overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-06 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із заявою про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 10.01.2004 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. У шлюбі у сторін народився син [PERSON], [INFO] Сторони спільно вирішили припинити шлюб оскільки сімейне життя між ними не склалося, шлюбні відносини між ними припинено у 2010 році, спільне господарство не ведеться, проживають окремо. 21 липня 2010 року сторонами укладено договір про участь у вихованні та утриманні дитини. Заявники в судове засідання не з'явились, надали письмову заяву в якій просили суд розглядати справу у їх відсутність, заяву підтримують, наполягають на розірванні шлюбу. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Договір між подружжям про розмір аліментів на дитину має бути нотаріально посвідчений. У разі невиконання цього договору аліменти можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Дзержинського районного управління юстиції м. Харкова 10.01.2004 року, актовий запис № 23. У шлюбі у сторін [INFO] народився син, [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.10). Заявниками укладено нотаріально посвідчений аліментний договір, відповідно до якого дитина залишається із матір'ю, а батько дитини проживатиме окремо та сплачуватиме аліменти у розмірі 2000 гривень на місяць віку до досягнення дитиною повноліття або до закінчення навчання у вищому навчальному закладі. Батько дитини прийматиме участь у її вихованні. Судом встановлено, що подружнє життя у сторін не склалося, на даний час шлюб носить формальний характер. Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхньої дитини, а тому шлюб між заявниками необхідно припинити шляхом його розірвання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-06 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із заявою про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 16 липня 2005 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого народився син [PERSON], [INFO], спільно вирішили припинити шлюб оскільки сімейне життя між ними не склалося, шлюбні відносини між ними припинено, спільне господарство не ведеться, проживають окремо. До початку судового засідання [PERSON] та [PERSON] звернулось до суду з заявами про розгляд справи у їх відсутність, при цьому вимоги заяви підтримують, просять їх задовольнити, пояснивши, що спільне життя у сторін не склалось, між заявниками досягнуто згоди стосовно участі у вихованні та утриманні спільної дитини [PERSON], про що свідчить нотаріально посвідчений договір від 13 липня 2017 року. Відповідно до умов вказаного договору [PERSON] залишається проживати з матір'ю, при цьому батько має право бачитись з ним в порядку, передбаченому зазначеним договором. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що спільна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.1 та ч.3, ст.109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Як вбачається з матеріалів справи, сторони 16.07.2005 року уклали між собою шлюб, який був зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Керченського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим, актовий запис № 392 (а.с.3). Від спільного шлюбу заявники мають малолітню дитину: сина - [PERSON], [INFO] (а.с.4). 13.07.2017 року заявники уклали нотаріальний договір щодо участі у вихованні, утриманні дитини та сплату аліментів на дитину, який задовольнити бажання та прагнення сторін (а.с. 17-18). Крім того, як встановлено судом спільне життя у сторін не склалось, вони проживають окремо, тривалий час не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбних відносин, мають окремий бюджет для кожного, стосунки між сторонами стали напружені, у сторін виявились різні погляди на життя, на сімейні відносини, тому суд приходить до висновку, що сім'я даного подружжя розпалась остаточно і терміну для примирення призначати не потрібно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-06 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із заявою про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 17 грудня 2002 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого народилися діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], спільно вирішили припинити шлюб оскільки сімейне життя між ними не склалося, шлюбні відносини між ними припинено, спільне господарство не ведеться, проживають окремо. До початку судового засідання подружжя [PERSON] та [PERSON] звернулось до суду з заявами про розгляд справи у їх відсутність, при цьому вимоги заяви підтримують, просять їх задовольнити, пояснивши, що спільне життя у сторін не склалось, між заявниками досягнуто згоди стосовно участі у вихованні та утриманні спільної дитини, про що свідчить нотаріально посвідчений договір від 15 червня 2017 року. Відповідно до умов вказаного договору діти будуть проживати з матір'ю - [PERSON], а їх батько - [PERSON] буде приймати участь у вихованні та до досягнення ними повноліття щомісячно надавати матеріальну допомогу. Тому заявники просили розірвати шлюб між ними. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що спільна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.1 та ч.3, ст.109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Як вбачається з матеріалів справи, сторони року 17.02.2002 року уклали між собою шлюб, який був зареєстрований Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї , актовий запис № 2884. Від спільного шлюбу заявники мають дітей: сина - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. 15 червня 2017 року заявники уклали нотаріальний договір щодо участі у вихованні, утриманні дитини та сплату аліментів на дитину, який задовольнив бажання та прагнення сторін (а.с. 17-18). Крім того, як встановлено судом спільне життя у сторін не склалось, вони проживають окремо, тривалий час не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбних відносин, мають окремий бюджет для кожного, стосунки між сторонами стали напружені, у сторін виявились різні погляди на життя, на сімейні відносини, тому суд приходить до висновку, що сім'я даного подружжя розпалась остаточно і терміну для примирення призначати не потрібно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із заявою про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 24.12.2011 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого народився син [PERSON], [INFO], спільно вирішили припинити шлюб оскільки сімейне життя між ними не склалося, шлюбні відносини між ними припинено, спільне господарство не ведеться, проживають окремо. Заявники в судове засідання не з'явились, надали письмову заяву в якій просили суд розглядати справу у їх відсутність, заяву підтримують, наполягають на розірванні шлюбу. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно дост.109 СК України\~подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Договір між подружжям про розмір аліментів на дитину має бути нотаріально посвідчений. У разі невиконання цього договору аліменти можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Дзержинському відділі реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції 24.12.2011 року, актовий запис № 987 (а.с.8). Від даного шлюбу заявники мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.10). Заявниками укладено нотаріально посвідчений аліментний договір, відповідно до якого дитина залишається із матірю, а батько дитини проживатиме окремо та сплачуватиме аліменти у розмірі 25 % сукупного місячного доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття. Батько дитини прийматиме участь у її вихованні (а.с.11). Судом встановлено, що подружнє життя у сторін не склалося, на даний час шлюб носить формальний характер. Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхньої дитини, а тому шлюб між заявниками необхідно припинити шляхом його розірвання. Згідно\~ст. 113 СК України\~особа, яка змінила прізвище, у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Заявниця просила суд після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Давидова Дениса Ігоровича».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-17 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із заявою про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 26.09.2003 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого народився син [PERSON], [INFO], спільно вирішили припинити шлюб оскільки сімейне життя між ними не склалося, шлюбні відносини між ними припинено, спільне господарство не ведеться, проживають окремо. Заявниця [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала письмову заяву в якій просить суд розглядати справу у її відсутність, заяву підтримує, наполягає на розірванні шлюбу, після розірвання шлюбу просить залишити прізвище - «[PERSON]». Заявник [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав письмову заяву в якій просить суд розглядати справу у його відсутність, заяву підтримує, наполягає на розірванні шлюбу. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Договір між подружжям про розмір аліментів на дитину має бути нотаріально посвідчений. У разі невиконання цього договору аліменти можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Центральному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центом розвитку сім'ї 26 вересня 2003 року, актовий запис № 2286 (а.с.2). Від даного шлюбу заявники мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.3). Заявниками спільно визначено місце проживання дитини з батьком та участь матері у матеріальному забезпеченні та вихованні дитини, про що ними укладено нотаріально посвідчений договір (а.с.10). Судом встановлено, що подружнє життя у сторін не склалося, на даний час шлюб носить формальний характер. Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхньої дитини, а тому шлюб між заявниками необхідно припинити шляхом його розірвання. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище, у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Заявниця просила суд після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-28 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із заявою про усиновлення [PERSON], [INFO]. Заяву мотивує тим, що вони 05.09.2009 зареєстрували шлюб. Від цього шлюбу у них немає спільних дітей. [PERSON] має від першого шлюбу дочку [PERSON], яка має позашлюбного сина, її онука [PERSON] [INFO], який проживає з нею та її чоловіком з 3-х місячного віку та перебуває на їх утриманні. Дочка дитину залишила через намір облаштувати своє особисте життя, та виїхала з постійного місця проживання. Згодом [PERSON] позбавили батьківських прав щодо її сина [PERSON] [INFO] Опікуном дитини призначено заявника [PERSON] Вона з чоловіком з часу народження [PERSON] займаються дитиною. Між ними склалися хороші відносини. Кирил їх вважає матір'ю та батьком, тому вони вирішили його усиновити, так як своїх спільних дітей у них не має. [PERSON] має заощадження та непогані доходи. У них є власний автомобіль. Службою у справах дітей Золочівської районної державної адміністрації Львівської області дано позитивний висновок про доцільність усиновлення [PERSON] [INFO] заявниками. В судовому засіданні заявники та їх представник заяву підтримали повністю, покликаючись на вказані в ній обставини. Просили заяву задовольнити. Представник відділу у справах дітей Золочівської районної державної адміністрації Львівської області в судовому засіданні підтримав висновок про доцільність усиновлення заявниками дитини [PERSON], [INFO] Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши зібрані по справі докази, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов до наступного висновку. Відповідно до вимог ст.223 СК України особа, яка бажає усиновити дитину, подає до суду заяву про усиновлення. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 05.09.2009 перебувають у зареєстрованому шлюбі, що стверджується копією свідоцтва серія [NUMBER] У відповідності до вимог п.4 ч.1 ст.219 Сімейного кодексу України усиновлення дитини проводиться без згоди батьків, якщо батьки позбавлені батьківських прав щодо дитини, яка усиновлюється. Мати дитини - [PERSON], рішенням Золочівського районного суду Львівської області від 22.11.2016, позбавлена батьківських прав щодо неповнолітнього [PERSON], [INFO], а тому її згода на усиновлення не потрібна. Встановлено, що заявники проживають разом в с.Нестюки Золочівського району в житловому будинку, який у доброму стані. Для проживання та виховання дитини створені належні умови. Сім'я веде підсобне господарство, подружжя має у власності автомобіль. Стан здоров'я усиновлювачів задовільний, до кримінальної відповідальності не притягувалися. Вказане стверджується наявними в матеріалах справи письмовими доказами. Служба у справах дітей Золочівської районної державної адміністрації Львівської області надала висновок за № 420/1,6-1 від 01.02.2017 р. про доцільність усиновлення [PERSON] та [PERSON] дитини [PERSON], [INFO]. Обставин, за яких заявники не можуть бути усиновлювачами судом не встановлено. Суд вважає, що усиновлення відповідатиме інтересам дитини. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заява про усиновлення підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-07 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із заявою про усиновлення дитини - [PERSON]. В обгрунтування заявлених вимог покликаються на обставини, викладені у заяві. В судовому засіданні заявники заявлені вимоги підтримали повністю та з аналогічних підстав. Пояснили, що за час спілкування з дитиною знайшли з ним спільну мову, він вже називає їх мамою та татом. Просять заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи проти задоволення заяви не заперечує, оскільки вважає доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини, усиновлення [PERSON] заявниками. Представник КЗ «Рівненський обласний спеціалізований будинок дитини» Жильчук І.О. пояснила, що заклад дає згоду на усиновлення [PERSON]. Заявники легко знайшли контакт з хлопчиком, чуйні, відповідальні. Суд, заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши обставини та дослідивши представлені у справі докази, дійшов таких висновків. У відповідності до ч.2 ст.207 СК України усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Суд встановив, що заявники з 19 жовтня 2015 року перебувають на обліку кандидатів в усиновлювачі в службі у справах дітей Здолбунівської районної державної адміністрації. Малолітній [PERSON], [INFO], влаштований в Рівненський обласний спеціалізований будинок дитини з 3 вересня 2013 року. Розпорядженням голови Здолбунівської районної державної адміністрації від 15 червня 2016 року [PERSON] отримав статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Матір [PERSON] - [PERSON] - рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 3 червня 2016 року позбавлена батьківських прав щодо сина [PERSON] Відомості про батька дитини зазначені за вказівкою матері відповідно до ч.1 ст.135 СК України. Подружжя [PERSON] та [PERSON] згідно із висновком служби у справах дітей Здолбунівської районної державної адміністрації можуть бути усиновлювачами, проживають у будинку, який належить на праві власності [PERSON], працюють на постійній основі, матеріально забезпечені, хвороб та психофізичних зрушень, які були б перешкодою для усиновлення, не мають, до кримінальної відповідальності не притягувалися, створили всі умови для нормального розвитку та виховання дитини, що підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами. Відповідно до висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради від 20 липня 2016 року усиновлення малолітнього [PERSON] громадянами [PERSON] та [PERSON] є доцільним та відповідає інтересам дитини. За таких обставин, враховуючи стан здоров'я та матеріальне становище заявників, їх здатність забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини, суд вважає заяву про усиновлення дитини обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. У відповідності до положень чт.29-231 СК України підлягає також до задоволення і клопотання заявників про зміну прізвища, по батькові дитини, відомостей про батька, матір, дату та місце народження. Ім'я дитини залишається без змін. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-10 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із заявою та просять встановити факт належності їм часток в земельній ділянці з кадастровим номером 5121486500:01:003:0183, площею 2.6060 Га, за [PERSON] 100/261 часток, за [PERSON] 161/261, мотивуючи тим, що рішенням Болградського районного суду Одеської області від 18.08.2009 року за ними в порядку спадкування визнано право власності на земельну ділянку розміром 2,6060 Га, за [PERSON] 1 Га, а за [PERSON] 1,61 Га, але враховуючи, що їхні частки не були зазначені в дольовому виразі загальної земельної ділянки, вони не можуть провести подальше оформлення належних їм земельних ділянок. Заявники до суду не зявилися, в заяві просять розглянути справу за їх відсутності, заявлені вимоги підтримують та наполягають на їх задоволенні. Представник заінтересованої особи Реєстраційної служби Болградського районного управління юстиції в Одеській області, до суду не зявився, хоча повідомлений належним чином, причина неявки суду не відома. В судовому засіданні встановлено, що 18.09.2008 року рішенням Болградського районного суду Одеської області за заявниками [PERSON] та [PERSON] було визнано право власності в порядку спадкування на земельну ділянку, загальною площею 2,6060 Га. В рішення суду, відповідно до заповідального розпорядження спадкодавця, за [PERSON] було визнано право власності на 1 Га, за [PERSON] 1,6 Га. Відповідно до рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 17.06.2015 року за № 22137461, [PERSON] та [PERSON] було відмовлено у державній реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером 5121486500:01:003:0183, площею 2.6060 Га за кожним окремо по зазначених в рішенні суду частинам, у звязку з відсутністю кадастрового номеру на кожну окрему ділянку. Відповідно до ч.6 п.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. \~ \~ \~ \~ Встановлення факту належності \~заявникам відповідних дровових виразів часток земельних ділянок необхідно для належного оформлення та реєстрації земельних ділянок. \~ \~ \~ \~ При таких обставинах суд приходить до висновку про те, що вимоги заявників є обґрунтованими і відповідно до статті 256- 259 ЦПК України підлягають задоволенню.

Outcome: approved