Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-07 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовною заявою в якій просить позбавити батьківських прав [PERSON] з тих підстав, що він ухиляється від виконання батьківських обов'язків, аліменти не сплачує, дитину не виховує. В судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Відповідач до суду не з'явився про час розгляду справи належно повідомлявся через сайт суду про причини неявки суд не повідомив. Представник третьої особи позовні вимоги визнав. Ухвалою судді від 17.04.2018 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 27.09.2018 року закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду. Заслухавши пояснення позивача її представника, представника третьої особи, свідків, дослідивши матеріали справи суд находить позов який підлягає задоволенню. Встановлено, що [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 2001 року по 07.04.2010 року після чого шлюб було розірвано. В період шлюбу у сторін [INFO] року народився син [PERSON]. 25.08.2009 року за рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда з відповідача на користь позивачки на утримання неповнолітнього сина [PERSON] було стягнуто аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн, щомісячно, починаючи з 08.04.2009 року до 09.03.2019 року. Аліменти відповідач не сплачує, на даний час заборгованість складає 55500,00 грн. про свідчить довідка про заборгованість (а.с.26-27). Неповнолітній [PERSON] зареєстрований та проживає разом з позивачкою з 2009 по теперішній час за адресою [ADDRESS]. [PERSON] навчався з 01.09.2008 року по 31.08.2017 року в Кіровоградській загальноосвітній школі І-ПІ ступенів №, а потім з 01.09.2017 року навчається в Кіровоградському музичному училищі. Крім того [PERSON] займається в комунальному позашкільному навчальному закладі «Кіровоградський обласний центр дитячої та юнацької творчості» де бере активну участь у всіх заходах, пов'язаних з концертною діяльністю колективу . Відповідач своїх батьківських обов'язків, зокрема обов'язку виховувати та утримувати сина до досягнення ними повноліття, не виконує та не здійснює жодних дій, спрямованих на їх виконання. Будь-яких перешкод для виконання ним своїх обов'язків, позивач не чинила В ч. 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» закріплено, що батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Конвенцією ООН про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (частина 1 статті 3 Конвенції ООН). Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування (частина 1 статті 18 цієї Конвенції). Згідно з ч. 2 ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. З 2009 року відповідач не цікавиться своєю дитиною, також весь цей час його не хвилює матеріальне забезпечення, фізичний та духовний розвиток доньки. Така поведінка відповідача, на думку позивача, свідчить про те, що він самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини. Дитина проживає з матір'ю - позивачем по справі та знаходяться на її утриманні, так як саме позивач забезпечує дитину всім необхідним для її нормальної життєдіяльності: купує харчові продукти, сезонний одяг, сплачує за навчання та за додаткові курси, необхідні для розвитку дитини, покриває витрати на медичний догляд, а також купує інші речі, яких потребує дитина. Відповідно до ч. 1 ст. З Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитини» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей , поважати гідність дитини, готувати п до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до абз. 2 п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.03.2007 №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до п. 2 ч. 1, п.3 ч.1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, жорстоко поводяться з дитиною. Відповідно до ч.1 ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Оскільки наш спільний з відповідачем син проживають в моїй сім'ї, та я являюсь його матір'ю то я вправі звернутися до суду з позовом про позбавлення його батьківських прав відносно нашого спільного сина [PERSON]. Відповідно до ч. 4 ст.19 СК України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Відповідно до ч. 5 ст.19 СК України, орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Орган опіки та піклування міської ради м. Кропивницького надав висновок щодо, доцільності позбавлення батьківських прав відповідача у відношенні до неповнолітнього сина. Встановлено, що батько дитини долею сина та його станом здоров'я не цікавиться, участі у його вихованні не приймає, з сином не спілкується., що підтвердиои допитані свідки в судовому засіданні [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Враховуючи інтереси дитини комісія зробила висновок про доцільність позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] у відношенні [PERSON] [INFO]. Суд находить за можливе позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його сина [PERSON] [INFO] у зв'язку невиконанням батьківських обов'язків. Відповідно до ст.141 ЦПК України суд стягує судовий збір з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір в розмірі - - 704 грн.80 коп. грн. На підставі ст. ст. 150, 164, 166 СК України,

Outcome: approved