Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-18 00:00:00

[PERSON], змінив у судовому засіданні підставу позову, просить стягнути в порядку ст.1191 ЦК України (регресу) з ПрАТ «Народна фінансово-страхова компанія «Добробут» матеріальну шкоду у розмірі 18485,56 гривень, витрати на проведення авто товарознавчої експертизи в розмірі 900 гривень, моральну шкоду у розмірі 5000 гривень, стягнути з представництва «Берлін-Хемі Акцієнгезельшафт» різницю між фактичним розміром витрат на відновлення пошкодженого майна та розміром страхового відшкодування в сумі 11790,98 гривень, моральну шкоду у розмірі 6000 гривень, судові витрати, витрати на правову допомогу, а також стягнути з [PERSON] моральну шкоду у розмірі 200 гривень. При цьому позивач посилається на те, що 21.06.2013 року приблизно о 15.40 годин по вул.Ак.Філатова, 23-А в м.Одесі сталося ДТП за участю автомобіля [NUMBER], під керуванням [PERSON], яка на час ДТП знаходилась в трудових відносинах з власником вказаного автомобіля - представництвом «Берлін-Хемі Акцієнгезельшафт» та автомобіля [NUMBER], під керуванням [PERSON] та власником якого на час ДТП був [PERSON] Причиною вищезазначеної ДТП є порушення з боку [PERSON] п.13.1, 2.3б Правил дорожнього руху України. Між представництвом «Берлін-Хемі Акцієнгезельшафт» і ПрАТ «Народна фінансово-страхова компанія «Добробут» 03.11.2012 року був укладений договір про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. [PERSON], який мав довіреність в порядку передоручення повноважень від імені [PERSON] на автомобіль [NUMBER], сплатив вартість його відновлюваного ремонту, тобто відшкодував власнику [PERSON] шкоду, а тому вимушений звернутися до суду з даним позовом. В результаті ДТП, що сталась 21.06.2013 року пасажиру а/м «Мазда6» [PERSON], [INFO] (син позивача) спричинені легкі тілесні ушкодження у вигляді: ЗЧМТ, СГМ, садна лоба, в звязку з чим позивач душевно страждав, змінився його звичайний уклад життя, а тому [PERSON] також просить стягнути і моральну шкоду. В порядку ст.34 ЦПК України до суду звернулась з самостійними вимогами [PERSON] в інтересах малолітнього [PERSON] та просить стягнути з ПрАТ «Народна фінансово-страхова компанія «Добробут» витрати, завдані ушкодженням здоровя в розмірі 16000 гривень, посилаючись на те, що в результаті ДТП, що сталась 21.06.2013 року її сину - пасажиру а/м «Мазда6» [PERSON], [INFO] спричинені легкі тілесні ушкодження у вигляді: ЗЧМТ, СГМ, садна лоба, в звязку з чим дитині потрібен був додатковий догляд та [PERSON] найняла доглядальницю, яка протягом місяця допомогла доглядати дитину і за вказані послуги було сплачено 16000 гривень (що на той час еквівалентно 200 доларів США), які [PERSON] просить стягнути з ПрАТ «Народна фінансово-страхова компанія «Добробут» Представник позивача, який є також і представником 3-ої особи з самостійними вимогами - [PERSON] в інтересах малолітнього [PERSON], позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] підтримав та просив задовольнити їх у повному обсязі. Представник представництва «Берлін-Хемі Акцієнгезельшафт» до судового засідання не зявися, повідомлявся, надав до суду заперечення в яких просив у задоволенні позову [PERSON] та [PERSON] відмовити. [PERSON] у судовому засіданні просила у задоволенні позову [PERSON] та [PERSON] відмовити. Представник ПрАТ «Народна фінансово-страхова компанія «Добробут» до судового засідання не зявися, повідомлявся, про причини неявки суд не сповістив. Вислухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, 21 червня 2013 року приблизно о 15.40 годині [PERSON] порушила вимоги п.п.13.1, 2.3б 3б Правил дорожнього руху України, керуючи автомобілем [NUMBER], по вул.Ак Філатова в м.Одесі не обрала безпечну швидкість та дистанцію, внаслідок чого допустила наїзд на автомобіль [NUMBER], який в свою чергу скоїв наїзд на автомобіль [NUMBER]. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Згідно постанови Київського районного суду м.Одеси від 08 серпня 2013 року [PERSON] визнана винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КоАП України та на неї накладено штраф у розмірі 340 гривень. Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. З матеріалів справи вбачається, що цивільно-правова відповідальність наземного транспортного засобу автомобіля [NUMBER], яким керувала [PERSON] та яка на час ДТП знаходилась в трудових відносинах з власником вказаного автомобіля - представництвом «Берлін-Хемі Акцієнгезельшафт» на підставі договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АВ/6823761 від 03 листопада 2012 року (а.с.73), на час ДТП був застрахований у ПрАТ «Народна фінансово-страхова компанія «Добробут» з лімітом відповідальності за заподіяну шкоду майн у розмірі 50 000 грн., франшиза 500 грн. Договір (поліс) діє на умовах, встановлених Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання якого створює небезпеку. Власником автомобіля [NUMBER] на час ДТП, яка сталась 21 червня 2013 року була [PERSON], а керував автомобілем [PERSON] Доводи позивача про те, що він має право на стягнення шкоди в порядку до ст. 1191 ЦК України, якою передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом, судом не приймаються, оскільки в регресному зобов'язанні беруть участь дві сторони кредитор (регредієнт) і боржник (регресант). Особливість кредитора полягає в тому, що він, перш ніж стати кредитором у регресному зобов'язанні, був боржником в іншому зобов'язанні, виконання якого і породило регресне зобов'язання. У судовому засіданні встановлено, що довіреність яка була видана [PERSON] в порядку передоручення від [PERSON] на імя [PERSON] на розпорядження автомобілем [NUMBER] втратила чинність 18 квітня 2013 року, тобто на час ДТП позивач не мав ніяких зобовязань щодо вказаного автомобілю та його власника. Після ДТП - 26 червня 2013 року, згідно довідки рахунку серії ААВ №203001 [PERSON] придбав автомобіль [NUMBER], який в подальшому, як пояснив [PERSON] у судовому засіданні був проданий. При таких обставинах суд вважає, позовні вимоги [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди не доведеними та такими, що не підлягають задоволенню. Позовні вимоги у частині стягнення моральної шкоди також задоволенню не підлягають, так як відповідно до ст.1167 ЦК України та постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди позивач повинен підтвердити факт заподіяння йому моральних чи фізичних страждань або витрат немайнового характеру, однак [PERSON] цей факт при розгляді даної справи не підтвердив, доводи позивача про те, що він душевно страждав, а також у результаті ДТП у нього змінився звичайний уклад життя не можуть бути прийняті судом як докази спричинення позивачу моральної шкоди з боку [PERSON] Щодо позовних вимог 3-ї особи з самостійними вимогами [PERSON] в інтересах малолітнього [PERSON], суд вважає їх не доведеними, оскільки згідно довідки КУ «Одеська обласна дитяча клінічна лікарня» вбачається, що 21.06.2013 року був оглянутий [PERSON] та встановлений діагноз: садна лоба, в стаціонарному лікуванні потреби не було, направлений до дому під нагляд лікаря за місцем проживання, однак будь яких інших медичних документів, а також належних та допустимих доказів на підтвердження ушкодження здоровя [PERSON], [PERSON] не надано. Окрім того, [PERSON] не доведено наявність вини в діях [PERSON] щодо спричинення ушкодження, так як постановою Київського районного суду м.Одеси від 08 серпня 2013 року [PERSON] була визнана винною в порушені правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження лише транспортних засобів. При таких обставинах та враховуючи, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, суд вважає позовні вимоги [PERSON] в інтересах малолітнього [PERSON], такими що не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed