Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-19 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку. Свої вимоги позивач пояснює тим, що вона являється співвласником квартири [ADDRESS]. У вказаній квартирі зареєстрована на час звернення до суду відповідач [PERSON], однак з 2008 року вона не проживає за зареєстрованою адресою, жилим приміщенням не користується. Зняти з реєстраційного обліку без участі відповідача не може, а тому дані дії порушують право власності позивача. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, але від її представника [PERSON] надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутність та відсутність позивача, позовні вимоги підтримав повністю. Відповідач у судове засідання не зявилась, хоча повідомлялася про час і місце розгляду справи належним чином, про що свідчать поштові повідомлення, але не повідомила про причини неявки та не надала заяву про розгляд справи без її участі. Тому суд рахує за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення суду на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до вимог ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Відповідно до копії свідоцтва на право власності на житло від 25.09.2000 року, [PERSON] та [PERSON] є власниками (спільна власність) 5/20 частини квартири [ADDRESS]. Відповідно до копії домової книги за адресою [ADDRESS], за даною адресою зареєстрована 26.07.2008 року зокрема і [PERSON]. Відповідно до довідки голови квартального комітету № 15 м. Золотоноша від 28.10.2016 року № 699, [PERSON] [PERSON] зареєстрована за адресою [INFO], але фактично там не проживає. Відповідно до копії акту огляду житлового будинку за адресою: [ADDRESS], встановлено, що [PERSON] не проживає за вказаною адресою, її речей також не виявлено. (а.с. 7) Частиною першою статті 15 ЦК України та статтею 3 ЦПК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права. Відповідно до ч.1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У відповідності до ч.2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідач фактично не проживає за місцем своєї реєстрації більше одного року, чим порушує право позивача на власність. Згідно ст. 7 Закону України „Про свободу пресування та вільний вибір місця проживання в Україні\~зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Позовна вимога в частині зняття з реєстраційного обліку не підлягає до задоволення, так як на підставі остаточного рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням відповідним органом здійснюється зняття з реєстраційного обліку. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 551,20 грн.

Outcome: partial