Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

[PERSON] пред'явив цивільний позов до [PERSON] про усунення перешкод у здійсненні права власності на житловий будинок шляхом позбавлення права користування будинком та шляхом зняття з реє-страції, посилаючись на наступні обставини. Він є власником житлового будинку по [ADDRESS], що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно. У вказаному будинку з серпня 2012 року за його проханням, з причини військових дій у Сирії, зареєстрований чоловік його племінниці - громадянин Сирії [PERSON], [INFO]. Спочатку відповідач мешкав у його будинку, а з 2012 року виїхав у невідомому напрямку. Більше року відповідач не мешкає у його будинку, під час останньої телефонної розмови він відмовився добровільно знятись з реєстрації у його будинку без поважних причин. Реєстрація відповідача у будинку порушує його право власника, а саме розпоряджатися власним майном на свій розсуд. У зв'язку з цим він звернувся до Татарбунарського РС Державної мігра-ційної служби України в Одеській області із заявою про зняття зазначеної особи з реєстрації у його будинку, але йому було роз'яснено що це можливо лише з добровільної заяви особи, або за рішенням суду. У добровільному порядку [PERSON] знятися з реєстраційного обліку за його адресою не бажає, чим перешкоджає йому у здійсненні права власності, тому повинен бути позбавлений права користування вказаним житловим приміщенням. Представник позивача - адвокат [PERSON] - у судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій просив справу розглянути у його відсу-тність, позовні вимоги підтримав, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання двічі не з'явився, хоча про дату, мі-сце та час розгляду справи сповіщався належним чином ( поштою з пові-домленням ). Відомостей про поважність причин його неявки суд не має і вважає, що він не з'явився без поважних причин. Також суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутність, враховуючи наявність достатніх матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявні-сть правових підстав для часткового задоволення позовних вимог. Згідно з копіями: рішення Татарбунарського районного суду Одеської області від 18.03.2011 р. та витягу про державну реєстрацію прав ( а.с. 6-7 ), [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок по [ADDRESS] Одесь-кої області. З копії технічного паспорту, виготовленого Татарбунарським БТІ ( а. с.8,10-12 ) видно, що власником житлового будинку по [ADDRESS] є [PERSON] Довідками № 129,190, виданими виконкомом Приморської сільської ради Татарбунарського району ( а.с.9,20 ), підтверджується, що дійсно [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] та фактично не прожи-ває з 2012 року по теперішній час. Відповідно до ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, не-залежно від волі інших осіб. Згідно ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, ко-ристування та розпорядження своїм майном. В силу ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здій-сненні. Згідно до ч.2 ст.386 ЦК України, власник, який має підстави перед-бачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запо-бігання такому порушенню. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право ви-магати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та роз-порядження своїм майном. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домов-леністю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що відповідач з 2012 року - більше року - без поважних причин не проживає за адресою позивача, а тому він втратив право на користування згаданим житлом. Згідно зі ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі, в тому числі, остаточного рішення суду - про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою. У судовому засіданні з достовірністю встановлено, що [PERSON] є власником будинку по [ADDRESS], в якому зареєстрований відповідач. Реєстрація відповідача у будинку утворює перешкоди при здійсненні ним права корис-тування, володіння, розпорядження житловим приміщенням. Вирішити це питання у несудовому порядку позивач не має можливості, тому що від-повідач добровільно відмовляється знятися з реєстраційного обліку в зазначеному будинку. За таких обставин, суд вважає можливим захистити права власника - усунути перешкоди у користуванні [PERSON] належним йому на праві приватної власності житловим будинком по [ADDRESS] шляхом позбавлення [PERSON] права користуватися вказаним будинком. Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» ( ст.11 ) передбачено, що реєстрація місця про-живання та місця перебування осіб, а також зняття з реєстрації місця проживання здійснюється органом реєстрації. Тобто вирішення зазначених питань відносяться виключно до компе-тенції органів реєстрації. А оскільки суди не наділені повноваженнями реєстрації і зняття з реєстрації, то позовні вимоги в частині зняття з реєстрації відповідача задоволенню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: partial