Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-25 00:00:00

[PERSON] і [PERSON] 18.10.2018р. звернулась із позовом до Суховільської сільської ради Городоцького р-ну Львівської обл. про визнання, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], що помер [INFO], права спільної часткової власності на 1/2ч. житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами на [ADDRESS]., за кожною. Вимоги мотивували тим, що [PERSON], що помер [INFO] мав у власності вищеозначений житловий будинок з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами, що після його смерті відкрилась спадщина на означене майно. Вони звернулись в нотконтору для прийняття спадщини після смерті спадкодавця, між тим через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно, нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину. В інший спосіб, як звернутись до суду вони оформити спадщину не можуть, що інші спадкоємці на спадкове майно не претендують, просили позов задовольнити. В суді позивачка [PERSON] та її представник [PERSON], а також представник позивачки [PERSON] - [PERSON] позов підтримали, просять визнати за [PERSON] і [PERSON], в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], що помер [INFO] право спільної часткової власності на 1/2ч. житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами на [ADDRESS]., за кожною, від стягнення судових витрат з відповідача відмовились. Представник Суховільської сільської ради Городоцького р-ну Львівської обл. в судове засідання не з'явився, 13.12.2018р. сільський голова подав заяву про розгляд справи у відсутності їх представництва (а.с.65). Третя особа - [PERSON] в судове засідання не з'явився, 06.12.2018р. подав відзив на позов, в якому зазначив, що на спадкове майно після смерті [PERSON] не претендував і не претендує, просив позов задовольнити, справу розглядати у його відсутності (а.с. 69). Заслухавши учасників справи, вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, має право безпосередньо звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 16 ЦК України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом. Згідно норм гл. 84 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Положеннями ст. 1261 ЦК України визначено, що у першу чергу спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя хто його пережив. За ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. На підставі положень ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Згідно ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За правилами ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. № 7 визначено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Із пояснень сторін, із долучених до справи довідок Суховільської сільської ради Городоцького р-ну Львівської обл. № 1202 від 03.09.2018р. і № 1219 від 05.09.2018р., із копії будинкової книги на житловий будинок на [ADDRESS]., витягів із погосподарських книг за 1974-1985р.р., із копій рішення виконавчого комітету Івано-Франківської районної ради народних депутатів трудящих № 5 від 25.03.1957р. і технічного паспорту на означений житловий будинок від 08.10.2018р. (а.с.14-17, 20, 21, 22-27, 28-41, 42) убачається, що [PERSON] мав у власності житловий будинок на [ADDRESS]., до смерті проживав та був у ньому зареєстрований, що разом з ним проживали та були зареєстровані в т.ч. позивачі [PERSON] і [PERSON] [PERSON], що видно із копій свідоцтва про смерть серія [NUMBER] (а.с.8), помер [INFO] [PERSON] і [PERSON], як видно із копії свідоцтва про народження і одруження та з копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб від 18.10.2018р. (а.с.9, 10, 12) є відповідно дружиною та донькою спадкодавця [PERSON] Як вбачається із матеріалів справи, позивачі звернулись до приватного нотаріуса Городоцького районного нотаріального округу Мухи М.Т. для прийняття спадщини після смерті спадкодавця, між тим нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно - житловий будинок на [ADDRESS]. (а.с.11). Відповідно до Листа Міністерства юстиції України від 21.02.2005р. №19-32/319, у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватись у судовому порядку. Враховуючи вищенаведене, що обставин, які б вказували, що [PERSON] при житті володів спадковим майном незаконно не встановлено, а позивачі [PERSON] і [PERSON] прийняли спадщину після смерті спадкодавця, інші спадкоємці на спадкове майно не претендують, суд приходить думки про задоволення позову.

Outcome: approved