Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-15 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON] та просять суд позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], щодо малолітніх [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Свої позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] обґрунтовують тим, що на підставі розпорядження голови Білгород-Дністровської райдержадміністрації від 04.06.2014 року вони є прийомною родиною на території Козаціької сільської ради. В 2013 році до їхньої родини було влаштовано двох дітей, рідних між собою, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] Ці діти мають тимчасовий статус дітей, позбавлених батьківського піклування оскільки їх біологічна мати [PERSON], у період 2013-2016 років перебувала у місцях позбавлення волі за вбивство власної дитини. Під час проживання дітей з матірю [PERSON] вони не мала належного ставлення до себе, були не доглянутими, молодша донька [PERSON] потребувала медичної допомоги через вади в розвитку, проте відповідачка не спроможна була забезпечити дитині таку допомогу. [PERSON] неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності за ухиляння від своїх батьківських обовязків, не працювала та зловживала алкогольними напоями, засобом існування були грошові кошти отримані в якості соціальних виплат державної допомоги по народженню дітей. В той же час, прийомна сімя дітей подружжя [PERSON] та [PERSON], забезпечили дітей гідними умовами проживання, надали та оплатили молодшій дівчинці [PERSON] лікування, доглядали за нею, що дало позитивний результат та сприяло оздоровленню дівчинки. Після відбування строку покарання [PERSON] не змінила свого ставлення до дітей, вона ухиляється від своїх обовязків по їх вихованню, починаючи з травня 2016 року, коли вона звільнилась з місць позбавлення волі, не цікавиться їх життям, не прикладає зусиль для влаштування на роботі. Ці обставини є підставою для позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно двох дітей, інакше, життя дітей з біологічною матірю призведе до суттєвого погіршення їх життєвих умов, стану здоровя та морального стану. Позивачі та їх представник [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю та просили суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог. Представник служби у справах дітей Білгород-Дністровської районної державної адміністрації Одеської області [PERSON] у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовної заяви посилаючись на висновок служби про доцільність позбавлення відповідачки батьківських прав та вказала, що позбавлення батьківських прав відповідатиме інтересам дітей. Представник Центру соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Білгород-Дністровської районної державної адміністрації Одеської області [PERSON] у судовому підтримала позовні з вимоги, просила суд їх задовольнити, оскільки це відповідає інтересам дітей. Прокурор Білгород-Дністровської місцевої прокуратури [PERSON] у судовому засіданні підтримала позовну заяву, не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, заслухавши доводи сторін та учасників справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що відповідачка є рідною матірю двох малолітніх дівчаток - [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії І-ЖД № 334258, видане відділом ДРАЦС реєстраційної служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції 15.06.2010 року, актовий запис № 282), та [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії І-ЖД № 338299, видане виконкомом Софіївської сільської ради Білгород-Дністровського району 18.02.2013 року, актовий запис № 02). Відповідно до розпорядження голови Білгород-Дністровської районної державної адміністрації № 279/А-2014, від 04.06.2014 була утворена прийомна родина на території Козацької сільської ради [PERSON] та [PERSON]. В родину було влаштовано двох дітей, рідних між собою [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що мають тимчасовий статус дітей, позбавлених батьківського піклування. З характеристики на [PERSON], що надана Приморською сільською радою № 526 вбачається, що до жовтня місяця 2013 року діти проживали на території Приморської сільської ради з рідною матірю [PERSON], яка власного житла не мала, місце проживання постійно змінювалось, не працювала, жила за кошти соціальних виплат державної допомоги по народженню на дітей, неодноразово притягувалася до адміністративної відповідальності за злісне ухилення від виконання батьківських обовязків, досить часто діти перебували тимчасово в державних закладах (притулок, спеціалізовану будинки дитини) на повному державному забезпеченню. З 2013 року по травень 2016 року відповідачка відбувала покарання в місцях позбавлення волі за вбивство власної дитини. Відповідачка офіційно не працевлаштована, власного житла не має. Статтею 165 Сімейного кодексу України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сімї якої проживає дитина, заклад охорони здоровя, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до [PERSON] обстеження матеріально-побутових умов сімї, які були складені 05.09.2016 року комісією за місцем мешкання відповідачки у с. Вільне по вул. Першотравнева, 64 встановлено, що [PERSON] не працює і офіційно не працювала, має борг у магазині, у помешканні житлово-побутові умови посередні, але в приміщенні присутній запах від паління, повітря затхле, вона має увесь необхідний пакет документів, знає місцезнаходження своїх дітей, але питання про повернення дітей не порушувала, від соціального супроводу відмовилась. З повідомлення за №631/01-14 від 24.10.2016 року на імя начальника служби у справах дітей Білгород-Дністровської державної районної адміністрації з Білгород-Дністровського районного центру соціальних служб для сімї, дітей та молоді (далі - Центр), вбачається, що процес адаптації дітей [PERSON] та [PERSON] в родині позивачів, де вони були влаштовані, проходив без особливих ускладнень. В ході адаптації батьки - позивача, відповідно до рекомендацій психолога, максимально забезпечили [PERSON] та [PERSON] умовами для повноцінного виховання та розвитку, та керувалися максимальним розумінням соціальної історії дітей. На початку перебування дітей в родині дівчата відокремили максимальну довіру до прийомної матері, оскільки, відповідно до привязаності, як міцного емоційного звязку, сформованого у процесі піклування за дітьми, непорушним став образ матері. Згодом в процесі адаптації довірливі та теплі стосунки склалися у дівчат між прийомним батьком та прийомною сестричкою. За результатами проективних методик проведених з [PERSON], було встановлено, що дитина має негативний емоційний досвід, пов'язаний з біологічною матірю, що стає причиною того, що дитина витісняє образ рідної матері в підсвідомості. В ході бесід з [PERSON], дитина згадує рідну тітку, що опікувалася елементарними проблемами дитини. Психологічний стан дитини при влаштуванні у прийомну родину був дещо розбалансований. Дівчинка виявляла гіперактивність і прагнула володіти максимальною кількістю речей, що інтерпретовано психологом, як потреба забезпечити себе заздалегідь речами, які згодом можуть бути недоступними. Це свідчить про низьку забезпеченість речами першої необхідності у соціальному досвіді дитини. В процесі адаптації, стверджена у безпеці та захисті, дитина позбулася барєрних проявів і максимально відкрито та довірливо ставиться до навколишнього середовища. Батьками були вжиті заходи направлені на формування в дитини культурно-гігієнічних навичок та навичок самообслуговування за допомогою використання ігрових вправ та наочних прикладів. Дівчинка володіє навичками самообслуговування відповідно до віку. У серпні 2014 року [PERSON] була влаштована в дошкільний навчальний заклад «Зірочка». Зі слів адміністрації закладу, процес адаптації дитини в дитячому колективі пройшов без ускладнень. Дівчинка комунікативна, активна. З однолітками будує відносини засновані на взаємних інтересах. В дитячому колективі конфліктів не має. [PERSON] була влаштована у родину позивачів у відносно малому віці. Дитина відставала у розвитку відповідно до віку. Такі прояви повязані з низьким задоволенням потреб дитини в емоційному та соціально-комунікативному спілкуванні. Не були сформовані елементарні координаційні та соціальні навички. Батьками були вжиті максимальні заходи направлені на розвиток дитини та формування навичок відповідно до віку. На даний час дитина емоційно стабільна, має власну думку та позицію в родині. Відвідує дошкільний навчальний заклад «Зірочка». В дитячому колективі має авторитет. Спілкується без обмежень, конфліктів з дітьми не має. Нарікань з боку адміністрації закладу не надходило. Прийомні батьки приділяють максимальну увагу всебічному розвитку дітей, розвитку їх індивідуальних та загальних навичок. Приймають активну участь у суспільному житті дітей, спілкуються з дітьми та стежать за їх здоровям. Приймають участь у групах взаємопідтримки прийомних батьків. Звертаються до психолога центру за потребою та виконують надані рекомендації. Дівчата забезпечені власним простором, спальними місцями та місцями для проведення дозвілля, одягом, іграшками та речами житлово-побутового використання. Батьки виконують всі умови передбачені законодавством України та умовами договору про влаштування дітей. У звязку з тим, що [PERSON] та [PERSON] були влаштовані у родину у ранньому віці та вже довготривалий час перебувають в родині, дівчата ідентифікують себе з прийомними батьками. Родину, побут та соціальне оточення сприймають як єдине можливе, емоційно стабільне та безпечне для себе. Зміна умов проживання, соціального оточення та розєднання з психологічно значущими обєктами, може психологічно травмувати дітей. Порушити формування психологічної привязаності у майбутньому, спровокувати порушення статевої ідентифікації та формування соціальної ролі, спричинити барєрні прояви та низьку опірність до факторів соціального ризику у підлітковому віці. 19 жовтня 2016 року виконавчий комітет Приморської сільської ради прийняв рішення про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON],[INFO], відносно малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. 16 листопада 2016 року комісія з питань захисту прав та інтересів дитини Білгород-Дністровської райдержадміністрації надала висновок також про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітніх дітей. З матеріалів справи не вбачаються будь-які дії відповідачки матері дітей, спрямованих на стабілізацію їхнього життя, намагання відновити їхній спокій. Під час розгляду справи було встановлено, в тому числі і вироком суду від 18.12.2015 року, що до увязнення відповідачки вона також не проявляла особливої уваги до виховання дітей, не піклувалася їхнім здоровям та духовним розвитком. Відповідно до норм Сімейного кодексу України кожний із батьків зобовязаний піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, проявляти у відношенні неї батьківське піклування, зобовязаний виховувати та утримувати дитину до її повноліття. Здійснення батьками своїх прав та виконання обовязків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Батьки зобовязані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сімї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобовязані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобовязані поважати дитину. Відповідно до ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обовязків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно із Конвенцією про права дитини, ратифікованою Постановою ВР від 27.02.1991 року держави-учасниці зобовязуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обовязки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці вживають всіх необхідних законодавчих, адміністративних, соціальних і просвітніх заходів з метою захисту дитини від усіх форм фізичного та психологічного насильства, образи чи зловживань, відсутності піклування чи недбалого і брутального поводження та експлуатації, включаючи сексуальні зловживання, з боку батьків, законних опікунів чи будь-якої іншої особи, яка турбується про дитину. Відповідно до ст. 164 СК України мати, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоровя без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Згідно із Конвенцією про права дитини, ратифікованою Постановою ВР від 27.02.1991 року держави-учасниці зобовязуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обовязки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці вживають всіх необхідних законодавчих, адміністративних, соціальних і просвітніх заходів з метою захисту дитини від усіх форм фізичного та психологічного насильства, образи чи зловживань, відсутності піклування чи недбалого і брутального поводження та експлуатації, включаючи сексуальні зловживання, з боку батьків, законних опікунів чи будь-якої іншої особи, яка турбується про дитину. Суд, оцінюючи належність і достовірність кожного доказу, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, аналізуючи характер правовідносин, що склалися між сторонами, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] про позбавлення батьківських прав [PERSON] знайшли своє доведення в судовому засіданні, є такими, що ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, а тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved