Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-29 00:00:00

[PERSON] позов мотивував тим, що в листопаді 2011 року уклав договір позики з відповідачем на суму 2500 доларів США, що підтверджено розпискою від 29.12.2011 року, з терміном повернення боргу до лютого 2012 року. Відповідач вчасно кошти не повернув і 12.06.2012 року Староміський райсуд м. Вінниці ухвалив рішення про стягнення на його користь заборгованості в розмірі 19 975 грн. 01.02.2013 року в рахунок погашення боргу [PERSON] повернула йому 5000 грн., що було еквівалентно 625,55 доларам США, але решту боргу 1874,45 доларів США відповідач не повернув і ухиляється від виконання рішення та виконання свого зобов`язання. На день звернення до суду загальна сума боргу, враховуючи 3% річних становить 2083,67 доларів США, відповідно до офіційного курсу, встановленого Нацбанком України станом на 21.10.2016 року ця сума еквівалентна 53 550,32 грн. Позивач просив стягнути з відповідача борг за договором позики в сумі 53 550,32 грн. та судові витрати. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав. Суду пояснив, що він виконав умови договору, надавши [PERSON] грошові кошти в доларах, однак відповідач борг не віддав і навіть після ухвалення судом рішення про стягнення боргу ухиляється від його виконання. Тому, враховуючи різницю курсу долара США станом на день ухвалення рішення від 12.06.2012 року та на теперішній час, і те, що позичав гроші він у валюті, проте відповідач не віддає гроші ні в гривні, ні у доларах, він терпить збитки. Просив позов задоволити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився з невідомих причин, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений рекомендованою кореспонденцією завчасно, позов не оспорив, заяв про відкладення розгляду справи суду не надавав. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу без участі відповідача та ухвалити відповідно до ст. 169 ч. 4, гл. 8 розд. 3 ЦПК України заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що 29.12.2011 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики, відповідно до якого [PERSON] позичив 2500 доларів США і зобовязався повернути борг до лютого 2012 року. Сторони домовились з усіх істотних умов і на підтвердження укладення договору позики відповідач написав розписку, оригінал якої був оглянутий в судовому засіданні. Позивач [PERSON] виконав своє зобовязання належним чином та передав [PERSON] гроші в сумі 2 500 доларів США, однак\~ у визначений сторонами строк позичальник [PERSON] в порушення взятих на себе зобовязань, борг по розписці від 29.12.2011 року не повернув. Рішенням Староміського районного суду м. Вінниці від 12.06.2012 року було встановлено, що сторони уклали договір позики грошових коштів на суму 2500 доларів США, але [PERSON] зобов`язання не виконав, тому з нього стягнуто на користь [PERSON] заборгованість за договором позики в розмірі 19 975 грн. (а.с.6, 7). 01.02.2013 року [PERSON] в рахунок боргу [PERSON] передала [PERSON] 5000 грн. (а.с.8). Позивач визнав, що частково борг погашений на суму 625,55 доларів США, що станом на 01.02.2013 року еквівалентно 5 000 грн. Таким чином, заборгованість [PERSON] складає 1874,45 доларів США. Згідно довідки, виданої Замостянським ВДВС міста Вінниці ГТУЮ у Вінницькій області 12.01.2017 року, на виконанні у відділі ДВС перебуває виконавчий лист №221/2834/12 від 03.07.2012 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованості в розмірі 20189,60грн. і станом на 12.01.2017р. рішення суду не виконане і заборгованість не погашена (а.с. 21). Таким чином, правовідносини, що виникли між сторонами із договору позики, є зобов`язальними, і регулюються нормами глави 48, 51, 71 ЦК України. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 1049 УК України). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Позивачеві, з урахуванням положень ст. 1054 ЦК України та того, що позика надавалась в доларах США, борг повинен бути повернутий в еквіваленті до долару США. Частиною 2 ст.533 ЦК України встановлено, що офіційний курс валюти визначається на день платежу. Отже, проаналізувавши поняття виконання зобовязання, те що за договором позики позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (ст. 1046 ЦК України), враховуючи плаваючий курс гривні до долара США, а також ту обставину, що рішення Староміського районного суду м. Вінниці не виконане, а кредитор, надавши кредит у валюті, не має можливості отримати очікуване за договором і терпить збитки, що передбачені ст. 22 ЦК України, суд приходить до висновку про наявність всіх підстав для стягнення з [PERSON] курсової різниці. Визначення суми заборгованості у рішенні Староміського райсуду м.Вінниці від 12.06.2012 року у гривневому еквіваленті і стягнення судом коштів у гривнях за офіційним курсом на день ухвалення рішення не суперечить вимогам ст.ст. 533, 1050, 1054 ЦК України. Згідно офіційного курсу валют, встановленого НБУ станом на 30.01.2017 року, 1 долару США відповідає 27,19 грн. Таким чином, загальний борг [PERSON] в сумі 1874,45 доларів США становить еквівалент 50 966,29 грн. Рішенням Староміського районного суду м. Вінниці стягнуто з [PERSON] заборгованість за договором позики в сумі 19975 грн., з них 5000 грн. відшкодовано 01.02.2013р., тобто залишок по рішенню суду складає 14 975 грн. Рішення перебуває на примусовому виконанні і підлягає обов`язковому виконанню відповідачем. Враховуючи наведені обставини, курсова різниця за боргом становить 35 991,29 грн. (50 966,29 грн. 14 975 грн. = 35 991,29 грн.). Правова позиція щодо застосування положень ч. 2 ст. 533 ЦК України висловлена судовою палатою у цивільних справах Верховного Суду України в постанові № 6-1672цс 16 від 21.12.2016 року, яку суд застосовує при ухваленні цього рішення. Відповідно до ст. 625 ЦК України відповідач також зобов`язаний сплатити 3% річних від простроченої суми за період з 01.02.2013 року до 21.10.2016 року, що складає 209,22 долари США, еквівалент станом на 30.01.2017 року 5 688,69 грн. (1874,45 ?3/100%/365?1358 днів = 209,22 долари США). Загальна сума, що підлягає стягненню з відповідача, становить 41679,98 грн. (35 991,29 грн. + 5 688,69 грн. = 41 679,98 грн.). Оскільки позивачем був сплачений судовий збір в сумі 535,50 грн., проте позов задоволено частково (на 77%), з відповідача на підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню судові витрати пропорційно задоволеним позовним вимогам в сумі 412,33 грн.

Outcome: approved