Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-22 00:00:00

[PERSON] і [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO]. [PERSON], матір [PERSON], з якою живуть ці діти, звернулась до суду з позовом про позбавлення [PERSON] і [PERSON] батьківських прав, оскільки відповідачі ухиляються від виконання батьківських обовязків: від виховання дітей самоусунулись, коштів на їх утримання не надають, діти постійно живуть у позивача і перебувають на її утриманні. У звязку з цим [PERSON] просила суд стягнути на її користь з [PERSON] аліменти в сумі 500 грн. на кожну дитину щомісячно, а з [PERSON] - по 600 грн. на кожну дитину щомісячно. Суд допустив до участі в справі в інтересах дітей Смілянського міжрайонного прокурора. В судовому засіданні позивач зменшила розмір позовних вимог в частині стягнення аліментів, просила стягнути з відповідачів на її користь аліменти в розмірі 1/3 частини заробітку з кожного. Пояснила, що онук [PERSON] живе у неї відтоді, як йому виповнився 1 рік, [PERSON] живе у неї з 2008 року. Відповідачі жили то в с. Ревівці Камянського району Черкаської області, то в Києві; постійно зловживають спиртними напоями, станом здоровя дітей не цікавляться, не відвідують їх, продуктів, одягу чи грошових коштів на утримання дітей не надають. Представник органу опіки і піклування просила задоволити позов, оскільки діти відповідачів постійно живуть у своєї баби [PERSON] і перебувають на її повному утриманні. Відповідачі не займаються вихованням дітей, не утримують їх і навіть не спілкуються з дітьми, ведуть аморальний спосіб життя. Орган опіки і піклування вичерпав можливості впливу на [PERSON] і [PERSON] і вважає, що позбавлення відповідачів батьківських прав є доцільним і відповідає інтересам дітей. Оскільки позивачка повністю утримує дітей, з відповідачів на її користь належить стягнути аліменти. Прокурор також просила задоволити позов, оскільки під час розгляду справи було доведено, що відповідачі ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дітей. Оскільки діти постійно живуть в будинку позивачки і перебувають на її утриманні, вимоги про стягнення аліментів також належить задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, подала заяву про розгляд справи в її відсутності, позов визнала. Відповідач [PERSON] просив відмовити в позові, пояснив, що дійсно не утримує дітей, оскільки живе в с. Ревівці Камянського району, а діти в с. Березняках Смілянського району, де мешкає його дружина [PERSON] Тому він розраховував, що матір доглядатиме за дітьми і займатиметься їх вихованням. В 2012-2015 роках він перебував під домашнім арештом, тому виїхати з села не міг; хоча останній рік обмежень щодо пересування не мав, до дітей не їздив, звязку з ними не підтримував. На даний час шукає роботу і буде утримувати дітей. Позов підлягає до задоволення з таких підстав. У відповідності зі свідоцтвами про народження серії 1-СР № 054103 і № 051206, відповідачі є батьками [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], та [PERSON], [INFO], уродженця [INFO]. Згідно з довідками виконкому Березняківської сільської ради від 21 грудня 2015 року, [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO], живуть в цьому селі в належному [PERSON] будинку № 47 по вул. В.Куценка, перебувають на повному утриманні позивача; [PERSON] живе без реєстрації по вул. В.Куценка, 29, в цьому ж селі. У відповідності з актом обстеження житлово-побутових умов від 21 грудня 2015 року, в будинку [PERSON] створено належні умови для життя і навчання її онуків [PERSON] і [PERSON], неповнолітні перебувають на повному утриманні [PERSON] Відповідачі вихованням і утриманням дітей не займаються, батько дітей не відвідує. Як вбачається з характеристики голови Березняківської сільради від 22 грудня 2015 року, [PERSON] в селі живе з 2012 року, зловживає спиртними напоями, веде аморальний спосіб життя, вихованням і утриманням дітей не займається. Сільський голова неодноразово проводив бесіди з нею щодо припинення такої поведінки, які наслідків не дали. Суду надано постанову Камянського районного суду від 17 листопада 2015 року, якою [PERSON] піддано адміністративному штрафу за ухилення від виховання, а також забезпечення нормальних умов проживання та навчання синів [PERSON] і [PERSON]. У відповідності з характеристиками, наданими на дітей керівником Березняківської ЗОШ, відповідачі участі у вихованні дітей не приймали, їх навчанням і поведінкою не цікавились; з класним керівником [PERSON] батьки не спілкувались; за час навчання [PERSON] його мати була в школі двічі, батько один раз після закінчення дитиною 9-го класу. Згідно з актом обстеження житлово-побутових умов від 3 листопада 2015 року, відповідач [PERSON] постійно мешкає по вул. Набережній, 9, в с. Ревівці Камянського району разом зі своєю матірю [PERSON] Будинок перебуває в задовільному стані, [PERSON] і [PERSON] тримають у господарстві птицю, забезпечені продуктами харчування. Свідки [PERSON] (що живе з позивачем на одній вулиці) та [PERSON] (яка є соціальним працівником) пояснили суду, що діти відповідачів живуть у своєї баби по матері [PERSON] [PERSON] живе на відстані приблизно 200 м від них на тій же вулиці, але дітьми не цікавиться, зловживає спиртним, веде аморальний спосіб життя, може по 1-2 тижні бути відсутньою в селі. [PERSON] свідки не бачили в селі близько 4 років. Коли він жив з дітьми, то бив їх. Свідок [PERSON] матір [PERSON] стверджувала, що близько 4 років діти живуть в с. Березняках Смілянського району, а їх батько в с. Ревівці Камянського району. Дітей до [PERSON] не пускають. Зараз він співмешкає з іншою жінкою. Свідку не відомо, щоб її син передавав своїм дітям речі чи продукти. Відповідач [PERSON] визнав, що він не передавав дітям навіть продуктів, хоча зараз разом із співмешканкою тримає худобу, продає молоко. Суд двічі допитував як свідка сина відповідачів [PERSON]. Той пояснив, що, коли батьки жили разом, постійно пили, сварились і бились; коли він їх розбороняв, то били і його. Батько самоусунувся від утримання дітей, ніколи взагалі не цікавився дітьми. У матері [PERSON] не живе більше 9 місяців, бо до неї постійно приходило багато друзів, пили, гуляли. Навіть коли вони з братом жили у матері, по їжу бігали до [PERSON], вона ж купувала їм одяг. Вихованням його і брата [PERSON] займалась лише баба, яка привчала їх до порядку, поратись по господарству; разом з нею вони прибирають в хаті, [PERSON] навчився готувати прості страви. Свідок категорично заперечив, що йому чи братові забороняють бачитись з батьком чи налаштовують їх проти батька. Батько до них з братом ніколи не виявляв уваги і турботи, ніколи не читав їм книжок (яких під час спільного життя у с. Ревівці в будинку взагалі не було), навчанням синів не цікавився, до спорту чи суспільно-корисних справ не привчав. Батько ніколи не пропонував їм перейти жити до нього, ні продуктів, ні речей їм з братом не передавав, не телефонував і навіть не питав у свідка його телефонного номера. Розпорядженням голови Смілянської РДА № 32 від 28 січня 2016 року затверджено висновок органу опіки і піклування про те, що позбавлення відповідачів батьківських прав щодо синів [PERSON] і [PERSON] є доцільним і відповідає інтересам дітей. За обставин, встановлених під час розгляду справи, суд погоджується з висновком органу опіки і піклування. Оскільки відповідачі ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дітей, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України їх належить позбавити батьківських прав. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 166, ст. 183 СК України з відповідачів належить стягнути аліменти на утримання дітей на користь [PERSON], яка утримує дітей, в розмірі по 1/3 частині всіх видів заробітку кожного з відповідачів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на кожну дитину.

Outcome: approved