Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-21 00:00:00

Адвокат [PERSON], який діє в інтересах [PERSON], 28.11.2017 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про припинення права власності на частку у спільному майні, мотивуючи позовні вимоги тим, що позивач по справі [PERSON] фактично проживає та є власником ? частини квартири [ADDRESS]. Зазначив, що даний факт підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 20.01.2003 року, виданим Соснівським райвиконкомом м. Черкаси, договором дарування ? частини квартири від 14.11.2014 року, посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Левицькою Е.А., договором дарування ? частини квартири від 28.12.2015 року, посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Малою Н.А. Вказав, що позивач доглядає за квартирою, регулярно сплачує комунальні платежі, що підтверджується відповідними квитанціями, постійно проживає у даній квартирі. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло, видане Виконавчим комітетом Соснівської районної ради від 20.01.2003 року, власником ? даної квартири був [PERSON], батько відповідача, який помер [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від [INFO], видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції. Зазначив, що відповідач [PERSON] фактично прийняв спадщину після смерті свого батька [PERSON], так як на день смерті спадкодавця був зареєстрований за місцем проживання з останнім. Відмітив, що відповідач [PERSON] опікуватись вказаною квартирою, оплачувати комунальні платежі, проживати в ній не бажає. Просив суд припинити право власності відповідача [PERSON], [INFO], на ? частину квартири [ADDRESS]; визнати за позивачем [PERSON], [INFO], право власності на ? частину квартири [ADDRESS]. В судовому засіданні представник позивача - адвокат [PERSON] підтримав заявлені вимоги та просив задовольнити позов в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, в матеріалах справи наявна нотаріально завірена заява, в якій відповідач позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Заслухавши пояснення адвоката позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами сімейного та житлового законодавства. Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (стаття 12 ЦПК України). Згідно із ч. 3 ст. 12 ЦПК кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва на право власності на житло від 20.01.2003 року квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності в рівних частках [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Як вбачається з договору дарування частини квартири від 14.11.2014 року, засвідченого приватним нотаріусом Е.А. Левицькою, [PERSON] подарувала та передала [PERSON] ? частину квартири [ADDRESS]. [PERSON] [INFO] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] від [INFO]. 28 грудня 2015 року був укладений договір дарування частки в праві власності на квартиру, посвідчений приватним нотаріусом Малою Н.А., відповідно до якого [PERSON] подарував та передав своєму сину [PERSON] ? частку в праві власності на квартиру у власність. Предметом договору є ? частка в праві власності на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS]. Згідно ст.365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Аналіз цієї норми свідчить про те, що для припинення права особи на частку у спільному майні необхідно встановити наявність будь-якої із обставин, передбачених пунктами 1 - 3 частини першої статті 365 ЦК України за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Згідно довідки № 2006 від 22.03.2016 року в квартирі [ADDRESS] зареєстровано 3 особи: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] Згідно правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду України від 2.07.2014 у справі №6-68цс14 зазначено, що відповідно до пункту 4 частини першої статті 365 ЦК України, право власності співвласника на частку в спільному майні може бути припинено, але за умови, що така шкода не буде істотною. Саме ця обставина є визначальною при вирішенні позову про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників. Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997р. відповідно до Закону №475/97-ВР від 17.07.1997р. «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ч.1 ст. 316ЦК). Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна (ст.317ЦК). Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування ( ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування ( ст. 78 ЦПК України). Однак, в матеріалах справи відсутні документи, які б свідчили, що [PERSON] прийняв спадщину після смерті свого батька [PERSON], який помер [INFO], правовстановлюючих документів до суду не надано, а тому встановити що частка відповідача є незначною без встановлення факту чи взагалі належить відповідачу ? частка квартири [ADDRESS] не можливо, а тому повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов до задоволення не підлягає.

Outcome: dismissed