Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-29 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON]. В обгрунтування позову посилається на те, що вона з2004 року перебуває у зареєстованому шлюбі з відповідачем. За цей час у них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. На сьогоднішній день, у неї з чоловіком відсутнє взаємопорозуміння, повага одне до одного, а тому бажає розірвати шлюб. ЇЇ прізвище після розірвання шлюбу просить не змінювати, неповнолітнх дітей -залишити проживати із нею. 22 жовтня 2018 року провадженення у справі було зупинено, та надано сторонам строк на примирення терміном два місяці. 20 грудня 2018 року провадження у справі поновлено та призначено розгляд справи у судовому засіданні. В судовому засіданні позивачка просила шлюб між нею та відповідачем розірвати, оскільки вони не примирилися. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, та просив в задоволенні позову відмовити. Заслухавши пояснення сторін, та дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 55 Сімейного кодексу України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Згідно ч.3, ч.4 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. рокуПримушування жінки та ркоу чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Судом встановлено, що 03 вересня 2004 року виконавчим комітетом Залуквянської сільської ради Галицького району Івано-Франківської області між стронами зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №12. За переріод шлюбних відносин у сторін народилося двоє дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. На даний час у сторін немає взаємопорозуміння, відсутня повага один до одного, та сімейні відносини фактично припинені. Оскільки, за наданий судом час сторони не примирилися та позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а примушування до збереження сімейних відносин - є порушенням права дружини, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Вивчивши матеріали справи, приймаючи до уваги, що збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, суд приходить до висновку, що шлюб необхідно розірвати. За приписами ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, при реєстрації розірвання шлюбу прізвище позивачки не змінювати.

Outcome: approved