Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-31 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулась з позовом до суду, з вимогами: визнати за [PERSON] право власності на 1/6 квартири під № 32, яка розташована в будинку під № 19, по вулиці Академіка Корольова в місті Одесі, загальною площею 64,0 кв.м., в тому числі житловою площею 37,0 кв.м., в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON]; та визнати за [PERSON] право власності на 1/6 квартири під № 32, яка розташована в будинку під № 19, по вулиці Академіка Корольова в місті Одесі, загальною площею 64,0 кв.м., в тому числі житловою площею 37,0 кв.м., в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Представник позивачів позовні вимоги підтримав, просив справу розглянути без його участі, проти заочного розгляду не заперечував. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи сповіщений належним чином причини неявки суду не відомі. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши сторонами докази вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 07 липня 1995 року квартира під № 32, яка розташована в будинку під № 19, по вулиці Академіка Корольова в місті Одесі, загальною площею 64,0 кв.м. належить праві спільної часткової власності [PERSON] та членам її сімї [PERSON], [PERSON], в рівних частках. Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] І-ЖД № 416340 [PERSON] померла 30 червня 2015 року. 16 березня 2016 року [PERSON], в інтересах [PERSON], звернулась до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу [PERSON] із заявою, в якій просила видати ні імя [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом на частку квартири під № 32, яка розташована в будинку під № 19, по вулиці Академіка Корольова в місті Одесі, після смерті своєї матері [PERSON]. Крім того, 16 березня 2016 року [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу [PERSON] із заявою, в якій просила видати ні її імя свідоцтва про право на спадщину за законом на частку квартири під № 32, яка розташована в будинку під № 19, по вулиці Академіка Корольова в місті Одесі, після смерті своєї матері [PERSON]. Тобто, заяви про вступ у спадщину подані у межах строків встановлених вимогами ст. 1270 ЦК України Відповідно до свідоцтва про народження ДИЗ І-ЖА № 020983 [PERSON] є донькою [PERSON]. Згідно свідоцтва про народження І-ЖА № 319781 [PERSON] є донькою [PERSON]. 21 жовтня 1995 року [PERSON] одружилась з [PERSON] та змінила прізвище на «Воробйова», що підтверджується відповідним свідоцтвом про одруження. Однак, 16 березня 2016 року приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу [PERSON] винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме у відмовила у видачі [PERSON] та [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом на частку квартири під № 32, яка розташована в будинку під № 19, по вулиці Академіка Корольова в місті Одесі, яка належала [PERSON], так як право власності не зареєстроване у відповідному органі державної реєстрації нерухомого майна. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватись, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до розяснень, що містяться у п. 6 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 № 5, якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Відповідно до п. 36 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ від 17.10.2013 р. № 868 (далі - Порядок № 868), для проведення державної реєстрації речових прав необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід або припинення таких прав на нерухоме майно. Згідно з пп. 10 п. 37 Порядку № 868 самостійною підставою для державної реєстрації за спадкоємцями речових прав на нерухоме майно є рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. У відповідності зі ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» підставою для державної реєстрації прав, що посвідчують виникнення, перехід, припинення речових прав на нерухоме майно, є рішення судів, що набрали законної сили. За правилами ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частиною 1 ст. 1276 ЦК України затверджується, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Право на прийняття спадщини у цьому випадку здійснюється на загальних підставах протягом строку, що залишився. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він подовжується до трьох місяців. Як передбачено ч. 2 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Отже, виходячи з викладеного, суд вважає, що за [PERSON] та [PERSON] слід визнати право власності по 1/6 квартири під № 32, яка розташована в будинку під № 19, по вулиці Академіка Корольова в місті Одесі, загальною площею 64,0 кв.м., в тому числі житловою площею 37,0 кв.м., кожній, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON].

Outcome: approved