Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-28 00:00:00

Адвокат Бибик В.А. звернувся до суду із заявою в інтересах [PERSON] , у якій просив встановити факт належності правовстановлюючого документу - свідоцтва про право власності на житло від 15.03.1993 року на квартиру [ADDRESS] , виданого відділом приватизації житла виконкому Полтавської міської ради народних депутатів, як співвласнику - [PERSON] , [INFO] . Представник [PERSON] - адвокат Бибик В.А. подав до суду заяву про розгляд заяви без їх участі, заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документу підтримує та просить її задовольнити. Представник заінтересованої особи - Управління майном комунальної власності виконавчого комітету Полтавської міської ради в судове засідання не з`явилася, проте надала до суду письмові пояснення, в яких зазначила про можливість розгляду справи без її участі, а також зазначила, що у вирішенні справи покладається на розсуд суду. Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Так, відповідно до ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 15.03.1993 року, виданого відділом приватизації житла виконавчого комітету Полтавської міської ради народних депутатів, квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Вказане свідоцтво видано на підставі розпорядження № 2569 від 24.02.1993 року. Державна реєстрація права власності проведена в Полтавському міжміському бюро технічної інвентаризації у реєстрову книгу №127 за номером 17114 від 15.03.1993р. При оформленні вказаного правовстановлюючого документа посадовою особою, яка заповняла бланк свідоцтва було неправильно записано по-батькові заявника, замість правильного « [PERSON] » було зазначено помилково « [PERSON] ». На час оформлення свідоцтва заявник не звернув увагу на допущену помилку у написанні по-батькові. Встановлення факту належності правовстановлюючого документу є необхідним для захисту права власності, а саме можливості вільно володіти, користуватись та розпоряджатись належним майном. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог та на підставі наданих доказів. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 81 ЦПК України, відповідно до ст. 80 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по-батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по-батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по-батькові або замість імені чи по-батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Відповідно до листа ВСУ 01.01.2012 р. «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Факт належності правовстановлюючого документу, який просить встановити заявник, підтверджується наявними в матеріалах справи документами, а саме: паспортом громадянина України, виданого Ленінським РВ ПМУ УМВС України у Полтавській області 06.03.1996р, серія [NUMBER] , в якому по-батькові заявника записано « [PERSON] ». Згідно відмітки в паспорті від 15.02.1990 року він зареєстрований і постійно проживає за адресою належної йому квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с. 5-6); довідкою про присвоєння ідентифікаційного номера від 01.09.1999 року, в якій по-батькові заявника зазначено « [PERSON] » (а.с. 6); дипломом спеціаліста серія [NUMBER] від 26.06.2002 року, в якому по-батькові зазначено « [PERSON] » (а.с.7); пенсійним посвідченням серії [NUMBER] , яке видане 26.05.2020 року, в якому по-батькові зазначено « [PERSON] » (а.с. 8). Таким чином помилка у написанні по-батькові заявника зазначена лише в правовстановлюючому документі - свідоцтві про право власності на житло. Під час розгляду справи судом не встановлено існування спору про право та можливих порушень прав та інтересів третіх осіб внаслідок встановлення факту належності правовстановлюючого документу, про який просить заявник. Встановлення факту належності правовстановлюючого документу має для заявника юридичне значення. Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved