Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-11 00:00:00

[PERSON] предявила позов до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, посилаючись на те, що 7 серпня 2015 року близько 18 години відповідач незаконно проник до її квартири, що знаходиться в [ADDRESS], де на грунті особистих неприязних стосунків побив її, заподіявши легкі тілесні ушкодження. Вироком Старокостянтинівського райсуду від 22 січня 2016 року відповідач визнаний винним і засуджений до 2 років обмеження волі зі звільненням від відбуття покарання з іспитовим строком один рік 6 місяців. Внаслідок побиття у неї зламався міст на зубах нижньої щелепи з правого боку, на протезування якого нею витрачено 4230 грн., що підтверджується даними довідки зубного лікаря. Оскільки в результаті протиправних дій відповідача їй заподіяна матеріальна та моральна шкода, тому вона просить задовольнити її позовні вимоги і стягнути з нього матеріальну шкоду в сумі 4230 грн. і моральну в розмірі 15000 грн. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] позовні вимоги про стягнення моральної шкоди визнав частково, оскільки не погоджується з її розміром, а щодо відшкодування матеріальної шкоди позов не визнав з наступних підстав. Не заперечуючи факту проникнення в квартиру позивачки та її побиття, стверджує, що ударів в ділянку нижньої щелепи позивачки не наносив про що свідчать висновки судово-медичної експертизи. З приводу протезування позивачка звернулась до зубного лікаря 1 вересня 2015 року, тоді як конфлікт між ними мав місце 7 серпня 2015 року. Щодо визначення розміру моральної шкоди, просить врахувати, що на його утриманні перебувають троє неповнолітніх дітей. Крім того, він поніс значні витрати на лікування батька. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 7 серпня 2015 року близько 20 години відповідач з метою побиття [PERSON] незаконно проник в її квартиру №35, яка знаходиться в будинку №21 по вул. Софійська в м.Старокостянтинові, де умисно, на грунті особистих неприязних відносин, наніс їй декілька ударів рукою в обличчя, від чого вона впала на підлогу. Після цього обвинувачений продовжив бити потерпілу ногами та руками по різних частинах тіла, а також здавлював шию руками. Внаслідок побиття [PERSON] їй були заподіяні легкі тілесні ушкодження у вигляді крововиливів в правій навколоочній ділянці, в лівій навколо очній ділянці, в ділянці спинки носа, по передній поверхні шиї в нижній третині, по задньо-внутрішній поверхні правого плеча у верхній третині, по долонній поверхні правої кисті, по задній поверхні лівого плеча на всьому протязі, по внутрішній поверхні лівого променево-запясного суглобу, по долонній поверхні лівої кисті, по передній поверхні правого колінного суглобу, по передній поверхні лівого колінного суглобу, по зовнішній поверхні правої ступні у верхній третині, по зовнішній поверхні лівого стегна у верхній третині. Зазначені обставини підтверджується поясненнями позивачки та не оспорюється відповідачем. Згідно з вироком Старокостянтинівського районного суду від 22 січня 2016 року обвинувачений за побиття позивачки та її дочки засуджений за ч.1 ст.122, ч.1 ст.125, ч.1 ст.162, 70, 75 КК України до двох років обмеження волі зі звільненням від відбуття покарання з іспитовим строком один рік 6 місяців. Відповідно до вимог ч.4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили обовязковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно з ч.1, п.1-2 ч.2, ч.3 ст. 23 і ч.1 ст.1167 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з ушкодженням здоровя та у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів. Моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Як розяснив Пленум Верховного Суду України у п. 5 постанови N 4 від 31 березня 1995 року Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому зясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного звязку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен зясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Особа (фізична чи юридична) звільняється від відповідальності по відшкодуванню моральної шкоди, якщо доведе, що остання заподіяна не з її вини. Відповідальність заподіювача шкоди без вини може мати місце лише у випадках, спеціально передбачених законодавством. В судовому засіданні встановлено, що відповідач, будучи фізично здоровим чоловіком, без дозволу позивачки, яка є особою передпенсійного віку, проник в її квартиру, де умисно наніс їй як мінімуму 11 ударів руками та ногами по різних частинах тіла, чим заподіяв легкі тілесні ушкодження. З урахуванням зазначених обставин, суд вважає, що внаслідок самовільного проникнення в квартиру позивачки та нанесення їй значної кількості ударів, в тому числі в область обличчя, що призвело до ушкодження здоровя, останній з вини відповідача була заподіяна моральна шкода. Виходячи з характеру та обсягу психічних страждань, перенесених позивачкою внаслідок заподіяння їй тілесних ушкоджень, їх тяжкості і тривалості, та враховуючи вимоги розумності і справедливості, суд погоджується з визначеним позивачкою розміром моральної шкоди в сумі 15000 грн. Щодо позову [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди, то він задоволенню не підлягає з наступних підстав. Відповідно до вимог ч.1, ч.3 ст.61 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Позивачка обґрунтовує наявність майнової шкоди тими обставинами, що внаслідок її побиття мало місце перелом коронки зуба під протезом. На протезування нею затрачено 4230 грн. Проте, як убачається з даних висновку судово-медичної експертизи № №112 від 10 серпня 2015 року, у потерпілої [PERSON] на обличчі були виявлені тілесні ушкодження у вигляді крововиливів в правій навколоочній ділянці, в лівій навколо очній ділянці і в ділянці спинки носа. Під час проведення даної експертизи позивачка не заявляла про пошкодження зуба чи протеза. З приводу рухомості протеза вона звернулась до зубного лікаря 1 вересня 2015 року, тоді як її побиття мало місце 7 серпня 2015 року. Оскільки в судовому засіданні позивачкою не доведено, що перелом коронки зуба під протезом мало місце внаслідок її побиття відповідачем, тому в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають. На підставі ст. 23, 1166, 1167, 1168, 1193 ЦК України,

Outcome: partial