Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-15 00:00:00

[PERSON] (надалі - позивач) звернулась до Рівненського міського суду Рівненської області з позовом до [PERSON] (надалі відповідач), в якому просить розірвати шлюб, укладений між сторонами. Позовну заяву мотивує тим, що вони припинили шлюбні стосунки, перестали вести спільне господарство і вирішили розірвати шлюб. Подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. У судовому засіданні представик позивача адвокат Менік В.В. підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просить позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, не заперечив проти розірвання шлюбу. Згідно частини четвертої статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вирішуючи питання щодо наявності законних підстав для визнання позову відповідачем та задоволення позову у зв`язку з цим, суд враховує наступне. Відповідно до свідоцтва про одруження, виданого Малатинською сільською радою Гощанського району серії [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] 20 серпня 2003 року уклали шлюб, про що зроблено актовий запис № 08, прізвища після одруження чоловіка [PERSON] , дружина - [PERSON] . Під час перебування у шлюбі у сторін народився син, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 15 вересня 2004 року та донька, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] від 26 січня 2010 року. Згідно з частиною третьою статті 105 Сімейного кодексу України (надалі - СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Стаття 112 СК України передбачає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони не підтримують подружніх стосунків і бажають розлучитися. Відповідно до частини першої статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд вважає, що на даний час спільне проживання сторін стало не можливим і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тобто фактично шлюб не існує, а тому його слід розірвати, що не позбавляє сторін права повторно зареєструвати шлюб після усунення обставин, що були підставою для його розірвання. Відповідно до частини другої статті 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд вважає за необхідне роз`яснити, що згідно абзацу 2 частини третьої статті 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved