overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-17 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини із усіх видів заробітків (доходу) відповідача щомісяця, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 11.12.2015 року, та позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав стосовно малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 26.10.2002 року, вона та відповідач [PERSON] перебували у шлюбі, зареєстрованому Вільненською сільською радою Нижньосірогозького району, Херсонської області, про що був зроблений актовий запис № 04. Від даного шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 07.10.2008 року Відділом реєстрації актів цивільного Енергодарського міського управління юстиції у Запорізькій області. Рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області від 09.07.2012 року шлюб між сторонами по справі був розірваний. Фактично шлюбні стосунки між ними були припинені з січня 2012 року, та вони з відповідачем проживали окремо, а дитина залишилась проживати разом з позивачкою. Спорів стосовно міста проживання дитини не було, та відповідач не заперечував, що дитина буде проживати разом з [PERSON] З 2013 року відповідач життям сина не цікавився, не виявляв бажання спілкування з дитиною та отримати участь у його вихованні та утриманні. На сьогоднішній день сину вже сім років, та за період з 2013 року, він бачив свого батька лише декілька разів. В спілкуванні з нею, [PERSON] ніколи про сина не питав та не цікавився його життям. 19.07.2014 року між нею та [PERSON] був зареєстрований шлюб. З липня 2014 року, вона з сином проживають з її чоловіком [PERSON] в трикімнатній квартирі. Дитині забезпечені гідні умови проживання та гармонійна атмосфера оточення. Між нею, її дитиною та чоловіком [PERSON] склалися усталені доброзичливі стосунки, які сприяють належному вихованню дитини, повноцінному світосприйманню життя та оточуючих людей. Їх дитина - [PERSON] знаходиться на обліку в дитячій міській лікарні. Дитині вчасно проведені профілактичні щеплення, проводились регулярні амбулаторні огляди, стан здоров'я задовільний. Нагляд за станом здоров'я дитини з моменту її народження і на сьогоднішній день здійснює саме вона [PERSON], а батько [PERSON] участі в цій сфері життя дитини не приймає. Крім того зазначила, що відповідач [PERSON] працює в м. Києві, його батьки проживають в Херсонській області, та їй стало відомо від знайомих, що відповідач [PERSON] проживає з іншою сім'єю, та на даний час у його дружини повинна народитися дитина. У судовому засіданні позивачка заявлені позовні вимоги підтримує, та просить їх задовольнити. Третя особа у судовому засіданні позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач в судові засідання не з'являвся, про час, місце і дату слухання справи повідомлявся належним чином, що підтверджується відповідними відмітками на конвертах з поштовими повідомленнями (а.с.28,29.37,38,42). Враховуючи вимоги ст.157 ЦПК України та інтереси дитини,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-24 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ [PERSON] звернулася з цим позовом до суду, посилаючись на те, що 15 жовтня 1982 року Арцизьким районним відділом РАЦС Одеської області за актовим записом №135 був зареєстрований шлюб з відповідачем, неповнолітніх дітей у подружжя не має. Ведення спільного господарства та шлюбні відносини фактично припинені з 2017 року, у зв`язку з чим просить розірвати шлюб. \~ \~ \~ \~Відповідач, належним чином повідомлений про час та дату розгляду справи, в судове засідання не з`явився та про причини своєї неявки суду не повідомив. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.51 Конституції України та ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, а ст.105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Частиною 2 ст.3 СК України передбачено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Встановлено, що сторони не проживають разом, не ведуть спільного господарства і не підтримують подружні відносини. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Як слідує з письмових пояснень позивачки, подальше сумісне життя з відповідачем є неможливим, через несумісність характерів та втрату взаєморозуміння щодо подальшої побудови сімейних відносин і спільного побуту, вважає що збереження шлюбу є неможливим. Детально проаналізувавши й оцінивши мотиви розлучення, повно і всебічно з`ясувавши фактичні взаємини сторін-подружжя, та, приймаючи до уваги, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а також те, що сторони тривалий час не проживають разом, суд дійшов висновку, що сімейний конфлікт між сторонами носить стійкий характер, їх шлюб розпався, причини, що спонукають позивачку наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими, і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам.\~ Відповідно до положень ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Зі змісту ст.113 СК України випливає, якщо шлюб розривається судом і в судовому засіданні подружжя не ставить питання про прийняття дошлюбного прізвища, то в резолютивній частині рішення суду у відповідності до вимог ст.13 ЦПК України про це не зазначається. Відповідно до розяснень п.2\~постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21 грудня 2007 року\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-28 00:00:00

[PERSON] звернулася з цим позовом до суду, посилаючись на те, що 15 січня 2016 року відділом РАЦС Березівського міжрайонного управління юстиції в Одеській області за актовим записом №6 був зареєстрований шлюб з відповідачем, від якого є неповнолітній син. Сумісне проживання, ведення спільного господарства та шлюбні відносини припинені між ними у зв'язку з відсутністю почуття любові один до одного та взаєморозуміння, тому вважає, що шлюб фактично розпався та просить розірвати його. Відповідач позов визнав, не заперечує проти його задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.51 Конституції України та ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, а відповідно до ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Встановлено, що 15 січня 2016 року відділом РАЦС Березівського міжрайонного управління юстиції в Одеській області за актовим записом №6 був зареєстрований шлюб між сторонами (а.с.9). Судом також встановлено, що сторони не проживають разом, не ведуть спільного господарства та не підтримують подружні відносини з червня 2016 року. Як слідує зі змісту позовної заяви, подальше збереження з відповідачем сімейних стосунків, які погіршилися внаслідок сварок та відсутністю взаємоповаги та почуття любові, неможливо, тому вважає, що шлюб існувати вже не може і фактично розпався. В судовому засіданні відповідач позов підтримав та наполягав на розірванні шлюбу. За таких обставин суд вважає, що сім'я сторін розпалася остаточно і відновленню не підлягає. Частиною 2 ст.112 СК України передбачається, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Слід також звернути увагу сторін на те, що за правилами ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-28 00:00:00

[PERSON] звернулася з цим позовом до суду, посилаючись на те, що 16 травня 1992 року виконавчим комітетом Гуляївською сільською радою Березівського району Одеської області за актовим записом №4 був зареєстрований шлюб з відповідачем, від якого є дві повнолітні дитини. Сумісне проживання, ведення спільного господарства та шлюбні відносини з останнім припинені з квітня 2017 року, у звязку з тим, що він зраджував їй, влаштовував сварки, постійно ображає та принижує її, тому вважає, що спільне життя неможливе, а шлюбні відносини фактично розпалися, у звязку з чим наполягає розірвати шлюб та залишити їй шлюбне прізвище. Належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи відповідач у судове засідання не зявився та про причини своєї неявки суду не повідомив, однак своєю заявою від 30 травня 2017 року просить справу розглядати без його участі та заперечень проти позову не має. Заслухавши позивача та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.51 Конституції України та ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, а відповідно до ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Встановлено, що сторони не проживають разом, не ведуть спільного господарства і не підтримують подружні відносини з квітня 2017 року. Як слідує з пояснень позивача, подальше сумісне життя та збереження шлюбу з відповідачем у звязку з втратою до нього почуття любові та поваги неможливе, а тому саме через це шлюбні відносини існувати більш не можуть і фактично розпалися. За таких обставин суд вважає, що сім'я сторін розпалася остаточно і відновленню не підлягає. Відповідно до положень ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Слід також звернути увагу сторін на те, що за правилами ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Право подружжя після розірвання шлюбу взяти своє дошлюбне прізвище або залишити шлюбне належить йому при розірванні шлюбу як у судовому засіданні, так і в органі РАЦС.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-10 00:00:00

[PERSON] звернулася з цим позовом до суду, посилаючись на те, що 24 листопада 2001 року виконавчим комітетом Вікторівської сільської ради Березівського району Одеської області за актовим записом №14 був зареєстрований шлюб з відповідачем, від якого вони мають двох неповнолітніх дітей. Ведення спільного господарства та шлюбні відносини припинені з 2016 року, у звязку з чим просить розірвати шлюб та залишити їй шлюбне прізвище. Відповідач позовні вимоги визнав та не заперечує проти їх задоволення. Заслухавши сторони та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.51 Конституції України та ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, а ст.105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Частиною 2 ст.3 СК України передбачено, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Встановлено, що сторони не проживають разом, не ведуть спільного господарства і не підтримують подружні відносини з 2016 року. Як слідує з пояснень позивачки, подальше сумісне життя з відповідачем є неможливим через те, що він мало часу та уваги приділяє сімї і дітям, зловживає алкоголем, внаслідок чого виникають сварки в сімї, що дуже негативно впливає на емоційний стан дітей, тому шлюб, у звязку з цим, існувати вже не може та й фактично розпався. Детально проаналізувавши й оцінивши мотиви розлучення, повно і всебічно з'ясувавши фактичні взаємини сторін-подружжя, та, приймаючи до уваги, що сторони наполягають на розірванні шлюбу і не проживають разом з 2016 року, суд дійшов висновку, що сімейний конфлікт між сторонами носить стійкий характер, їх шлюб розпався, причини, що спонукають сторони наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими, і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Відповідно до положень ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Слід також звернути увагу сторін на те, що за правилами ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Право подружжя після розірвання шлюбу взяти своє дошлюбне прізвище або залишити шлюбне належить йому при розірванні шлюбу як у судовому засіданні, так і в органі державної РАЦС. Відповідно до розяснень п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21 грудня 2007 року суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-16 00:00:00

[PERSON] звернулася з цим позовом до суду, посилаючись на те, що 26 листопада 2006 року відділом РАЦС Березівського РУЮ Одеської області за актовим записом №115 був зареєстрований шлюб з відповідачем, від якого є двоє неповнолітніх дітей. Сумісне проживання, ведення спільного господарства та шлюбні відносини припинені між ними у звязку з відсутністю почуття любові один до одного та взаєморозуміння, тому вважає, що шлюб фактично розпався та просить розірвати його, а справу розглядати без її участі. Відповідач позов визнав, не заперечує проти його задоволення та також своєю письмовою заявою просить справу розглядати без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.51 Конституції України та ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, а відповідно до ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Встановлено, що 26 листопада 2006 року відділом РАЦС Березівського РУЮ Одеської області за актовим записом №115 був зареєстрований шлюб між сторонами (а.с.5). Судом також встановлено, що сторони не проживають разом, не ведуть спільного господарства та не підтримують подружні відносини. Як слідує зі змісту позовної заяви, подальше збереження з відповідачем сімейних стосунків, які погіршилися внаслідок сварок та відсутністю взаємоповаги та почуття любові, неможливо, тому вважає, що шлюб існувати вже не може і фактично розпався. Не заперечуючи проти вимог позову, відповідач своєю заявою від 15 серпня 2017 року також наполягає на розірванні шлюбу. За таких обставин суд вважає, що сім'я сторін розпалася остаточно і відновленню не підлягає. Частиною 2 ст.112 СК України передбачається, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Слід також звернути увагу сторін на те, що за правилами ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-24 00:00:00

[PERSON] звернулася з цим позовом до суду, посилаючись на те, що 26 серпня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції за актовим записом №1074 був зареєстрований шлюб з відповідачем, від якого вони мають неповнолітнього сина. Ведення спільного господарства та шлюбні відносини фактично припинені, у зв`язку з чим просить розірвати шлюб. Позивачка у судове засідання не з`явилась, однак надіслала до суду заяву про розгляд справи без її участі, зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач, належним чином повідомлений про час та дату розгляду справи, в судове засідання не з`явився та про причини своєї неявки суду не повідомив. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.51 Конституції України та ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, а ст.105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Частиною 2 ст.3 СК України передбачено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Встановлено, що сторони не проживають разом, не ведуть спільного господарства і не підтримують подружні відносини. Як слідує з письмових пояснень позивачки, подальше сумісне життя з відповідачем є неможливим, через несумісність характерів та втрату взаєморозуміння щодо подальшої побудови сімейних відносин і спільного побуту, вважає що збереження шлюбу є неможливим. Детально проаналізувавши й оцінивши мотиви розлучення, повно і всебічно з`ясувавши фактичні взаємини сторін-подружжя, та, приймаючи до уваги, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а також те, що сторони тривалий час не проживають разом, суд дійшов висновку, що сімейний конфлікт між сторонами носить стійкий характер, їх шлюб розпався, причини, що спонукають позивачку наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими, і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Відповідно до положень ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зі змісту ст.113 СК України випливає, якщо шлюб розривається судом і в судовому засіданні подружжя не ставить питання про прийняття дошлюбного прізвища, то в резолютивній частині рішення суду у відповідності до вимог ст.13 ЦПК України про це не зазначається. Відповідно до розяснень п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21 грудня 2007 року суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-29 00:00:00

[PERSON] звернулася з цим позовом до суду, посилаючись на те, що 28 липня 2006 року відділом РАЦС Березівського районного управління юстиції Одеської області за актовим записом №53 був зареєстрований з відповідачем шлюб, від якого є неповнолітня дочка [PERSON].. Сумісне проживання, ведення спільного господарства та шлюбні відносини припинені між ними фактично з 2012 року у звязку з відсутністю почуття любові один до одного та взаєморозуміння, тому вважає, що шлюб фактично розпався та просить розірвати його й розглянути справу без її участі. Відповідач позов визнав, не заперечує проти його задоволення та також просить справу розглядати без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.51 Конституції України та ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, а відповідно до ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Встановлено, що 28 липня 2006 року відділом РАЦС Березівського районного управління юстиції Одеської області за актовим записом №53 був зареєстрований між сторонами шлюб (а.с.3). Судом також встановлено, що приблизно з 2012 року сторони не проживають разом, не ведуть спільного господарства та не підтримують подружні відносини. Як слідує зі змісту позову, подальше збереження з відповідачем сімейних стосунків, які погіршилися внаслідок відсутністю взаємоповаги та почуття любові, неможливе; тому вважає, що шлюб існувати вже не може і фактично розпався. Не заперечуючи проти вимог позову, відповідач своєю заявою від 24 квітня 2016 року також наполягає на розірванні шлюбу (а.с.12). За таких обставин суд вважає, що сім'я сторін розпалася остаточно і відновленню не підлягає. Частиною 2 ст.112 СК України передбачається, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Слід також звернути увагу сторін на те, що за правилами ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved