Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-30 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із вказаним позовом, у якому просять визнати за ними право власності в порядку спадкування в рівних частинах за кожним 1\\2 частини на земельну ділянку площею 2,23 га в умовних кадастрових гектарах, що розташована на території Яснозірської сільської ради Віньковецького району, і належала померлій [PERSON] на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого Віньковецькою райдержадміністрацією згідно розпорядження № 80 від 17.04.1996 року та зареєстрованого в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по колишньому КСП «Урожай» с. Яснозір`я за № [NUMBER] від 30.10.1996 р. В обґрунтування позову вказували, що [INFO] року померла їхня мати [PERSON], якій належало право на земельну частку (пай) розміром 2,23 га, по колишньому КСП «Урожай», посвідчене сертифікатом серії [NUMBER] від 30.10.1996 року. Після її смерті відкрилась спадщина. Позивачі є спадкоємцем померлої за заповітом, та прийняли спадщину шляхом вступу в оперативне управління майном. Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину, немає. 22 грудня 2016 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до приватного нотаріуса Віньковецького районного нотаріального округу Хмельницької області Кухарської Л.А. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину їм було відмовлено через відсутність правовстановлюючого документа на земельну ділянку, який було втрачено. А тому позивачі просять визнати за ними право власності на вказану земельну ділянку в рівних частинах. У судове засідання сторони, будучи повідомленими належним чином про місце, дату та час розгляду справи, не з'явились. Представник позивачів [PERSON] подала до суду письмову заяву, у якій просила справу розглянути за їх відсутності та задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача Яснозірської сільської ради Віньковецького району Хмельницької області секретар виконкому Н. Гонтар, також подала до суду письмову заяву, у якій просила справу розглянути за відсутності представника сільської ради та визнала позовні вимоги. Справа розглянута у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] року у м. Хмельницький померла мати позивачів [PERSON], яка була власником земельної частки (паю) розміром 2,23 га із земель колишнього КСП «Урожай» с. Яснозір`я на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого Віньковецькою райдержадміністрацією згідно розпорядження № 80 від 17.04.1996 року Після смерті спадкодавиці на вказане майно відкрилась спадщина. Позивачі [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцем майна померлої за заповітом, та спадщину прийняли шляхом вступу в оперативне управління майном (довідка Яснозірської сільської ради № 531 від 12.07.2017 року). Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину, немає. Наведені обставини підтверджуються свідоцтвом про смерть спадкодавиці [PERSON] серії [NUMBER] паспортом позивачів, свідоцтвами про народження [PERSON][NUMBER] та свідоцтвом про народження [PERSON] [NUMBER] де матір'ю записана [PERSON]; свідоцтвом про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] серії [NUMBER] заповітом [PERSON] від 16.04.1998 р.; витягом з Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по КСП «Урожай», згідно якої [PERSON] 30.10.1996 року отримала сертифікат серії [NUMBER] по колишньому КСП «Урожай» с. Яснозір`я, розмір земельної частки (паю) становить 2,23 га, вартістю18608,03 грн. Однак, як вбачається із постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 22.12.2016 року, приватного нотаріуса Віньковецького районного нотаріального округу Хмельницької області Кухарської Л.А., після вивчення наданих позивачами документів відмовлено [PERSON] та [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку згідно сертифіката серії [NUMBER], виданого 30.10.1996 року на ім`я [PERSON], в зв'язку з втратою правовстановлюючого документа на вищезазначену земельну ділянку. Зі змісту оголошення в районні газеті «Сільські Новини» № 26 від 30.06.2017 року, загублений сертифікат на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданий 30.10.1996 року на ім`я [PERSON] слід вважати недійсним. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно роз'яснення, які містяться в абз. 3 п. 1 постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Відповідно до ст. ст. 524, 529 ЦК УРСР (1963 року), які діяли на момент виникнення даних правовідносин, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти, дружина і батьки померлого. На час відкриття спадщини в період чинності ЦК УРСР його нормами було передбачено певні дії, які свідчили про прийняття спадщини, у тому числі прийняття спадщини шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном (фактичне прийняття спадщини), та згідно ст. 549 ЦК УРСР спадкоємець визнається таким, що прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до ст. 560 ЦК Української РСР спадкоємці, закликані до спадкоємства, можуть одержати в державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини свідоцтва про право на спадщину, однак за відсутності правовстановлюючого документа позивач позбавлений можливості переоформити спадщину на своє ім'я та отримати свідоцтво. Отже, судом встановлено, що позивачі є рідними сином та дочкою спадкодавиці [PERSON], і є спадкоємцями по заповіту, [PERSON] та [PERSON] вступили в оперативне управління спадковим майном, тобто прийняли спадщину. Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину, та спадкоємців, які б мали право на обов'язкову частку в спадщині, немає. Спадщина відумерлою не визнана. Але у зв'язку з тим, що через втрату правовстановлюючого документа позивачі позбавлені можливості отримати у нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, вирішення виниклого спору можливе лише в судовому порядку. Враховуючи, що позов ґрунтується на законі, доведений належними доказами, визнаний відповідачем, він підлягає частковому задоволенню, оскільки спадкодавець не набула права власності на землю, а набула право на цінний папір - сертифікат на право на земельну частку (пай).

Outcome: partial