Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-08 00:00:00

Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») звернулось до Харківського районного суду Харківської області з позовною заявою до [PERSON] (далі - [PERSON] ), в якій просить суд стягнути з відповідачки на свою користь заборгованість за кредитним договором №б/н від 14.11.2007 у сумі 22444,33 грн. та судовий збір в сумі 2102,00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач звернулась до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг та 14.11.2007 підписала заяву. Відповідачем 26.11.2007 підписана Довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду». Банком на підставі Договору надання банківських послуг відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування карткового рахунку, а відповідачу надано у користування кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 9420,00 грн. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами банку», складає між нею та банком Договір про надання банківських послуг. В порушення умов вказаного договору відповідач не виконала належним чином свої зобов`язання за договором, у зв`язку з чим станом на 02.07.2020 виникла заборгованість у розмірі 22444,33грн., що складається з заборгованості за тілом кредиту у розмірі 5546,06грн., заборгованості за простроченим тілом кредиту у розмірі 5546,06грн., заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочений кредит в сумі 3482,79грн., пені в сумі 13415,48грн. Ухвалою Харківського районного суду м. Харкова від 16.09.2020 відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача в судові засідання 05.10.2020, 29.10.2020, 13.11.2020, 25.11.2020, 14.12.2020, 30.12.2020, 10.02.2020 не з`явився, про час та дату судового розгляду повідомлявся належним чином, в позовній заяві, а також в клопотанні просив суд розглядати справу за його відсутності та зазначив, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судові засідання 05.10.2020, 29.10.2020, 13.11.2020, 25.11.2020, 14.12.2020, 30.12.2020, 10.02.2020, не з`явилася, про день та час слухання справи повідомлена своєчасно і належним чином в порядку ст. 128 ЦПК України, шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання відповідно до відомостей Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Головного Управління ДМС України в Харківській області, отриманих судом відповідно до вимог ч.6 ст.187 ЦПК України, причини неявки суду не повідомила. Судова кореспонденція, що направлялась на адресу [PERSON] , неодноразово поверталась до суду з відміткою пошти «адресат відсутній за вказаною адресою», у зв`язку з чим відповідач повідомлялася про час та місце проведення судового засідання шляхом розміщення відповідного оголошення на офіційному веб-сайті суду. У відповідності до п. 7 ч. 2 ст. 129 Конституції України, однією з основних конституційних засад судочинства є розумність строків розгляду справи судом. Розгляд справи протягом розумного строку гарантовано і ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Враховуючи, що судове засідання неодноразово відкладалось, відповідач не виявила наміру скористатись своїми процесуальними правами, в судові засідання не з`являлася, відзив на позовну заяву не надала, будь яких заяв та клопотань від відповідача не надходило, беручи до уваги, що судом вичерпано всі можливі способи щодо повідомлення особи про час та місце розгляду справи, а також те, що судом явка відповідача обов`язковою не визнавалась, суд вважає за можливе розглянути позовну заяву за її відсутності. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, суд, за згодою позивача, вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] звернулася до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву № б/н від 14.11.2007, згідно якої отримала картку із початковим кредитним лімітом, який у подальшому збільшено банком до 9420,00грн. Відповідач ознайомилася з умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку, що підтверджується підписом у заяві. Також відповідач ознайомилася з довідкою про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільговий період», що підтверджується підписом. АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач порушила зобов`язання за кредитним договором, не повернула своєчасно суму боргу, та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач, станом на 02.07.2020, має заборгованість -22444,33 грн., яка складається з: 5546,06 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 5546,06 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 3482,79грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит; 13413,48грн. -нарахована пеня. Суму заборгованості відповідач в добровільному порядку не сплатила, що стало підставою для звернення АТ КБ «ПриватБанк» до суду з відповідним позовом. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин та досліджених в судовому засіданні наданих доказів, дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, з огляду на таке. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, відповідач зобов`язався погашати заборгованість по кредиту, відсотках за використання кредиту, на перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Пунктом 2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що у разі невиконання зобов`язань за договором, позичальник зобов`язується на вимогу банку виконати зобов`язання з повернення кредиту (у тому числі прострочених кредитах і Овердрафту), оплату Винагороди банку. Відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні клієнтом строків платежів по кожному з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, клієнт зобов`язаний сплатити банку штраф, розмір якого встановлено тарифами договору. Штраф нараховується на окремий рахунок і підлягає оплаті в зазначені банком терміни. Пунктом 2.1.1.12.6.1 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що у разі виникнення прострочених зобов`язань за борговими зобов`язаннями на суму від 100 грн., клієнт сплачує банку пеню, відповідно до встановлених тарифів. Пеня нараховується в день нарахування процентів по кредиту. Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно ч. 1 ст. 550 ЦК України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Як вбачається з розрахунку заборгованості за вищевказаним кредитним договором, позивачем нараховано суму пеню у розмірі 13415,48 гривень. Також, відповідно до розрахунку заборгованості, здійсненого позивачем вбачається, що станом на 02.07.2020 за відповідачем утворилася заборгованість за нарахованими відсотками в розмірі 3482,79 гривень. Відповідно до положень ст.ст. 526, 530, 610, ч.1 ст.612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Суд вважає безпідставними позовні вимоги в частині нарахування банком пені у сумі 13415,48 грн, так як укладений між сторонами кредитний договір шляхом підписання анкети-заяви від 14.11.2007 не містить умови про нарахування банком пені за порушення відповідачем кредитних зобов`язань. При цьому, на думку суду, додані до позовної заяви Умови і правила надання банківських послуг не можуть бути визнані складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору, так як не містять підпису відповідача, у зв`язку з чим відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Стосовно позовних вимог в частині стягнення коштів в розмірі 3482,79 грн., що становить заборгованість за відсотками, суд зазначає, що матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Умови кредитування розумів відповідач, був ознайомлений і погодився з ними, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та, зокрема, саме у зазначеному в цих документах, що додані Банком до позовної заяви, розмірах і порядку нарахування. Суд вважає, що не підписані Умови та Правила надання банківських послуг не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного шляхом підписання анкети-заяви. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді сплату процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Суд бере до уваги мінливість Правил надання банківських послуг ПриватБанку, тому їх не можна вважати складовою кредитного договору щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливість використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила надання банківських послуг, відсутність у заяві домовленості сторін про сплату процентів за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Представник позивача не надав доказів на підтвердження, що саме ці Умови та правила надання банківських послуг та Тарифи розумів відповідач, ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування. З наданого представником позивача розрахунку не зрозуміло, яким чином та в який спосіб здійснювалося нарахування відсотків відповідно в сумі 3482,79грн. З огляду на наведене, загальна сума заборгованості за кредитним договором № б/н від 14.11.2007, яка підлягає стягненню з відповідача складає 5546,06 гривень. 21.05.2018 Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» змінило назву на Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк». Враховуючи ту обставину, що зміна типу товариства в розумінні ч. 2 ст. 5 Закону України «Про акціонерне товариство» не є його перетворенням, а зміна назви юридичної особи не тягне за собою правонаступництва, зазначені зміни зареєстровані в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, суд вважає можливим стягнути вищевказану заборгованість за користь АТ КБ «ПриватБанк». Згідно платіжного доручення №BOJ62B2WPG від 02.04.2020 при пред`явленні позову до суду позивачем понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 2102,00 гривень. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог в розмірі 5546,06 гривень, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 520,00 грн. На підставі викладеного і

Outcome: partial