Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-28 00:00:00

[PERSON], який діє за довіреністю від імені та в інтересах [PERSON], посилаючись на те, що: -на підставі державного акту на право приватної власності на землю, серії Р3 №182896, [PERSON] є власником земельної ділянки, загальною площею 1,3500га /яка складається з двох земельних ділянок: перша ділянка площею 0,9000га, друга ділянка площею 0,4500га/, розташованої на території Вишківської селищної ради, ур.»Тунегат», яка надана їй для ведення особистого селянського господарства; -суміжними власниками її 1-ої земельної ділянки є [PERSON] та [PERSON], 2-ої земельної ділянки [PERSON]; -по земельній ділянці відповідача [PERSON] проходить наявний шлях до земельних ділянок, власниками яких є [PERSON] та [PERSON], з якими у [PERSON] є усна домовленість і вони дозволяють їй проїзд по наявному шляху, який проходить через їх земельні ділянки; -відповідач [PERSON] не дозволяє їй проїзд транспортним засобом через свою земельну ділянку по наявному шляху, звернувся до суду з позовом та просить: встановити постійний, безоплатний земельний сервітут для проїзду транспортним засобом по наявному шляху довжиною 10,64м, шириною 4,92м, через земельну ділянку [PERSON] до земельної ділянки [PERSON] для [PERSON]. В судове засідання [PERSON] не зявилася, про місце та час слухання справи була повідомлена належним чином через свого представника за довіреністю [PERSON], про причини неявки суд не повідомила. Заяви про розгляд справи у її відсутність від [PERSON] до суду не надходило. Представник [PERSON] [PERSON], який діє на підставі довіреності від неї, у судовому засіданні заявлений позов підтримав та просив його задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] позов не визнав, посилаючись на те, що: -[PERSON] не зверталася до [PERSON] з пропозицією про встановлення земельного сервітуту та про його умови; -до земельної ділянки позивача [PERSON] є інша дорога, якою може користуватися позивач; -земельна ділянка позивача межує із землями сільської ради, через які є підїзд до земельної ділянки позивача; -відповідач [PERSON] не згідна на встановлення безоплатного земельного сервітуту. Представник 3-ої особи без самостійних вимог Вишківської селищної ради в судове засідання не зявився, надавши до суду заяву /а.с.28/, згідно якої просив розглянути справу у відсутність представника 3-ої особи, позовні вимоги залишив на розгляд суду. Суд, вислухавши думки представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є власником земельної ділянки, загальною площею 1,3500га /яка складається з двох земельних ділянок: перша ділянка площею 0,9000га, друга ділянка площею 0,4500га/, розташованої на території Вишківської селищної ради, ур.»Тунегат», яка передана для ведення особистого селянського господарства, що підтверджується оглянутим в судовому засіданні державним актом на право приватної власності на землю, серії Р3 №182896, який зареєстровано 26.06.2003 року в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №15422 /а.с.9/. Також було встановлено, що: -по 1-й земельній ділянці: власником /користувачем/ суміжної з нею земельної ділянки є - з одного боку гр.[PERSON], з іншого гр.[PERSON], з інших двох боків 1-а земельна ділянка межує з землями загального користування /дорога/; -по 2-й земельній ділянці: власником /користувачем/ суміжної з нею земельної ділянки є - з одного боку гр.[PERSON]І, з іншого гр.[PERSON], з інших двох боків 2-а земельна ділянка межує з землями загального користування /дорога/ та землями запасу Вишківської селищної ради. Ці обставини підтверджується оглянутими в судовому засіданні: державним актом на право приватної власності на землю, серії Р3 №182896 /а.с.9/, технічною документацією щодо встановлення меж 2-ї земельної ділянки позивача [PERSON] в натурі /на місцевості/ та збірним кадастровим планом 2-ї земельної ділянки позивача [PERSON], складеним за результатами кадастрової зйомки /а.с.11-12/, актом відновлення та погодження зовнішніх меж земельної ділянки від 15.06.2015 року з актом прийомки-передачі межових знаків на зберігання /а.с.13-14/. З акту роботи комісії селищної ради смт.Вишково від 22 травня 2015 року /а.с.33/ вбачається, що членами комісії Вишківської селищної ради в натурі на місцевості розглянуто звернення громадян [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про встановлення сервітуту проїзду до їхніх земельних ділянок; встановлено: [PERSON] рекомендовано заключити договір сервітуту проїзду до земельних ділянок даних громадян, так як у них іншого доступу до земельних ділянок немає. З акту роботи комісії селищної ради смт.Вишково від 27 листопада 2015 року /а.с.34/ вбачається, що членами комісії Вишківської селищної ради в натурі на місцевості розглянуто звернення громадян [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про встановлення сервітуту проїзду до їхніх земельних ділянок; встановлено: дорогу доступу до земельних ділянок даних громадян залишити, так як дана дорога використовувалась колгоспом «Прикордонник» для доступу до даних земель. Встановити постійний безоплатний земельний сервітут для проїзду транспортним засобом по наявному шляху через земельну ділянку гр.[PERSON]. Відповідно до ч.ч.1,4 ст.98 Земельного Кодексу України: право земельного сервітуту це право власника або землекористувача земельної ділянки на обмежене платне або безоплатне користування чужою земельною ділянкою (ділянками). Земельний сервітут здійснюється способом, найменш обтяжливим для власника земельної ділянки, щодо якої він встановлений. Згідно зі ст.99 Земельного Кодексу України: власники або землекористувачі земельних ділянок можуть вимагати встановлення земельних сервітутів у тому числі на право проїзду на транспортному засобі по наявному шляху. Статтею 100 Земельного Кодексу України встановлено, що сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. Сервітут може належати власникові (володільцеві) сусідньої земельної ділянки, а також іншій конкретно визначеній особі (особистий сервітут). Земельний сервітут може бути встановлений договором між особою, яка вимагає його встановлення, та власником (володільцем) земельної ділянки. Земельний сервітут підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому для державної реєстрації прав на нерухоме майно. Відповідно до ст.402 ЦК України: сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. Земельний сервітут може бути встановлений договором між особою, яка вимагає його встановлення, та власником (володільцем) земельної ділянки. Земельний сервітут підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому для державної реєстрації прав на нерухоме майно. У разі недосягнення домовленості про встановлення сервітуту та про його умови спір вирішується судом за позовом особи, яка вимагає встановлення сервітуту. Тобто у ст.402 ЦК України чітко визначено, що земельний сервітут може бути встановлений судом за позовом особи, яка вимагає встановлення сервітуту, у разі недосягнення домовленості про встановлення сервітуту та про його умови між цією особою та власником (володільцем) земельної ділянки. Отже, суд вважає, що позивач повинна була звернутися до відповідача з пропозицією про укладення договору про земельний сервітут, повинна запропонувати договір, в якому були б зазначені умови використання земельної ділянки, а у разі відмови відповідача укласти такий договір, позивач має право звернутися до суду. Відповідно до ч.3 ст.10 та ст.60 ЦПК України: кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Позивач не надала суду ніяких доказів про її звернення у відповідності до ст.402 ЦК України до відповідача з пропозицією про встановлення земельного сервітуту та про його умови, а також доказів того, що відповідач [PERSON]. викликалася та була присутня на розгляді в натурі на місцевості 22 травня 2015 року та 27 листопада 2015 року звернень громадян [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] по встановленню земельного сервітуту, коли складалися акти роботи комісії селищної ради смт.Вишково. Оскільки порядок укладення договору сервітуту не виконаний, то звернення позивача з позовом до суду про встановлення такого сервітуту на даний час суд вважає передчасним. Крім того, з наданих позивачем до суду документів взагалі не вбачається, де саме розташована земельна ділянка відповідача [PERSON] по відношенню до земельної ділянки позивача [PERSON]. З цього приводу позивачем не надано до суду ніяких доказів. Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України: обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. В судовому засіданні з пояснень представника позивача було встановлено, що земельна ділянка [PERSON] не межує ні з якого боку з земельною ділянкою позивача [PERSON]. Ця обставина не підлягає доказуванню і вважається судом встановленою, оскільки представник відповідача цю обставину підтверджує. Позивачем подано до суду матеріали топографо-геодезичних вишукувань /а.с.10/, але суд не може прийняти цей документ як належний доказ місцезнаходження земельної ділянки відповідача [PERSON], оскільки цей документ не несе ніякої інформації про місцезнаходження земельної ділянки відповідача [PERSON] по відношенню до земельної ділянки позивача [PERSON]. З цих матеріалів топографо-геодезичних вишукувань тільки вбачається, що земельна ділянка [PERSON] межує з одного боку з землями загального користування /дорога/, а з іншого з земельною ділянкою, площею 0,5000га /власник не вказаний/, яка не може бути земельною ділянкою позивача [PERSON], оскільки у земельній ділянки [PERSON] інший розмір площі, а крім того, як вказано вище, в судовому засіданні встановлено, що земельні ділянки позивача та відповідача не межують між собою. Відповідно до ст.401 ЦК України: право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. Сервітут може належати власникові (володільцеві) сусідньої земельної ділянки, а також іншій, конкретно визначеній особі (особистий сервітут). Таким чином, закон вимагає від позивача надання суду доказів того, що нормальне використання своєї земельної ділянки, неможливо без обтяження сервітутом чужої земельної ділянки. При цьому слід довести, що задоволення потреб позивача неможливо здійснити яким-небудь іншим способом. Суд, дослідивши всі представлені позивачем документи, вважає, що позивач не надала суду належних доказів того, що право користування земельною ділянкою [PERSON] може бути встановлене щодо земельної ділянки для задоволення її потреб для проїзду транспортним засобом до своєї земельної ділянки, не може бути задоволене іншим способом /шляхом проїзду через земельні ділянки суміжних власників земельних ділянок, або через проїзд через землі загального користування /дорога/ чи через землі запасу Вишківської селищної ради , з якими безпосередньо межує її земельна ділянка. Суд не може прийняти акти роботи комісії селищної ради смт.Вишково від 22 травня 2015 року та від 27 листопада 2015 року /а.с.33-34/ як належні докази того, що нормальне використання земельної ділянки позивача [PERSON] неможливо без обтяження сервітутом земельної ділянки відповідача [PERSON], оскільки вони обидва були складені без запрошення [PERSON] для участі на місцевості вирішення питання про встановлення можливого земельного сервітуту. Крім того, згідно акту роботи комісії селищної ради смт.Вишково від 22 травня 2015 року /а.с.33/: рекомендовано заключити договір сервітуту проїзду до земельних ділянок громадян [PERSON], позивача [PERSON], [PERSON] та [PERSON] іншій особі гр.[PERSON], а не відповідачу у справі [PERSON]. На підставі вищевикладеного, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed