Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-17 00:00:00

[PERSON] у квітні 2020 року звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про зняття арешту нерухомого майна, а саме просить суд зняти арешт нерухомого майна [PERSON] , що накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, ВП №30779836, 20.01.2012, Дзержинським ВДВС ХМУЮ, об`єкт обтяження - невизначене майно, все майно в межах суми боргу у розмірі 34437, 75 грн., тип обтяження - арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 12079460, зареєстровано: 20.01.2012 13:28:45 за №12079460 реєстратором: Харківська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, 6101, Харківська обл., м. Харків, пр-т. Гагаріна, 20-А (2-ий пов.), 703-44-01, 703-55-17. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до свідоцтва про право власності № [NUMBER] від 29.09.1994 року, що видане органом приватизації житлового фонду (ОПЖФ) Виробничого об`єднання «Комунар» [PERSON] та іншим співвласникам - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить частка 38/100 чотирьохкімнатної комунальної квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] . У січні 2020 року позивач намагався здійснити відчуження своєї частки комунальної квартири, однак при зверненні до приватного нотаріуса щодо перевірки документів, необхідних для здійснення правочину, нотаріус повідомив, що за ним зареєстрований арешт нерухомого майна №12079460 від 20.01.2012 року. У жодному електронному реєстрі не міститься відомостей щодо причин відкриття ВП №30779836 щодо [PERSON] , а лист-відповідь №33434/19.06-03 органу державної виконавчої служби містить відомості про неможливість надання інформації щодо виконавчих проваджень щодо [PERSON] , а відкриті виконавчі провадження щодо [PERSON] відсутні. Просить суд позов задовольнити, адже накладений арешт перешкоджає йому реалізовувати належні йому права щодо нерухомого майна. Представник [PERSON] - [PERSON] надала до суду заяву з проханням проводити судовий розгляд без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) відзиву на позовну заяву, який би відповідав вимогам статті 178 ЦПК України, чи будь-яких письмових та електронних доказів (які можливо доставити до суду), висновків експертів, заяв свідків, що підтверджують заперечення проти позову, до суду не надав. Суд, дослідивши доводи позивача, викладені у позові, та оцінивши докази, представлені в матеріалах справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідно до свідоцтва про право власності № [NUMBER] від 29 вересня 1994 року, що видане органом приватизації житлового фонду Виробничого об`єднання «Комунар», [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить 38/100 частки чотирьохкімнатної комунальної квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Вказане підтверджується довідкою №1043470 від 07.09.2018 року Комунального підприємства «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради. Як вбачається із інформаційної довідки №204074383 від 13.03.2020 року, згідно Інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта - фізичної особи « [PERSON] , РНОКПП - [NUMBER] , у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна зареєстровано арешт нерухомого майна №12079460, підстава обтяження - постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, ВП №30779836, 20.01.2012, Дзержинський ВДВС ХМУЮ, об`єкт обтяження - невизначене майно, все майно в межах суми боргу у розмірі 34437,75 грн., власник - [PERSON] , обтяжувач - Дзержинський відділ державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, Код: 34952393. Згідно листа Шевченківського відділу держаної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) №33434/19.6-03 від 18.02.2020 року вбачається, що згідно перевірки даних автоматизованої системи виконавчого провадження, відповідно до якої здійснюється збирання, зберігання, захист, облік, пошук, узагальнення на надання відомостей про виконавчі дії, станом на 18.02.2020 року відкриті виконавчі провадження, за яким боржником є [PERSON] , у Шевченківському відділу держаної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області не перебувають. Питання зняття арешту з майна може бути вирішене судом. Автоматизована система виконавчого провадження також не містить відомостей про виконавче провадження ВП №30779836, а також про виконавчі провадження за боржником [PERSON] , у Єдиному реєстрі боржників також відсутні відомості щодо [PERSON] . Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до статті 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Відповідно до статті 317 Цивільного кодексу України, власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно статті 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до частини 1 статті 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно статті 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до частини 2 статті 50 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу, який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. У відповідності до частини 1 статті 56 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Згідно частин 4, 5 статті 56 Закону України «Про виконавче провадження», підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Через наявність арешту на належне позивачу майно, він позбавлений можливості розпоряджатись ним. Таким чином, накладений арешт на майно порушує право власності позивача. При цьому, у матеріалах справи відсутні докази про те, що на даний час існує потреба в арешті зазначеного вище майна. Виходячи з вищевикладеного, на час звернення з заявою до суду за наявності арешту (обтяжень) накладених на майно, порушується право власності позивача, внаслідок чого останній позбавлений змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved