Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-03 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до Цегівської сільської ради Горохівського району, в якому просить встановити факт проживання її, [PERSON] та [PERSON] однією сім'єю з 2010 року до [INFO] (дня смерті), визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом четвертої черги на земельну ділянку площею 2.47 га., яка належала [PERSON] на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] (кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER]). Мотивує свій позов тим, що вона з 2010 року проживає разом з [PERSON] однією сім'єю. Раніше з спадкодавцем [PERSON] однією сім'єю проживав батько позивача, [PERSON] до часу своєї смерті, [INFO]. Після його смерті [PERSON] переїхала до [PERSON] та стала її доглядати. Враховуючи, що після смерті [PERSON] позивач є спадкоємцем за законом четвертої черги, просить її позов задовольнити. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] просять поданий позов задовольнити. Представник відповідача Цегівської сільської ради в судове засідання не з'явився, в письмовій заяві до суду представник ради позов [PERSON] визнав повністю, щодо його задоволення не заперечує. Суд, заслухавши пояснення позивача та її представника, свідків по справі та дослідивши письмові докази вважає, що позов підлягає до задоволення. Згідно з свідоцтвом про смерть, [PERSON] померла [INFO]. Рішенням Горохівського районного суду Волинської області від 11 березня 2016 року встановлено факт, що [PERSON], яка померла [INFO] являється мачухою [PERSON], [INFO] (а.с.6). Довідкою Цегівської сільської ради від 22.02.2016 року №428 стверджується, що спадкодавець [PERSON] у цивільному шлюбі не перебувала, дітей немає. Проживала з співмешканцем [PERSON] з 1976 року по 2007 рік. Заповіт від спадкодавця [PERSON] у сільській раді не посвідчувався. Після смерті [PERSON] спадкоємцем є дочка співмешканця [PERSON] (а.с.7). Згідно з довідкою сільської ради від 08.02.2016 року №328, до складу сім'ї [PERSON] входила [PERSON] [PERSON] проводила догляд за [PERSON], яка потребувала сторонньої допомоги і догляду. Вели спільне господарство згідно акта обстеження від 05.02.2016 року. Згідно з актом Цегівської сільської ради від 05.02.2016 року, [PERSON] дійсно проводила догляд за своєю родичкою, [PERSON], 1926 року народження, яка потребувала сторонньої допомоги і догляду. Сім'я вела спільне господарство (а.с.12). В судовому засіданні свідки, [PERSON] та [PERSON] ствердили, що [PERSON] після смерті свого батька [PERSON] доглядала [PERSON], яка потребувала стороннього догляду та допомоги. Вели спільне господарство. Відповідно до ч.4 ст.1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року, справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Згідно з п.21 даної Постанови, при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК ( 2947-14 ) про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік),які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї, тощо. Суд встановив, що позивач з 2010 року до [INFO] доглядала [PERSON], брала участь у веденні господарства, у позивача з спадкодавцем склалися сімейні відносини на грунті взаємних прав та обов'язків через поганий стан здоров'я спадкодавця [PERSON] А тому суд встановляє факт проживання [PERSON] та [PERSON] однією сім'єю з 2010 року до 01.02.2016 рік (дня смерті спадкодавця). Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З Державного акта на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] видно, що [PERSON] належала земельна ділянка відповідного розміру. Постановою державного нотаріуса Горохівської державної нотаріальної контори від 26.10.2016 року №1855/02-31 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ім'я [PERSON] після померлої [PERSON] на вказане вище майно було відмовлено у зв'язку з тим, що відсутні документи, що підтверджують родинні відносини із спадкодавцем або документи, які б підтверджували право на спадкування. Відповідно до спадкової справи після померлої [PERSON], [PERSON] після її смерті є спадкоємницею за законом, прийняла спадщину, оскільки зверталася з відповідною заявою до державної нотаріальної контори. Інші спадкоємці відсутні. Судом встановлено, що [PERSON] після померлої [PERSON] є спадкоємцем за законом четвертої черги, прийняла належну їй спадщину, оскільки постійно проживала разом з спадкодавцем. А тому суд вважає, що слід визнати право власності [PERSON] в порядку спадкування за законом четвертої черги на земельну ділянку площею 2.47 га., яка належала [PERSON] на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] (кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER]).

Outcome: approved