Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-24 00:00:00

Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 11819 гривень 64 копійки, а також судових витрат, повязаних зі зверненням до суду, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що відповідач по справі добровільно не погашає суму кредиту, чим порушує умови договору № б/н від 13.09.2016, укладеного між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON]. 04 квітня 2019 року після отримання інформації про місце проживання (перебування) відповідача було постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі та розгляд за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання на 09 год 30 хв 25 квітня 2019 року. Направлено відповідачу копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів та запропоновано подати до суду відзив на позов в установлений строк. Запропоновано позивачу подати до суду відповідь на відзив. Запропоновано відповідачу подати до суду в установлений законодавством строк заперечення, в яких викласти свої пояснення, міркування і аргументи щодо наведених позивачем у відповіді на відзив пояснень, міркувань і аргументів і мотиви їх визнання або відхилення. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала заяву, в якій просила суд справу розглянути в її відсутність та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав заяву, в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі, просив справу розглянути в його відсутність. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. 13 вересня 2016 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» (далі - Банк) та [PERSON] (далі - Позичальник) був укладений договір № б/н (далі Кредитний договір), згідно з яким Банк надав Позичальнику кредит у розмірі 2000,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Позичальник зобовязався здійснювати погашення кредиту та сплату відсотків у повному обсязі на умовах, передбачених договором та тарифами, зобовязався повністю повернути кредит, сплатити нараховані відсотки. Згідно з рішенням Єдиного акціонера Банку від 21.05.2018 № 519 було змінено тип банку з публічного на приватне акціонерне товариство та змінено найменування банку на акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк». Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» є правонаступником всіх прав та зобовязань публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк». Згідно з кредитним договором, Позичальник зобовязаний повернути кредитні кошти згідно з умовами, визначеними цим кредитним договором, сплатити проценти за користування кредитними коштами, а також на вимогу банку сплатити можливу неустойку (штраф/пеню). Позичальник ухиляється від взятих на себе зобовязань по сплаті кредитних платежів та відсотків за користування кредитом, а саме: не сплачує проценти за користування кредитом, не проводить погашення кредиту у строки, передбачені кредитним договором. Станом на 14 лютого 2019 року його заборгованість по кредитному договору становить 11819 (одинадцять тисяч вісімсот девятнадцять) гривень 64 (шістдесят чотири) копійки, з яких: -464 гривень 46 копійок заборгованість за тілом кредиту, -2351 гривень 19 копійок заборгованість за простроченим тілом кредиту, -7764 гривень 96 копійок заборгованість за пенею за прострочене зобовязання, -200 гривень 00 копійок заборгованість за пенею за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100,00 гривень, -500 гривень 00 копійок штраф (фіксована частина), -539 гривень 03 копійки штраф (процентна складова). Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. ПАТ КБ «ПриватБанк» виконало умови кредитного договору, надавши Позичальнику кредитні кошти. Позичальник умови кредитного договору не виконує, свою заборгованість по кредитному договору не погашає, що підтверджується розрахунком заборгованості. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 3 ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства є, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справ керується принципом верховенства права. Згідно з ч. ч. 1 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Визнання відповідачем позову, не суперечить закону не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. При цьому, згідно вимог ч. 2 ст. 206 ЦПК України суд розяснює відповідачу наслідки визнання позову, передбачені ч. 4 цієї статті. За таких обставин справи, всебічно та повно зясувавши обставини, на які посилався позивач як на підставу своїх вимог, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів окремо кожного, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову. Відповідно до положень ст. ст. 141, 142 ЦПК України,\~враховуючи визнання\~відповідачем позову\~до початку\~розгляду справи\~по суті,\~належить повернути\~позивачу з\~державного бюджету\~960\~гривень 50\~копійок,\~що складає\~50\~відсотків судового\~збору,\~сплаченого при\~поданні позову,\~а також\~з відповідача\~на користь\~позивача слід\~стягнути 960\~гривень 50\~копійок,\~що складає\~50\~відсотків від\~понесених ним\~витрат по\~сплаті судового\~збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved