Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-23 00:00:00

[PERSON]М звернулася до суду із заявою про визнання [PERSON] безвісно відсутнім. В обґрунтування заяви зазначала, що з 15.10.2004 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], проживали у [INFO]. Мають сина [PERSON], [INFO]. 21 вересня 2013 року [PERSON] виїхав до м. Київ на заробітки і не повернувся, про місце його перебування нічого не відомо. За її заявою про зникнення чоловіка було внесено відповідний запис до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України. На даний час [PERSON] перебуває у розшуку. Для отримання пенсії по втраті годувальника, розірвання шлюбу, просила визнати [PERSON]С безвісно відсутнім з 01.10.2013р. У судовому засіданні [PERSON] заяву підтримала, суду пояснила, що 21 вересня 2013 року [PERSON]С виїхав до м. Київ на заробітки. До 01.10.2013р. [PERSON] двічі телефонував їй з різних номерів телефону, проте своє місце знаходження не повідомляв. В травні 2015р. вона звернулася до поліції і чоловіка оголосили в розшук. До цього часу ніяких відомостей про місце його перебування у неї немає, на зв'язок ні з нею, ні з рідними або знайомими чоловік не виходив, розшукові заходи результату не дали. Представник заінтересованої особи у судовому засіданні проти задоволення заяви [PERSON] не заперечував, пояснивши, що у разі визнання батька дитини безвісно відсутнім, така дитина має право на отримання пенсії у звязку із втратою годувальника. Заслухавши пояснення заявника, представника заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, матеріали розшукової справи ОРС «Розшук» № 24 (15/21/01/10024), суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Згідно зі ст. 43 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. Порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Судом встановлено, що 15 жовтня 2004 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON], зареєстрований Хролинською сільською радою Шепетівського району Хмельницької області, актовий запис № 10. Подружжя має сина [PERSON], [INFO]. Згідно довідки Судилківської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області №267 від 20.03.2017 р., [PERSON] до 2013р. дійсно був зареєстрований та проживав [INFO], проте з 2013р. відомостей про місце проживання останнього немає. Відповідно до довідки Шепетівського ВП ГУНП України в Хмельницькій області від 22.03.2017 р., 21 травня 2015 року заяву [PERSON] про зникнення [PERSON] зареєстровано в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 12015240270000452 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України. На даний час зниклий [PERSON] перебуває в розшуку. Як вбачається з матеріалів ОРС «Розшук» № 24 (15/21/01/10024), проведеними органами Національної поліції розшуковими заходами місце перебування [PERSON] не встановлено і даних про місце його перебування немає. Згідно довідки, наданої відділом реєстрації актів цивільного стану Шепетівського міськрайонного управління юстиції в Хмельницькій області, актові записи про смерть, шлюб та зміну імені на [PERSON], [INFO], не виявлено. Відповідно до довідки Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України, витягу із системи «Аркан» відомості про перетинання державного кордону України громадянином [PERSON], [INFO] відсутні. Таким чином, суд дійшов висновку, що відсутність будь-яких відомостей про місце перебування [PERSON] за місцем його проживання понад один рік (з жовтня 2013 року) є достатньою підставою для визнання його безвісно відсутнім, оскільки це породить для заявника певні юридичні наслідки. Також суд вважає за необхідне роз'яснити заявнику положення ч. 1 ст. 45 ЦК України, згідно з якими у випадку, якщо фізична особа, яка була визнана безвісно відсутньою, з'явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем її перебування або суд, що постановив рішення про визнання цієї особи безвісно відсутньою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою.

Outcome: approved