Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-06 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із позовом про визнання за ними, як за єдиними спадкоємцями за заповітом, право власності у порядку спадкування в 12 частці кожному на житловий будинок разом з господарськими будівлями [ADDRESS], що рахувався за їх матір'ю, яка померла. В обґрунтування позовний вимог вказали, що після смерті останньої, як спадкоємці за заповітом вони, звернулися до нотаріуса з відповідною заявою, однак їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на відповідні частки вище вказаного житлового будинку, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на нього. Їх мама за життя не оформила свідоцтва про право власності на будинок, хоча він за нею рахувався. З метою захисту спадкових прав відбулося звернення до суду з цим позовом. У судове засідання сторони не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Позивач [PERSON] у своїх інтересах та інтересах позивача [PERSON] у заяві до суду просив справу розглядати у їх відсутності, позовні вимоги підтримав, які просив задовольнити. Від сільського голови надійшла заява у якій остання просила також розглядати справу у відсутності представника відповідача, не заперечувала проти задоволення позову. Доповівши зміст позовних вимог, дослідивши письмові докази, що знаходяться в матеріалах справи, суд дійшов до наступного. Встановлено, що [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, копія (а.с.4). Після її смерті відкрилася спадщина, яка складалася у тому числі із житлового будинку з господарськими будівлями [ADDRESS]. Позивачі, як спадкоємці за заповітом, звернулися до нотаріальної контори з відповідною заявою про прийняття спадщини, однак, отримати свідоцтва про право на спадщину не змогли у зв'язку з відсутністю реєстрації права власності на житловий будинок, що слідує з інформації КП «Новоград-Волинське МБТІ» Житомирської обласної ради за № 507 від 11.09.2013 року (а.с.19), постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 08.07.2014 року (а.с.21) та відповіді завідувача Новоград-Волинської державної нотаріальної контори Житомирської області від 28.07.2014 року (а.с.33). Відповідно до положень ст. ст. 100, 101 ЦК УРСР, 1963 року, громадяни могли мати у власності житловий будинок, причому глава 10 «Особиста власність» цього ж Кодексу не пов'язувала наявність такого права з його обов'язковою державною реєстрацією. Із довідки Брониківської сільської ради Новоград-Волинського району за № 373 від 07.03.2013 року слідує, що згідно погосподарської книги житловий будинок [ADDRESS] рахується за померлою [PERSON] (а.с.18). Згідно технічного паспорта вказаний будинок 1960 року побудови, копія (а.с.15-17). Враховуючи ту обставину, що будинок побудований до 05.08.1992 року, суд приходить до висновку, що позивачі не можуть належним чином оформити право власності на відповідні частки житлового будинку в порядку спадкування відповідно до «Тимчасового порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом приватних житлових будинків …», затвердженого постановою КМ України від 09.09.2009 року № 1035, а тому з метою захисту їх спадкових прав задовольняє позов.

Outcome: approved