Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-21 00:00:00

[PERSON] звернулася із позовом до [PERSON] , [PERSON] , третя особа Соборний районний у м.Дніпро відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що вона перебувала з [PERSON] у зареєстрованому 23 серпня 2011 року шлюбі у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Єнакієвського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №290. Від шлюбу у них є неповнолітній син - [PERSON] , [INFO] . З червня 2013 року між ними фактичні сімейні відносини та проживання однією сім`єю були припинені. Починаючи з 2014 року вона проживає однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] . [INFO] у них з [PERSON] народилася дочка [PERSON] , проте в Свідоцтві про народження у відомостях про батька дитини вказаний [PERSON] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане Соборним районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 14.02.2017 року). Проте, [PERSON] батьком [PERSON] не являється, оскільки вона формально перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , тому орган РАЦС саме його вказав батьком дитини. Рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 10 жовтня 2018 року шлюб між нею та [PERSON] було розірвано. 16 листопада 2018 року вона та [PERSON] зареєстрували шлюб в Соборному районному в м.Дніпрі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області. У зв`язку з неможливістю внести зміни до актового запису про народження дитини, вона вимушена звернутися до суду. Враховуючи вищевикладені обставини та посилаючись на вимоги ст.138 СК України, прохає суд визнати батьком дитини [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та зобов`язати Соборний районний у місті Дніпрі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області внести відповідні відомості. Позивач [PERSON] в підготовче засідання не з`явилася, надіславши до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач [PERSON] в підготовче засідання не з`явився. До суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає повністю. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Руденко А.В. в підготовче засідання не з`явився, надіславши до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, вимоги пред`явлені позивачем до [PERSON] визнає повністю. Відповідач [PERSON] в підготовче засідання не з`явився. До суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає повністю. Представник третьої особи - Соборного районного у м.Дніпрі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області в підготовче засідання не з`явився. До суду надійшла заява про розгляд справи у відсутність їх представника та проти задоволення позовних вимог не заперечують. Вивчивши матеріали справи та надані докази, даючи їм оцінку у їх сукупності, враховуючи визнання позовних вимог відповідачами, суд приходить до наступного висновку. Стаття 51 Конституції України вказує, що сім`я, дитинство, материнство та батьківство охороняються державою. Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності. Згідно зі ст.13 ч.1 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ч.1, ч.2 ст.122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Відповідно до ч.2 ст.136 СК України, у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу, як батька дитини, з актового запису про її народження. Відповідно до ч.1 ст.138 СК України, жінка, яка народила дитину у шлюбі, має право оспорити батьківство свого чоловіка, пред`явивши позов про виключення запису про нього, як батька дитини, з актового запису про народження дитини. Згідно з ч.2 цієї статті вимога матері про виключення запису про її чоловіка, як батька дитини, з актового запису про народження дитини може бути задоволена лише у разі подання іншою особою заяви про своє батьківство. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006р. №3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам слід ураховувати, що оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК України) - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї, як батька, з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК України), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. При цьому відповідні вимоги жінки суд може задовольнити лише за умови подання іншою особою заяви про своє батьківство. Особа, яка в момент реєстрації її батьком дитини знала, що не є таким, а також особа, котра дала згоду на штучне запліднення своєї дружини, не мають права оспорювати батьківство. Згідно зі ст. 134 СК України на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження. Згідно з абз. 9 п. 20 глави 1 розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000р. № 52/5 при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до Положення про внесення змін, доповнень, поновлення та анулювання актових записів цивільного стану. Відповідно до п. 2.13.1 Правил внесення змін в актовий запис цивільного стану, їх поновлення та анулювання затверджених наказом Міністерства юстиції України № 96/5 від 12.01.2011р., підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану зокрема є: рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Згідно з п. 2.16.4 цих же Правил на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. В пункті 9 Постанови пленуму ВСУ №3 від 15.05.2006 року судам, які вирішують справи щодо визнання батьківства надано наступні рекомендації. Рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, імя та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). У рішенні Європейського Суду з прав людини (надалі ЄСПЛ) у справі «Кроон проти Нідерландів» (заява № 18535/91 від 27 жовтня 1994 року) було констатовано, що неможливість для замужньої жінки оскаржити у законному порядку батьківство законного чоловіка на свою дитину, щоб зробити можливим визнання дитини її біологічним батьком, протирічить праву на повагу до сімейного життя, яке передбачено ст. 8 Конвенції. У вказаному рішенні ЄСПЛ зазначив, що відповідно до принципів, які випливають з практики Суду, у випадку встановлення існування сімейного зв`язку з дитиною, держава повинна діяти таким чином, щоб дозволити цьому зв`язку розвиватися, при цьому необхідно забезпечити цьому зв`язку правовий захист, що дасть можливість з самого народження або як тільки стане надалі можливим об`єднання дитини із сім`єю. Таким чином, існував позитивний обов`язок уповноважених владних органів надати у найкоротші строки дозвіл на утворення повноправних законних зв`язків між біологічним батьком та його дитиною. На думку Суду, принцип «поваги сімейного життя» вимагає переваги біологічної та суспільної дійсності над встановленою законом презумпцією, яка існує попри як установленим фактам, так і волі зацікавлених осіб, нікому при цьому не приносячи реальної користі. Нормами ч.4 ст.206 ЦПК України визначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В підготовчому засіданні встановлено, що дійсно позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому 23 серпня 2011 року шлюбі у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Єнакієвського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №290. Від шлюбу у них є неповнолітній син - [PERSON] , [INFO] . З 2014 року позивач [PERSON] проживає однією сім`єю з відповідачем [PERSON] [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народилася дочка [PERSON] , проте в Свідоцтві про народження у відомостях про батька дитини вказаний [PERSON] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане Соборним районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 14.02.2017 року). Рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 10 жовтня 2018 року шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було розірвано. 16 листопада 2018 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб в Соборному районному в м.Дніпрі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане Соборним районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області). Таким чином, судом встановлено відсутність кровного споріднення між [PERSON] і [PERSON] , як між дитиною і батьком. Відповідно до заяви від 19 серпня 2019 року, яка міститься в матеріалах справи, [PERSON] визнав себе батьком дитини [PERSON] , [INFO] , яка народилася у [PERSON] Відповідачами заявлені позовні вимоги визнані у повному обсязі, тобто визнані всі ті обставини, на які позивач посилається на обґрунтування заявлених позовних вимог. Відповідно до ст.82 ч.1 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Беручи до уваги те, що [PERSON] та [PERSON] позов визнали, зокрема [PERSON] не заперечував той факт, що він дійсно являється батьком малолітньої [PERSON] , [INFO] , таке визнання не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи, суд вважає, що позов [PERSON] про визнання батьківства підлягає до задоволення. Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 1 статті 142 ЦПК України визначено, що у разі … визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті суд … в рішенні у порядку встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з Державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Позивач [PERSON] в позовній заяві вимоги про стягнення з відповідачів на користь позивача судового збору, сплаченого при поданні позову, чи про повернення позивачу з Державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, не заявляв, тому судовий збір слід залишити за позивачем.

Outcome: approved