Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-27 00:00:00

[PERSON] подала до Київського районного суду м. Одеси позовну заяву про стягнення аліментів та просить стягнути з [PERSON], [INFO], на свою користь на утримання неповнолітньої дитини аліменти в розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно починаючи з липня 2015 року до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування вимог позивач посилається на те, що 05.10.2001 року, вона уклала шлюб з відповідачем. За час перебування у шлюбі, у них народилась донька [PERSON], [INFO] (актовий запис № 1551). 09 липня 2014 року шлюб між сторонами було розірвано. Після розірвання шлюбу відповідач періодично давав невелику суму коштів у якості аліментів на доньку. Проте, починаючи з липня 2015 року, відповідач матеріальної допомоги не надає, участі в утриманні доньки не приймає. Тому позивач змушена звернутися до суду з відповідним позовом. Ухвалою судді від 28.11.2018 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі № 520/17875/18. Розгляд справи призначено провести в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи. Відповідачу був визначений строк для подання відзиву на позов, зустрічного позову та вчинення інших процесуальних дій. Відповідач відзив на позов не надав. Заяв по суті справи чи з процесуальних питань від відповідача також не надходило. З клопотанням про продовження чи поновлення процесуального строку відповідач до суду не звертався. За приписами\~частини\~восьмої\~статті178\~ЦПК\~України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи положення статей\~280,\~281\~ЦПК\~України судом постановлено ухвалу про проведення розгляду справи в заочному порядку. В ході розгляду справи судом встановлено, що шлюб між громадянами України [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], було зареєстровано 05 жовтня 2001 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції за актовим записом № 909. 14 листопада 2002 року у подружжя народилась донька [PERSON], що підтверджується ПОВТОРНИМ свідоцтвом про народження серії І-ЖД №405204. В свідоцтві про народження дитини в графі «батько» зазначено\~«Громадянин України [PERSON]». 09 липня 2014 року шлюб між батьками дитини було розірвано, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції складено відповідний актовий запис №147 та видано свідоцтво про розірвання шлюбу серія І-ЖД №126151. Як зазначає позивач у позовній заяві, тягар по утриманню дитини вона несе самостійно. Батько дитини [PERSON] участі в утриманні доньки не приймає. Статтею 141 Сімейного кодексу України\~встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. За змістом статей\~180-182,\~191\~Сімейного кодексу України\~батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом не встановлено обставин, які б перешкоджали відповідачу виконувати свій юридичний обовязок по утриманню дочки та позбавляли його реальної можливості платити аліменти у визначеному позивачем розмірі та порядку. Позов [PERSON] в частині розміру та кінцевого строку стягнення аліментів є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Між тим, суд дійшов висновку про безпідставність вимог позивача щодо дати початку стягнення аліментів. Так, позивач просить датою початку стягнення аліментів визначити липень 2015 року. У відповідності до статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. Позивач [PERSON] не надала суду жодних доказів вжиття заходів щодо щодо одержання аліментів. Не довела, що в наслідок вжитих заходів не змогла одержати аліменти з відповідача. Вимоги позивача щодо встановлення початку стягнення аліментів з липня 2015 року задоволенню не підлягають. Суд призначає стягнення аліментів з дати надходження позовної заяви до суду 15 листопада 2018 року. Під час ухвалення рішення суд вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір підлягає стягненню з відповідача до державного бюджету України.

Outcome: partial