Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-05 00:00:00

Адвокат Шалар І.В., діючи в інтересах [PERSON] , звернувся в суд із вказаним вище позовом. На обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 28.12.2019 року [PERSON] звільнився з Державної установи «Сокирянська виправна колонія (№67)». У зв`язку із звільненням з органів Державної кримінально-виконавчої служби України, 31.12.2019 року він написав на ім`я начальника Державної установи «Сокирянська виправна колонія (№67)» заяву щодо отримання виплати грошової компенсації за належні до отримання предмети речового майна особистого користування, що передбачено пунктами 27 та 60 Порядку про забезпечення речовим майном персоналу Державної кримінально-виконавчої служби України, затвердженого постановою кабінету Міністрів України від 14.08.2013 року №578. У своїй заяві просив здійснити перерахування даної грошової компенсації на його особистий рахунок. Попередньо під час служби, маючи право на одержання за рахунок держави речового майна, ним була недоотримана значна кількість предметів речового майна, а саме: 1 кашкета, 3 кашкетів польових, 2 беретів, 1 шапки із штучного хутра, 6 комплектів курток і штанів польових, 3 куртки утеплені польові, 1 плащ - накидка з чохлом, 2 пари напівчеревиків хромових (чоловічі), 2 пари штанів, 6 пар черевиків з високими берцями, 12 фуфайок, 3 краватки чоловічі, 2 кашне, 3 пари рукавичок трикотажних, 1 ременя поясного з пряжкою, 1 ременя для штанів, а всього 49 предметів на суму 11051,68 гривень. Відповідно до довідки №10 від 31.12.2019 року про виплату грошової компенсації за належні до видачі предмети речового майна [PERSON] мав отримати кошти у сумі 11051,68 гривень, однак вказані виплати не отримав. Просив стягнути з Державної установи «Сокирянська виправна колонія (№67)» на користь позивача [PERSON] грошову компенсацію за не отримані предмети речового майна у сумі 11051,68 гривень. Крім цього, просив стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 908 гривень та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10000 гривень. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, однак його представник - адвокат Шалар І.В. направив до суду клопотання, в якому позовні вимоги підтримав у повному об`ємі та просив розглянути справу без його присутності та без присутності позивача. Представник відповідача Пержун К.Б. в судове засідання також не з`явилася, проте подала до суду заяву про розгляд справи без її присутності, позовні вимоги визнає, у зв`язку з чим просила стягнути з відповідача судовий збір в розмірі 50 відсотків від сплаченого позивачем. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Підстав, передбачених ч.2 ст.223 ЦПК України, для відкладення розгляду справи не встановлено, у зв`язку з чим судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. З наведених у позовній заяві обставин, які згідно ч.1 ст.82 ЦПК України не підлягають доказуванню, оскільки визнані сторонами, судом встановлено, що позивач [PERSON] проходив службу в органах Державної кримінально-виконавчої служби України та будучи прапорщиком внутрішньої служби, молодшим інспектором відділу нагляду і безпеки державної установи «Сокирянська виправна колонія (№67)», був звільнений відповідно до пункту 7 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (за власним бажанням). Вислуга років на день звільнення: у календарному обчислення становить - 22 роки 4 місяці 3 дні; у пільговому обчисленні - 29 років 1 місяць 16 днів. (Витяг з наказу №222/ОС-19 від 28.12.2021 року). Згідно довідки Державної установи «Сокирянська виправна колонія (№67)» №10 від 31.12.2021 року, розмір грошової компенсації [PERSON] за належні до видачі предмети речового майна в кількості 49 предметів становить 11051,68 гривень. Відповідно до пункту 23 Порядку забезпечення речовим майном персоналу Державної кримінально-виконавчої служби (надалі - Порядок), грошової компенсації вартості за не отримане речове майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18.08.2013 року № 578, грошова компенсація замість предметів речового майна особистого користування, що підлягають видачі особам рядового і начальницького складу, виплачується згідно з пунктом 60 цього Порядку. Вартість предметів речового майна особистого користування визначається ДПтС відповідно до їх закупівельної вартості. Згідно п. 27 вказаного Порядку, під час звільнення із служби особам рядового і начальницького складу за їх бажанням може видаватися речове майно особистого користування, яке не було ними отримано на день звільнення, або виплачуватися грошова компенсація за нього за цінами, що діють на день підписання наказу про звільнення. 31.12.2019 року [PERSON] звернувся із письмовою заявою до начальника Державної установи «Сокирянська виправна колонія (№67)» Мартинюка Г.М. щодо виплати йому вказаної грошової компенсації, яку просив перерахувати на його особистий рахунок за вказаними ним реквізитами, однак виплату коштів йому не було здійснено, у зв`язку з тим, що установа у 2020 році не отримувала коштів загального фонду по КЕКВ 2210 «Предмети, матеріали, обладнання та інвентар» для виплати коштів за не отримане речове майно працівникам, які проходили службу в установі. При цьому, судом встановлено, що під час судового розгляду даної справи погашення заборгованості перед [PERSON] частково було проведено державною установою «Сокирянська виправна колонія (№67)» зі спеціального фонду у сумі 10885,90 грн., що підтверджується платіжним дорученням №628 від 16.06.2021 року.Доказів сплати позивачу решти грошової компенсації за не отримане речове майно в розмірі 165,78 коп. відповідачем суду не надано. За вказаних обставин, позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню в сумі 165,78 грн. Вирішуючи вимоги в частині стягнення судових витрат, суд виходить з наступного. За змістом ч.1 п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать і витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи положення ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів. Таким чином, відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у зв`язку з визнанням позову представником відповідача Пержун К.Б. до початку розгляду справи по суті з державного бюджету підлягає поверненню позивачу [PERSON] 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову, а також відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову у розмірі 454 грн. Крім того, статтею 137 ЦПК України визначено порядок відшкодування витрат на правничу допомогу. Відповідно до вимог вказаної статті витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно ч.2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи. На підтвердження понесених витрат на правову допомогу представником позивача, адвокатом Шалар І.В. подано: договір №177 про надання правової допомоги від 18.02.2021 року; додаток №1 до договору №177 Про надання правової допомоги від 18.02.2021 року; копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серія ЧЦ № 000371 від 25.04.2019 року. За таких обставин, суд приходить до висновку, що додані до клопотання докази на підтвердження понесених відповідачем витрат на правову допомогу, є належним та допустимими, а отже, підлягають до задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: partial