Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-31 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом в суд про стягнення аліментів з [PERSON]. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що за час шлюбу у сторін народилося троє дітей: [PERSON], [INFO] року, [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Діти проживають разом з позивачем та перебувають на її повному утриманні, відповідач є здоровою працездатною людиною, кошти на утримання дітей не надає. У зв'язку з чим просить стягувати з відповідача аліменти в розмірі по 2000 гривень на кожну дитину, щомісячно. Представник відповідача, адвокат [PERSON] подала до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що відповідач не взмозі сплачувати заявлену позивачем суму аліментів, оскільки ніде не працює, за кордон не їздить, останній раз їздив за кордон з позивачем, зароблені гроші вклав в ремонт квартири де проживає позивач, просить частково задоволити позовні вимоги та стягувати аліменти на кожну дитину в розмірі по 1100 гривень. Дана суму є необхідною та достатньою, законною та такою, що відповідатиме потребам дитини. Представник позивача, адвокатом [PERSON] подав до суду відповідь на відзив. У відповіді вказав, що відповідач працездатна особа, не бажає працювати, оскільки сума заявлена позивачем не є значна та відповідає інтересам дітей сторін. Крім того зазначає, що відповідачем нічим не обгрунтовано вимоги про сплату аліментів у мінімальному розмірі. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримав зазначені обставини позову та відповідь на відзив. Вважав, що позов підлягає до задоволення. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти задоволення вимог у повному обсязі, вважала, що позов підлягає до задоволення, із визначенням розміру аліментів на кожну дитину в сумі 1100 гривень. В судовому засіданні заслухано пояснення представників сторін, досліджено письмові докази на які сторони посилаються, як на підставу заявлених вимог та заперечень (відзиву). За наслідками суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони по справі є батьками: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с. 7-9). Сторонами не оспорюються та визнаються обставини позову: проживання дітей разом з позивачем та перебування на її утриманні. Відповідач участі в утриманні дітей не приймає. Дані, які б свідчили про його офіційне працевлаштування на час вирішення судом спору у справі відсутні. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Обставини, які б свідчили про не достатність мінливого заробітку відповідача, судом не встановлено. За змістомст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Суд погоджується з твердженням позивача за позовом про необхідність стягнення аліментів на утримання дітей, оскільки відповідач не надає матеріальної допомоги на їх утримання. У той же час, при вирішення спору суд враховує засади рівності батьків в утриманні своєї дитини, які передбачені Сімейним кодексом України. Визначаючи розмір аліментів на утримання дітей в розмірі по 2000 гривень щомісячно на кожну дитину, позивачем не підтверджено належними доказами обґрунтованість такого розміру аліментів. Суд враховує ті обставини, що відповідач ніде не працює. У той же час ці обставини не можуть слугувати для визначення розміру аліментів у мінімальному розмірі, оскільки відповідач є працездатним, у зв'язку з чим з відповідача слід стягувати аліменти у розмірі 1200 гривень щомісячно на кожну дитину. За встановлених обставин позов підлягає до часткового задоволення. Суд вважає, що відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», у зв'язку із зростанням потреб на утримання дітей, враховуючи матеріальне становище позивача та відповідача приходить до висновку про необхідність стягувати з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дітей у визначеному розмірі. При визначенні розміру аліментів судом враховані положення ч. 2 ст. 182 СК України щодо мінімального розміру аліментів на одну дитину, згідно якого такий розмір не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку. Відповідно до ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7,8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь - яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. Суд погоджується з доводами представника позивача, що з урахуванням судової практики ЄСПЛ, Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. Згідно вимог ч.1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Визначений судом розмір аліментів не є значним, та відповідає загальним засадам сімейних відносин - справедливості, розумності, моральності. За встановлених обставин позов підлягає до часткового задоволення. Згідно вимог ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Судові витрат від оплати яких позивач звільнений, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved