Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-08 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до Митченківської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області про визнання права власності по 1/2 частині на земельну ділянку. В своїй заяві вказали, що після смерті [INFO] [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить, зокрема, земельна ділянка загальним розміром 4.13 га (яка складається з трьох земельних ділянок, розміщених окремо), яка належала [PERSON] на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку. Вони, як спадкоємці першої черги по закону після смерті [PERSON], оскільки доводяться покійному дружиною та донькою, відповідно, у передбачений законодавством шестимісячний термін прийняли спадщину, звернувшись до нотаріуса з відповідною заявою. На даний час мають намір реалізувати свої спадкові права, та успадкувати по ? частині земельної ділянки, проте позбавлені можливості зробити це у передбаченому законом нотаріальному порядку в зв»язку з тим, що державний акт про право власності на земельну ділянку на ім»я [PERSON] виданий Бахмацькою РДА 01 вересня 2006 року, тобто значно пізніше з часу відкриття спадщини. Крім того, згідно витягів з Державного земельного кадастру, порівняно з державним актом, в площі земельних ділянок маються незначні розбіжності. Тому просять в судовому порядку визнати за ними право власності, по 1/2 частині за кожною, на земельну ділянку згідно вищезазначеного державного акту, яка складається з трьох земельних ділянок, розташованих окремо. Позивач [PERSON] в судове засідання не з»явилася, але в своїй заяві просить суд розглядати справу без її участі та задовольнити вимоги в повному обсязі. Позивач [PERSON] в судове засідання не з»явилася, але в своїй заяві просить суд розглядати справу без її участі та задовольнити вимоги в повному обсязі. Представник відповідача Митченківської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області в судове засідання не з»явився, але від органу місцевого самоврядування надійшла заява про розгляд справи без участі представника та про визнання позовних вимог. В зв»язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги, підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON],який доводився позивачкам, відповідно, чоловіком та батьком (а.с. 4-6), помер [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 3), 01 вересня 2006 року на ім»я [PERSON], на підставі розпорядження Бахмацької райдержадміністрації від 29 червня 2005 року за № 186 було видано державний акт [NUMBER] на земельну ділянку загальною площею 4.13 га, розташовану на території Митченківської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 7). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить, окрім іншого, вищезазначена земельна ділянка. Як вбачається зі змісту зазначеного державного акту, загальна площа земельної ділянки складається із трьох земельних ділянок, розміщених окремо з призначенням кожній з них кадастрового номеру. Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку їх розмір складає: 2.6771 га. 1,3767 га та 0.0727 га. (а.с.8,11,14). Відповідно до п. 5 Прикінцевих і перехідних положень ЦК України «Правила книги шостої Цивільного Кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Абзацом 3 пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що у разі відкриття спадщини до 1 січня 2004 року застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі, щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Оскільки спадкодавець [PERSON] помер [INFO], тобто до 01 січня 2004 року (до набрання чинності діючим Цивільним кодексом України), фактичне прийняття спадкоємцями спадщини у визначений законодавством шестимісячний строк (а.с.32), тому в даному випадку слід застосовувати нормами Цивільного кодексу Української РСР. Відповідно до ст. 529 Цивільного кодексу України (1963 року) при спадкоємстві за законом, спадкоємцями першої черги є, в рівних частках: діти (у тому числі усиновлені), дружина, батьки (усиновителі) померлого. Відповідно до ст. 548 ЦК України (1963 року) «Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженням. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини». Частиною 1 ст. 549 ЦК України (1963 року) передбачено, що «Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини». Позивачі, як спадкоємці першої черги за законом, у передбачений законодавством шестимісячний термін, прийняли спадщину, оскільки проживали разом зі спадкодавцем на момент його смерті, а також в подальшому звернулися до нотаріуса з відповідною заявою. За повідомленням Бахмацької районної державної нотаріальної контори № 1936/01-16 від 29 вересня 2014 року спадкова справа до майна померлого [INFO] [PERSON] була відкрита 21 липня 2010 року за № 445/2010 за заявою доньки - [PERSON] та дружини [PERSON]. Заповіту в справі немає. Свідоцтво про право на спадщину не видавалося (а.с. 33). За повідомленням Митченківської сільської ради Бахмацького району № 394 від 03 жовтня 2014 року, [PERSON], який помер [INFO], був зареєстрований та постійно проживав за адресою: [ADDRESS]. На день сметрі спадкодавця в даному будинку були зареєстровані та проживали: дружина-[PERSON] [INFO], дочка - [PERSON] [INFO] (а.с.32). В судовому засіданні також встановлено, що нотаріус відмовив спадкоємцям [PERSON] та [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину, посилаючись на набуття права власності на земельну ділянку згідно державного акту [NUMBER], виданого 01.09.2006 року на ім»я [PERSON], після смерті спадкодавця (а.с. 7). Відповідно до абз. 3 п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» «У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження». На підставі вищевикладеного, враховуючи, що позивачі являються спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON], фактичне прийняття ними спадщини у передбачений законодавством шестимісячний термін, визнання позову відповідачем, тому за ними слід визнати право власності на земельні ділянки після смерті [PERSON].

Outcome: approved