Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-20 00:00:00

[PERSON] звернуся з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Брок-Тайм», Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про стягнення заборгованості по виплаті заробітної плати, середнього заробітку за затримку, припинення тимчасового обмеження у праві виїзду керівника боржника - юридичної особи за межі України. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач працював директором Товариства з обмеженою відповідальністю «Брок-Тайм». Згідно наказу № 21-04к від 21.04.2016р. позивач звільнився з підприємства та 22 квітня 2016 року керівником TOB «БРОК-ТАЙМ» є [PERSON], що підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Позивач стверджує, що під час звільнення йому не була виплаченою повна сума заробітної плати за березень-квітень 2016р., залишок складає суму у розмірі 3200 гривень. Засновники товариства його повідомили, що заробітна плата буде виплачена в місячний термін, проте до теперішнього часу нове керівництво підприємства уникає зустрічі із ним, а також не погасило заборгованість. В звязку з чим, позивач просить стягнути з TOB «БРОК-ТАЙМ» заборгованість по виплаті заробітної плати у розмірі 3200 гривень, а також середній заробіток за час затримки по день ухвалення судом рішення. Крім того, позивач посилається на те, що 16 листопада 2015 року Київським районним судом міста Одеси у справі за номером 520/15374/15-ц було розглянуто подання Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про встановлення [PERSON] тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України. Ухвалою суду подання було задоволено і встановлено тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України [PERSON] як керівнику Товариства з обмеженою відповідальністю «БРОК-ТАЙМ» до виконання зобов'язань за наказом Господарського суду Одеської області від 29 липня 2014 року у справі за номером 916/1928/14. Відповідно до п. 18 ч. З ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням,звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням. За правилами статті 377-1 ЦПК України судом також вирішується питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб). На даний момент керівником TOB «БРОК-ТАЙМ» є [PERSON] (з 22 квітня 2016 року) згідно з відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Позивач не є керівником чи навіть учасником TOB «БРОК- ТАЙМ», що підтверджується наданими доказами, а тому він не несе і не може нести відповідальність за борги підприємства, та не має жодного відношення до правовідносин, у яких знаходиться TOB «БРОК-ТАЙМ». На підставі викладеного, позивач просить скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER]), яке встановлене ухвалою Київського районного суду міста Одеси у справі № 520/15374/15-ц від 16 листопада 2015 року. В судове засідання позивач подав заяву, згідно якої просив задовольнити позовні вимоги, а також справу розглянути у його відсутності. Відповідачі в судове засідання не зявились, про розгляд справи були повідомлені належним чином, про що свідчить курєрські повідомлення, причини неявки суду не повідомили. Представники Київського відділу ДВС ГТУЮ в судове засідання не зявились, про розгляд справи були повідомлені належним чином, причин неявки суду не повідомили. За вищевказаних обставин, суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження, відповідно до вимог ст.ст. 224-226 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини справи та відповідні правовідносини. Так судом встановлено, що [PERSON] працював директором Товариства з обмеженою відповідальністю «Брок-Тайм». Згідно наказу № 21-04к від 21.04.2016р. позивач звільнився з підприємства та з 22 квітня 2016 року керівником TOB «БРОК-ТАЙМ» є [PERSON], що підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців. Позивач стверджує, що під час звільнення йому не була виплачена повна сума заробітної плати за березень-квітень 2016р., залишок складає суму у розмірі 3200 гривень. Згідно ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Таким чином, з TOB «БРОК-ТАЙМ» на користь позивача підлягає сплаті суму у розмірі 3200 гривень, оскільки заперечень зі сторони відповідача не надходило. В разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Враховуючи той факт, що зі сторони позивача та відповідач на надійшло довідки про середній заробіток позивача, а також відомостей про конкретні складові заборгованості із заробітної плати, суд розраховую середній заробіток, враховуючи заробітну плату за березень-квітень 2016р., тобто у розмірі 1600 гривень щомісячно. Позивач відпрацював повний березень 2016р., тобто кількість робочих днів у цьому місяці склала 22, а у квітні відпрацював 15 робочих днів, а тому середній заробіток склав (1600+1600/15+22=86,48) 86 гривень 48 копійок в день. З моменту звільнення позивача до моменту прийняття рішення сплинуло (за квітень -7 робочих днів =7*86,48=605 гривень 36 копійок, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень 6*1600 = 9600 гривень + у листопаді 14 робочих днів 14*86,48=1210 гривень 72 копійки, а всього складає 605,36+9600+1210,72= 11416 гривень 08 копійок, яка підлягає стягненню з відповідача. Судом також встановлено, що 16 листопада 2015 року Київським районним судом міста Одеси у справі за номером 520/15374/15-ц було розглянуто подання Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про встановлення [PERSON] тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України. Ухвалою суду подання було задоволено і встановлено тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України [PERSON] як керівнику Товариства з обмеженою відповідальністю «БРОК-ТАЙМ» до виконання зобов'язань за наказом Господарського суду Одеської області від 29 липня 2014 року у справі за номером 916/1928/14. Відповідно до п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням,звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням. За правилами статті 377-1 ЦПК України судом також вирішується питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб). На даний момент керівником TOB «БРОК-ТАЙМ» є [PERSON] (з 22 квітня 2016 року) згідно з відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Згідно ч. 2 ст. 92 ЦК України орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов'язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень. Частиною 1 ст. 96 ЦК України встановлено, що юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями. У відповідності до ч. 2 ст. 140 ЦК України учасники товариства з обмеженою відповідальністю не відповідають за його зобов'язаннями і несуть ризик збитків, пов'язаних з діяльністю товариства, у межах вартості своїх вкладів. Згідно з положеннями ст. 1 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» громадянин України має право виїхати з України, крім випадків, передбачених цим Законом. До таких випадків у даних обставинах можна віднести п. 5 ч. 1 ст. 6 зазначеного закону - ухилення від виконання зобов'язань, покладених на особу судовим рішенням, - до виконання зобов'язань. Таким чином, оскільки позивач не є директором товариства, то обмеження щодо його виїзду за межи України повинно бути знятим. На підставі викладеного,

Outcome: approved