Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-22 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за розпискою в сумі 20 000 грн. 00 коп. В обґрунтування позовних вимог у позовній заяві зазначено, що 10.07.2015 року відповідач позичив у позивача грошові кошти в сумі 20 000 грн., що підтверджується розпискою від 10.07.2015 року, з умовою повернення до 01.06.2018 року. Відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав, не повернувши позичені кошти. Позивач подала до суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі. Відповідач в судове засідання не прибув, про час і місце судового розгляду повідомлявся у встановленому порядку. Від нього не надійшов відзив на позовну заяву. З урахуванням думки позивача, який не заперечував щодо заочного розгляду справи, положення частини 1 статті 280 ЦПК України, та того, що відповідач про причини неявки суд не повідомила, а позивач подав достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін, суд вважає, що можливо провести заочний розгляд справи. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до розписки від 10.07.2015 року, відповідач [PERSON] позичив у позивача [PERSON] грошові кошти в сумі 20 000,00 грн. та зобов`язався повернути позичені кошти в строк до 01.06.2018 року (а.с. 3). В силу статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до вказівок договору, в даному випадку розписки відповідача. Відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним\~ з\~ моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до положень ст. ст. 16, 20 ЦК України передбачено право особи захистити своє порушене право шляхом звернення до суду. При цьому право на захист особа здійснює на свій розсуд. В даному випадку позивач просить про захист його порушеного права шляхом стягнення заборгованості за договором позики розписки від 10.07.2015 року. Відповідно до частини 1 статті 1048 Цивільного кодексу України якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки НБУ. Досліджені в судовому засіданні обставини стверджують про те, що вимоги позивача є обґрунтованими доказами, а тому підлягають до задоволення, з відповідача слід стягнути на користь позивача 20 000 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати. Відповідно до частини п`ятої статті 268 Цивільного процесуального кодексу України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 16, 20, 549, 526, 1046, 1049 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved