Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-03 00:00:00

[PERSON] звернулася у суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Вимоги мотивує тим, що після розірвання шлюбу діти залишилися на її повному утриманні, відповідач будь-якої допомоги на їх утримання не надає. З урахуванням заяви про зміну позовних вимог, поданої до початку розгляду справи по суті, просила стягувати із відповідача аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 100 грн. щомісячно на кожну дитину. У судовому засіданні позивач підтримала такі позовні вимоги, вказуючи на те, що діти потребують матеріального забезпечення, а відповідач працездатний та може сплачувати аліменти у визначеній сумі. Відповідач, беручи участь у судовому засіданні в режимі відео конференції, позов не визнав, суду пояснив, що відбуває покарання в місцях позбавлення волі, не має змоги сплачувати аліменти, є працездатним, інших утриманців, крім вказаних дітей, він не має. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку. Стаття 180 СК України встановлює обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. ч. 1, 3 ст. 181 СК України). Згідно з ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що сторони у справі з 2006 року по серпень 2012 року перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с. 2, 8). У шлюбі народили дочку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 10 січня 2007 року, [NUMBER] від 18 травня 2010 року батьком дітей є відповідач [PERSON] (а.с. 4, 5). З пояснень сторін вбачається, що відповідач не приймає систематичної участі в утриманні неповнолітніх дітей, діти проживають з позивачем. Домовленості між ними про розмір і порядок сплати аліментів немає. Відповідач [PERSON] не працює, є працездатним, інших утриманців не має. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. З урахуванням таких обставин, а також заявлених позовних вимог та того, що розмір прожиткового мінімуму для дитини віком до шести років становить 1032 грн., а для дитини віком від шести до вісімнадцяти років - 1286 грн., суд приходить до висновку, що слід стягувати з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітніх дочки та сина аліменти в розмірі по 100 грн. щомісячно до досягнення ними повноліття. Враховуючи, що позивач при подачі даного позову звільнена від сплати судового збору, то відповідно до вимог п. 1.1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», п. 3 ч. 1 ст. 80, ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути 243 грн. 60 коп. судового збору. З урахуванням положень п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст. ст. 180, 181, 182, 184 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved