Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-05 00:00:00

[PERSON] (надалі Позивач) звернувся в суд з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Овруцький молочноконсервний комбінат» (надалі Відповідач) про стягнення заборгованості по заробітній платі в сумі 12427,38 грн., мотивуючи тим, що він працював на підприємстві відповідача з 17.04.2015 року по 11.05.2017 року на посаді водія та згідно з наказом № 41-к від 11.05.2017 року був звільнений за угодою сторін; в день звільнення відповідач не провів повного розрахунку по заробітній платі в сумі 12427,38 грн., тому просить на підставі ст.ст.116, 117 КЗпП позов задоволити. Позивач в судове засідання не з»явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, але надав письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, погоджується на заочний розгляд справи. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, не повідомивши про причини неявки, хоча своєчасно та належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення судової повістки. Розгляд справи проводиться на підставі ст.224 ЦПК України в заочному порядку за згодою позивача при відсутності підстав для його відкладення, передбачених ст.169 ЦПК України. У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що позивач у період з 17.04.2015 року працював на підприємстві відповідача на посаді водія автотранспортних засобів (автобуса), автотранспортної дільниці, а 11.05.2017 року звільнений за угодою сторін на підставі наказу №41-к від 11.05.2017 року, що стверджується копією трудової книжки БТ-ІІ № 6550575 (а.с.2). Однак, відповідач при звільненні працівника з позивачем не розрахувався, і, як вбачається із копій розрахункових листків за квітень, травень 2017 року заборгованість підприємства перед працівником по зарплаті на момент його звільнення 11.05.2017 року склала 12427,38 грн. (а.с.7). Структуру заробітної плати визначено у статті 2 Закону України «Про оплату праці», якою передбачено існування основної заробітної плати, додаткової заробітної плати та інших заохочувальних та компенсаційних виплат. Відповідно до ст.43 Конституції України право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Таким чином, оскільки позивачу заборгованість по заробітній платі не виплачено , представником відповідача не надано доказів погашення вказаної заборгованості, а тому суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову. Від сплати судового збору позивача звільнено на підставі п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір». Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір в сумі 640 грн. 00 коп. в дохід держави. Тому

Outcome: approved