Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-09 00:00:00

[PERSON] свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідач у справі є колишнім чоловіком його дружини [PERSON], яка померла [INFO]. В даний час він є єдиним власником [ADDRESS]. Відповідач у справі не проживає у спірній квартирі без поважних причин з березня 1996 року, що стверджується довідкою об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Господар 4» від 12 лютого 2018 року №11. Відповідач більше 20 років не з'являється у спірній квартирі, не несе будь-яких витрат за комунальні платежі, чим завдає йому матеріальної шкоди, оскільки реєстрація відповідача у його квартирі позбавляє можливості оформити житлові субсидії і він змушений нести витрати за особу, яка фактично втратила право на користування цим житловим приміщенням. Досудовий порядок врегулювання спору не проводився, оскільки йому невідоме фактичне місце проживання відповідача . Посилаючись на вищенаведене, позивач просить суд визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS]. Представник позивача подала суду заяву про розгляд справи за відсутності позивача, згідно з якою позов підтримує з мотивів, наведених у позовній заяві, не заперечував щодо винесення заочного рішення . Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, про що свідчать повідомлення на сайті судової влади. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи по наявних доказах, відповідно до вимог ч. 1 ст. 287 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. З матеріалів справи вбачається, що позивач є власником квартири [ADDRESS], про що свідчить свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 12 лютого 2018 року приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області Красневич O.A. та витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 12.02.2018 року, номер запису про право власності [NUMBER]. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] станом на день розгляду справи, зареєстрований у [ADDRESS], проте тривалий час у ній не проживає. Статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що громадянам України, а також іноземцям, особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантується свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території. Статтею 3 вказаного Закону передбачено, що місцем проживання фізичної особи є адміністративно територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік. Громадянин України, іноземець, особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні зобов'язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання ч. 1 ст. 6 Закону. Статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено знаття з реєстрації місця проживання особи на підставі судового рішення. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] належить на праві власності квартира [ADDRESS], а відповідач [PERSON] не є наймачем та членом сім'ї власника квартири, не проживає у спірній квартирі без поважних причин більше року, що стверджується дослідженими в справі доказами. Даний факт вбачається з довідки об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Господар 4» від 12 лютого 2018 року №11, з якої слідує, що [PERSON] не проживає у спірній квартирі з березня 1996 року . За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідач втратив право на користування спірним житловим приміщенням, а тому позов [PERSON] слід задовольнити, та визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування спірним жилим приміщенням. Крім того, відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути в користь позивача сплачений судовий збір в сумі 704,80 гривень.

Outcome: approved