Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-25 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом в суд та просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом на ? частину домогосподарства, що розташоване по вул. Першого Травня, 71 в с. Бухарів Острозького району Рівненської області та право власності за набувальною давністю на другу половину цього ж будинку, мотивуючи свою заяву тим, що спадкодавець [PERSON] за життя не виготовив правовстановлюючі документи на спадковий будинок. Крім того, вона починаючи з 2004 року, добросовісно та відкрито володіє та розпоряджається всім будинком, що розташований по вул.Першого Травня, 71 в с. Бухарів Острозького району Рівненської області, а тому рахує, що набула на другу частину будинку право власності за набувальною давністю. В судовому засіданні представник позивачки її позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просить їх задовольнити з підстав викладених в позовній заяві. Представник відповідача позов визнав та пояснив, що дійсно подружжя [PERSON], котре проживало та мало в своєму володінні жилий будинок з надвірними будівлями, що розташований по вул. Першого Травня, 71 в с. Бухарів Острозького району Рівненської області, були бездітними, а тому будь-яких спадкоємців за законом, котрі могли би з тих чи інших підстав претендувати на спадкове майно не має. Сільська рада від імені держави на спадкове майно не претендує. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши представника позивачки та відповідача рахує, що позов обґрунтований та підлягає до задоволення із наступних підстав. [PERSON] був головою колгоспного двору та на правах члена колгоспного двору за ним був зареєстрований жилий будинок з надвірними будівлями, що розташований по вул. Першого Травня, 71 в с. Бухарів Острозького району Рівненської області. Даний садибний житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями було побудовано у 1958 році, що підтверджується відповідним записом у технічному паспорті від 17 березня 2016 року та записами в погосподарських книгах Бухарівської сільської ради, оригінали котрих були оглянуті в судовому засіданні починаючи з 1958 року. Станом на 1991 рік, весь садибний житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, що розташований по вул. Першого Травня, 71 в с. Бухарів Острозького району Рівненської області відносились до типу колгоспного двору. Починаючи з дати забудови (з 1958 року) та по дату смерті (2004 року) в цьому господарстві проживали та були прописані : [PERSON] та його дружина [PERSON], що підтверджується довідкою Бухарівської сільської ради Острозького району Рівненської області № 135 від 01 березня 2016 року. Відповідно до ст. 123 Цивільного кодексу УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Так як станом на 1991 рік в садибному житловому будинку з господарсько-побутовими будівлями, що відносився до типу колгоспного двору та рахувався за [PERSON] проживали та були зареєстровані [PERSON] та [PERSON], а тому їхні частки як членів колгоспного двору у даному садибному житловому будинку з господарсько-побутовими будівлями є рівними та становлять по 1/2 частці за кожним. Відповідно до довідки № 137 від 01.03.2016 року, виданої Бухарівською сільською радою - земельна ділянка, яка розташована під будинком померлого [PERSON] була передана йому у приватну власність згідно Державного акту про право власності на земельну ділянку серії РВ № 02399 від 24 листопада 2000 року. На даний час земельна ділянка, на якій розташований садибний житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, що розташований по вул. Першого Травня, 71 в с. Бухарів Острозького району Рівненської області за цивільно-правовими угодами не відчужувалась. 22.06.2004 року у віці 74 роки помер [PERSON] (актовий запис № 10 від 23.06.2004 року). 06.11.1998 року [PERSON] склав заповіт посвідчений Бухарівською сільською радою Острозького району Рівненської області та зареєстрований в реєстрі за № 7, у якому залишив особисте розпорядження на випадок своєї смерті відповідно до якого все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося заповів для [PERSON] [PERSON] листопада 2012 року подала до Острозької районної державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, за наслідками якої було заведено спадкову справу № 402 за 2012 рік. Відомості про інших спадкоємців, крім [PERSON] в Острозькій районній державної нотаріальної контори відсутні. Дані обставини підтверджуються довідкою Острозької районної державної нотаріальної контори № 38/01-16 від 29.01.2016 року. 18.11.2015 року державним нотаріусом Острозької районної державної нотаріальної контори для [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на частину спадкового майна, а саме: на земельну частку (пай), посвідченого Сертифікатом про право на земельну частку (пай) серія РВ №0032914, виданого Острозькою районною державною адміністрацією 16 серпня 1996 року на імя [PERSON] Однак, 29.01.2016 року постановою державного нотаріуса Острозької районної державної нотаріальної контори, для [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину по заповіту на належну для померлого [PERSON] частку в житловому будинку з надвірними будівлями, що розташований по вул. Першого Травня, 71 в с. Бухарів Острозького району Рівненської області, з тих підстав, що в спадкодавця відсутні правовстановлюючі документи зареєстровані в належному порядку. Таким чином, за життя, [PERSON] за яким рахувалася, як членом бувшого колгоспного двору, 1/2 частка даного садибного житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, не виготовив відповідної технічної документації та не зареєстрував за собою право власності на 1/2 частку будинковолодіня, що позбавило спадкоємицю скористатися своїм правом на отримання свідоцтва про право на спадщину по заповіту. При таких обставинах суд рахує, що в цій частині її позовні вимоги підлягають до задоволення. Разом з тим, інша ? частина будинку з надвірними будівлями, що розташований по вул. Першого Травня, 71 в с. Бухарів Острозького району Рівненської області, як бувшому члену колгоспного двору, належала для дружини [PERSON] - [PERSON] [PERSON] померла 24.08.2004 року, що підтверджується свідоцтвом про її смерть серії 1-ГЮ №154739 (а/з 12). Після смерті [PERSON] спадкоємців за заповітом, а також спадкоємців за законом не має. З тих пір (починаючи з 2004 року) та донині позивачка проживає в спірному будинку, частину котрого вона спадкувала по заповіту, а другою частиною користується відкрито та без перешкод з будь-чиєї сторони. Так як вказаний будинок у КП «Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації» не зареєстрований, хоча побудований 1958 році та зареєстрований у погосподарських книгах Бухарівської сільської ради, позивачка звернулася до Острозького районного суду з позовом про визнання за нею права власності за набувальною давністю на іншу ? частину будинку не охоплену заповітом. Відповідно до частин 1, 4 статті 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Згідно пунктів 1, 8 Прикінцевих та перехідних положень зазначеного Кодексу він набирає чинності з 1 січня 2004 року. Правила статті 344 Цивільного кодексу України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. Таким чином, позивачка більше десяти років відкрито та безперервно володіє та користується всім будинком що знаходиться по вул. Першого Травня,71 в с. Бухарів Острозького району Рівненської області, а тому за нею може бути визнано право на ? цього будинку, що неохоплена заповітом, за набувальною давністю. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved