Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-14 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з цим позовом посилаючись на те, що 06.07.2013 року померла їхня мати [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на майно яке належало їй на праві власності та на майно, на яке вона мала право на день смерті. Позивачі являються спадкоємцями майна [PERSON] за заповітом, посвідченим державним нотаріусом Другої Дрогобицької державної нотаріальної контори від 26.03.2011 року. Маючи Державний акт на право приватної власності на землю серії ЛВ №039058 виданий [PERSON] райдержадміністрацією 16.09.2004 року [PERSON] на підставі розпорядження голови райдержадміністрації від 31.08.2004 року № 496 на земельні ділянки загальною площею 1,7313 га які розташовані на території [PERSON] сільської ради і призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, позивачі звернулись до державного нотаріуса Першої Дрогобицької державної нотаріальної контори для видачі свідоцтва про право на спадщину. Державний нотаріус в свою чергу звернувся із запитом до Держгеокадастру у [PERSON] районі для надання їй [PERSON] з Державного земельного кадастру по реєстрації земельних ділянок загальною площею 1,7313 га. Рішенням державного кадастрового реєстратора Управління Держгеокадастру у [PERSON] районі Львівської області від 04.11.2015 року позивачам було відмовлено у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру на підставі розробленої [PERSON] районним виробничим відділом Львівської регіональної філії Центру ДЗК технічної документації із землеустрою на земельні ділянки загальною площею 1,6500 га, в с.Купновичі, призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, право на які мала [PERSON], в порядку виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв). Причиною відмови у внесенні відомостей про земельні ділянки до Державного земельного кадастру і надання витягу із земельного кадастру став факт прийняття головою [PERSON] РДА розпорядження № 528 від 11.10.2010 року, яким визнано таким, що втратило чинність розпорядження голови [PERSON] РДА від 31.08.2004 року № 496, згідно якого спадкодавцю, [PERSON], було надано дозвіл на складання проекту відведення земельної частки (паю) та безоплатну передачу у власність земельних ділянок по [PERSON] сільській раді площею 1,7313 га. Оскільки, розпорядження голови [PERSON] РДА від 31.08.2004 року № 496, яким виділено земельні ділянки спадкодавцю відмінене, то Державний акт на право приватної власності на землю серії ЛВ № 039058 виданий [PERSON] РДА 16.09.2004 року [PERSON] на підставі цього розпорядження, вважається протиправним і таким, що також повинен бути визнаний недійсним. Спадкодавець [PERSON] мала право на земельну частку (пай) у [PERSON] спілці власників селянських господарств розміром 1,93 ум.кад.га без визначення меж цієї частки в натурі на підставі розпорядження Голови [PERSON] РДА № 245 від 17.04.1997 року. Сертифікат який посвідчував її право на земельну частку (пай) серії ЛВ-14 № 904 був у неї вилучений взамін отриманого Державного акту на право приватної власності на землю. З врахуванням наведеного, позивачі вважають, що способом захисту свого права на земельну частку (пай), яка належала спадкодавцю є визнання Державного акту на право приватної власності на землю недійсним та визнання за ними права на земельну частку (пай) в порядку спадкування та просять суд позов задовольнити. Позивачі [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні позов визнали з обставин викладених у позовній заяві та просили його задовольнити. Представник відповідача [PERSON] районної державної адміністрації [PERSON] у судовому засіданні позов визнав та не заперечує з приводу його задоволення. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Самбірського району Львівської області у судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи. Представник третьої особи Управління Держгеокадастру у [PERSON] районі Львівської області [PERSON] у судовому засіданні погодилась з усіма заявленими позивачами позовними вимогами та з приводу задоволення позову не заперечувала. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, зясувавши всі обставини справи і перевіривши їх доказами, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Із копії свідоцтва про смерть серія І-СГ № 311991 від 08.07.2013 року виданого виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Самбірського району Львівської області відомо, що [PERSON] померла 06.07.2013 року у м. Дрогобичі, Львівської області. ( а.с. 7). Факт того, що позивачі являються доньками спадкодавця [PERSON] засвідчують копії представлених ними документів, а саме: копія свідоцтва про народження серія 1-УР № 859679 від 21.04.1961 року, копія свідоцтва про укладення шлюбу № 271028 від 13.05.1973 року, копія свідоцтва про народження серія І-АГ № 1148207 від 26.06.1969 року, копія витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища та копії паспортів позивачів. ( а.с. 17-18, 21-23, 26). Згідно копії заповіту від 26.03.2011 року, посвідченого державним нотаріусом Другої Дрогобицької державної нотаріальної контори відомо, що [PERSON] на випадок своєї смерті зробила розпорядження, згідно якого усе майно, яке перераховане у даному заповіті заповідає в рівних частках [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. ( а.с. 8). Із копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 10.02.2015 року посвідченого [PERSON], державним нотаріусом Першої Дрогобицької державної нотаріальної контори відомо, що спадщина, на яку видане це свідоцтво, складається з житлового будинку № 18 по вул. Стрілецькій в с. Купновичі Самбірського району Львівської області. До будинку відносяться господарські будівлі і споруди. Спадкоємцями зазначеного у заповіті майна [PERSON] є її дочки [PERSON] і [PERSON] по ? частці у спадщині кожна. ( а.с. 9). Як вбачається із копії повідомлення від 30.11.2015 року наданого Першою Дрогобицькою державною нотаріальною конторою, для видачі спадкоємцям свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території [PERSON] сільської ради Самбірського району, які належали [PERSON], яка померла 06.07.2013 року, позивачам запропоновано звернутись в ліцензовану землевпорядну організацію для розроблення технічної документації по відновленню меж земельних ділянок, на підставі якої будуть визначені кадастрові номери та надано витяги з Державного земельного кадастру. ( а.с. 10). Згідно копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЛВ № 039058 від 16.09.2004 року відомо, що даний акт видано [PERSON] на підставі розпорядження голови [PERSON] районної державної адміністрації від 31.08.2004 року № 496 про те, що вона є власником земельної ділянки площею 1,7313 га у межах згідно з планом. Земельна ділянка розташована на території [PERSON] сільської ради. Цільове призначення земельної ділянки ведення товарного сільськогосподарського виробництва. ( а.с. 11). Відповідно до рішення № РВ-4600092792015 від 04.11.2015 року, адресованого [PERSON], відомо про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру з підстав невідповідності поданих документів вимогам, установленим Законом України «Про Державний земельний кадастр» і Порядку ведення Державного земельного кадастру, а саме: невідповідність електронного документа установленим вимогам (площа вказана в обмінному файлі не співпадає із площею в документації). ( а.с. 12). Із копії розпорядження голови [PERSON] районної державної адміністрації від 17.04.1997 року № 245 відомо про видачу сертифікатів на право на земельну частку (пай) особам, що мають право на середню земельну частку згідно статті 6 Земельного Кодексу України по [PERSON] сільській раді. У доданому списку зазначено дані щодо [PERSON]. ( а.с. 14-15). Згідно копії розпорядження голови [PERSON] районної державної адміністрації від 11.10.2010 року № 528 відомо про відміну розпоряджень голови районної державної адміністрації від 25.11.1998 року № 890, від 17.07.2000 року № 582, від 20.07.2000 року № 600, від 18.03.2002 року № 118, від 31.08.2004 року № 496, від 15.09.2004 року № 526. ( а.с. 13). Із копії витягу з книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по [PERSON] сільській раді відомо, що власником сертифікату серія ЛВ-14 № 904 є [PERSON]; місце проживання [INFO]; назва колективного с/г підприємства, кооперативу, товариства СВСГ «Купновицька»; розмір земельної частки (паю) в умовних кадастрових гектарах 1,93; підстава для реєстрації розпорядження голови [PERSON] РДА від 17.04.1997 року. ( а.с. 16). Згідно копії довідки від 13.05.2015 року № 523 виданої виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Самбірського району Львівської області відомо, що [PERSON] мала у власності земельні ділянки (пай). Дані земельні ділянки не мають обмежень у використанні і не обмежені сервітутами. ( а.с. 24). Копія висновку від 30.07.2015 року № 1083 видана Управлінням Держземагенства у [PERSON] районі Львівської області також засвідчує про відсутність обмежень прав на земельні ділянки, які належали [PERSON] та відсутність щодо них земельних сервітутів. ( а.с. 25). У відповідності до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» 5.06.2003 року № 899-ІV основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документи, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Згідно з ст. 3 цього Закону, підставами для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є подання власниками сертифікатів на право на земельну частку (пай), заяви про виділення їм земельної частки (паю) в натурі (на місцевості), а сільські, селищні, міські ради та районні державні адміністрації в межах їх повноважень щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) приймають рішення щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що нале\-жали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до норм ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Аналізуючи зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що даний позов є підставний та підлягає до задоволення, оскільки з незалежних від позивачів обставин вони не мають можливості оформити у державного нотаріуса свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай) по ? частині кожна, так як вилучений сертифікат серії ЛВ-14 № 904 в порядку отримання Державного акту на землю поверненню не підлягає.

Outcome: approved