Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-21 00:00:00

[PERSON] звернулася із позовною заявою до [PERSON] та просить суд: визначити її з відповідачем частки, по 1/6 частки кожного, у спільній сумісній власності - 1/3 частини домоволодіння по [ADDRESS]; визнати за нею право власності на 1/6 частину домоволодіння [ADDRESS] що розташоване на земельній ділянці, площею 599 кв.м (держфонд); визнати право власності за [PERSON] на 1/6 частину домоволодіння [ADDRESS]; стягнути з відповідача на її користь судові витрати. Обґрунтовуючи позовні вимоги [PERSON] зазначає, що з відповідачем вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з 23 червня 2000 року, який рішенням суду було розірвано 20 грудня 2006 року. Від спільного життя вони мають доньку [PERSON], [INFO]. У період їхнього з відповідачем подружнього життя 29.09.2005 року за договором купівлі-продажу було придбано 1/3 частину домоволодіння з надвірними будівлями, розташовану за адресою [ADDRESS] . Домоволодіння розташоване на земельній ділянці, площею 599 кв.м. та складається з А-1 житлового будинку, житловою площею 42,4 кв.м., загальною площею 71,9 кв., Б-1 житлового будинку житловою площею 21,1 кв.м., загальною площею 36,3 кв.м., Е - літньої кухні, Ж - сараю, Г - вбиральні, Д - вбиральні, З - сараю, № 1-1 , 2 , споруд і мостіння. Договір купівлі-продажу був оформлений 29.09.2005 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], і зареєстрований у реєстрі під № 4151 від 29.09.2005року. 1/3 частина будинку [ADDRESS] була придбана ними за 13537 грн. Покупцем по договору купівлі - продажу виступав [PERSON] у зв'язку з чим, придбана 1/3 частина домоволодіння була зареєстрована за її чоловіком. В даний час у спірному домоволодінні вони проживають утрьох, а саме вона з донькою та відповідач. Так, їхня родина проживає в окремій половині будинку А-1. Їхня половина складається з 2-житлових кімнат, кухні і коридору. Площа однієї кімнати складає 15 кв.м , площа другої кімнати складає 9,5 кв.м. Вона разом з донькою проживають в більшій кімнаті, відповідач проживає в кімнаті, площею 9,5 кв.м. У загальному користуванні в них знаходяться кухня і коридор, а також надвірні будівлі і споруди. Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 20.03.2007 року було визнано право спільної сумісної власності її та відповідача на 1/3 частину домоволодіння [ADDRESS], загальною площею 35,3 кв.м., житловою площею 24,5 кв.м. Оскільки сімейні відносини з відповідачем припинені, останній не визнає її права на спірне житло, у зв'язку з чим вона вважає необхідним визначити належну їй на праві власності частку домоволодіння, що перебуває у спільній сумісні власності. В судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали та пред'явлену позовну заяву просили задовольнити. В обґрунтування позову посилалися на обставини викладені у позовній заяві. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав та не заперечував проти позову [PERSON] Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Так, сторони з 23.06.2000 року по 20 грудня 2006 року перебували у зареєстрованому шлюбі. Спірна частина домоволодіння [ADDRESS] була придбана під час шлюбу відповідачем [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 29.09.2005 року, на гроші що належали їхньому подружжю. Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 20 березня 2007 року було визнано право спільної сумісної власності на 1/3 частину спірного домоволодіння за [PERSON] та [PERSON] Вищевказана частина домоволодіння складається з: А-1 - житлового будинку, загальною площею 71,9 кв.м.; Б-1 - житлового будинку загальною площею 36,3 кв.м. із надвірними спорудами; Е - літньої кухні; Ж - сараю; Г - вбиральні; Д - вбиральні; З - сараю; № 1-1 2.І - споруд і мостіння, та розташована на земельній ділянці, площею 599 кв.м. держфонду, за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними. Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ст. 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Частина 1 ст. 368 ЦК України передбачає, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ч. 1 ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. Частиною 2 цієї ж статті передбачено, що у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Відповідно до ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Згідно до ст. 373 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. Отже, при праві спільної сумісної власності розмір часток сторін не визначений. Разом з тим, кожний із співвласників має право на виділ частки з майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, у натурі. При виділенні частки одного зі співвласників необхідно попередньо визначити розмір частки в праві спільної сумісної власності, що належить цьому співвласникові. Вважається, що частки кожного зі співвласників рівні. За встановлених обставин суд приходить до висновку, що позов у частині визначення часток сторін у спірній 1/3 частині домоволодіння є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Разом із тим, не підлягає задоволенню позовна заява у частині визнання права власності за позивачем та відповідачем на 1/6 частку за кожним з них у спірному майні, оскільки таке право сторін на спірну 1/3 частку вже було визнано за рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 20 березня 2007 року, у зв'язку з чим додаткового захисту не потребує. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати відносяться на рахунок відповідача.

Outcome: partial