Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-19 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з відповідачем перебувала в фактичних шлюбних відносинах. Під час спільного проживання народилася донька [PERSON] , [INFO] . Відповідач ухиляється від виконання обов`язку щодо утримання малолітньої дитини. Виходячи з рівності прав та обов`язків батьків щодо утримання своєї дитини, просить стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі ј всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 18 травня 2021 року розгляд справи призначений в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін згідно ст. 277 ЦПК України. Позивач та її представник в судовому засіданні позов підтримали, просять задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, не заперечив проти його задоволення. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах. Під час спільного проживання народилася донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] від 12.01.2017 року. Відповідач є батьком малолітньої дитини. Відповідач надає кошти на утримання малолітньої дитини, розмір яких недостатній для задоволення потреб дитини. Відповідач інших утриманців немає, має постійне місце роботи та стабільний дохід у вигляді заробітньої плати? має задовільний стан здоров`я. Дитина має задовільний стан здоров`я. Відповідно до ч. 1 і ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-XII, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. На підставі ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст. 180 СК України). Згідно ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За нормами ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. У відповідності до ст. 141 Сімейного кодексу України мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини незалежно від того чи перебувають вони у шлюбі. Враховуючи наведені вимоги закону, стан здоров`я, матеріальний стан відповідача, відсутність інших утриманців, стан здоров`я дитини, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з відповідача слід стягнути аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] в розмірі ј частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 07.05.2021 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Судові витрати, відповідно до ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача, оскільки позивач від сплати судового збору звільнений.

Outcome: approved