Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-08 00:00:00

[PERSON], яка діє в інтересах малолітньої дитини [PERSON], [INFO], звернулася вся до суду із зазначеним вище позовом, уточнивши який вказала, що в період шлюбу укладеного 22.09.1973 року між [PERSON] та [PERSON], чоловік [PERSON] 06.07.1988 року отримав у власність житловий будинок, розташований за адресою: Дніпропетровська область, Криворізький район, с. Лозуватка, вул. 8-го Березня, 26, який є обєктом спільної сумісної власності подружжя [PERSON], а отже частки кожного з подружжя є рівними та кожному з них окремо належить по1/2 частці вказаного будинку. 29.06.2004 року помер [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина на належну йому 1/2 частину вказаного будинку, яку в порядку ст. 1261 ч.1, 1268 ЦК України фактично прийняли спадкоємці першої черги за законом дружина померлого [PERSON] та дочка померлого [PERSON] в рівних частинах кожна окремо по 1/4 частці від всього домоволодіння та продовжували користуватися будинком, однак в нотаріальному порядку спадщину не оформили. 12.11.2009 року померла [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на належну їй за життя 1/2 частину житлового будинку, що є шлюбною часткою у вказаному домоволодінні та 1/4 частину житлового будинку, яку вона фактично прийняла після смерті чоловіка [PERSON], проте не оформила в установленому законом порядку. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є її діти [PERSON] та [PERSON], які подали заяви до нотаріальної контори про відмову від спадщини, а також донька [PERSON], яка звернулася із заявою про прийняття спадщини після смерті матері. Однак, [PERSON] отримала відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії через те, що спадковий житловий будинок придбаний померлою в період шлюбу з [PERSON], а відтак померлому подружжю, кожному з них належить шлюбна доля в домоволодінні, яку в досудовому порядку згідно чинного законодавства виділити не можливо. [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із позовом про визнання спірного домоволодіння спільною сумісною власністю подружжя, визначення часток у праві спільної сумісної власності та визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом. Рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 20.03.2013 року, позов задоволено частково визнано за [PERSON] право власності на 3/4 частки житлового будинку з господарчими спорудами, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, Криворізький район, с. Лозуватка, вул. 8-го Березня, 26, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої 12 листопада 2009 року. При цьому у вказаному рішенні суду зазначено, що позовні вимоги [PERSON] в частині визнання за нею права власності на 1/4 частку вказаного житлового будинку в порядку спадкування за законом після [PERSON], померлого 29.06.2004 року, залишені без розгляду в звязку зі смертю 16.03.2013 року позивачки. Тож право власності на 1/4 частку спірного житлового будинку залишилося не оформленим, хоча судовим рішенням встановлено, шо спадщина була прийнята [PERSON], так як остання на момент смерті померлого батька [PERSON] проживала із спадкодавцем і від спадщини не відмовилася. Єдиною спадкоємицею першої черги після померлої [PERSON] є її донька [PERSON], [INFO], опікуном якої на даний момент є [PERSON] Оформити в нотаріальному порядку спадщину після смерті [PERSON], на її малолітню доньку [PERSON] не має можливості, оскільки спадкодавиця фактично прийняла спадщину у вигляді 1\\4 частин будинку №26 по вул. 8-го Березня в с. Лозуватка Криворізького району, після смерті батька, однак юридично її не оформила, про що нотаріус видала відповідну постанову. Тому позивач просить визнати за [PERSON] право власності на 1/4 частку домоволодіння №26 по вул. 8-го Березня в с. Лозуватка Криворізького району Дніпропетровської області в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] померлої 16.03.2013 року, яку остання прийняла у спадщину після смерті свого батька [PERSON], померлого 29.06.2004 року, але не оформила своїх спадкових прав. Позивач правом на участь в судовому засіданні не скористалась, надала суду заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та наполягала на їх задоволенні. (а.с. 85). Представники відповідача [PERSON] сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області в судове засіданні не зявилися, просили справу розглянути за їх відсутності, позовні вимоги визнали, про що надана відповідна заява (а.с. 58). Третя особа [PERSON] та представники Служби у справах дітей Криворізької районної державної адміністрації Дніпропетровської області також, кожен окремо, надали суду заяву, в яких просили справу розглянути за їх відсутності, проти задоволення позову не заперечували (а.с. 59, 86) В зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що подана заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 цього Кодексу. Частиною 3 ст. 61 ЦПК України визначено, що обставини , встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Судом встановлено та письмовими матеріалами підтверджено, що рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 20.03.2013 року були частково задоволені позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визнання часток у праві спільної сумісної власності та визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом. Визнано за [PERSON] право власності на 3/4 частки житлового будинку №26 по вул. 8-го березня в с. Лозуватка Криворізького району Дніпропетровської області, який складається з житлового будинку А-1 загальною площею 57,6 кв.м, житловою площею 31,7 кв.м, літньої кухні Б, сараю В, вбиральні Г, підвалу Д, водоколонки І, замощення ІІ, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої 12 листопада 2009 року, в задоволенні решти позовних вимог [PERSON] відмовлено (а.с. 10-15). Вказане рішення набрало законної сили 12.04.2013 року. Зазначеним вище рішенням встановлені наступні обставини. 22 вересня 1973 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, який був посвідчений [PERSON] сільською радою Криворізького району Дніпропетровської області, актовий запис №65. В період шлюбу, а саме 06.07.1988 року [PERSON] отримав у власність житловий будинок, розташований за адресою: Дніпропетровська область, Криворізткий район, с. Лозуватка, вул. 8-го Березня, будинок №26, що також підтверджується копією свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок (а.с. 6). Оскільки вказаний житловий будинок був набутий в період шлюбу, то на підставі ст. 22 Кодексу про шлюб та сімю України, вказаний будинок є обєктом спільної сумісної власності подружжя [PERSON], та на підставі ст. 28 Кодексу про шлюб та сімю України та ст.ст. 368, 372 ЦК України, [PERSON] та [PERSON], кожному окремо на праві приватної власності належало по 1/2 частці будинку. 29.06.2004 року помер [PERSON], що також вбачається з свідоцтва про смерть серії 1-КИ № 567580 (а.с.8). Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді 1/2 частки будинк4у №26 по вул. 8-го Березня в с. Лозуватка Криворізького району Дніпропетровської області. Спадкоємцями першої черги за законом, які фактично прийняли спадщину після смерті [PERSON] в порядку ст. 1261 ч.1, ст.. 1268 ч.3 ЦК України були: дружина [PERSON] та дочка [PERSON], які після його смерті продовжили проживати в будинку. Судом встановлено, що після смерті [PERSON] належну йому за життя 1/2 частку житлового будинку №26 по вул. 8-го березня в с. Лозуватка Криворізького району Дніпропетровської області, прийняли в рівних частках, кожен окремо по 1/4 частині від всього будинку, [PERSON] та [PERSON]. При цьому суд відмітив, що в нотаріальному порядку спадщину після смерті [PERSON] не оформлювалася. Отже рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 20.03.2012 року встановлено, що [PERSON], будучи спадкоємицею першої черги після смерті [PERSON] фактично прийняла 1/4 частку житлового будинку з господарчими спорудами за адресою: с. Лозуатка Криворізького району Дніпропетровської області, вул. 8-го Березня, 26, однак в нотаріальному порядку спадщину не оформила. Вказані вище обставини, крім того, підтверджується довідкою виконкому [PERSON] сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області №670 від 19.03.2015 року, згідно якої на день смерті [PERSON] разом з ним проживали та були зареєстровані за адресою: [INFO] дружина [PERSON], та дочка [PERSON] (а.с.56). Згідно листа Шостої криворізької нотаріальної контори №852/02-14 від 31.07.2015 року, після смерті [PERSON], померлого 29.06.2004 року із заявою про прийняття спадщини за законом та за заповітом ніхто не звертався, свідоцтво про право на спадщину не видалося (а.с. 79). [PERSON] звернулася до суду із позовом про визнання за нею право власності на 1/4 частку будинку №26 по вул. 8-го Березня в с. Лозуватка Криворізького району Дніпропетровської області після [PERSON], померлого 29.06.2004 року, однак ухвалою Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 20.03.2013 року вказані позовні вимоги залишені без розгляду (а.с. 88-89). 16.03.2013 року померла [PERSON], що підтверджується ксерокопією свідоцтва про її смерть серії І-КИ № 498453 (а.с. 17). Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй за життя майно. Згідно ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. [PERSON] по день своєї смерті проживала та була зареєстрована за адресою: [INFO], разом з нею проживала її малолітня донька [PERSON], [INFO], що підтверджується довідкою виконкому [PERSON] сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області №549 від 09.03.2015 року (а.с. 38) та актом депутата [PERSON] сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області [PERSON] (а.с. 39) ). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За життя [PERSON] розпорядження щодо належного їй майна не зробила, що вбачається з інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №41979286 від 02.11.2015 року (а.с. 93), а тому спадкування після її смерті здійснюється за законом. Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 4 ст. 1268 ЦК України малолітня особа вважається такою, що прийняла спадщину, крім випадків, встановлених частиною другою-четвертою статті 1273 цього Кодексу. Спадкоємцем за законом першої черги є дочка померлої [PERSON] малолітня [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-КИ №243848 (а.с. 18). [PERSON], згідно розпорядження голови Криворізької районної державної адміністрації Дніпропетровської області від 15.05.2012 року №Р-281/о/3-12 (а.с. 21) призначена опікуном над малолітньою [PERSON], [INFO], та діючи в інтересах малолітньої спадкоємиці, реалізувала право на спадщину після смерті [PERSON], звернувшись у встановлені законом строки до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, про що вказано в листі завідувача Шостої Криворізької державної нотаріальної контори, в.о. Криворізької районної державної нотаріальної контори від 02.11.2015 року №1359/02-14 (а.с.91), крім неї до нотаріуса з приводу прийняття спадщини ніхто не звернувся. В той же час постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 11.03.2015 року №362/02-31, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на частку житлового будинку з господарчими побудовами, що розташований за адресою: Дніпропетровська область, Криворізький район, с. Лозуватка, вул. 8-го Березня, 26 після смерті [PERSON], померлої 16.03.2013 року, у звязку з тим, що з поданих документів вбачається, що титульним власником спадкового будинку є батько спадкодавиці [PERSON], померлий 29.06.2004 року, спадщину після якого вона прийняла, але юридично не оформила, тобто правовстановлюючі документів та реєстрація права власності за нею відсутні (а.с. 24). Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 3 ст. 1223 ЦК України право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Спірне домоволодіння, яке розташоване за адресою: Дніпропетровська область, Криворізький район, с. Лозуватка, вул. 8-го Березня 26, згідно архівної довідки КП ДОР «Криворізьке БТІ» №1031 від 05.05.2015 року, зареєстроване за батьком спадкодавиці [PERSON] [PERSON] (а.с. 50). Згідно відомостей про технічний стан нерухомого майна №202-15 від 10.03.2015 року, виконаних ТзОВ «Бюро технічної інвентаризації», домоволодіння, розташоване за адресою: с. Лозуватка Криворізького району Дніпропетровської області, вул. 8-го Березня, 26, складається з житлового будинку літ. «А-1» загальною площею 72,2 кв.м, житловою площею 31,7 кв.м., літньої кухні літ. «Б», сараю літ. «В», вбиральні літ. «Г», підвалу літ. «Д», водоколонки І, замощення ІІ (а.с. 7). Зазначено, що загальна площа житлового будинку літ. «А-1» збільшена та складає 72,2 кв.м. за рахунок веранди «а» загальною площею 9,6 кв.м, яку побудовано до 05.08.1992 року, що не належить до самочинного будівництва, відповідно до п. 9 розділу V «Прикінцеві положення» Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» зі змінами. Згідно відомостей з Реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с. 52-53), 3/4 вказаного домоволодіння на праві спільної часткової власності зареєстроване за [PERSON]М на підставі рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 20.03.2013 року. Вище вказаним судовим рішенням встановлений факт прийняття спадщини у вигляді 1/4 частини спірного домоволодіння після смерті [PERSON] померлого 29.06.2004 року, його дочкою [PERSON], яка звернулася у передбачений законом спосіб до суду з метою визнання за нею права власності в порядку спадкування на частину домоволодіння, однак не встигала оформити право на спадщину, оскільки до закінчення судового розгляду 16.03.2013 року померла. На даний час чинним законодавством не передбачено можливості видачі правовстановлюючого документа та внесення змін до Державного реєстру прав власності на нерухоме майно після смерті власника такого майна, а отже малолітня [PERSON] позбавлена можливості в позасудовому порядку оформити право на спадщину в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] Суд, оцінивши письмові матеріали справи, дійшов висновку, що спадкодавиця [PERSON] фактично прийняла спадщину після смерті [PERSON], померлого 29.06.2004 року, і володіла 1/4 часткою житлового будинку з господарчими побудовами, що розташований за адресою: Дніпропетровська область, Криворізький район, с. Лозуватка, вул. 8-го Березня, 26, який складається з житлового будинку літ. «А-1» загальною площею 72,2 кв.м, житловою площею 31,7 кв.м., літньої кухні літ. «Б», сараю літ. «В», вбиральні літ. «Г», підвалу літ. «Д», водоколонки І, замощення ІІ, на даний момент будь-яким іншим чином прийняти спадщину за законом у вигляді вказаної частки житлового будинку з господарськими побудовами після смерті [PERSON] малолітня [PERSON] не має змоги, а тому вважає за необхідне захистити права позивача шляхом визнання за нею права власності на 1/4 частку спірного будинку з господарськими побудовами.

Outcome: approved