Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-24 00:00:00

Адвокат Оверченко Оксана Анатоліївна звернулася до суду в інтересах [PERSON] про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні, заінтересована особа - Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області, в якій зазначила, що заявниця [PERSON] є дружиною [PERSON] . [INFO] її чоловік помер. Вони проживали разом, вели спільне господарство та під час сумісного проживання заявниця знаходилась на утриманні свого чоловіка, оскільки розмір її пенсії був значно меншим ніж розмір пенсії її чоловіка, у зв`язку з чим пенсія померлого була постійним і основним джерелом засобів до існування. Метою звернення до суду є встановлення факту перебування на утриманні померлого чоловіка для отримання пенсії у зв`язку з втратою годувальника. Іншої можливості встановлення зазначеного факту немає, у зв`язку з чим представник позивача звернувся до суду із даною позовною заявою. З урахуванням уточненої заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, представник заявника просила суд встановити факт проживання однією сім`єю [PERSON] разом із померлим чоловіком [PERSON] та перебування її на його утриманні на час його смерті [INFO] . 09.03.2021 до суду від представника УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області Кулішової Л. надійшли письмові пояснення проти заяви про встановлення факту перебування на утриманні та спільного проживання, в яких зазначено, що управління не визнає заявлені вимоги [PERSON] і просить відмовити в задоволенні її заяви. Зазначає, що сам по собі факт отримання [PERSON] доходу у меншому розмірі ніж у [PERSON] не є підставою для задоволення позовної заяви, оскільки вказані обставини не дають підстав для висновку про її перебування на утриманні чоловіка. Для встановлення факту перебування особи на утриманні необхідно довести, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Розмір пенсії за віком [PERSON] не є нижчим за прожитковий мінімум в Україні, встановлений для осіб, що втратили працездатність. Крім того, [PERSON] та [PERSON] фактично були зареєстровані за різними адресами. Не підлягає встановленню факт сумісного проживання двох осіб як чоловіка та жінки, якщо вони перебували у зареєстрованому шлюбі на час сумісного проживання. У зв`язку з вищевикладеним управління просить відмовити у задоволенні заяви [PERSON] . У судовому засіданні заявник [PERSON] заяву підтримала повністю, просила її задовольнити та зазначила, що вона з чоловіком була зареєстрована за різними адресами як внутрішньо-переміщена особа, оскільки вони не змогли разом приїхати до м. Сєвєродонецька та зареєструватися. В м. Сєвєродонецьку проживали в одній квартирі разом. Вона має трьох дітей, однак матеріальну допомогу вони їй не надають, лише іноді привозять продукти харчування. Померлий чоловік [PERSON] працював на заводі майстром, тому пенсія в нього була велика. У судовому засіданні представник заявника [PERSON] підтримала заяву, просила її задовольнити у повному обсязі. Представник заінтересованої особи Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області в судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. На підставі клопотання представника заявника [PERSON] , яке було задоволено судом, у судовому засіданні було допитано свідків [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що знає заявницю [PERSON] з дитинства, вони живуть в одному будинку, є сусідами. Зі своїм чоловіком [PERSON] почала жити з 2008 року, а уклали вони шлюб у 2010 році. Заявниця весь час була разом з чоловіком, жили вони разом та вели спільне господарство. Пенсія у [PERSON] була десь приблизно 2000 грн., а у її чоловіка - понад 10 тисяч грн. Відпочивали вони за рахунок [PERSON] . Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що вона є донькою заявниці [PERSON] , яка у 2010 році уклала шлюб з [PERSON] . Жили вони всі разом по день смерті [PERSON] , оскільки в них була чотирьохкімнатна квартира. Свідок постійно їздить на заробітки, а потім повертається жити додому. В них окремий бюджет, в неї є син, якого їй потрібно матеріально забезпечувати. Пенсія матері складає десь 2 тисячі, а у [PERSON] 10 тисяч. Жили вони за рахунок його пенсії, вона могла купувати за свій рахунок лише продукти харчування. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що заявниця [PERSON] з 2008 року проживала разом з дідом [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , а в 2010 році вони уклали шлюб. У неї є маленька дитина, яку вона залишила у [PERSON] та [PERSON]. Дід [PERSON] працював на заводі і в нього була пенсія більша ніж у [PERSON] десь 12 тисяч гривень, а у неї приблизно 2500 грн. За його кошти вони здійснили утеплення будинку, поклали плитку. У діда була квартира в місті, яку він згодом віддав своєму сину та переїхав жити до [PERSON] . Вони завжди були разом, їздили відпочивати, до санаторію, він все оплачував. [PERSON] жила за рахунок пенсії чоловіка. Вислухавши заявника та її представника, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини. З матеріалів справи судом встановлено, що згідно з копією паспорту громадянина України серії [NUMBER] , виданого Перевальським РВ УМВС України в Луганській області 21.04.1998, [PERSON] народилася [INFO] у з/р Комсомолець Луганської області та з 13.08.1974 року зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Згідно з копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 01.11.2010 виконкомом Комісарівської селищної ради Перевальського району Луганської області, [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 01.11.2010. Прізвище після одруження чоловіка - [PERSON] , прізвище дружини - [PERSON] . Згідно з копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 17.01.2020 Алчевським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), [PERSON] помер [INFO] у віці 85 років у місті Алчевську Луганської області, про що складено відповідний актовий запис № 12. [PERSON] , що проживає за адресою: [ADDRESS] , перебував на обліку в Управлінні ПФУ м. Сєвєродонецька Луганської області та отримував пенсію на момент смерті в розмірі 13 536, 15 грн. Розмір його пенсії за період з липня 2019 року по грудень 2019 року склав 81 264, 26 гривень, що підтверджується копією довідки Управління Пенсійного фонду України в Луганській області № 27 від 15.02.2021. [PERSON] знаходиться на обліку в УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області та отримує пенсію за віком у розмірі за січень - лютий 2019 року 1 758, 06 грн., за березень - червень 2019 року 1 858, 06 грн. кожного місяця, за липень 2019 року - квітень 2020 року 2000 грн., за травень - серпень 2020 року 2100 грн., за вересень - грудень 2020 року 2 115, 41 грн., що підтверджується копією довідки про доходи Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області № 8511 2055 9051 1750. Відповідно до копії листа-повідомлення № 1216-02-8/7070 від 05.0.2020 Управлінням Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області [PERSON] було запропоновано до заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника подати документ про перебування членів сім`ї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника, який є обов`язковим. Довідки внутрішньо переміщених осіб, акти обстеження матеріально-побутових умов, копії паспортів не є документами, які засвідчують факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 та п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. Відповідно до п. 8 Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Відповідно до ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається: непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні. До членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника. Відповідно до ст. 3 СК України сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу. Доказами, які свідчать про факт проживання [PERSON] на момент смерті з [PERSON] , а саме 04.12.2019, у квартирі [ADDRESS] , є показання свідків [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , допитаних в судовому засіданні. Показання цих свідків суд вважає належними та допустимими доказами, оскільки вони стосуються предмету доказування та отримані безпосередньо судом. При цьому, підстав, за яких суд повинен вважати показання свідків недостовірними, не вбачається, а тому суд вважає ці показання достатніми як докази, на підтвердження факту якого їх подано заявником. Враховуючи вищевикладені обставини та письмові докази, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 01.11.2010, разом проживали за адресою: [ADDRESS] , а отже, були однією сім`єю, які спільно проживали та були пов`язані спільним побутом. Оскільки розмір пенсії померлого [PERSON] значно перевищує розмір пенсії [PERSON] , суд доходить висновку, що пенсія померлого [PERSON] була постійним та основним джерелом засобів для існування даної сім`ї. Таким чином, [PERSON] , будучи непрацездатною особою, яка досягла пенсійного віку, перебувала на утриманні свого чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] . Разом з тим, суд вважає, що надана заявником довідка про фактичне проживання з померлою особою на день її смерті № 05 від 05.11.2020, видана відділом по забезпеченню життєдіяльності смт. Комісарівка адміністрації Перевальського району «Луганської Народної Республіки», не може бути прийнята судом до уваги як належний та допустимий доказ, оскільки він виданий установою, яка знаходиться на тимчасово окупованій території, що створена, обрана чи призначена у порядку, не передбаченому законом, а, отже, будь-які видані такими установами документи є недійсними та такими, що не створюють жодних правових наслідків. Стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян. Так, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави-члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів». Отже, з вищенаведеного вбачається, що судом України незаконність та недійсність письмових доказів виданих на тимчасово окупованій території Луганської області (т. зв. «ЛНР») не може бути застосовна лише до таких дій як реєстрація народжень, смертей і шлюбів, в усіх інших випадках, зокрема і при розгляді даної заяви про встановлення факту перебування на утриманні свого чоловіка, судом встановлюється незаконність та недійсність таких доказів, у зв`язку з чим вони не можуть бути прийняті як належні та допустимі. За таких обставин, в судовому засіданні встановлено, що обставини, викладені представником заявника у позовній заяві в обґрунтування вимог заявника є достовірними, підтверджені належними та допустимими письмовими доказами, сумніву у суду не викликають і вважаються судом доведеними, у зв`язку з чим заява адвоката Оверченко Оксани Анатоліївни в інтересах [PERSON] про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні, заінтересована особа - Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області, підлягає задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, суд зазначає, що при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved