Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-29 00:00:00

[PERSON] просить стягнути з Фермерського господарства «Апіс» на його користь заборгованість із орендної плати в сумі 41140 гривень та розірвати договір оренди земельної ділянки, укладений між ним та ФГ «Апіс» 01 червня 2017 року, відповідно до якого він передав в оренду належну йому на праві власності відповідно до Державного акта на право приватної власності на землю серії I-СМ № 033620, виданого 21 грудня 2001 року земельну ділянку загальною площею 3,7034 га з кадастровими номерами 5921255400:06:003:0082 та 5921255400:05:002:0088, що розташована на території Кириківської селищної ради Великописарівського району Сумської області, строком на 15 років з виплатою орендної плати у розмірі 10 відсотків від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становила 10285 гривень, яка орендарем не сплачувалась, що стало причиною утворення заборгованості за орендною платою та носить систематичний характер і є підставою для розірвання договору оренди. Представник ФГ «Апіс» звернувся до суду із зустрічною позовною заявою, в якій просить стягнути з [PERSON] заборгованість у розмірі 21226,44 гривень. Вимоги мотивує тим, що ФГ «Апіс» 02 листопада 2016 року надало [PERSON] фінансову допомогу в розмірі 10000 гривень, які він зобов`язаний був повернути до 01 листопада 2017 року. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем [PERSON] зобов`язань за договором підлягають нарахуванню та стягненню індекс інфляції за час прострочення, три проценти річних від простроченої суми та подвійна облікова ставка НБУ за період прострочення грошового зобо`язання. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав, але зауважив, що представником ФГ «Апіс» у відзиві на позовну заяву зазначено, що фінансова допомога, надана у 2016 році за усною домовленістю між сторонами, була зарахована як орендна плата за 2017 рік, про що йому повідомляв довіритель, а тому він не повинен був її повертати. Якщо ця позиція залишається в силі, оскільки з даного питання письмові домовленості відсутні, то позивач готовий зменшити суму заборгованості за оредною платою. Представник ФГ «Апіс» з доводами представника позивача погодилась частково та пояснила, що орендна плата, яку отримує орендодавець з суми 10000 гривень, фактично складає 8279,42 гривень, а решта суми сплачується в дохід держави як податки. При цьому зауважила, що сума до стягнення з [PERSON] складає 21226, 44 гривень, що майже покриває суму заборгованості за орендною платою. Представник ФГ «Апіс» у відзиві на позовну заяву зазначає, що дійсно між [PERSON] та ФГ «Апіс» укладено договір оренди землі площею 3,7034 га, в тому чилі 2,7881 га рілля, кадастровий номер 5921255400:06:003:0082 та 0,9153 га сіножаті, кадастровий номер 5921255400:05:002:0088 строком на 15 років з виплатою річної орендної плати в розмірі 10 відсотків від нормативної грошової оцінки земельної ділянки на дату розрахунку. На дату укладення договору розмір орендної плати становив 10285 гривень. Орендна плата сплачується в строк до 31 грудня поточного року та підлягає оподаткуванню відповідно до вимог законодавства. Тому вважає, що сума заборгованості за орендною платою не відповідає дійсності. Орендна плата складає 8279,42 гривень. Крім того, зазначає, що [PERSON] було надано фінансову допомогу в сумі 10000 гривень, яку у визначені строки він не повернув. Також зазначає, що [PERSON] ухилився від отримання орендної плати за 2019 рік, що свідчить про суперечливу поведінку сторони правочину, який намагається штучно створити заборгованість за орендною платою. Крім того, представник ФГ «Апіс» не погоджується з вимогою про стягнення орендної плати з моменту підписання договору, вважає, що договір набрав чинності з моменту його реєстрації, тобто з 17 серпня 2018 року, тобто вимога стосовно виплати орендної плати з дня підписання договору з 2017 року є безпідставна та зазначає, що між [PERSON] та ФГ «Апіс» була усна домовленість щодо зарахування фінансової допомоги в рахунок орендної плати (а.с.39-41). У відповіді на відзив представник позивача [PERSON] вважає, що зобов`язання за договором оренди виникли з 2017 року, а тому фінансова допомога, надана позивачем у 2016 році строком до 01 листопада 2017 року, зараховується як орендна плата саме за 2017 рік. Крім того, не погоджується з думкою представника ФГ «Апіс», що [PERSON] не бажав отримувати орендну плату. Вважає, що звернення до суду спонукало орендаря запропонувати [PERSON] орендну плату за 2020 рік (а.с.106-107). У відзиві на зустрічну позовну заяву представник позивача [PERSON] зазначає, що позивач погоджується на повернення коштів в сумі 10000 гривень та 3% річних та інфляційних втрат, при цьому посилається на ст.625 ЦК України. Пояснив, що застосування ст.1048 ЦК України є помилковим, оскільки в договорі зазначено, що договір є безвідсотковим (а.с.99). У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка з кадастровим номером 5921255400:06:003:0082 площею 2,7881 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та земельна ділянка площею 0,9153 га з кадастровим номером 5921255400:05:002:0088 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва відповідно до Державного акта на право приватної власності на землю від 21 грудня 2001 року серії I-СМ № 033620, що підтверджується Витягами з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с.16-17). Відповідно до договору оренди землі від 01 червня 2017 року між [PERSON] та ФГ «Апіс» в особі голови Мороза О.І., земельна ділянка загальною площею 3,7034 га, а саме площею 2,7881 га з кадастровим номером 5921255400:06:003:0082 та площею 0,9153 га з кадастровим номером 5921255400:05:002:0088 з нормативною грошовою оцінкою 102853,97 гривень передається в оренду строком на 15 років зі сплатою орендної плати у розмірі 10 відсотків від нормативної грошової оцінки земельної ділянки на дату розрахунку, яка становить 10285 гривень та сплачується у строк до 31 грудня поточного року. У разі невнесення орендної плати у строки справляється пеня в розмірі 0,01 %. Земельна ділянка передається орендарю у 5 денний термін після підписання Договору, який приступає до використання земельної ділянки у строки, встановлені договором. Договір набирає чинності з моменту підписання. Право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації (а.с.18-19). Згідно розрахунку до позовної заяви заборгованість за договором оренди складає 41140 гривень (а.с.20-21). З актів приймання -передачі земельної ділянки без дати слідує, що голова ФГ «Апіс» О.І. Мороз прийняв, а [PERSON] передав земельну ділянку площею 2,7881 га з кадастровим номером 5921255400:06:003:0082 та площею 0,9154 га з кадастровим номером 5921255400:05:002:0088, розташовану в межах Кириківської селищної ради Великописарівського району Сумської області, у строкове платне користування та визначено межі земельної ділянки в натурі (на місцевості) (а.с.45-48). З Витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права слідує, що право оренди земельних ділянок відповідно до договору оренди від 01 червня 2017 року зареєстровано 17 квітня 2018 року, реєстраційні номери 1535018559212 та 1535005259212 строком на 15 років. Реєстрація проведена Комунальним підприємством «Реєстраційно-інвентаризаційна служба» Грунівської сільської ради Сумської області (а.с.49-52). З договору про надання поворотної фінансової допомоги від 02 листопада 2016 року слідує, що ФГ «Апіс» в особі голови ф/г Мороза Івана Михайловича та [PERSON] уклали договір, відповідно якого [PERSON] отримує фінансову поворотну фінансову допомогу в національній валюті України в межах суми 10000 гривень без ПДВ, яка надається на безвідсотковій основі, тобто плата за користування грошовими коштами не стягується. Поворотна фінансова допомога повертається до 01 листопада 2017 року. Відповідальність сторін за невиконання чи не належне виконання своїх зобов`язань за договором відповідно до чинного законодавства України. Зміни та доповнення до договору укладаються у письмовій формі та підписуються обома сторонами (а.с. 68). З видаткового касового ордеру від 02 листопада 2016 року слідує, що кошти в сумі 10000 гривень перераховані на рахунок [PERSON] (а.с.69). З витягу з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків [PERSON] слідує, що в 4 кварталі 2018 року Фермерським господарством «Апіс» було нараховано [PERSON] 12422.36 гривень, плати за надання майна в лізинг утримано 2236,02 гривень (а.с.225). Зважаючи на те, що ФГ «Апіс» даних про нарахування та сплату орендної плати за 2018 рік не надало, а [PERSON] зазначає, що з часу передачі земельної ділянки в оренду ФГ «Апіс» орендної плати не отримував, тому суд приходить висновку, що кошти - фінансова допомога в сумі 10000 гривень була зарахована в рахунок орендної плати. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно вимог ст.124 ЗК України передача землі в оренду здійснюється на підставі цивільно-правової угоди. Відповідно ст.1 Закону України «Про орендну землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Згідно ст.13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Статтею 21 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. За положеннями ст.24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Ч.1 ст.32 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цюго Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України. Водночас у пункті «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України передбачено таку підставу припинення права користування земельною ділянкою як систематична несплата земельного податку або орендної плати. Отже, згідно ст.13, 21 Закону України «Про оренду землі» основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі. У разі систематичної несплати орендної плати за користування земельною ділянкою, тобто систематичне порушення договору оренди земельної ділянки може бути підставою для розірвання такого договору. Відповідно до ч.2 ст.651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом або договором. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що вказані положення закону, які регулюють спірні відносини, вимагають саме систематичної (два та більше випадків) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди земельної ділянки, що також є істотним порушенням умов договору. Відповідачем не надано належних достовірних та допустимих доказів, які б свідчили про виплату орендної плати за договором оренди між ФГ «Апіс та [PERSON] , нарахування її та відмову позивача від отримання орендної плати, починаючи з 2017 року по даний час. З наданих доказів позивачем слідує, що у 2018 році було нараховано орендну плату в сумі 12422.36 гривень та виплачено суму 10000 гривень. Оскільки [PERSON] коштів не отримував, то суд приходить висновку, що було зараховано фінансову допомогу, надану позивачеві ФГ «Апіс», але рік, за який зараховано фінансову допомогу як орендну плату не зазначено. Оскільки інших доказів відповідачем не надано, то суд приходить висновку, що зустрічний позов не підлягає задоволенню, а позовні вимоги позивача [PERSON] підлягають зменшенню на суму 10000 гривень. Суд вважає за необхідне зазначити, що сплата орендної плати є істотною умовою договору оренди, а позивач не отримав того, на що він розраховував при укладанні договору, а факт систематичного порушення договору оренди земельної ділянки щодо сплати орендної плати є підставою для розірвання такого договору. Така позиція викладена у Постанові Верховного Суду від 06.03.2019 у справі № 183/262/17. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача Фермерського господарства «Апіс» необхідно стягнути на користь позивача [PERSON] сплачені ним судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 1681,60 гривень.

Outcome: partial