Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-24 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися в суд із заявою про розірвання шлюбу в порядку окремого провадження, посилаючись на те, що між ними було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим виконавчим комітетом Оноківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області від 01.09.2013 року, та складено актовий запис № 60. Від шлюбу вони мають одну неповнолітню дитину: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 03.02.2014 року серії [NUMBER] . Зазначають, що фактично шлюбні відносини між ними припинені та спільне господарство не ведеться. За таких обставин вважають, що нормальні шлюбні відносини між ними не можуть бути поновлені. Між ними досягнуто згоди стосовно визначення місця проживання дитини після розірвання шлюбу, участі у забезпеченні умов життя дитини того з батьків, хто проживатиме окремо, участі у вихованні дитини того з батьків, який проживатиме окремо та розмірі аліментів на дитину. Ці обставини передбачені нотаріально посвідченим договором між ними, як батьками дитини про сплату аліментів та про участь у вихованні та утримані дитини від 29.01.2020 року, зареєстрованого в реєстрі за № 2-23. Відповідно до умов вказаного договору син - [PERSON] , залишається проживати з матір`ю, при цьому батько має право безперешкодно бачитися з ним в порядку, передбаченому зазначеним договором, крім цього сторони дійшли спільної згоди і щодо розміру аліментів, які щомісячно сплачуються батьком на утримання дитини, як і інших додаткових витрат, які дитина буде потребувати. З урахуванням викладеного заявники просять суд розірвати між ними шлюб, зареєстрований виконавчим комітетом Оноківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області від 01.09.2013 року, про що складено актовий запис № 60. Ухвалою судді від 05.02.2020 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за даною заявою та призначено судове засідання. Заявник [PERSON] у дане судове засідання не з`явився, при цьому надіслав до суду заяву від 12.02.2020 року, згідно з якою, зважаючи на неможливість особисто прибути у визначений судом строк по поважним причинам та з метою дотримання строків розгляду справи, просить подану та підписану ним заяву розглянути без його участі, зазначивши, що вимоги, наведені у ній, підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Заявниця [PERSON] у дане судове засідання не з`явилася, при цьому подала до суду заяву від 25.02.2020 року, відповідно до якої просить розглянути справу без її участі, а заяву задовольнити. До зазначеної заяви заявниця долучила оригінал договору про сплату аліментів та участь у вихованні дитини. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи, 01.09.2013 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , укладено шлюб, який зареєстровано у виконавчому комітеті Оноківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області за актовим записом № 60, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 01.09.2013 року. Від даного шлюбу у заявників народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 03.02.2014 року. Судом встановлено, що подружнє життя між заявниками не склалося в силу різних причин, наміру зберігати сім`ю вони не мають, сім`я розпалася і подальше її збереження неможливе, шлюб існує формально, подальше спільне життя суперечить інтересам заявників. 29.01.2020 року між заявниками укладено договір між батьками про сплату аліментів та про участь у вихованні та утримані дитини, посвідчений державним нотаріусом Першої ужгородської державної нотаріальної контори Когутич І.І., зареєстрований в реєстрі за № 2-23, відповідно до умов якого визначили, що спільний син - [PERSON] залишається проживати з матір`ю, при цьому батько має право безперешкодно бачитися з ним в порядку, передбаченому зазначеним договором, крім цього заявника дійшли спільної згоди і щодо розміру аліментів, які щомісячно сплачуються батьком на утримання дитини, як і інших додаткових витрат, які дитина буде потребувати. Згідно зі ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. Релігійний обряд шлюбу не є підставою для виникнення у жінки та чоловіка прав та обов`язків подружжя, крім випадків, коли релігійний обряд шлюбу відбувся до створення або відновлення органів державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24, ст. 25 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі, жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з положеннями ст. 109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Як роз`яснено у п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року № 11, розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст. 109 СК), провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей. Для захисту інтересів неповнолітніх дітей суд має перевірити зміст письмових договорів, які подружжя подає під час розгляду справи про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 109 СК подружжя має право подати письмовий договір, в якому передбачити: з ким з них будуть проживати діти; яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той із батьків, хто буде проживати окремо; умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Крім того, подружжя подає до суду договір про розмір аліментів на дитину (дітей). Судам слід перевіряти дотримання нотаріального посвідчення такого договору. У ньому сторони передбачають способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину тим з них, хто проживає окремо від дитини. Сторони передбачають у договорі також порядок, умови та форми (грошова і (або) натуральна) надання утримання одним з батьків. При розірванні шлюбу за спільною заявою подружжя, яке має дітей, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу після спливу одного місяця від дня подачі заяви, якщо її не відкликано хоча б одним із подружжя. В силу ч. 3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч. 3 ст. 293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. Враховуючи наведене та з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя заявників є неможливим, сім`я розпалася остаточно, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі заявників, а відтак укладений між ними шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved