Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-26 00:00:00

[PERSON] звернулася із заявою до суду, посилаючись на те, що протягом 2003-2004 років вона зустрічалася з [PERSON], проводили вільний час разом, разом відпочивали, фактично проживали, як чоловік та жінка. [INFO] року у них народився син, [PERSON], державна реєстрація актового запису про народження дитини [PERSON] проведена відповідно до ч.1 ст. 135 СК України. Заявник зазначає, що [PERSON], як батько дитини, приймав участь у вихованні та розвитку сина, [PERSON], регулярно відвідував, спілкувався, купував необхідні для дитини речі, добровільно сплачував на утримання сина кошти, робив подарунки, разом з сином вони святкували його день народження та різні свята. [INFO] року батько дитини [PERSON] помер. Відповідно до п.1 ст.126 СК України, походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Згідно п.1 ст.128 СК України у разі відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст.126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. У зв'язку з викладеним, заявник просить встановити факт, що [PERSON], [INFO] є батьком [PERSON], [INFO] та внести до актового запису про народження дитини відповідні зміни. В судовому засіданні заявник надала пояснення, аналогічні викладеним у заяві, просила заяву задовольнити. Представник органна опіки та піклування виконавчого комітету Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради, проти задоволення заяви не заперечував. Заінтересовані особиАмур-Нижньодніпровський у м. Дніпропетровську відділ реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області та Управління праці та соціального захисту населення Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради, подали заяву щодо розгляду справи за їх відсутності. Заслухавши думку сторін, допитавши свідків, дослідивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] протягом 2003-2004 років зустрічалися, проводили час, як чоловік та жінка, разом відпочивали. [INFO] року в них народився син, [PERSON]. Державна реєстрація актового запису про народження дитини [PERSON] була проведена відповідно до ч.1 ст. 135 СК України, із зазначенням прізвища матері, батько дитини записаний зі слів матері. [INFO] року [PERSON] помер. Відповідно до п.1 ст.126 СК України, походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Згідно п.1 ст.128 СК України у разі відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст.126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Відповідно до ст.130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу. Факт того, що саме [PERSON] є батьком [PERSON]. підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, показами свідків: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], наданими фотографіями, а також висновком експерта №325 молекулярно-генетичної експертизи в якому зазначено, що вірогідність того, що [PERSON] дійсно є біологічним батьком [PERSON] складає не менше 99,999999%. Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, оскільки дає можливість реалізувати свої спадкові права. Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно ст.121 СК України права та обов'язки матері, батька і дитини грунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державним органом реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»: «Відповідно до статей 213, 216 ЦПК рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина містить всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім'я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Справи про визнання батьківства щодо дитини, яка народилася поза шлюбом та данні про батька дитини внесені відповідно до частини першої статті 135 СК України, суд має вирішувати відповідно до вимог частини 2 статті 128 СК, зокрема, на підставі будь-яких доказів, що засвідчують походження дитини від певної особий зібрані з дотриманням норм цивільного процесуального законодавства». Таким чином, на підставі викладеного з урахуванням наданих доказів суд приходить до висновку, що заява про встановлення факту батьківства є обґрунтованою та підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved