Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-01 00:00:00

[PERSON] (місце проживання: Російська Федерація, Ставропольський край, місто Ставропіль, вулиця Фроленка, будинок 14, будинок 45) звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовом до Сєвєродонецької міської ради (місцезнаходження: Україна, Луганська область, місто Сєвєродонецьк, бульвар Дружби Народів, будинок 32) про визнання права власності в порядку спадкування, в якій просить визнати за [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], місце проживання: Російська Федерація, Ставропольський край, місто Ставропіль, вулиця Фроленка, будинок 14, будинок 45, право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого 03 грудня 2011 року на квартиру, яка знаходиться за адресою: Україна, [ADDRESS], посилаючись на наступне. 03 грудня 2011 року помер батько позивача - [PERSON], якому на праві приватної власності належала квартира, яка знаходиться за адресою: Україна, [ADDRESS]. [PERSON] звернувся до державного нотаріуса Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори [PERSON] із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на майно після смерті його батька, але йому було відмовлено у здійсненні відповідної нотаріальної дії, оскільки відсутні доступи до державного нотаріального архіву, який знаходиться на непідконтрольній Україні території Ухвалою суду 23.05.2018 року до участі у справі в якості третьої особи було залучено [PERSON], а ухвалою суду 31.05.2018 року в якості правонаступника [PERSON] до участі у справі було залучено [PERSON] В судове засідання представник позивача не зявився, проте надав письмову заяву, в якій просив справу розглядати без його участі та підтримав позов у повному обсязі. В судове засідання представник відповідача не зявився, проте надав письмову заяву, в якій просив справу розглядати без його участі. В судове засідання третя особа не зявилася, проте надала письмову заяву, в якій просила справу розглядати без її участі. У звязку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що квартира [ADDRESS] (вулиця Леніна) в місті Сєвєродонецьку Луганської області належить на праві приватної власності [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого завідуючою Сєвєродонецької державної нотаріальної контори [PERSON] № 1416 від 13 липня 2000 року, копією свідоцтва про право власності, виданого завідуючою Сєвєродонецької державної нотаріальної контори [PERSON] № 1415 від 13 липня 2000 року, копією Витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно № 34931006, наданого Комунальним підприємством «Сєвєродонецьке бюро технічної інвентаризації» від 24 липня 2012 року. З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 122913672 від 05 травня 2018 року вбачається, що право приватної власності квартиру за адресою: [ADDRESS], належить [PERSON]. Згідно із копією свідоцтва про народження серії ІV-УР № 1645889, виданого 20 листопада 1962 року Сєвєродонецьким ЗАГС Луганської області, [PERSON] (російською) народився 08 листопада 1962 року, про що складено відповідний актовий запис № 1336, при цьому його батьком є [PERSON] (російською), а матірю є [PERSON] (російською). Копією заповіту від 13.07.2000 року, який був посвідчений завідуючою Сєвєродонецької державної нотаріальної контори, підтверджується, що [PERSON] заповів все належне йому на день смерті майно, в тому числі квартиру [ADDRESS] (вулиця Леніна) в місті Сєвєродонецьку Луганської області, [PERSON]. 16.12.2003 року [PERSON] склав новий заповіт, який був посвідчений державним нотаріусом Першої сєвєродонецької державної нотаріальної контори. У вказаному заповіті [PERSON] заповів [PERSON] належну йому 1/2 частку житлового будинку у с. Щедріщеве м. Сєвєродонецька по вул. Річній, 40. На думку суду, вищевказаний заповіт скасовує попередній заповіт лише в частині 1/2 частки житлового будинку у с. Щедріщеве м. Сєвєродонецька по вул. Річній, 40, а в іншій частині заповіт від 13.07.2000 року залишається чинним. Такий підхід відповідає змісту ч. 2 ст. 544 ЦК УРСР в редакції, яка була чинною станом на 16.12.2003 року. Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії 1-ЕД № 309243, виданого 09 грудня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції у Луганській області, [PERSON] помер 03 грудня 2011 року у місті Сєвєродонецьку Луганської області, про що складено відповідний актовий запис № 1514. З копії постанови про відмову в здійсненні нотаріальної дії, винесеною державним нотаріусом Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори [PERSON] № 242/02-31 від 19 квітня 2018 року, вбачається, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за законом на майно після смерті його батька - [PERSON], померлого 03 грудня 2011 року, у звязку з тим, що відсутні доступи до державного нотаріального архіву, який знаходиться на непідконтрольній Україні території. Згідно із копією спадкової справи, яка заведена в Першій Сєвєродонецькій державній нотаріальній конторі під № 893/2011 щодо майна померлого 03 грудня 2011 року [PERSON], 11 квітня 2012 року [PERSON] звернувся до Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після померлого 03 грудня 2011 року [PERSON] та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. На підставі вищевикладених доказів судом встановлено, що на час смерті [PERSON] йому належала квартира [ADDRESS] (вулиця Леніна) в місті Сєвєродонецьку Луганської області. Вказана квартира згідно із заповітом від 13.07.2000 року має перейти у власність позивача в порядку спадкування. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що обставини, викладені позивачем у позові в обґрунтування своїх вимог є достовірними, підтверджені в судовому засіданні письмовими доказами, сумніву у суду не викликають і вважаються судом доведеними, у звязку із чим позовна заява [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування підлягає задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат\~ у відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд враховує, що цей спір виник не з вини відповідача, а отже стягнення судових витрат з Сєвєродонецької міської ради буде несправедливим.

Outcome: approved