Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-07 00:00:00

[PERSON] (надалі «Позивач») звернулася до суду з позовом до [PERSON] (надалі «Відповідач») про стягнення з [PERSON] [INFO], зареєстрованого за адресою: [INFO] на користь [PERSON], зареєстрованої та проживаючої за адресою: [INFO]: аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини його щомісячного доходу (заробітку), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви й до досягнення донькою повноліття. В судове засідання позивачка не зявилась, однак подала суду заяву в якій просить справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та їх просить задоволити. Відповідач в судове засідання не зявився, подав до суду заяву в якій просить справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги визнав повністю. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Проаналізувавши викладені в позовній заяві пояснення Позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, встановлено наступне. Судом встановлено, що 07.12.2004 року між сторонами було зареєстровано шлюб у Бурштинській міській раді Галицького району, про що зроблено актовий запис № 72. За час перебування у шлюбі у сторін народилася дитина дочка [PERSON], [INFO] (Свідоцтво про народження серія I-HM № 012434 від 11 травня 2005 року). Згідно з ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року) держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (частина 2 статті 6 Конвенції про права дитини). Частиною 1 та 2 статті 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (ч. 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства»). Частиною 2 ст. 150 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ч. 1 ст. 180 СК України). Таким чином, Суд звертає увагу на те, що відповідно до норм СК України батьки мають рівні права та обовязки щодо своїх неповнолітніх дітей, зобовязані утримувати неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття та забезпечувати їм достатній рівень фізичного і духовного розвитку. Рішенням Галицького районного суду Івано-Франківської області від 30.08.2010 року шлюб між сторонами розірвано. Частина 2 ст. 182 СК України визначає мінімальний розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, визначених ст. 184 цього Кодексу. Згідно з пунктами 17, 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів» «за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно». Таким чином, враховуючи вищевикладене, вимоги чинного законодавства України, виходячи з інтересів неповнолітньої дитини, Суд дійшов висновку про доцільність стягування з Відповідача аліментів на утримання дитини: дочки [PERSON], [INFO] в розмірі ? від усіх видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму до досягнення нею повноліття, оскільки даний розмір аліментів відповідає інтересам дитини, а також відповідає обовязку батька на утримання дитини. При визначенні розміру аліментів Суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, зокрема те, що дитина проживає разом з Позивачем. Також враховано, що Відповідач є працездатною особою і спроможний платити аліменти на утримання сина. Доказів, які б спростовували вищевказане, Відповідачем..подано..не..було,..а...судом т аких..обставин..не..встановлено. таких..обс Також Суд звертає увагу на те, що на момент розгляду справи в суді, відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік», прожитковий мінімум дітей віком до 6 років: з 1 січня 2016 року - 1167 гривень, з 1 травня - 1228 гривень, з 1 грудня - 1355 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2016 року - 1455 гривень, з 1 травня - 1531 гривня, з 1 грудня 1689 гривень. Відповідно до вимог статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, оцінивши досліджені докази в їх сукупності, Суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити: стягнути з [PERSON], [INFO] аліменти в користь [PERSON], [INFO] на утримання доньки - [PERSON], [INFO] у розмірі ? частини його щомісячного доходу (заробітку), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня подання позовної заяви й до досягнення донькою повноліття. Стягнення аліментів розпочати з 16 листопада 2016 року (з часу звернення з позовом до суду). Судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави. Відповідно до ст. 84 ч.1 ЦПК України, витрати повязані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони. Оскільки позивач надав суду належно оформлений договір про надання правової допомоги та квитанцію про сплату наданої послуги, суд вважає, що позовна вимога, щодо стягнення коштів затрачених позивачем на правову допомогу підлягає задоволенню в розмірі 300 грн. На підставі ст. 180, 181, 182, 184 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved