Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-27 00:00:00

[PERSON], місце проживання якої: 85107, Донецька обл., м. Костянтинівка, вул. Чернігівська, буд. 64, РНОКПП [NUMBER], звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON], РНОКПП невідомий, про розірвання шлюбу, мотивуючи заявлені вимоги тим, що вона перебуває у шлюбі з відповідачем з 10 червня 1985 року. Під час перебування у шлюбі у сторін народились діти: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Фактично шлюбні відносини припинені з листопада 1999 року, оскільки саме з цього часу сторони проживають окремо, а відповідач взагалі завів собі іншу родину, з огляду на що позивач прийшла до висновку, що розлучення - єдиний вихід для сторін побудувати нове щасливе життя та зберегти нормальне бачення про сім'ю їх спільних дітей. Таким чином, враховуючи, що подальше спільне життя як подружжя, на думку позивача, є неможливим, а збереження шлюбу суперечить її інтересам, [PERSON] звернулась до суду з зазначеною позовною заявою. Оскільки позовну заяву подано з порушенням вимог статті 175 ЦПК України, ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 01 червня 2018 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків, зазначених в ухвалі. Заявою про усунення недоліків, яка надійшла на адресу суду 14 червня 2018 року, недоліки усунуто, у звязку з чим ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 25 червня 2018 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче засідання на 09 годину 30 хвилин 06 серпня 2018 року та визначено відповідачу пятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву з одночасним надісланням копії відзиву відповідно до вимог ч. 4 ст. 178 ЦПК України позивачу. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 06 серпня 2018 року закрито підготовче провадження по цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та призначено справу до судового розгляду по суті на 08 годину 15 хвилин 31 серпня 2018 року. Ухвалою суду від 31 серпня 2018 року судове засідання відкладено на 08 годину 45 хвилин 28 вересня 2018 року у зв'язку з першою неявкою відповідача. До судового засідання позивач не зявилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином: у відповідності до частини 9 статті 128 ЦПК України засобом телефонного звязку, що оформлено відповідною телефонограмою. Звернулась до суду засобом телефонного зв'язку, що оформлено відповідною телефонограмою, з клопотанням про розгляд справи без її участі, зазначивши також, що позовні вимоги просить задовольнити та щодо заочного розгляду справи не заперечує. Повідомлений належним чином про дату, час та місце проведення судового засідання (у відповідності до пункту 19 ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, статті 12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» та статті 1-1 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у звязку з проведенням антитерористичної операції»: шляхом розміщення оголошення про його виклик до суду на офіційному веб-сайті Артемівського міськрайонного суду Донецької області: http://arm.dn.court.gov.ua) відповідач до судового засідання не зявився за невідомою суду причиною, заяв та клопотань про розгляд справи без його участі або про відкладення судового засідання, від нього на адресу суду не надходило. У встановлений ухвалою про відкриття провадження у справі строк відзив на позовну заяву відповідачем також не поданий. Оскільки відповідач був належним чином повідомлений про судове засідання, але причин неявки суду не повідомив, суд вважає можливим у відповідності до пункту 1 частини 3 статті 223 ЦПК України провести судове засідання без його участі. При цьому, за наявності умов, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає необхідним розглянути справу на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення по справі. У звязку з неявкою сторін та у відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося. Дослідивши надані суду докази та проаналізувавши встановлені обставини у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню з наступних підстав. Відповідно до положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як було встановлено судом і таке підтверджується матеріалами справи, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], якій після реєстрації шлюбу присвоєно прізвище чоловіка [PERSON], з 10 червня 1985 року перебувають у шлюбі, який зареєстровано відділом ЗАЦС Костянтинівського міськвиконкому, про що зроблено актовий запис за № 380, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії ІV-НО № 415203 (а.с. 7). Під час перебування у шлюбі у сторін народились діти: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями свідоцтв про народження серії VІ-НО № 444127 та VІІІ-НО № 826137 (а.с. 8). Згідно зі\~ст. 120 СК України\~суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інші обставини життя подружжя. Згідно ст. 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. У відповідності зі ст. 112 СК України, судом з`ясовані фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, якими є відсутність взаєморозуміння, фактичне припинення шлюбних відносин та відсутність бажання в подальшому підтримувати шлюбні стосунки. Приймаючи до уваги фактичні взаємини між подружжям, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя сторін, такі, як відсутність спільного господарювання, фактичне припинення шлюбних відносин протягом тривалого часу, суд дістається висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, внаслідок чого цей позов підлягає задоволенню. Зі свідоцтва про укладення шлюбу вбачається, що при одружені позивач змінила дівоче прізвище «Тумаш» на прізвище чоловіка «Поповська». При цьому, відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи, що позивачем клопотання про відновлення дошлюбного прізвища не заявлено, суд вважає за доцільне залишити позивачу прізвище, набуте у шлюбі. Сторонами\~не заявлено\~про спір\~щодо спільного\~майна. \~ \~ \~ \~ На підставі викладеного,

Outcome: approved