Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-08 00:00:00

[PERSON]О (далі позивач) звернувся до суду з позовною заявою до Романовобалківської сільської ради Первомайського району Миколаївської області (далі відповідач) про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом. Позовні вимоги позивач мотивує тим, що 11.06.2012 р. в с. Генівка Первомайського району Миколаївської області помер [PERSON]. Після смерті останнього залишилась спадщина, яка складається з земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 6,20 га, що розташована в межах території Романовобалківської сільської ради Первомайського району Миколаївської області. 19.10.2006 року [PERSON] склав заповіт, згідно якого він є спадкоємцем вказаної вище земельної ділянки. Проте, на даний час позивач не може отримати свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON], у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на земельну ділянку, тому просить позов задовольнити. Позивач та його представник [PERSON]В.у судове засідання не з'явились, проте від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без участі позивача та його представника, просить позов задовольнити. Від представника відповідача - Романовобалківської сільської ради Первомайського району Миколаївської області до суду надійшла заява про розгляд справи без участі представника сільської ради, проти задоволення позову не заперечують. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до таких висновків. 11.06.2012 року в с. Генівка Первомайського району Миколаївської області помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ФП №165031 від 18.06.2012 р. (а.с.5). Згідно із заповітом від 19.10.2006 р., посвідченим приватним нотаріусом Первомайського міського нотаріального округу [PERSON], [PERSON] на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження: належну йому згідно державного акту про право власності, виданого Первомайською РДА 02.04.2002 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації держаних актів на право власності за № 74, земельну ділянку розміром 6,20 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану в межах території Романовобалківської сільської ради Первомайського району Миколаївської області заповів [PERSON] (а.с.8). Відповідно до ксерокопії державного акту про право власності серії Р4 № 108236, виданого на підставі розпорядження Первомайською РДА №77-р від 20.03.2002 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації держаних актів на право власності 02.04.2002р. за № 74, довідки Держгеокадастру № 29-14.05-0.4-4423/0/2-15 від 11.11.2015 року [PERSON]П на праві власності належала земельна ділянка розміром 6,20 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в межах території Романовобалківської сільської ради Первомайського району Миколаївської області (а.с.11,12). З огляду на викладені докази, суд приходить до висновку, що [PERSON]П який помер 11.06.2012 року на праві власності за життя належала земельна ділянка розміром 6,20 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в межах території Романовобалківської сільської ради Первомайського району Миколаївської області. Таким чином, після смерті [PERSON]П відкрилася спадщина на вказане майно. Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 27.04.2017 року [PERSON]О було визначено додатковий двомісячний строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON]П , отже він є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] Позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на нерухоме майно, що залишилось після смерті [PERSON]П, у звязку із відсутністю правовстановлюючого документу на вказане нерухоме майно. Відповідно до ч. 1ст. 1 ЦК України цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленню, майновій самостійності їх учасників. Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, та право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи, а саме: здатність мати цивільні права та обов'язки, припиняється у момент її смерті. Згідно з ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла до інших осіб. Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи. \~\~\~\~\~ Статтею 1268 ЦК України\~\~передбачено право спадкоємця за законом чи заповітом прийняти спадщину або неприйняти її. Пунктом 23\~Постанови Пленуму Верхового суду України за № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»\~роз'яснено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. З роз'яснень, наданих\~Постановою Пленуму Верхового суду України за № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»\~вбачається, що особа яка не має змоги реалізувати своє право на отримання свідоцтва про право на спадщину у нотаріальному порядку набуває право на звернення до суду у порядку позовного провадження із вимогами щодо визнання права на спадщину. Згідно з приписами ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Відповідно до ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Ураховуючи вищевикладене, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, ураховуючи, що судом встановлено, що [PERSON]П за життя належало право власності на земельну ділянку, позивач є спадкоємцем за заповітом, з метою захисту прав позивача на спадкування вищевказаної земельної ділянки, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved