Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-09 00:00:00

[PERSON] у позові просила позбавити [PERSON] батьківських прав стосовно малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування вимог позивачка посилалася на те, що відповідач після народження дитини мешкає окремо, з дитиною не спілкується та не цікавиться її життям і розвитком. Усі питання, пов`язані з виховання та утримання дитини в повній мірі лежать виключно на ній. Крім того, відповідач не сплачує аліменти, які були стягнуті рішенням суду на утримання дитини, має заборгованість по аліментам. Представник позивача подала заяву з проханням проводити розгляд справи за її відсутність, позов підтримала в повному обсязі. Департамент служб у справах дітей ХМР подав до суду висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав та просили розглядати справу за відсутності їх представника. Відповідач правом подання відзиву не скористався, заяв, клопотань, суду не подавав, про розгляд справи повідомлявся своєчасно та належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням про врученням судових викликів, а також шляхом розміщення оголошення на сайті суду. З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, судом встановлено, що матір`ю [PERSON] , [INFO] є [PERSON] , яка після укладення в 2019 році шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] »», а батьком - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 09 грудня 2014 року Згідно ч.ч. 1-4 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. За приписами ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ч.1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Згідно із ст. 166 СК України позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька, так і для дитини. Відповідно до п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального усвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. З наданої суду копії довідки № 10 від 02.09.2020 року КЗ «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) № 272 ХМР вбачається, що малолітній [PERSON] відвідує даний заклад з червня 2017 року. Приводять дитину до дитячого садочку, або мати, або бабуся. Всіма організаційними питаннями займається мати дитини. Батька [PERSON] ні персонал, ні адміністрація комунального закладу не знають. З листа головного лікаря КНП «Міська дитяча поліклініка № 16» ХМР вбачається, що звернень чи відвідувань з питань лікування чи медичного догляду малолітнього [PERSON] з боку [PERSON] з 01.12.2014 року не було. Також з наданих суду документі вбачається, що [PERSON] має заборгованість зі сплати аліментів на утримання [PERSON] . Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідач не надав суду доказів на спростування аргументів позивачки. Аналізуючи доводи позивачки та наявні у матеріалах справи докази, діючи виключно з метою забезпечення якнайкращих інтересів дитини, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог [PERSON] про позбавлення батьківських прав відповідача стосовно малолітнього [PERSON] з підстав ухилення від виконання свого батьківського обов`язку з виховання, забезпечення належного розвитку та утримання дитини. На підставі викладеного та

Outcome: approved