Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-21 00:00:00

[PERSON] предявила позов до суду, з вимогою визнати квартиру № 145, що розташована в будинку № 14 по проспекту Маршала Жукова в місті Одесі спадковим майном [PERSON], померлого 12.03.2012р., та визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на спадкове майно [PERSON], померлого 12.03.2012р., яке складається з квартири № 145 по проспекту Маршала Жукова в місті Одесі, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Представник позивача позовні вимоги підтримав, просив слухати справу без його участі, заперечень проти заочного розгляду справи не було. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи сповіщений належним чином, причини неявки суду невідомі. За наявності умов, передбачених ч. 1 ст. 224 ЦПК України, суд вважає можливим допустити заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши сторонами докази вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. 12 лютого 2003 року [PERSON] купив ізольовану квартиру під № 145, розташовану в місті Одесі по проспекту Маршала Жукова в будинку під № 14, загальною площею 87,7 кв.м., з них житловою 52,0 кв.м., про що свідчить відповідний договір купівлі-продажу. Зазначений договір посвідчено нотаріально, право власності зареєстровано (а.с.6). 12 березня 2012 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть [PERSON] І-ЖД № 297401 (а.с.8). Положеннями ч. 1 ст. 1218 ЦК України затверджується, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Отже, вимога [PERSON] про визнання квартири № 145, що розташована в будинку № 14 по проспекту Маршала Жукова в місті Одесі спадковим майном [PERSON], померлого 12.03.2012р. є безпідставною та такою, що задоволенню не підлягає. Відповідно до свідоцтва про народження ЧЕ № 380258 [PERSON], [INFO] є донькою померлого [PERSON]Г.(а.с.7). 31 грудня 1988 року [PERSON], [INFO], уклала шлюб із [PERSON]. Внаслідок укладення шлюбу [PERSON] змінила прізвище на «Звягіна» (а.с.7). 14 серпня 2012 року [PERSON] подала заяву приватному нотаріусу Білгород-Дністровського міського нотаріального округу [PERSON], в якій зазначила, що вона приймає спадщину, яка залишилась після смерті її батька [PERSON] (а.с.78). Тобто, заява про вступ у спадщину подана [PERSON] у межах строків встановлених вимогами ст. 1270 ЦК України Довідкою відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області, сформованою 20 серпня 2015 року та копією паспорта підтверджується факт реєстрації місця проживання [PERSON] за адресою: м. Одеса, пр.-т [PERSON], 14, кв. 145 з 12 травня 2006 року (а.с.13). В матеріалах витребуваної судом спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] відомості про відмову [PERSON] від прийняття спадщини після [PERSON] відсутні (а.с.77-134). Однак, як зазначає позивач в своїй позовній заяві, оригінал правовстановлюючого документу втрачено, що унеможливлює прийняти спадщину та є підставою для звернення до суду, про що, 26 лютого 2015 року за № 33/02-14 повідомила нотаріус Білгород-Дністровського МНО [PERSON] розяснюючи порядок отримання свідоцтва про право на спадщину (а.с. 134). Як передбачено ч. 2 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. За правилами ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Отже, виходячи з викладеного, суд вважає, що за [PERSON] слід визнати право власності на квартиру під № 145, розташовану в місті Одесі по проспекту Маршала Жукова в будинку під № 14, загальною площею 87,7 кв.м., з них житловою 52,0 кв.м., в порядку спадкування за законом після [PERSON], померлого 12 березня 2012 року.

Outcome: partial