Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-12 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до Придніпровського районного суду Черкаської області в інтересах їх малолітнього сина [PERSON] із заявою про видачу обмежувального припису, щодо [PERSON] , [INFO] Свою заяву обґрунтовують тим, що вони разом зі своїм малолітнім сином [PERSON] проживають у своїй приватизованій квартирі за адресою: [ADDRESS] , яка належить [PERSON] [PERSON] мешкає у власній приватизованій квартирі за адресою: [ADDRESS] . На протязі останніх років, а саме з 01 січня 2020 року, [PERSON] не менше 10 разів проявляв та проявляє акти сімейного фізичного та психічного насилля стосовно сім`ї свого внука [PERSON] , яке виражається у спробі вибити двері у квартиру [PERSON] , з наміром поселитися в дану квартиру, з вимогою до сім`ї [PERSON] , негайно виселитися з даної квартири, стверджуючи, що він ще за часів Радянського Союзу, а саме що до 1991 року отримав квартиру за адресою: [ADDRESS] , де постійно проживає сім`я онука [PERSON] , категорично не визнає свідоцтво на право власності на це житло від 06.05.2010, яке видане по приватизації згідно з рішенням Придніпровської районної ради м. Черкаси від 22.04.2010 №121, відповідно до якого [PERSON] має право власності на приватизовану квартиру у рівних долях по Ѕ частини квартири зі своєю рідною матір`ю [PERSON] , яка є дочкою правопорушника [PERSON] . Крім того, [PERSON] не визнає факту реєстрації у вказаній квартирі свого онука [PERSON] та його сім`ї: дружини [PERSON] та малолітнього сина [PERSON] . Вказані конфлікти викликають психічний дискомфорт як негативний фактор впливу на їх психіку та нервову систему. З цього приводу сім`я постраждалого [PERSON] , змушена була викликати 13.03.2021 на місце події поліцію, котра видворила [PERSON] з квартири постраждалого [PERSON] , у котру він незаконно проник погрожуючи вибити двері. Такі акти сімейного насильства супроводжується скандалами, сварками та криками [PERSON] , що призводить до переляку малолітнього [PERSON] [INFO] . [PERSON] став заявляти необґрунтовані претензії на житло сім`ї [PERSON] , а саме вимагає усю сім`ю виселитися з приватизованої квартири бо мовляв [PERSON] , має право власності на дану квартиру. Враховуючи викладене, звернулися до суду та просять видати правопорушнику [PERSON] обмежувальний припис у вигляді заборони строком на шість місяців з дня ухвалення судового рішення на вхід та на перебування в місці проживання (перебування) заявників, а саме у квартиру [ADDRESS] , де проживає сім`я постраждалих від домашнього насильства. В судовому засіданні заявники [PERSON] та [PERSON] заяву підтримали та просили її задовольнити. Додатково пояснили, що коли приходить [PERSON] до їхньої квартири постійно виникають сварки і скандали, які супроводжуються криками, після його приходу дитина нервує, дружина погано себе почуває, у неї піднімається тиск. [PERSON] їм погрожує, погрожує дружині і дитині, змушені були викликати поліцію, щоб виставити його з квартири. Заінтересована особа [PERSON] заяву не визнав, вказуючи, що дійсно він приходив в квартиру [ADDRESS] , до своєї доньки, двері відчинила донька, а [PERSON] його побив, хоча він є інвалідом другої групи, має вади слуху і практично не чує. Відповідно до ч.1 ст. 350-5 ЦПК України справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб. У разі якщо участь заявника становить загрозу подальшої дискримінації чи насильства для нього, справа може розглядатися без його участі. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23.03.2021 року відкрито провадження у справі, призначено її до розгляду. Заслухавши пояснення заявників, заінтересовану особу, їх доводи та заперечення, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що заява не підлягає до задоволення із таких підстав. Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , з 30 липня 2016 року перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] видане Соснівським районним у м. Черкаси відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області). Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження виданого Черкаським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області від 12.11.2019). Відповідно до свідоцтва про право власності від 06.05.2010 року серія [NUMBER] виданого Виконавчим комітетом Придніпровської районної ради, квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] дійсно належить на праві приватної спільної часткової власності гр. [PERSON] , яка є матір`ю заявника та члену сім`ї [PERSON] , в рівних частках. Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП «Черкаського обласного об`єднання бюро технічної інвентаризації» № 27178192 від 01.09.2010, серія ССХ № 893580 квартира за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON] , [PERSON] , на праві приватної власності по Ѕ частині кожному. В матеріалах справи наявна заява [PERSON] та [PERSON] адресована до Черкаського РУ ГУНП України про надання витягу з ЄРДР щодо внесення відомостей про вчинення [PERSON] кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 162 КК України, для надання, як доказу до суду, проте відповіді на неї не надано. Як налогошує п.3, 6, 7, 8 ч.1, ст.1 цього Закону домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Як регламентовано ст.16 зазначеного закону, передбачено ведення Єдиного державного реєстру випадків домашнього насильства та насильства за ознакою статі. Єдиний державний реєстр випадків домашнього насильства та насильства за ознакою статі - це автоматизована інформаційно-телекомунікаційна система, призначена для збирання, реєстрації, накопичення, зберігання, адаптування, зміни, поновлення, використання, поширення (розповсюдження, реалізації, передачі), знеособлення і знищення визначених цим Законом даних про випадки домашнього насильства та насильства за ознакою статі. До Реєстру вносяться відомості (окремо за кожним випадком насильства). Формування Реєстру здійснюється окремо за кожним випадком домашнього насильства, насильства за ознакою статі шляхом внесення до нього відповідної інформації. Персональні дані про особу, яка повідомила про вчинення насильства, зберігаються у Реєстрі протягом одного року з дня надходження відповідної інформації про вчинення насильства. Персональні дані про постраждалу особу зберігаються у Реєстрі протягом трьох років з дня вчинення домашнього насильства чи насильства за ознакою статі. Згідно розділу IV глави 13 ЦПК України визначено порядок розгляду судом справ про видачу і продовження обмежувального припису. У відповідності до ст.350-6 ЦПК України розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» на строк від одного до шести місяців. За змістом ч.2, ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, зокрема відповідно до п. 2 - це усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи) (ч. 3 ст. 26 цього Закону). За наданих заявником доказів (їх відсутності) та їх обґрунтування, надавши оцінку ризиків згідно ч. 3 ст. 26 вказаного Закону, з урахуванням обраного заявником заходу обмежувального припису, заява підлягає відмові у задоволенні за недоведеністю, й суд вважає, що за наданих заявниками доказів вважати [PERSON] кривдником в межах Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» підстав немає, відтак підстав для видачі обмежувального припису щодо нього немає. Внесення відомостей до ЄРДР про правопорушення не є встановленим згідно КПК України фактом вчинення правопорушення. Крім того, суду не надано доказів, що [PERSON] притягнуто до відповідальності за фактами викладеними заявниками у своїй заяві про винесення обмежувального припису. Відповідно до ст. 350-8 ЦПК України копії повного рішення суду вручаються учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні, негайно після проголошення такого рішення. Учасникам справи, які не були присутні у судовому засіданні, копія рішення суду надсилається рекомендованим листом з повідомленням про вручення негайно, але не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення. Про видачу або продовження обмежувального припису суд не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомляє уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника для взяття особи, стосовно якої видано або продовжено обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також районні, районні у містах Києві і Севастополі державні адміністрації та виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад за місцем проживання (перебування) заявника. Дослідивши надані докази, з огляду на встановлені судом обставини, оцінюючи належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову у видачі обмежувального припису, оскільки заявники не надали належних і допустимих доказів, які б підтвердили наявність підстав для застосування обмежувального припису. Доказів, що доводять вчинення [PERSON] по відношенню до заявників домашнього насильства, а саме постанови про притягнення останнього до адміністративної відповідальності заявником суду не надано. Крім того, відсутні обґрунтовані ризики вчинення [PERSON] домашнього насильства щодо заявників за вищевикладених обставин, а також у зв`язку із недоведеністю можливого виникнення ризиків настання тяжких наслідків для заявників у подальшому. Відповідно до ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, відносяться на рахунок держави. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed