Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-06 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позивач зазначала, що їй на праві особистої приватної власності належить квартира [ADDRESS]. Її право власності посвідчується довідкою від 22.02.1992 р. за №244, виданою Броварським міжміським бюро технічної інвентаризації, з якої вбачається, що за позивачем зареєстрована на праві власності кооперативна квартира [ADDRESS] на підставі довідки, виданої Житлово-будівельним кооперативом «Юність» 21 лютого 1992 року №372. Станом на теперішній час в квартирі зареєстровані та проживають, окрім позивача, її мама - [PERSON], її донька - [PERSON], онука - [PERSON], а також зареєстрований, але не проживає з 1990 року її син - [PERSON], [INFO] (довідка за формою № 3 від 20 червня 2017 року №187, видана Об'єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Юність»). Факт непроживання відповідача за адресою реєстрації посвідчується також актом обстеження житлово-побутових умов від 17 березня 2017 року за №25, складеним депутатом Броварської міської ради Київської області Бабич П.І. [PERSON] не проживає в належній їй квартирі з 1990 року у зв'язку з тим, що у березні 1990 року вона з її колишнім чоловіком [PERSON] припинили спільне проживання та ведення спільного господарства. Шлюб було розірвано рішенням Броварського міського народного суду від 05 лютого 1991 року, справа №2-45/1991. Оскільки батько відповідача [PERSON] став проживати в будинку [ADDRESS], що належав його матері, син вирішив жити з батьком. (Обставина щодо проживання [PERSON] з березня 1990 року за вказаною адресою була встановлена рішенням Броварського міського суду від 24.05.1993 р. у справі №2-115). З цього часу вони з відповідачем не спілкуються, його речей у квартирі немає, по вул. Старченка, 31 він не проживає уже дуже тривалий час, його фактичне місце проживання позивачу невідоме. Як вбачається з вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 09 грудня 2002 року у справі по обвинуваченню [PERSON] у скоєнні злочину, передбаченого ст.140 ч.2 КК України, станом на 2002 рік він мешкав у [ADDRESS]. Окрім того, реєстрація відповідача в належній позивачу квартирі станом на теперішній час суперечить її інтересам з таких підстав: вони з її мамою [PERSON], яка прикута до ліжка внаслідок тяжкого захворювання, є пенсіонерами, її донька не працює, у зв'язку з доглядом за дитиною, [INFO], тому для неї вкрай необхідно мати право на субсидію. Наявність реєстрації на її житловій площі [PERSON] позбавляє позивача права на субсидію. Посилаючись на викладене, просила суд визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS]. В судове засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не з'явилися, про розгляд справи повідомлялися належним чином. Позивач подала до суду заяву, в якій просила суд розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала, просила про їх задоволення. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] на праві особистої приватної власності належить квартира [ADDRESS]. Її право власності посвідчується довідкою від 22.02.1992 р. за №244, виданою Броварським міжміським бюро технічної інвентаризації, з якої вбачається, що за позивачем зареєстрована на праві власності кооперативна квартира [ADDRESS] на підставі довідки, виданої Житлово-будівельним кооперативом «Юність» 21 лютого 1992 року №372 (а.с.7,8). Станом на теперішній час в квартирі зареєстровані та проживають, окрім позивача, її мама - [PERSON], її донька - [PERSON], онука - [PERSON], а також зареєстрований, але не проживає з 1990 року її син - [PERSON], [INFO], що підтверджується довідкою за формою № 3 від 20 червня 2017 року №187, виданою Об'єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Юність» (а.с.9). Факт непроживання відповідача за вищевказаною адресою реєстрації посвідчується також актом обстеження житлово-побутових умов від 17 березня 2017 року за №25, складеним депутатом Броварської міської ради Київської області [PERSON] (а.с.16). Відповідач [PERSON] не проживає в належній позивачу квартирі з 1990 року у зв'язку з тим, що у березні 1990 року вона з її колишнім чоловіком [PERSON] припинили спільне проживання та ведення спільного господарства. Шлюб було розірвано рішенням Броварського міського народного суду від 05 лютого 1991 року, справа №2-45/1991. Оскільки батько відповідача [PERSON] став проживати в будинку [ADDRESS], що належав його матері, син вирішив жити з батьком. Обставина щодо проживання [PERSON] з березня 1990 року за вказаною адресою була встановлена рішенням Броварського міського суду від 24.05.1993 р. у справі №2-115 (а.с.10). Як вбачається з вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 09 грудня 2002 року у справі по обвинуваченню [PERSON] у скоєнні злочину, передбаченого ст.140 ч.2 КК України, станом на 2002 рік він мешкав у [ADDRESS] (а.с.15). Відповідно до ч.2 ст. 405 Цивільного кодексу України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ч.1. ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 41 Конституції України, ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основних свобод, ст. ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь - які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог, так як відповідач понад одного року не проживає у спірній квартирі. Крім того,

Outcome: approved