Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-28 00:00:00

[PERSON] (надалі - позивач) звернулася до Рівненського міського суду Рівненської області з позовом до [PERSON] (надалі - відповідач), в якому просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення нею 23 років. Позовну заяву мотивує тим, що вона з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 17 жовтня 2019 року. Під час перебування у шлюбі у сторін народилися діти: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] , які мешкають з нею та перебувають на її утриманні. За рішенням суду з відповідача на її користь стягувалися аліменти до повноліття дочки. [INFO] дочка досягла повноліття, проте і надалі потребує допомоги, оскільки продовжує навчатися у Академічному ліцеї Академічного освітнього центру Суспільної Академії Наук в Лодзі (Польща). У зв`язку з тим, що дочка навчається на денній (стаціонарній) формі навчання, вона не має змоги влаштуватись на роботу, аби самостійно отримувати заробіток та повністю забезпечувати себе матеріально. Крім того, щомісяця за навчання у групі № 221 Академічного ліцею Академічного освітнього центру Суспільної Академії Наук в Лодзі, за проживання та харчування в ліцеї вона сплачує у середньому 515 злотих у місяць. Таким чином, щомісяця вони сплачують за весь навчальний процес (без урахування вартості підручників, канцелярії, проживання за кордоном, тощо) у середньому 3 175 гривень 28 копійок, адже вартість коливається залежно від кількості днів, коли дочка харчується та проживає у гуртожитку Академічного ліцею. Також, для навчання дочки необхідно витрачати значні кошти на дорогу за кордон, харчування та сам навчальний процес. Позивач не має змоги самостійно повністю забезпечити вищевказані потреби дочки, оскільки отримує невисокий матеріальний дохід та утримує спільного неповнолітнього сина. У свою чергу відповідач має змогу надавати матеріальну допомогу на утримання дочки, адже має задовільний стан здоров`я, отримує стабільний дохід (працює за кордоном), інших дітей або непрацездатних батьків на своєму утриманні не має. В судове засідання позивач не з`явилася, хоча була належним чином повідомлена про час, дату та місце розгляду справи. Про причини неявки суд не повідомила. Відповідач у судове засідання також не з`явився, однак представник відповідача [PERSON] подала заяву про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги визнала в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд дійшов наступних висновків. Як встановлено судом, [PERSON] та [PERSON] з 19 жовтня 2007 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 17 жовтня 2019 року в справі №569/4144/19 (а.с.13). Під час перебування у шлюбі у сторін народилися діти: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції 10 січня 2008 2002 року (а.с.6); [PERSON] , [INFO] . Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 28 травня 2014 року в справі №569/5243/14 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [PERSON] , в твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень щомісячно на кожну дитину, починаючи з 08 квітня 2014 року і до досягнення дітьми повноліття. Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 10 червня 2019 року в справі №569/2799/19 збільшено розмір аліментів, які стягуються на підставі Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 28 травня 2014 року з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей, шляхом зміни способу їх стягнення, з твердої грошової суми 500 гривень щомісячно, на стягнення аліментів в розмірі 1/3 частки всіх видів доходів [PERSON] , але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення старшою дитиною повноліття. Постановою Рівненського апеляційного суду від 03 жовтня 2019 року по справі №569/2799/19 рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 10 червня 2019 року залишено без змін. 21 грудня 2019 року [PERSON] досягла повноліття. Також, судом встановлено, що [PERSON] навчається у Академічному ліцеї Академічного освітнього центру Суспільної Академії Наук в Лодзі, що підтверджується Довідкою № АСЕ-LА-22-2019/2020 від 13 лютого 2020 року. [PERSON] є ученицею першого класу Академічного ліцею Академічного освітнього центру Суспільної Академії Наук у Лодзі в навчальному році 2019/2020, навчання триває 3 роки, форма навчання - стаціонарна. Відповідач у добровільному порядку не надає матеріальної допомоги дочці на період навчання, протилежного суду не доведено. Також встановлено, що відповідач має задовільний стан здоров`я, не є інвалідом, окрім того є працездатного віку, інших утриманців немає. Відповідно до частин першої та другої статті 199 Сімейного кодексу України (надалі - СК України) якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Частиною третьою статті 199 СК України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до частин першої та другої статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка зокрема передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст.ст. 199, 200, 201 СК України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів (пункт 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»): 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. Встановивши, що [PERSON] досягнула повноліття, продовжує навчання та потребує в зв`язку з цим матеріальної допомоги, суд доходить висновку, що відповідач, який є батьком [PERSON] , зобов`язаний надавати дочці таку допомогу до завершення навчання, але не більше як до досягнення нею двадцяти трьох років та може її надавати. Вирішуючи питання про спосіб стягнення та розмір аліментів, які необхідно стягнути з відповідача на користь позивача суд враховує позицію позивача, визнання позову зі сторони відповідача, тому зважаючи на обставини, які викладені вище, а також виходячи з рівності прав та обов`язків батьків, суд доходить висновку про необхідність стягнення аліментів із відповідача у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги до закінчення навчання. Враховуючи наведені обставини, суд доходить висновку про задоволення позову повністю. При цьому, на підставі частини першої статті 191 та статті 201 СК України, стягнення аліментів необхідно присудити з дня пред`явлення позову, тобто з 25 лютого 2020 року. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Оскільки з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно частини шостої статті 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору, на підставі пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved