Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-05 00:00:00

[PERSON] у поданій нею до суду позовній заяві просить визнати [PERSON] , 1984 року народження, таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] , пославшись на те, що є власником спірного житла, в якому зареєстрований відповідач, який є сином попереднього власника зазначеної квартири і який не проживає у спірному житловому приміщенні і не користується ним з моменту продажу попереднім власником, а саме з 03 серпня 2018 року. У судове засідання позивач та його представник не з`явилися, надавши суду кожен окремо заяви про розгляд справи у їхню відсутність з посиланням на підтримання позову. Відповідач, повідомлений про дату, час і місце розгляду справи в порядку ст.128 ЦПК України належним чином, у судове засідання не з`явився, відзив на позовну заяву суду не надав, тому за ч.1 ст.280 ЦПК суд прийняв рішення про ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дістає таких висновків: Судом установлено, що спірне житлове приміщення розташоване у квартирі [ADDRESS] . Власником будинку за вищевказаною адресою у відповідності до нотаріально посвідченого 03 серпня 2018 року договору купівлі-продажу квартири за реєстром №1030 (а.с.13-15) є позивачка [PERSON] . Право власності [PERSON] зареєстровано в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 03.08.2018, реєстраційний номер 27343877, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №133221386 від 03.08.2018 (а.с.12). З пункту 9 вищезгадуваного Договору купівлі-продажу квартири вбачається, що сторони за Договором домовилися, що звільнення відчужуваної квартири (* спірного житла) від наявних в ній речей, а також зняття з реєстрації місця проживання осіб, які в ній мешкають та передачу ключів, буде здійснено продавцем не пізніше третього серпня дві тисячі вісімнадцятого року. Проте, як на час купівлі позивачкою вказаного спірного житла, так і дотепер в ньому зареєстрований як член сім`ї продавця [PERSON] відповідач [PERSON] , що вбачається з Акту житлового органу - КП «СЄЗ» №5 «по перевірці паспортного режиму» за №266 від 18.08.2020 (а.с.16). Попре реєстрацію у спірному житловому приміщенні відповідач у ньому не проживає і ним не користується, що підтверджено вище згадуваним Актом про перевірку, і не спростовано відповідачем. Згідно з ч.1 ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України - громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб. За приписами ч.1 ст.156 ЖК України - члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Аналогічну норму містить також ст.405 ЦК України. Відповідно до ч.4 ст.156 ЖК України - до членів сім`ї власника відносяться особи, зазначені в ч.2 ст.64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сім`ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство. За змістом зазначених норм правом користування житлом, який знаходиться у власності особи, мають члени сім`ї власника (подружжя, їх діти, батьки) та інші особи, які постійно проживають разом з власником будинку, ведуть з ним спільне господарство, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Відповідач не є членом сім`ї позивачки. Тож у відповідності до приписів ст.391 ЦК України позивач як власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, зокрема шляхом визнання членів сім`ї попереднього власника житла такими, що втратили право користування цим житлом, що є наслідком припинення права власності на це житло (пункт 3 частини першої статті 346 ЦК). За наведених обставин позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню з визнанням відповідача таким, що втратив право користування спірним житловим приміщенням. Оскільки позов задоволено, з врахуванням положень ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки слід стягнути понесені нею судові витрати по сплаті судового збору в сумі 840,80 грн за квитанцією про сплату №47065 від 27.08.2020 (а.с.1). Витрати позивачки на правову допомогу нею документально не підтверджені.

Outcome: approved