Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-26 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю імені газети «Ізвєстія» та відділу Держгеокадастру у Близнюківському районі Харківської області, в якому просить визнати недійсним договір оренди земельної ділянки площею 5,7250 га, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Самійлівської сільської ради Близнюківського району Харківської області, кадастровий номер [NUMBER], укладений 12 листопада 2009 року між Товариством з обмеженою відповідальністю імені газети «Ізвєстія» та [PERSON], зареєстрований у відділі Держкомзему у Близнюківському районі Харківської області 30 травня 2012 року за № 632062554000633. Скасувати запис про реєстрацію договору оренди земельної ділянки площею 5,7250 га, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Самійлівської сільської ради Близнюківського району Харківської області, кадастровий номер [NUMBER], вчинений 30 травня 2012 року відділом Держкомзему у Близнюківському районі Харківської області у Державному реєстрі земель за № 632062554000633. Свої вимоги обґрунтовує тим, що її батьку [PERSON] на праві приватної власності, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], належала земельна ділянка площею 5, 7250 га, надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Самійлівської сільської ради Близнюківського району Харківської області. [INFO] року її батько [PERSON] помер. Після смерті батька відкрилася спадщина, до складу якої, зокрема, увійшло і право власності на вище зазначену земельну ділянку. Вона, як дочка, набула право на спадкування за законом. Після набуття права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, вона дізналася, що земельна ділянка використовується ТОВ імені газети «Ізвєстія» на підставі Договору оренди землі, укладеного батьком за життя. Оскільки примірника Договору оренди у батька не було, покладаючись на доброчесність Відповідача, вона вважала, що Договір укладено у відповідності з вимогами законодавства, а тому зобов'язана виконувати його умови. Одночасно вона докладала зусиль для отримання примірника Договору, оскільки бажала знати на яких умовах та на який термін його укладено. Відповідач копію Договору їй не надав. В зв'язку з цим вона звернулася до відділу Держкомзему у Близнюківському районі Харківської області з проханням надати мені копія архівного примірника Договору. Отримавши копію договору та ознайомившись з нею, вона дійшла до висновку, що Договір не відповідає вимогам чинного законодавства та державна реєстрація цього Договору була здійснена з порушенням норм чинного законодавства, оскільки державна реєстрація договору відбулась, коли її батько вже помер, а вона набула право власності на цю земельну ділянку в порядку спадкування за законом. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник відповідача ТОВ імені «Ізвєстія» в судовому засіданні проти позову заперечував з підстав наведених у письмових запереченнях на позовну заяву. Представник відповідача Держгеокадастру у Близнюківському районі Харківської області в судове засідання не з'явився, про дату, час та розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, покази свідка [PERSON], дослідивши та проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які особи, які беруть участь у справі посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, дійшов наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER], [PERSON] на праві приватної власності належала земельна ділянка сільськогосподарського призначення кадастровий номер [NUMBER] площею 5,7250 га, яка розташована на території Самійлівської сільської ради Близнюківського району Харківської області. Між [PERSON] (Орендодавець) та TOB імені газети «Ізвєстія» (Орендар) було укладено договір оренди землі від 12.11.2009 (далі - Договір), за умовами якого [PERSON] передав, а TOB імені газети «Ізвєстія» прийняло у строкове платне користування вищевказану земельну ділянку сільськогосподарського значення загальною площею 5,7250 га, у тому числі ріллі 5,7250 га, яка знаходиться на території Самійлівської сільської ради Близнюківського району Харківської області. 12.11.2009 року [PERSON] підписав з ТОВ імені газети «Ізвєстія» акт визначення меж земельної ділянки в натурі та акт прийому-передачі земельної ділянки згідно з договором оренди земельної ділянки, крім того цього ж дня підписав заяву з проханням зареєструвати в Державному реєстрі земель договір оренди землі. В судовому засіданні представник позивача, який є сином [PERSON], визнав, що в договорі оренди землі від 12.11.2009 року, в акті визначення меж земельної ділянки в натурі від 12.11.2009 року, в акті прийому-передачі земельної ділянки згідно з договором оренди земельної ділянки від 12.11.2009 року та в заяві [PERSON] від 12.11.2009 року щодо надання згоди на реєстрацію в Державному реєстрі земель договору оренди землі, дійсно стоїть підпис його батька. Крім того, зазначив, що з 12.11.2009 року, тобто з моменту укладання оскаржуваного договору оренди землі і до 14.12.2010 року, його батько [PERSON] не висловлював жодних заперечень щодо умов укладеного договору оренди землі. [INFO] року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 16.12.2010 року. 21.12.2011 року [PERSON], було видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON] на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер [NUMBER] площею 5,7250 га, яка розташована на території Самійлівської сільської ради Близнюківського району Харківської області, яке пройшло державну реєстрацію 17.04.2012 року. 30.05.2012 відділом Держгеокадастру у Близнюківському районі Харківської області був зареєстрований договір оренди землі від 12.11.2009 року. Суд зазначає, що матеріали справи не містять належних доказів того, що до 30.05.2012 року [PERSON] повідомляла ТОВ імені газети «Ізвєстія» з наданням свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.12.2011 року, що вона є новим власником земельної ділянки, кадастровий номер [NUMBER] площею 5,7250 га, яка розташована на території Самійлівської сільської ради Близнюківського району Харківської області. Посилання представника позивача на те, що протягом 2011-2012 років він неодноразово звертався до відповідача в усній формі щодо надання примірника договору від 12.11.2009 року та повідомляв про зміну власника земельної ділянки, суд сприймає критично, оскільки вони не підтверджені жодним доказом враховуючи, що представник відповідача заперечував про цих обставин. Крім того, вищенаведені посилання представника позивача не знайшли свого підтвердження і під час допиту свідка [PERSON], яка хоча зазначила, що разом з представником позивача ([PERSON].) приїздила в офіс ТОВ імені газети «Ізвєстія», проте не змогла сказати а ні місяць, а ні рік цього візиту, та не змогла підтвердити суть розмови [PERSON] з представником відповідача, оскільки в цій розмові участі не приймала та чекала його в коридорі офісу. Матеріалами справи підтверджено, що тільки з 27.08.2013 року [PERSON] почала вести письмову переписку з ТОВ імені газети «Ізвєстія», що також підтвердив і її представник в судовому засіданні. Так, заявами від 27.08.2013 року, 21.08.2014 року, 01.09.2015 року 16.07.2016 року [PERSON] повідомляла відповідача про надсилання на її адресу, зазначену в заявах, орендної плати відповідно за 2013-2016 роки. Квитанціями про приймання поштового переказу № 1/42 від 25.10.2013 року, № 9/10 від 04.11.2014 року, № 9/7 від 30.10.2015 року, № 0474 від 28.12.2016 року наданими ТОВ імені газети «Ізвєстія», підтверджується, що [PERSON] надсилалась орендна плата за 2013-2016 роки. При цьому, копії квитанцій ЦПВ-6 Укрпошти, які містяться на аркуші справи 65, суд вважає неналежними доказами з огляду на те, що представник відповідача не надав суду для огляду оригінали цих квитанцій, а їх копії є нечитабельними. Заявами від 16.07.2016 року та 18.08.2016 року [PERSON] просила відповідача надати примірник договору оренди землі кадастровий номер [NUMBER] та повідомила про небажання підписувати додаткову угоду до договору оренди землі від 12.11.2009 року. Листом від 26.07.2016 року ТОВ імені газети «Ізвєстія» повідомило позивача, що у них немає її примірника договору оренди землі та запропоновано з цим питанням звернутись до відділу Держгеокадасту у Близнюківському районі Харківської області. Суд зазначає, що з моменту отримання [PERSON] листа відділу Держгеокадасту у Близнюківському районі Харківської області від 02.08.2016 року за № П-15/0-19/6-16, у неї з'явилась копія оскаржуваного договору оренди землі. Щодо позовних вимог про скасування запису про реєстрацію договору оренди земельної ділянки площею 5,7250 га, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Самійлівської сільської ради Близнюківського району Харківської області, кадастровий номер [NUMBER], вчинений 30 травня 2012 року відділом Держкомзему у Близнюківському районі Харківської області у Державному реєстрі земель за № 632062554000633, суд зазначає наступне. Як на підставу задоволення позову в цій частині, позивач та її представник посилаються на те, що договір оренди землі від 12.11.2009 року був зареєстрований 30.05.2012 року, тобто вже після смерті [PERSON], як орендодавця за цим договором та після зміни власника цієї земельної ділянки згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.12.2011 року. Згідно ст. 125, ч.5 ст. 126 ЗК України, в редакції чинній на момент проведення реєстраційних дій, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право оренди земельної ділянки посвідчується договором оренди землі, зареєстрованим відповідно до закону. Приписами ст. 18, 20 Закону України «Про оренду землі», в редакції чинній на момент проведення реєстраційних дій, визначено, що договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації. Укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації. Відповідно до п.п. 16-2, 16-3 Порядку ведення Книги записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 9 вересня 2009 р. N 1021 (далі - Порядок), в редакції чинній на момент проведення реєстраційних дій, для державної реєстрації договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності, договору суборенди земельної ділянки (її частини) власник чи набувач права або уповноважена ними особа подають до відповідного територіального органу Держземагентства заяву і такі документи: 1) копія документа, що посвідчує особу набувача права на земельну ділянку або її власника, а у разі подання заяви уповноваженою ними особою - також копія документа, що підтверджує його повноваження діяти від імені таких осіб; 2) документація із землеустрою, яка включає план земельної ділянки і містить відомості про координати поворотних точок меж частини земельної ділянки та обмінний файл - у разі державної реєстрації договору суборенди частини земельної ділянки; 3) договір оренди земельної ділянки із земель приватної власності, договір суборенди земельної ділянки (її частини) (кількість примірників договору повинна бути на один примірник більша, ніж кількість сторін договору); 4) копія реєстраційного номера облікової картки платника податків (ідентифікаційного номера) згідно з Державним реєстром фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів - для фізичної особи, крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття номера та повідомили про це відповідному органу державної податкової служби, ідентифікаційного коду згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податкового номера - для юридичної особи; 5) документи про внесення плати за надання послуг із: здійснення державної реєстрації договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності, договору суборенди частини земельної ділянки; перевірки обмінного файла - у разі державної реєстрації договору суборенди частини земельної ділянки. Під час подання заяви фізична особа пред'являє паспорт або інший документ, що посвідчує особу, а у разі подання заяви уповноваженою особою - також документ, що підтверджує її повноваження діяти від імені такої особи. Документ, що підтверджує повноваження діяти від імені іноземної особи повинен бути легалізований в установленому законодавством порядку. Забороняється вимагати подання документів та відомостей, не передбачених цим пунктом. Територіальний орган Держземагентства відмовляє у державній реєстрації договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності, договору суборенди земельної ділянки (її частини), якщо: 1) документи подані не в повному обсязі; 2) подані документи не відповідають вимогам, установленим цим Порядком. З вищенаведених пунктів Порядку вбачається, що для державної реєстрації договору оренди земельної ділянки власник чи набувач права або уповноважена ними особа подають до відповідного територіального органу Держземагентства заяву і певний перелік документів. Тобто Порядок визначає серед осіб, які мають право подати заяву та документи для державної реєстрації договору оренди і набувача такого права або його представника ( в даному випадку ТОВ імені газети «Ізвєстія» або його представника), що і було зроблено відповідачем по справі. При цьому, Порядок не вимагає обов'язкової особистої присутності у відповідному територіальному органу Держземагентства орендодавця земельної ділянки чи подання ним особисто заяви та таких документів. Також, суд зазначає, що вищенаведений Порядок не передбачає такої підстави для відмови у державній реєстрації договору оренди земельної ділянки, як відсутність орендодавця земельної ділянки під час подачі заяви та документів або його смерть. Крім того, як було вже встановлено судом, матеріали справи не містять належних доказів того, що до моменту державної реєстрації оскаржуваного договору оренди землі, позивач повідомляла з наданням відповідних документів відповідача про зміну власника земельної ділянки. Таким чином, суд дійшов висновку, що державна реєстрація договору оренди земельної ділянки від 12.11.2009 року, кадастровий номер [NUMBER], вчинена 30 травня 2012 року відділом Держкомзему у Близнюківському районі Харківської області у Державному реєстрі земель за № 632062554000633, була здійснена відповідно до вимог Порядку. Отже, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в цій частині є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають. Щодо позовних вимог про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки площею 5,7250 га, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Самійлівської сільської ради Близнюківського району Харківської області, кадастровий номер [NUMBER], укладений 12 листопада 2009 року між Товариством з обмеженою відповідальністю імені газети «Ізвєстія» та [PERSON], суд зазначає наступне. Як на підставу задоволення позову в цій частині, позивач та її представник теж посилаються на те, що договір оренди землі від 12.11.2009 року був зареєстрований вже після смерті [PERSON], як орендодавця за цим договором та після зміни власника цієї земельної ділянки згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.12.2011 року. Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Згідно з ч.1 ст. 210 ЦК України, правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації. Приписами ч.ч. 1,3 ст. 215 ЦК України визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Суд зазначає, що договір був підписаний [PERSON], який на той час був орендодавцем цієї земельної ділянки, за своє життя він не пред'являв претензій щодо умов цього договору, підписав акти визначення меж земельної ділянки в натурі та прийому-передачі земельної ділянки, що визнав в судовому засіданні представник позивача, який є сином померлого [PERSON]. Крім того, оскільки судом було зроблено висновок про те, що державна реєстрація договору оренди землі від 12.11.2009 року була проведена відповідно до вимог чинного на той час законодавства, то підстав для визнання цього договору недійсним не має. Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в цій частині є також необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають, отже в задоволенні позову в цілому слід відмовити. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судові витрати зі сплати судового збору та витрати представника позивача, що пов'язані з явкою до суду, стягненню з відповідача не підлягають, оскільки судом зроблено висновок про відмову в задоволенні позову,

Outcome: dismissed