Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-23 00:00:00

[PERSON] свій позов заявлений в інтересах [PERSON] мотивує тим, що вона є опікуном [PERSON], яка є її донькою. В листопаді 2011 року [PERSON] стала неадекватно поводитися у звязку з чим, вона звернулася до психіатричної лікарні та було виявлено, що [PERSON] страждає на психічний розлад. Рішенням суду від 11.09.2014 року [PERSON] було визнано недієздатною. Наприкінці вересня 2015 року вона дізналася про те, що донька уклала кредитний договір з ПАТ «Райфайзен банк Аваль» та має заборгованість за даним кредитним договором. Посилаючись на те, що [PERSON] страждає на психічний розлад та в силу цього не може розуміти значення своїх дій та керувати ними, просить визнати недійсним кредитний договір №010\\0244\\82\\0176974. В судовому засіданні [PERSON] позов підтримала та пояснила, що зміни у поведінці доньки та неадекватна поведінка зявилися після народження [PERSON] дитини в листопаді 2011 року. Інші сторони в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши фактичні обставини у межах заявлених позовних вимог та перевіривши їх доказами наданими сторонами, вважає, що позов не підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 21 жовтня 2011 року між ПАТ «[PERSON] Аваль» та [PERSON] було укладено кредитний договір №010\\0244\\82\\0176974 Відповідно до вимог ст. 10, 11 ЦПК України суд вирішує справи на засадах змагальності, не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб та в межах заявлених позовних вимог, на підставі поданих ними доказів. В силу ст. 225 ЦК України - правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені. У разі наступного визнання фізичної особи, яка вчинила правочин, недієздатною позов про визнання правочину недійсним може пред'явити її опікун. Як встановлено судом, на час укладення оспорюваного правочину, в розумінні положень ст. 30,39,40 ЦК України, [PERSON] була особою з повною цивільною дієздатністю. Будь-яких належних доказів на підтвердження того, що на час укладення спірного договору [PERSON] не могла розуміти значення своїх дій та керувати ними позивач суду не надала. Більш того, як пояснила суду сама позивач, проблеми зі здоровям у [PERSON] стали виявлятися лише після народження нею дитини, а до того часу [PERSON] була здоровою людиною та отримала вищу освіту, працювала.. Як вбачається, з копії свідоцтва про народження, дитини [PERSON] народила 13 листопада 2011 року, тобто вже після укладення спірного договору. Як вбачається з копії медичної картки [PERSON] вона вперше звернулася за медичною допомогою у звязку з наявними проблемами та психічними розладами лише 10.12.2012 року. У заяві до ОКЗ СОКПД від 10.12.2012 року [PERSON] зазначила, що у її доньки на протязі останніх півроку змінилася поведінка. Також судом встановлено, що недієздатною [PERSON] була визнана за судовим рішенням від 11.09.2014 року. З урахуванням наведеного суд вважає, що суду не надані належні та допустимі докази на підтвердження того, що на час укладення оспорюваного правочину (21 жовтня 2011 року) [PERSON] не могла розуміти значення своїх дій та керувати ними суду не надані, а відтак у суду відсутні підстави для визнання недійсним з підстав визначених ст. 255 ЦК України саме кредитного договору №010\\0244\\82\\0176974, а тому у задоволенні позову належить відмовити за необґрунтованістю вимог.

Outcome: dismissed