Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-18 00:00:00

[PERSON] (надалі також позивач) звернулась до суду із позовом до [PERSON] (надалі також відповідач), посилаючись на те, що з 03.09.1997 року в порядку спадкування вона стала власником будинку № 47 по вулиці Будьонного в селі Соснівка Глухівського району Сумської області. У вказаному будинку вона проживала однією сімєю разом з чоловіком [PERSON], де він і був зареєстрованим. У серпні 2003 року шлюб між ними було розірвано, після чого [PERSON] у вищезазначеному будинку не проживає, а мешкає за різними адресами, як у місті Глухові так і в Глухівському районі, проте залишився там бути зареєстрованим. На її пропозицію знятися з реєстрації він належним чином не реагує. В даний час у неї виникла необхідність отримати субсидію, проте відповідач залишається зареєстрованим у будинку, що заважає їй реалізувати своє право на субсидію. Крім того, вона не бажає жити разом у своєму власному будинку з чужою для неї, в даний час, людиною [PERSON] Оскільки відповідач не проживає у спірному житлі вже з серпня 2003 року, і вона є власником цього будинку, позивач просить визнати його таким, що втратив право користування цим будинком. В судове засідання позивач та її представник не зявилися, проте представник позивача надав до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, хоч про час, дату і місце судового розгляду був повідомлений належним чином (а.с. 33, 34, 37), про причини своєї неявки суд не повідомив, а також заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не подав. Оскільки представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд ухвалив провести заочний розгляд справи, відповідно до ст.ст. 169, 224 ЦПК України на підставі наявних доказів та згідно з ст. 197 ЦПК України без здійснення фіксації судового процесу за допомогою звукозаписуючого засобу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 03.09.1997 р. після смерті батька [PERSON], померлого 12.07.1995 р., належить на праві приватної власності будинок за адресою: вул. Будьонного, буд. 47 у с. Соснівка Глухівського району Сумської області (а.с. 6). Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу Серія І-БП № 080406 від 29.08.2003 року, виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Глухівського районного управління юстиції Сумської області, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. (а.с. 5) Відповідно до ч. 2 ст. 405 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З [PERSON] перевірки проживання осіб у будинку, складеного 31.05.2016 року посадовими особами місцевого самоврядування Соснівської сільської ради Глухівського району, встановлено, що в будинку [PERSON] за адресою: с. Соснівка, вул. Миру (Будьонного) буд. 47, [PERSON], [INFO]., не проживає з 2003 року (а.с. 20). Таким чином факт відсутності відповідача без поважних причин в спірному жилому приміщенні за місцем його реєстрації понад один рік повністю підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Водночас, жодних доказів, що спростовували б пояснення позивача та піддавали б сумніву подані нею докази, відповідачем суду не надано. Враховуючи, що відповідач на законних підставах заселився до спірного житла, проте відсутній без поважних причин у цьому жилому приміщенні за місцем реєстрації понад один рік, є законні підстави для визнання його таким, що втратив право користування зазначеним жилим приміщенням. На підставі викладеного та відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України,

Outcome: approved