Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-16 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] , в якому просить змінити спосіб стягнення аліментів, які згідно виконавчого листа Горохівського районного суду Волинської області від 20.10.2017 року у справі № 2/155/640/17 сплачує [PERSON] в користь позивача на утримання дитини, [PERSON] , [INFO] , з 900 гривень щомісячно на 1/4 частку з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на дитину, щомісячно, починаючи з моменту звернення до суду з цим позовом та до досягнення дитиною повноліття. Мотивує свій позов тим, що згідно з рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 06.01.2015 у справі №158/2660/14-ц шлюб між сторонами було розірвано. Від шлюбу народилася дочка, [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом із позивачем і перебуває на її утриманні. [PERSON] , знаходиться у скрутному матеріальному становищі, в неї недостатньо коштів для належного забезпечення та утримання неповнолітньої дитини. Згідно виконавчого листа Горохівського районного суду Волинської області від 20.10.2017 року у справі № 2/155/640/17 з [PERSON] присуджено в її користь аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі по 900 гривень щомісячно на дитину до її повноліття. Позивач постійно несе витрати на оздоровлення, спортивні заняття, лікування дитини, в даний час вона не має постійного джерела доходу. Коштів в розмірі 900 гривень, які відповідач має сплачувати на утримання дитини згідно виконавчого листа Горохівського районного суду, недостатньо для утримання дитини. Ухвалою судді Горохівського районного суду Волинської області від 13 жовтня 2021 року дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі за вказаним позовом. В судове засідання 17.11.2021 позивач не з`явилась, подала суду клопотання, в якому просить розгляд справи провести без її участі, заявлені вимоги підтримує у повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання, призначене на 09 годину 30 хвилин 17 листопада 2021 року, не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся, про причини неявки в судові засідання суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав. Відповідно до п.1 ч.3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника), без поважних причин або без повідомлення причин неявки. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів цивільної справи, за час шлюбу у сторін народилася дочка, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.9). Відповідно до рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 06.01.2015 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Після розірвання шлюбу [PERSON] присвоєно дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Дане рішення набрало законної сили 23.01.2015 року (а.с.6). Згідно виконавчого листа Горохівського районного суду Волинської області від 20 жовтня 2017 року, вирішено стягувати із [PERSON] , [INFO] , в користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 900 (дев`ятсот) гривень щомісячно на утримання дитини (а.с.8). [PERSON] одружилась та змінила своє прізвище на « [PERSON] », що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.7). У своєму позові [PERSON] зазначає, що вищевказана сума аліментів наразі є незначною та недостатньою для задоволення потреб малолітньої дитини, а тому просить її збільшити, в тому числі й шляхом зміни способу. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до положень ст.183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Частина 1 ст.192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку з значним погіршенням матеріального становища одержувача аліментів, той з батьків, з ким проживає дитина, може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Верховний Суд України у своїй постанові від 05.02.2014 року в справі № 6-143цс13 висловив наступну правову позицію: «З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»)». Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Судом встановлено, що відповідач є здоровим, працездатним. Доказів іншого суду не надано, а відповідачем не спростовано. Суд також вважає доведеним, що у зв`язку з підвищенням цін на продовольчі та непродовольчі товари, підвищенням рівня прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку, матеріальний стан позивача погіршився, розмір аліментів, що стягуються з відповідача не відповідає звичайним потребам малолітньої дитини, а тому позовні вимоги [PERSON] щодо зміни способу стягнення аліментів є обґрунтованими. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує матеріальне становище сторін та дитини, реальну спроможність відповідача сплачувати аліменти на її утримання. Частиною 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи встановлені під час розгляду справи обставини, а також те, що обов`язок утримувати дитину покладається рівною мірою на матір і батька, суд приходить до висновку, що [PERSON] спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання малолітньої дитини в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Доказів зворотнього відповідачем суду не надано. Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення заявлених позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів. Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому з відповідача слід також стягнути на користь держави судовий збір в сумі 908 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved