Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-01 00:00:00

Адвокат Ткачук О.В. від імені та в інтересах позивача [PERSON] звернулась до Рубіжанського міського суду Луганської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування своїх вимог зазначено, що відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису, вчиненого 20.04.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., зареєстрованого в реєстрі за № 20728, про стягнення з [PERSON] за період з 25.03.2019 по 20.04.2021 заборгованості у розмірі 13618,75 грн. на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ», якому ТОВ «Фінансова компанія управління активами» відступлено право вимоги на підставі договору факторингу №250121 від 25.01.2021, якому свою чергу ТОВ «Європейська агенція повернення боргів» відступлено право вимоги на підставі договору факторингу №25/01/21 від 25.01.2021, якому в свою чергу ТОВ «Інфінанс» на підставі договору факторингу №26032019 від 26.03.2019 відступлено право вимоги за кредитним договором № 0638287598 від 13.07.2018, укладеного між ТОВ «Інфінанс» та [PERSON] . Позивач вважає зазначений виконавчий напис незаконним, оскільки його вчинено з грубими порушеннями Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення виконавчих написів. Позивач будь-яких договорів з ТОВ «Інфінанс» не укладав та не підписував, грошових коштів від вказаної компанії не отримував та не має взагалі будь-яких правовідносин із ТОВ «Інфінанс». Крім того, виконавчий напис № 20728 від 20.04.2021 був вчинений на користь особи, яка не мала права вимоги за кредитним договором, за відсутності документів, що підтверджують безспірність вимог відповідача до позивача у визначеному виконавчому написі розмірі, жодних документів, що встановлюють заборгованість позивача перед відповідачем надано не було; відсутні документи, які підтверджують безспірність права стягувача вимагати уплати боргу по кредиту, оскільки немає документів, які підтверджують їх видачу та настання строків їх повернення; за відсутності повідомлення позивача про заміну кредитора у зобов`язанні, відсутній і обов`язок позивача сплачувати заборгованість на користь нового кредитора; відсутні документи, які підтверджують безспірність права на нарахування і стягнення процентів саме у визначеному розмірі. Зазначене вважає достатньою правовою підставою вважати виконавчий напис №20728, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. 20.04.2021 таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою суду від 04.06.2021 забезпечено позов шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса. Ухвалою суду від 07.06.2021 було відкрито провадження у справі та витребувано від відповідача та приватного нотаріуса певні докази. Ухвалою від 02.07.2021 було повторно витребувано від відповідача та приватного нотаріуса певні докази. Ухвалою суду від 13.08.2021 підготовче провадження у зазначеній цивільній справі закрито та справу призначено до судового розгляду по суті. Ухвалою суду від 02.09.2021 у задоволенні клопотання відповідача ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» про врегулювання спору за участю судді було відмовлено. Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, представник позивача - адвокат Ткачук О.В. до канцелярії суду надала заяву, в якій просила розглянути справу без участі позивача та її участі за наявними у ній доказами. Також зазначила, що заявлені вимоги підтримують у повному обсязі, просять задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву, в якій визнає повні вимоги [PERSON] в частині визнання виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., зареєстрованого в реєстрі за № 20728 від 20.04.2021 таким, що не підлягає виконанню, та стягнення з ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» судового збору за подання позовної заяви у розмірі 454,00 грн., а також судового збору за подання заяви про забезпечення позову в розмірі 227 грн. Треті особи в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце слухання справи повідомлялися належним чином. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі доказів, які наявні в матеріалах справи. Положеннями ч. 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З копії виконавчого напису, вчиненого 20.04.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, зареєстрованого в реєстрі за № 20728, вбачається, що 20.04.2021 вказаним нотаріусом вчинено виконавчий напис про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» заборгованості за Кредитним договором № 0638287598 від 13 липня 2018 року за період з 25 березня 2019 року по 20 квітня 2021 року у розмірі 13618 грн. 75 коп. У вищевказаному виконавчому написі зазначено, що [PERSON] є боржником за Кредитним договором № 0638287598 від 13 липня 2018 року, укладеним з ТОВ «Інфінанс», правонаступником прав та обов`язків якого є ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів», яке в свою чергу відступило право вимоги за даним кредитним договором ТОВ «Фінансова компанія управління активами», яке в свою чергу відступило право вимоги за даним кредитним договором ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ». Відповідно до копії постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 65612889, винесеної 30.05.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Луганської області Лиманським Владиславом Юрійовичем, відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису, вчиненого 20.04.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, зареєстрованого в реєстрі за № 20728 про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» заборгованості у розмірі 13618 грн. 75 коп., за кредитним договором № 0638287598 від 13 липня 2018 року, укладеним з ТОВ «Інфінанс». Відповідно до ст. 18 Цивільного кодексу України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно із ч. 1 ст. 39 Закону України «Про нотаріат» порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється цим Законом та іншими актами законодавства України. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 із змінами та доповненнями (надалі - Порядок). Так, згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. При цьому, ст. 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 (надалі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі та Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, пунктом 2 Переліку документів, передбачено, що для одержання виконавчого напису за кредитним договором, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Відповідно до п. 61, 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018 № 75, форма особових рахунків затверджується банком самостійно залежно від можливостей програмного забезпечення. Особові рахунки та виписки з них мають містити такі обов`язкові реквізити: 1) номер особового рахунку; 2) дату здійснення останньої (попередньої) операції; 3) дату здійснення поточної операції; 4) код банку, у якому відкрито рахунок; 5) код валюти; 6) суму вхідного залишку за рахунком; 7) код банку-кореспондента; 8) номер рахунку кореспондента; 9) номер документа; 10) суму операції (відповідно за дебетом або кредитом); 11) суму оборотів за дебетом та кредитом рахунку; 12) суму вихідного залишку. Виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17, суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Суд звертає увагу на те, що безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, з якою останній погоджується, що, відповідно, виключає можливість спору щодо її розміру, строку, за який вона нарахована тощо, а відтак, і документи, які підтверджують її безспірність, і на підставі яких нотаріусами здійснюються виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними, та такими, що містять вираз волі стосовно наявності певної заборгованості не тільки кредитора, а й самого боржника, або ж беззаперечно підтверджують наявність у боржника перед кредитором заборгованості саме в такому розмірі та саме за цей період. Законодавством не визначений вичерпний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Відповідачем суду не було надано копію кредитного договору, за яким на підставі виконавчого напису з позивача стягується заборгованість, а також належних доказів на підтвердження переходу права вимоги за кредитним договором № 0638287598 від 13 липня 2018 року до ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ». Окрім того, відповідачем не було надано доказів того, що ним до нотаріуса було надано виписку з рахунку позивача, яка б містила обов`язкові реквізити, що повинні бути вказані у ній згідно п. 61, 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України (дата здійснення останніх (попередніх) операцій по рахунку, код валюти, суми операцій (відповідно за дебетом або кредитом) тощо). Без цих відомостей з виписки абсолютно неможливо з`ясувати коли і які саме суми були отримані позивачем від позикодавця, коли були нараховані відсотки, в якому розмірі та за який період було нараховано відсотки, яким є розмір заборгованості та чи існує заборгованість взагалі. Отже, суду не було надано доказів того, що виконавчий напис було вчинено нотаріусом за наявності усіх необхідних для вчинення такого напису документів, перелік яких передбачений пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Тому суд дійшов висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріуса не відповідає вимогам закону, в той час як заборгованість, яка вказана у цьому написі, не є безспірною. Факт наявності цього виконавчого напису суттєво порушує права позивача. З огляду на вищенаведене та визнання відповідачем позову суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими, а порушене право позивача підлягає захисту шляхом визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує, що позивач сплатив судовий збір у сумі 908 грн. за подачу позовної заяви (квитанція № 0.0.2148759736.1 від 03.06.2021) та 454 грн. за подачу заяви про забезпечення позову (квитанція № 0.0.2148759995.1 від 03.06.2021). Оскільки відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України та вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, тобто 454,00 грн. сплачених ним при поданні позову та 227,00 грн. сплачених ним за подачу заяви про забезпечення позову. Решта 50 відсотків сплаченого позивачем судового збору за подачу позову у сумі 454,00 грн. та за подачу заяви про забезпечення позову у сумі 227,00 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України. Згідно із ч. 7 ст. 158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. З урахуванням задоволення позову підстав для скасування заходів забезпечення позову станом на час ухвалення цього рішення суд не вбачає.

Outcome: approved