Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-26 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до суду до відповідача про визнання за нею права власності в порядку спадкування на земельну ділянку, кадастровий номер 3510100000:11:099:0027, що розташована за адресою: [ADDRESS] , в частці 18/25. В обґрунтування позову зазначає, що [PERSON] та [PERSON] є співвласниками домоволодіння за адресою [ADDRESS] , в частках 18/25 та 7/25 відповідно. Право власності позивача виникло на підставі договору дарування частки житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд від 13 жовтня 2014 року та договором дарування частки у праві спільної часткової власності на житловий будинок з господарськими спорудами від 08 серпня 2019 року. Право власності відповідача виникло на підставі договорів купівлі-продажу частини домоволодіння та частини земельної ділянки, укладених 08.05.2020 року з [PERSON] , яка в свою чергу набула відчужені права на підставі договору дарування частки будинку з відповідною часткою господарських споруд від 29.10.2004 року та договору дарування частини земельної ділянки від 27 жовтня 2004 року. Вищезазначене домоволодіння та земельна ділянка, на якій воно розташоване належали [PERSON] . За життя [PERSON] відчужив, шляхом укладення договорів дарування, 7/25 часток будинку та земельної ділянки [PERSON] та 19/200 часток будинку (без частини земельної ділянки) [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер і спадщину після його смерті прийняли його доньки - [PERSON] та [PERSON] , а також його дружина - [PERSON] , яка померла [INFO] . В подальшому, після оформлення спадкових прав, після смерті [PERSON] та [PERSON] , його доньки відчужили свої права [PERSON] у домоволодінні складає 18/25 частки. При оформлені спадкових прав після смерті [PERSON] , на належну йому частину домоволодіння, спадкові права на земельну ділянку не оформлювалися і відповідні свідоцтва не видавалися. На підставі вищевикладеного звернулася до суду. Позивач в судовому засіданні вимоги підтримала, посилаючись на обставини викладені у позові та просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є співвласниками домоволодіння за адресою [ADDRESS] , в частках 18/25 та 7/25. Право власності [PERSON] на частки житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд виникла на підставі договору дарування від 13 жовтня 2014 року, зареєстрованого в реєстрі під № 793 та договору дарування від 08 серпня 2019 року, зареєстрованого в реєстрі під № 726 (а.с. 14-15, 17-18). Право власності [PERSON] виникло на підставі договорів купівлі-продажу частини домоволодіння та частини земельної ділянки, укладених 08.05.2020 року (а.с. 8-9). Вищезазначене домоволодіння та земельна ділянка, на якій воно розташоване належали [PERSON] . За життя [PERSON] відчужив, шляхом укладення договорів дарування, 7/25 часток будинку та земельної ділянки [PERSON] (а.с. 20) та 19/200 часток будинку (без частини земельної ділянки) [PERSON] (а.с. 14-16). Після смерті [PERSON] спадщину прийняли [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] .. В подальшому, після оформлення спадкових прав [PERSON] відчужила свої права [PERSON] у домоволодінні, а саме 134/400 частки у праві спільної часткової власності на житловий будинок з господарськими будівлями за адресою [ADDRESS] (а.с. 17-18). При оформлені спадкових прав після смерті [PERSON] , на належну йому частину домоволодіння, спадкові права на земельну ділянку не оформлювалися і відповідні свідоцтва не видавалися. Відповідно до постанови № 469/02-31 від 12 квітня 2017 року державним нотаріусом Сибірцевою О.В. було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії на звернення [PERSON] щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку земельної ділянки, у зв`язку з тим, що на підставі наданого правовстановлюючого документа та витяга з Державного земельного кадастру на земельну ділянку, з кадастровим номером 3510100000:11:099:0027, неможливо встановити склад спадкового майна (а.с.26). Відповідно до ч. 1 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про нотаріат» нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів». Відповідно до листа №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Спадкоємець має право прийняти спадщину в порядку, встановленому ст. 1269 ЦК, та набути право на спадщину відповідно до ч. 5 ст. 1268, статей 1296 - 1299 ЦК. Вирішення судом спору щодо визнання права власності в порядку спадкування може відбуватися лише після прийняття спадщини. Відповідно до п.23 Постанови ПВСУ №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідне до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1218 ЦК України - до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст.1258 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно норми ст.392 ЦК України вбачається, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати їм документа, який засвідчує його права власності. Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справу в межах позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами. Оскільки іншим шляхом реалізувати свої спадкові права позивач не має можливості, позов підлягає задоволенню. Судові витрати залишити по фактично понесеним позивачем. На підставі ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року, ст. ст. 1216-1225, 1261,1268 ЦК України,

Outcome: approved