Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-03 00:00:00

[PERSON] (надалі по тексту також - позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (надалі по тексту також - відповідач), в якому просить ухвалити рішення про стягнення з відповідача на її користь аліменти на її утримання у розмірі 1500 грн. щомісяця і до досягнення донькою трьох років. Позивач вказує на те, що 01 червня 2002 року вона зареєструвала шлюб із [PERSON] . В період спільного проживання у них народилися діти: донька [PERSON] , [INFO] , донька [PERSON] , [INFO] , та донька [PERSON] , [INFO] , які на даний час проживають із позивачкою та перебувають на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дітей не надає, окрім того, на даний час вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а відтак також потребує матеріальної допомоги від відповідача, а тому позивачка змушена звернутися до суду із цією заявою. Позивач у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, у якій просить справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач у судове засідання на розгляд справи не з`явився, подав заяву в якій зазначив, що позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Просив суд слухати справу у його відсутності. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.1 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Частиною 3 ст. 200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Встановлено, що 01 червня 2002 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, актовий запис № 9, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище чоловіка. [INFO] народилась [PERSON] , актовий запис №1556, свідоцтво серії [NUMBER] . Її батьками записані: [PERSON] та [PERSON] . Згідно довідки № 573 від 10 серпня 2021 року виданої Мотовилівським старостинським округом Любарської селищної ради Житомирського району Житомирської області, на утриманні [PERSON] знаходяться діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Згідно ч. 1, 2, 3 ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану. Відповідно до ч. 2, 4 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. В судовому засіданні встановлено, що відповідач у добровільному порядку не надає матеріальної допомоги позивачці на її утримання у розмірах, які визначені законодавством, хоча зобов`язаний це робити. Відтак, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення у повному обсязі. Оскільки рішення ухвалено на користь позивачки, яка звільнена від сплати судового збору, тому, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір.

Outcome: approved