Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-17 00:00:00

[PERSON] подала до суду позовну заяву до [PERSON] про стягнення аліментів, в подальшому уточнивши свої позовні вимоги, в якій просить суд стягнути зі [PERSON] на її користь аліменти на утримання дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини від заробітку відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування заявленого позову позивач посилалася на те, що вона з відповідачем по справі перебувають у фактичних шлюбних відносинах, без реєстрації шлюбу. Від спільного проживання вони мають дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. На даний час діти знаходяться на повному її утриманні. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. В судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги та просила суд їх задовольнити, в своїх поясненнях спиралася на доводи, викладені в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення. Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Так, судом по справі встановлено, що позивач з відповідачем по справі перебувають у фактичних шлюбних відносинах, без реєстрації шлюбу. Від спільного проживання сторони мають дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], батьком яких, відповідно до свідоцтв про народження, записаний відповідач [PERSON] (а.с. 3,4). На теперішній час відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей не надає, що ставить позивача у скрутне матеріальне становище. Сама ж позивач не має можливостей для всебічного та повного забезпечення дітей. Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стягнень за виконавчими документами з відповідача не проводиться. Відтак, суд у даній справі бере до уваги викладені обставини та зважає на положення ст. 27 Конвенції про права дитини, відповідно до якої батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини, а тому вважає за можливе зобов'язати відповідача виплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти підлягають стягненню з моменту надходження позовної заяви в провадження судових органів України, тобто з 05 серпня 2014 року. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судовий збір слід стягнути з відповідача.

Outcome: approved