Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-11 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 20.11.2015 року. Від спільного проживання у них народилася дитина [PERSON] [INFO] року, батьками якої у Свідоцтві про народження записаний [PERSON], [PERSON]. Спільне життя між сторонами не склалося, а тому з вересня 2016 року вони проживають окремо та не підтримують стосунки. Дитина проживає разом із матір'ю та знаходиться на її повному утриманні. Батько не надає належної матеріальної допомоги для утримання дитини, участі у її вихованні не приймає, місце роботи його невідоме, а тому [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання доньки у твердій грошовій сумі по 1000 гривень щомісячно до повноліття дитини. Сторони у судове засідання не з'явилися, надійшли письмові заяви про розгляд справи у їх відсутність. Позивачка [PERSON] заявлені вимоги підтримує та просить їх задовільнити з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON]заявлені вимоги визнає та не заперечує проти задоволеня позову. Суд, дослідивши письмові докази по справі приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.3 ст.10 Цивільно-процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. На підставі ст.57 Цивільно-процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів. Згідно ст.60 Цивільно-процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України в усіх діях щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» N 2402-III від 26.04.2001р. передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до Свідоцтва про шлюб Серія [NUMBER] сторони зареєстрували шлюб 20.11.2015 року (а.с.4). Згідно Свідоцтва про народження від 10.08.2016 року Серія [NUMBER] виданого виконавчим комітетом Марксівської ї сільської ради Немирівського району [PERSON], [PERSON] є батьками дитини [PERSON], [INFO] (а.с.7). З довідки про склад сім'ї № 392 від 03.08.2017 року малолітня [PERSON] [INFO] проживає разом із матірю та знаходиться на її утриманні (а.с.8). З урахуванням встановлених обставин по справі суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог.

Outcome: approved