Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-09 00:00:00

[PERSON]. звернулася з позовом, де зазначає, що [INFO] померла її баба [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина, до якої, зокрема ввійшло право померлої на земельну частку(пай), розміром 7.82 умовних кадастрових гектарів, яка раніше перебувала в колективній власності КСП «Пам'ять Ілліча» та на даний час розташована на території Петрівської сільської ради Генічеського району Херсонської області. Вказана земельна частка належала померлій на підставі державного акту на право колективної власності на землю від 05.08.1993 року, де в додатковому списку померла була включена до списку громадян співвласників, які мають право на одержання сертифікату на земельну частку (пай). Однак як вказує позивач [PERSON] земельний сертифікат не отримала у зв'язку зі смертю. Крім того позивач вказує, що її мати [PERSON], будучи спадкоємцем першої черги за законом, у відповідності до ст. 549 ЦК УРСР, який діяв на момент відкриття спадщини, фактично спадщину прийняла, оскільки вступила у права володіння спадковим майном, однак належним чином майно на своє ім'я не зареєструвала, оскільки тяжко хворіла та померла [INFO]. Позивач, відносячись до спадкоємців першої черги за законом, подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті її матері [PERSON], до якої ввійшла земельна частка (пай), яку померла фактично успадкувала після смерті [PERSON], а отже вважає, що спадщину прийняла. Однак як вказує [PERSON] в позасудовому порядку вирішити дане питання не має можливості, оскільки крім неї є ще два спадкоємці першої черги за законом - батько позивача та чоловік померлої [PERSON], [INFO], який в нотаріальному порядку від свого права на спадщину відмовився на користь сина померлої та брата позивача [PERSON], [INFO]. Також однією з причин неможливості вирішення питання з переоформлення спадщини в позасудовому порядку є те, що у померлої були відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно, що в свою чергу унеможливлює прийняття спадщини у встановленому законом порядку. Просить суд визнати за нею в порядку спадкування право на земельну частку(пай), розміром 7.82 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї ділянки в натурі, яка раніше перебувала в колективній власності КСП «Пам'ять Ілліча» та на даний час розташована на території Петрівської сільської ради Генічеського району Херсонської області. У судовому засіданні представник позивача за довіреністю [PERSON], подав заяву про зміну предмету позовних вимог, у якій просить суд відповідно до ст. 31 ЦПК України змінити предмет позову та визнати за [PERSON] право власності на земельну частку(пай), розміром 7.82 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї ділянки в натурі, яка раніше перебувала в колективній власності КСП «Пам'ять Ілліча» та на даний час розташована на території Петрівської сільської ради Генічеського району Херсонської області, та яке належало померлій [INFO] [PERSON] Відповідач - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] визнав повністю, проти їх задоволення не заперечує. Третя особа - [PERSON], будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явився, подавши заяву про розгляд справи у свою відсутність. Проти задоволення позову не заперечує. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими, а позов підлягає задоволенню, виходячи з настпуного. Судом встановлено, що 24 грудня 1993 року на підставі рішення Петрівської сільської ради Генічеського району Херсонської області від 05 серпня 1993 року КСП «Пам'ять Ілліча» було видано державний акт на право колективної власності на землю. Відповідно до п. 2 ч. 1 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами цього підприємства, відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю. При цьому відповідно до матеріалів справи [PERSON], яка являлася бабою позивача, була включена до списку громадян - членів КСП. Право громадян, як співвласників колективної власності на землю набувається з дня видачі в установленому порядку державного акту на право колективної власності на землю з обов'язковим додатком - списком громадян, які є членами сільськогосподарського підприємства. Та оскільки державний акт на право колективної власності видано за життя [PERSON], то вона набула право на земельний пай. Відповідно до Указу Президента України від 10 листопада 1994 року «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва», право на земельний пай набувають спадкоємці тих членів КСП, які мали таке право, але померли до моменту видачі документа, що його засвідчує, а саме земельного сертифікату. Відповідно до положень ст. 25 Закону України «Про сільськогосподарську кооперацію» та ст. 3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» право на земельну частку(пай) та право на земельну ділянку, яка виділена в натурі, можуть бути об'єктом спадкування. Відповідно до копії свідоцтва про смерть, серії [NUMBER], [PERSON] померла [INFO], при цьому відповідно до матеріалів справи за життя остання була включена в списки на одержання сертифікату на земельну частку(пай), розміром 7.82 умовних кадастрових гектарів, як член КСП «Пам'ять Ілліча», однак такий не отримала у зв'язку зі смертю. Відповідно до норм ЦК України, спадкування права на земельний пай у разі смерті громадян - співвласників колективної власності, зокрема й тих, що не змогли отримати сертифікат на право на земельний пай здійснюється відповідно до цих норм. Згідно ж ст. 549 ЦК УРСР, який діяв на час відкриття спадщини, встановлено, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління та володіння спадковим майном. Як вбачається з матеріалів справи, зокрема довідки виконавчого комітету Петриківської сільської ради Генічеського району від 02 червня 2010 року №560, [PERSON], на момент смерті [PERSON] була зареєстрована та проживала разом з померлою, а отже як спадкоємець першої черги за законом фактично вступила в управління та володіння спадковим майном після смерті своєї матері. При цьому відповідно ж до матеріалів справи у зв'язку з тяжкою хворобою, належним чином своє право на спадщину не зареєструвала та у відповідності до копії свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] померла [INFO]. Враховуючи, що відповідно до норм ст. 548 ЦК УРСР 1963 року та ст. 1268 ЦК України не допускається прийняття спадщини з умовою чи застереженням, а отже виходячи з вказаних норм, спадкоємець приймає спадщину в повному обсязі, суд вважає доведеним факт прийняття спадщини [PERSON] у повному обсязі, шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном. У відповідності до копії свідоцтва про народження, серії [NUMBER], [PERSON] народилася [INFO] та її матір'ю була [PERSON], а відповідно до копії свідоцтв про укладення шлюбу, серії [NUMBER] та серії [NUMBER], позивач внаслідок реєстрації шлюбу змінила своє призвіще 05.09.1992 року на [PERSON], а 31.12.1996 року на [PERSON]. Згідно норм ст. 1261 ЦК України, позивач, як дочка померлої, є спадкоємцем першої черги за законом. Відповідно до ст. 1218 цього Кодексу, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали на момент відкриття спадщини спадкоємцю і не припинилися внаслідок його смерті. При звернені позивача до нотаріуса з приводу прийняття спадщини, нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії. Свою відмову мотивовано тим, що у померлої були відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно, що в свою чергу унеможливлює прийняття спадщини у встановленому законом порядку. На даний час позивач, являючись спадкоємцем першої черги спадкування за законом, бажає переоформити спадкове майно на своє ім'я, однак в позасудовому порядку вирішити дане питання не має можливості. Разом з тим відповідно до ч.2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно п.3 ч. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Враховуючи той факт, що позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті своєї матері, та приймаючи до уваги що після смерті останньої залишилось спадкове майно, яке складається з права на земельну частку(пай), а також беручи до уваги відмову інших спадкоємців від свого права на спадщину, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved