Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-06 00:00:00

[PERSON], звертаючись до суду з заявою в порядку окремого провадження, просив встановити факт смерті [PERSON], 10.05.1957р.н., місце народження - м. Калінін, 11.04.2018 року в смт. Приморський, м. Феодосія, Автономної республіки Крим. Заява умотивована тим, що батько заявника - [PERSON], 10.05.1957р.н., 11.04.2018 року помер в смт. Приморський, м. Феодосія, Автономної республіки Крим. Факт смерті підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим на тимчасово окупованій території України, у зв'язку з чим останнє не відповідає встановленим вимогам законодавства України. Заявник [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, вимоги заяви підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник заінтересованої особи - Житомирського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив. Відповідно до ч. 1\~ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. За вказаних обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, за наявними у справі доказами. У відповідності до\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного. Статтею 293\~Цивільного процесуального\~кодексу України передбачено, що у порядку окремого провадження розглядаються також справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до положень ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи про встановлення факту, серед іншого, смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. У судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. \~Відповідно до ч. 2 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Як роз'яснено у пункті 1 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~31\~березня 1995\~року за\~№5\~«Про судову\~практику в\~справах про\~встановлення фактів,\~що мають\~юридичне значення» (з подальшими змінами та доповненнями), в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Судом встановлено, що [PERSON] є сином\~[PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 4). Із наявної в матеріалах справи копії свідоцтва про смерть від 13.04.2018 року, виданого органами, що діють на тимчасово окупованій території України Феодосійським міським відділом запису актів цивільного стану Департаменту запису актів цивільного стану Міністерсва юстиції Республіки Крим, слідує, що [PERSON] помер 11.04.2018 року (а.с. 5). 22.05.2018 року Житомирський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Житомирській області листом № 2517/36/8.26-95 [PERSON] було відмовлено у державній реєстрації смерті батька, оскільки заявником для підтвердження факту смерті [PERSON] пред'явлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Статтею 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»\~передбачено, що державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Згідно зі\~ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»\~будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Оцінюючи зібрані докази у їх сукупності, суд вважає доведеним факт смерті [PERSON], 10.05.1957р.н., що підтверджується долученими до справи письмовими доказами. Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, оскільки заявник, як спадкоємець, має намір прийняти спадщину, що відкрилась після смерті батька - [PERSON] З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заява [PERSON], заінтересована особа Житомирський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області про встановлення факту смерті є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 317 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Копія судового рішення видається учасникам справи, негайно після проголошення такого рішення або невідкладно надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації народження або смерті особи. Враховуючи наведене та

Outcome: approved