Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-19 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із заявою про визнання [PERSON] , [INFO] недієздатною, посилаючись на те, що остання хвора на стійку психічну хворобу, що позбавляє її можливості усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, також просили суд встановити опіку над [PERSON] та призначити їх опікунами. Оглянувши та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заява повністю знайшла своє підтвердження в суді і підлягає задоволенню. Так, згідно ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу здоров`я не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Відповідно до ч. 1 ст. 295 ЦПК України, заява про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, у тому числі неповнолітньої особи, чи визнання фізичної особи недієздатною подається до суду за місцем проживання цієї особи, а якщо вона перебуває на лікуванні у закладі з надання психіатричної допомоги - за місцезнаходженням цього закладу. Заяву про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи може бути подано членами її сім`ї, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги (ч.1 ст.296 ЦПК України). В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є батьком, а [PERSON] є братом [PERSON] . [PERSON] є особою з інвалідністю І групи, підгрупа «А» (довідка до акту огляду МСЕК, серія КИО -1 № 370256 від 03 березня 2012 року). З 1969 року вона перебуває під диспансерним наглядом лікаря-психіатра з приводу розладу особистості та поведінки внаслідок епілепсії з вираженим інтелектуально - мнестичним зниженням до ступеня недоумства, код за МКБ10-F02.803. [PERSON] потребує постійного стороннього догляду та опіки. Відповідно до ч.1 ст.298 ЦПК України, суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу. Як вбачається з висновку судово-психіатричного експерта № 84ц від 03 липня 2019 року, [PERSON] страждає на хронічний, стійкий психічний розлад - деменцію при епілепсії (за МКХ10-F02.803). За своїм психічним станом вона не може усвідомлювати значення свої дій та керувати ними. За змістом ч.1 ст.300 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Заявники [PERSON] та [PERSON] до кримінальної відповідальності не притягувався, не знятої чи не погашеної судимості не має та в розшуку не перебуває, що підтверджується довідками МВС. Відповідно до ст.55 ЦК України, опіка та піклування встановлюється з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Згідно ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. В матеріалах справи міститься Рішення виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області №520 від 25.09.2018 року щодо доцільності призначення [PERSON] та [PERSON] опікунами [PERSON] .. Відповідно до ч. 1 ст. 63 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до ч. 4 ст. 63 ЦК України, опікун призначається з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним. В даному випадку заявники є відповідно батьком та братом [PERSON] .. Відповідно до ч. 5 ст. 63 ЦК України фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання [PERSON] недієздатною та встановлення опіки над нею. За змістом ч.6 ст.300 ЦПК України, строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Враховуючи ступінь психічного розладу [PERSON] , суд вважає за доцільне визначити строк дії рішення про визнання [PERSON] недієздатною - два роки з дня набрання рішенням суду законної сили. На підставі викладеного,

Outcome: approved