Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-17 00:00:00

[PERSON] ,що діє в інтересах [PERSON] у червні 2020 року звернувся до суду з позовом до Дейманівської сільської ради Пирятинского району Полтавської області про визнання права на земельну частку (пай). Позовні вимоги представник позивача обґрунтовує тим, що [INFO] померла мати [PERSON] - [PERSON] . Внаслідок її смерті відкрилася спадщина, яка складається з належного їй у відповідності до сертифіката на право на земельну частку (пай), серії ПЛ№0120411, зареєстрованого 25.12.1996 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) у землі, що перебувала у колективній власності КСП ім.Чкалова (Дейманівська сільська рада Пирятинського району Полтавської області) розміром 3,25 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Відповідно до ст. 529 Цивільного кодексу України (в ред. 1963 року) [PERSON] є єдиним спадкоємцем майна, що належить померлій. У відповідності до п.1 ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу України (в ред..1963 року) [PERSON] прийняв спадщину, яка залишилася після смерті його матері. З метою нотаріального оформлення свого права на вказане спадкове майно [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса за місцем відкриття спадщини, проте йому було в цьому відмовлено, оскільки оригінал правовстановлюючого документу на вказане спадкове майно-сертифікат на право на земельну частку (пай) - втрачений. Відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно є перешкодою [PERSON] у нотаріальному оформленні свого права на вказане спадкове майно. Отримати дублікат сертифіката на право на земельну частку (пай) взамін втраченого [PERSON] не має можливості, оскільки вказаний сертифікат друкувався у одному примірнику та видача його дубліката законодавством не передбачена. У зв`язку з викладеним представник позивача просить визнати за [PERSON] право на земельну частку (пай) у землі, що перебувала у колективній власності КСП ім. Чкалова (Дейманівська сільська рада) розміром 3,25 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яке належало [PERSON] у відповідності до сертифіката на право на земельну частку (пай) серія ПЛ №0120411, зареєстрованого 25 грудня 1996 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по КСП ім. Чкалова за № 293. Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином. Представник позивача-адвокат Ковтун М.В. у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник відповідача - Дейманівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області у судове засідання не з`явився, надіслав до суду листа про розгляд справи у його відсутність, позов визнає в повному обсязі. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову в даній справі не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд уважає, що справа може бути розглянута у відсутність відповідача, оскільки його особисті пояснення у судовому засіданні не обов`язкові. Судом встановлено: [INFO] померла [PERSON] (а.с.7) - рідна мати [PERSON] (а.с.5,6). Унаслідок смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з належного їй у відповідності до Сертифіката на право на земельну частку (пай), серії ПЛ №0120411, зареєстрованого 25.12.1996 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) у землі, що перебувала у колективній власності КСП ім.Чкалова (Дейманівська сільська рада Пирятинського району Полтавської області) розміром 3,25 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Державний акт на право власності на земельну ділянку на ім`я [PERSON] не виготовлявся (а.с.10). Згідно ст.524 ЦК УРСР, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не замінено заповітом. Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР, до числа спадкоємців першої черги належать діти, дружина і батьки (усиновителі) померлого. Згідно ст. 549 ЦК України 1963 року спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Спадкоємцем першої черги за законом на майно померлої [PERSON] є її син [PERSON] , який на час смерті матері [INFO] проживав разом з останньою та шість місяців потому (а.с.9). Останній прийняв спадщину, яка відкрилася внаслідок смерті [PERSON] , шляхом збереження житлового будинку по [ADDRESS] , який належав померлій, проведенням його поточного ремонту, утриманням належного санітарного та технічного стану (а.с.21). Після смерті матері, [PERSON] , з метою нотаріального оформлення свого права на вищевказане спадкове майно, звернувся до приватного нотаріуса за місцем відкриття спадщини, проте йому було в цьому відмовлено, оскільки оригінал правовстановлюючого документу на вказане спадкове майно- сертифікат на право на земельну частку (пай) - втрачений (а.с.11). Відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно є перешкодою [PERSON] у нотаріальному оформленні свого права на вказане спадкове майно. Заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори спадкоємець за законом не подав, вважаючи, що фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, у відповідності до ст. 549 ЦК УРСР. Отримати дублікат сертифіката на право на земельну частку (пай) взамін втраченого [PERSON] не має можливості, оскільки вказаний сертифікат друкувався у одному примірнику та видача його дубліката законодавством не передбачена. Сертифікат, який є правовстановлюючим документом та на підставі якого [PERSON] міг би вчинити нотаріальну дію-оформити право на спадкове майно, втрачено, тому він не може оформити свої спадкові права. Вищевказані обставини унеможливлюють оформлення позивачем спадщини у нотаріуса в позасудовому порядку. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст. 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до п. 17 Перехідних положень Земельного кодексу України сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. В разі смерті власника такого сертифіката, спадкування права на земельну частку (пай) здійснюється за нормами цивільного законодавства. Згідно ст.392 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що оскільки [PERSON] є єдиним спадкоємцем майна померлої [PERSON] , але правовстановлюючий документ на спадкове майно - Сертифікат на право на земельну частку (пай) втрачений, інакше як у судовому порядку визнати право [PERSON] у порядку спадкування на зазначену земельну частку (пай), що розташована на території Дейманівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області, неможливо, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved