overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-13 00:00:00

[PERSON] працював в відповідача по 31.04.2015р. Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заробітної плати, та просить стягнути з відповідача на його користь заробітну плату в сумі 35 725,82 грн. В підтвердження позовних вимог позивач пояснює, що він 31.04.2015р. був звільнений з роботи за власним бажанням. Однак після його звільнення з роботи з ним не провели розрахунок в повному обсязі, не виплатили йому зарплату. Дану заборгованість по зарплаті йому не виплатили і на час розгляду справи в суді. Позивач в судове засідання подав заяву про слухання справи за його відсутності, та просить стягнути з відповідача на його користь 35 725,82 грн. заборгованості по заробітній платі. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив. Враховуючи вимоги ст.224 ЦПК України, а також беручи до уваги згоду позивача по справі, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі тих доказів, які є в матеріалах справи. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 116 ч. 1 КЗпПУ при звільненні працівника виплата всіх сум, що належить йому від підприємства, установи, організації провадиться в день звільнення працівника. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимог про розрахунок. В судовому засіданні обєктивно встановлено, що позивач працював на публічному акціонерному товаристві «Науково-виробничого підприємства «Каскад» з 1978р. по 31.04.2015р. і був звільнений з роботи за власним бажанням. Після його звільнення з роботи з ним не було проведено розрахунок. Це підтверджується трудовою книжкою позивача; та іншими доказами зібраними по справі. Крім цього, підлягають стягненню з відповідача на користь держави і судові витрати по справі, в сумі 487,20 грн. За таких обставин по справі суд приходить до висновку, що позовна заява є обґрунтованою і такою, що підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-07 00:00:00

[PERSON] працював у відповідача з 16 листопада 2005 року. Звільнений 27 червня 2013 року. На день звільнення відповідач не здійснив повний розрахунок належних до виплати сум. Просить стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 12 червня 2014 року по 11 листопада 2014 року за 106 робочих днів в сумі 31255,16 грн.. В судове засідання позивач надав заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за його відсутності. Додав заяву про збільшення позовних вимог, в якій просить стягнути середній заробіток з 12 червня 2014 року по день розгляду справи в суді - по 08 грудня 2014 року за 125 робочих днів в сумі 36857,50 грн.. Відповідач в судове засідання представника не направив. Повідомлений. Заяв про відкладення розгляду справи не надходило. Аналізуючи подані суду докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата усіх сум, належних йому від підприємства, проводиться у день звільнення. Згідно ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженного ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Судом встановлено, що позивач працював у відповідача на посаді начальника лабораторії з діагностичного устаткування. Згідно наказу від 26 червня 2013 року № 118 звільнений з 27 червня 2013 року за ч. 3 ст. 38 КЗпП України за власним бажанням в зв'язку з невиконанням власником законодавства про працю. У день звільнення кінцевий розрахунок не проведений. Середній заробіток позивача в день складає 294,86 грн.. Зазначене підтверджується наказом про припинення трудового договору, записами в трудовій книжці позивача та довідкою відповідача про розмір заробітної плати за останні два місяці роботи - квітень та жовтень 2013 року. Станом на день розгляду справи - 08 грудня 2014 року розрахунок з позивачем не проведений. За період з 12 червня 2014 року по 08 грудня 2014 року, тобто за 125 робочих днів стягненню підлягає середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні в розмірі 36857,50 грн. (294,86 грн. х 125 р.дн. = 36857,50 грн.). Судовий збір, від сплати якого позивач звільнений при зверненні з даним позовом до суду, підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-28 00:00:00

[PERSON] працювала у відповідача головним зоотехніком і 19.09.2014 року була звільнена з роботи. Розрахунок з нею досі не проведений, а саме, їй належить виплатити заробітну плату за вересень 2014 року у сумі 2005 грн. 60 коп., компенсацію за невикористану відпустку у сумі 1644 грн. 24 коп. Зменшивши розмір позовних вимог, позивач наполягає на стягненні у її користь вказаних сум, разом 3649 грн. 84 коп. Відповідач зменшені позовні вимоги позивача визнав повністю. Позов слід задовольнити частково. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-06 00:00:00

[PERSON] працювала у відповідача прибиральницею і була звільнена 28 лютого 2017 року у звязку з реорганізацією, за п.1 ст.40 КЗпП України. Позивач не погодилась із звільненням і звернулась до суду. Зменшивши позовні вимоги, позивач просить поновити її на посаді прибиральниці з дня звільнення та оплатити вимушений прогул до дня винесення рішення судом. Зменшені позовні вимоги відповідач визнав повністю. Позов слід задовольнити повністю. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Середньоденний заробіток позивача, визнаний обома сторонами, складає 120 грн. Число робочих днів у періоді з 01.03.2017 року по 07.04.2017 року складає 27 днів. Отже, середній заробіток за час вимушеного прогулу складає 3240 грн. (120 грн. х 27 днів).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-02 00:00:00

[PERSON] представник [PERSON] звернулась до суду з позовом до Новоолександрівської сільської ради, Вовчанського району, Харківської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, вказавши, що 22 жовтня 2015 року померла мати [PERSON] [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на право на земельну частку (пай) розміром 4,23 умовних кадастрових гектари, що знаходиться на території Новоолександрівської сільської ради і належить померлій на підставі сертифікату серії ХР № 0190431. [PERSON] своєчасно, звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та частково оформив спадщину після померлої матері. З оформленням спадкової земельної частки /пай/ виникли проблеми, оскільки не зберігся сертифікат. Нотаріальною конторою було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку /пай/ та рекомендовано звертатися до суду. Тому представник позивача звертається до суду та просить визнати за [PERSON] право на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON]. В судове засідання сторони не з 'явилися, до суду надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, тому відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про смерть серії 1-ВЛ № 521219, виданого 23.10.2015 року, [PERSON], померла 22 жовтня 2015 року в м. Вовчанськ, Харківської області. Свідоцтвом про народження серія ІІ-ГЮ № 473542, виданого 29.01.1988 року, підтверджується, що матірю [PERSON] є [PERSON]. З листа Вовчанської нотаріальної контори № 2589/02-31 від 27.09.2016 року вбачається, що за заявою [PERSON] нотаріальною конторою 04.03.2016 року була відкрита спадкова справа після смерті [PERSON] за № 30/2016, але видати свідоцтво на право на спадщину на право на земельну частку /пай/ не є можливим оскільки відсутній правовстановлюючий документ оригінал сертифікату. [PERSON] Держгеокадастру у Вовчанському районі Харківської області за № 29-20.16-0.7-2312/2-16 від 05.09.2016 року підтверджується, що на імя [PERSON] за № 440 зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку /пай/ по САТ «Олександрівське» сертифікат на право на земельну частку (пай) серія ХР № 0190431, розмір земельної частки (паї) в умовних кадастрових гектарах 4,23. Сертифікат серія ХР № 0190431, виданий імя [PERSON], зареєстрований за № 440 загублений, про що в газеті Хлібороб від 03.09.2016 року розмішено оголошення. Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив. Враховуючи, що [PERSON] є сином померлої [PERSON], суд вважає за необхідне визнати за ним право на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом після смерті матері.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-04 00:00:00

[PERSON], представник [PERSON], звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, вказуючи, що перебуває в громадянському шлюбі з відповідачем, мають спільну доньку [INFO], батьківство якої визнано відповідачем у встановленому законом порядку. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Добровільно про виплату аліментів сторони не домовились. Позивач та представник позивача в судовому засіданні вимоги позову підтримали, просять суд стягнути з відповідача на користь позивача на утримання доньки [PERSON] [INFO] аліменти в розмірі ? частки усіх видів його заробітку. \~ \~ \~ \~Відповідач в судовому засіданні вимоги позову визнав, не заперечує проти заявленого розміру стягнення. Заслухавши позивача та її представника, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приймає до уваги наступне. Позивач і відповідач є батьками [PERSON] [INFO] (копія свідоцтва про народження серії І-КГ № 195173). З матеріалів справи вбачається, що дитина проживає разом з матірю [PERSON] та перебуває на її утриманні. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідно до\~ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч. 3ст.181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Як зазначено в ч. 1ст. 182 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.1\~ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. \~ \~ \~ \~При таких обставинах є підстави для задоволення вимог заяви. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-11 00:00:00

[PERSON], представник [PERSON], звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення матеріальних збитків, вказуючи, що вона є фізичною особою-підприємцем та здійснює торгівлю продовольчими товарами в магазині «У [PERSON]» в с. Степове В.Олександрівського району. 03.02.14 року між нею та відповідачкою було укладено трудовий договір, відповідно до якого [PERSON] була прийнята на роботу на посаду продавця магазину. Відповідно до п.2 вищевказаного договору працівник зобовязаний виконувати роботу продавця продовольчих товарів та нести повну матеріальну відповідальність за товар та гроші. 08.07.2014 року було проведено інвентаризацію товарно-матеріальних цінностей по магазину «У [PERSON]» та виявлено нестачу товару на суму 15\~495,00 грн. Відповідачка проти нестачі на вказану суму не заперечувала та не заперечує, обіцяла повернути ці грошові кошти, але до теперішнього часу сума нестачі відшкодована не була. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] підтримала позовні вимоги згідно поданої позовної заяви, просить суд стягнути з [PERSON] на користь позивачки матеріальні збитки в сумі 15\~495,00 грн. та судовий збір. Представник позивачки [PERSON] суду пояснив, що [PERSON] працювала продавцем в магазині позивачки, давала покупцям товар в борг, борги повернули не всі і тому було виявлено нестачу. Просить задовольнити позовні вимоги. Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги визнала і суду пояснила, що вона дійсно працювала продавцем в магазині позивачки. При проведенні ревізії було виявлено нестачу на суму 15\~495,00 грн. Не заперечує проти стягнення з неї вказаної в позові суми. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] працювала продавцем в магазині фізичної особи-підприємця [PERSON] «У [PERSON]» та була матеріально відповідальною особою. Даний факт підтверджується копією трудового договору від 03.02.2014 року та не заперечується сторонами в судовому засіданні. Відповідно до акту від 08.07.2014 року при проведенні інвентаризації товарно-матеріальних цінностей в магазині в присутності продавця [PERSON] було виявлено нестачу товару на суму 15,495 грн. Продавець нестачу визнала і підтвердила це в судовому засіданні. Згідно ст. 134 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації у випадку коли, в т.ч. шкоду завдано нестачею. За таких обставин позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-23 00:00:00

[PERSON], представник [PERSON], звернулася до суду з позовом до Ліквідаційної комісії СВК «Новокам'янський» про визнання права власності на майновий пай, вказуючи, що на протязі 35 років працювала зоотехніком в колгоспі «Росія», який було реорганізовано в СВК «Новокам'янський». При розпаюванні їй було виділено земельну ділянку та майновий пай у вигляді причепу [NUMBER], про що свідчить акт приймання передачі майнового паю від 01.10.2014 року. Звернувшись до начальника ТСЦ 6542 вона дізналася, що в документах на причеп маються розбіжності, зокрема власником даного причепу являється колгосп «Росія», а документи на видачу майнового паю оформлені від СВК «Новокам'янський». На даний час СВК «Новокам'янський» знаходиться в стадії ліквідації і голова ліквідаційної комісії видав їй довідку про реорганізацію, оскільки СВК техніку на себе не переоформляв. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги і суду пояснив, що дійсно [PERSON] при розпаюванні СВК «Новокам'янський» отримала в рахунок майнового паю причеп [NUMBER], який СВК не перереєстрував на себе після реорганізації КСП «Росія». На даний час невідповідність в документах на причеп є перешкодою для реєстрації даного причепа. Просить задовольнити вимоги позову. Представник відповідача в судовому засіданні не заперечує проти задоволення вимог позову. Заслухавши представників сторін, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, суд приймає до уваги наступне. Згідно Акту приймання-передачі майнового паю від 01.10.2014 року, СВК «Новокам'янський» передав, а [PERSON] прийняла у власність майновий пай у вигляді причепу [NUMBER] на суму 913 грн. Згідно копії Технічного талону транспортного засобу та Картки обліку автотранспорту, власником вищевказаного причепу є колгосп «Росія». Згідно довідки голови ліквідаційної комісії СВК «Новокам'янський» , колгосп «Росія» реорганізований в КСП «Росія» протокол № 1 від 11.02.1994 року, який реформовано в сільськогосподарський виробничий кооператив «Новокам'янський» протокол № 3 від 04.03.2000 року. Згідно ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.(ч. 2 ст. 328 ЦК України). Згідно ст.. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. А також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З листа начальника ТСЦ 6542 на ім'я позивача вбачається, що невідповідність в документах на причеп є перешкодою для його реєстрації. За таких обставин позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-13 00:00:00

[PERSON] - представник за дорученням [PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] померла [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на майно. [PERSON] на день смерті була забудівником житлового будинку з надвірними будівлями в [ADDRESS], в якому проживала до дня смерті. [PERSON], будучи сином померлої [PERSON] являється спадкоємцем першої черги за законом. В даний час в держнотконторі не може оформити свідоцтво про право на спадщину, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на даний житловий будинок. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала позовні вимоги повністю, просила позов задовольнити. Представник відповідача Погірцівської сільської ради Самбірського району Львівської області, в судове засідання не з'явився, але подав до суду заяву, в якій позов визнав повністю, не заперечував проти його задоволення. Суд, розглянувши справу в порядку ст. 174 ч.4 ЦПК України приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. При цьому суд виходить з того, що згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання позову не суперечить закону або не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Встановивши вищезазначене, суд задовольняє вимоги.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-22 00:00:00

[PERSON] представник заявника [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту смерті особи, зазначила, що 25.10.2015 року у м.Донецьку помер мати заявника [PERSON], [INFO], у віці 81 років, яка була зареєстрована за адресою: [INFO]. Поховали [PERSON] на кладовищі в м.Донецьку. Її смерть була зареєстрована у Донецькому міському відділі записів актів цивільного стану, актовий запис №917 від 27.10.2015 року, який не внесений до реєстру, що позбавляє можливості реалізувати в подальшому права спадкоємців. \~\~\~\~\~\~ Заявник [PERSON] у судове засідання не зявився, надіслав повідомлення про підтримку вимог заяв та про розгляд справи у його відсутності. Його представник [PERSON] в судовому засіданні наполягала на задоволені заяви, за наведеними підставами. \~\~\~\~ Заінтересована особа - представник Жовтневого відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області надав заяву, в котрій просить розглянути справу в його відсутність, прийняти рішення на розсуд суду. Свідки [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні засвідчили смерть їх родича [PERSON], яка на час смерті проживала у м. Донецьку. Суд, заслухавши представника заявника, допитавши свідків, дослідивши докази по справі, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню за наступних підстав. За ст. 256 ч. 1 п. 8 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час в разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. \~\~\~\~ За ст. 259 ч. 2 ЦПК України, рішення суду про встановлення фактів, які підлягають реєстрації в органах реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. \~\~\~\~ Згідно до п. 6, п. 9 «Про затвердження правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні» від 18.10.2000 року № 52/5, реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі: якщо заява надійшла після закінчення одного року з дня настання смерті; встановлення в судовому порядку факту смерті, звернення для реєстрації смерті особи, оголошеною судом померлою. \~\~\~\~ Державна реєстрація факту смерті, встановленого в судовому порядку, проводиться за заявою осіб, що були позивачами при розгляді судом справи, а також спадкоємців померлого при поданні рішення суду. Складений актовий запис про смерть включається до книги державної реєстрації смерті за поточний рік, якщо з часу настання смерті не минуло одного року, або до книги поновлених записів цивільного стану за поточний рік, якщо минуло більше року. \~\~\~ \~Згідно свідоцтва про смерть №187 від 26.10.2015 року [PERSON], [INFO], померла 25.10.2015 року в Ворошиловському районі м.Донецьк. \~\~\~\~ З огляду на викладене, суд вважає доведеним факт смерті [PERSON], яка померла 25.10.2015 року, за місцем проживання. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-13 00:00:00

[PERSON], представник заявника [PERSON] звернулися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, посилаючись на те, що заявник працювала в радгоспі «Красний». 30 липня 2002 року, на підставі рішення 23 сесії ХХІІІ скликання Красненської сільської ради, їй було видано державний акт на право приватної власності на землю серії РІ №469872, згідно яким вона стала власником земельної ділянки площею 4,28 га., яка розташована на землях Красненської сільської ради, однак в Державному акті на право власності на земельну ділянку неправильно записано її прізвище. Так, замість правильного Мелентьєва написано Мелент»єва, тому просить встановити [PERSON] факт належності вищевказаного правовстановлюючого документа. Заявник, представник заявника у судове засідання не зявився, однак подав в суд заяву про розгляд справи у її відсутності, заявлені вимоги підтримала повністю, просила заяву задовольнити. Перевіривши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до паспорта громадянина України серії КК № 588880, прізвище заявника Мелентьєва (а.с. 3). Як вбачається із Державного акта на право власності на земельну ділянку серії Р1 №469872, виданого 30.07.2002 року, Мелент»єва Г.В. являється власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 4.28 га., яка розташована на території Красненської сільської ради Гусятинського району Тернопільської області. (а.с.5). Свідки [PERSON] та [PERSON] письмовими заявами від 01.07.2016 року, посвідченими нотаріально підтвердили, що їм відома громадянка [PERSON], [INFO], яка раніше мешкала в с. Красне. Таким чином суд вважає, що факт належності [PERSON] правовстановлюючого документу, а саме Державного акта на право власності на земельну частку серії Р1 №469872, виданого 30.07.2002 року на імя [PERSON] підтверджений, а тому заявлені вимоги слід задовольнити. Факт, про встановлення якого просить заявник, має для неї юридичне значення, оскільки надає змогу оформити договір оренди землі. На підставі наведеного та

Outcome: approved