Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-03 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житлом в квартирі [ADDRESS] . В обґрунтування своїх вимог вказує, що 25 червня 2020 року позивач уклала договір купівлі-продажу квартири у відповідності до якого придбала у власність трикімнатну квартиру за [ADDRESS] . Право власності позивача зареєстровано в реєстрі речових прав на нерухоме майно. Відповідач є попереднім власником зазначаної квартири. Згідно довідки про склад зареєстрованих у житловому приміщення осіб, відповідач зареєстрований в спірній квартирі. [PERSON] дій щодо самостійно знятись з реєстрації в спірній квартирі не вчиняє. Особистих речей відповідача в квартирі немає, витрат на утримання житла та сплати комунальних послуг він не несе. Відповідач не є членом сім`ї позивача і не має права на користування цим житлом. Просить визнати [PERSON] , [INFO] таким, що втратив право на користування квартирою [ADDRESS] . Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 06.01.2021 року відкрито провадження та призначено підготовче засідання. Представник позивача в судове засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності , позов підтримує, просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнає, не заперечує проти його задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.1 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи викладене суд вважає можливим ухвалити рішення в даній цивільній справі за результатами підготовчого провадження. Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу квартири від 25 червня 2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Кам`янець-Подільського міського нотаріального округу Мартинюк С.О., зареєстрованого в реєстрі за № 532, [PERSON] передав у власність а [PERSON] прийняла у власність квартиру за [ADDRESS] . Відповідно до довідки, виданої відділом реєстрації місця проживання юридичного управління Кам`янець-Подільської міської ради № 2032 від 08 вересня 2020 року в квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [INFO] . Відповідач не є членом сім`ї [PERSON] . Відповідно п.11. Договору купівлі-продажи квартири від 25 червня 2020 року продавець зобов`язався зняти з реєстрації місця проживання осіб, що зареєстровані станом на день посвідчення цього договору, в строк до 10 липня 2020 року. Відповідач не вчинив будь-яких дій щодо зняття з реєстрації в спірній квартирі. Згідно з частиною 1 статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (частина 1 статті 321 ЦК України). За положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Оскільки право власності є абсолютним правом, яке включає право володіння, користування та розпорядження майном, якого ніхто не може бути позбавлений, крім випадків, передбачених законом (стаття 41 Конституції України, статті 316-319 ЦК України), то власник на підставі статті 391 ЦК України не може бути визнаний таким, що втратив право користування своїм майном, зокрема жилим приміщенням або виселений із нього, й такі вимоги регулюються, зокрема, статтями 71,72,109,110, 116 ЖК УРСР. Судом встановлено, що відповідач продав належну йому на праві власності квартиру позивачці, в зв`язку з чим вона набула право власності на спірну квартиру. Відтак власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (пункт 3 частини першої статті 346 ЦК) із зняттям останнього з реєстрації. Реєстрація відповідача за адресою позивача чинить перешкоди позивачу у розпорядженні майном. Відповідно до абзацу 6 ст. 3 Закону України від 11.12.2003 р «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація - внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Тобто правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою. Згідно ч.1 ст.7 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір проживання в Україні рішення суду є достатньою підставою для зняття відповідача з реєстраційного обліку в зазначеному будинку. Таким чином, визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Тому суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем. Суд вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення в повному обсязі.

Outcome: approved