Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-22 00:00:00

[PERSON] подала в суд позов, в якому просила позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього [PERSON], [INFO]. В обґрунтування вимог позивач посилалась на те, що відповідач з квітня 2012 року вихованням дитини не займається, матеріальної допомоги на утримання сина не надає, весь тягар по вихованню та утриманню дитини несе сама. Відповідач подав письмові заперечення, в яких посилався на те, що позивач чинить перешкоди у спілкуванні з сином. Крім того, зазначав, що приймає участь в наданні дитині матеріальної допомоги по мірі можливості. Представник Управління служб у справах дітей департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради підтримала вимоги позивача. Посилалась на те, що за результатами співбесіди з позивачем, відповідачем та їх дитиною Комісія з питань захисту прав дитини виконавчого комітету ХМР прийшла до висновку про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно сина - [PERSON] З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON], [INFO]. 19 квітня 2012 року шлюб між сторонами у справі було розірвано. Пункт другий частини першої статті 164 СК України встановлює, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона чи він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Постановою Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року про « Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Судом встановлено, що після розірвання з позивачем шлюбу [PERSON] проживає окремо від сина. За весь час окремого проживання належної участі у вихованні, розвитку та матеріальному забезпеченні сина не приймав, про що свідчать наведені нижче фактичні дані. Так, допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснила, що відповідач не виконував жодним чином обов'язків батька дитини, ніякої участі у житті сина не приймає. Малолітній [PERSON] також пояснив суду, що батько ніякої участі в його житті не приймає, навіть не поздоровляє з днем народження. З копії характеристики, виданої директором Циркунівської загальноосвітньої школи 1-3 ступенів, вбачається, що протягом 2013-2014 навчальних років батько учня [PERSON] не цікавився навчанням сина, не відвідував батьківських зборів. З довідки, яка видана головним лікарем Харківської міської дитячої поліклініки № 7 вбачається, що за час перебування [PERSON] під наглядом поліклініки, а саме - від народження, до лікаря дитину супроводжує та доглядає під час хвороб мати - [PERSON] Управління служб у справах дітей департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, на підставі рішення Комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету ХМР прийшло до висновку про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно сина - [PERSON] З наданої суду копії розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач має заборгованість перед позивачем зі сплати аліментів на утримання сина, станом на 01.10.2015 року, в сумі 6400 грн. Таким чином, аналізуючи всі встановлені та перевірені доказами обставини, суд приходить до висновку, що [PERSON] фактично усунувся від виконання батьківського обов'язку по вихованню сина - [PERSON]. На підтвердження заперечень проти позову [PERSON] не надав жодного доказу, який би свідчив, що у нього були об'єктивні перешкоди для виховання та спілкування з сином. За таких обставин, суд вважає доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини, застосування до [PERSON] такого крайнього заходу, як позбавлення батьківських прав відносно дитини - [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved