Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-31 00:00:00

[PERSON] селищна рада, [PERSON], [PERSON] , [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися з позовом в суд до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні та приватизації земельних ділянок. Мотивуючи тим, що в урочищі «Границя» с. Битків Надвірнянського району Івано-Франківської області позивачі Пилип*юк М.І., [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] користуються земельними ділянками з 1980-х років, щорічно їх обробляють та вирощують різні сільськогосподарські культури. В даний час, на підставі рішень [PERSON] селищної ради вони готують документи на приватизацію земельних ділянок в урочищі «Границя» с. Битків Надвірнянського району. Дані обставини підтверджуються рішеннями [PERSON] селищної ради : від 24.05.2014 року про надання [PERSON] дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення йому 0,0391 га ріллі в урочищі «Границя»; від 21.05.2016 року про надання [PERSON] дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення йому 0,0860 га сінокосу в урочищі «Границя»; від 28.02.16 року про надання [PERSON] дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення їй 0,1298 га ріллі в урочищі «Границя»; від 21.05.2016 року про надання [PERSON] дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення їй 0,0660 га сінокосу в урочищі «Границя»; від 20.12.15 року про надання [PERSON] дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення їй 0,0568 га ріллі в урочищі «Границя»; від 22.12.2013 року про надання [PERSON] дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення їй 0,0588 га ріллі в урочищі «Границя» ; від 28.09.2003року про надання [PERSON] дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення їй 0,0336 га ріллі в урочищі «Границя»; від 21.05.2016 року про надання [PERSON] дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення їй 0,0672 га сінокосу в урочищі «Границя»; від 09.09.2012 року про надання [PERSON] дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення їй 0,0470 га ріллі в урочищі «Границя»; від 13.07.2016 року про надання [PERSON] дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення їй 0,0512 га ріллі в урочищі «Границя», та від 17.12.1999 року про надання в постійне користування [PERSON] земельної ділянки площею 0,0992 га ріллі в урочищі «Границя». Порядок користування землею в урочищі «Границя» давно сформований та не викликав спорів. Однак в жовтні-листопаді 2015 року відповідач [PERSON] самовільно впоперек переорав частину цих земельних ділянок в урочищі «Границя» с. Битків , які відносяться до земель запасу селищної ради загальною площею 0,0493 га , а в 2016 році користувався даними земельними ділянками, чим порушив сформований земельний порядок в цій частині села, спровокував чисельні скарги та створив перешкоди селищній раді у здійсненні права власності та іншим позивачам в користуванні земельними наділами та їх приватизації . Зокрема переорав: в Пилип*юк М.І. частину земельної ділянки розміром 6,60м. х 6,20м. загальною площею 0,0040га ; в [PERSON] частину земельної ділянки розміром 6,40м. х 10,30м. загальною площею 0,0065га.; в [PERSON] частину земельної ділянки розміром 5,80м. х 17,30 м. загальною площею 0,01 га.; в [PERSON] частину земельної ділянки розміром 6,60м. х 6,90м. загальною площею 0,0045га.; в [PERSON] частину земельної ділянки розміром 6,60м. х 6,80м. загальною площею 0,0044га; в [PERSON] частину земельної ділянки розміром 6,40м. х 7,50м. загальною площею 0,0048га ; в [PERSON] частину земельної ділянки розміром 5,80м. х 5,00 м. загальною площею 0,0029 га; в [PERSON] частину земельної ділянки розміром 6,60м. х 8,10м. загальною площею 0,0053га.; в [PERSON] частину земельної ділянки розміром 5,50м. х 5,50м. загальною площею 0,0030га; в [PERSON] частину земельної ділянки розміром 6,30м. х 6,20м. загальною площею 0,0039га. За фактом захоплення та зверненнями громадян [PERSON] селищна рада склала акт від 03.12.2015 року , схему захоплених частин земельних ділянок та зобов'язала [PERSON] повернути захоплені земельні ділянки. Рішенням сесії [PERSON] селищної ради від 28.02.16 року затверджено акт комісії від 03.12.15р. та зобов'язано [PERSON] не чинити вищенаведеним жителям перешкоди у користуванні земельними ділянками в урочищі «Границя». Водночас, в 2016 році відповідач продовжував ігнорувати рішення сесії селищної ради, перешкоджає селищній раді у здійсненні права власності, іншим позивачам в користуванні та приватизації цих земельних ділянок, оскільки межі знищено і землевпорядні організації не можуть належно здійснити обміри земельних ділянок, якими позивачі користуються та перешкоджає в завершенні дій по приватизації землі в урочищі «Границя». Просять зобов'язати відповідача [PERSON] звільнити самовільно зайняті земельні ділянки в урочищі «Границя» смт. Битків Надвірнянського району Івано-Франківської області від посаджених сільськогосподарських культур та не перешкоджати [PERSON] селищній раді та жителям смт. Битків : [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в використанні та приватизації земельних ділянок в урочищі «Границя» смт. Битків , шляхом відновлення стану і меж земельних ділянок, які існували до їх порушення. Стягнути з відповідача судові витрати. У судовому засіданні позивачі Пилип*юк М.І.,[PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], представник позивача [PERSON], представники позивача [PERSON] селищної ради свої позовні вимоги підтримали з підстав вказаних у позовній заяві. Позивачі [PERSON],[PERSON], [PERSON],[PERSON] в судове засіданні не з*явилися. Від них поступили заяви згідно яких вони позов підтримують,справу просять розглянути в їх відсутність. Відповідач в судове засідання не з*явився з невідомих суду причин. Про час і місце слухання справи повідомлений вчасно, про причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивачів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивачів, дослідивши письмові докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.60 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обгрунтування і заперечення позовних вимог та зясувавши фактичні обставини справи, приходить до висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступних підстав: Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому зазначеним кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Зі змісту ст. 60 ЦПК України випливає, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, а також доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Статтею 10 ЦПК України передбачено, що кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Суд сприяє всебічному і повному зясуванню всіх обставин справи: розяснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обовязки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених кодексом. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін на інших осіб, які беруть участь у справі. А відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Конституція України визнає право кожного будь-якими не забороненими законом засобами захистити свої права і свободи від порушень і протиправних посягань (частина п'ята статті 55 Конституції України ). Це конституційне право не може бути скасоване або обмежене (частина друга статті 22. стаття 64 Конституції України. 17.07.1997 року Україна ратифікувала Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод . Згідно Статті 1 Протоколу до названої Конвенції « Кожна фізична або юридична особа мас право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. У відповідності із ст.83 ЗК України, землі, які належать на праві власності територіальним громадянам сіл, селищ, є комунальною власністю. За ст. .12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин належить розпорядження землями територіальних громад та їх пере\-дача у власність громадянам. У відповідності до ч. 1, 3, 4\~ст. 116, 122 Земельного кодексу\~\~України\~громадяни набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених\~ЗК України. В судовому засіданні встановлено\~\~що в урочищі «Границя» с. Битків Надвірнянського району Івано-Франківської області позивачі Пилип*юк М.І., [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] користуються земельними ділянками з 1980-х років, щорічно їх обробляють та вирощують різні сільськогосподарські культури. В даний час позивачам в порядку приватизації [PERSON] селищною радою надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення їм земельних ділянок в урочищі «Границя» с. Битків Надвірнянського району. Дані обставини підтверджуються рішеннями [PERSON] селищної ради : від 24.05.2014 року про надання [PERSON] дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення йому 0,0391 га ріллі в урочищі «Границя»; від 21.05.2016 року про надання [PERSON] дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення йому 0,0860 га сінокосу в урочищі «Границя»; від 28.02.16 року про надання [PERSON] дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення їй 0,1298 га ріллі в урочищі «Границя»; від 21.05.2016 року про надання [PERSON] дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення їй 0,0660 га сінокосу в урочищі «Границя»; від 20.12.15 року про надання [PERSON] дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення їй 0,0568 га ріллі в урочищі «Границя»; від 22.12.2013 року про надання [PERSON]В, дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення їй 0,0588 га ріллі в урочищі «Границя» ; від 28.09.2003року про надання [PERSON] дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення їй 0,0336 га ріллі в урочищі «Границя»; від 21.05.2016 року про надання [PERSON] дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення їй 0,0672 га сінокосу в урочищі «Границя»; від 09.09.2012 року про надання [PERSON] дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення їй 0,0470 га ріллі в урочищі «Границя», від 13.07.2016 року про надання [PERSON] дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення їй 0,0512 га ріллі в урочищі «Границя» та від 17.12.1999 р. про надання в постійне користування [PERSON] земельної ділянки площею 0,0992 га ріллі в урочищі «Границя». Згідно ст. 95 ЗК України землекористувачі, якщо інше не передбачено законом або договором, мають право: самостійно господарювати на землі. Судом становлено ,що в жовтні-листопаді 2015 року відповідач [PERSON] самовільно захопив частину цих земельних ділянок загальною площею 0,0493 га , а саме в Пилип*юка М.І. земельну ділянку площею 0,0040 га; в [PERSON] земельну ділянку площею 0,0065 га; в [PERSON] земельну ділянку площею 0,0100 га; в [PERSON] земельну ділянку площею 0,0045 га; в [PERSON] земельну ділянку площею 0,0044га ; в [PERSON] земельну ділянку площею 0,0048 га; в [PERSON] земельну ділянку площею 0,0029 га, в [PERSON] земельну ділянку площею 0,0053 га, в [PERSON] земельну ділянку площею 0,0030 га, в [PERSON] земельну ділянку площею 0,0039 га. , переоравши їх. Дані обставини підтверджені актом і схемою до нього від 03.12.2015 року ,складеними [PERSON] селищною радою. Рішенням сесії [PERSON] селищної ради від 28.02.2016 року затверджено акт комісії від 03.12.15 року та зобов'язано [PERSON] не чинити вищенаведеним жителям перешкоди у користуванні земельними ділянками в урочищі «Границя». Згідно ст. 73. ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов'язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об'єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території. В судовому засіданні встановлено ,що відповідач не виконав дане рішення селищної ради. В 2016 році відповідач продовжував чинити позивачам перешкоди в користуванні належними їй земельними ділянками , а саме посадив і зібрав врожай картоплі на самовільно захоплених земельних ділянках. Згідно ч.2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Ст.212 ЗК України передбачено ,що самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Враховуючи наведене суд вважає ,що позов Пилип*юка М.І.,[PERSON],[PERSON],[PERSON],[PERSON],[PERSON],[PERSON],[PERSON], [PERSON],[PERSON]С . підлягає до задоволення в частині зобов*язання відповідача повернути їм самовільно захоплені земельні ділянки і не чинити їм перешкод в користуванні земельними ділянками . Інші позовні вимоги Пилип*юка М.І.,[PERSON],[PERSON],[PERSON],[PERSON],[PERSON],[PERSON],[PERSON], [PERSON],[PERSON] , а саме в частині зобов*язати [PERSON]звільнити самовільно зайняті земельні ділянки в урочищі «Границя» смт. Битків Надвірнянського району Івано-Франківської області від посаджених сільськогосподарських культур та не перешкоджати їм в приватизації земельних ділянок , шляхом відновлення стану і меж земельних ділянок, які існували до їх порушення до задоволення не підлягають так як в судовому засіданні встановлено ,що на даний час на спірних земельних ділянках зібрано відповідачем врожай картоплі і вони пустують і їхній стан відповідає стану земельних ділянок на час їх самовільного захоплення жовтень-листопад 2015 року. Крім того, доказів того,що відповідач чинить позивачам перешкоди в приватизації земельних ділянок позивачами суду не надано. Суд вважає,що в позові [PERSON] селищної ради слід відмовити, оскільки в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] селищна рада розпорядилася землею в урочищі «Границя» с Битків ,надавши дозвіл жителям села на приватизацію земельних ділянок, якими вони користуються , а тому її права як власника землі ,які б підлягали судовому захисту не порушені. У відповідності із ст..88 ЦПК України з відповідача в користь позивача Пилип*юка М.І. слід стягнути 1551 грн.20 коп. судових витрат,пов*язаних із сплатою судового збору і наданням юридичних послуг. На підставі ст. ст.. 12.,95,116,122,152,212 ЗК України,

Outcome: dismissed