Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-21 00:00:00

[PERSON] через свого представника [PERSON] звернувся до суду з позовом до ТДВ «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай» про відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого. Просив стягнути з ТДВ «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай» на його користь: - 11169 грн. страхового відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю фізичної особи; - 40131 грн. страхового відшкодування понесених витрат на поховання та спорудження надгробного пам`ятника. В обґрунтування позову позивач [PERSON] посилався на такі обставини. [INFO] по вул. Шосе в с. Івангороді Христинівського району відбулась дорожньо-транспортна пригода. Водій, керуючи автомобілем ВАЗ - 2109, д. н. [NUMBER] , здійснив наїзд на велосипедиста [PERSON] , [INFO] . Внаслідок ДТП [PERSON] від отриманих тілесних ушкоджень загинув на місці пригоди.Він є сином загиблого [PERSON] , а тому у зв`язку з смертю останнього йому спричинена значна та непоправна шкода. Станом на дату настання ДТП відповідальність водія за спричинену шкоду майну, здоров`ю та/або життю третіх осіб була застрахована у відповідача за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АМ 4454940, який діяв на момент настання ДТП станом на [INFO] [INFO] за фактом настання даної ДТП були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12018250000000239 з кваліфікацією по ст. 286 КК України та розпочато досудове розслідування. 27.12.2019 р. слідчим ВРЗСТ СУ ГУНП в Черкаській області було винесено постанову про закриття кримінального провадження № 12018250000000239. В ході проведення розслідування страхового випадку відповідачем не здобуто і відповідно не надано йому жодних доказів, які б підтверджували той факт, що йому спричинена шкода внаслідок непереборної сили або внаслідок умислу потерпілого. Також підтвердженням того, що шкода не заподіяна внаслідок непереборної сили чи умислу потерпілого є той факт, що кримінальне провадження розслідується за ст. 286 КК України як дорожньо-транспортна пригода. Викладене вище свідчить, що він має всі підстави для відновлення свого порушеного права і одержання грошової компенсації за спричинену йому шкоду. Оскільки відповідальність водія за спричинену шкоду третім особам є застрахована, він вирішив відновити своє порушене право шляхом одержання грошової компенсації за спричинену шкоду у вигляді страхового відшкодування саме від відповідача. 10.06.2020 р. відповідно до вимог ст. 33, ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» представником за довіреністю [PERSON] було надіслано на поштову адресу ТДВ «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай» повідомлення про ДТП та заяви на виплату страхового відшкодування з усіма необхідними документами. У липні 2020 р. відповідач повідомив його представника про те, що заяви з поданими до неї документами отримав та прийняв рішення про відмову у виплаті йому страхового відшкодування, оскільки вина водія [PERSON] судом не встановлена. Така відмова ТДВ «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай» суперечить вимогам чинного законодавства України. Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу ВАЗ - 2109, д.н. [NUMBER] , настає незалежно від його вини. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки завжди є неправомірною та підлягає відшкодуванню незалежно від вини, тому відмова відповідача у здійсненні виплати йому страхового відшкодування є незаконною. Особами, які мають право на отримання страхового відшкодування моральної шкоди у зв`язку зі смертю [PERSON] , є: 1.мати [PERSON] , [INFO] ; 2.дружина [PERSON] , [INFO] ; 3.син [PERSON] , [INFO] ; 4.син [PERSON] , [INFO] . Загальний розмір страхового відшкодування моральної шкоди, що належить йому, становить 11169 грн., який визначається шляхом поділу загального розміру страхового відшкодування моральної шкоди на чотирьох осіб (44676 / 4 = 11169). Він поніс витрати на поховання батька та спорудження останньому надгробного пам`ятника у розмірі 40131 грн., що підтверджується документами та не перевищує 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Відповідачем ТДВ «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай» був поданий до суду відзив на позовну заяву, в якому відповідач просив відмовити повністю у задоволенні позову. У відзиві зазначено, що відповідач не погоджується з вимогами позову. Між страховиком та [PERSON] було укладено договір (поліс) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АМ4454940, забезпечений транспортний засіб ВАЗ - 21099, реєстраційний номер [NUMBER] . Правовідносини, що виникають під час дії даного полісу, регулюються спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства країни, то застосовуються норми цього Закону. 21 жовтня 2018 р. близько 14 год. 45 хв. сталася дорожньо-транспортна пригода на 514 км+750 м автодороги Стрий-Тернопіль-Кіровоград-Знам`янка за участю транспортного засобу ВАЗ - 21099, реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] та велосипедиста [PERSON] , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішохід [PERSON] отримав важкі тілесні ушкодження, від яких того ж дня помер у Христинівській ЦРЛ. По факту зазначеного ДТП відомості були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. 27.12.2019 р. була винесена постанова про закриття кримінального провадження за ч. 2 ст. 286 КК України у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення. Під час досудового слідства встановлено, що діями [PERSON] нікому крім нього тілесні ушкодження не заподіяні, тому в діях водія [PERSON] відсутні ознаки кримінально-караного діяння, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, заподіяння шкоди самому порушнику ПДР складу правопорушення не створює. Згідно з п. 22.1. ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом , порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 6 цього ж Закону страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. ТДВ «Страхова компанія «Ю. Ес. Ай.» у цьому випадку не відповідає за заподіяння шкоди внаслідок ДТП, оскільки цей випадок не є страховим. Відповідно до роз`яснень, які містяться у п. 17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 р. № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішені спорів про шкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», необхідною умовою виникнення обов`язку страховика за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності осіб, які на відповідній правовій підставі володіють транспортними засобами, є настання страхового випадку (події, внаслідок якої завдано шкоди третім особам під час ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, цивільно-правова відповідальність якої застрахована за договором). Якщо факт завдання шкоди відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не є страховим випадком, то потерпілий має право вимагати відшкодування шкоди на підставі загальних правил, встановлених ЦК України. Представник позивача в даному випадку хибно застосовує до правовідносин між страховиком та потерпілим умови ст. 1187 ЦК України, оскільки вони регламентують порядок відшкодування шкоди безпосередньо завдавачем шкоди або володільцем джерела підвищеної небезпеки. Оскільки ТДВ «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.» виступає страховиком згідно полісу, то до правовідносин із позивачем необхідно застосовувати вимоги спеціального Закону України « Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та Закону України «Про страхування». Підстави щодо відшкодування шкоди у її заподіювача та підстави щодо виплати страхового відшкодування страховиком мають суттєві відмінності: - для відшкодування шкоди безпосередньо особою, яка таку шкоду завдала, достатньо факту спричинення шкоди; - для виплати страхового відшкодування необхідною умовою є настання страхового випадку. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] у судове засідання не з`явились, проте від представника позивача на електронну адресу суду надійшла заява з проханням розглянути справу без їх участі, у заяві також зазначено, що вони позов підтримують повністю. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу без участі позивача [PERSON] та його представника [PERSON] . Представник відповідача Головащенко К.Г. у судовому засіданні позов не визнала повністю, посилаючись на обставини, зазначені у відзиві на позов. Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши письмові докази у справі: копії повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, заяв на виплату страхового відшкодування від 05.06.2020 р., постанови про закриття кримінального провадження від 27.12.2019 р., свідоцтва про смерть [PERSON] , інші письмові докази, суд вважає, що у задоволенні позову необхідно відмовити повністю з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] на 514 км +750 м автодороги Стрий - Тернопіль- Кіровоград - Знам`янка в адміністративних межах с. Івангорода Христинівського району водій [PERSON] , керуючи автомобілем ВАЗ - 2109, д. н. [NUMBER] , з причепом та рухаючись в напрямку м. Умані, здійснив наїзд на велосипедиста [PERSON] . Внаслідок ДТП [PERSON] від отриманих тілесних ушкоджень помер того ж дня в Христинівській ЦРЛ. За цим фактом відомості були внесені до ЄРДР за ознаками ч. 2 ст. 286 КК України за № 12018250000000239. Згідно з висновком судової автотехнічної експертизи №4/518 від 03.10.2019 р. водій [PERSON] повинен був діяти відповідно до вимог п.10.1. та п. 16.11 Правил дорожнього руху . В дорожній обстановці, що склалася, водій автомобіля [PERSON] не мав технічної можливості уникнути наїзду на велосипедиста [PERSON] шляхом застосування екстреного гальмування. В дорожній обстановці, що склалася, у причинному зв`язку з виникненням даної пригоди з технічної точки зору знаходиться виїзд велосипедиста [PERSON] на смугу руху автомобіля під керуванням водія [PERSON] на відстані меншій, ніж зупиночний шлях автомобіля в умовах місця пригоди. Постановою слідчого ВР ЗСТ СУ ГУНП України в Черкаській області від 27.12.2019 р., копія якої долучена до справи, вказане кримінальне провадження було закрите у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення. Тобто, постановою про закриття кримінального провадження не підтверджується факт настання смерті [PERSON] у зв`язку із заподіянням шкоди джерелом підвищеної небезпеки. На момент ДТП відповідно до страхового полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власником наземних транспортних засобів № АМ4454940 цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в ТДВ «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.». Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно з п. 22.1. ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Як визначено ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до роз`яснень, які містяться у п. 17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 р. № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», необхідною умовою виникнення обов`язку страховика за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності осіб, які на відповідній правовій підставі володіють транспортними засобами, є настання страхового випадку (події, внаслідок якої завдано шкоди третім особам під час ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, цивільно-правова відповідальність якої застрахована за договором). Якщо факт завдання шкоди відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не є страховим випадком, то потерпілий має право вимагати відшкодування шкоди на підставі загальних правил, встановлених ЦК України. Відповідач ТДВ «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.» не повинен відповідати за завдання шкоди внаслідок ДТП, яке сталося за участю водія [PERSON] і призвело до загибелі батька позивача, оскільки відсутня вина водія у цьому ДТП, а, отже, цей випадок не є страховим. Позивач має право вимагати відшкодування шкоди на загальних підставах, встановлених ЦК України, тобто заявивши позов безпосередньо до володільця джерела підвищеної небезпеки. Аналогічна позиція міститься у постанові Верховного Суду від 30 жовтня 2019 р. у справі № 638/6652/16-ц. Враховуючи зазначені обставини, у задоволенні позову необхідно відмовити повністю.

Outcome: dismissed