Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-31 00:00:00

Адвокат [PERSON] звернувся в інтересах [PERSON] до суду з позовом до [PERSON] про оспорювання батьківства, в якому зазначив, що в період часу з 2012 по 2015 рік позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON] перебували у цивільному шлюбі, проживали разом та вели спільне господарство. 10 грудня 2014 року відповідачка народила дитину, [PERSON], яку позивач вважав своєю, тому записав на своє прізвище. Як до реєстрації дитини, так і деякий час після цього, відповідачка не казала позивачу, що він не є батьком народженої дитини, тому він продовжував вважати себе її батьком, не маючи на той час в цьому ніяких сумнівів. Сторони продовжували проживати разом, виховувати дитину,але через деякий час, їх стосунки погіршились. У 2015 році стосунки [PERSON] з [PERSON] припинились, у звязку з чим вони почали жити окремо, однак, позивач продовжував допомагати утримувати дитину, вважаючи себе її батьком. У 2018 році [PERSON] подала позов до Ленінського районного суду м. Запоріжжя, про стягнення з [PERSON] аліментів. 16 липня 2018 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя винесено заочне рішення про стягнення з нього коштів на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн. У цей період, у звязку з виникненням сумнівів, позивачем було проведено генетичну експертизу на встановлення біологічного батьківства [PERSON] по відношенню до [PERSON] та згідно експертного висновку № МG18-49807/С1F1 від 16 липня 2018 року вбачається, що вірогідність того, що він є батьком народженої дитини, а саме [PERSON], виключена та дорівнює нулю. За таких обставин, позивач не є біологічним батьком народженої дитини, тому просить суд виключити відомості про своє батьківство з актового запису № 1418, про народження дитини [PERSON], [INFO], зареєстрованого у Ленінському відділі державної реєстрації актів цивільного реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції. Позивач [PERSON] в судове засідання надав письмову заяву, в якій просить розглянути дану справу за його відсутності, на задоволення позовних вимог наполягає. Відповідачка [PERSON] надала на адресу суду письмову заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги визнає, підтвердила, що мала статевий звязок з іншим чоловіком, який і є біологічним батьком дитини, а не позивач [PERSON], як вказано в актовому записи про народження її сина [PERSON], тому вона не заперечує проти задоволення позовних вимог. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, оцінивши всі докази у сукупності, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно до ст. ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що в період часу з 2012 по 2015 рік позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON] перебували у цивільному шлюбі, проживали разом та вели спільне господарство. 10 грудня 2014 року відповідачка народила дитину, [PERSON], та 24 грудня 2014 року Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції було здійснено реєстрацію факту його народження, складено відповідний актовий запис за №104 та видано свідоцтво про народження серії І-ЖС № 274197, в якому в графі «Батько» батько дитини записаний [PERSON]. (а.с.7). У 2015 році стосунки [PERSON] з [PERSON] припинились, у звязку з чим вони почали жити окремо. 16.07.2018 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя за позовом [PERSON] до [PERSON] було винесено заочне рішення про стягнення з [PERSON] аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн. коштів на користь [PERSON] на утримання [PERSON].(12-13). У звязку із наявністю у позивача сумнівів щодо його батьківства, [PERSON] звернувся до медичної установи для проведення генетичної експертизи на встановлення біологічного батьківства по відношенню до [PERSON] та згідно експертного висновку № МG18-49807/С1F1 від 16 липня 2018 року вбачається, що вірогідність того, що він є батьком народженої дитини, а саме [PERSON], виключена та дорівнює нулю (а.с.10-11). Згідно письмової заяви відповідачки по справі, вона дійсно підтвердила той факт, що в період часу з 2012 року по 2015 рік, коли вона проживала разом із [PERSON] в цивільному шлюбі, то вона мала статевий звязок з іншим чоловіком, який і є біологічним батьком її сина, однак він відмовився від визнання дитини, тому позивачка була вимушена піти на обман позивача та в актовому записі про народження дитини батьком був вказаний [PERSON]. Відповідно до ч. 1 ст.136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, предявивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. Згідно до ч. 2 ст.136 СК України у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Відповідно до ч. 3 ст. 136 України оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Згідно до ч. 5 ст.136 СК України не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 12З цього Кодексу. Відповідно до ч. 6 ст.136 СК України до вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується. Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України, при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам розясняється, що в судовому порядку батьківство може бути оспорено яку випадках, коли в Книзі реєстрації народжень батьками дитини записано осіб, які перебували у шлюбі між собою (статті 122, 124 СК), так і тоді, коли при реєстрації народження дитини її батьком на підставі спільної заяви батьків або заяви чоловіка, котрий визнавав себе батьком, записано особу, яка не перебувала у шлюбі з матірю дитини (статті 126, 127 СК). Крім цього, в ч. 2 п. 11 Пленуму ВСУ зазначено, що предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Для вимог чоловіка про виключення відомостей про нього як батька з актового запису про народження дитини позовної давності не встановлено, а для вимог жінки про виключення з цього запису відомостей про її чоловіка як батька позовна давність становить один рік і її перебіг починається з дня реєстрації дитини. Згідно ст.82 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Відповідно до п.2.12 Положення про порядок зміни, доповнення, поновлення та анулювання актових записів цивільного стану, затвердженого Наказом Міністерства\~юстиції України\~№86/5\~від 26.09.2002\~року із змінами та доповненнями, за наявності рішення суду щодо оспорювання батьківства в актовому записі про народження дитини виправляються відомості, про які зазначено в рішенні. На підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відомості зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове свідоцтво про народження. Отже обставини, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог, визнані відповідачем, а саме відповідачка [PERSON]В визнала, що в період часу з 2012 року по 2015 рік, коли вона проживала разом із [PERSON] в цивільному шлюбі, то вона мала статевий звязок з іншим чоловіком, який і є біологічним батьком її сина, однак він відмовився від визнання дитини своєю, тому позивачка ввела позивача в оману та в актовому записі про народження дитини батьком був вказаний [PERSON], але між ним та його малолітнім сином [PERSON], [INFO], відсутнє кровне споріднення. Позивач вимагає виключення відомостей про нього з актового запису про народження дитини, яке було внесено, відповідно до ст.122 СК України, батьківство оспорюється до досягнення повноліття дитиною, а тому вимоги позивача підлягають задоволенню.

Outcome: approved