Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-06 00:00:00

[PERSON] та\~ [PERSON] звернулося до суду із позовом до Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«Компанія з\~управління активами\~Оптимум» (далі також ТОВ «КУА «ОПТИМУМ»), в якому просять розірвати попередній договір купівлі-продажу квартири від 01.11.2019 року між [PERSON] , [PERSON] та ТОВ «КУА «ОПТИМУМ», посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Х.М. за реєстровим номером 3196, стягнути з ТОВ «КУА\~«ОПТИМУМ»на користь [PERSON] сплачений забезпечувальний платіж в сумі 311\~819,00 грн. та [PERSON] сплачений забезпечувальний платіж в сумі 146\~000,00 грн. Свої вимоги мотивують тим, що 01.11.2019 року між ТОВ «КУА «ОПТИМУМ» укладено попередній договір купівлі-продажу майнових прав на квартиру [ADDRESS] , загальною вартістю 823140,00 грн. без ПДВ. Договором передбачено графік сплати забезпечувального платежу та кінцеву дату укладення основного договору купівлі-продажу квартири протягом IV кварталу 2021 року. На виконання договору позивач [PERSON] сплатив 311\~819,00 грн., а позивач [PERSON] 146\~000,00 грн. Забудовником вказаного об`єкта було ПП «Озерна Алея». Однак, оскільки будівництво житлового будинку не розпочиналося та початок будівельних робіт постійно переносився, наступні платежі за договором було письмово домовлено не оплачувати до моменту початку будівельних робіт, шляхом подання відповідної заяви в офісі відповідача. Тим часом, позивачам стало відомо, що угодою від 22.07.2020 року розірвано інвестиційний договір будівництва вказаного об`єкта між ТОВ «КУА «ОПТИМУМ» та ПП «Озерна Алея», а 23.07.2020 року між ПП «Озерна Алея» та ТОВ «Будівельно-інфестиційна компанія Рубікон Груп» укладено договір, умовами якого передбачено співпрацю з реалізації будівництва житлового комплексу за тією ж адресою [ADDRESS] , та на тій самій земельній ділянці з кадастровим номером 4610136900:07:005:0028. У зв`язку з тим, позивачі звернулися до відповідача із вимогою підготувати угоду про розірвання оскаржуваного договору, що останній проігнорував. Зазначають, що відповідач не має наміру контактувати з ними з приводу повернення сплачених коштів, а також ухиляється від підписання угоди про дострокове розірвання оскаржуваного договору. Вважають, що відповідач не зможе виконати умови цього договору ні зараз, ні до кінця IV кварталу 2021 року, оскільки більше не є інвестором будівництва та не має правових підстав для набуття у власність квартир на підставі інвестиційного договору від 2018 року, у тому числі не має правових підстав для набуття у власність квартири [ADDRESS] , яку зобов`язаний продати позивачам, оскільки на даний час будівництво зазначеного об`єкта здійснює ТОВ «Будівельно-інфестиційна компанія Рубікон Груп». Відповідно, оскаржуваний договір підлягає розірванню з ініціативи позивачів у судовому порядку, через грубе порушення його умов відповідачем, а сплачений забезпечувальний платіж - стягненню на користь позивачів у повному розмірі. У зв`язку з чим просить позов задоволити. Ухвалою суду від 15.12.2020 року відкрито провадження у справі, розгляд якої визначено здійснювати за правилами загального позовного провадження. 05.03.2021 року суд постановив ухвалу, якою задовольнив клопотання представника позивачів, адвоката Огородніка О.І., про витребування від ТОВ «КУА «ОПТИМУМ» та ПП «Озерна Алея» Угоду від 22.07.2020 року про розірвання інвестиційного договору будівництва об`єкта нерухомості від 16.10.2018 року №16/10-2018-1, укладену між ТОВ «КУА\~«ОПТИМУМ» та ПП «Озерна Алея». Від ПП «Озерна Алея» копію інвестиційного договору будівництва об`єкта нерухомості від 16.10.2018 року №16/10-2018-1, укладеного між ТОВ «КУА «ОПТИМУМ» та ПП «Озерна Алея», та договору №23-07/2020 від 23.07.2020 року між ПП «Озерна Алея» та ТзОВ «БІК Рубікон-Груп», який також витребувано і в останнього. Ухвалою суду від 16.04.2021 року закрито підготовче провадження, а справу призначено до судового розгляду по суті. 20.04.2021 року на адресу суду від ТОВ «КУА «ОПТИМУМ» надійшли копії інвестиційного договору будівництва об`єкта нерухомості від 16.10.2018 року №16/10-2018-1, укладеного між ТОВ «КУА «ОПТИМУМ» та ПП «Озерна Алея», та Угоди від 22.07.2020 року про розірвання інвестиційного договору будівництва об`єкта нерухомості від 16.10.2018 року №16/10-2018-1, укладену між ТОВ «КУА\~«ОПТИМУМ» та ПП «Озерна Алея». Відзив на позовну заяву не надійшов. Позивачі у судове засідання не з`явилися, про причини своєї неявки суд не повідомили, хоча належним чином були повідомлені про день, час та місце слухання справи, а тому суд вважає, що справу слід слухати за їх відсутності. 07.06.2021 року представник позивача подав через канцелярію суду письмове клопотання про заслухання справи у його відсутності та відсутності позивачів, в якому позов позов підтримує повністю та не заперечує проти винесення заочного рішення суду. Представник відповідач у судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце слухання справи та не подав відзив, тому на підставі ст.ст.223, 280 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), проти чого не заперечив представник позивача у письмовому клопотанні. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, не здійснюється. Оскільки учасники справи у судове засідання не з`явились, тому відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу без їх участі, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи та всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення, з таких підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За вимогами ст. ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Таким чином, належними вважатимуться докази, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення сторін або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Вони мають належати до складу підстав позову або підстав заперечень проти нього і характеризуватися значущістю для визначення спірних правовідносин та зумовленістю цих фактів нормами матеріального права. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 01.11.2019 року між ТОВ «КУА «ОПТИМУМ», що діє за рахунок та в інтересах Пайового недиверсифікованого венчурного інвестиційного фонду закритого типу «Львівська мрія-Інвест», та [PERSON] ,\~ [PERSON] укладено попередній договір купівлі-продажу квартири, який посвідчено приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Х.М. та зареєстровано в реєстрі за номером 3196 (а.с.13-16). Предметом даного договору, відповідно до п.2.1, є укладення сторонами договору в майбутньому договору купівлі-продажу Об`єкта (далі Основний договір), який згідно з п.1.1.2 є однокімнатна житлова квартира загальною проектною площею 45,73 кв.м. з будівельним номером [ADDRESS] , будівництво якого здійснюється на земельній ділянці, що надана для будівництва спортивно-рекреаційного комплексу з житловими одиницями, підземним паркінгом та об`єктами громадського призначення на [ADDRESS] , кадастровий номер 4610136900:07:005:0028 (п.1.1.1 Договору). За змістом п.2.2 цього договору сторони зобов`язуються в майбутньому укласти в належній формі та підписати Основний договір, до підписання якого ТОВ «КУА\~«ОПТИМУМ» забезпечить введення будинку в експлуатацію та після оформлення та реєстрації права власності за відповідачем на Об`єкт, передає Об`єкт у власність позивачів в порядку, що встановлений цим договором. Об`єкт передається ТОВ «КУА «ОПТИМУМ» за Основним договором, що посвідчується нотаріально, у власність позивачів виключно після здійснення останніми усіх платежів згідно з цим договором. В момент укладення Основного договору кошти, сплачені позивачами, в повному обсязі зараховуються як оплата за таким Основним договором (п.2.3 оскаржуваного договору). Відповідно до п.2.4 сторони укладають Основний договір на умовах, передбачених цим Договором, протягом IV кварталу 2021 року, але не пізніше ніж 60 днів з моменту проведення державної реєстрації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ТОВ «КУА\~«ОПТИМУМ» на Об`єкт та за умови виконання позивачами вимог розділу 4 Договору. Згідно з п.2.6 оскаржуваного договору ТОВ «КУА «ОПТИМУМ» передає позивачам Об`єкт за актом прийому-передачі в день укладення Основного договору. Графічне зображення розташування Об`єкта (квартири) визначено у додатку №1 до оскаржуваного договору (а.с.17) Сторони погодили, що вартість (ціна продажу) Об`єкта за Основним договором дорівнює розміру забезпечувального платежу, що має бути сплачений позивачами згідно з розділом 4 (п.3.1 оскаржуваного договору). Відповідно до п.4.3 цього договору сторони погодили, що позивачі зобов`язуються сплатити забезпечувальний платіж, що дорівнює сумі коштів, яка у національній валюті України складає 823\~104,00 грн. без ПДВ, що за курсом НБУ на день укладання договору становить 33\~165,60 доларів США. У пункті 4.4 оскаржуваного договору сторони погодили графік оплати забезпечувального платежу. На виконання оскаржуваного договору позивач [PERSON] сплатила на користь відповідача 146\~000,00 грн., що підтверджується квитанцією АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» №28814121-1 від 04.11.2019 року (а.с.24). Позивач [PERSON] на користь відповідача сплатив 311\~819,00 грн., що підтверджується квитанцією АТ КБ «Приватбанк» від 04.11.2019 року №0.0.1512825671.1 на суму 53\~000,00 грн. (а.с.23), квитанцією АТ «Універсал Банк» від 04.11.2019 року №8916-А8С4-9РХ1-Т8КК на суму 40\~000,00 грн. (а.с.24), платіжним дорученням АТ «Кредобанк» від 04.11.2019 року №9001978700 на суму 10\~000,00 грн. (а.с.27), платіжним дорученням АТ «Кредобанк» від 04.11.2019 року №9001978702 на суму 10\~000,00 грн. (а.с.28), платіжним дорученням АТ «Кредобанк» від 04.11.2019 року №9001978743 на суму 2\~470,00 грн. (а.с.28), платіжним дорученням АТ «Кредобанк» від 04.11.2019 року №9001978707 на суму 10\~000,00 грн. (а.с.29), платіжним дорученням АТ «Кредобанк» від 04.11.2019 року №9001978708 на суму 10\~000,00 грн. (а.с.29), платіжним дорученням АТ «Кредобанк» від 04.11.2019 року №9001978712 на суму 10\~000,00 грн. (а.с.30), платіжним дорученням АТ «Кредобанк» від 04.11.2019 року №9001978715 на суму 10\~000,00 грн. (а.с.30), платіжним дорученням АТ «Кредобанк» від 04.11.2019 року №9001978716 на суму 10\~000,00 грн. (а.с.31), платіжним дорученням АТ «Кредобанк» від 04.11.2019 року №9001978720 на суму 10\~000,00 грн. (а.с.31), платіжним дорученням АТ «Кредобанк» від 04.11.2019 року №9001978723 на суму 10\~000,00 грн. (а.с.32), платіжним дорученням АТ «Кредобанк» від 04.11.2019 року №9001978729 на суму 10\~000,00 грн. (а.с.32), платіжним дорученням АТ «Кредобанк» від 04.11.2019 року №9001978732 на суму 10\~000,00 грн. (а.с.33), платіжним дорученням АТ «Кредобанк» від 04.11.2019 року №9001978733 на суму 10\~000,00 грн. (а.с.33), платіжним дорученням АТ «Кредобанк» від 04.11.2019 року №9001978734 на суму 10\~000,00 грн. (а.с.34), платіжним дорученням АТ «Кредобанк» від 04.11.2019 року №9001978735 на суму 10\~000,00 грн. (а.с.34), платіжним дорученням АТ «Кредобанк» від 04.11.2019 року №9001978738 на суму 10\~000,00 грн. (а.с.35), платіжним дорученням АТ «Кредобанк» від 04.11.2019 року №9001978741 на суму 10\~000,00 грн. (а.с.35), платіжним дорученням АТ «Кредобанк» від 04.11.2019 року №9001978705 на суму 10\~000,00 грн. (а.с.36), платіжним дорученням АТ «Кредобанк» від 05.02.2020 року №ІВ00180956 на суму 6\~349,00 грн. (а.с.25), платіжним дорученням АТ «Кредобанк» від 05.02.2020 року №ІВ00180936 на суму 10\~000,00 грн. (а.с.25), платіжним дорученням АТ «Кредобанк» від 05.02.2020 року №ІВ00180931 на суму 10\~000,00 грн. (а.с.26), платіжним дорученням АТ «Кредобанк» від 05.02.2020 року №ІВ00180920 на суму 10\~000,00 грн. (а.с.26), платіжним дорученням АТ «Кредобанк» від 05.02.2020 року №ІВ00180913 на суму 10\~000,00 грн. (а.с.27). Відповідно до п.5.2.1 оскаржуваного договору ТОВ «КУА «ОПТИМУМ» зобов`язано передати Об`єкт у власність позивачів шляхом укладення Основного договору, своєчасно попереджати позивачів про наявність обставин, що загрожують можливості укладення Основного договору (п.5.1.2). За змістом положень п.5.3.1 цього договору позивачі мають права вимагати від відповідача належного виконання зобов`язань. За невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України та цим договором (п.7.1). Відповідно до ч.3 ст.4 Закону України «Про інвестиційну діяльність» інвестування та фінансування будівництва об`єктів житлового будівництва з використанням недержавних коштів, залучених від фізичних та юридичних осіб, у тому числі в управління, може здійснюватися виключно через фонди фінансування будівництва, фонди операцій з нерухомістю, інститути спільного інвестування, а також шляхом емісії цільових облігацій підприємств, виконання зобов`язань за якими здійснюється шляхом передачі об`єкта (частини об`єкта) житлового будівництва. Згідно з п.10 ч.1 ст.1 Закону України «Про інститути спільного інвестування» інститут спільного інвестування - корпоративний або пайовий фонд, який відповідно до ч.1 ст.42 цього Закону створюється компанією з управління активами. 16.10.2018 року між ТОВ «КУА «ОПТИМУМ», що діє за рахунок та в інтересах Пайового недиверсифікованого венчурного інвестиційного фонду закритого типу «Львівська мрія-Інвест», та Приватним підприємством «ОЗЕРНА АЛЕЯ» (далі також ПП «ОЗЕРНА АЛЕЯ») укладено інвестиційний договір будівництва об`єкта нерухомості №16/10-2018-1 (далі також Інвестиційний договір №16/10-2018-1), предметом якого (п.2.1) є участь відповідача у будівництві багатоквартирного житлового комплексу, що складається з житлових та нежитлових приміщень за адресою: [ADDRESS] на земельній ділянці з кадастровим номером 4610136900:07:005:0028 (далі також Комплекс), з отриманням у власність відповідної частки Комплексу на умовах і порядку, передбачених цим договором (а.с.137-141). Юридичною особою, яка здійснює виконання робіт по будівництву Комплексу введенню в експлуатацію та здійснює обов`язки по загальному керівництву процесом , виконанню планів є його забудовник, ПП «ОЗЕРНА АЛЕЯ». За змістом пунктів 1.1 та 1.3 Інвестиційного договору №16/10-2018-1 частка ТОВ «КУА «ОПТИМУМ» в Комплексі становила 100% житлових приміщень, а саме 339 квартир загальною площею 15\~000,00 кв.м. Пунктом 2.3 Інвестиційного договору №16/10-2018-1 передбачено, що первинне оформлення (після завершення будівництва і введення в експлуатацію Комплексу) права власності 100% обсягів житлової площі в Комплексі здійснюється за забудовником, після чого забудовник протягом 60 днів здійснює розподіл (передачу) частки ТОВ «КУА «ОПТИМУМ» за відповідними актами приймання-передачі. Однак, 22.07.2020 між ПП «ОЗЕРНА АЛЕЯ» та ТОВ «КУА «ОПТИМУМ» укладено угоду про розірвання інвестиційного договору будівництва об`єкта нерухомості від 16.10.2018 №16/10-2018-1, який вважається припиненим (розірваним) з наступного дня після, що слідує за днем підписання цієї угоди (а.с.142). У силу цього, припинені усі зобов`язання, якими передбачалась передача у власність ТОВ «КУА «ОПТИМУМ» квартир в багатоквартирному житловому комплексі за адресою: [ADDRESS] . Наступного ж дня, 23.07.2020 року між ПП «ОЗЕРНА АЛЕЯ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельно-інвестиційна компанія «Рубікон Груп» (далі також ТОВ «БІК «Рубікон Груп») укладено договір №23-07/2020 про участь у будівництві багатоквартирного житлового комплексу, що складається з житлових та нежитлових приміщень за адресою: [ADDRESS] на земельній ділянці з кадастровим номером 4610136900:07:005:0028, з отриманням у власність останнього не менше 20\~000,00 кв.м. житлових приміщень після завершення будівництва та введення комплексу в експлуатацію (а.с.51-55). За таких обставин, відповідач порушив п.5.2.1 оскаржуваного договору, своєчасно не попередивши позивачів про наявність обставин, що загрожують можливості укладення Основного договору. Відповідно до частини першої статі 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу. Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частина перша статті 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до статті 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір у майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Істотні умови основного договору, що не встановлені попереднім договором, погоджуються у порядку, встановленому сторонами у попередньому договорі, якщо такий порядок не встановлений актами цивільного законодавства. Сторона, яка необґрунтовано ухиляється від укладення договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства. Зобов`язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення. Згідно зі статтею 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до статті 656 ЦК України предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому. Предметом договору купівлі-продажу можуть бути майнові права. До договору купівлі-продажу майнових прав застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не випливає із змісту або характеру цих прав. Особливості договору купівлі-продажу окремих видів майна можуть встановлюватися законом. За змістом статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною другою статті 651 ЦК України передбачено, що договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах (ч.1 ст.652 ЦК України). При укладенні оскаржуваного договору позивачі керувались тим, що ТОВ «КУА «ОПТИМУМ» забезпечить введення в експлуатацію багатоквартирного житлового комплексу по [ADDRESS] , зареєструє за собою право власності на квартиру, що є предметом цього договору, та передасть таку у власність позивачів за умови сплати позивачами передбачених платежів. Тобто, позивачі розраховували набути у власність квартиру у багатоквартирному житловому комплексі по [ADDRESS] . Однак, в силу розірвання інвестиційного договору будівництва об`єкта нерухомості від 16.10.2018 №16/10-2018-1 через неможливість реалізації проекту будівництва за визначеними характеристиками та зумовленого тим припинення у ТОВ «КУА «ОПТИМУМ» права набуття у власність і подальшого розпорядження квартирами у цьому комплексі, змінилися й обставини, якими керувалися сторони при укладенні оскаржуваного договору, аналіз яких дає підстави для висновку, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б цей договір. Відповідно до ч.2 ст.652 ЦК України якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона. Як вбачається зі змісту оскаржуваного договору, в момент його укладення сторони не керувалися тим, що ТОВ «КУА «ОПТИМУМ» може втратити свої майнові права відносно квартир у багатоквартирному житловому комплексі по [ADDRESS] , а інвестиційний договір будівництва об`єкта нерухомості від 16.10.2018 №16/10-2018-1 - розірвано, оскільки жодних положень, які б врегульовували дії сторін у разі настання вказаних обставин відсутні. Позивачі при всій турботливості та обачності, які від них вимагалися, не могли усунути причини зміни даних обставин, оскільки жодного впливу на них немали, а відповідач в порушення вимог п.5.2.1 оскаржуваного договору, своєчасно не попередив про наявність обставин, що загрожують можливості його виконання. Більш того, на даний час між ПП «ОЗЕРНА АЛЕЯ» та ТОВ «БІК «Рубікон Груп» діє договір від 23.07.2020 року №23-07/2020 про участь у будівництві багатоквартирного житлового комплексу за адресою: [ADDRESS] та в рамках цього договору ведеться будівництво, що виключає можливість повернення змінених обставин у попередній стан. За таких обставин, що змінилися, виконання спірного договору позивачами порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б позивачів права набути у власність квартиру в багатоквартирному житловому комплексі по [ADDRESS] , на що вони розраховували при укладенні договору. Зі змісту спірного договору чи звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик наведеної зміни обставин несуть позивачі. Матеріалами справи підтверджується, що у зв`язку з істотною зміною обставин позивачі вчиняли дії для позасудового вирішення питання розірвання оскаржуваного договору, які представником відповідача ігнорувалися, про що свідчить, зокрема, додана до матеріалів позову переписка (а.с.37-41). Стаття 89 ЦПК України встановлює, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З урахуванням вищевказаного, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, суд вважає, що для розірвання попереднього договору купівлі-продажу квартири від 01.11.2019 року наявні правові підстави, оскільки в силу розірвання інвестиційного договору будівництва об`єкта нерухомості від 16.10.2018 №16/10-2018-1 та зумовленого тим припинення у ТОВ «КУА «ОПТИМУМ» права набуття у власність і подальшого розпорядження квартирами у цьому комплексі, обставини, якими керувалися сторони при укладенні спірного договору, змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б цей договір, отже, наявні підстави для задоволення позовних вимог у цій частині. За змістом ст.653 ЦК України у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються. Якщо договір розривається у судовому порядку, зобов`язання припиняється з моменту набрання рішенням суду про розірвання договору законної сили. Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов`язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом. Пунктом 4.4 оскаржуваного договору встановлено, що у випадку його припинення, в тому числі і дострокового в силу розірвання, ТОВ «КУА «ОПТИМУМ» зобов`язується повернути позивачам грошові кошти у фактично сплаченому за цим договором розмірі. Отже, оскільки за цим договором позивач [PERSON] сплатив 311\~819,00 грн., а позивач [PERSON] - 146\~000,00 грн., а тому суми підлягають стягненню з відповідача ТОВ «КУА «ОПТИМУМ» на користь позивачів в залежністю від здійснення суми відповідно, а отже, наявні підстави для задоволення позовних вимог у цій частині. Згідно зі ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. На підставі ст.141 ЦПК слід стягнути з відповідача на користь позивача [PERSON] витрати по сплаті судового збору у розмірі 3539,10 гривень та на користь позивача [PERSON] слід стягнути витрати по сплаті судового збору у розмірі 3539,10 гривень.

Outcome: approved