Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-23 00:00:00

[PERSON] пред'явила цивільний позов до Вишневської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, треті особи без самос-тійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - [PERSON], [PERSON], про визнання права власності на нерухоме майно за набу-вальною давністю, посилаючись на наступні обставини. Їй на підставі договору оренди від 14.09.1994 р., укладеного з Та-тарбунарською райспоживспілкою строком на 2 роки, належить приміщення колишніх магазинів «[INFO]» та «[INFO]» площею 110,1 кв.м, розташоване на земельній ділянці площею 147,5 кв.м. по [ADDRESS]. Після закінчення строку оренди Вишневською сільською радою було прийнято рішення № 1 від 27.05.1999 р., яким було вирішено будинок колишніх магазинів «[INFO]» та «[INFO]» знести, а їй, як власникові магазину, про-понувати закупити будівельні матеріали з даного приміщення і розпочати будівництво нової торгівельної точки або зайняти приміщення магазину «[INFO]». Нею було знесено всі прибудови до будинку колишніх ма-газинів, але розпочати будівництво нової торгівельної точки вона не змогла, оскільки з боку сільської ради їй чинились перешкоди в отрима-нні відповідних документів, дозволів на будівництво. А тому їй прий-шлось реконструювати те приміщення, що вже було, вклавши свої кошти, та користуватися ним. По теперішній час вона з своїми дітьми - третіми особами у справі - володіє та користується даним будинком, як своїм, а тому просила визнати за нею право власності на назначене нерухоме май-но за набувальною давністю. Позивач та третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - [PERSON] - у судовому засіданні підтримали по-зовні вимоги у повному обсязі. Інша третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору на сто-роні позивача - [PERSON] - у судове засідання не з'явилася, наді-слала до суду заяву, в якій підтримала позовні вимоги та просила спра-ву розглядати за її відсутності. Представник відповідача - голова Вишневської сільської ради Ільїна С.А. - позовні вимоги визнала частково. Вона пояснила, що рішенням ви-конкому Вишневської сільської ради № 3 від 18.02.1997 р. позивачу було дозволено відкрити в [ADDRESS] торгівельну точку загаль-ною площею 72 кв.м, торговою площею 60 кв.м для організації магазину-бару, а тому вона може претендувати на приміщення зазначеної площі, а не на все приміщення. Заслухавши пояснення та доводи учасників процесу, дослідивши мате-ріали справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог. Із копії договору на оренду нежитлового приміщення від 14.09.1994 р., укладеного Татарбунарською райспоживспілкою з приватною особою [PERSON] строком на 2 роки, вбачається, що Татарбунарська райспо-живспілка надала в оренду [PERSON] колишнє приміщення магазину «[INFO]» та прилеглі до нього підвальні приміщення для тор-гівлі продовольчими та сільськогосподарськими товарами. Також даним договором передбачено права та обов'язки сторін (а.с.12-13). Рішенням виконкому Вишневської сільської ради № 3 від 18.02.1997 р. [PERSON] дозволено відкриття торгівельної точки загальною пло-щею 72 кв.м, по [ADDRESS] для організації магазина-бара, що слідує із копії рішення (а.с.37,зв). Згідно копії рішення сесії згаданої сільської ради № 51-ХХІІ від 22.04.1997 р. (а.с.36), за виконкомом Вишневської сільської ради виз-нано право власності на приміщення магазинів: «[INFO]», «Го-сптовари» та «Молочний», оскільки будівля не перебуває ніде на балан-сі. На підставі рішення сесії Вишневської сільської ради № 48-ХХІІ від 22.04.1997 р. [PERSON] було виділено в оренду строком на 10 ро-ків ділянку загальною площею 72 кв.м по [ADDRESS] для ор-ганізації торгівельної точки - кафе-бара, що видно із його копії (а. с.35,зв.). Рішенням сесії Вишневської сільської ради № 70-ХХІІ від 30.01.1998 р. (копія на а.с.35) відмінено рішення сесії цієї ж сільської ради № 48-ХХІІ від 22.04.1997 р. про виділення [PERSON] в оренду стро-ком на 10 років ділянки загальною площею 72 кв.м по [ADDRESS] для організації торгівельної точки - кафе-бара. 27.05.1999 р. виконкомом Вишневської сільської ради було прийнято рішення № 1 про знесення будинку колишніх магазинів «[INFO]» та «[INFO]», а власникові магазину-бару «[INFO]» [PERSON] - про-понувати закупити будівельні матеріали з даного приміщення і розпочати будівництво нової торгової точки або зайняти приміщення магазину «[INFO]», що слідує із його копії (а.с.15,33). Технічний паспорт на нежитлову будівлю по [ADDRESS] оформлено на [PERSON] Зазначена нежитлова будівля складається із зали-бару та приміщен-ня загальною площею 110,1 кв.м., її вартість складає 45773 грн. (а.с. 19-23). Відповідно до ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ ( майно ), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Як передбачено ч.1 ст.317 ЦК України, власникові належать право во-лодіння, користування та розпорядження своїм майном. Право власності, згідно ч.1 ст.328 ЦК України набувається на під-ставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно ч.1 ст.344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим май-ном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно ( набувальна давність ), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що пі-длягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Частиною 3 зазначеної статті передбачено, що якщо особа заволоділа майном на підставі договору з його власником, який після закінчення строку договору не пред'явив вимоги про його повернення, вона набуває право власності за набувальною давністю на нерухоме майно через п'ят-надцять, а на рухоме - через п'ять років з часу спливу позовної дав-ності. В судовому засіданні з достовірністю встановлено, що [PERSON] є добросовісним набувачем нежитлової будівлі, розташованої по [ADDRESS]. Вона заволоділа згаданим нерухомим майном у 1994 році законно - на підставі договору оренди з власником будівлі - і з тих пір володіє та користу-ється цим майном. Ні тодішній власник спірного нерухомого майна - Та-тарбунарська райспоживспілка, а ні його послідовник - виконком Вишнев-ської сільської ради - не пред'являли до позивача вимоги про його по-вернення. [PERSON] з 1994 року добросовісно заволоділа зазначе-ним чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти ним протя-гом дев'ятнадцяти років. За таких обставин, суд вважає, що за [PERSON] повинно бути визнано право власності на нежитлову будівлю магазину по [ADDRESS] за набуваль-ною давністю. Суд не може погодитись з думкою представника відповідача про те, що за позивачем може бути визнано право власності на приміщення магазину загальною площею 72 кв.м, що виділено їй рішенням виконкому для від-криття торгівельної точки, оскільки у 1994 році при укладенні договору оренди з Татарбунарською райспоживспілкою позивачу було виділено всю будівлю колишніх магазинів загальною площею 110,1 кв.м, цю будівлю та-кою площею ніхто у позивача не вилучав, а тому вона добросовісно заво-лоділа майном саме зазначеної площі і продовжує відкрито, безперервно володіти ним тривалий час. Вимоги позивача про реєстрацію за нею права власності на спірне не-рухоме майно судом не приймались до уваги та не розглядались, оскільки реєстрація права власності не відноситься до компетенції суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved