Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-14 00:00:00

[PERSON] як співпозивач у цивільній справі за позовом [PERSON] до Держави України в особі Міністерства інфраструктури України, Державного підприємства «Одеський морський торговельний порт» про визнання свідоцтва про право власності недійсним, 27.02.2017 року подав позов до Держави в особі Міністерства інфраструктури України, Державного підприємства «Одеський морський торгівельний порт» про визнання недійсним свідоцтва про право власності, згідно якої просив: визнати недійсним Свідоцтво від 24.12.2015 року про право власності на будівлю пасажирського павільйону, загальною площею 1215 кв.м., розташовану за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позову відзначив, що 17.12.2015 року за договором дарування [PERSON] було передано у власність Ѕ частину нежитлових приміщень загальною площею 457,1 кв.м., що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Після набуття права власності [PERSON] не здійснював будь-яких дій, спрямованих на відчуження вищевказаного майна. Втім, до складу майна відповідачів, а саме пасажирського павільйону, загальною площею 1215 кв.м., розташованого за адресою: [ADDRESS] , ввійшла частина майна позивача. Позов [PERSON] було прийнято до провадження разом з первісним позовом. В результаті розгляду цивільної справи Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 30.03.2017 року в задоволені позову [PERSON] було відмовлено, а позов [PERSON] задоволено. Визнано недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] від 24.12.2015 року на будівлю пасажирського павільйону, загальною площею 1215 кв.м., розташованого за адресою: [ADDRESS] . Не погоджуючись з рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 30.03.2017 року в частині задоволення позовних вимог [PERSON] , ДП «Одеський морський торговельний порт» подало апеляційну скаргу, в результаті розгляду якої Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 29.06.2017 року рішення Приморського районного суду м. Одеси від 30.03.2017 року залишено без змін. ДП «Одеський морський торговельний порт» подало касаційну скаргу на рішення та ухвалу судів першої та апеляційної інстанції. Постановою Верховного суду від 10.05.2018 року рішення Приморського районного суду м. Одеси від 30.03.2017 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 29.06.2017 року в частині вирішення позовних вимог [PERSON] скасовано, справу в зазначеній частині передано на новий розгляд до суду першої інстанції. Справа повернулася до суду першої інстанції та на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями була передана судді Бондарю В.Я. Ухвалою суду від 02.07.2018 року, з врахуванням ухвали від 12.09.2018 року про виправлення описки, справу за позовом [PERSON] до Держави України в особі Міністерства інфраструктури України, державного підприємства «Одеський морський торгівельний порт» про визнання свідоцтва про право власності недійсним прийнято до провадження судді Бондаря В.Я. та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на 29.08.2018 року. У підготовчому засіданні 29.08.2018 року було задоволено клопотання представника відповідачів [PERSON] про відкладення, розгляд справи відкладено на 22.11.2018 року. До суду 22.11.2018 року надійшов відзив на позовну заяву поданий представником відповідачів [PERSON] , згідно якого просила відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] Відзив мотивовано тим, що у позивача відсутні майнові права порушені відповідачами, зокрема, позивачу належить приміщення № [NUMBER] , а ДП «Одеський [ADDRESS] порт» є власником павільйону №3/1. За результатами перевірки від 02.08.2013 року встановлено самовільне розташування на майданчику порту-пункту «Аркадія» об`єктів сторонніх осіб без відповідного погодження з Міністерством інфраструктури України, ДП «Одеський порт» та Фондом державного майна України. Вказує, що відповідачі законні власники павільйону та реєстрація права власності відбулася з дотриманням норм чинного законодавства. Майданчик І будівлі пасажирського павільйону прийнято на баланс ДП «Одеський порт» ще в 1967 році, проте, у зв`язку з бюрократичними перепонами права власності на об`єкти нерухомості зареєстровано 08.12.2014 року, проте з помилкою в зазначенні площі нерухомого майна. Вже 14.12.2015 року було видано свідоцтво про право власності держави України в якому вірно зазначено загальну площу об`єкту нерухомого майна як 1215,00 кв.м. [PERSON] незаконно розмістив на об`єкті права державної власності будівлю, а відповідачів прав позивача не порушували. В результаті проведених дій у підготовчому засіданні 22.11.2018 року протокольною ухвалою було закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті на 14.02.2019 року. До суду 28.11.2018 року надійшла відповідь на відзив представника позивача [PERSON] ., згідно якої вказав, що наявність у позивача майнових прав на нежитлове приміщення загальною площею 457,1 кв.м., розташоване за адресою: [ADDRESS] , що були збудовані та введені в експлуатацію в 2010 році підтверджується, а твердження відповідачів про те, що майданчик порто-пункту «Аркадія» є часиною належного позивачеві нерухомого майна, а також дії направлені на оформлення в 2015 році права власності на вказаний майданчик, об`єктивно вказують на порушення майнових прав позивача та незаконність таких дій. Представник позивача вказує на те, що у витягу з Єдиного реєстру об`єктів державної власності та в інвентарній картці пасажирський павільйон , загальною площею 145 кв.м. має розмір забудови (земельно ділянки) 172,2 кв.м. На думку представника позивача, зазначений розмір забудови виключає можливість включення до складу цього об`єкту нерухомості додаткових елементів розміром, що перевищує зафіксовані величини. Тому, технічний паспорт виданий у 2014 році містить не правдиві відомості, що є підставою для визнання недійсним свідоцтва про право власності. У судовому засіданні 14.02.2019 року визнано поважною причину неявки представника позивача та відкладено розгляд справи на 14.03.2019 року. Ухвалою суду від 14.03.2019 року було витребувано від Слідчого управління ГУ НП в Одеській області докази. Представник відповідачів подала 03.05.2019 року до суду заперечення, згідно яких відзначила, що позивач у відповідь на відзив перекрутив факти та вибірково застосував норми права. Позивач самовільно розташував нежитлове приміщення, а відповідачі не стверджують, що майданчик порту-пункту «Аркадія» є частиною (фундаментом) належного позивачеві нежитлового приміщення. Реєстрація права власності за державною у 2015 році не свідчить про набуття права власності на нерухоме майно (адже воно було набуте в минулому сторіччі) лише свідчить про отримання правовстановлюючого документа нового зразка. У судовому засіданні 03.05.2019 року представник відповідачів [PERSON] просила надати час для ознайомлення з поданим документами, клопотання було задоволено та оголошено перерву до 08.07.2019 року. В результаті проведеного судового засідання 08.07.2019 року розгляд справи було відкладено на 24.07.2019 року. Судове засідання призначене на 24.07.2019 року, у зв`язку зі зайнятістю судді по справі №522/4298/18, не відбулося. Наступне судове засідання призначене на 05.08.2019 року. В результаті проведеного судового засідання було постановлено направити судді Шенцевій О.П. запит про рух справи №522/4403/16-ц, розгляд справи призначено на 18.09.2019 року. У судовому засіданні 18.09.2019 року закінчено з`ясування обставин справи та перевірку їх доказами. З метою підготовки до судових дебатів розгляд справи відкладено до 15.10.2019 року. У судовому засіданні 15.10.2019 року представник позивача [PERSON] підтримав заявлені позовні вимоги та просив задовольнити. Представник відповідача Кульшик К.В. заперечувала проти задоволення позову в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, оцінивши наявні докази, прийшов наступного висновку. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Згідно ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 21 ЦК України передбачено, що \~суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Судом встановлено, що [PERSON] з 17.12.2015 року є власником Ѕ частини нежитлового приміщення, загальною площею 457,1 кв.м., що розташоване за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується інформаційною довідкою №61354553 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (т.1 а.с.49-51). Будівля пасажирського павільйону загальною площею 1215 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS] належить державі Україні в особі Міністерства інфраструктури України, що вбачається з свідоцтва про право власності на нерухоме майно №50768685 від 24.12.2015 року (т.1 а.с.57). Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 17787178 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено державним реєстратором Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Одеської області Тартачною К,М. 08.12.2014 року (т.1 а.с.58-59). З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №50769493 від 24.12.2015 року вбачається, що право власності на вищевказаний об`єкт за державою Україною було зареєстрована 12.11.2014 року (т.1 а.с.58). Витягом з Єдиного реєстру об`єктів державної власності щодо державного майна підтверджено, що державі Україні в особі Міністерства інфраструктури України належить площа П/П Аркадія, загальною площею 1070 кв.м. та пасажирський павільйон в Аркадії, загальною площею 145 кв.м., що розташовані за адресою: [ADDRESS] та знаходяться на балансі Державного підприємства «Одеський морський торговельний порт» (т.1 а.с.61). Актом перевірки об`єктів нерухомості, що перебувають на балансі ДП «Одеський морський торговельний порт» від 04.06.2014 року та від 01.08.2016 року, також рапортом начальника служби флоту ДП «Одеський морський торговельний порт» від 02.08.2016 року зафіксовано, що на території об`єкта державної власності, на яке видане оспорюване свідоцтво, знаходиться будівля, літній майданчик і дерев`яна конструкція ресторану «El Corazon» (раніше ресторан Гранат), (т.1 а.с.210-228, т. 2 а.с.160-166). З висновку експерта судової будівельно-технічної експертизи призначеної за матеріалам кримінального провадження №42016162030000004 від 07.06.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 366 КК України №17-5623 від 10.04.2019 року вбачається, що фактичне розташування будівель та споруд (об`єктів) розташованих на земельній ділянці [ADDRESS] не відповідає даним, які вказані в технічному паспорті від 25.06.2014 серії АН №002688 складеному інженером технічної ТОВ «ОДЕСТЕХКОН» [PERSON] , а саме: - до площі площадки пасажирського павільйону «І» (асфальтове покриття) включено частину ділянки орієнтованою площею 156 кв.м., на якій розташовані нежитлові приміщення №37, 1/2 частина яких належить співвласнику [PERSON] (власник на момент складення технічного паспорту [PERSON] ) на праві приватної власності; - у технічному паспорті ТОВ «ОДЕСТЕХКОН» від 25.06.2014, а саме в журналі підрахунку площі приміщень будівлі №3/1 надано перелік приміщень, які входять до складу будівлі пасажирського павільйону літ. «А», загально площею 1215 кв.м. До вказаного журналу підрахунку площі будівлі внесено площу площадки пасажирського павільйону «І» (асфальтове покриття) пл. 1070 кв.м (у т.ч. з площею ділянки під будівлею № [NUMBER] ), яка по суті є вуличним елементом благоустрою, а не приміщенням; - наявність будівлі № [NUMBER] на земельній ділянці зображеній у технічному паспорті ТОВ «ОДЕСТЕХКОН» від 25.06.2014 також підтверджується тим, що право власності на будівлю № [NUMBER] у попереднього співвласника виникло у 2012 році, а саме ще до складення технічного паспорту ТОВ «ОДЕСТЕХКОН» від 25.06.2014 року (т.2 а.с.213-219). Таким чином, судова експертиза підтвердила включення території на якій розташоване нежитлове приміщення [PERSON] до території належній державі Україні, балансоутримувачем якої є ДП «Одеський морський торговельний порт», незважаючи на різні номери приміщень. Зі справи №08-6 п-п «Аркадія» Одеського морського торговельного порту відстійна база п/флоту Гідротехнічні споруди, Пояснювальні записки, креслення та СФР. Брошура №3 від 1959 року вбачається наявне в ній рішення виконавчого Комітету Одеської міської Ради депутатів трудящих №913 від 15.10.1958\~року «Про відвід земельної ділянки під розширення портопункту Аркадія і для стоянки портового флоту», яким відведено Чорноморському державному\~морському пароплавству земельну ділянку площею 3\~га в Аркадія-берег під розширення портопункту Аркадія і для стоянки портового флоту (т. 3 а.с.76). Вищевказана справа містить технічний звіт по кадастровому зніманню земельної ділянки ДП «Одеський морський торговельний пункт» за адресою: [ADDRESS] , складена Малим підприємством «Лідер» від 2019 року (т. 3 а.с. 83-101). Тож, з вищевикладеного вбачається, що у 1958 року земельна ділянка виділялася Чорноморському державному морському пароплавству, чим спростовано заперечення відповідача, що ДП «Одеський морський торговельний порт» є власником нерухомості з 1958 року. Матеріали справи не містять доказів щодо наявності між Чорноморським державним морським пароплавством та ДП «Одеський морський торговельний порт» будь-яких правовідносин. З витягів з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо юридичних осіб: Державне підприємство «Одеський морський торговельний порт» та Державної судноплавної компанії «Чорноморське морське пароплавство» вбачається, що ДСК «ЧМП» знаходиться в процесі санації, в той час як ДП «Одеський порт» продовжує функціонувати. Відомості про юридичних осіб, правонаступником яких є ДП «Одеський порт» відсутні. До матеріалів справи додано службову записку №08-17/1724 від 13.06.2019 року Інженерної служби «Одеський морський торговельний порт», згідно якої не погоджуючись з висновком експерта №17-5623 від 10.04.2019 року, вказують, зокрема, що застосування експертом терміну «земельна ділянка» є більш ніж не коректним через відсутність у території на якій знаходиться будівля №37 пляж «Аркадія» м. Одеса. ознак земельної ділянки, адже місце розташування земельної ділянки визначається виключно на підставі землевпорядної документації, території під будівлею № [NUMBER] знаходиться не на землі, а на поверхні берегоукріплення та штучно створеної тилової частини цього берегоукріплення, права на земельну ділянку не були предметом дослідження експерта (т.3 а.с.15). Інженерна служба ДП «Одеський морський торговельний порт» вибірково погоджується з вживанням терміну «земельна ділянка» до території п/п Аркадія. Підстави сумніватися у достовірності висновку експерта №17-5623 від 10.04.2019 року суду не представлено, вищевказаною службовою запискою висновки судового експерта не спростовуються. Також посилання позивача на недостовірність відомостей включених до оспорюваного свідоцтва, доказано не було та матеріалами справи не підтверджено. Відповідно до ст. ст. 12, 13 Цивільного процесуального кодексу України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. (ст. ст. 76-77 ЦПК України). Відповідно до 81 Цивільного процесуального кодексу України, Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (ст. 263 ЦПК України). З огляду на вищевикладене, стороною позивача було доведено порушення його прав Державним підприємством «Одеський морський торговельний порт», свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії СТА №716996 від 24 грудня 2015 року, індексний номер: 50768685, видане державним реєстратором Одеського міського управління юстиції Шушулковим Максимом Дмитровичем, державі Україні в особі Міністерства інфраструктури України на об`єкт нерухомого майна будівлю пасажирського павільйону, загальною площею 1215,0 кв.м., що розташований за адресою: [ADDRESS] . [ADDRESS] , [ADDRESS] , порушує права та інтереси [PERSON] , оскільки територія на якій знаходиться його нежитлове приміщення включена до права власності держави, тому таке свідоцтво підлягає скасуванню.

Outcome: approved