Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-07 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В позовній заяві покликається на ту обставину, що їм на праві приватної власності належить квартира №1 у житловому будинку №58 по вул. Сагайдачного в м. Володимир-Волинський Волинської області. У даній квартирі зареєстровано місце проживання також відповідач, який є їхнім сином. Відповідач зареєстрований у спірній квартирі, однак після одруження залишив дану квартиру і не проживає у ній близько 5 років. Добровільно знятись з реєстрації за цією адресою відповідач не бажає, витрат по утриманню квартири не несе. Просять визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі №1 житлового будинку №58 по вул. Сагайдачного в м. Володимир-Волинський Волинської області. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала, просить його задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві, в своїх поясненнях послалась на обставини, викладені у тексті позовної заяви. Позивач [PERSON] для участі у розгляді справи не з»явився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, заперечив проти задоволення позову, пояснив у письмових запереченнях що його батьки вигнали з дому і що там лишились його особисті речі, документи та гроші. Заслухавши пояснення позивача [PERSON], допитавши свідків, дослідивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. За змістом ст. ст. 3-4, 213-215 ЦПК України судовому захисту шляхом задоволення позову підлягають наявні в особи, яка звернулася до суду, права, свободи чи інтереси, що порушуються, не визнаються або оспорюються іншими особами. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до\~ст. 156 ЖК України\~та\~ст. 405 ЦК України\~право члена сім»ї власника будинку, який не є його співвласником, на користування цим будинком обумовлено наявністю сімейних відносин із власником і спільним із ним проживанням у цьому будинку. Відповідно до ч. 2\~ст. 405 ЦК України\~член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Як розяснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 39 постанови № 6 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» члени сім'ї власника житла, які проживають разом із ним, мають право користування цим житлом відповідно до закону (особистий сервітут, частина перша\~статті 405 ЦК). Суди повинні мати на увазі, що таким законом не може бути\~ЖК УРСР, а застосуванню підлягають норми, передбачені\~главою 32 ЦК України. З урахуванням зазначеного суди повинні виходити з того, що стосовно права членів сімї власника жилого приміщення на користування ним підлягають застосуванню положення\~статті 405 ЦК України. Оскільки інше не встановлено законом, договором чи заповітом, на підставі яких встановлено сервітут, то відсутність члена сімї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що є підставою для втрати членом сімї права користування житлом. У цьому випадку положення статей\~71,\~72 ЖК УРСР\~застосуванню не підлягають. Судом встановлено, що позивачі є власниками квартири №1 у житловому будинку № №58 по вул. Сагайдачного в м. Володимир-Волинський Волинської області, що стверджується копією свідоцтва про право власності. Як вбачається з копії будинкової книги, в належній позивачам на праві приватної власності квартирі зареєстроване місце проживання також і відповідача по справі, їхнього сина [PERSON] Доводи позивачів про те, що відповідач більше трьох років не проживає у спірній квартирі і не з»являється за місцем реєстрації, підтвердили також свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] Дану обставину також підтвердив у своїх письмових запереченнях і сам відповідач. Доводи відповідача, викладені у письмових запереченнях, про те, що батьки його вигнали з дому після одруження, що в будинку залишились його речі та кошти, не підтверджені жодними доказами та не спростовують доводів позивачів про його відсутність за місцем реєстрації понад три роки без будь-яких поважних на те причин. Враховуючи ту обставину, що відповідач не проживає у спірному житловому приміщенні понад один рік, створив сім»ю та проживає за іншим місцем проживання, а тому позов слід задовольнити. На підставі ст.88 ЦПК України, понесені [PERSON] витрати по сплаті судового збору, суд стягує в його користь з відповідача. На підставі викладеного, ст.405 ЦК України,

Outcome: approved