Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-06 00:00:00

Адвокат [PERSON] в інтересах позивача [PERSON] (діє на підставі договору про надання правової допомоги від 18 травня 2016 року) звернувся до суду з зазначеним позовом, вказавши на його обґрунтування, що 19.07.1999\~року позивач ([PERSON]В.) набула у власність в порядку спадкування за заповітом квартиру №\~39, загальною площею 52,92\~кв.м., у тому числі житловою площею 33,42 кв.м., що знаходиться за адресою: м.\~Кіровоград, вул.\~Велика Перспективна (колишня [PERSON]), будинок 10, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, виданим 19.07.1999\~року державним нотаріусом Першої Кіровоградської державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрованим в реєстрі за №\~1-2148. Того ж дня, 19.07.1999 року[ADDRESS] як обєкт нерухомого майна була зареєстрована за позивачем ([PERSON]В.) як її власником в Кіровоградському обласному обєднаному бюро технічної інвентаризації, про що зроблено відповідний запис в реєстровій книзі за №\~5089/17, а на вказаному вище свідоцтві про право власності на спадщину за заповітом зроблено відповідний реєстраційний напис. Після набуття права власності на квартиру №\~39 позивач в ній постійно не проживала, а лише мешкала періодично раз у два-три роки, коли приїздила до м.\~Кіровограда з Республіки Казахстан. Комунальні платежі сплачувала регулярно через знайому їй особу [PERSON], який проживає за адресою: [INFO]. На початку травня 2016 року [PERSON] повідомив позивача, що невідомі особи зламали вхідні двері до квартири №\~39 та замінили їх іншими з новим замком. Крім того, прибувши до квартири №\~39, [PERSON] зясував, що зміну дверей здійснила невідома йому особа. Зазначена особа представилась [PERSON] новим власником квартири №\~39 та візуально продемонструвала йому ксерокопію нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу, на що [PERSON] продемонстрував даній особі ксерокопію свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом, видану на імя позивача ([PERSON]В.). Оскільки в той час біля квартири були присутні працівники поліції, викликані [PERSON], вони порадили вирішувати спірні питання щодо права власності на квартиру №\~39 в порядку цивільного судочинства. Крім того, представник позивача зазначив, що позивачу як власнику вказаної квартири відкритий особовий рахунок №\~12020000427 для сплати послуг на утримання будинку та прибудинкової території на підставі свідоцтва про право на спадщину від 19.07.1999 р.; у період з 2006 року по 2013 рік позивач, як власник квартири №\~39, укладала договори про надання послуг теплопостачання, водопостачання та водовідведення, постачання електроенергії та газу; у період з 2006 року по 2016 рік саме позивач особисто або через [PERSON] регулярно сплачувала послуги теплопостачання, водопостачання та водовідведення, постачання електроенергії та газу, на утримання будинку та прибудинкової території. Водночас, згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєктів нерухомого майна, сформованої 01.06.2016\~р. за №\~60421959, 20.04.2016\~року о 17:18:50 відбулась реєстрація права власності на квартиру №\~39 за [PERSON], реєстраційний номер облікової картки платників податків: [NUMBER], паспорт громадянина України серії ЕА №\~908088, виданий 14.03.2002 року Кіровським РВ УМВС України в Кіровоградській області, відомості про що були внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 21.04.2016 року о 10:40:49, при цьому, підставою для прийняття рішення про реєстрацію став договір купівлі-продажу №\~550, укладений 20.04.2016\~року між невідомою особою та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу [PERSON] Також зі змісту Інформаційної довідки стало відомо, що 16.05.2016\~р. о 12:42:08, відбулась реєстрація переходу права власності на квартиру за [PERSON], відомості про що були внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 23.05.2016 року о 13:49:13, підставою для прийняття вказаного вище рішення про реєстрацію став договір купівлі-продажу №\~468, укладений 16.05.2016\~року між [PERSON] та Відповідачем, посвідчений приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу [PERSON] Представник позивача також зазначив, що квартира №\~39 за договором купівлі-продажу №\~468 була придбана відповідачем по ціні 145\~500,00\~грн., в той час, як оціночна вартість квартири №\~39 на підставі звіту оцінювача від 29.04.2016 року на той момент становила 145\~265,00\~грн. Разом із тим відомо, що позивач ніколи не відчужувала право власності на зазначену квартиру жодній з осіб, в тому числі, [PERSON], та ніяких документів з жодною особою, в т.ч. з [PERSON] не\~підписувала та не уповноважувала інших осіб на вчинення таких дій від її імені та в її інтересах. З огляду на викладене, представник позивача зазначив, що 20.04.2016 року квартира №\~39 вибула з володіння позивача [PERSON], як її власника, незаконно та поза волею останньої, шляхом її відчуження невідомою особою за договором купівлі-продажу на користь [PERSON], який у свою чергу за наступним договором купівлі-продажу вже 16.05.2016\~року відчужив спірне нерухоме майно на користь відповідача [PERSON], та внаслідок зазначених дій до останнього за незаконним договором перейшли всі правомочності власника квартири [ADDRESS], які до 20.04.2016 року належали виключно позивачу, у звязку з чим та на підставі ст. ст. 319, 387, ч. 1 ст. 388 ЦК України представник позивача просить витребувати з чужого незаконного володіння [PERSON] на користь [PERSON] квартиру № 39, загальною площею 52,92 кв.м., у тому числі житловою площею 33,42 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Кіровоград (м. Кропивницький), вул.\~Велика Перспективна (вул. [PERSON]), будинок 10, зареєстровану в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно як обєкт житлової нерухомості за №\~907454635101. Представник позивача [PERSON] [PERSON] в судове засідання надав заяву від 07.08.2017 року, в якій просив провести судове засідання без його участі, позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених в позові, просив позов задовольнити. При цьому, будучи присутнім в попередніх судових засіданнях представник позивача позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, повідомлений судом про час та місце судового розгляду справи належним чином, шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим у встановленому Законом порядку місцем його проживання, причини неявки суду не відомі, крім того, будучи присутнім у попередніх судових засіданнях, відповідач позов не визнав, просив відмовити в його задоволенні, надав суду письмові заперечення, на обґрунтування яких зазначив, що він (відповідач), вирішивши придбати квартиру в м. Кіровограді, впродовж певного часу шукав через видання м. Кіровограда оголошення щодо продажу квартири та в одному із видань газети «Все про все» знайшов оголошення про продаж квартири, яка за попередніми даними його (відповідача) влаштовувала, та після чого він зустрівся з продавцем квартири [PERSON], який, в свою чергу показав йому (позивачу) спірну квартиру [ADDRESS], та вони домовились про вартість вказаного майна, при цьому продавець [PERSON] повідомив, що дана квартира знаходиться у власності останнього. 16.05.2016 року між ним (відповідачем) та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] та даний договір був посвідчений приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу [PERSON], при цьому, відповідно до перевірки, проведеної приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу [PERSON] вказана спірна квартира належала [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу [PERSON] від 20.04.2016 року за реєстраційним номером 550, державна реєстрація проведена 20.04.2016 року номер запису про право власності 14258230. Крім того, в присутності приватного нотаріуса Кіровоградського міського нотаріального округу [PERSON] продавець [PERSON] підтвердив, що він є власником квартири та ніяким чином не обмежений у розпорядженні майном, а також повідомив, що зазначена квартира нікому не відчужена, не надана в користування, а також будь-яких прав треті особи на неї не мають, та у власності інших осіб квартира не перебуває. Крім того, проведеною перевіркою нотаріусом встановлено, що відповідно до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження обєктів нерухомого майна станом на 13.05.2016 року квартира [ADDRESS] під забороною відчуження (арештом) не перебуває. Відповідно до довідки № 4312 від 13.05.2016 року, наданою КП ЖЕО № 2 Кіровоградської міської ради на момент укладення договору купівлі-продажу в зазначеній квартирі не зареєстровані особи, зокрема малолітні та неповнолітні діти, недієздатні чи обмежено дієздатні особи. Крім того, відповідач зазначив, що після підписання угоди він прийшов до свого домоволодіння, але вхідні двері були зачинені і там знаходилися сторонні люди, дії яких суперечили законодавству, оскільки останні знаходилися у квартирі, яка перебувала у його (відповідача) власності. Враховуючи надані в попередніх судових засіданнях пояснення представника позивача, заперечення відповідача, дослідивши матеріали справи, докази по справі в їх сукупності, зясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, виходячи з положень ст.10 та ст.11 ЦПК України, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 19.07.1999 року, посвідченого державним нотаріусом Першої кіровоградської державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстровано в реєстрі за № 1-2148, позивачу [PERSON] на підставі заповіту, посвідченого 13 січня 1998 року Першою кіровоградською державною нотаріальною конторою за р. № 1-143, [PERSON], померлого 04 січня 1999 року, належить квартира під номером 39, що знаходиться в місті Кіровограді по вулиці К. Маркса в будинку під номером 10, яка належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності на житло за № 3851, виданого 28 травня 1993 року Кіровоградською міською радою народних депутатів, зареєстрованого Кіровоградським бюро технічної інвентаризації 31 травня 1993 року за № 5089/17п. Крім того, відповідно до архівної довідки ОКП «Кіровоградське обласне обєднане бюро технічної інвентаризації» № 24312 від 30.05.2016 року право приватної власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] за архівними даними реєстрових книг ОКП «Кіровоградське ООБТІ» станом на 01.01.2013 року зареєстроване за [PERSON], реєстрова книга № 17, запис № 5089. Відповідно до листа КП «ЖЕО № 2» Кіровоградської міської ради від 16.06.2016 року № 756 [PERSON], а саме на її квартиру [ADDRESS] був відкритий особовий рахунок № 12020000427 на сплату послуг на утримання будинку та прибудинкової території на підставі свідоцтва про право на спадщину АВВ 191121 від 19.07.1999 року. Оплата спожитих послуг в період 2013-2016 роки здійснювалась 01.10.2013 р. 982,32 грн., 01.09.2014 р. 1000,00 грн., 01.02.2015 р. 580,00 грн., 01.12.2015 р. 920,00 грн. На даний момент борги за послуги з утримання будинків та прибудинкової території відсутні. На сьогоднішній день у квартирі за вищенаведеною адресою ніхто не зареєстрований. Крім того, позивачем [PERSON] були укладені договори про надання послуг з газопостачання № 78431 від 08.08.2006 року, договір про користування електричною енергією № 0113042 від 29.07.2010 року, договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води від ТЕЦ № [NUMBER] від 09.10.2013 року за адресою [ADDRESS]. Судом також встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу квартири, укладеного 16 травня 2016 року між [PERSON], як продавцем, та [PERSON], як покупцем, посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 468, продавець продав належну йому на праві приватної власності квартиру у власність покупця, а покупець купив її, сплативши за неї обговорену грошову суму. Квартира, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 907454635101, яка відчужується за цим договором, знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Квартира належить продавцю на праві приватної власності . Документом, що посвідчує та підтверджує право власності [PERSON] на квартиру є договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Кіровограсдького міського нотаріального округу [PERSON] 20 квітня 2016 року за реєстровим № 550. Державна реєстрація права власності проведена 20 квітня 2016 року приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу [PERSON] (номер запису про право власності 14258230) (п.п. 1.1, 1.2 Договору). Також встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу, укладеного 20.04.2016 року між [PERSON], як продавцем та [PERSON], як покупцем, посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 550, продавець передав, а покупець прийняв у власність квартиру і сплатив за неї обговорену грошову суму. Квартира номер 39, яка відчужується за даним договором розташована в місті Кіровограді на вулиці Великій [PERSON] в будинку номер 10. Квартира, що є предметом цього договору належить продавцю на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Першою Кіровоградською державною нотаріальною конторою, 01 серпня 1995 року за реєстром № 1-2410, право власності на вимогу діючого на той час законодавства, було зареєстроване Кіровоградським обласним обєднаним бюро технічної інвентаризації 04.08.1995 року, номер запису 5089 в книзі 17. Відповідно до договору, укладеного 01 серпня 1995 року, посвідченого державним нотаріусом Першої кіровоградської державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 1-2410, [PERSON] продав, а [PERSON] купила квартиру під номером 39, що знаходиться в місті Кіровограді, вулиця К. Маркса, в будинку під номером 10. Ця квартира належить продавцю [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Кіровоградською міською радою народних депутатів 30.03.1994 року за № 1467 та зареєстрованого в Кіровоградському бюро техінвентаризації 04.04.1994 року під № 5089/17. Як на підстави позовних вимог представник позивача в позові зазначив, що після набуття позивачем у приватну власність квартири [ADDRESS] (підстава свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 19.07.1999 року), остання в зазначеній квартирі постійно не проживала, періодично мешкала один раз у два-три роки, коли приїжджала до м. Кіровограда з республіки Казахстан, при цьому, регулярно оплачувала через довірену особу комунальні платежі, крім того, позивач ніколи не відчужувала право власності на квартиру, жодних документів не підписувала та не уповноважувала інших осіб на вчинення таких дій від її імені та в її інтересах, на підставі чого 20.04.2016 року квартира № 39 вибула з володіння позивача як її власника незаконно та поза її (позивача) волею шляхом її відчуження невідомою особою на користь [PERSON], який, в свою чергу, за наступник договором купівлі-продажу 16.05.2016 року відчужив спірну квартиру на користь відповідача. Відповідно до ст.330 ЦК України якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до ст.388 цього Кодексу, майно не може бути витребуване у нього. Відповідно до ст.388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Добросовісне придбання, згідно ст.388 ЦК України можливе тоді, коли майно придбане не безпосередньо у власника, а у особи, яка не мала права відчужувати це майно. Наслідком угоди, укладеної з таким порушенням, є повернення майна з чужого незаконного володіння (віндикація). Крім того, відповідно до п. 21, п.п. 22, 25, 26 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справі «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 № 5 у разі коли між особами відсутні договірні відносини або відносини, пов'язані із застосуванням наслідків недійсності правочину, спір про повернення майна власнику підлягає вирішенню за правилами статей 387, 388 ЦК. Якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати це майно з незаконного володіння набувача (статті 387, 388 ЦК). У зв'язку із цим суди повинні розмежовувати, що коли майно придбано за договором в особи, яка не мала права його відчужувати, то власник має право на підставі статті 388 ЦК звернутися до суду з позовом про витребування майна у добросовісного набувача, а не з позовом про визнання договору про відчуження майна недійсним. Це стосується не лише випадків, коли укладено один договір із порушенням закону, а й випадків, коли спірне майно відчужено на підставі наступних договорів. Набувач визнається добросовісним, якщо при вчиненні правочину він не знав і не міг знати про відсутність у продавця прав на відчуження майна, наприклад, вжив усіх розумних заходів, виявив обережність та обачність для з'ясування правомочностей продавця на відчуження майна. При цьому в діях набувача не повинно бути і необережної форми вини, оскільки він не лише не усвідомлював і не бажав, а й не допускав можливості настання будь-яких несприятливих наслідків для власника. До вибуття майна з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом (пункт 3 частини першої статті 388 ЦК) відносяться, зокрема, такі випадки, як вчинення правочину під впливом обману, насильства, зловмисної домовленості представника власника з другою стороною, тобто у всіх випадках, коли майно вибуло з володіння поза волею власника (або законного володільця). Набувач не може бути визнаний добросовісним, якщо на момент вчинення правочину з набуття майна право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно було зареєстроване не за відчужувачем або у цьому реєстрі був запис про судовий спір відносно цього майна (обтяження). Водночас запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про право власності відчужувача не є безспірним доказом добросовісності набувача. Відповідно до положень частини першої статті 388 ЦК власник має право витребувати своє майно із чужого незаконного володіння незалежно від заперечення відповідача про те, що він є добросовісним набувачем, якщо доведе факт вибуття майна з його володіння чи володіння особи, якій він передав майно, не з їхньої волі. При цьому суди повинні мати на увазі, що власник має право витребувати майно у добросовісного набувача лише у випадках, вичерпний перелік яких наведено в частині першій статті 388 ЦК. Крім того, відповідно до Узагальнення практики розгляду судами цивільних справ про визнання правочинів недійсними від 24.11.2008 року Верховного суду України, за якою, зокрема, якщо після укладення недійсного правочину було укладено ще декілька, то вбачається правильним визнавати недійсними не всі правочини, а лише перший і заявляти позов про витребування майна в останнього набувача. Проте в цьому випадку немає перешкод для задоволення лише віндикаційного позову, оскільки право на витребування майна з чужого володіння не потребує визнання недійсним правочину, за яким майно вибуло від законного власника, воно лише обмежене добросовісністю набувача і зберігається за власником за умови, якщо майно вибуває з володіння власника поза його волею, що й повинно бути доведено в суді. Застосування реституції та повернення майна за недійсним правочином, враховуючи положення ст. 216 ЦК, є можливим тоді, коли предметом спору є правочин за участю власника і першого покупця (набувача). Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. В свою чергу, під час судового розгляду справи судом встановлено факт вибуття квартири [ADDRESS] (вул. [PERSON]) в м. Кропивницький (м. Кіровоград) з володіння позивача [PERSON] не з її волі, у звязку з чим, позивач має право вимагати від відповідача [PERSON], як набувача за договором купівлі-продажу квартири від 16 травня 2016 року, укладеного з продавцем [PERSON], посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 468 та повернення з володіння [PERSON] на користь позивача [PERSON] квартири №39 в будинку №10 на вул. [PERSON] (вул. [PERSON]) в м. Кропивницький (м. Кіровоград). Крім того, рішення суду про задоволення позову про витребування майна з чужого незаконного володіння є підставою для здійснення державної реєстрації права власності на майно, що підлягає державній реєстрації, за власником, а також скасування попередньої реєстрації (абз. 5 п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року № 9). Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1455 грн. 00 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved