Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-29 00:00:00

[PERSON] \~та [PERSON] звернулися до суду з позовною заявою після уточнення просять визнати за ними в порядку спадкування за законом по 1/2 частці право на земельну частку (пай) 6,23 умовних кадастрових гектарах, яка знаходиться на території Медведівської сільської ради Кегичівського району Харківської області. В обґрунтування уточнених позовних вимог позивачі зазначили, що [INFO] помер їх дід [PERSON] , який за життя склав заповіт, яким розпорядився належним йому правом на земельну частку пай на користь дочки - [PERSON] . Після смерті [PERSON] , спадщину фактично прийняла його донька [PERSON] , оскільки в межах строку на прийняття спадщини подала заяву до Медведівської сільської ради Кегичівського району Харківської області про прийняття спадщини за заповітом. [PERSON] померла [INFO] і не встигла оформити спадщину за заповітом після спадкодавця [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається із квартири, що знаходиться в м. Харків, яку позивачі успадкували в рівних долях. На час оформлення спадщини їм не було відомо про наявність заповіту укладеного [PERSON] . Позивачі з метою прийняття спадщини на земельну часту (пай) звернулися до Красноградської державної нотаріальної контори, однак їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в зв`язку з тим, що [PERSON] на час відкриття спадщини не проживала постійно з спадкоємцем і не подала заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори у визначений законом строк. Тому позивачі були вимушені звернутись до суду про визнання права за ними в порядку спадкування за законом по 1/2 частці право на земельну частку (пай). В судове засідання позивачі та їх представник не з`явилися, надали до суду заяви про підтримання уточнених позовних вимог та про слухання справи у їх відсутності. Представник відповідача - Медведівської сільської ради Кегичівського району Харківської області в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у відсутності представника, визнав позов повністю і просив його задовольнити. Суд, перевіривши та дослідивши письмові докази, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно п.п. 4, 5 прикінцевих та перехідних положень до чинного\~ЦК України від 16 січня 2003 року, який набрав чинності 01 січня 2004\~року, Цивільний кодекс України\~застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності\~Цивільним кодексом України, положення цього\~Кодексу\~застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги\~шостої Цивільного кодексу України\~(спадкове право) застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Велика Палата Верховного суду в постанові від 6 лютого 2019 року у справі №145/797/15-ц вказала, що у разі відкриття спадщини до 1 січня 2004 року застосовується чинне на той час законодавство, зокрема відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Уразі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Часом відкриття спадщини визначається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в\~статті 21 цього кодексу\~(ст. 525 ЦК України\~в редакції 1963 року, що діяв на момент відкриття спадщини). Враховуючи вищевикладене, оскільки спадщина відкрилася до 01 січня 2004 року і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, суд приходить до висновку, що до спірних правовідносин слід застосовувати правила\~ЦК України. У відповідності до вимог ст.ст.1217,\~1223 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або законом. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування одержують особи, зазначені у\~статтях 1261-1265 ЦК України. Відповідно до\~ст.1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно до вимог ст. 1225 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Статтею 1233 ЦК України визначає, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок смерті. Згідно копії свідоцтва про смерть, серія [NUMBER] , [PERSON] помер [INFO] , в с. Медведівка Кегичівського району Харківської області, актовий запис №12. Свідоцтво видано Медведівською сільською радою Кегичівського району Харківської області 23.12.2003 року.(а.с.14). Відповідно до копії заповіту складеного 20 грудня 2000 року та посвідченого секретарем Медведівської сільської ради Кегичівського району Харківської області, [PERSON] на випадок смерті свій пайовий сертифікат серія ХР №0258234, заповів своїй доньці [PERSON] , яка проживає в [ADDRESS] (а.с.17). Згідно довідки №364, від 01.07.2004 року, виданої Медведівською сільською радою Кегичівського району Харківської області Лісняк Н.П. в тому, її батько [PERSON] , який помер [INFO] постійно і до дня смерті проживав в с. Медведівка Кегичівського району Харківської області. (а.с.18). Відповідно до заяви від 02.06.2004 року [PERSON] прийняла спадщину яка залишилася після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . Заява посвідчена секретарем Медведівської сільської ради Кегичівського району Харківської області. Згідно копії Сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ХР №0258234, вбачається, що сертифікат видано члену КСП «Дружба» с.Медведівка Кегичівського району Харківської області [PERSON] , на підставі розпорядження Кегичівської райдержадміністрації від 21.02.2002 року, №53, в тому, що йому належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Дружба» розміром 6,23 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Сертифікат зареєстровано 6 березня 2000 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №129.(а.с.20). Відповідно до копії довідки виданої [PERSON] , в тому, що Наталинською сільською радою Красноградського району Харківської області 15.11.1980 року зареєстровано одруження гр. [PERSON] та [PERSON] , актовий запис №50. Прізвище після одруження присвоєне [PERSON] . Шлюб розірвано Красноградським відділом реєстрації актів громадянського стану 30.09.1986 року актовий запис №148, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серія [NUMBER] . (а.с.21-22). Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджена\~наказом Міністерства юстиції України від 14 червня 1994 року N18/5\~(далі по тексту - Інструкція), яка діяла на час відкриття спадщини, передбачала, що доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; довідка державної податкової служби, страховика чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обов`язковому страхуванню, квитанція про сплату податку, страхового платежу; копія рішення суду, що, набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном. Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном може бути наявність у спадкоємців ощадної книжки, іменних цінних паперів, квитанцій про здані в ломбард речі, свідоцтва про реєстрацію (технічного паспорта, реєстраційного талону) на автотранспортний засіб чи іншу самохідну машину або механізм, державного акта на право приватної власності на землю та інших документів, виданих відповідними органами на ім`я спадкодавця на майно, користування яким можливе лише після належного оформлення прав на нього (пункт 113 Інструкції). Виходячи, з аналізу зазначених доказів після смерті [PERSON] , фактичним спадкоємцем була його донька - [PERSON] , яка заяву про відмову від прийняття спадщини, у тому числі і стосовно права на земельну частку ( пай), згідно сертифікату не подавала, прийняла спадщину користуючись майном спадкодавця, тим самим підтвердивши її прийняття. Але за життя [PERSON] не встигла оформити спадщину, оскільки 26 жовтня 2004 році вона померла. В свою чергу після смерті останньої, спадщину прийняли позивачі у справі, що підтверджується належними доказами. Так згідно копії Свідоцтва про право на спадщину за законом від 29.06.2005 року, то посвідченого державним нотаріусом Красноградської державної нотаріальної контори Харківської області, спадкоємицями майна [PERSON] , яка померла [INFO] , є в рівних частках кожна: дочка - [PERSON] , що мешкає в [ADDRESS] , та дочка [PERSON] , що мешкає в [ADDRESS] . Спадкове майно, на яке видано це свідоцтво, складається з: грошових вкладів з належними відсотками та компенсаціями, що зберігаються в філії Красноградського відділення ВАТ «Державний ощадний банк України» №3184/010 м. Красноград Харківської області на рахунках №07900320, №12104, №9155/5075, №9155/2373, № [NUMBER] , які належали померлій [PERSON] на підставі ощадних книжок. Відповідно до копії Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 22.03.2019 року №62/02-31, винесеної в.о. державного нотаріуса Красноградської державної нотаріальної контори, вбачається що [PERSON] та [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [INFO] матері [PERSON] , [INFO] , на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Дружба» розміром 6,23 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) с. Медведівка Кегичівського району Харківської області, яка належала [PERSON] , який помер [INFO] , в зв`язку з тим, що згідно відповіді державної нотаріальної контори Кегичівського району Харківської області та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №55574949 від 22.03.2019 року спадкова справа щодо майна померлого [INFO] [PERSON] не заводилася, з заявами про прийняття спадщини ніхто зі спадкоємців не звертався.(а.с.13). Частиною 1\~ст. 328 Цивільного кодексу\~\~України, передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Спадкоємці відповідно до\~ст. 1258 Цивільного Кодексу України\~одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування\~\~за законом згідно\~ст. 1261 Цивільного Кодексу України\~мають діти спадкодавця, у тому числі зачатті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частиною\~5\~ст.1268 Цивільного кодексу України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1\~ст. 125 Земельного Кодексу України\~право власності на земельні ділянки виникає після одержання її власником документу, що посвідчує право власності,\~\~ та його державної реєстрації. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. а ч. 3\~ст. 152 Земельного Кодексу України. Відповідно\~ст.41 Конституції України\~кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Право власності є непорушним. Оцінивши надані докази у їх сукупності, надавши їм належну правову оцінку, враховуючи, що позивачі є спадкоємцями першої черги, також враховуючи, що визнання за\~\~позивачами права не порушає нічиїх інтересів, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є доведеними та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved