Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-08 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] , відповідно до якої позивач просила: змінити розмір аліментів та щомісячно стягувати з [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Львів, на її користь, на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі, у розмірі 5000 гривень, починаючи стягнення з 01 січня 2016 року, до досягнення дитиною повноліття; змінити розмір аліментів за період з 01 березня 2013 року по 31 грудня 2015 року в розмірі 2500,00 грн.; стягнути з [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Львів, заборгованість за аліментами за період з 01 березня 2013 року по 31 січня 2019 року в сумі 75 500,00 грн.; визнати договір дарування квартири, зареєстрований за № 2727 від 14.08.2014 року приватним нотаріусом Квочак Л.Т. недійсним; скасувати державну реєстрацію права власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS] , здійснену на підставі Рішення про державну реєстрацію прав власності та їх обтяжень, індексний номер 15134942 від 14.08.2014 року (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 269076126101) зареєстровану приватним нотаріусом Квочак Л.Т.; зобов`язати відповідача передати у користування дитини 12,7 м.кв. квартири (1/4 від загальної площі) [ADDRESS] , що [ADDRESS] та надати дозвіл на реєстрацію місця проживання дитини квартири в даній квартирі; стягнути з відповідача судові витрати у розмірі 2000,00 грн. Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 10 липня 2019 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі, зміну розміру аліментів, стягнення заборгованості по аліментах та вимоги про визнання договору дарування квартири недійсним, скасування державної реєстрації права власності на квартиру, зобов`язання передати у користування дитини частку квартири роз`єднано в самостійні провадження. Доводами позову позивач зазначає, що у 2004 році розірвано шлюб між нею та відповідачем. Від даного шлюбу у них є спільна дитина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Івано-Франківського міського суду від 2004 року вирішено стягувати із [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку, до досягнення дитиною повноліття. До моменту звільнення відповідача з постійного місця роботи в СБУ, в лютому 2013 року, вона отримувала аліменти вчасно та у повному обсязі. Після звільнення з основного місця роботи відповідач офіційно ніде не працював та сплачував тільки по 500 грн. на місяць до грудня 2015 року. У січні 2016 року спільним рішенням з відповідачем вони перевели сина на навчання у міжнародну спортивну школу у Польщі, де він займається футболом та навчається. З того моменту відповідач сплачував їй половину сум витрат на утримання дитини в Польщі. В літні місяці 2018 року, коли син перебував на літніх канікулах в Україні, відповідач ухилявся від сплати аліментів. Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, у якому вказує, що працює старшим юристом у ТзОВ «Трейд Хауз», де його місячний заробіток становить 1100 грн. На його утриманні перебувають його батьки-пенсіонери, які потребують сторонньої допомоги та дочка [PERSON] від іншого шлюбу. На даний час він перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , яка разом із своєю неповнолітньою дочкою [PERSON] також перебуває на його утриманні (батько [PERSON] помер [INFO] ). З моменту його звільнення з Служби безпеки України з 2003 року його матеріальний стан значно погіршився, він не в змозі оплатити призначені рішенням суду від 2004 року аліменти. Аліменти у розмірі 5000 грн. щомісячно він не має змоги оплачувати. Просить врахувати його матеріальний стан та стягувати з нього мінімальний гарантований розмір аліментів, що становить 1013,50 грн. Позивач в судовому засіданні підтримала вимоги позову, в подальшому засідання не з`явилася, попередньо подала до суду заяву, відповідно до якої просить розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просила позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні заперечив щодо позову з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Заслухавши позиції сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. З матеріалів справи вбачається, що сторони розірвали шлюб, про що 25.01.2005 року зроблено відповідний актовий запис за № 56, відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу, серії [NUMBER] від 22.12.2005 року (а.с. 4). Згідно копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого 19.10.2002 року, батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , є: [PERSON] та [PERSON] (а.с. 5). Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 11 січня 2004 року вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] , на утримання сина - [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/4\~ від його доходів щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Як зазначено у довідці «ЖЕО Сервіс-Житло», позивач проживає разом із сином [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с. 15). Відповідно до представлених позивачем копій документів слідує, що [PERSON] , [INFO] , з 01.09.2018 року є учнем 1 класу ліцею в Міжнародній Школі спортивного чемпіонства середньої школи з молодшими класами «Освіти та спорту» в Лодзі (Польща). З листа Управління СБУ в Івано-Франківській області від 06.08.2019 року № 60/Х-321/7/16-3156 вбачається, що аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] , на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] стягувались з квітня 2006 року по січень 2013 року. Утримання аліментів припинено з 15 січня 2013 року, у зв`язку із звільненням [PERSON] з органів Служби безпеки України. Також, як слідує з інформації Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області від 05.08.2019 року № 2514, виконавчий лист про стягнення аліментів на виконанні не перебуває. Через Івано-Франківський МВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області [PERSON] Ольга Миколаївна аліментних платежів не отримувала. Стаття 51 Конституції України передбачає, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно статті 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина третя статті 181 Сімейного кодексу України зазначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Стаття 182 Сімейного кодексу України встановлює, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як визначено положеннями частини першої статті 184 Сімейного кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При вирішенні справи суд враховує ті обставини, що відповідач перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , яка разом із своєю неповнолітньою дочкою [PERSON] також перебуває на його утриманні (батько дитини [PERSON] помер [INFO] ). На утриманні відповідача перебуває і його дочка від іншого шлюбу [PERSON] . Також, суд бере до уваги представлені відповідачем щодо його доходів. Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність доказів, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд вважає позов частково підставним, з огляду на що вважає за доцільне змінити розмір аліментів, які стягуються за рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 2004 року, на утримання [PERSON] , [INFO] , з 1/4\~ від доходів відповідача щомісячно, на аліменти у твердій грошовій сумі\~ - у розмірі по 3000 гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, щомісяця, розпочавши стягнення з дня набрання рішенням законної сили. Що стосується позовної вимоги про зміну розміру аліментів за минулий період - з 01 березня 2013 року по 31 грудня 2015 року в розмірі 2500,00 грн., то суд зауважує, що розмір аліментів визначений рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 11 січня 2004 року. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що вона вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не могла їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст.ст. 77-80 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини справи, які зазаконом маютьбути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно ч.1 ст.194 СК України аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більше як за три роки, що передували пред`явленню виконавчого листа до виконання. Позивачем не надано суду доказів, в розумінні ст.ст.77,78 ЦПК України, про те, що вона вживала всіх заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не могла їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовна вимога про зміну розміру аліментів за минулий період, не підлягає задоволення. Також, позивачем не представлено належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність заборгованості по аліментах за період з 01 березня 2013 року по 31 січня 2019 року в сумі 75 500,00 грн. Враховуючи те, що позивач була звільнена від сплати судового збору згідно ст. 141 ЦПК України, судовий збір слід стягнути з відповідача в сумі\~ 768,40 грн. на користь держави. Відповідно до частини п`ятої статті 268 Цивільного процесуального кодексу України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. На підставі викладеного,

Outcome: partial