Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-10 00:00:00

[PERSON] зернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог позивачка вказує, що шлюб з відповідачем зареєстрували 07.05.2011 р. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], 11.07.2011 р. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, не сумісність характерів та різні погляди на сімейні відносини, сімейні обовязки та різні погляди щодо виховання сина. Шлюбні відносини та ведення спільного господарства припинили, так як не мали взаємного порозуміння, в сімї часто виникали суперечки, а тому втратили взаємні почуття кохання та взаєморозуміння. Неповнолітній син проживає із нею та перебуває на її утриманні. Син навчається в НВК № 9 ім.А.М.Трояна з поглибленим вивченням англійської мови та відвідує школу мистецтв по класу музичних інструментів, а це вимагає додаткових матеріальних витрат. Відповідач в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання сина не надає хоча є працездатним, має заробітки. Позивачка просить суд винести рішення, яким шлюб з відповідачем розірвати. Крім того, позивачка просить суд стягнути з відповідача на свою користь на утримання сина аліменти у розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення сином повноліття. В суді позивач позов підтримала, пояснила, що з грудня 2016 р. не проживають з відповідачем у справі як подружжя, при цьому вони порозумілися у спілкуванні, підтримують нормальні стосунки як батьки неповнолітнього [PERSON]. У даний час у кожного із них своє життя, стан здоровя дитини задовільний, відповідач надавав матеріальну допомогу за навчання сина в школі(за обіди, щомісячні внески і т.і.), а відтак просить позов задоволити. Відповідач в суді позов визнав, не заперечив щодо розірвання шлюбу та стягнення з нього аліментів на утримання сина [PERSON] в розмірі який просить позивач. Суду відповідач пояснив, що спільне проживання з відповідачем припинили в 2016 р., з того часу спільно не проживають, миритися з позивачем не бажає, оскільки це суперечить його інтересам. Що стосується стягнення аліментів, то пояснив, що на його утриманні перебуває, крім неповнолітнього сина [PERSON], син [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO], на яких за рішенням судів він уже сплачує аліменти. Постійної роботи не має, перебивається тимчасовими заробітками, має задовільний стан здоровя. Заслухавши пояснення учасників справи, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. Сторони зареєстрували шлюб 07.05.2011 р. у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Камянець-Подільському Камянець-Подільського міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, про що складено актовий запис № 1194. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. В звязку з різними поглядами на життя, різні характери, в сімї часто виникали непорозуміння, що призвело до поступово погіршення сімейних стосунків та припинення спільного проживання сторін з грудня 2016 р. З того часу сторони проживають окремо, не підтримують шлюбні відносини. Позивачка за вказаних обставин миритися з відповідачем не бажає, просить шлюб розірвати, відповідач в суді позов визнав, оскільки збереження шлюбу з позивачем суперечить його інтересам. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно \~ч.1 ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування \~жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Ч.3 ст. 56 СК України передбачено, що кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Враховуючи визнання відповідачем позову, суд вважає, що подальше спільне життя й збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, а тому підстав для збереження \~сімї \~немає, позовні вимоги в частині розірвання шлюбу підлягають до задоволення. Дитина проживає із позивачем, перебуває на її повному утриманні. Стан здоровя дитини задовільний. Відповідач надавав періодично позивачу частково матеріальну допомогу на утримання дитини за навчання в школі. Ст. 180 СК України встановлено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. \Частина друга статті 182 в редакції Закону\~№ 2037-VIII від 17.05.2017). Відповідач працездатного віку, на його утриманні перебувають діти від першого шлюбу - син [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO], на яких за рішеннями судів стягнуто аліменти. Враховуючи, що відповідач позов в частині стягнення аліментів, їх розміру визнав повністю, а тому суд дійшов висновку, що позов в цій частині також підлягає до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved