Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-26 00:00:00

[PERSON] у позовній заяві просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно починаючи з дня подачі позову до досягнення повноліття дітьми, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Також позивач просить суд допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 28.02.2009 позивач з відповідачем уклали шлюб. Від шлюбу мають спільних неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. На даний час з відповідачем проживають окремо. Діти проживають з позивачкою та перебувають на її утриманні. Відповідач зобовязаний утримувати дітей. Іноді і не в значних розмірах відповідач надає матеріальну допомогу дітям, але її не вистачає для повноцінного та стабільного забезпечення дітей всім необхідним. В судове засідання позивач не прибула, подала заяву, в якій просить суд розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач, належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення з штриховим ідентифікатором 7100100237270, в судове засідання не прибув, причин неявки суду не повідомив, заяв та клопотань не подавав. Суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності вищезазначених осіб відповідно до вимог статей\~158,\~169\~ЦПК України. У відповідності до вимог частини другої\~статті 197 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, прийшов до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Між позивачем та відповідачем 28.02.2009 укладено шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії 1-ЖС №064145, виданим 28.02.2009 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 29. У період перебування сторін у шлюбі у них народилися діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії 1-ЖС №117038, виданим Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції та серії І-ЖС № 211761, виданим Шевченіквським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції. З липня 2016 року сторони разом не проживають, відповідач проживає окремо, достатньої матеріальної допомоги на утримання своїх дітей не надає. Відповідно до ст. 180 СК України, позивач та відповідач зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, Держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст. 7\~СК України при\~вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Отже, відповідно до зазначених норм, а також ст. 180 СК України, позивач та відповідач зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття та забезпечити їм рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. У відповідності до положень ч. 2 ст. 182 СК України (в редакції Законів\~№ 2901-IV від 22.09.2005,\~№ 2037-VIII від 17.05.2017) розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частиною 4 вказаної норми встановлено, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Таким чином, позивач має право на отримання від відповідача аліментів на утримання дітей до досягнення ними повноліття. При цьому, розмір аліментів, про стягнення яких просить суд позивачка, зважаючи на наведені вище норми чинного на час розгляду справи законодавства, суд вважає обґрунтованим. При цьому судом приймається до уваги, що мінімальний розмір аліментів не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку. Аліменти та кошти на утримання дітей мають бути стягнуті з відповідача від дня предявлення позову. Отже, суд дійшов висновку про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно до досягнення дітьми повноліття, почавши стягнення з 14.07.2017 року, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дітей відповідного віку. Також, суд вважає можливим допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Також, згідно ст. 88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», з відповідача на користь державного бюджету підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640 грн. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved