Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-26 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом. Позивач зазначала, що [INFO] помер її батько - [PERSON] , після смерті якого було відкрито спадкову справу в Броварській районній державній нотаріальній конторі Київської області за №563 за 2005 рік. Спадщину після смерті батька прийняли позивач, її рідна сестра - відповідач [PERSON] та їхній рідний брат - [PERSON] [INFO] року брат позивача та відповідача [PERSON] помер. За час життя батько склав два заповіти про розпорядження земельними ділянками, які належали йому на праві приватної власності згідно Державного акту за №59 від 28.03.2002 р. Батько був власником декількох земельних ділянок на підставі Державного акту на право приватної власності на землю за №59 від 28.03.2002 р., а саме: земельна ділянка №1 загальною площею 0,267 га, земельна ділянка №2 загальною площею 0,372 га та земельна ділянка №3 загальною площею 0,529 га. Згідно заповіту, посвідченого 15 січня 2004 року за №12 Погребською сільською радою Броварського району Київської області спадкодавець заповів земельну ділянку № 3 , загальною площею 0,529 га, цільове призначення - ведення товарного сільськогосподарського виробництва позивачу, відповідачу та їхньому померлому брату в рівних долях. Відповідно до заповіту, посвідченого 15 січня 2004 року за №13 Погребською сільською радою Броварського району Київської області померлий батько заповів земельну ділянку, позначену на схемі за №2, площею 0,372 га, цільове призначення - ведення товарного сільськогосподарського виробництва позивачу [PERSON] . За час життя спадкодавець замовив виготовлення Державного акту нового зразка і вже після смерті батька ними було отримано Державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯА №592677 від 04.11.2005 р. на дві земельні ділянки площею 0,5286 га та 0,3724 га для ведення особистого селянського господарства. Листом Броварської районної державної нотаріальної контори Київської області від 16.05.2019 р. позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом та рекомендовано звернутись до суду. Посилаючись на викладене, позивач просила суд визнати за нею право власності на земельну ділянку, загальною площею 0,3724 га, з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 3221286400:02:006:0044, що знаходиться на території Погребської сільської ради Броварського району Київської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . В судове засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Представник позивача направив до суду заяву про розгляд справи у їхню відсутність, позовні вимоги підтримав, просив про їх задоволення в повному обсязі. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Направила до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнала, не заперечувала проти їх задоволення. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивача - [PERSON] . Згідно матеріалів спадкової справи №563 до майна померлого [INFO] [PERSON] , спадщину після смерті батька прийняли позивач [PERSON] , її рідна сестра - відповідач [PERSON] та їхній рідний брат - [PERSON] [INFO] брат позивача та відповідача [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 08 грудня 2006 року виконавчим комітетом Пухівської сільської ради Броварського району Київської області. За життя, а саме 15 січня 2004 року, [PERSON] був складений заповіт, посвідчений секретарем Погребської сільської ради Броварського району Київської області Гузенко М.П., зареєстрований в реєстрі за № 13, яким померлий заповів земельну ділянку, позначену на схемі за №2, площею 0,372 га, цільове призначення - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, позивачу [PERSON] . На день смерті заповідача заповіт не змінено та не скасовано. Згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 №216225, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №59 від 28.03.2002 р., [PERSON] , який помер [INFO] , був власником декількох земельних ділянок, а саме: земельна ділянка №1 загальною площею 0,267 га, земельна ділянка №2 загальною площею 0,372 га та земельна ділянка №3 загальною площею 0,529 га (а.с.5). Після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , сторонами отримано Державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯА №592677 від 04.11.2005 р. на дві земельні ділянки площею 0,5286 га та 0,3724 га, з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства (а.с.6). Листом Броварської районної державної нотаріальної контори Київської області №1436/02-14 від 16.05.2019 р. позивачу [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом та рекомендовано звернутись до суду, оскільки померлий заповів їй земельну ділянку площею 0,372 га, цільове призначення - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а до нотаріальної контори позивачем подано Державний акт на земельну ділянку з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що суперечить заповідальному розпорядженню спадкодавця (а.с.7). Згідно із ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до вимог 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За таких обставин, суд дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі, оскільки позивач [PERSON] , згідно чинного законодавства, має право на прийняття та належним чином оформлення права власності на спадкове майно після смерті її батька [PERSON] , який помер [INFO] .

Outcome: approved