Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-30 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON], третя особа: Броварська районна державна адміністрація Київської області про позбавлення батьківських прав. Позивач зазначала, що вони з відповідачем перебували з 30 липня 2011 року в зареєстрованому шлюбі. Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 26 серпня 2014 року шлюб між ними було розірвано. Від спільного подружнього життя мають одну доньку: [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачем, відповідач проживає окремо. Спорів щодо місця проживання дитини у них не було, відповідач не заперечував щоби донька проживала разом з позивачем. Весь цей час відповідач життям доньки не цікавився, не телефонував, не виявляв бажання спілкуватися з дитиною та приймати участь у її вихованні. На сьогоднішній день дитина має вже 5 років, вона не пам'ятає батька та не має до нього ніяких почуттів. Також в розмові з позивачем про батька ніколи не питала та про нього не цікавилася. Дитині забезпечені гідні умови проживання та гармонійна атмосфера оточення. Вона відвідує дошкільний заклад (ясла-садочок) №6 «Крунк» комбінованого типу, що знаходиться за адресою: Київська область, м. Славутич, Єреванський квартал, 14. Додатково донька займається художньою гімнастикою. До того ж позивачу стало відомо, що в квітні 2014 року відповідач намагався скоїти самогубство, вкоротити собі віку, що дуже її налякало та вплинуло на її життя. У 2015 році позивач звернулася до Славутицького міського суду Київської області із позовом про стягнення аліментів із відповідача на утримання неповнолітньої дитини. З виконавчим листом вона звернулася до Броварського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Київській області та отримувала постійно довідки про неотримання аліментів. За період з 02 листопада 2015 року по 13 травня 2016 року позивач аліментів від відповідача не отримувала. В квартирі, якій вона проживає разом з донькою, відповідач не зареєстрований, що підтверджується довідкою про склад сім'ї №20 від 16 серпня 2016 року. Посилаючись на викладене, позивач просила суд позбавити [PERSON], [INFO], батьківських прав відносно його малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила про їх задоволення. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. В судове засідання представник третьої особи Броварської районної державної адміністрації Київської області не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлялося належним чином. Судом встановлено, що відповідач [PERSON], [INFO], є батьком малолітньої доньки - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с.7). Згідно свідоцтва про шлюб, сторони перебували з 30 липня 2011 року в зареєстрованому шлюбі (а.с.5). Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 26 серпня 2014 року шлюб між сторонами було розірвано (а.с.6). Відповідно до інформаційної довідки №50 від 27 вересня 2016 року, [PERSON], [INFO], проживає за адресою: [ADDRESS], відвідує дошкільний навчальний заклад №6 «Крунк» з 01 липня 2015 року по теперішній час. Дитина відвідує групу для дітей середнього віку №7 «Сонечко». Дитина завжди активна, весела та доброзичлива з дітьми та дорослими. [PERSON] випереджає за розвитком вікову норму. Проживає дитина разом з матір'ю [PERSON] і бабусею [PERSON]. Родина приділяє багато уваги вихованню та розвитку дитини. Дівчинка завжди доглянута, охайно вдягнута. В квартирі у дівчинки є своє окреме ліжко, куточок для іграшок та книжок, яких у неї дуже багато, матеріалів для дитячої творчості та фізичного розвитку. Батько дитини [PERSON] участі у вихованні дівчинки не приймає. За весь період відвідування [PERSON] дошкільного закладу він не з'являвся і не цікавився її досягненнями та успіхами (а.с.8). Згідно побутової характеристики на [PERSON], видану КП «Житлово-комунальний центр» за №2168 від 21 вересня 2016 року, позивач проживає з 30 вересня 2011 року за адресою: [ADDRESS]. За час проживання скарг від сусідів та працівників комунального підприємства не надходило. Претензій до [PERSON] з боку адміністрації КП «ЖКЦ» немає (а.с.9). Позивач [PERSON] не отримувала аліментів від відповідача [PERSON] у період з 02.11.2015р. по 13.05.2016р., згідно з виконавчим листом №2/377/358/15 від 04 вересня 2015 року, виданим Славутицьким міським судом Київської області про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для громадян, починаючи з 13 серпня 2015 року до досягнення дитиною повноліття, що підтверджується довідкою про неотримання аліментів, виданою Броварським міськрайонним відділом ДВС Головного територіального управління юстиції у Київській області за №13113 від 19 травня 2016 року (а.с.10). Відповідно до акту обстеження умов проживання від 22 вересня 2016 року, складеного фахівцем соціальної роботи міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді виконавчого комітету Славутицької міської ради Хропатою Я.В. та спеціалістом І категорії служби у справах дітей та сім'ї виконавчого комітету Славутицької міської ради Зубець А.М., відповідач [PERSON] участі у вихованні та утриманні доньки [PERSON] не приймає, з дитиною не спілкується, не телефонує, подарунки не дарує, кошти не надає, зі святами не вітає, станом здоров'я не цікавиться. До дитячого навчального закладу не звертався (а.с.12). Згідно висновку про доцільність позбавлення батьківських прав №898/01-12 від 15 липня 2016 року, орган опіки і піклування Броварської районної державної адміністрації Київської області вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], відносно його малолітньої доньки [PERSON], [INFO] (а.с.11). Відповідно до ст..150 СК України, батьки повинні піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, моральний та духовний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитини» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст..6 Декларації прав дитини, дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітню дитину не слід, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, розлучати зі своєю матір'ю. Згідно ч.1 ст.9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Пленум Верховного Суду України в п. п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року N 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до правильного висновку про те, що [PERSON], [INFO], ухиляється від обов'язків по вихованню своєї малолітньої доньки, що, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, є підставою для позбавлення батьківських прав. За таких обставин суд приходить до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Крім того, відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплату судового збору, він стягується із відповідача в дохід Держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, суд вважає за можливим стягнути із відповідача на користь Держави судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved