Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-04 00:00:00

[PERSON], звертаючись з позовом до суду, просить суд стягнути з [PERSON] неустойку (пеню) за несплату аліментів на утримання двох дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], за період з 01.03.2010 року по 01.11.2017 року в сумі 12744,46 грн. Позовні вимоги мотивує тим, що з відповідачем [PERSON] позивачка перебувала у зареєстрованому шлюбі з 02.11.1996 року, який рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 09.10.2008 року розірвано, у шлюбі у сторін народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] На підставі виконавчого листа, який видано Богунським районним судом м. Житомира № 2-1972/09 від 06.04.2009 року відповідач зобовязаний сплачувати на користь позивачки аліменти в розмірі 1/3 частини з у сіх видів заробітку, однак відповідач свій обовязок не виконував, має заборгованість по аліментах в розмірі 74968,38 грн., а тому відповідно до чинного законодавства зобовязаний сплати пеню, яка за підрахунками позивачки складає суму 12744,56 грн. 31.01.2018 року позивачем [PERSON] подано до суду заяву про збільшення позовних вимог, у якій вона просила стягнути з [PERSON] неустойку за прострочення сплати аліментів станом на 17.11.2017 року у сумі 53227, 28 грн. (а.с. 21). 08.02.2018 року від відповідача [PERSON] до суду надійшов відзив, у якому відповідач вказав, що ним не визнаються позовні вимоги, період та сума нарахованої неустойки, які вказані у заяві про збільшення позовних вимог, нічим не обґрунтовані та розрахунок пені не відповідає нормам Сімейного кодексу України, оскільки виконаний не вірно. Відповідач також у відзиві зазначив, що на момент розгляду справи у суді є безробітним, має мінливий дохід і стягнення пенсі ускладнить його матеріальний стан, та вказав, що намагається допомагати дітям купуючи одяг, канцтовари для шкоди та інші необхідні речі (а.с. 29). 12.02.2018 року позивачкою [PERSON] до суду подано відповідь на відзив, у якому вона вказала, що не погоджується з доводами відповідача, викладеним у відзиві, оскільки відповідачем не погашена заборгованість по аліментам та він і далі продовжує ухилятися від обовязку по їх платі, на протязі 8 років не цікавився дітьми та їх потребами, відповідач має нормальний стан здоровя та рівень матеріального достатку, допомогу, про яку вказує у відзиві, дітям ніколи не надавав, отже до свого обовязку по сплаті аліментів відповідач поставився недобросовісно, тому зобовязаний сплатити неустойку. До відповіді на відзив позивачкою також долучено розрахунок пені. Яка нарахована на заборгованість по сплаті аліментів у сумі 74968,38 грн., яка за період з 01.03.2010 року по 31.10.2017 року складає 22874,44 грн. (а.с. 32-36). Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилась, однак надала суду заяву, у якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити, розгляд справи просила проводити без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, подав до суду клопотання, у якому вказав, що сплатив аліменти за січень та лютий 2018 року та частково заборгованість за попередні періоди, до клопотання долучив копії квитанцій, та надав суду заяву, де просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнав частково. У відповідності до ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідно до ч. 2 ст. 141 Сімейного кодексу України, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого\~частиною пятою\~статті 157 цього Кодексу. Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобовязані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який 24.10.2008 року розірвано (а.с. 3). У шлюбі у сторін народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Також рішенням Богунського районного суду м. Житомира було присуджено до стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] у розмірі 1/3 частини з у сіх видів заробітку та доходів на утримання двох дітей, починаючи з 01.03.2010 року. Однак відповідач аліменти сплачував не сплачував, внаслідок чого утворилася заборгованість по аліментам, яка згідно, довідки Богунського відділу державної виконавчої служби м. Житомира Головного територіального управління юстиції у Житомирській області № 59023/7.21-40/17 від 01.11.2017 року, станом на 01.11.2017 року становить 74968,38 грн. (а.с. 4-5). Відповідно до ч. 1\~ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Сума неустойки (пені) яка має бути стягнута відповідно до\~сімейного кодексу\~становить 1 % за кожен день прострочення сплати аліментів. Сума неустойки (пені) визначається за загальною встановленою формулою, а саме: сума заборгованості за місяць прострочення платежу х 1 % х дні прострочення (кількість днів в календарному місяці): 100 %. Позивачем до відповіді на відзив доданий розрахунок неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, яка розрахована згідно вищенаведеної формули та становить 22874,44 грн., який судом перевірено та з яким суд погоджується (а.с. 34-36). При цьому, суд враховує позицію відповідача, який не заперечував щодо наявності заборгованості по аліментах та частково визнав позовні вимого про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів, а відповідно до положень ч. 1\~ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Отже, суд приходить до висновку, по позовна заява в частині вимог про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів підлягає до часткового задоволення з урахуванням розрахунку неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, яка додана до відповіді на відзив та становить 22874,44 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір, від сплати якого відповідно до п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» була звільнена позивачка при зверненні до суду. Враховуючи наведене та

Outcome: partial