Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-17 00:00:00

[PERSON] звернулася із вищевказаним позовом до суду, вказавши, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 16 березня 2002 року вона та відповідач [PERSON] є спадкоємцями в рівних частках майна померлого [PERSON] , зокрема сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХМ № 0301975. В 2018 році вона дізнався, що на підставі розпорядження Чемеровецької районної державної адміністрації від 09.12.2004 р. № 598/2004 [PERSON] , взамін сертифікату серії ХМ № 0301975, видано Державний акт на земельну ділянку за кадастровим номером 6825285000:02: 002 :0067. В подальшому між [PERSON] та ФГ «Золотий колос» було укладено договір оренди вищевказаної земельної ділянки. Приймаючи до уваги, що порушено її право як співвласника на земельну ділянку, просить визнати недійсним розпорядження Чемеровецької районної державної адміністрації від 09.12.2004 р. № 598/2004 в частині видачі державного акту [PERSON] ; визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку Серії ЯБ № 099459 виданий [PERSON] та скасувати запис про його державну реєстрацію; визнати недійсним договір оренди землі укладений між [PERSON] та ФГ «Золотий колос» та скасувати запис про його державну реєстрацію. Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, від представника позивача на адресу суду надійшла заява, в якій вона просить розгляд справи проводити без їх участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, а тому суд вважає за можливе справу слухати у його відсутності. Представник відповідача Чемеровецької районної державної адміністрації Хмельницької області в судовому засідання позов визнала. Представник відповідача ФГ «Золотий колос» в судовому засіданні проти позову не заперечив. Представник Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи по відмовлявся у встановленому законом порядку, а тому суд вважає за можливе справу слухати у його відсутності. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні у справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до п.п. г, ґ ч.1 ст. 81 Земельного кодексу України (в редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин ) громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: прийняття спадщини, виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю). Судом встановлено, що відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХМ № 0301975 [PERSON] мав право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності сільськогосподарського підприємства «Кугаєвецьке», розміром 1,68 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). [INFO] в с. Кугаївці Чемеровецького району Хмельницької області помер [PERSON] . Спадкоємцями майна померлого [PERSON] є його діти [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 01 березня 2002 року [PERSON] та [PERSON] в рівних частках є спадкоємцями права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності сільськогосподарського підприємства «Кугаєвецьке», розміром 1,68 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) та належало померлому [PERSON] . Разом з тим, 04 липня 2005 року на підставі розпорядження Чемеровецької районної державної адміністрації від 09.12.2004 року № 598/2004 [PERSON] отримав Державний акт серії ЯБ № 099459 на право власності на земельну ділянку площею 1,4429 га, розташовану на території Кугаєвецької сільської ради Чемеровецького району Хмельницької області, для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 6825285000:02:002:0067. 10.02.2017 року КП «Чемеровецьке бюро нерухомості» здійснено реєстрацію права власності [PERSON] на земельну ділянку за кадастровим номером 6825285000:02:002:0067, про що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно вчинено запис за № 19013127 від 10.02.2017 року. 29 грудня 2016 року між [PERSON] та ФГ «Золотий колос» був укладений договір оренди землі, згідно якого [PERSON] передав відповідачу в строкове платне користування належну йому земельну ділянку, строком на 10 років. Зазначений договір був зареєстрований КП «Чемеровецьке бюро нерухомості», про що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно вчинено запис за № 19013158 від 10.02.2017 року Статтею 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Вказана норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснювати (реалізовувати) своє право повністю або частково. При оспорювані або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту. Статтею 321 ЦК України встановлено непорушність права власності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Право власності, на земельну ділянку, відповідно до ст. 126 Земельного кодексу України (в редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин ) посвідчується державним актом. Земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, відповідно до ч. 5 ст. 116 ЗК України передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом. У разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт, відповідно до ст. 155 ЗК України, визнається недійсним. Приймаючи до уваги, що розпорядженням Чемеровецької районної державної адміністрації від 09.12.2004 року № 598/2004 [PERSON] була виділена земельна ділянка, 1/2 частина якої належить [PERSON] , і це право вона набула у встановленому законом порядку, суд приходить до висновку про визнання недійсним вищевказаного розпорядження Чемеровецької районної державної адміністрації в частині виділення спірної земельної ділянки [PERSON] , визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку Серії ЯБ № 099459, виданого [PERSON] та скасування запису про державне реєстрацію права власності на земельну ділянку. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Стаття 4 вищевказаного Закону визначає, що орендодавцями земельних ділянок є громадяни та юридичні особи, у власності яких перебувають земельні ділянки, або уповноважені ними особи. За змістом ч.1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Відповідно до ст. 236 ЦК України, правочин визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Відповідно до ст. 26 Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. На підставі наведеного вище, враховуючи, що [PERSON] набув право власності на земельну ділянку незаконно та не мав права розпоряджатися спірною земельною ділянкою, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] в частині визнання недійсним договору оренди землі та скасування запису про його державну реєстрацію підлягають до задоволення. Позивачем понесені наступні судові витрати - 4058 грн. витрат по сплаті судового збору та 5507 грн. витрат на правничу допомогу. Про розподілі судових витрат суд враховує що порушення прав позивача відбулося з вини [PERSON] та Чемеровецької районної державної адміністрації, а тому на користь позивача з [PERSON] слід стягнути 6763 грн. 79 коп. (2869 грн. 40 коп. витрат по сплаті судового збору та 3894 грн. 39 коп. витрат на правничу допомогу), а з Чемеровецької районної державної адміністрації 2801 грн. 77 коп. (1188 грн. 66 коп. витрат по сплаті судового збору та 1613 грн. 17 коп. витрат на правничу допомогу).

Outcome: approved