Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-29 00:00:00

Акціонерне товариство «Державний ощадний Банк України» в особі філії - Головне управління по місту Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» (далі - АТ «Ощадбанк») звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в обґрунтування якого зазначив, що 21 січня 2019 року між позивачем та [PERSON] шляхом підписання заяви на встановлення (збільшення) відновлюваної кредитної лінії (Кредиту) № [NUMBER] укладено договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку. Позивач виконав свої зобов`язання за Кредитним Договором, надавши відповідачу кредит у встановленому Договором розмірі - 85000 гривень, проте, відповідач став порушувати умови Договору щодо повернення кредиту та сплати процентів у встановлені Договором строки та порядку, у зв`язку з чим станом на 3 грудня 2019 року у [PERSON] виникла прострочена заборгованість по сплаті кредиту та процентів, що становить 93344, 74 гривень, яка складається з: -боргу за кредитом у сумі 81497, 67 гривень; -процентів за користування кредитом за період з 26 квітня по 3 грудня 2019 року у сумі 10686,94 гривень; -комісії за розрахункове-касове обслуговування за період з 18 лютого по 3 грудня 2019 року у сумі 527,43 гривень; -3% відсотків річних за прострочення сплати кредиту з 26 березня по 3 грудня 2019 року у сумі 461,15 гривень; -3% відсотків річних за прострочення сплати відсотків за користування кредитом з 26 квітня по 3 грудня 2019 року у сумі 96,48 гривень; -інфляційних втрат банку з травня по жовтень 2019 року за прострочення кредиту у сумі 45,39 гривень; -інфляційних втрат банку з травня по жовтень 2019 року за прострочення сплати процентів за користування кредитом у сумі 29,68 гривень. На підставі викладеного, позивач просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитом у розмірі 93344, 74 гривень та суму сплачених судових витрат у розмірі 2 102 гривень. Згідно правил частини шостої статті 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог статті 274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 11 лютого 2021 року по справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. Представник позивача у судові засідання, призначені на 12 березня, 5 та 30 квітня 2021 року не з`явився, при цьому, звертаючись до суду із позовною заявою, у прохальній частині, просив розглянути справу без участі представника позивача. Відповідач у призначені судові засідання також не з`явився. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом надсилання за місцем реєстрації копії ухвали про відкриття провадження у справі, копії позовної заяви з додатками та судових повісток про виклик до суду, проте, відповідно до конвертів, які містяться у матеріалах справи, судова кореспонденція адресатом не було отримано із зазначенням причин невручення: «за закінченням терміну зберігання»; «адресат відсутній». Відповідно до пункту 4 частини восьмої статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Враховуючи що місце фактичного проживання відповідача встановити не є можливим, а також положення частини одинадцятої статі 128 ЦПК України, відповідач був викликаний шляхом розміщення оголошення про виклик його до суду на 5 квітня 2021 року, а також направленням смс-повідомлення про виклик до суду на 30 квітня 2021 року, яке відповідно до тексту довідки, яка міститься у матеріалах справи, йому доставлено 5 квітня 2021 року. Таким чином, суд ужив усіх можливих заходів для повідомлення відповідача про судовий розгляд справи. Оскільки сторони у судове засідання не з`явилися, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Відповідно до статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за звернення особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У статті 12 ЦПК України, зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно із статтею 509 ЦК України зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості ( стаття 627 ЦК України). За своєю правовою природою договір є правочином. Водночас, договір є й основною підставою виникнення цивільних прав та обов`язків ( стаття 11 ЦК України). Судом встановлено, що 21 січня 2019 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір № 6222650 про відкриття та обслуговування рахунку. Крім заяви про приєднання між Банком та [PERSON] укладено Заяву на встановлення відновлювальної кредитної лінії (Кредиту), яка є складовою Заяви про приєднання, відповідач просив Банк надати йому кредит на споживчі потреби шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії на його картковий рахунок № [NUMBER] . Пунктом 3.2 Розділу III Договору встановлено, що цей Договір є змішаним у розумінні частини другої статті 628 ЦК України та містить у собі у тому числі елементи таких договорів: договору банківського рахунку, умови якого викладені у Розділі ХХ цього Договору; договору банківського вкладу (депозиту), умови якого викладені у Розділі ХХI цього Договору, кредитного договору, умови якого викладені у Розділі ХХІІ цього Договору. Відповідно до пункту 1.6.1 Розділу ХХІІ Договору Банк здійснює надання Кредиту шляхом встановлення кредитної лінії на картковий рахунок клієнта у межах максимального розміру ліміту кредиту, зазначеного у заяві про приєднання та/або в умовах користування кредитною лінією (кредитом), що є додатком 1 до договору. Банком, на виконання пунктів 3.2, 3.3 заяви, на відкритий клієнту картковий рахунок № [NUMBER] було встановлено кредитну лінію у розмірі 85000 гривень (далі - Кредит) та встановлену фіксовану процентну ставку за Кредитом у розмірі 0,001 процентів річних або 0,001 процентів річних за користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду у випадку безготівкового розрахунку за товари та послуги з використанням платіжної картки. Згідно із пунктами 1.17.1, 1.17.3 Розділу ХХІІ Договору клієнт зобов`язаний:використовувати кредит за цільовим призначенням і своєчасно та у повному обсязі повернути суму кредиту, сплатити всі нараховані проценти та інші платежі, передбачені кредитним договором, щомісячно отримувати звіт (виписку) по картковому рахунку та сплачувати за кредитом всі платежі на підставі цього звіту (виписки) по картковому рахунку не пізніше останнього робочого дня до Білінгової дати, наступного за звітним. Відповідно до пункту 1.24 Розділу ХХІІ Договору банк має право вимагати від клієнта додаткового повернення кредиту, сплати процентів за користування ним, сплати комісійної винагороди за обслуговування кредиту та інших платежів за договором, строк сплати яких не настав, та застосувати процедуру звернення стягнення на майно клієнта згідно із законодавством, у випадку невиконання або неналежного виконання клієнтом зобов`язань щодо вчасного повернення кредиту (у тому числі сплати суми обов`язкового щомісячного/мінімального платежу по кредиту), сплати процентів за користування ним, сплати комісійної винагороди за обслуговування кредиту та інших платежів, у тому числі, але виключно у випадку прострочення сплати клієнтом заборгованості по кредиту (його частини, у тому числі у розмірі обов`язкового щомісячного платежу/мінімального платежу по кредиту/або перевищення витратного ліміту (несанкціонованого овердрафту) та/або процентів користування кредитом та/або комісійної винагороди за обслуговування кредиту, обов`язок сплати яких передбачений відповідним Банківським продуктом та Умовами користування кредитною лінією (кредитом), що є Додатком 1 до цього Договору, щонайменше на один календарний місяць. Банк свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу розпоряджатись кредитними коштами за умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач неналежним чином виконував зобов`язання за договором, у зв`язку з чим, заборгованість станом на 3 грудня 2019 року складає 93344, 74 гривень, яка складається із: боргу за кредитом у сумі 81497, 67 гривень; процентів за користування кредитом за період з 26 квітня 2019 року по 3 грудня 2019 року у сумі 10686,94 гривень; комісії за розрахункове-касове обслуговування за період з 18 лютого 2019 року по 3 грудня 2019 року у сумі 527,43 гривень; 3% відсотків річних за прострочення сплати кредиту з 26 березня 2019 року по 3 грудня 2019 року у сумі 461,15 гривень; 3% відсотків річних за прострочення сплати відсотків за користування кредитом з 26 квітня 2019 року по 3 грудня 2019 року у сумі 96,48 гривень; інфляційних втрат банку з травня 2019 року по жовтень 2019 року за прострочення кредиту у сумі 45,39 гривень; інфляційних втрат банку з травня 2019 року по жовтень 2019 року за прострочення сплати процентів за користування кредитом у сумі 29,68 гривень, що підтверджується розрахунком, долученим до матеріалів справи. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також статей 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав, хоча статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно із частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (частина перша статті 1049 ЦК України). Відповідно до частини другої статті 1048 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Згідно із частиною другою статті 1054 та частини другої статті 1050 ЦК України наслідками порушення Боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Судом встановлено, що відповідач з умовами договору був ознайомлений, підписав заяву на встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії (Кредиту) і отримав кредит в розмірі 85000 гривень у виді встановленої кредитної лінії на поточний рахунок. Згідно із статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини першої статті 612 ЦК України,боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а статтею 611 цього Кодексу визначено правові наслідки порушення зобов`язання. Так, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Як вбачається з досліджених доказів, умови договору позичальником належним чином не виконані, в передбачені договором строки кредит не погашений. Таким чином суд вважає, що вимоги позивача про стягнення коштів підлягають до задоволення, оскільки відповідачем були порушені умови зобов`язання, обумовлені договором. Будь-яких доказів на спростування наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідач суду не надав, як і не надав доказів щодо належного виконання ним умов кредитного договору. Згідно статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно вимог статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до статті 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд дійшов висновку, про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором від 21 січня 2019 року у розмірі 93344, 74 гривень. Відповідно до статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача також підлягає стягненню сплачений судовий збір у сумі 2102 гривень.

Outcome: approved