Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-25 00:00:00

[PERSON] звернулася із позовом до Ляшківської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області про визнання права власності. В обгрунтування своїх вимог вказала, що 27 січня 2015 року помер її батько - [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на належну йому земельну ділянку площею 2,9300 га, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Залеліївської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області, кадастровий номер земельної ділянки 1225681100:01:024:0305. Заповіт батько не складав. Зазначає, що являється єдиним спадкоємцем за законом першої черги. В установлений законодавством строк вона звернулася до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. Проте у видачі свідотва про право на спадщину за законом нотаріусом їй було відмовлено у звязку з тим, що в Державному акті на право власності на земельну ділянку маються підтертості. Прохає визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на вищевказане спадкове майно після померлого батька [PERSON] В судовому засіданні позивач та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали повністю. Представник відповідача - Ляшківської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області в судове засідання не зявився, надіслали заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги визнають. Суд, заслухавши позивача та її представника, перевіривши матеріали справи, вивчивши всі надані по справі докази та даючи їм оцінку у їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за слідуючих підстав. [PERSON] ст.11 ч.1 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу (ч.1 ст.60 ЦПК України). Нормами ч. 4 ст. 174 ЦПК України визначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. [PERSON] ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. [PERSON] ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. В судовому засіданні встановлено, що 27 січня 2015 року помер батько позивача - [PERSON] (свідоцтво про смерть серії І-КИ № 616464, видане відділом ДРАЦС реєстраційної служби Царичанського РУЮ у Дніпропетровській області 30.01.2015 року) (а.с.4). Після смерті [PERSON] залишилася спадщина: - земельна ділянка, площею 2,9300 га, надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Залеліївської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області, кадастровий номер земельної ділянки 1225681100:01:024:0305, яка належала померлій на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ДП № 014968, виданого 25.10.2004 року та [PERSON] з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-1204075212016 від 11.11.2016 року (а.с.7, 9-11). Позивач звернулася до приватного нотаріуса Царичанського районного нотаріального округу [PERSON] з заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON], але постановою від 17.11.2016 року [PERSON] було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у звязку з тим, що в Державному акті на право власності на земельну ділянку підтертий кадастровий номер земельної ділянки (а.с.13). [PERSON] з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-1204075212016 від 11.11.2016 року та [PERSON] з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 824 від 10.11.2016 року кадастровий номер спадкової земельної ділянки 1225681100:01:024:0305, який співпадає з кадастровим номером, що зазначений в Державному акті на право власності на земельну ділянку серії ДП № 014968, виданому 25.10.2004 року. Відповідачем заявлені позовні вимоги визнані у повному обсязі, тобто визнані всі ті обставини, на які позивач посилається на обґрунтування заявлених позовних вимог. Встановлено, що після смерті [PERSON] єдиним спадкоємцем за законом першої черги є позивач [PERSON] (донька померлого). За вказаних обставин, позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст. 88 ч.1 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивач в позовній заяві не зазначала та в судовому засіданні не заявляла вимоги щодо стягнення сплаченого нею при подачі судового збору з відповідача, тому суд вважає, що судовий збір слід залишити за позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: approved