Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-02 00:00:00

[PERSON] (надалі - позивач), діючи через свого представника [PERSON] , звернулася до Рівненського міського суду Рівненської області з позовом до [PERSON] (надалі - відповідач), в якому просить розірвати шлюб, укладений між сторонами. Позовну заяву мотивує тим, що на протязі останніх років сімейне життя між сторонами погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Відчуття довіри, взаємної любові та поваги зникли, а відтак, зникла і основа для подальшого збереження шлюбу. Оскільки ведення спільного господарства між ними неможливе, то за переконанням позивача, подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини вже немає. Додаткового строку на примирення вони не потребують. У судове засідання позивач не з`явилася, хоча була належним чином повідомлена про час, дату та місце розгляду справи, що підтверджується розпискою її представник [PERSON] , яка знаходиться в матеріалах справи. 03 листопада 2021 року позивач подала заяву, в якій просить справу слухати у її відсутність, позовні вимоги підтримує повністю, судові витрати просить покласти на неї в розмірі 450 грн. судового збору та витрати за правничу допомогу в розмірі 950 грн. 03 листопада 2021 року представник позивача [PERSON] подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. У судове засідання відповідач також не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. 03 листопада 2021 року відповідач подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі, судові витрати просить покласти на нього в розмірі 450 грн. судового збору та витрати за правничу допомогу в розмірі 950 грн. Згідно частини четвертої статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вирішуючи питання щодо наявності законних підстав для визнання позову відповідачем та задоволення позову у зв`язку з цим, суд враховує наступне. Відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого Виконавчим комітетом Городоцької сільської ради Рівненського району Рівненської області 23 жовтня 2015 року, серії [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 23 жовтня 2015 року, актовий запис №41. Після реєстрації шлюбу присвоєні прізвища чоловікові - [PERSON] , дружині - [PERSON] . Під час перебування у шлюбі у сторін народилася дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції 03 березня 2016 року. Згідно з частиною третьою статті 105 Сімейного кодексу України (надалі - СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Стаття 112 СК України передбачає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони не підтримують подружніх стосунків і бажають розлучитися. Відповідно до частини першої статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд вважає, що на даний час спільне проживання сторін стало не можливим і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тобто фактично шлюб не існує, а тому його слід розірвати, що не позбавляє сторін права повторно зареєструвати шлюб після усунення обставин, що були підставою для його розірвання. Відповідно до частини другої статті 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд вважає за необхідне роз`яснити, що згідно абзацу 2 частини третьої статті 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Разом з тим, сторони просять судовий збір розділити між ними порівну, відтак з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 454 грн. 00 коп. Вирішуючи питання щодо судових витрат, здійснених позивачем у зв`язку з розглядом позову, які складаються з витрат за надання правничої допомоги у розмірі 1 900 грн. 00 коп. суд враховує, що відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Витрати за надання правничої допомоги підтверджені належними доказами, а саме меморіальним ордером від 16 вересня 2021 року, з якого вбачається, що вони здійснені саме позивачем. Також надано договір про надання правової допомоги №1 від 16 вересня 2021 року з додатковою угодою, акт приймання-передачі послуг від 17 вересня 2021 року, у якому здійснено детальний опис робіт, виконаних для надання правничої допомоги. Відтак, враховуючи, що сторони просять витрати на правничу допомогу розділити між ними порівну, по 950 грн. 00 коп. з кожного, суд доходить висновку про необхідність стягнення даних витрат з відповідача на користь позивача у розмірі 950 грн. 00 коп.

Outcome: approved