацездатної матері не звільняє його від обов'язку щодо утримання неповнолітньої дитини, а лише, за наявності об'єктивних обставин , могло б впливати на межі обсягу такого обов'язку . Обставини, які б свідчили про неспроможність Відповідача, який є здоровою і працездатною особою, яка має періодичний дохід , у якого відсутні інші утриманці, чи боргові зобов'язання, сплачувати на утримання доньки аліменти в сумі 800, 00 грн. щомісячно , представником Відповідача не наведено , а судом таких обставин не встановлено. Таким чином, враховуючи вищевикладене, вимоги чинного законодавства України, виходячи з інтересів неповнолітньої дитини, Суд дійшов висновку про доцільність стягування з Відповідача аліментів на утримання дитини [PERSON], [INFO] в новому розмірі, а саме в твердій грошовій сумі по 800 (вісімсот) гривень 00 коп. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Суд звертає увагу на те, що на момент розгляду справи в суді, відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік», прожитковий мінімум дитини, віком до 6 років становить 1032 грн., 1 грудня - 1167 грн., на дитину віком від 6 до 18 років, становить 1286 грн., а з 1 грудня - 1455 грн. Відповідно до вимог статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, оцінивши досліджені докази в їх сукупності, Суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити: стягувати з [PERSON], [INFO], уродженця с. Радча Тисменицького району Івано-Франківської області, проживаючого [ADDRESS], аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 800 (вісімсот) гривень 00 коп. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Стягнення аліментів розпочати з 17 червня 2015 року (з часу звернення з позовом до суду). На підставі ст.ст. 192, 200 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved