Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-29 00:00:00

[PERSON] звернулися до Олександрійського міськрайонного суду з позовом до [PERSON], [PERSON], де третіми особами, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, є Олександрійський МВ УДМС в Кіровоградській області, [PERSON] та [PERSON], про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням та визнання осіб, як такими, що втратили право користування житловим приміщенням - 2/5 частинами квартири [ADDRESS]. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що вона є власником 2/5 часток зазначеної квартири. Співвласниками квартири також є її сини: [PERSON] , якому належить 2/5 частини квартири, та [PERSON], якому належить 1/5 частина цієї квартири. Всі співвласники не мають можливості повноцінно володіти житлом . Відповідачі не проживають в квартирі з 2003 р. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги в повному обсязі та пояснила, що відповідач [PERSON] є її колишнім чоловіком . Квартира, в якій вона зараз мешкає, була приватизована нею, позивачкою, [PERSON], його сином [PERSON] та двома її синами - [PERSON] та [PERSON] [PERSON] свого часу подарував свою частку у праві власності її сину [PERSON] Право власності на частку квартири, що належала її колишньому чоловікові, визнано за нею за набувальною давністю на підставі рішення суду. Зараз вона через реєстрацію відповідача несе зайві витрати з утримання квартири, а тому бажає, щоб суд своїм рішенням захистив її права та інтереси. Відповідач, будучи належно повідомлений про день та час розгляду справи, на повторний виклик в судове засідання не з'явився. Зі згоди позивачки суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних доказів. Вислухавши пояснення позивачки, її представника, показання свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Суд встановив, що позивачці та третім особам на праві спільної часткової власності належить квартира [ADDRESS]. В квартирі зареєстрований, але не проживає колишній співвласник цієї квартири - [PERSON]. Його частку у праві власності за набувальною давністю на підставі рішення суду набула позивачка. Про непроживання відповідача в квартирі та втрату ними права користування свідчать докази : Свідок [PERSON] показала, що останній раз вона бачила [PERSON] в 2005 р. Він поїхав на заробітки до Росії. Відтоді [PERSON] в квартирі, де проживає її свекруха [PERSON], не з'являвся . Свідок [PERSON] показала, що вона знала колишнього чоловіка своєї тітки [PERSON] - [PERSON]. Він постійно від'їжджав з міста. Його вона не бачила починаючи з 2000 р. Згідно акту-розпорядження від 22 березня 2013 р., затвердженого директором КП «Житлогосп», на момент перевірки [PERSON] в квартирі [ADDRESS], був відсутній. Встановлено, що [PERSON] та його син [PERSON] в квартирі не проживають з 2003 р. Згідно ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.1 ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права власності та розпорядження своїм майном. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду ( ч. 4 ст. 344 ЦК України). Рішенням Олександрійського міськрайонного суду від 12 лютого 2014 р. за позивачкою визнано право власності за набувальною давністю на 1/5 частину цієї квартири, яка належала [PERSON] Суд не вдається до оцінки зазначеного судового рішення, оскільки воно набрало законної сили. Як роз'яснено в п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 13 червня 2007 р. «Про незалежність судової влади», відповідно до частини п'ятої статті 124 Конституції України судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені. Суд дійшов висновку, що власник житла, який набув право власності, має право вимагати визнання колишнього власника як таким, що втратив право користування. При цьому втрата права користування житловим приміщенням є наслідком припинення права власності на житлове приміщення у колишнього власника житла. За відомостями Олександрійського МВ УДМС України в Кіровоградській обл. відповідач [PERSON] дотепер зареєстрований в [ADDRESS] Позивачка обрала спосіб захисту свого права усунення перешкод у його здійсненні шляхом визнання особи як такою, що втратила право користування житлом. Позивачка не наполягає на стягненні з відповідача судових витрат, а тому вони не стягуються.

Outcome: approved