Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-16 00:00:00

[PERSON] (надалі - Позивач) звернувся в суд з позовом про відшкодування матеріальної шкоди, посилаючись на те, що 14.08.2017 року приблизно о 09-00 год., в районі будинку №3 по провулку Є.Гуцала в м. Києві, Позивач зупинив свій автомобіль марки «КІА СЕЕД» державний номерний знак [NUMBER] і припарковав його з дотриманням усіх вимог правил дорожнього руху. О 19-10 год, коли Позивач знаходячись в офісному приміщенні, почув звук зламаного дерева. Коли вийшов на вулицю, побачив що на його автомобіль та ще на два інші автомобілі, упала частина дерева (гілка), яке росте біля зазначеного будинку. Автомобіль Позивача отримав механічні пошкодження. Також, Позивач зазначає, що у відповіді на його лист до Комунального підприємства по утриманню зелених насаджень Печерського району м. Києва (надалі - Відповідач) за вих.№ 01.09.1245 від 24.10.2017 року на його адресу зазначено, що порода дерева, частина якого впала на автомобіль Позивача - в`яз жорсткий. Після падіння гілки були викликані працівники Поліції Печерського УП ГУНП у м. Києві, які оглянули місце події та склали протокол огляду місця події. За фактом пошкодження автомобіля Позивача було відкрито кримінальне провадження №12017100060004033, де Позивач визнаний потерпілим. Автомобіль Позивача має страховку, але повної страховки не має. Внаслідок падіння гілки дерева на автомобіль Позивача, йому заподіяна шкода в розмірі 44 245,71 грн., що підтверджується звітом № 1122 Про визначення вартості матеріального збитку автомобіля «КІА СЕЕД» державний номерний знак [NUMBER] . За проведення дослідження вартості матеріального збитку автомобіля Позивач сплатив 2000 грн. Позивач вважає Відповідача винним у неналежному виконанні обов`язку щодо контролю стану дерев та їх догляду, у результаті чого йому були спричинені матеріальна та моральна шкоду у розмірі 15 000 грн. Дане дерево перебуває на балансі Відповідача і падіння гілок з цього дерева стало наслідком неправомірної бездіяльності балансоутримувача, відповідно до ст.ст.13, 21 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» № 49 від 2005 року, а також Розділу з Наказу міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України за № 105 від 10.04.2006 року « Про затвердження правил утримання зелених насаджень в населених пунктах України». Тому Позивач просить стягнути з Відповідача матеріальні збитки в розмірі 46 245, 71, а саме 44 245,71 грн. матеріальна шкода та 2 000 грн. сплата за проведення дослідження, а також моральну шкоду в розмірі 15 000 грн. Так, згідно з положеннями процесуального закону, справи, як вбачається з матеріалів справи вказана справа є незначної складності, ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а відтак, дана справа відповідає критеріям малозначної справи та підлягає розгляду у порядку спрощеного провадження (ч. 6 ст. 19, п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України). 08.11.2018 року ухвалою Печерського районного суду м. Києва відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд на 06.03.2018 року на 14-30 год. (а.с. 33). 06.03.2018 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву Представника Відповідача. 06.03.2018 року в судовому у засіданні за заявою Представника Відповідача залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог Товариство з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус», в судовому засідання оголошено перерву до 11-30 год. 11.04.2018 року для виклику третьої особи. 27.03.2018 року на адресу суду надійшов відзив Позивача. 11.04.2018 року в судовому засіданні оголошено перерву до 17.05.2018 року до 11-30 год., за клопотанням представника третьої особи. 17.05.2018 року в судовому засідання оголошено перерву до 17-30 год. 20.06.2018 року, у зв`язку із задоволенням клопотання Позивача про залучення третьої особи в якості співвідповідача. 20.06.2018 року судове засідання було знято з розгляду, у зв`язку із перебуванням судді в іншому провадженні. 06.09.2018 року в судовому засіданні оголошено перерву до 17-00 год 07.11.2018 року, за клопотанням Представника Позивача. 07.11.2018 року в судовому засіданні оголошено перерву до 17-30 год. до 12.12.2018 року, для повторного виклику співвідповідача. 12.12.2018 року судове засідання було знято з розгляду, у зв`язку із перебуванням судді в іншому засіданні. 26.04.2019 року судове засідання було знято з розгляду, у зв`язку із перебуванням судді в іншому засіданні. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на позові наполягав. Відповідач в судове засідання не з`явився, не повідомив причини неявки, від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності та відзиву, тому суд відповідно до ст. 281 ЦПК України ухвалив про заочний розгляд справи. Співвідповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. 14.08.2017 року приблизно о 09-00 год., в районі будинку №3 по провулку Є.Гуцала в м. Києві, Позивач зупинив свій автомобіль марки «КІА СЕЕД» державний номерний знак [NUMBER] і припарковав його з дотриманням усіх вимог правил дорожнього руху. О 19-10 год, коли Позивач знаходячись в офісному приміщенні, почув звук зламаного дерева. Коли вийшов на вулицю, побачив що на його автомобіль та ще на два інші автомобілі, упала частина дерева (гілка), яке росте біля зазначеного будинку. Автомобіль Позивача отримав механічні пошкодження. Також, Позивач зазначає, що у відповіді на його лист до Комунального підприємства по утриманню зелених насаджень Печерського району м. Києва (надалі - Відповідач) за вих.№ 01.09.1245 від 24.10.2017 року на його адресу зазначено, що порода дерева, частина якого впала на автомобіль Позивача - в`яз жорсткий (а.с.18-19). Після падіння гілки були викликані працівники Поліції Печерського УП ГУНП у м. Києві, які оглянули місце події та склали протокол огляду місця події (а.с.12-15). Внаслідок падіння гілки дерева на автомобіль Позивача, йому заподіяна шкода в розмірі 44 245,71 грн., що підтверджується звітом № 1122 Про визначення вартості матеріального збитку автомобіля «КІА СЕЕД» державний номерний знак [NUMBER] (а.с.21-39). За проведення дослідження вартості матеріального збитку автомобіля Позивач сплатив 2000 грн (а.с.33). Відповідно до листа вих.№ 01-09-917 від 17.08.2017 року за результатами обстеження зелених насаджень по пров. Є.Гуцала,3 та за результатами обстеження на предмет аварійних, сухостійних та фаутних дерев, які б потребували б негайного видалення, комісією не виявлено (а.с.16-17). Відповідно до ст. 12 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» та на підставі п.7 Правил «Про затвердження правил утримання зелених насаджень в населених пунктах України» з Наказу міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України за № 105 від 10.04.2006 року на конкурсній основі визначає із числа спеціалізованих підприємств комунальної власності балансоутримувача об`єктів благоустрою зеленого господарства комунальної власності, в даному випадку Комунальне підприємство по утриманню зелених насаджень Печерського району м. Києва. Працівники КП УЗН Печерського району м. Києва допустили бездіяльність та не виконали вимоги Постанови Кабінету Міністрів України від 01.08.2006 року № 1045 «Про затвердження порядку видалення дерев, кущів, газонів та квітників в населених пунктах», яким передбачено «видалення зелених насаджень здійснюється в разі ліквідації наслідків стихійного лиха, аварійних та надзвичайних ситуацій» (п.2 Постанови); «видалення аварійних, сухостійних та фаутних дерев на об`єкті благоустрою здійснюється балансоутримувачем на підставі акту обстеження зелених насаджень (п.7 Постанови); «в процесі ліквідації наслідків стихійного лиха, аварійної та надзвичайної ситуації, а також у разі, коли стан зелених насаджень загрожує життю, здоров`ю громадян чи їх майну. Видалення зелених насаджень здійснюється негайно з подальшим оформленням акту обстеження». Відповідно до п.7 ч.1 ст.17 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» громадяни у сфері благоустрою населених пунктів мають право звертатись до суду з позовом про відшкодування шкоди, заподіяної майну чи здоров`ю громадян унаслідок дій чи бездіяльності балансоутримувачів об`єктів благоустрою. Згідно п.2 ч.1 ст. 1164 ЦК України в разі, якщо Відповідачем не усунуті загрози життю, здоров`ю та майну позивача, він вправі вимагати відшкодування завданої шкоди. Згідно з приписами ч.ч. 1,2 ст.20 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» організацію благоустрою населених пунктів забезпечують місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до повноважень, установлених законом. Благоустрій здійснюється в обов`язковому порядку на всій території населеного пункту (села, селища, міста). Статтею 21 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» елементами (частинами) об`єктів благоустрою є зелені насадження у тому числі снігозахисні та протиерозійні) уздовж вулиць і доріг, в парках, скверах, на алеях, бульварах, в садах, інших об`єктах благоустрою загального користування, санітарно-захисних зонах, на прибудинкових територіях. Згідно з п. 3.1.4 Правил благоустрою міста Києва, прийнятих рішенням Київської міської ради № 1051/1051 від 25.12.2008 року, утримання та благоустрій територій, підприємств, установ, організацій та присадибних ділянок громадян, прибудинкових територій багатоквартирних та малоповерхових житлових будинків, належних до них будівель та споруд проводиться власником або балансоутримувачем цього будинку, або підприємством, установою, організацією, з якими балансоутримувачами укладені відповідні договори на утримання та благоустрій прибудинкових територій. Правилами утримування зелених насаджень у населених пунктах України затверджених наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 10.04.2005 року № 105, визначають правові та організаційні засади озеленення населених пунктів, спрямовані на забезпечення сприятливих умов життєдіяльності людини. Правилами визначено, що балансоутримувачі - спеціально вповноважені на конкурсних засадах державними та місцевими органами влади підприємства, організації, які відповідають за утримання та збереження зелених насаджень на підпорядкованих територіях зеленого господарства. Відповідно до п.3.1 Правил до об`єктів благоустрою в сфері зеленого господарства населених пунктів, зокрема, належать зелені насадження прибудинкової території. Згідно п. 5 Правил відповідальними за збереження зелених насаджень і належний догляд за ними на об`єктах благоустрою державної чи комунальної власності є балансоутримувачі цих об`єктів. Відповідно до п.9.1.11 Правил, під час догляду за деревами, залежно від стану дерева застосовують три види визрівання: формувальне, санітарне й омолоджувальне. Частинна 3 ст. 15 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» передбачає, що орган державної влади, або орган місцевого самоврядування за поданням підприємства та балансоутримувача щорічно затверджує заходи з утримання та ремонту об`єкта благоустрою державної або комунальної власності на наступний рік та передбачає кошти на виконання цих заходів. Орган влади та орган місцевого самоврядування, підприємство та балансоутримувач несуть відповідальність за виконання затверджених заходів у повному обсязі. Дерево, з якого впала частина (гілка) на автомобіль, було аварійним, несло загрозу життю пішоходів, транспортних засобів, знаходилось у пошкодженому стані внаслідок снігопадів, ураганів, інших стихійних природних явищ, чи мало гнилу серцевину стовбура по причині досягнення вікової межі та на підставі п.4 ст. 28 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» підлягало негайному видаленню. Позивач зазначає, що гілки з зазначеного дерева, які впали на його автомобіль, падають саме з цього дерева не вперше. Так, в травні 2015 року з данного дерева впала його частина (гілка), але крім прибирання зламаної частини дерева, Відповідач належним чином на це не відреагував. Даний факт підверджується фотознімком з сайтк «www.google.com.ua/maps» (а.с.39). В силу п.9.1.12 Правил, аварійне дерево - це дерево, яке може становити загрозу для життя і здоров`я пішоходів, транспортних засобів, пошкодити лінії електропередач, будівлі і споруди або перебуває у пошкодженому стані внаслідок снігопадів, вітролому, урагану та інших стихійних природних явищ чи за наявності гнилої серцевини стовбура, значної суховершинності, досягнення вікової межі. Згідно п.1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, задана майну фізичної та юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Як вбачається з позову, підставою для позовних вимог стали обставини щодо пошкодження автомобіля Позивача в наслідок падіння на нього гілок дерева, яке утримується Відповідачем. Відповідно до припису ч.1 ст.1194 ЦК України, особа яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичними розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до визначень ст.8 Закону України «Про страхування», страховий ризик - певна подія, на випадок якої проводиться страхування і яка має ознаки ймовірності та випадковості настання. Згідно Договору добровільного страхування цивільної відповідальності перед третіми особами № ТО-1121-17-0000001 від 12.06.2017 року (далі Договір страхування), що укладений між Товариством з додатковою відповідальністю «Страхове Товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» та Відповідачем, останній застрахував свою відповідальність при здійсненні ним своєї діяльності (а.с.57 - 60). Відповідно до умов п.3.3.5 Договору страхування, факт заподіяння шкоди є обґрунтованим та доведеним лише за рішенням суду, що набуло чинності. Відповідно до припису ч.1 ст.53 ЦПК України, треті особи, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, можуть вступити у справі у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї зі сторін, за заявою учасників справи. Відповідно до припису ч.5 ст. 1187 ЦК України, особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Згідно п.10.11 розділу 10 Договору страхування, страхувальник не має право вимагати участі страховика у судовому процесі, а також іншими способами втягувати його у розгляду справи з питань відшкодування шкоди. Також, пунктом 10.12 розділу 10 Договору страхування зазначено, що протягом 15 робочих днів з дня отримання всіх необхідних документів та відомостей про обставини настання страхового випадку відповідно до розділу 8 даного Договору «Дії страхувальника при настанні страхового випадку», страховик приймає рішення про виплату страхового відшкодування або відмову у виплаті. У разі прийняття рішення про виплату страхового відшкодування виплата здійснюється продовж 15 робочих днів з дня складання страхового акту. Відповідно до ч.1 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. За ч. 2 ст. 22 ЦК України збиткам є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Частина 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Статтею 386 ЦК України передбачено, що власник, прав якого порушені, має право на відшкодування завданою йому майнової та моральної шкоди. Відповідно до ч.1 ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Пунктом 2 Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» №6 від 27.03.1992 року роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Згідно правової позиції, висловленої Верховним Судом України при розгляд справи № 6-183цс14 від 03.12.2014 року, законом не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача в заподіянні шкоди, він лише повинен доказати факти заподіяння такої шкоди відповідачем та її розмір. Відповідно до вимог ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у принижені честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Тому суд дійшов висновку про задоволення частини позовних вимог, оскільки Позивачем не доведено, в чому полягає моральна шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, та якими доказами це підтверджується. На підставі викладеного та

Outcome: partial