Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-25 00:00:00

[PERSON]Ю звернувся в суд з позовом до відповідачів [PERSON] та Косівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області з вимогою про визнання недійсним заповіту від 7.11.2013 року , складеного від імені [PERSON] на користь [PERSON], посвідчений секретарем виконавчого комітету Косівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області [PERSON], р.н. №168.Свої вимоги мотивує тим, що 18 січня 2014 року в віці 77 років померла його бабуся [PERSON] Після її смерті він звернувся в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини. В нотаріальній конторі він дізнався, що з заявою про прийняття спадщини звернувся спадкоємець за заповітом, але йому не повідомили, хто є даною особою.Про дану особу він дізнався лише тоді,коли отримав виклик до суду по цивільній справі за позовом [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. По даній справі він був зазначений як відповідач. При розгляді даної справи він ознайомився з копією спадкової справи , яка була направлена в суд . В матеріалах спадкової справи він виявив заповіт,складений від імені [PERSON] та посвідчений секретарем Косівської сільської ради [PERSON] заповіт був складений та посвідчений з порушенням форми та порядку посвідчення та відповідно ст.. 1257 ЦК України є нікчемним. Крім того, зазначив ще одну підставу для визнання недійсності заповіту , а саме що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі через наявні у заповідача захворювання. [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідачів [PERSON] та Косівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області з вимогою про визнання права власності на земельну ділянку №137 , яка належала [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія ІV-КР №026995, яка розташована на території Косівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області для цільового призначення - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3.60 гектарів та земельну ділянку, яка належала [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія КР №033484, площею 3.64 гектарів, яка розташована на території Косівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області для цільового використання - ведення товарного сільськогосподарського виробництва . Мотивує вимоги тим, що 18 січня 2014 року померла [PERSON] у віці 77 років.За життя [PERSON] склала заповіт в Косівській сільській раді Олександрійського району Кіровоградської області, який був зареєстрований у спадковому реєстрі 14.11.2013р., про що свідчить витяг про реєстрацію в спадковому реєстрі. В даному заповіті [PERSON] заповіла все своє майно їй, [PERSON]. Після смерті [PERSON] вона подала заяву про прийняття спадщини до Олександрійської районної державної нотаріальної контори, про що 13.03.2014р. в Спадковому реєстрі був зроблений запис про реєстрацію спадкової справи та був наданий їй витяг №36868886 від 13.03.2014 року.Також до Олександрійської районної державної нотаріальної контори подав заяву про прийняття спадщини за законом [PERSON]. Після спливу строку для прийняття спадщини нотаріус відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину з підстав існування заповіту, в якому він відсутній, як спадкоємець. Нотаріус Олександрійської районної державної нотаріальної контори 01 серпня 2014 року прийняв постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії , в якій відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON], в звязку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на дані земельні ділянки.Правовстановлюючі документи на земельні ділянки були втрачені спадкодавцем за його життя. Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду від 24.02.2015 року дані позови об»єднані в одне провадження . В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] підтримали позов і просять його задоволити. Не визнали позов [PERSON], просять відмовити в його задоволенні. Позивач [PERSON] в судовому засіданні зазначив, що Державні акти, про які зазначає [PERSON] в своєму позові, не втрачені спадкодавцем, а знаходяться у нього і він їх може надати.Також зазначив, що його батько являвся сином померлої [PERSON] До 2012 року він проводив кожне літо у бабусі. З 2013 року, коли за бабусею почала доглядати [PERSON], він не мав можливості спілкуватися з бабусею, так як [PERSON]М чинила йому в цьому перешкоди . Останній родичі бабусі платили кошти за догляд. [PERSON] та її представник [PERSON] підтримали свій позов і просять його задоволити, заперечують проти задоволення позову [PERSON] В судовому засіданні [PERSON] пояснила, що [PERSON] являлася її сусідкою, вона здійснювала за нею догляд. Спадкодавиця хворіла, але у неї психічних розладів не було. Ніхто з рідних її не провідував.Так як вона доглядала 2 роки за спадкодавцем до дня смерті останньої і на неї був складений заповіт, то вважає, що має право на спадкове майно. Представник Косівської сільської ради Олександрійського району в судове засідання не з»явився, направив заяву про розгляд справи без його участі. Дослідивши матеріали справи, заслухавши сторони та їх представників, покази свідків, суд встановив наступні обставини. Судом встановлено, що 18 січня 2014 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ОЛ № 179809. 07 листопада 2013 року від імені [PERSON] складено заповіт, посвідчений секретарем Косівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 168, яким спадкодавець заповіла : усі її права та обов»язки, які належать на момент складання цього заповіту, а також ті права та обов»язки, які можуть належати їй у майбутньому, та все її майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона за законом матиме право заповідає [PERSON]. Місцем складання заповіту зазначено село Косівка Олександрійського району Кіровоградської області, в заповіті міститься біля графи «підпис» міститься позначення,схоже на підпис без будь-якого тексту. В заповіті зазначено «Заповіт записаний мною, секретарем зі слів [PERSON]. Заповіт до підписання прочитаний уголос заповідачем [PERSON], власноручно підписаний нею у моїй присутності. Особу заповідача встановлено, дієздатність перевірено» (а.с.7). Рішенням виконавчого комітету Косівської сільської ради Олександрійського району № 61 від 17.11.2010 року призначено секретаря Косівської сільської ради [PERSON] відповідальною особою за вчинення нотаріальних дій( а.с. 45) Державним нотаріусом Олександрійської районної державної нотаріальної контори Кіровоградської області [PERSON] після смерті [PERSON] , яка померла 18 січня 2014 року , заведено спадкову справу № 80/2014 року від 13.03.2014 року (а.с109-124). Із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] до нотаріальної контори звернулася [PERSON] та із заявою про прийняття спадщини за законом до нотаріальної контори звернувся [PERSON] (а.с.110-111). Постановою державного нотаріуса Олександрійської районної державної нотаріальної контори Кіровоградської області [PERSON] від 01 серпня 2014 року відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON], так як нею не надані правовстановлюючі документи на спадкове майно ( а.с. 122) Листом державного нотаріуса Олександрійської районної державної нотаріальної контори Кіровоградської області [PERSON] від 22.07.2014 року за № 903/02-31 [PERSON] роз»яснено про неможливість видачі йому свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], так як є спадкоємець за заповітом.( а.с. 124) [PERSON],спадкоємець за заповітом, враховуючи , що нею здійснювався догляд за спадкодавцем [PERSON] протягом 2 років до дня смерті останньої, спадкодавцем складений заповіт на її ім.»я , вважала , що саме вона має право на спадщину після смерті [PERSON] [PERSON] , спадкоємець за законом , вважав що лише він має право на спадщину після смерті [PERSON] В судовому засіданні [PERSON] та [PERSON] не дійшли згоди щодо спадкового майна. Свідок [PERSON], яка є бабусею позивача [PERSON] по матері, в судовому засіданні пояснила, що спадкодавець [PERSON]проживала одна. Син останньої та батько позивача [PERSON] забирав матір до себе проживати, але через 3 місяці привіз назад в [PERSON] хворіла.Спочатку за останньою доглядала сусідка [PERSON], а потім [PERSON] хотіли оформити в будинок ветеранів. Але сестра спадкодавця домовилася з її сусідкою [PERSON] про те, щоб вона доглядала за [PERSON] За догляд остання отримувала пенсію [PERSON] і крім того, їй додатково висилали кошти сестра спадкодавиці та її син.Останнім часом [PERSON] не могла сама пересуватися, була лежачою, потребувала стороннього догляду. Вважає, що [PERSON] змусила спадкодавця без свідків підписати заповіт на свою користь. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона являлася сусідкою спадкодавця [PERSON] Остання проживала одна і вона її годувала до березня 2011 року. Але їй було важко доглядати за сусідкою.Тому сини [PERSON] хотіли її оформити в будинок ветеранів, так як вона нікому не була потрібна.Але приїхала сестра [PERSON] і домовилася з сусідкою [PERSON] про те, щоб вона доглядала за [PERSON] Сестра платила [PERSON] 500 грн. щомісячно, також вона отримувала пенсію спадкодавця і орендну плату за земельні паї. [PERSON] почувала себе погано, могла заблукати в селі. А останнім часом з травня 2013 року взагалі не виходила з будинку , була лежачою.Сусідів до неї [PERSON] не пускала, про смерть [PERSON] нікому з рідних не повідомила .Документи на будинок та земельні ділянки були спочатку у неї, а потім вона віддала їх [PERSON] Сусіди [PERSON] вимагали передати їм дані документи. Свідок [PERSON], рідний брат [PERSON], в судовому засіданні пояснив, що родичі [PERSON] не захотіли за нею доглядати і тому за нею доглядала його сестра [PERSON]Спадкодавець [PERSON]хворіла, але не виявляла психічних розладів. Онука [PERSON] він жодного разу у бабусі не бачив. [PERSON] проживала в своєму будинку. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона працювала лікарем-терапевтом в Косівській амбулаторії. [PERSON] приходила до неї на прийом.У останньої була ішемічна хвороба серця , дисциркуляторна енцефалопатія ., що могло викликати порушення пам»яті. Але вона не помічала психічних розладів в поведінці [PERSON] Остання була малограмотна, але нормально все усвідомлювала, на обліку у лікаря-психіатра не перебувала.Згідно журналу викликів, вона приходила додому до [PERSON] 13.05.2013 року, 24.10.2013 року. У останньої були набряки нижніх кінцівок, серцева недостатність, їй було важко дихати, вона не пересувалася, а лежала в ліжку.Також вона була у [PERSON] 13.01.2014 року, а 18.01.2014 року констатувала її смерть. Згідно довідки Косівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області №81 від 21.01.2014 року [PERSON] дійсно здійснювала догляд за жінкою похилого віку [PERSON] , [INFO] з березня 2012 року до дня її смерті 18 січня 2014 року та поховала ( а.с. 98) Відповідно до положень ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю (ст. 1233,1234 ЦК України). Згідно ч. 2 ст. 1247 ЦК України заповіт має бути підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до ч. 4 ст. 207 цього Кодексу, згідно якої, якщо фізична особа через хворобу або фізичну ваду не може підписатися власноручно, за її дорученням текст правочину у її присутності підписує інша особа. Підпис іншої особи на тексті правочину, що посвідчується нотаріально, засвідчується нотаріусом або посадовою особою, яка має право на вчинення такої нотаріальної дії, із зазначенням причин, з яких текст правочину не може бути підписаний особою, яка його вчиняє. Статтею ст. 1248 ЦК України передбачено, що якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення заповіту має відбуватися при свідках. Також заповіт, як встановлено ст. 1253 ЦК України, може бути посвідчений при свідках на бажання заповідача. Положення ст. 1251 ЦК України визначає, що в разі відсутності в населеному пункті нотаріуса, заповіт може бути посвідчений уповноваженою на це посадовою особою органу місцевого самоврядування. Заповіт, як вид одностороннього правочину повинен відповідати загальним вимогам, додержання яких є необхідними для чинності правочину, серед яких, особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності (ст. 202, ч.2 ст. 203 ЦК України). Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства(ч. 1 ст. 203 ЦК України). Згідно ч.1 та 2 ст. 1257 ЦК України заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення є нікчемним. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. Підставою недійсності правочину є також недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). Відповідно до 2.1 розділу Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 3306/5 від 11.11.2011 року нотаріальні дії вчиняються в приміщенні органу місцевого самоврядування. В окремих випадках, коли громадянин не може з'явитися в зазначене приміщення, нотаріальні дії можуть бути вчинені поза вказаним приміщенням. Якщо нотаріальна дія вчиняється поза приміщенням органу місцевого самоврядування, то в посвідчувальному написі на документі і в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій записується місце вчинення нотаріальної дії із зазначенням адреси, а також причини, з якої нотаріальна дія вчиняється поза приміщенням органу місцевого самоврядування. Пунктом 1.4 розділу 3 вищевказаного Порядку передбачено, що при посвідченні заповіту посадова особа органу місцевого самоврядування встановлює особу заповідача та визначає обсяг його цивільної дієздатності. Посадова особа органу місцевого самоврядування посвідчує заповіт, який написаний заповідачем власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. Посадова особа органу місцевого самоврядування може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. У цьому разі заповіт має бути прочитаний уголос та підписаний заповідачем, про що ним зазначається у заповіті перед його підписом. Якщо заповідач унаслідок фізичної вади, хвороби не може власноручно підписати заповіт, за дорученням заповідача він може бути підписаний іншим громадянином за правилами, викладеними у пункті 2.6 розділу II цього Порядку. Особа, на користь якої заповідається майно, не має права підписувати його за заповідача. Заповіт повинен бути складений так, щоб розпорядження заповідача не викликало суперечок після відкриття спадщини. Судом встановлено та не заперечується сторонами, що заповіт [PERSON] складений 7.11.2013 року не в приміщенні Косівської сільської ради Олександрійського району, а з місцем проживання заповідача [PERSON], але про це не зазначено в заповіті. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що на час складання заповіту вона працювала секретарем Косівської сільської ради і мала право вчиняти нотаріальні дії. До неї звернулася [PERSON] і попросила посвідчити заповіт від імені [PERSON], принесла їй 2 паспорта , а саме свій та [PERSON]. Вона спочатку запропонувала їй звернутися в нотаріальну контору, але потім, коли [PERSON] принесла довідку від лікаря, що [PERSON] дієздатна, то погодилася посвідчити заповіт. [PERSON] зазначила їй, що заповіт необхідно скласти на все майно [PERSON] Вона набрала текст заповіту на комп»ютері і з готовим текстом прийшла разом з [PERSON] додому до спадкодавця [PERSON] Остання лежала в ліжку. Вона з нею розмовляла і остання розуміла зміст її пояснень. [PERSON] не могла сама прочитати заповіт і тому вона вголос його прочитала і [PERSON] як могла його підписала. [PERSON] на час підписання заповіту була в будинку, мила підлогу. Спадкодавець була доглянута. З 2013 року вона стала слабка і не ходила.За нею доглядала [PERSON] Судом встановлено, що в порушення вимог закону в спірному заповіті зміст заповіту складений не зі слів заповідача, а особи, на користь якої складено заповіт -[PERSON] В заповіті ж надруковано, що заповіт записаний секретарем зі слів [PERSON]. Спадкоємець [PERSON] була присутня при посвідченні заповіту . В тексті спірного заповіту зазначено, що заповіт до підписання прочитаний уголос заповідачем [PERSON] і власноручно підписаний в її присутності . В судовому засіданні встановлено, що заповідач [PERSON] за станом здоров»я не змогла уголос прочитати заповіт і тому його уголос прочитала секретар сільради . Нормами права передбачено саме особисте прочитання уголос заповіту та підписання заповідачем . Крім того , [PERSON] через хворобу не змогла сама зазначити в заповіті будь-який текст і як зазначила [PERSON] , як змогла підписала заповіт .Підпис в заповіті мало схожий на підпис заповідача та не співпадає з підписом заповідача в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій органу місцевого самоврядування та інших документів, які містяться в матеріалах справи. Але щодо невідповідності підпису в заповіті заповідачу, сторона позивача доказів не надавала. Текст оспорюваного правочину не містить відомостей про свідків присутніх під час його підписання та посвідчення. Дійсність заповіту вимагає неухильного дотримання порядку його посвідчення та форми, і правове значення має не лише особисте підписання тексту заповідачем, а й особисте вчинення ним решти записів на підтвердження того, що він усвідомлював його зміст і волевиявлення було вільним. В тексті заповіту заповідачем [PERSON] особисто не зазначено жодного слова. Враховуючи вищевикладене при складанні та посвідченні заповіту [PERSON] порушено вимоги норм ЦК України та Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами місцевого самоврядування щодо форми та порядку посвідчення заповіту , а секретарем сільської ради не вчинено дій передбачених ч. 4 ст. 207 ЦК України щодо підписання заповіту іншою особою у зв'язку з станом здоров»я заповідача, будь-які застереження в заповіті відсутні. Вказане є підставою для визнання правочину недійсним, оскільки заповіт, як односторонній правочин підпорядковується загальним правилам ЦК України щодо недійсності правочинів. Крім цього, звертаючись до суду, позивач [PERSON] визначив підставою для визнання заповіту недійсним , крім порушення форми та порядку посвідчення заповіту , також неспроможність заповідача внаслідок хвороби усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними під час складення заповіту. Підставою для визнання правочину недійсним за ст. 225 ЦК України може бути лише абсолютна неспроможність особи в момент вчинення правочину розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1,2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному , об»єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Позивачем не доведено за допомогою належних і допустимих доказів того, що [PERSON] внаслідок хвороби при складанні і підписанні заповіту не могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Крім того, в судовому засіданні встановлено, що оригінали Державних актів на право власності на земельні ділянки заповідача не були втрачені заповідачем, як це було зазначено [PERSON], а знаходяться у [PERSON] З урахуванням викладеного, суд вважає за можливе задовольнити вимоги позивача [PERSON] про визнання заповіту недійсним з підстав порушення вимог щодо його форми та посвідчення. А в задоволенні позову [PERSON] необхідно відмовити, так як заповіт визнається недійсним та не втрачені правовстановлюючі документи на спадкове майно. [PERSON] не позбавлена права згідно ч.1 ст. 1232 ЦК України звернутися з позовом до спадкоємця [PERSON] щодо відшкодування витрат , зроблених нею на утримання, догляд , лікування та поховання спадкодавця.

Outcome: approved