Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-27 00:00:00

[PERSON], надалі позивач, звернувся в суд до Тернопільського національного педагогічного університету ім. В.Гнатюка, надалі відповідач, третя особа на стороні відповідача [PERSON] профспілкова організація працівників Національного педагогічного університету ім. В.Гнатюка, в якому просить визнати неправомірними зміни істотних умов праці доцента кафедри історії України [PERSON] та зобовязати керівництво Тернопільського національного педагогічного університету імені [PERSON] поновити попередні умови праці доцента кафедри історії України [PERSON]. В судовому засіданні позивач та його представник заявлені позовні вимоги підтримують, в їх обґрунтування зазначають, що [PERSON] наказом ректора Тернопільського національного педагогічного університету ім. В.Гнатюка від 02.07.2012р. №30-к зарахований на посаду професорсько-викладацького складу із збереженням раніше встановлених розмірі окладів, надбавок і доплат за строковим трудовим договором з 01 липня 2012 року терміном на сім років по 30 червня 2019 року на повну ставку. Починаючи з вересня 2015 року на [PERSON] керівництвом факультету здійснювався тиск з метою в добровільному порядку написати заяву про переведення на 0,8 ставки. Ректором ТНПУ 07.09.2015р. виданий Наказ №220 про зміну істотних умов праці з 15.11.2015р. шляхом переведення на менший обсяг роботи працівників професорсько-викладацького складу. На підставі доповідної записки зав. кафедри історії України [PERSON], Наказом ректора ТНПУ за №304 від 09.12.2015р. «Про внесення змін в навчальне навантаження на 2015-2016 н.р. доцента [PERSON]М.» було змінено з 10.12.2015р. істотні умови праці [PERSON], переведено з 1.0 на 0.8 ставки, зменшено заплановане навчальне навантаження на ІІ семестр 2015/2016 н.р. на 182 години. В подальшому, за результатами поданих [PERSON] заяв про його незгоду із таким рішенням, ректором все ж таки 29.12.2015р. виданий Наказ №85-к про зміну істотних умов праці [PERSON] шляхом переведення його на менший обсяг роботи з 04 січня по 30 червня 2016 року з повної на 0,8 ставки. Однак, як стверджує позивач, відповідачем не було дотримано вимог ст.ст. 97, 247 КЗпП України щодо спільного погодження питання зміни істотних умов праці із профспілкою, зміни умов праці застосовувалися вибірково, не весь штат працівників професорсько-викладацького складу був переведений з 1,0 ставки на 0,8, тобто стосується не всіх працівників, істотні умови праці не змінилися, як і не зменшився обсяг праці [PERSON] Не було враховано навантаження [PERSON] не враховано консультації та індивідуальні заняття, участь в роботі комісії із захисту курсових робіт, він є науковим керівником магістерської роботи. Такими діями були порушенні права та інтереси [PERSON] на належні умови праці та її оплату, оскільки він змушений виконувати на неповну ставку більше видів робіт, тобто виконувати неоплачувану роботу. Переведення викладача [PERSON] з 1,0 на 0,8 ставки у звязку з різким зменшенням контингенту студентів не є виправдним щодо [PERSON], оскільки він не викладає лише на І курсі історичного факультету, де сталося зменшення набору студентів та [PERSON] не відповідає за набір студентів та їх необхідну чисельність для забезпечення належної оплати праці [PERSON], яка йому була гарантована до 2019 року, обсяг роботи [PERSON] значно зріс. Зазначає, що зміни істотних умов праці не були прийняті і затвердженні на засіданні кафедри історії України, вчиненні без попередження і менш ніж за два місяці до початку ІІ семестру, а тому є незаконними. Разом з тим відзначають, що в Тернопільському національному педагогічному університеті, зокрема на кафедрі історії України працюють викладачі-сумісники, а також викладачі пенсійного віку, та за рахунок їхнього обмеження можна було не змінювати умови праці [PERSON], і приймаючи до уваги ту обставину, що сімю [PERSON]М, внесено до списку багатодітних сімей в м. Тернополя. В звязку з неврахуванням даних обставин, шляхом зміни істотних умов праці [PERSON], зменшення відповідно заробітної плати, порушуються його права та інтереси, через що істотні зміни слід визнати неправомірними та поновити [PERSON] попередні умови праці. В судовому засіданні представники відповідача позовні вимоги не визнають, мотивуючи тим, що в звязку із зменшенням на початку навчального року 2015/2016 контингенту студентів історичного факультету відповідно до нормативів педагогічного навантаження необхідно було звільнити 6 ставок науково-педагогічних працівників. З метою збереження робочих місць науково-педагогічним працівникам факультету, в тому числі і кафедри історії України, керівництвом Університету було запропоновано тимчасово до червня 2016 року змінити їм істотні умови праці шляхом переведення на менший обсяг роботи зменшено ставку, наслідком чого є і зменшення заробітної плати. 29 викладачів історичного факультету із своєї ініціативи написали заяви про переведення на меншу ставку і Наказом ректора від 07.09.2015р. №55-к та від 11.09.2015р. №57-к їм було зменшено навчальне навантаження. Наказом від 07.09.2015р. №220 11 викладачів історичного факультету, в тому числі і [PERSON], було попереджено про зміну з 15.11.2015р. істотних умов праці переведення на менший обсяг роботи, що дорівнюватиме 0,8 ставки науково-педагогічного працівника. На поданні [PERSON] заяви про залишення йому попереднього навантаження було створено комісію за участю голови профкому працівників Університету, за розглядом яких 09.12.2015р. ректором виданий Наказ №304 «Про внесення змін в навчальне навантаження на 2015-2016 навчальний рік доцента [PERSON]М.» і останньому було зменшено навчальне навантаження на ІІ семестрі на 182 години, що становить на даний навчальний рік 522 год. Істотні зміни умови праці в даному випадку є виправданим, тимчасовим, зумовлене зменшенням студентів та покликане на збереження шести робочих місць, щоб їх не звільняти. В даний час Університетом вчиняються різні дії, проводяться заходи для заохочення молоді на поступлення на навчання. Представник первинної профспілкової організації профспілки працівників освіти і науки ТНПУ ім. В.Гнатюка в судовому засіданні пояснив, що істотні зміни умов праці викладачам Університету були погоджені, оскільки вони були вимушені, є тимчасовими, зумовлені різким зменшенням студентів і щоб не скорочувати викладачів у 2015-2016 навчальних роках вирішено зменшити навантаження викладачів і відповідно ставку. [PERSON] неодноразово було заслухано на засіданнях комісії по трудових спорах і рекомендовано йому перейти на менший обсяг роботи з відповідною кількістю годин навчального навантаження. Суд, розглянувши матеріли справи та заслухавши пояснення представників сторін, встановив наступне. Наказом ректора Тернопільського національного педагогічного університету імені [PERSON] від 02.07.2012р. за №30-к зараховано на посаду професорсько-викладацького складу із збереженням раніше встановлених розмірі окладів, надбавок і доплат за строком трудовим договором з 01 липня 2012 року терміном на сім років по 30 червня 2019 року [PERSON] доцента кафедри історії України (повна ставка). Відповідно до доповідної записки першого проректора [PERSON] від 07.09.2015р. було запропоновано у звязку з різким зменшенням контингенту студентів на окремих напрямках підготовки і спеціальностях із 15 листопада 2015 року змінити істотні умови праці шляхом переведення на менший обсяг роботи працівників професорсько-викладацького складу. 07 вересня 2015 року за №220 Наказом ректора Тернопільського національного педагогічного університету ім.В.Гнатюка «Про зміни істотних умов праці викладачам університету» у звязку з різким зменшенням контингенту студентів на окремих напрямах підготовки і спеціальностях вирішено з 15 листопада 2015 року змінити істотні умови праці шляхом переведення на менший обсяг роботи працівників професорсько-викладацького складу Кафедри стародавньої та середньовічної історії (6 чоловік), Кафедри історії України (5 чоловік), Кафедри педагогіки і методики початкової та дошкільної освіти (1 чоловік). Із вказаним наказом [PERSON] ознайомився 16.09.2015р. із запереченнями. Згідно протоколу №9 від 07.09.2015р. засідання профспілкового комітету працівників [PERSON] профспілкової організації працівників ТНПУ ім. В.Гнатюка, на засіданні виступив голова профкому [PERSON], який повідомив, що в деяких підрозділах контингент студентів різко зменшився, зокрема, на історичному факультеті. Ректорат довів до кожного факультету кількість ставок, які потрібно скоротити. На деяких кафедрах факультетів і на історичному факультеті частина викладачів добровільно написали заяви до 30.06.2016р. про зменшення ставки на 0,8 чи 0,9, щоб не скорочувати людей у 2015-5016 навчальних роках. Наказ ректора №220 виданий на основі труднощів з контингентом студентів і кількістю ставок викладачів. На підставі викладеної доповіді Профспілковий комітет працівників погодився із змінами істотних умов праці викладачам університету. Наказом ректора ТНПУ ім. В.Гнатюка від 07.09.2015р. №55-к «По особовому складу» переведено викладачів за їх згодою, з 01 вересня 2015 року по 30 червня 2016 року на менший обсяг роботи, а саме по кафедрі історії України (3 викладача з 0,5 на 0,3 ставки та з 1,0 на 0,8 ставки), по Кафедрі нової і новітньої історії та методики викладання історії (8 викладачів з 1,0 на 0,8 ставки), по Кафедрі філософії та економічної теорії (8 викладачів з 1,0 на 0,9 ставки). Наказом ректора ТНПУ ім. В.Гнатюка від 11.09.2015р. №57-к «По особовому складу» переведено викладачів, за їх згодою, з 01 вересня 2015 року по 30 червня 2016 року на менший обсяг роботи, а саме по Кафедрі історії України (4 викладачі з 1,0 на 0,8 ставки), по кафедрі стародавньої та середньовічної історії (6 викладачів з 1,0 на 0,8 ставки). На підставі службової записки завідувача кафедри історії України [PERSON] від 08.12.2015р., у звязку із зменшенням учбового навантаження доцента [PERSON] вирішувалося питання про внесення зміни в його карточку учбового навантаження на 2015-2016 н.р. Згідно зі змінами, внесеними до карточки учбового навантаження на другий семестр 2015-2016 н.р., учбове навантаження доцента [PERSON]М, складає 298 год., що призвело до скорочення учбового навантаження на 182 год. і сумарно за навчальний рік складатиме 522 год. 09 грудня 2015 року ректором ТНПУ ім. В.Гнатюка виданий Наказ №304 «Про внесення змін в навчальне навантаження на 2015-2016 н.р. доцента [PERSON]М.», яким змінено з 10.12.2015р. істотні умови праці доцента кафедри історії України [PERSON], а саме зменшено заплановане йому навчальне навантаження на ІІ семестр 2015/2016 н.р. н 182 год. Згідно внесеними змінами навчальне навантаження доцента [PERSON] становить у ІІ семестрі 298 год., сумарно на весь 2015-2016 н.р. 522 год. Рішенням комісії по трудових спорах Тернопільського національного педагогічного університету ім. В.Гнатюка від 29.12.2015р. по розгляду заяви [PERSON] від 17.12.2015р. було визнано істотні зміни в умовах праці в університеті у звязку із зменшенням контингенту студентів та рекомендовано доценту [PERSON] перейти на менший обсяг роботи з відповідною кількістю годин навчального навантаження, які б відповідали такому обсягу роботи. Із протоколу №2 засідання комісії по трудових спорах ТНПУ ім. В.Гнатюка, яке проводилося 24.12.2015р. по розгляду заяви [PERSON] від 17.12.2015р. щодо порушення його прав в частині зменшення йому навантаження та переведення на 0,8 ставки та не погодження із змінами істотних умов праці, і за наслідками чого прийнято вищевказане Рішення КТС від 29.12.2015., вбачається, що перший проректор Університету професор [PERSON] надав інформацію про значне зменшення у 2015-2016 навчальних роках контингенту студентів, що тягне за собою перегляд навантаження на викладача, на історичному факультеті є 8,5 студентів на одного викладача, що є суттєвим зменшенням навантаження на одного викладача. Декан історичного факультету [PERSON] пояснив, що з 01 вересня 2015 року кількість студентів на факультеті зменшилася на 58, тому було переглянуто педагогічне навантаження викладачів історичного факультету. Потрібно скоротити 6 ставок, а це окремі долі людей, тому прийнято рішення добровільно перейти на 0,8 ставки з метою збереження викладацького колективу. Всі скорочення навантажень доцента [PERSON] обгрунтовані зменшенням кількості студентів і скороченням предметів на історичному факультеті. Начальник навчально-методичного відділу [PERSON] проінформував про зменшення контингенту студентів на 2015-2016 навчальний рік. Стаціонар зменшено на 326 студентів, а це навантаження 10 студентів на 1 викладача, 32 ставки викладачів треба було скоротити. На історичному факультеті зменшено на 58 студентів, а це говорить про скорочення 6 ставок викладацького складу факультету. З метою збереження викладацького складу було запропоновано перейти на 0,8 ставки. Голова засідання КТС [PERSON] запропонував, виходячи з основних принципів діяльності колективної організації, для захисту і максимального збереження на посадах всіх членів трудового колективу університету прийняти рішення про рекомендацію доценту [PERSON] перейти на менший обсяг роботи з відповідною кількістю годин навчального навантаження, які б відповідали такому обсягу роботи. Наказом ректора ТНПУ ім. В.Гнатюка від 29.12.2015р. №85-к «По особовому складу» доцента кафедри історії України [PERSON] у звязку із зміною істотних умов праці шляхом переведено на менший обсяг роботи переведено з 04 січня по 30 червня 2016 року з повної на 0,8 ставки. Як вбачається із довідки ТНПУ ім.В.Гнатюка від 02.03.2016р. №288-40/05 із січня місяця 2016 року заробітна плата [PERSON] розраховувалися відповідно із 0,8 ставки. В судовому засіданні на клопотання представника відповідача були допитані свідки [PERSON] та [PERSON]. Із показів свідка [PERSON] встановлено, що він працює завідуючим кафедрою історії України в ТНПУ ім. В.Гнатюка. Причини, які зумовили зменшити умови праці шляхом переходу на меншу ставку стало те, що у 2015-2016 навчальні роки значно зменшився контингент студентів, раніше було 22 групи, а зараз 8 груп студентів, знизилися кількість студентів, які навчалися на платній формі, що в свою чергу зумовило відсутність фінансування на оплату праці викладачам. Ректоратом було прийнято рішення, щоб не скорочувати, не звільняти викладачів запропонувати професорам, доцентам, викладачам, асистентам перейти на меншу ставку. Всі працівники погодилися. Була створена комісія, на її засіданні [PERSON] було розяснено, що така зміна в умовах праці є тимчасовою і вимушеною для нормальної роботи Університету та збереження робочих місць викладачів, проте [PERSON] на такі зміни не погодився. Зазначає, що [PERSON] постійно скаржився і говорив, що він перенавантажений, має дуже багато роботи, і це також було враховано при зменшені [PERSON] навантаження та зміну умовах праці. Із показів свідка [PERSON] вбачається, що він є деканом Історичного факультету ТНПУ ім. В.Гнатюка. Зазначає, що цього навчального року поступило дуже мало студентів, змогли сформувати лише одну групу. Стало питання, що робити із кількістю викладачів та їх навантаження, або ж звільняти певну кількість, або переходити на меншу ставку. Він зустрічався окремо на засіданнях кожних кафедр, пояснив ситуацію із кількістю студентів, навантаженням, і було вирішено, щоб не звільняти певну чисельність викладачів перейти на меншу ставку. Перейшли в добровільному порядку тимчасово до червня 2016 року професори, доценти, інші викладачі, серед яких є він також. Залишилися декілька осіб, які крім своїх посадових обовязків, ще на громадських засадах займаються справами Університету, виконують додаткові обовязки, що вимагає значного часу і роботи. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 57 Закону України «Про вищу освіту» науково-педагогічні, наукові та педагогічні працівники вищого навчального закладу всіх форм власності мають право на забезпечення створення відповідних умов праці, підвищення свого професійного рівня, організацію відпочинку та побуту, встановлених законодавством, нормативними актами вищого навчального закладу, умовами індивідуального трудового договору та колективного договору. У відповідності до частини 3 статті 32 Кодексу законів про працю України у звязку із змінами в організації виробництва і праці допускається зміна істотних умов праці при продовження роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою. Про зміну істотних умов праці систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інших працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці. Стаття 103 цього Кодексу встановлює, що про нові або зміну діючих умов оплати праці в бік погіршення власник або уповноважений ним орган повинен повідомити працівника не пізніше як за два місяці до їх запровадження або зімни. Як зазначено в Постанові Пленуму ВСУ від 06.11.1992р. №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» зміна істотних умов праці допускається за умови, що це викликано змінами в організації виробництва і праці та що про ці зміни працівник був повідомлений не пізніше ніж за 2 місяці. Якщо при розгляді трудового спору буде встановлено, що зміна істотних умов трудового договору проведена не у звязку зі зміною в організації виробництва і праці на підприємстві, в установі, організації, то така зміна з урахуванням конкретних обставин може бути визнана судом неправомірною з покладенням на власника або уповноважений ним орган обовязку поновити працівникові попередні умови праці. Виходячи із досліджених матеріалів справи, пояснень представників сторін та показів свідків, суд приходить до висновку, що відповідачами належними і допустимими доказами було доведено, що зміна істотних умов праці доцента кафедри історії України [PERSON] в даному випадку є виправдана і правомірна, була спрямована не тільки на зменшення навантаження шляхом зменшення ставки, а й на забезпечення та збереження робочих місць викладачів. Дана зміна умови праці позивача є істотною, оскільки виникла не із вини Університету, є тимчасовою, зумовлена різким зменшенням контингенту студентів, які зараховувалися на навчання, кількість яких і формує відповідне навантаження викладачів, їх заробітну плату та відповідну ставку, тобто проведена у звязку зі зміною в організації навчального процесу, діяльності та праці в Університеті. Зміна умов праці виникла на історичному факультеті в цілому, а не стосувалася одного [PERSON], Університетом не бралися конкретні працівники, яким зменшено ставку, а прийнята до уваги всіма викладачами, внесеними в Накази, які в добровільній формі написали про це заяву, погоджена Профспілковим комітетом як доцільна і є вимушеною при ситуації, яка склалася в Університеті у 2015-2016 навчальних роках, зокрема, із тих обставин, щоб не звільняти працюючих викладачів. Про зміну істотних умов праці позивач був повідомлений та ознайомлений в установлений законодавством строк і та обставина, що сімя [PERSON] відноситься до багатодітної, на думку представників відповідача, з якою погоджується суд, не могла вплинути на залишення [PERSON] попередньої повної ставки в тій ситуації, яка склалася. Відтак, суд вважає, що права та інтереси позивача шляхом зменшення йому ставки були частково обмеженні, проте у можливий спосіб, який передбачений положенням КЗпП України та узгоджується із обставинами, які цьому сприяли, зміни істотних умов праці є правомірними, а тому в задоволенні позовних вимог [PERSON] слід відмовити. При цьому суд зазначає, що позивачем не вірно вибраний спосіб захисту порушених на його думку прав та охоронюваних законом інтересів, оскільки закон не наділяє суд повноваженнями на обрання іншого способу захисту трудових прав, ніж зазначений в ч. 1 ст. 235 КЗпП України. Згідно ст. 88 ЦПК України судовий збір не стягується та не відшкодовується. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed