Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-29 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися з позовом до [PERSON] , третя особа: [PERSON] про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом. Позивачі зазначали, що [INFO] помер їхній батько [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть. Після його смерті відкрилась спадщина на частину житлового будинку з надвірними та господарськими спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Спадкоємцем за законом, крім них, є дружина спадкодавця відповідач [PERSON] . У встановлений законом шестимісячний строк позивачі звернулися до Броварської районної державної нотаріальної контори Київської області з заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] 08 серпня 2017 року державними нотаріусом Дванадцятої Київської нотаріальної контори Фещук Н.І. було винесено постанову про відмову [PERSON] та [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку із відсутністю інформації, що підтверджує реєстрацію права власності за померлим. При цьому, заочним рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 13.11.2012 р. у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] третя особа: [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно, за спадкоємцем [PERSON] було визнано право власності на 4/15 житлового будинку. Таким чином, виходячи із того, що частина житлового будинку, а саме, 3/5 належать [PERSON] на праві спільної часткової власності, 4/15 належать дружині спадкодавця [PERSON] , яка також має статус спадкоємця, - іншим спадкоємцям, [PERSON] та [PERSON] належить 2/15 частки у житловому будинку, по 1/15 на кожного із них. Посилаючись на викладене, позивачі просили суд визнати за кожним з них право власності на 1/15 частину житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . В судове засідання позивачі [PERSON] та [PERSON] не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. В судове засідання відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Відповідач направила до суду пояснення, в якому проти задоволення позову заперечувала посилаючись на те, що позивачі фактично у спірному будинку не проживають, не піклуються про його стан та належне утримання, не сплачують платежів за його утримання, що призвело до того руйнівного стану. Крім того, вважає що позивачі до 2018 року не виконали свій обов`язок щодо оформлення права власності на виділену ним спадкову частину майна в порядку ст. 1297 ІІК України. В судове засідання третя особа [PERSON] не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, подала до суду письмову заяву про те, що заперечує проти задоволення позовних вимог позивачів. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.14). Спадкоємцями після смерті [PERSON] є його дружина - відповідач [PERSON] та позивачі: [PERSON] та [PERSON] . Після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , відкрилась спадщина на житловий будинок з надвірними будівлями та господарськими спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . У встановлений законом шестимісячний строк позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до Дванадцятої київської державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] (а.с.40,41). 08 серпня 2017 року державними нотаріусом Дванадцятої київської нотаріальної контори Фещук Н.І. було винесено постанову про відмову [PERSON] та [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку із відсутністю інформації, що підтверджує реєстрацію права власності за померлим (а.с.16). Згідно заочного рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 13.11.2012 р. у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] третя особа: [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно, за спадкоємцем [PERSON] було визнано право власності на 4/15 житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.16). Вищевказаним рішенням суду встановлено, що 30 серпня 1988 року, на підставі договору купівлі-продажу, зареєстрованого 01.10.1988 р. Пухівською сільською радою, [PERSON] та [PERSON] придбали житловий будинок з відповідними надвірними будівлями по [ADDRESS] . В період з 1988 року по 1990 рік вказаний будинок був перебудований [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] та на даний час складається з двох квартир із окремими входами, що вбачається з копії технічного паспорта. 12 квітня 2011 року [PERSON] отримала свідоцтво про право власності на 3/5 частини житлового будинку по [ADDRESS] . [PERSON] за життя право власності на свою частину будинку не оформив. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно облікової картки об`єкта по господарського обліку на 2011-2015 роки Пухівської сільської ради Броварського району, номер об`єкта по господарського обліку № 0696 власниками домоволодіння по [ADDRESS] значаться [PERSON] та [PERSON] (а.с.11). Згідно технічного паспорту на житловий будинок, за адресою: [ADDRESS] , знаходиться житловий будинок 1990 року побудови, позначений на плані літерою - «А1», загальною площею 203,4 кв.м., житловою площею 90,5 кв.м., з надвірними будівлями та господарськими спорудами: сарай - гараж - «Б», вбиральня - «В», сарай - «Г», гараж - «Д», вбиральня - «Л», колодязь - «К», колонка - «К1», огорожа - «N» (а.с.10). Згідно із ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно роз`яснень, що містяться в інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначено, що при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків. Так, за змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української PCP підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985 - 1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали. Проте, незважаючи на внесення записів у погосподарські книги, більшість громадян своє право власності в БТІ не зареєстрували (не оформили). Тобто, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Як вбачається з технічного паспорта на житловий будинок, він збудований в 1990 році. Згідно із Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності», який набрав чинності з 12 березня 2011 року, індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них збудовані у період до 5 серпня 1992 року не підлягають проходженню процедури прийняття в експлуатацію, у тому числі по окремо визначеній «спрощеній» процедурі. Фактично єдиним документом, що засвідчує факт існування такого об`єкта нерухомого майна й містить його технічні характеристики, є технічний паспорт на такий об`єкт, виготовлений за результатом його технічної інвентаризації. Таким чином, вказаний житловий будинок був набутий спадкодавцем у власність при житті з законних підстав, право власності на дане нерухоме майно у нього виникло у відповідності до вимог законодавства, що регулювало дані правовідносини і було чинним станом на час виникнення права власності. Станом на день смерті даний житловий будинок належав спадкодавцю, тому він увійшов до спадкового майна, на яке відкрилась спадщина. За таких обставин, суд дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі, оскільки позивачі [PERSON] та [PERSON] , згідно чинного законодавства, мають право на прийняття та належним чином оформлення права власності на спадкове майно після смерті їхнього батька [PERSON] , який помер [INFO] .

Outcome: approved