Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-19 00:00:00

Адвокат [PERSON], за згодою позивача [PERSON], звернувся до суду з позовом до [PERSON], про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 06 березня 2013 року між позивачкою та відповідачем укладено шлюб, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шепетівського міськрайонного управління юстиції у Хмельницької області. Від спільного шлюбу мають малолітню дитину: доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя сторін не склалось, оскільки відповідач на протязі останнього року вчиняє безпідставні сварки, під час яких ображає дружину в присутності дочки. Вже півроку вони не проживають однією сімєю, чоловік не приділяє уваги вихованню дочки, байдуже ставиться до сімї, фактично не утримує сімю матеріально, так як не має постійної роботи, а з 2014 року відповідач ніде офіційно не працює. Така поведінка відповідача негативно впливає на виховання дочки. Подружніх стосунків вони не підтримують близько року, сімї як такої давно вже немає і кожен живе своїм життям. Шлюб носить формальний характер. Фактичні шлюбні відносини припинені. Збереження сімї неможливе і суперечить їхнім інтересам. Тому, [PERSON], просила суд шлюб розірвати. В судовому засіданні представник позивача [PERSON], та позивач [PERSON], підтримали позов та просили його задовольнити, підтвердивши обставини, що викладені у позові. В судове засідання відповідач не зявився, про час та дату розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, причини неявки суду не відомі. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між сторонами склались правовідносини, які регулюються нормами глави 11 Сімейного кодексу України. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Статтею 112 ч. 2 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З матеріалів справи вбачається, що згідно свідоцтва про шлюб серії І - БВ № 109439 сторони перебувають у шлюбі від 06 березня 2013 року, зареєстрованому відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шепетівського міськрайонного управління юстиції у Хмельницької області за актовим записом № 56. Від спільного шлюбу мають малолітню дитину: доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії І БВ № 203226 від 03 липня 2013 року за актовим записом № 333, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Шепетівського міськрайонного управління юстиції у Хмельницької області. З пояснень сторін та матеріалів справи вбачається, що сторони на даний час разом не проживають, спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини між ними фактично припинені, тому збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Факт окремого проживання позивача та відповідача, відсутність спільного побуту суд розцінює як підтвердження розладів шлюбних відносин, формального існування шлюбу між ними. Враховуючи викладене, суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, являється порушенням їх права на повагу до сімейного життя, що розцінюються судом, як таке, що має істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Встановлено, що сімя фактично розпалась, враховуючи особливий характер сімейних відносин подружжя, суд вважає примирення сторін неможливим, а тому шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. На підставі ч.1 ст.110, ст.112, ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved