Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-21 00:00:00

Адвокат Андрєєв А.А., який діє в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 6606 від 01.11.2019 року, вчинений приватним нотаріусом КМНО Незнайко Є.В. про стягнення з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «БАНК ФОРВАРД» заборгованість у розмірі 46320,37, а також стягнути з відповідача на свою користь судові витрати. В обґрунтування позовних вимог зазначив: у вересні 2020 року [PERSON] від імені приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Павелків Т.Л. був отриманий лист з Постановою про відкриття виконавчого провадження від 06.12.2019 року № 60814990 на підставі виконавчого напису № 6606 від 01.11.2019 року виданого приватним нотаріусом КМНО Незнайко Є.В.. Того ж місяця позивач отримав повідомлення про зняття з його пенсійної карти ПАТ «Ощадбанк» суми у розмірі 4080,00 гривень. Звернувшись до відділення АТ «Ощадбанк», позивачу було повідомлено про арешт його карткового рахунку для виплати пенсії на підстав і постанови про відкриття виконавчого провадження від 06.12.2019 року. Позивач вважає дії по відкриттю виконавчого провадження та виконавчий напис неправомірними, такими, що порушують його права. Позивач вважає виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, оскільки на час його здійснення ніякої заборгованості у позивача перед відповідачем не було, жодних вимог про погашення заборгованості позивач не отримував, а також не отримував повідомлень стосовно звернення відповідача за виконавчим написом. Враховуючи викладене, позивач вважає, що при вчиненні виконавчого напису були порушені норми ЗУ «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 13 жовтня 2020 року по справі було відкрите провадження, постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. У судове засідання позивач та його представник не з`явилися, просили розглянути справу за їхню відсутність, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечували, позов просили задовольнити. Представник відповідача Акціонерного товариства «БАНК ФОРВАРД», будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Від нього не надійшло клопотання про відкладення слухання справи. Третя особа Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Павелків Т.Л., будучи належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила. Від неї не надійшло клопотання про відкладення слухання справи. Третя особа Приватний нотаріус КМНО Незнайко Є.В., будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Від нього не надійшло клопотання про відкладення слухання справи. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим проводити заочний розгляд справи за відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів, проти чого позивач не заперечує. На підставі ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних доказів, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайко Є.В. 1 листопада 2019 року було вчинено виконавчий напис № 6606, про стягнення з боржника, яким є [PERSON] на користь АТ «БАНК ФОРВАРД» заборгованість у розмірі 46320,37 гривень (а.с.15). 06.12.2019 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Павелків Т.Л. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (а.с.13). Відповідно до ст. 18 ЦК України передбачено здійснення захисту цивільних прав нотаріусом шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Останній вчиняється, як передбачено ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Так, постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року за № 1172 затверджений Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Зокрема, для одержання виконавчого напису про стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, необхідно надати: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Також у разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (п.2.2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджено наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за № 296/5). При цьому нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року (ст. 88 Закону України «Про нотаріат», п.3 глави 16 розділу ІІ вищевказаного Порядку). Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та положень ст.ст.15,16,18 ЦК України, ст.ст.87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень ст.ст.87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Так, як вбачається з матеріалів справи, позивачем було укладено кредитний договір № 99742645 від 04.11.2011 року між ПАТ «Банк Руский Стандарт» (а.с.17). Відповідно до статуту АТ «БАНК ФОРВАРД» є правонаступником ПАТ «Банк Руский Стандарт». З матеріалів справи встановлено, що заборгованість не є безспірною, оскільки її безспірність не підтверджена необхідними доказами (документами). Це підтверджується перш за все довідкою, наданою відповідачем 06.10.2020 року за № 24/4/3-22-109 відповідно до якої: за кредитним договором укладеним 08.09.2012 року за № 99742645 між відповідачем та позивачем станом на 05.10.2020 року заборгованість погашена у повному обсязі та кредитний договір закритий (а.с.19). За встановлених обставин, оспорюваний виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ст..141 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем у даній справі, які складаються з суми сплаченого позивачем судового збору, а також витрат на правничу допомогу, підлягають відшкодуванню відповідачем у повному обсязі, оскільки вказані витрати фактично понесені позивачем та підтверджені відповідними письмовими доказами, що повністю відповідають вимогам ст.137 ЦПК України.

Outcome: approved