Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-27 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із позовом до [PERSON] сільської ради Золотоніського району про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом. Позовні вимоги мотивовані тим, що 10 червня 2016 року помер [PERSON], який був рідним братом позивачів по справі та постійним жителем [INFO]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на майно у вигляді земельної ділянки, площею 2,5395 га, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території [PERSON] сільської ради Золотоніського району Черкаської області. Позивачі спадщину після смерті [PERSON] прийняли у встановленому законодавством порядку, однак постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 01.02.2017 року державний нотаріус Золотоніської районної державної нотаріальної контори відмовив позивачам у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на вказану земельну ділянку у звязку із відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове майно. Оскільки оригінал правовстановлюючого документа на земельну ділянку втрачений, що стверджується оголошенням в газеті Вісник Золотоніщини за 19.05.2016 рік №20, а згідно ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державні акти на земельну ділянку не видаються і не реєструється право власності на нерухоме майно за померлою людиною, а отже отримати дублікат державного акта на землю, провести його державну реєстрацію та належним чином оформити свої спадкові права позивачі не мають можливості, і за вказаних обставин [PERSON] та [PERSON] змушені звернутись до суду з позовом до [PERSON] сільської ради Золотоніського району, на території якої знаходиться спадкове майно. У судове засідання позивачі [PERSON] та [PERSON] не зявились, направивши до суду заяви, в яких просили розгляд справи здійснювати за їх відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягали у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судове засідання не зявився, направивши до суду заяву за вих. № 02-54/02-09/52 від 22.02.2017 року, в якій просив суд справу розглянути без участі представника сільської ради, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Так як у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд розглядає справу за відсутності осіб, що беруть участь у справі. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до повного задоволення. При цьому суд виходить з наступних підстав. Статтями 15, 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, визнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту прав, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається після смерті особи. Відповідно до свідоцтва про смерть (серії І-СР №278910 від 13.06.2016) [PERSON] помер 10 червня 2016 року Згідно з ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Судом встановлено, що спадкоємці першої черги, передбачені ст. 1261 ЦК України відсутні. Згідно із ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Як вбачається з Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00017528110 від 11 січня 2017 року [PERSON] народився 01 березня 1967 року, його батьками зазначені [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про народження (серії І-СР №336839 від 26.03.1975 року) [PERSON] народився 17 березня 1975 року, а його батьками є [PERSON] та [PERSON]. Згідно із свідоцтвом про народження (серії І-ЯК №659532 від 06.09.1968 року) [PERSON] народилася 20 серпня 1968 року, її батьками зазначені [PERSON] та [PERSON]. Надалі [PERSON] змінила прізвище на Моторна в звязку з укладенням шлюбу, що стверджується відповідним свідоцтвом про укладення шлюбу (серії І-СР №469975 від 30.07.1988 року). Таким чином судом достовірно встановлено, що позивачі по справі є рідними братом та сестрою померлого [PERSON]. Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як вбачається з копії Державного акта на право приватної власності на землю серії ЧР 5-19 від 28.03.2001 року [PERSON] передана у приватну власність земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,5395 га, що розташована на території [PERSON] сільської ради Золотоніського району Черкаської області. Відповідно до оголошення у газеті Вісник Золотоніщини від 19.05.2016 року № 20 (1578) Державний акт на право власності на землю серії ЧР № 5-19 втрачений та вважається недійсним. Суд, враховуючи вказане вище приходить до висновку, що втрата зазначеного правовстановлюючого документа не позбавляє позивачів права на спадщину, адже права на вказане майно належали спадкоємцеві і не припинилися в наслідок його смерті. Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно із ст. 346 ЦК України однією з підстав припинення права власності є смерть власника, то первинна реєстрація права власності в такому випадку не може бути проведена на померлого, оскільки власник спадкового майна помер, а за життя право власності не було зареєстровано в належному порядку, то визначення належності зазначеного майна повинно проводитись шляхом визнання права власності за спадкоємцем, який подав заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини чи іншим чином має право на спадщину. У відповідності до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Як вбачається з повідомлення Золотоніської районної державної нотаріальної контори за вих. № 122/01-16 від 07.02.2017 року після смерті [PERSON] заведена спадкова справа 04 листопада 2016 року за №238/2016. Підставою для її заведення була подана заява про прийняття спадщини від брата [PERSON], що проживає у [INFO], та сестри [PERSON], жительки с. Хрущівка Золотоніського району Черкаської огбласті. Прийняття спадщини позивачами по справі стверджується також витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі за №45667949 від 04.11.2016 року. Нормами ст. 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність права власності не встановлена судом. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як вбачається із заяви сільського голови с. Кривоносівка за вих. № 02-54/02-09/52 від 22.02.2017 року відповідач позовні вимоги визнпв у повному обсязі. За таких обставин суд приходить до висновку, що позивачі належним чином прийняли спадщину після смерті свого брата [PERSON], і так як оригінал правовстановлюючого документа втрачений, а власник помер, вбачається обмеження прав позивачів у можливості прийняття та належного розпорядження своїм спадковим майном, а тому враховуючи, що існують законні підстави для задоволення позову, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] Та [PERSON] підлягають до задоволення в повному обсязі. На підставі зазначеного та

Outcome: approved