Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-07 00:00:00

[PERSON], яка виступає в своїх інтересах та в інтересах [PERSON], звернулась до Комунарського районного суду м. Запоріжжя із позовом до [PERSON], третя особа: Орган опіки та піклування Запорізької міської ради по Комунарському району, про усунення перешкод у користування житловим приміщенням шляхом вселення. В обґрунтування позовних вимог зазначила наступне. 04.09.1999 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, від якого сторони мають сина [PERSON], [INFO]. З моменту укладення шлюбу родина мешкала за адресою: м. Запоріжжя, вул. Ситова, 13, яка належить відповідачу на праві власності. На теперішній час шлюб між сторонами розірвано. З квітня 2013 року позивач разом з сином у спірній квартирі не проживають, оскільки чоловік вигнав її та сина з квартири. Посилаючись на приписи ст.ст. 9, 156 ЖК України, ст. 405 ЦК України позивач просить усунути їй та її неповнолітньому сину [PERSON] перешкоди у користуванні житловим приміщенням квартирою № 21 по вулиці Ситова, будинок № 13 у м. Запоріжжі шляхом вселення та стягнути з відповідача понесені судові витрати. Позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримали у повному обсязі з підстав, викладених в ньому, просили суд його задовольнити. Крім того, позивач додатково суду пояснила, що у квітні 2013 року її чоловік вигнав її та їх сина із квартири і з цього часу вони у спірному житлі не мешкають, витрат по сплаті комунальних послуг по утриманню вказаної квартири вона не несе, проживає на цей час разом з батьками. На цей час шлюб між сторонами розірвано і колишній чоловік чинить їй перешкоди у вселенні, іншого житла вона не має. У судовому засіданні відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] заперечували проти задоволення позовних вимог, зазначивши, що у вересні 2013 року шлюб між позивач та відповідачем було розірвано. З квітня 2013 року позивач разом з сином у вказаній квартирі не мешкають. Заочним рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 17.09.2014 року, яке набулоо законної сили, [PERSON] визнано такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: м. Запоріжжя, вул. Ситова. [ADDRESS], а тому немає правових підстав для її вселення. Третя особа Орган опіки та піклування Запорізької міської ради по Комунарському району, будучі належним чином повідомленими про дату, час та місце слухання справи, в судом засідання не зявилися, жодних заяв та клопотань на адресу суду не надходило. Допитаний у судовому засідання за клопотання позивача та її представника свідок [PERSON] суду показала, що два роки тому позивач [PERSON] та її син [PERSON] були вимушені виїхати зі спірної квартири, на цей час позивач не може вселитися через те, що відповідач змінив вхідні замки на двері. Однак, свідок також пояснила, що у вказаній квартирі не була що принаймі сім вісім років і про всі події їй відомо лише зі слів позивача. Вислухавши учасників процесу, допитавши свідка, дослідивши письмові докази, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд приходить до наступних висновків Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі. У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов'язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно зі ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Згідно зі ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст. 57, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Права членів сім'ї власника на користування житловим приміщенням врегульовані\~ст. 405 ЦК України, відповідно до вимог якої члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Частинами 1, 4\~ст. 156 ЖК Української РСР\~встановлено, що члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в ч. 2\~ст. 64 цього Кодексу, зокрема один з подружжя власника, їх діти і батьки Припинення сімейних відносин із власником квартири не позбавляє колишніх членів його сім'ї права користування займаним приміщенням. Згідно зі ст. 396 ЦК України\~зазначено, що особа, що має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень\~глави 29 цього Кодексу. Судом установлено, що позивач [PERSON] є колишньою дружиною відповідача [PERSON], що підтверджується заочним рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 25.09.2013 року, яким розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що не спростовується сторонами. Спірна квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], належить відповідачу [PERSON], що визнається сторонами та підтверджується технічним паспортом на вказану квартиру. Заочним рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 17 вересня 2014 року, яке набуло законної сили 30.09.2014 року, визнано [PERSON] такою, що в тратила право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. На підставі вказаного рішення [PERSON] було знято з реєстрації. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. Таким чином, на цей час позивач [PERSON] не зареєстрована за адресою: [INFO], та є такою, що втратила право користування вказаним житлом. Щодо [PERSON], то суду, всупереч вимогам ст. 60 ЦПК України, не надано жодного того, що неповнолітня дитина була зареєстрована за вказаною адресою. Щодо показів свідка [PERSON]Г, то суд ставиться до них критично та не приймає до уваги, оскільки про всі події [PERSON] відомо лише зі слів позивача і вона не була безпосередньо присутні при тих обставинах, які пояснювала у судовому засіданні, про що свідок також зазначила. Таким чином, суд дійшов висновку про те, що позов є необґрунтованим, а тому не підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем, відшкодуванню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed