Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-22 00:00:00

[PERSON] звернулася із позовом до ТОВ «Перспектива Інвестмент» про визнання за нею права спільної сумісної власності на нежитлові приміщення № VII-25 загальною площею 3,3 кв.м., ХІ-25 загальною площею 3,3 кв.м, розташовані на 25-му поверсі в житловому будинку літ. А-28 по вул. Володимира Вернадського, 35Б в м. Дніпро, а також на розподільчу підстанцію літ. Д-1 загальною площею 131,7 кв.м, розташовану біля житлового будинку літ. А-28 по вул. Володимира Вернадського, 35Б в м. Дніпро. В обґрунтування позову зазначила, що вона є власником квартири № 40 у буд. № 35Б (житловий комплекс «Західна Башта» містобудівного ансамблю «Крутогорний») по вул. Володимира Вернадського (колишня вул. Дзержинського, яка перейменована за розпорядженням Дніпропетровського міського голови від 19.02.2016 № 71-р) у м. Дніпро, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 20.06.2006, виданим на підставі рішення Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради № 2496 від 15.06.2006. Зазначає, що перша черга містобудівного ансамблю «Крутогорний» - житловий комплекс «Західна Башта» (житловий будинок з платформою літ. А-28 за адресою: вул. Дзержинського, 35Б, корпус 1) була збудована в т.ч. й за рахунок фінансування нею грошовими коштами будівельних робіт на підставі договору № 7-6-3 спільної діяльності з будівництва житлового комплексу «Вежа», укладеного 22.05.2003 з ТОВ «Перспектива Інвестмент». Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо субєкта № 54549223 станом на 03.03.2016 (стор. 138), в приватній власності ТОВ «Перспектива Інвестмент» перебувають розташовані на 25-му поверсі нежитлові приміщення № VІІ-25 (загальною площею 3,3 кв.м), ХІ-25 (загальною площею 3,3 кв.м) в житловому будинку літ. А-28. Згідно даних інвентаризаційної справи № 1690-Б на будинок № 35Б по вул. Дзержинського (корпус 1) на 25-му поверсі знаходяться машинні відділення, а також приміщення із вказівкою їх призначення та площі: I-25 (лоджія площею 3,2 кв.м); II-25 (коридор площею 9,1 кв.м); III-25 (сходи площею 14,1 кв.м); IV-25 (тамбур площею 10,0 кв.м); V-25 (сходи площею 11,3 кв.м); VI-25 (приміщення площею 18,7 кв.м); VІІ-25 (підсобне площею 3,3 кв.м); VІІІ-25 (коридор площею 6,2 кв.м); IX- 25 (сходи площею 13,3 кв.м); X-25 (приміщення площею 57,0 кв.м); ХІ-25 (підсобне площею 3,3 кв.м); XII-25 (приміщення площею 102,2 кв.м); XIII-25 (машинне приміщення площею 16,0 кв.м); XIV-25 (машинне приміщення площею 20,2 кв.м); XV-25 (коридор площею 16,3 кв.м); XVI-25 (тераса площею 51,2 кв.м). Всі ці приміщення в журналі підрахунку площі житлового будинку з нежитловими (вбудованими) приміщеннями, який є невідємною частиною інвентаризаційної справи, віднесено до розділу 22 «Площа приміщень загального користування (кв.м.)». Крім того, зазначає, що разом із першою чергою містобудування було збудовано розподільчу підстанцію літ. Д-1 площею 131,7 кв.м., яка згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 03.03.2016 (стор. 210) зареєстрована на праві приватної власності за ТОВ «Перспектива Інвестмент». Все це нерухоме майно відноситься до допоміжних приміщень будинку, проте, воно без достатніх правових підстав набуте у власність ТОВ «Перспектива Інвестмент», що підтверджується наявними у останнього свідоцтвами про право власності серії САА № 120469 від 10.08.2004 та серії САЕ № 053635 від 01.07.2011. В цьому ж будинку позивачу на праві приватної власності належить квартира № 40, а спільне майно багатоквартирного будинку, всупереч діючому законодавству, зареєстроване виключно на праві приватної власності за ТОВ «Перспектива Інвестмент», що порушує право позивача на зазначене майно як співвласника. Позивач посилається на рішення Конституційного Суду України від 02.03.2004 у справі № 1-2/2004 та від 09.11.2011у справі № 1-22/2011 якими визначено, що власники квартир дво- або багатоквартирних житлових будинків та житлових приміщень у гуртожитку, незалежно від підстав набуття права власності на такі квартири, житлові приміщення, є співвласниками допоміжних приміщень у будинку чи гуртожитку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою. Підтвердженням права власності на допоміжні приміщення не потребує здійснення додаткових дій, зокрема створення ОСББ, вступу до нього. Також, посилаючись на рішення Конституційного Суду України № 18-рп/2004 від 01.12.2004, яким розтлумачено поняття «охоронюваний законом інтерес», зазначає, що відповідач ТОВ «Перспектива Інвестмент» утруднює реалізацію прав володіння, користування і розпорядження спільним майном співвласниками багатоквартирного житлового будинку, оскільки позбавляє її права користування спільним майном. Охоронюваний законом інтерес полягає в тому, що спільне майно багатоквартирного будинку, за умови відсутності реєстрації його за відповідачами ТОВ «Перспектива Інвестмент» повинно знаходитися у спільній власності позивача. Позивач зазначає, що статтею 1 Закону України «Про обєднання співвласників багатоквартирного будинку» визначено, що допоміжні приміщення багатоквартирного будинку - це приміщення, призначені для експлуатації будинку та побутового обслуговування мешканців будинку (сходові клітини, вестибюлі, перехідні шлюзи, позаквартирні коридори, колясочні, кладові, сміттєкамери, горища, підвали, шахти і машинні відділення ліфтів, вентиляційні шахти та інші технічні приміщення). Віднесення приміщень до допоміжних приміщень, передбачалось і наказом Держжитлокомунгоспу України від 05.04.1996 № 28/389 «Про затвердження Типового статуту обєднання (товариства) співвласників багатоквартирного будинку» (втратив чинність на підставі наказу Державного комітету з питань житлово-комунального господарства № 189/2040 від 17.11.2003) та наказом Держжитлокомунгоспу України від 27.08.2003 № 141 «Про затвердження нового Типового статуту обєднання співвласників багатоквартирного будинку та Типового договору відносин власників житлових і нежитлових приміщень та управителя». В розділі IV Типового статуту ОСББ (наказ Держжитлокомунгоспу України від 05.04.1996 № 28/389 «Про затвердження Типового статуту об'єднання (товариства) співвласників багатоквартирного будинку») містився примірний перелік допоміжних приміщень будинку, його конструктивних елементів і технічного обладнання, серед яких є приміщення технічних поверхів, приміщення для зберігання матеріалів, обладнання та інструменту, розміщення обслуговуючого будинку персоналу, інші приміщення, призначені для користування всіма мешканцями. Частиною 2 ст. 382 ЦК України передбачено, що усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. Посилаючись на норми ст.ст. 15, 16, 328, 392 ЦК України, зважаючи на те, що ТОВ «Перспектива Інвестмент» неправомірно набуло у власність нежитлові допоміжні приміщення та розподільчу підстанцію, просить позов задовольнити. Представник позивача в останнє судове засідання не зявився, про дату, місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про що в матеріалах справи є розписка, про причини неявки не повідомив. Представник відповідача - ТОВ «Перспектива Інвестмент» в судовому засіданні проти позовних вимог заперечував, надав заперечення на позов, в яких відзначив, що відповідно до укладеного між позивачем та відповідачем договору № 7-6-3 про спільну діяльність із будівництва житлового комплексу «Вежа», розташованого за адресою м. Дніпропетровськ, вул. Дзержинського, 35Б, від 22.05.2003, майнова частка у спільній діяльності за вказаним договором складає - квартира № 40 та паркувальне місце №46 у житловому комплексі «Західна Вежа» (м. Дніпро, вул. В.Вернадського 35Б, корп.1). За актом прийому-передачі результатів спільної діяльності від 29.01.2004 [PERSON] отримала вказану квартиру та паркувальне місце №46. Стосовно розподільчої станції, звертає увагу суду, що на даний час, ПАТ «ДТЕК «Дніпрообленерго» забезпечує електроенергією житловий комплекс «Західна Вежа», а також інші житлові комплекси та будинки, які знаходяться поруч, а не тільки квартиру позивача. Тому просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Вислухавши в судовому засіданні представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд у межах заявлених позовних вимог (ст. 11 ЦПК України) встановив таке. Позивач [PERSON] є власником квартири № 40 у буд. № 35Б (житловий комплекс «Західна Башта» містобудівного ансамблю «Крутогорний») по вул. Володимира Вернадського (колишня вул. Дзержинського, яка перейменована за розпорядженням Дніпропетровського міського голови від 19.02.2016 № 71-р) у м. Дніпро на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 20.06.2006, виданого за рішенням Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради № 2496 від 15.06.2006 (а.с. 21). Як вбачається з рішення Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради «Про оформлення прав власності на квартири , паркувальні місця, нежитлові приміщення першої черги містобудівного ансамблю «Крутогорний» - комплекс «Західна Башта» - житловий будинок з платформою літ. А-28 за адресою: вул. Дзержинського, 35Б, корпус 1» від 18.03.2004 № 819, виконавчим комітетом прийнято рішення про оформлення прав власності за фізичними та юридичними особами на підставі договорів про участь на паях у будівництві першої черги (а.с. 56 63). До вказаного рішення додано список осіб, яким оформляються права власності (додаток), серед яких значиться [PERSON] квартира № 40, паркувальне місце № 46 підвального приміщення № 106 (договір № 7-6-3 від 22.05.2003). У списку також значиться відповідач - ТОВ «Перспектива Інвестмент», за яким оформляється право власності на ряд квартир та паркувальні місця, а також на нежитлове приміщення на 25-му поверсі № VII-25 загальною площею 3,3 кв.м., ХІ-25 загальною площею 3,3 кв.м. Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо субєкта № 54549223 від 03.03.2016 (стор. 138), на праві приватної власності у ТОВ «Перспектива Інвестмент» перебувають приміщення - № VІІ-25 та ХІ-25 (а.с. 11). З інвентаризаційної справи № 1690-Б на будинок № 35Б по вул. Дзержинського (корпус 1) вбачається, що на 25-му поверсі знаходяться ряд приміщень, серед яких є спірні - VІІ-25 та ХІ-25. Як вказано у журналі підрахунку площі житлового будинку з нежитловими (вбудованими) приміщеннями, що міститься у даній інвентаризаційній справі, площа цих приміщень зазначена у графі 22 «Площа приміщень загального користування» (а.с. 13 -20). Позивач вважає, що перша черга містобудівного житлового комплексу «Західна Башта» збудована у т.ч. й за рахунок фінансування нею грошовими коштами будівельних робіт на підставі договору № 7-6-3 спільної діяльності з будівництва житлового комплексу «Вежа» від 22.05.2003, укладеного з ТОВ «Перспектива Інвестмент» (а.с. 82 87). В матеріалах справи міститься вказаний договір № 7-6-3 спільної діяльності укладений позивачем 22.05.2003 з ТОВ «Перспектива Інвестмент» (а.с. 82 87). Відповідно до п.п. 1.7., 1.8. договору, обєктом будівництва визначена квартира на 7-му поверсі загальною площею 125,07 кв.м, яка обраховується по внутрішньому периметру та паркувальне місце № 46. Відповідно до п. 4.2. договору, внесок [PERSON] у спільній діяльності складає 442\~647,30 грн., у еквіваленті 83\~000,00 долари США. У пункті 8.7. договору обумовлено, що виділ частки у натуральному вигляді у власність [PERSON] відбувається у розмірі, що не перевищує вартість внеску шляхом передання обєкту у власність після введення всього обєкту будівництва в експлуатацію. За умовами п. 8.9. договору, у власність сторони передається лише обєкт, тобто, паркувальне місце та квартира на 7-му поверсі загальною площею 125,07 кв.м, без приналежних до нього сходових клітин та місць загального користування, які залишаються у власності ТОВ «Перспектива Інвестмент» з метою подальшої експлуатації. За актом прийому-передачі результатів спільної діяльності від 29.01.2004 [PERSON] передано вказану квартиру та паркувальне місце №46 (а.с. 80). Суд не погоджується із доводами позивача про те, що у т.ч. за рахунок її коштів збудована вся перша черга вказаного житлового комплексу, у и.ч. й спірні приміщення, оскільки договором про спільну діяльність у будівництві чітко передбачено, що обєктом фінансування позивачем є конкретно визначена квартира і паркувальне місце. Участь у фінансування позивачем будівництва інших приміщень, у т.ч. допоміжних, або загального користування договором не передбачено. Крім того, у п. 8.9. договору сторони домовилися про те, що у власність [PERSON] передається лише пакувальне місце та квартира, без приналежних до неї сходових клітин та місць загального користування, які залишаються у власності ТОВ «Перспектива Інвестмент» з метою подальшої експлуатації. Суд зазначає, що за положеннями ч. 2 ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» власники квартир багатоквартирних будинків та житлових приміщень у гуртожитку є співвласниками допоміжних приміщень у будинку чи гуртожитку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою і зобов'язані брати участь у загальних витратах, пов'язаних з утриманням будинку і прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку чи гуртожитках. Допоміжні приміщення (кладовки, сараї і т. ін.) передаються у власність квартиронаймачів безоплатно і окремо приватизації не підлягають. Зазначене право передбачене також ч. 2 ст. 382 ЦК України, відповідно до якої власникам квартири у дво- або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку. Рішеннями Конституційного Суду України від 02.03.2004 № 4-рп/2004 у справі № 1-2/2004 та від 09.11.2011 № 14-рп/2011 у справі № 1-22/2011 визначено, що допоміжні приміщення (підвали, сараї, кладовки, горища, колясочні та ін.) відповідно до п. 2 ст. 10 Закону «Про приватизацію державного житлового фонду» передаються безоплатно у спільну власність громадян одночасно з приватизацією ними квартир, що засвідчується єдиним документом ? свідоцтвом про право власності на квартиру. Тобто право володіння, користування та розпорядження допоміжними приміщеннями мають усі співвласники житлового будинку. Згідно із ч. 2 ст. 369 ЦК України розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою усіх співвласників. Згода співвласників на вчинення правочину щодо розпорядження спільним майном має бути висловлена письмово і нотаріально посвідчена. Позивач вважає, що порушене її право на користування спільною сумісною власністю, але не зазначає, яким відповідач ТОВ «Керуюча компанія «Перспектива» наразі порушує її право. Як відзначив представник позивача в судовому засіданні, існує ймовірність, що відповідач може у майбутньому витрати з оренди покласти у т.ч. на неї, як на співвласника будинку. Разом із тим, позивачем не надано суду ані вказаного договору, ані його проекту, ані відповідного розрахунку витрат на оплату оренди чи користування спірними приміщеннями, зокрема, спірними підсобними приміщеннями. Позивачем також не надано інших доказів, які б свідчили про те, що відповідач вчинив дії, направлені на позбавлення її права користування спірними підсобними приміщеннями, вчинивши дії без отримання дозвільних документів або без її особистої згоди та інших співмешканців. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. 2 ст. 59 ЦПК України кожна сторона повинна довести допустимими доказами ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності. Статтею 1 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» передбачено, що допоміжні приміщення багатоквартирного будинку - це приміщення, призначені для експлуатації будинку та побутового обслуговування мешканців будинку (сходові клітини, вестибюлі, перехідні шлюзи, позаквартирні коридори, колясочні, кладові, сміттєкамери, горища, підвали, шахти і машинні відділення ліфтів, вентиляційні шахти та інші технічні приміщення ). Дійсно віднесення приміщень, в тому числі приміщень для зберігання матеріалів, обладнання, інструменту, розміщення обслуговуючого персоналу, до допоміжних приміщень, передбачалось наказом Держжитлокомунгоспу України від 05.04.1996 №28/389 «Про затвердження Типового статуту об'єднання (товариства) співвласників багатоквартирного будинку» (втратив чинність на підставі наказу Державного комітету з питань житлово-комунального господарства № 189/2040 від 17.11.2003) та наказом Держжитлокомунгоспу України від 27.08.2003 № 141 про затвердження нового Типового статуту об'єднання співвласників багатоквартирного будинку та Типового договору відносин власників житлових і нежитлових приміщень та управителя. Отже, з метою вирішення спору сторонами слід надати відповідні документи, на підставі яких суду слід з'ясувати не лише характеристику спірного приміщення за цими документами, але й детально перевірити, чи є спірне приміщення допоміжним; чи знаходитися у ньому технічне обладнання будинку (інженерні комунікації та технічні пристрої, які необхідні для забезпечення санітарно-гігієнічних умов і безпечної експлуатації квартир тощо), без доступу до якого експлуатація житлового будинку є неможливою; чи використовувалось воно чи якась з його частина для обслуговування будинку. Від вирішення цього питання залежить те, чи є спірне приміщення згідно із ст.ст. 355, 356 ЦК України спільною частковою власністю власників приватизованих квартир, оскільки відповідно до цивільного законодавства України розпорядження майном, що є спільною частковою власністю проводиться за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди - спір вирішується судом. Позивачем надана суду Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 03.03.2016 (стор. 138), згідно якої у приватній власності ТОВ «Перспектива Інвестмент» перебувають розташовані на 25-му поверсі нежитлові приміщення № VІІ-25 та ХІ-25 в житловому будинку літ. А-28 по вул. Дзержинського, 35Б. Суду також надано інвентаризаційну справу на будинок № 35Б по вул. Дзержинського (корпус 1) станом ще на 12.12.2003, де вказано, що на 25-му поверсі знаходяться вказані підсобні приміщення загального користування. З наданого відповідачем [PERSON] квартир на 25-му поверсі видно місце розташування вказаних приміщень (а.с. 92). Суд зазначає, що у будинках можуть бути нежитлові приміщення, які не призначені для його обслуговування, а можуть використовуватися для розташування крамниць, перукарень, офісів тощо. Ці приміщення можуть перебувати як в комунальній так і в приватній власності фізичних та юридичних осіб. Критерієм визначення статусу спірного приміщення є його призначення. Проте суд не може прийняти до уваги надані позивачем докази, які посвідчують його порушене право як співвласника, оскільки з наданих документів не можливо встановити достеменно статус цих приміщень на день розгляду справи, у який спосіб вони використовуються на даний час, чи є спірні приміщення допоміжними, чи призначені для експлуатації будинку та побутового обслуговування мешканців будинку, адже позивач у позові взагалі не зазначає, яким чином перебування у власності відповідача даних приміщень порушує його право, і навіть яким чином позивач або інші співмешканці мають намір використовувати ці приміщення. З наданого відповідачем [PERSON] державної технічної комісії про прийняття в експлуатацію даного житлового комплексу за 2003 рік (а.с. 41 44) видно лише наявність всіх приміщень у будинку та їх площа. Разом із тим, суд вважає, що наявність самого по собі у відповідача права власності на оспорювані приміщення не можна вважати належним і допустимим доказом порушеного права позивача, адже, як було встановлено, позивач приймав пайову участь у будівництві лише власної квартири, а допоміжні приміщення можуть перебувати не лише у співвласників будинку, а й у інших юридичних та фізичних осіб. Суд також не приймає доводи позивача про те, що розподільча підстанція літ. Д-1 площею 131,7 кв.м. також повинна належати їй на праві спільної сумісної власності. Дійсно згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 03.03.2016 (стор. 210) розподільча підстанція літ. Д-1 зареєстрована на праві приватної власності за ТОВ «Перспектива Інвестмент» (а.с. 12). Як вбачається з рішення Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 11.12.2003 № 3924 «Про затвердження акту держаної технічної комісії про прийняття в експлуатацію першої черги містобудівного ансамблю «Західна Башта», ТОВ «Перспектива Інвестмент» дозволено ввести в експлуатацію першу чергу містобудівного ансамблю «Західна Башта» з платформою та розподільчою підстанцією літ. Д-1 площею 131,7 кв.м. (а.с. 39 , 40). Як відзначив представник відповідача в судовому засіданні, за допомогою розподільчої підстанції літ. Д-1, яка знаходиться взагалі поза межами будинку, наразі ПАТ «ДТЕК «Дніпрообленерго» забезпечує електроенергією не тільки житловий комплекс «Західна Вежа», а також інші житлові комплекси та будинки, які знаходяться поруч. На підтвердження цього надав копію з технічних умов на енергопостачання на містобудівний ансамбль «Крутогорний» - житловий комплекс «Амфітеатр», однолінійну схему мереж енергопостачання житлового комплексу «Крутогорний» по вул. Дзержинського, 35Б, з якої видно, що з розподільчої підстанції РП-35 забезпечуються електроенергією сім житлових комплексів «Крутогорний», у т.ч. й житловий комплекс «Західна Вежа» (а.с. 90, 91). Тобто, як встановлено, розподільча підстанція літ. Д-1 взагалі знаходиться поза межами житлового комплексу. Позивач у своєму позові взагалі не зазначає, яким чином, перебування даної розподільчої підстанції впливає на її право співвласника. Позивач робить висновок, який на її думку є очевидним, що як спірні приміщення, що розташовані у будинку, так і розподільча підстанція є власністю всіх співвласників будинку, а не ТОВ «Перспектива Інвестмент» одноособово. За правилами доказування, визначеними ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. За правилами ст. 61 ЦПК України сторони звільнені від доказування з тих підстав, якщо обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. У даному випадку такі підстави відсутні. Таким чином, позивачем не доведено суду належними доказами наявність порушеного права з боку відповідачів. Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що позовні вимоги [PERSON] до ТОВ «Перспектива Інвестмент» про визнання за нею права спільної сумісної власності на спірні нежитлові приміщення та розподільчу підстанцію не підлягають задоволенню. Оскільки суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні позову, судові витрати відповідно до ст. 88 ЦПК України не стягуються. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed