Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-04 00:00:00

Адміністрації КНЗ «Вінницький обласний дитячий будинок змішаного типу «Гніздечко» звернулася до суду з позовом до [PERSON], за участю третьої особи Служби у справах дітей Вінницької районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В позові позивач зазначає, що відповідач по справі [PERSON] є матір'ю [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого виконавчим комітетом Пултівецької сільської ради Вінницького району Вінницької області. Відомості про батька дитини записані за вказівкою матері згідно з ч. 1 ст. 135 СК України, що підтверджується довідкою, виданою відділом РАЦС Вінницького МУЮ у Вінницькій області. Малолітня [PERSON] [INFO], з 19.10.2009 року перебувала на повному державному утриманні у Вінницькому спеціалізованому будинку дитини «Малятко». Згідно розпорядження Вінницької РДА № 260 від 17.06.2015 року була направлена в КНЗ «Вінницький обласний дитячий будинок змішаного типу «Гніздечко», де і перебуває на даний час. Дитина [PERSON] перебуває в закладі на повному державному утриманні. За час перебування в закладі, мати дитину не відвідувала, участі у навчанні та виховані дитини не приймала, письмових та усних заяв від неї щодо вирішення долі дитини не надходило. Відповідно до акту, складеного і наданого працівниками будинку дитини «Малятко», [PERSON] останній раз відвідувала дитину 20.08.2013 року. З 01.09.2015 року малолітня [PERSON] пішла до першого класу ЗОН № 35 м. Вінниці. В КНЗ «Вінницький обласний дитячий будинок змішаного типу «Гніздечко» на повному державному утриманні перебуває сестра [PERSON] - [PERSON] [INFO]. Відповідно до рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 26.06.2013 року [PERSON] позбавлена батьківських прав відносно дитини [PERSON] Одночасно з позбавленням батьківських прав позивач просить стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини зі всіх видів її доходу щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня пред'явлення позову щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Як вбачається з даних обставин, відповідач як мати не виконує своїх батьківських обов'язків, щодо виховання своєї дитини, тому позивач звернувся до суду та просить позбавити [PERSON] батьківських прав та стягнути аліменти на утримання дитини. В судовому засіданні представник позивача Щербини Л.А., суду надала заяву в якій просить справу розглядати за її відсутності, позов повність підтримала та просила задоволити в межах та на підставах зазначених в позові. Відповідач [PERSON] до суду не з'явився, неодноразово судом направлялися судові виклики на його адресу, про що свідчать поштові повідомлення, які повернулися до суду з відміткою про особисте отримання. Представник Служби у справах дітей Вінницької районної державної адміністрації, в особі - Кучер Ю.В., подала суду заяву про слухання справи у її відсутність. Позов підтримала. Прокурор Калитко В.В. надала суду заяву про слухання справи у її відсутність. Позов підтримала. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. [INFO] року народилася [PERSON], що підтверджується ксерокопією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 04.09.2009 року виданого виконавчим комітетом Пултівецької сільської ради Вінницького району Вінницької області (а.с.5). З 19.10.2009 року малолітня [PERSON] перебувала на повному державному утриманні у Вінницькому спеціалізованому будинку дитини «Малятко», що підтверджується направленням від 13.10.2009 року за вих. № 01-19 управлінням охорони здоров'я та курортів Вінницької обласної державної адміністрації (а.с.6). Згідно розпорядження Вінницької РДА № 260 від 17.06.2015 року була направлена в КНЗ «Вінницький обласний дитячий будинок змішаного типу «Гніздечко», де і перебуває на даний час (а.с.7). Відповідно до акту, складеного і наданого працівниками будинку дитини «Малятко», [PERSON] останній раз відвідувала дитину 20.08.2013 року ( а.с.13). Відповідно до акту від 02.09.2015 року, складеного працівниками КНЗ «Вінницький обласний дитячий будинок змішаного типу «Гніздечко», мати [PERSON], дитину [PERSON], за час перебування у закладі не відвідувала, участі у виховані дитини не приймала (а.с.12). [INFO] року народилася [PERSON], що підтверджується ксерокопією про народження серії [NUMBER] виданого виконкомом Пултівецької сільської ради Вінницького району Вінницької області, матір'ю якої записана [PERSON].(а.с.4). Як вбачається з довідки виданої КНЗ «Вінницький обласний дитячий будинок змішаного типу «Гніздечко», дитина [PERSON], перебуває в закладі на повному державному утриманні, та навчається в ЗОШ № 35 м. Вінниця в 7 «г» класі (а.с.9). Відповідно до рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 26.06.2013 року [PERSON] позбавлена батьківських прав відносно дитини [PERSON] (а. с. 10-11). Як вбачається з акту обстеження житлових умов [PERSON] від 09.10.2009 року, центрального опалення та гарячого водопостачання в квартирі немає, природний газ проведено до плити, сім'я [PERSON] проживає бідно (а.с.14). Відповідно до рішення № 39 від 25.06.2015 року виконавчого комітету Пултівецької сільської ради Вінницького району Вінницької області, вирішено інформацію сільського голови Заверухи З.Д. про невиконання батьківських обов'язків [PERSON] взято до відома, та вважають за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON], відносно дітей: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с. 16). Відповідно до довідки-характеристики № 279 від 08.07.2015 року виданої Пултівецькою сільської ради Вінницького району Вінницької області, гр. [PERSON] характеризується з посередньої сторони, поступали скарги від сусідів, жителів багатоквартирного будинку [ADDRESS] (а.с.18). Спірні правовідносини регулюються ст.ст.19,150,157,164-166 СК України. Так, відповідно до ст. 19 Сімейного Кодексу при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитись з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Відповідно до принципу шостого «Декларації прав дитини», яка прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і під відповідальністю своїх батьків і в усякому разі в атмосфері любові і моральної і матеріальної забезпеченості. За ст.150, 157 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, той із батьків, хто проживає окремо від дитини зобов'язаний брати участь у її вихованні та утриманні. Частиною 1 статті 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. За ст.8 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Україною 27.02.1991р. зазначено, що держави-учасниці зобов'язуються поважати право дитини на збереження індивідуальності, включаючи громадянство, ім'я та сімейні зв'язки. За ст.9 вказаної Конвенції держави учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за випадком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосованого закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. За ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема, ухиляються, від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини та жорстоко поводяться з дитиною. Суд вважає, що позовні вимоги являються законними та обґрунтованими, оскільки в ході судового розгляду, судом було встановлено, що дитина тривалий час, з народження та на теперішній час, проживає виключно з бабусею та дідусем і знаходиться на їх утриманні та вихованні. Батьки дитини не утримують, його вихованням не займаються. 14 вересня 2006р. Україною було ратифіковано Європейську соціальну хартію, переглянуту у 2007-2010р. за якою держава зобов'язалася забезпечити права дитини на належний рівень життя. За ст.3 Конвенції про права дитини, судова система є одним з органів держави на який також покладено обов'язок забезпечити захист інтересів дітей. На виконання вимог закону та ратифікованих міжнародних норм направлених на захист дитини, судом було оглянуто висновок органу опіки та піклування щодо визначення питання місця проживання спільної дитини сторін з одним з батьків. Відповідно до висновку, виданого Вінницькою районною державною адміністрацією Вінницької області за № 01-25/2356 від 03.11.2015 р. зазначено, що «є всі підстави для позбавлення батьківських прав [PERSON], відносно неповнолітньої дитини: [PERSON] [INFO], який зареєстрований за адресою: [ADDRESS], так як вона не виконує свої батьківські обов'язки, передбачені ст.150-155,180 Сімейного Кодексу України. При вирішенні даного судового спору, суд виходить з положень СК України, ст.6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, що ратифікована Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997р., нормативних положень Конвенції про права дитини, що була ратифікована Україною 27.02.1991р. за положеннями якої, держава зобов'язалася приділяти особливу увагу правам дітей, які є особливо уразливою групою з огляду на їх вік, психічний та фізичний розвиток, та враховує, що діти потребують спеціального постійного нагляду та захисту, і в першу чергу враховує якнайкраще забезпечення інтересів дитини, на що вказує і ст.27 Конвенції про права дитини. Відповідно до частини 1 ст. 141 СК України мати та батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно положень ст. 180-183 СК України, право на отримання аліментів мають особи, на утриманні якої, перебуває дитина. Судом встановлено, що дитина [PERSON] проживає в КНЗ «Вінницький обласний дитячий будинок змішаного типу «Гніздечко» та перебуває на повному державному утриманні. Згідно ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) батьків, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини - здорова, перебуває на повному державному утриманні, стан здоров'я та матеріальне становище платників аліментів - здорова, працездатна та дійшов висновку, що розумним і справедливим буде розмір аліментів на утримання дитини [PERSON]., визначений сторонами по справі, а саме в розмірі 1/4 частини зі всіх видів її доходу щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня пред'явлення позову, тобто з 23.09.2015 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно з ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи, вищевикладене, суд вважає доведеним ту обставину, що мати дитини - відповідачка по справі не займається вихованням дитини, не забезпечує її матеріальні, інтелектуальні, культурні, духовні потреби, не цікавиться її життям, підготовкою до дорослого життя належним чином, як це передбачено ст.ст.150-155 СК України, не проживає разом з дитиною і самоусунулася від виконання своїх батьківських обов'язків, тому позов є доведеним та таким, що підлягає до задоволення, також в частині позбавлення батьківських прав. Відповідно до ч. 2 ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір, від сплати якого звільнено позивача.

Outcome: approved