Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-04 00:00:00

[PERSON] (по тексту рішення - [PERSON] , позивач) звернувся до Ізяславського районного суду Хмельницької області із позовом [PERSON] (по тексту рішення - [PERSON] , відповідач) про розірвання шлюбу, зареєстрованого 02.05.2002 року Плужненською сільською радою Ізяславського району Хмельницької області, актовий запис №05. В обгрунтування позовних вимог позивач зазначає, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 2002 року, однак сімейне життя не склалося через різні погляди на життя, несумісність характерів. Зазначає, що припинили сімейно-шлюбні відносини ще в червні 2016 року, так як сумісне проживання стало неможливим. На думку позивача шлюб існує формально, а подальше проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з них. Зазначає і те, що від даного шлюбу мають мають повнолітнього сина, спори щодо спільного майна відсутні. У судове засідання позивач не з`явився, подав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не прибула, будучи належним чином повідомлена заяв щодо відкладення розгляду справи або ж щодо неможливості розірвання шлюбу не подавала. З огляду на неявку учасників у судове засідання, суд вважає за можливе розглянути справу без їх участі на підставі наданих письмових матеріалів. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що сторони по справі перебувають в шлюбі, зареєстрованому 02.05.2002 року Плужненською сільською радою Ізяславського району Хмельницької області, актовий запис №05, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданим 02.05.2002 року. Разом з тим, судом встановлено, що фактично підстав вважати про можливість збереження сім`ї немає, шлюбно-сімейні стосунки не підтримуються тривалий час, що, як вбачається з матеріалів справи, не заперечується сторонами по справі. Відсутність взаєморозуміння, поваги один до одного, взаємодопомоги та підтримки, намірів на відновлення сімейних стосунків позивач та відповідач не мають. Суд враховує, що відповідно до статей 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюб - це добровільна згода чоловіка та жінки. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Статтею 110 СК України встановлено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Зважаючи, що відсутні будь-які підстави для примирення сторін, подружжя фактично проживає окремо, при чому в різних населених пунктах, а відповідачем протягом розгляду справи не подано будь-яких заперечень щодо можливості збереження сім`ї, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню, так як подальше проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них. Питання щодо розподілу судових витрат згідно до вимог ст. 141 ЦПК України з огляду на заяву позивача та приписи ст. 13 ЦПК України не вирішувалося, поклавши їх на останнього.

Outcome: approved