Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-07 00:00:00

[PERSON] (прізвище до укладення шлюбу [PERSON]) Н.П., яка народилася 25.05.1957р., звернулася до суду із заявою про встановлення факту батьківства [PERSON] щодо неї, посилаючись на те, що її мати [PERSON] (прізвище до одруження [PERSON]) П.А. і [PERSON] проживали однією сімєю, вели спільне господарство та виховували спільних дітей не перебуваючи між собою у шлюбі, шлюб між ними був зареєстрований лише 28.02.1975р., тобто після її народження, а тому у її свідоцтві про народження відсутні відомості про батька [PERSON]. 07.08.2017р. батько помер, внаслідок чого відкрилася спадщина, яку він заповів їй та її рідній сестрі [PERSON]. У звязку з відсутністю документів, що підтверджують родинні відносини між спадкодавцем і заявником, остання позбавлена можливості оформити спадщину у нотаріальному порядку, що змусило її звернутися до суду з цією заявою. В судове засідання заявник не зявилася, подала до суду заяву, в якій вимоги підтримала, просила їх задовольнити, а справу розглянути за її відсутності. Заінтересовані особи в судове засідання також не зявилися, подали до суду заяви, в яких не заперечують проти вимог заявника, справу просили розглянути за їх відсутності. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. За таких обставин, суд розглядає справу за відсутності заявника і заінтересованих осіб на підставі наданих суду доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані суду докази у їх сукупності, вважає, що заява є обґрунтованою і підлягає задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до розяснень, що містяться у абз.2 п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004 р., необхідно застосовувати відповідні норми КпШС 1969 року, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в сукупності, зокрема спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матірю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини. [PERSON] ч.ч.2, 3 ст.53 КпШС України в разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття; при встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матірю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Також у п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р. №5 «Про судову практику про встановлення фактів, що мають юридичне значення», розяснено, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини, і вирішує їх з урахуванням обставин, передбачених ст.53 Кодексу про шлюб та сімю Української РСР. Заяви про встановлення фактів батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини (наприклад, відповідно до ч.2 ст.55 Кодексу про шлюб та сімю запис про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній) і можуть бути подані матірю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття. Як вбачається зі свідоцтва про народження заявника, виданого 10.06.1957р., складеного російською мовою, вона народилася 25.05.1957р. в с.Осички, Савранського району, Одеської області; прізвище заявника до укладення шлюбу «Пуник»; її батьками в графі «мати» зазначена «Пунык Парасковья Аксентиевна», в графі «батько» відомості відсутні (а.с.7). [PERSON] свідоцтва про укладення шлюбу серії II-ЖД №264819 від 25.02.1982р. заявнику після укладення шлюбу 25.02.1982р. присвоєно прізвище «Покотило» (а.с.8). Зі свідоцтва про одруження батьків серії II-АГ №720652 від 28.02.1975р., складеного російською мовою, вбачається, що «Заворотный Петр Демидовыч», який народився 01.07.1926р. в с.Осички, Савранського району, Одеської області, і «Пунык Прасковья Аксентьевна», яка народилася 10.11.1927р. в с.Вільшанка, Савранського району, Одеської області, одружились 28.02.1975р., про що 1975 року лютого місяця 28 числа зроблено відповідний запис за №12 (а.с.12). [PERSON] свідоцтва про смерть серії III-ЖД №366273 від 16.10.1990р., складеного російською мовою, «Заворотная Прасковья Авксентьевна» померла 16.10.1990р. в с.Осички, Савранського району, Одеської області (а.с.15). Спадкодавець [PERSON], [INFO], помер 07.08.2017р. у віці 91 років в с.Осички, Савранського району, Одеської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії I-ЖД №500634 від 08.08.2017р. (а.с.9). Оскільки у свідоцтві про смерть [PERSON] дата його народження зазначена як 15.07.1926р. (а.с.9), а у свідоцтві про одруження батьків серії II-АГ №720652 від 28.02.1975р. дата його народження вказана як 01.07.1926р. (а.с.12), суд дійшов висновку, що це є одна й та сама людина спадкодавець [PERSON]. [PERSON] заповіту, складеного [PERSON] 22.11.2011р., посвідченого секретарем виконавчого комітету Осичківської сільської ради [PERSON] 22.11.2011р. за реєстровим №239, спадкодавець все своє майно заповів в рівних долях [PERSON] та [PERSON] (а.с.10). [PERSON] про реєстрацію в Спадковому реєстрі №49634765 від 27.10.2017р. після смерті [PERSON] приватним нотаріусом Савранського районного нотаріального округу Одеської області [PERSON] була заведена спадкова справа номер у нотаріуса 193/2017, номер у Спадковому реєстрі 61455880 (а.с.11). Як вбачається з виписки з погосподарської книги, виданої виконкомом Осичківської сільської ради 13.02.2018р. за вих.№131, згідно записів погосподарського обліку Осичківської сільської ради за 1955-1957 роки, книга №8, номер обєкта ПГО 22 в с.Осички, Савранського району, Одеської області, проживала родина: чоловік [PERSON], [INFO], дружина [PERSON], [INFO], донька [PERSON], [INFO], і донька [PERSON], [INFO] (а.с.13). Також згідно довідки, виданої виконкомом Осичківської сільської ради 13.02.2018р. за вих.№130, [PERSON] та [PERSON] доглядали свого батька [PERSON] до дня його смерті 07.08.2017р. (а.с.14). За таких обставин, суд дійшов висновку, що вимоги заявника є обґрунтованими, відповідають приписам ч.ч.2, 3 ст.53 КпШС України, а також достовірності і правдивості факту батьківства [PERSON] щодо заявника [PERSON], а тому заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved