Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-09 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» в особі Рівненської обласної дирекції НАСК «ОРАНТА» про стягнення страхового відшкодування. В обґрунтування позову вказує, що 29 січня 2015 року [PERSON] керуючи транспортним засобом марки «МАЗ», д.р.н. ВК 36-37 АМ, в м. Сарни по вул. Гагаріна, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та допустив зіткнення з транспортним засобом марки «Ауді А4», д.р.н. ВХ 56-56 АТ, під керуванням [PERSON], яка рухалася попереду в попутньому напрямку, в наслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. У звязку з тим, що цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] на момент ДТП була застрахована за Договором обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у страховій компанії НАСК «ОРАНТА» позивач звернувся із заявою про страхове відшкодування до страховика. Проте, страховою компанією НАСК «ОРАНТА» було прийнято рішення щодо відмови у виплаті страхового відшкодування у звязку з тим, що вартість залишків перевищують вартість автомобіля до ДТП. Не погоджуючись із прийнятим рішенням позивач з урахуванням збільшених позовних вимог просить стягнути з відповідача 49490,00 грн. невиплаченої суми страхового відшкодування пені за прострочення виплати страхового відшкодування в розмірі 6883 грн.86 коп., три проценти річних від простроченої суми страхового відшкодування в розмірі 2074 грн.51 коп., втрати\~ від інфляції в розмірі 4736 грн. 76 коп., 1800 грн. понесених витрат за проведення незалежних експертиз та судовий збір. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, подала суду заяву в якій просить справу розглядати у її відсутність, збільшені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Представник позивача адвокат [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] підтримав повністю, з підстав викладених в заяві про збільшення позовних вимог просив їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] збільшені позовні вимоги не визнав повністю з підстав викладених в запереченнях просив відмовити в задоволенні позову повністю. Додатково пояснив, що відсутні підстави для виплати страхового відшкодування так як вартість транспортного засобу після ДТП перевищує його вартість до ДТП. Заслухавши представника позивача [PERSON], представника відповідача [PERSON] дослідивши документи і матеріали справи, всебічно і повно зясувавши обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та заперечення відповідача, давши оцінку доказам, що мають значення для справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю. Відповідно до постанови Сарненського районного суду Рівненської області від 03 березня 2015 року, 29 січня 2015 року о 10.40 год. [PERSON] керуючи транспортним засобом марки «МАЗ», д.р.н. ВК 36-37 АМ, в м. Сарни по вул. Гагаріна, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та допустив зіткнення з транспортним засобом марки «Ауді А4», д.р.н. ВХ 56-56 АТ, під керуванням [PERSON], яка рухалася попереду в попутньому напрямку, в наслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. В судовому засіданні [PERSON] вину визнав. [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до Полісу № АС/7890500 від 10 квітня 2014 року цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] на момент ДТП була застрахована за Договором обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у страховій компанії ПАТ НАСК «ОРАНТА». Згідно зазначеного полісу страхова сума (ліміт відповідальності) за шкоду заподіяну майну на одного потерпілого становить 50\~000 грн. Розмір франшизи 510,00 грн. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоровю та/або майну потерпілого. Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. 29 січня 2015 року позивач звернулась із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду до страхової компанії ПАТ «НАСК «ОРАНТА». Листом НАСК «ОРАНТА» від 16 квітня 2015 року № 09-03-09/5906 позивачу було відмовлено у виплаті страхового відшкодування. Вказано, що згідно ст. 30 Закону України «Про обов'язкове\~\~страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування обчислюється як різниця між дійсною вартістю автомобіля до настання страхового випадку, яка згідно дослідження № ВХ5656АТ-12.02/5 від 12 лютого 2015 року становить 54756,60 грн. і дійсною вартістю пошкодженого внаслідок настання страхового випадку транспортного засобу, яка становить 65000,00 грн. згідно протоколу затвердження результатів аукціону № 6510 від 06 квітня 2015 року та розміру франшизи. В такому випадку отримавши відємне значення різниці відсутні підстави для виплати страхового відшкодування. Не погоджуючись із прийнятим страховою компанією рішенням [PERSON] замовлено незалежні експертизи для встановлення розміру матеріального збитку. Відповідно до звіту ПП Експертного центру після аварійного захисту «Експерт-Сервіс-Альфа» № 172 П про оцінку автомобіля [NUMBER] від 12 квітня 2016 року матеріальний збиток (вартість автомобіля до ДТП) становить 92506,08 грн. Відповідно до звіту ПП Експертного центру після аварійного захисту «Експерт-Сервіс-Альфа» № 199 П спеціаліста-автотоварознавця про визначення ринкової вартості автомобіля [NUMBER] після ДТП (працездатних складових автомобіля) станом на 04 лютого 2016 року ринкова вартість автомобіля після ДТП становить 35249,12 грн. Експертизами встановлено, що вартість відновлювального ремонту не менша ринкової вартості у такому випадку автомобіль відновлювати економічно недоцільно, такого ж висновку дійшов і страховик. Відповідно до п.36.1. ст. 36 Закону України «Про обов'язкове\~\~страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» після розгляду страховиком наданих йому необхідних документів про дорожньо-транспортну пригоду страховик приймає рішення про виплату страхового відшкодування або відмову у виплаті страхового відшкодування. Відповідно до п. 36.2. ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у звязку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Як вбачається із матеріалів справи та наданих доказів, відповідач прийняв рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування на підставі дослідження № ВХ5656АТ-12.02/5 від 12 лютого 2015 року та протоколу затвердження результатів аукціону № 6510 від 06 квітня 2015 року, однак зробив це без досягнення згоди із потерпілим та без проведення незалежної оцінки (експертизи). Відповідно до ст. 5 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» субєктами оціночної діяльності є суб'єкти господарювання - зареєстровані в установленому законодавством порядку фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, а також юридичні особи незалежно від їх організаційно-правової форми та форми власності, які здійснюють господарську діяльність, у складі яких працює хоча б один оцінювач, та які отримали сертифікат суб'єкта оціночної діяльності відповідно до цього Закону. Згідно ч.2 ст. 7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», проведення оцінки майна є обов'язковим у випадках визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом. Згідно ч.4 ст. 8 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», оцінка майна у випадках її обов'язкового проведення, зазначених у статті 7 цього Закону, виконана суб'єктами, які не є суб'єктами оціночної діяльності, визнається недійсною. Звіти № 172 П, № 199 П виконані на замовлення ПП «Експерт-Сервіс-Альфа», який проведено [PERSON], який діє на підставі свідоцтва аварійного комісара № 911 від 19 травня 2006 року, свідоцтва оцінювача МФ № 5889 від 05.04.2008 року, посвідчення про підвищення кваліфікації оцінювача МФ № 626-ПК від 24.04.2014 року та має вищу технічну освіту, стаж роботи за спеціальністю з 2006 року. Тому надане позивачем дослідження виконане субєктом оціночної діяльності із дотриманням вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні». Натомість відповідач здійснив розрахунок страхового відшкодування із порушенням вимог ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», не досягнувши згоди щодо виплати страхового відшкодування із потерпілим. Відповідно до п. 30.1., 30.2 ст. 30 Закону України «Про обов'язкове\~\~страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП становить: 92506,08 грн. (вартість автомобіля до ДТП) 35249,12 грн. (вартість працездатних складових після ДТП) = 57256,96 грн. Згідно полісу № АС/7890500 від 10 квітня 2014 року страхова сума (ліміт відповідальності) за шкоду заподіяну майну на одного потерпілого становить 50\~000 грн., а розмір франшизи становить 510 грн. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування зменшується на суму франшизи. Суд приходить до висновку, що вартість автомобіля після ДТП не може перевищувати його вартість до ДТП, а тому вимога позивача щодо стягнення невиплаченої суми страхового відшкодування в розмірі 49490,00 грн. підлягає до задоволення. Згідно п. 36.5 ст. 36 ст. 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Згідно ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Відповідно до ч. 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» положення статті 625 ЦК України не застосовуються до відносин з відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, оскільки відшкодування шкоди є відповідальністю, а не грошовим зобовязанням, яке виникає з договірних зобовязань. Винятком є відповідальність страховика (стаття 992 ЦК). Відповідно до ч. 21 зазначеної постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01 березня 2013 року при безпідставній відмові у виплаті страхового відшкодування, крім наслідків, передбачених договором, страховик, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу страхувальника зобовязаний сплатити йому суму страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Період прострочення з 16 квітня 2016 року по 06 вересня 2016 року становить 144 дні. 49490,00 грн. * (22,0%*19,0%*18,0%*16,50%) * 2 / 100% / 365 * 144 = 6883,86 грн. Втрати від інфляції за період з 16 квітня 2016 року по 06 вересня 2016 року = 4736,76 грн. Три відсотки річних за період з 16 квітня 2016 року по 06 вересня 2016 року = 2074,51 грн. Розрахунок пені, втрат від інфляції та трьох процентів річних проведений позивачем відповідно до вимог законодавства є обґрунтованим та підлягає до задоволення. Згідно ст.88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем проведено оплату незалежних експертиз 1200 грн. згідно квитанції до прибуткового касового ордера № 172 від 12 квітня 2016 року та 600 грн. згідно квитанції до прибуткового касового ордера № 199 від 22 квітня 2016 року, тому вони підлягають стягненню з відповідача (а.с.48). Позивачем сплачено судовий збір в розмірі 649 грн. 86, який підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved