Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-27 00:00:00

[PERSON] з обмеженою відповідальністю «Платан - 96» звернулося до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вони є власником нерухомого майна, розташованого за адресою: вул.В.Александрі, буд. №82А, в с.Волока Глибоцького району Чернівецької області. 17 червня 2013 року на вказане майно ВДВС Глибоцького РУЮ було накладено арешт. 05 березня 2015 року їм стало відомо, що майно було реалізовано 03 березня 2015 року на електронних торгах по зведеному виконавчому провадженню №46784403. Тоді ж вони отримали копію матеріалів вказаного зведеного виконавчого провадження у тому числі Звіт №839-6уд/2014 «про незалежну оцінку вартості частки 50/100 в будівлі недіючого магазину №134 розташованого по вул.Александрі В буд. №82 в с.Волока Глибоцького району Чернівецької області, приватної власності, належної ТзОВ «Платан 96», виконаний експертом - [PERSON], призначеним Постановою ВДВС Глибоцького РУЮ від 13 травня 2014 року. 18 березня 2015 року ними був отриманий супровідний лист №5779/01-06 від 04 березня 2015 року ДП «Інформаційний цент» та Протокол №57191 від 03 березня 2015 року проведення електронних торгів, за яким переможцем електронних торгів з продажу майна Позивача визнано [PERSON] У відповідності до п.3 ч.1 ст.58 ЗУ «Про виконавче провадження», вони, як сторона виконавчого провадження, має право у десятиденний термін від дня отримання звіту (а саме від 05 березня 2015 року) подати ДВС заперечення проти звіту. Заперечення №15/04 ними були подані 13 березня 2015 року, однак до даного часу державним виконавцем жодних дій по передачі звіту на рецензію не вчинено і відповіді Позивачу не направлено. Згідно правової позиції Верховного Суду України підставою для визнання недійсними електронних торгів є обставини, зазначені в ст.203 ЦК України, у тому числі невідповідність правочину вимогам законодавства, чинного в Україні. Однією з істотних умов правочину - у даному випадку договору - є ціна. У даному випадку ціна визначалася згідно звіту. Згідно законодавства, чинного в Україні, при електронних торгах застосовується ринкова ціна. У звіті оцінювач зазначає, що його метою було визначення ринкової ціни, однак при ціна визначена оцінювачем не є ринковою оскільки: У звіті відсутній висновок, щодо аналізу існуючого використання та найбільш ефективного використання об'єкта оцінки. Цим самим порушено вимоги п.56 Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затверджених Постановою №1440 від 10 вересня 2003 року Кабінету Міністрів України. У звіті (с.3, с.4) та у висновку про вартість майна (с.23), зазначається, що: мета оцінки - «визначення ринкової вартості об'єкта оцінки для відчуження»; база оцінки - «ринкова вартість»; вид вартості - «ринкова вартість без врахування ПДВ». Однак, у розділі 6 наведених розрахунків (с.18 - 22 звіту), встановлено, що вартість майна, яка без врахування ПДВ становить 164229,00грн. є ліквідаційною. Тобто визначена ринкова вартість майна у сумі 245118,00грн. та застосовано понижуючий коефіцієнт 0,67 та визначена ліквідаційна вартість майна у сумі 164229,00грн., що не може бути ринковою вартістю. При цьому, згідно п.19 Постанови КМ України, поняття «ліквідаційна вартість» належить до неринкових видів вартості, а отже методика визначення ліквідаційної вартості застосована оцінювачем у звіті не може бути застосована для визначення ринкової вартості, яку і належало встановити для даного способу реалізації майна і для мети проведення оцінки. Крім того, розбіжність відкоригованої ціни у таблиці (с.21 звіту) від 38,55грн. до 1884,85грн. є доказом неправильного вибору оцінювачем об'єктів порівняння. У звіті (с.21, 22) є посилання на поняття «імовірна ринкова вартість», яке було допустимим і існувало до набрання чинності Постанови КМ України №1140. Отже оцінка проводилася на підставі і у відповідності до нормативного акту, який на день проведення оцінки втратив чинність. Таким чином очевидним є, що вартість майна у сумі 164229,00грн. - визначена з порушенням чинного законодавства України. У висновку звіту (с.23) зазначено, що ринковою вартістю майна прийнято вартість «розрахованої витратним та порівняльним методичним підходом». У звіті (с.18) зазначається, що середньозважений фізичний знос конструктивних елементів оцінюваної будівлі на час експертного дослідження становить 85% і, відповідно коефіцієнт придатності - 0,15 (або 15%), а технічний стан - незадовільний. Однак у відповідності до п.5.4. таблиця 5.1. «Правил визначення фізичного зносу житлових будинків, СОУ ЖКГ 75.11-35077234.0015:2009, затверджених Наказом №21 від 03.02.09р. (надалі Наказ21) Міністерства з питань житлово-комунального господарства України, на які посилається оцінювач фізичному зносу 85% відповідає технічний стан «непридатний», а технічному стану «незадовільний» відповідає фізичний знос - 41% -60%. Хоча фактично пошкоджень і деформацій будівлі немає і навіть немає окремих несправностей, що не впливають на експлуатацію елемента і усуваються під час ремонту, а отже - такий стан за вказаним Наказом, відповідає фізичному зносу від 0% до 20%. У звіті відсутні фотографії внутрішнього стану будівлі. При цьому на с.16 звіту зазначено, що оцінювач натуральні обміри приміщень. Однак вказані дії оцінювач фізично не міг виконати через те, що приміщення будівлі перебуває під охороною і в день проведення оцінки з «пульту охорони» приміщення не знімалися. Вказане підтверджується відсутністю фотографій внутрішніх приміщень об'єкта. Всі обставини доводять про те, що оцінювачем фактично жодних дій на об'єкті не проводилося, висновки щодо вартості об'єкта не відповідають фактичному стану та вартості об'єкта, а оцінка проведена всупереч діючому порядку та нормативним актам які регулюють проведення оцінки майна. Таким чином очевидним є, що оцінка проведена всупереч вимогам законодавства чинного в Україні, тобто не з метою визначення ринкової вартості майна, що є порушенням чинного - законодавства. Оскільки істотна умова договору - ціна - визначена всупереч вимогам законодавства чинного в Україні, то і сам договір, а отже і електронні торги, і Протокол електронних торгів, підлягають визнанню недійсними. Тому просить суд визнати недійсними електронні торги від 03 березня 2015 року та Протокол №57191 від 03 березня 2015 року електронних торгів. Представник позивача [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Платан - 96» [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, в своїх поясненнях підтвердив обставини, які викладені в позовній заяві та просив суд позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача ВДВС Глибоцького РУЮ [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнавав, заперечував проти задоволення позовних вимог посилаючись на їх необґрунтованість та безпідставність. Представник відповідача ДП «Інформаційний центр» Міністерства Юстиції України [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, в своїх поясненнях посилалася на безпідставність та необґрунтованість позовних вимог і просила суд відмовити у задоволені позовних вимог повністю. Представник відповідача [PERSON] [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, в своїх поясненнях посилався на безпідставність та необґрунтованість позовних вимог і просив суд відмовити у задоволені позовних вимог повністю. Вислухавши пояснення учасників процесу та, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити. Так, відповідно до частини 1 статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Частиною 1 статті 215 ЦК України встановлено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Статтею 58 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року, N 606-XIV (далі - Закону) встановлено порядок визначення вартості, оцінка майна боржника. Згідно частини 1 статті 62 Закону реалізація арештованого майна, крім майна, вилученого з обігу згідно із законом, та майна, зазначеного в частині восьмій статті 57 цього Закону, здійснюється шляхом його продажу на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах. Відповідно до пункту 2 розділу VII Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів протокол електронних торгів підписується організатором та не пізніше наступного робочого дня направляється до органу державної виконавчої служби. Згідно пунктів 4,7,8 розділу IX Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів після повного розрахунку переможця за придбане майно на підставі протоколу про проведення електронних торгів та копій документів, що підтверджують розрахунок за придбане майно, державний виконавець протягом п'яти робочих днів складає акт про проведені електронні торги або акт про реалізацію предмета іпотеки і затверджує його у начальника відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія акта надсилається стягувачу, боржнику та організатору. Акт про проведені електронні торги є документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно, у випадках, передбачених законодавством. У випадку придбання нерухомого майна документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно, є свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, яке видається нотаріусом на підставі акта про проведені електронні торги. Згідно пункту 26 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06 листопада 2009 року, N 9 особами, які беруть участь у справі про визнання правочину недійсним, є насамперед сторони правочину. Згідно частини 1 статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Як вбачається з матеріалів справи 03 березня 2015 року державним підприємством «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України було проведено електронні торги на яких ВДВС Глибоцького РУЮ було реалізовано майно, яке належить ТзОВ «Платан-96», а саме 50/100 в будівлі недіючого магазину №134 розташованого за адресою по вул. Александрі В, буд. №82 в с. Волока Глибоцького району Чернівецької області. Згідно протоколу №57191 від 03 березня 2015 року проведення прилюдних торгів з реалізації іпотечного майна, який оформлений державним підприємством «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України переможцем став учасник №1. Примусова реалізація заставленого майна як стадія виконавчого провадження є сукупністю правовідносин (урегульованих ЦК України, Законом України «Про виконавче провадження» та іншими нормативно-правовими актами), що в процесі примусового виконання виникають і реалізуються між органами й посадовими особами, які здійснюють примусову реалізацію судових рішень, та особами, які беруть участь у виконавчому провадженні чи залучаються до проведення виконавчих дій відповідно до Закону. Загальний перелік способів захисту цивільних прав та інтересів (закріплених законом матеріально-правових заходів примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника) визначений у статті 16 ЦК України, згідно з пунктом 2 частини другої якої одним із таких способів є визнання правочину недійсним. Ураховуючи те, що відчуження майна з прилюдних торгів відноситься до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватись недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, які встановлені частинами першою - третьою та шостою статті 203 ЦК України (частина перша статті 215 цього Кодексу). При цьому підставою для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених Тимчасовим положенням. Правила проведення прилюдних торгів встановлені Тимчасовим положенням, яким визначено, що прилюдні торги є спеціальною процедурою продажу майна, за результатами якої власником майна стає покупець, який у ході торгів запропонував за нього найвищу ціну (пункт 2.2 Тимчасового положення), та передбачено певні правила проведення цих торгів, а саме: по-перше, правила, які визначають процедуру підготовки, проведення торгів (опублікування інформаційного повідомлення певного змісту про реалізацію нерухомого майна; направлення письмового повідомлення державному виконавцю, стягувачу та боржнику про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, а також стартову ціну реалізації майна) (розділ 3); по-друге, правила, які регулюють сам порядок проведення торгів (розділ 4); і, по-третє, ті правила, які стосуються оформлення кінцевих результатів торгів (розділ 6). Такі правові позиції висловив Верховний Суд України в постанові від 3 червня 2015 року у справі №6-72цс15 та постанові від 22 квітня 2015 року № 6-85цс15. Порушення, допущені державним виконавцем при здійсненні своїх повноважень, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», до призначення прилюдних торгів, у тому числі щодо відкриття виконавчого провадження, накладення арешту на майно, визначення вартості чи оцінки майна тощо (ст. ст. 18, 24-27, 32, 33, 55, 57 цього Закону), то такі дії (бездіяльність) державного виконавця підлягають оскарженню в порядку, передбаченому цим Законом (зокрема, ч. 7 ст. 24, ч. 4 ст. 26, ч. З ст. 32, ч. З ст. 36, ч. 2 ст. 57, ст. ст. 55, 85 Закону). Отже, дії державного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення прилюдних торгів, мають самостійний спосіб оскарження й не можуть бути підставою для визнання результатів прилюдних торгів недійсними. На підставі викладеного, ст.ст. 203,215 ЦК України, ст.ст. 57, 58, 62 Закону України «Про виконавче провадження», п.п. 4,7,8 розділу IX Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів,

Outcome: dismissed