Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-31 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до суду, в якому просить стягнути з комунального підприємства «Городенка - Житлосервіс» 10134,03 грн. заборгованості по заробітній платі з 2013 року по травень 2016 року. В позові зазначила, що 14.02.2013 року прийнято її на роботу до КП «Городенка - Житлосервіс» на посаду юриста згідно наказу «№ 2 від 14.02.2013 року. З 2013 року по даний час заробітна плата виплачується не в повному обсязі. Фактично з 2013 року по травень 2016 року заробітна плата виплачувалася частинами. Станом на 01.05.2016 року через повну не виплату заробітної плати виникла заборгованість на загальну суму 10134,03 грн. У звязку із чим просить позовні вимоги задовольнити. В судове засідання позивачка не з'явилася. До суду подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання також не з'явився, про розгляд справи повідомлявся. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи із таких підстав: в судовому засіданні встановлено, що 14.02.2013 року згідно наказу № 2 комунального підприємства «Городенка - Житлосервіс» позивачку прийнято на роботу на посаду юриста в комунальне підприємство «Городенка - Житлосервіс» де вона працює по сьогоднішній день. Оплата згідно штатного розпису.Зарплату із 2013 року по травень 2016 року отримує нерегулярно. Із матеріалів справи вбачається, що оплата праці виплачується частково. Те що позивачка працює у КП «Городенка - Житлосервіс» доводиться копією наказу про прийняття на роботу від 14.02.2013 року та копією трудової книжки від 14.02.2013 року, АФ №987479. Із вище зазначеного наказу № 2 від 14.02.2013 року про прийняття на роботу доводиться, що позивачку прийнято на посаду юриста, оплата праці згідно штатного розпису. Довідкою № 38 від 17.05.2016 року доводиться, що заборгованість по заробітній платі з 2013 року по травень 2016 року складає 10134,03 грн. Штатний оклад [PERSON], складає 2764,85 грн. Із матеріалів справи вбачається, що заробітну плату позивачці платили частинами і станом на 01.05.2016 року невиплачена заробітна плата становить 10134,03 грн. Відповідно до ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникові регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективним органом (а вразі відсутності таких органів представниками, обраними і уповноваженими трудових колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду за який стягується виплата. В силу ч.2 ст. 233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Однак з матеріалів справи вбачається, що заробітну плату позивачці виплачували частинами і не регулярно. У звязку із чим, виходячи із викладеного суд вважає, що позов слід задовольнити та стягнути із відповідача в користь позивачки 10134,03 грн. Згідно ст. 88 ЦПК України, суд розподіляє судові витрати пропорційно задоволеним вимогам. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Виходячи із викладеного на підставі ст.115, ч.2 ст. 233 КЗпП України та

Outcome: approved