Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-18 00:00:00

[PERSON] (надалі за текстом - позивач) звернувся до Подільського районного суду міста Києва з позовною заявою до приватного підприємства «Вікна Світ» (надалі за текстом - відповідач) про розірвання договору підряду, сплату суми боргу, неустойки та відшкодування моральної шкоди. Позовні вимоги обгрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов Договору підряду № 25/07 від 25.07.2017 (надалі за текстом - Договір) у частині повного виконання робіт за договором з огляду на, що просить суд розірвати договір, стягнути з відповідача грошові кошти у розмірі: 1175000,00 гривень, сплачених позивачем за договором, 96 850,00 гривень - неустойки, 500 000,00 гривень моральної шкоди та судовий збір. Відповідач заперечує проти позову виходячи з того, що відповідачем було виконано роботи за договором та повернуто позивачу частину попередньої оплати за договором у розмірі 10 000,00 дол. США та 10 000,00 Євро. Ухвалою Суду від 22.11.2018 відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд в загальному позовному провадженні та призначено підготовче засідання. Заочним Рішенням Подільського районного суду міста Києва від 27.06.2019 позов задоволено повністю. 03.02.220 до суду від відповідача надійшла заява про перегляд заочного рішення. Ухвалою Суду від 04.12.2020 скасовано Рішення Подільського районного суду міста Києва від 27.06.2019 та призначено підготовче засідання у справі. 17.12.2020 до суду від позивача надійшли заперечення. За наслідками підготовчого засідання 16.02.2021 судом закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті. У судове засідання 19.07.2021 учасники судової справи не прибули. За змістом ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. За наведених обставин, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у судовому засіданні 19.07.2021 за відсутності учасників справи, запобігаючи при цьому безпідставному затягуванню розгляду справи. У судовому засіданні судом було прийнято, складено і підписано вступну та резолютивну частини рішення. Розглянувши матеріали справи та дослідивши докази, суд встановив наступне. 25.07.2017 р. між відповідачем та позивачем укладено Договір, відповідно до п.п. 1.1 якого підрядник згідно із завданням замовника власними та залученими силами та коштами на свій ризик виконує роботи з виготовлення та монтажу алюмінієвих світлопрозорих конструкцій (далі роботи), специфікація і вартість яких приведені у Додатку № .1 до цього Договору, а замовник зобов`язується прийняти та сплатити роботи, виконані підрядником. Відповідно до п. 2.1. Договору термін виконання робіт з монтажу алюмінієвих конструкцій -до 30 вересня 2017р., або 50 робочих днів з моменту перерахування авансу зг.п.5.1 замовником на розрахунковий рахунок підрядника та забезпечення замовником необхідних умов для виконання робіт, а саме: - завершення виконання підготовчих робіт відповідно до технічних вимог, наданих підрядником; - працездатності стабілізованих систем електричного живлення та наявності заземлення у системі електричного живлення; У п. 2.2. Договору визначено, що дата початку виконання робіт призначається замовником. У п. 3.1. Договору узгоджено, що здача-прийняття виконаних підрядником робіт здійснюється сторонами на протязі 2-х (двох) робочих днів з моменту отримання замовником повідомлення про завершення підрядником відповідних робіт, з обов`язковим оформленням Акту здачі-прийняття робіт в 2-х оригінальних екземплярах. У п. 3.2. та п. 3.3. Договору сторони дійшли згоди, що замовник протягом. 2 (двох) робочих днів з моменту отримання повідомлення про завершення робіт повинен передати підряднику підписаний Акт здачі-прийняття виконаних робіт або письмову мотивовану відмову від прийняття таких робіт. В разі відмови замовника від підписання акту здачі-прийняття виконаних робіт сторони протягом 2 (двох) робочих днів погоджують та підписують Дефектний акт, де фіксують виявлені недоліки в виконаних роботах, а також термін та порядок їх усунення. Усі затрати по усуненню недоліків несе підрядник. Після повного усунення підрядником виявлених недоліків в виконаних роботах сторони протягом 1 (одного) робочого дня підписують відповідний Акт здачі-прийняття виконаних робіт. Договірна ціна робіт за даним договором є твердою і може змінюватись лише у випадках, передбачених цим договором. Загальна вартість робіт і матеріалів відповідно з даним договором складає 1 937 000,00 грн. (п. 4.1. Договору). Відповідно до п. 4.2. Договору грошовий еквівалент в іноземній валюті Євро згідно п 4.1 Даного Договору становить 65 000,00 євро. Курс валюти становить 29,8 грн за 1 Євро на момент підписання Договору. Згідно з п. 5.1. Договору Замовник протягом 5 (п`ять) банківських днів після підписання Договору уповноваженими представниками сторін перераховує підряднику Аванс 50% вартості РОБІТ, на основі рахунку, представленого Постачальником на момент підписання Договору, що становить разом-з ПДВ - 968 500,00 грн. (Дев`ятсот шістдесят вісім тисяч п`ятсот гривень 00 коп.) в т.ч. ПДВ 20% -161 416,67грн, шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок підрядника. Пунктами 6.2. та 6.3. Договору передбачено, що при невиконанні монтажних робіт, в передбачений Договором термін підрядник сплачує замовнику неустойку у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості невиконаних робіт за кожний день прострочення, але не більше 5% від вартості цих робіт. При неякісному виконанні робіт підрядник усуває всі недоробки за свій рахунок. Згідно Додатку № 1 до вказаного договору специфікація та вартість робіт складає: 1 541 400 гривень за роботу по виготовленню та монтажу алюмінієвих конструкцій (віконно-дверна система СS-86НІ) на 210 кв.м. та 395 600 гривень за роботи по виготовленню та монтажу алюмінієвих світлопрозорого куполу (фасадна система СW50) на 48 кв.м. (а.с. 13). Відповідно до ч. 1 ст. 837 Цивільного кодексу України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Дослідивши зміст укладеного між сторонами Договору, суд дійшов до висновку що даний договір за своєю правовою природою є договором підряду. Відповідно до розписки від 26.07.2017 позивач надав відповідачу аванс у розмірі 10 000,00 дол. США. Відповідно до розписки від 22.08.2017 позивач надав відповідачу аванс у розмірі 30 000,00 євро. 23.07.2018 позивач звернувся до відповідача з претензією про повернення вказаних коштів. У дефектному акті від 27.04.2020, який складено позивачем, зафіксовано виявлені недоліки в виконаних відповідачем роботах. Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керується наступним. За змістом ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За змістом ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, крім випадків, установлених законом про банки і банківську діяльність. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Дослідивши зміст укладеного між сторонами Договору, суд дійшов до висновку що даний договір за своєю правовою природою є договором підряду. Частиною 2 ст. 873 ЦК України передбачено, що робота оплачується замовником після її остаточного передання підрядником. За згодою замовника робота може бути ним оплачена при укладенні договору побутового підряду шляхом видачі авансу або у повному обсязі. Судом встановлено, що позивачем сплачено відповідачу аванс у розмірі 10 000,00 дол. США. та 30 000,00 євро. Відповідач вказує, що повернув позивачу частину попередньої оплати за договором у розмірі 10 000,00 дол. США та 10 000,00 Євро. Відповідно до ст. 76 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Однак, в матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач передав вказані кошти позивачу (розписки, квитанції на оплату, виписка з банківського рахунку), а відтак, відхиляє ці доводи відповідача. Відповідач вказує, що ним було виконано роботи за Договором. Позивач вказує, що роботи за договором не були взагалі виконанні. Так, в матеріалах справи наявний Акт звірки виконаних робіт №1 від 14.08.2018, який складено відповідачем, за містом якого відповідач виконав роботи на суму 2 315 122,29 грн. У листі ТОВ «Склоресурс» повідомлено, що товариство поставило склопакети відповідачу за адресою виконання договору. Крім того, як встановлено судом вище, позивачем було складено дефектний акт від 27.04.2020, у якому зафіксовано виявлені недоліки в виконаних відповідачем роботах. Відповідно до частини 2 статті 570 ЦК України, якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона є авансом. Однак, з припиненням дії договору підряду така грошова сума втрачає ознаки авансу та стає майном (грошовими коштами), набутими підрядником без достатньої правової підстави. Положеннями частин 1, 3 статті 1212 ЦК України визначено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави (безпідставне набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються також до вимог, зокрема, про повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні. Таким чином, із змісту зазначеної норми вбачається, що підставою виникнення зобов`язання, визначеного даною нормою, є сукупність наступних умов: набуття (збереження) майна (майном також є грошові кошти) однією особою за рахунок іншої; відсутність для цього підстав, або коли така підстава згодом відпала. До таких підстав відноситься також випадок, коли зобов`язання було припинено на вимогу однієї із сторін, якщо це допускається договором або законом. Відмова замовника від договору підряду є підставою для задоволення вимоги про повернення невикористаної частини авансу (виконаного однією стороною у припиненому зобов`язанні) відповідно до вимог статті 1212 ЦК Кодексу. Проте, оскільки, в матеріалах справи наявні докази виконання відповідачем робіт, суд доходить до висновку про відсутність підстав щодо повернення спірної суми коштів позивачу. Схожих правових висновків щодо застосування положень статті 849 ЦК України та можливості стягнення з підрядника на користь замовника коштів внесеної передоплати після припинення дії договору підряду дійшов Верховний Суд у Постановах від 11.11.2018 у справі № 910/13332/17, від 14.06.2018 у справі № 912/2709/17, від 15.02.2019 у справі № 910/21154/17, від 25.02.2021 у справі № 904/7804/16, від 16.03.2021 у справі №910/10233/20, від 01.06.2021 у справі № 916/2368/18. За змістом положень ст. ст. 76 - 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Тягар доведення обґрунтованості вимог позову за загальними правилами процесуального закону покладається саме на позивача, а не реалізовується у спосіб спростування доводів пред`явлених вимог стороною відповідача, як беззаперечних. Якщо позивач, розпоряджаючись своїми правами на власний розсуд, доведе суду обґрунтованість пред`явлених вимог, то у випадку їх неспростування стороною відповідача у спосіб, визначений законом, такі вимоги підлягають задоволенню. Відтак, враховуючи встановлені вище обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, адже позивачем не доведено, що відповідач саме не виконав роботи за договором підряду. Позивачем заявлено до стягнення з відповідача 96 850,00 гривень неустойки. Згідно з нормами статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Положеннями п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Проте, оскільки суд дійшов висновку про залишення без задоволення основних позовних вимог, суд залишає без задоволення похідну вимогу про стягнення неустойки. Щодо вимоги про стягнення моральної шкоди, суд зазначає наступне. Згідно ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема: у порушенні психологічного благополуччя, переживаннях, стражданнях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, фізичному та психологічному пристосуванні до порушень у стані здоров`я. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Однак у цій справі позивачем не надано жодного доказу в частині обґрунтування суми відшкодування моральної шкоди, та не було надано доказів того, що діями співвідповідачів було принижено честь або гідність позивача, або порушились нормальні життєві зв`язки позивача. Крім того, оскільки суд дійшов висновку про залишення без задоволення основних позовних вимог, суд залишає без задоволення похідну вимогу про відшкодування моральної шкоди. Підсумовуючи викладене вище, суд доходить до висновку про залишення позову без задоволення. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати позивача покладаються на позивача у зв`язку з відмовою в позові.

Outcome: dismissed