Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-26 00:00:00

[PERSON] сільська рада Дворічанського району Харківської області звернулася до суду з заявою про визнання спадщини відумерлою, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 20 червня 1997 року померла [PERSON], після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки, яка знаходиться на території [PERSON] Другої сільської ради Дворічанського району Харківської області, площею 6,13 умовних кадастрових гектарів, що підтверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай) ХР №0072876. Cпадкоємці за оформленням спадщини до [PERSON] Другої сільської ради Дворічанського району Харківської області та Дворічанської державної нотаріальної контори не зверталися. В судовому засіданні представник заявника підтримав заяву та просив її задовольнити. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно з ч. 3 ст. 235 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, прийшов до наступного. Відповідно до довідки відділу у Дворічанському районі Головного управління держгеокадастру у Харківській області № 18-20-0.23, 17-302/108-17 від 22 травня 2017 року, згідно з Книгою реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по КСП «Топільське» обліковується запис про отримання [PERSON] сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХР 0072876, зареєстрованого за №751 від 18 лютого 1997 року розміром 6,13 умовних кадастрових га. Згідно з довідкою Дворічанського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області №759/15.02-04-04 від 27 червня 2017 року, [PERSON], [INFO], значиться померлою, відповідно до актового запису про смерть №07 від 22 червня 1997 року, складений виконавчим комітетом Лимансаької Другої сільської ради Дворічанського району Харківської області. Дата смерті 20 червня 1997 року. Відповідно до довідки [PERSON] Другої сільської ради Дворічанського району Харківської області №02-30/409 від 25 липня 2017 року, [PERSON], яка померла 20 червня 1997 року, проживала та була зареєстрована по день смерті в с. Лиман Другий, вул. Шкільна, б. 6, Дворічанського району Харківської області. Згідно з довідкою Харківського обласного державного нотаріального архіву №3294/01-21 від 21 листопада 2017 року, за 1997-2000 роки заяви про прийняття спадщини, відмову від спадщини та про видачу свідоцтв про право на спадщину від спадкоємців померлої 20 червня 1997 року [PERSON] до нотаріальної контори не надходили, спадкова справа не заводилась, свідоцтва про право на спадщину не видавалися. Відповідно до довідки Дворічанської державної нотаріальної контори Харківської області №1208/01-16 від 27 жовтня 2017 року, після смерті [PERSON], яка померла 20 червня 1997 року з 2001 по 2017 рік з заявами про прийняття та відмову від спадщини до Дворічанської держнотконтори ніхто не звертався, тому спадкова справа не заводилась. Згідно з довідкою відділу у Дворічанському районі Головного управління держгеокадастру у Харківській області № 18-20-0.23, 17-286/108-17 від 16 травня 2017 року, згідно листа Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 12 січня 2017 року №22-28-0.22- 443/2-17 величина коефіцієнту індексації нормативної грошової оцінки земель з 1996 року по 01 січня 2016 року становить 4,796 та відповідно до постанови КМУ від 31 жовтня 2011 року №1185 для врахування змін у рентному доході, який створюється при виробництві зернових культур, до показників нормативної грошової оцінки ріллі, проведеної станом на 01 липня 1995 року (з урахуванням індексації), застосовується коефіцієнт 1,756. Відповідно до ст. 525 ЦК УРСР (в редакції 1963 року, яка діяла на час відкриття спадщини), часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. Згідно з ст. 526 зазначеного Кодексу, місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме місцезнаходження майна або його основної частини. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 548 ЦК УРСР, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Дії, що свідчать про прийняття спадщини, встановлені ч. 1 ст. 549 зазначеного кодексу, зокрема, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння, спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Відповідно до положень ч. 1 ст. 555 ЦК УРСР, спадкове майно за правом спадкоємства переходить до держави в тому числі, якщо ні один із спадкоємців не прийняв спадщини. Разом з тим, в матеріалах справи відсутні відомості щодо переходу спадкового майна у вигляді вищевказаної земельної ділянки до держави у порядку ст. 555 ЦК УРСР. Як вбачається зі змісту п.п. 4, 5 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного Кодексу України, правила книги шостої Цивільного кодексу України (спадкове право) застосовуються до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом, а також до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Відповідно до ст. 1270 ЦК України (в редакції 2004 року) для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частиною 1 ст. 1272 ЦК України визначено, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Згідно з ч. 1, 2,3 ст. 1277 ЦК України, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов'язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. \~Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини, а нерухоме майно - за його місцезнаходженням. Відповідно до ст. 278 ЦПК України,\~суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні, або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді відповідно до закону. Враховуючи, що після смерті [PERSON] ніхто із спадкоємців з часу відкриття спадщини по сьогоднішній день не звернувся, спадщина ніким не прийнята, з часу відкриття спадщини пройшов понад один рік, суд приходить до висновку про відсутність спадкоємців за законом і за заповітом на спадкове майно у вигляді земельнаої частки (паю) розміром 6,13 умовних кадастрових гектарів, розташованої на території [PERSON] Другої сільської ради Дворічанського району Харківської області та вважає за можливе задовольнити заяву [PERSON] Другої сільської ради Дворічанського району Харківської області. Оскільки, відповідно до п.151 ст.5 Закону України «Про судовий збір», судовий збір при зверненні до суду не сплачено, ці витрати в сумі 320 грн., згідно з ч. 2 ст. 88 ЦПК України, компенсуються за рахунок держави. На підставі ст. 1277 ЦК України,

Outcome: approved