Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-12 00:00:00

Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» від імені якого діє філія Волинське обласне управління АТ «Ощадбанк», (далі - позивач, банк) звернулося до суду з позовом до [PERSON] , мотивуючи тим, що 16 серпня 2019 року між ними було укладено договір про споживчий кредит № 13285, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит у розмірі 40000 грн. строком на 60 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 15 серпня 2024 року. Внаслідок невиконання взятих на себе зобов`язань відповідачем за користування кредитним лімітом, його заборгованість перед АТ «Ощадбанк» станом на 09 серпня 2021 року становить 32383,38 грн., з яких заборгованість за основним боргом (кредитом) - 27288, 12 грн.; заборгованість за процентами - 4938,64 грн.; 3 % річних за несвоєчасне погашення основного боргу - 95,41 грн., 3 % річних за несвоєчасне погашення процентів - 28,06 грн., втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу - 10,65 грн., втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів - 22,50 грн. Враховуючи наведене, позивач просить стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 32383,38 грн. та судові витрати у справі. Ухвалою суду від 30 серпня 2021 року у справі було відкрито провадження та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідно ч.8 ст.128, п.5 ч.6 ст.272 ЦПК України відповідачу будо направлено ухвалу про відкриття провадження у справі та позовну заяву з додатками до неї та роз`яснено його право подати відзив на позовну заяву і всі наявні докази, що підтверджують заперечення проти позову протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії ухвали суду про відкриття провадження у справі. Відповідач у встановлений строк відзив на позов не подав. Також, до суду не надходило клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, а тому відповідно до ч. 5ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. За погодженням представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 207 ЦПК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно статей 1054, 1055, 1056-1 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Судом встановлено, що 16 серпня 2019 року між АТ «Ощадбанк» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит № 13285, відповідно до п.2.2. якого відповідачу було надано кредит у розмірі 40000 грн. строком на 60 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 15 серпня 2024 року (а.с.13-25). Відповідно до п. 3.3.3. кредитного договору позичальник зобов`язався здійснювати повернення кредиту рівними частинами у розмірі 666,67 грн. та сплату процентів нарахованих на залишок основної суми боргу, щомісячно до 27 числа місяця, наступного за звітним, починаючи з вересня 2019 року, шляхом внесення власних коштів на поточний рахунок. Відповідно до п. 29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30.03.2012 року № 5, при вирішенні спорів про дострокове повернення кредиту, суд має враховувати положення статей 1050, 1054 ЦК і виходити з того, що якщо договором встановлено обов`язок позичальника повернути кредит частинами (із розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому від суми кредиту. Пунктом 2.4. Договору передбачено, що відповідач сплачує банку відсотки, за процентною ставкою 56 % річних (а.с.13). За змістом п.3.9.1 кредитного договору, у випадку невиконання позичальником взятих на себе обов`язків та недотримання умов, передбачених договором, банк має право вимагати повернення суми кредиту та сплати всієї суми нарахованих процентів за користування кредитом, строк сплати яких ще не настав. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Факт користування відповідачем та часткове погашення кредиту і процентів підтверджується рухом коштів по рахунку з розрахунком заборгованості (а.с. 4-5) та випискою по картковому рахунку (а.с. 7-12). Відповідач порушив умови повернення кредиту, що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 09 серпня 2021 року становить 32383,38 грн., з яких заборгованість за основним боргом (кредитом) - 27288, 12 грн.; заборгованість за процентами - 4938,64 грн.; 3 % річних за несвоєчасне погашення основного боргу - 95,41 грн., 3 % річних за несвоєчасне погашення процентів - 28,06 грн., втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу - 10,65 грн., втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів - 22,50 грн. (а.с.5-6). Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно положень ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі й сплата неустойки. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, враховуючи відсутність будь-яких заперечень щодо позовних вимог з боку відповідача, суд приходить до висновку про задоволення позову в частині позовних вимог про стягнення із відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором в повному обсязі у межах заявлених вимог. В порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, що був сплачений позивачем при звернені до суду у розмірі 2270,00 гривень.

Outcome: approved