Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-12 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] , в інтересах яких діє представник [PERSON] , звернулися до Кремінського районного суду Луганської області з позовною заявою до Красноріченської селищної ради Кремінського району Луганської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, вказавши третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, приватного нотаріуса Кремінського районного нотаріального округу Гребінюка О.В. В обґрунтування позову зазначається, що [INFO] помер [PERSON] , який доводився позивачу [PERSON] чоловіком, а іншому позивачу [PERSON] - батьком, і після смерті якого залишилася спадщина у вигляді земельної ділянки № [NUMBER] загальною площею 8,7553 га, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Красноріченської селищної ради Кремінського району Луганської області, що належала померлому [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого Красноріченською селищною радою 22.03.2002 на підставі її ж рішення від 08.08.2001. 05.07.2019 позивачі звернулися до приватного нотаріуса Кремінського районного нотаріального округу Гребінюка О.В. із заявами про видачу свідоцтв про право власності на спадщину за законом на вищевказану земельну ділянку по 1/2 частині за кожною, однак своєю постановою нотаріус відмовив [PERSON] та [PERSON] у вчиненні відповідних нотаріальних дій у зв`язку з тим, що позивачами не був наданий правовстановлюючий документ на зазначену земельну ділянку через його відсутність у позивачів. У зв`язку з цим позивачі просили суд визнати за ними право власності за законом на земельну ділянку № [NUMBER] загальною площею 8,7553 га, розташованої на території Красноріченської селищної ради Кремінського району Луганської області, по 1/2 частині за кожною. Ухвалою суду від 12.08.2019 разом із вирішенням питання про відкриття провадження за ініціативою суду у приватного нотаріуса Кремінського районного нотаріального округу Луганської області була витребувана завірена належним чином копія спадкової справи № 86/2019, заведеної після смерті [PERSON] , який помер [INFO] (а.с. 57-58). У судове засідання позивачі та їх представник не з`явилися, надали суду заяви, в яких просили розглянути справу за їх відсутності, а також вказали, що позов підтримують у повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, голова Красноріченської селищної ради Кремінського району Луганської області Жувако В.М. надав суду заяву про розгляд справи за відсутності представника відповідача. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, приватний нотаріус Кремінського районного нотаріального округу Гребінюк О.В. надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій також зазначив, що проти задоволення заявлених вимог не заперечує. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядав цивільну справу за наявними у справі письмовими матеріалами та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, всебічно, повно та об`єктивно дослідивши та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані докази як окремо, так і в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що позивач [PERSON] , яка народилася [INFO] в с. Кійма Кіймінського району Тургайської області Республіки Казахстан, є дружиною [PERSON] , [INFO] . Зазначені обставини підтверджуються паспортом позивача, а також свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с. 11-12, 15). Позивач [PERSON] , яка народилася [INFO] в смт Красноріченське Кремінського району Луганської області, є рідною донькою [PERSON] та іншого позивача у справі [PERSON] . Зазначені обставини підтверджуються свідоцтвом про народження та паспортом позивача (а.с. 8-9, 14). [INFO] [PERSON] помер у м. Кремінна Луганської області у віці 49 років, про що 14 червня 2010 року виконавчим комітетом Красноріченської селищної ради Кремінського району Луганської області був здійснений актовий запис № 44, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с. 13). Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки № [NUMBER] площею 8,7553 га з кадастровим номером [NUMBER] 0026, яка розташована на території Красноріченської селищної ради Кремінського району Луганської області та цільовим призначенням якої є ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Зазначена земельна ділянка належала [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 22.03.2002 та передана йому за рішенням Красноріченської селищної ради від 08.08.2001. Ринкова вартість цієї земельної ділянки становить 140300 грн (а.с. 19-20, 21-23, 34-48, 89). Відповідно до ч. 4 ст. 25 Цивільного кодексу України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців з часу відкриття спадщини, яким є день смерті особи (ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270, ч. 2 ст. 1220 ЦК України). Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1268, ч. 1 ст. 1273 ЦК України). Судом встановлено, що позивачі [PERSON] та [PERSON] постійно проживали разом зі спадкодавцем на момент смерті останнього, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Красноріченської селищної ради Кремінського району Луганської області № 2293 від 09.11.2018, а отже вважаються такими, що прийняли спадщину після його смерті (а.с. 83). Інші спадкоємці за законом чи заповітом відсутні, що вбачається з досліджених у судовому засіданні документів зі спадкової справи № 86/2019, заведеної після смерті [PERSON] (а.с. 75-91). Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на це нерухоме майно. Із постанови приватного нотаріуса Кремінського районного нотаріального округу Гребінюка Олексія Вікторовича № 519/02-31 від 05.07.2019 про відмову у вчиненні нотаріальної дії вбачається, що під час розгляду заяви [PERSON] , яка діяла від свого імені та на підставі довіреності від імені [PERSON] , про видачу на 1/2 частку кожній свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку № [NUMBER] , передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 8,7553 га, розташовану на території Красноріченської селищної ради Кремінського району Луганської області, після смерті їх батька та чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] , у задоволенні цих заяв було відмовлено у зв`язку з тим, що заявниками не надано правовстановлюючий документ на вказану земельну ділянку через його відсутність, а саме державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER]. Також з постанови нотаріуса вбачається, що згідно з інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) за № 56746188 від 05.07.2019 спадкодавцем заповіт не складався. Також згідно з інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру № 56746379 від 05.07.2019 спадкова справа № 86/2019 після смерті [PERSON] була заведена на підставі заяви [PERSON] про видачу свідоцтва про право на спадщину. Крім [PERSON] та [PERSON] інші спадкоємці до нотаріуса не зверталися, свідоцтва про право власності на спадщину не видавалися (а.с. 16-18, 85, 86, 87, 88, 90-91). Судом встановлено, що перешкодою для видачі нотаріусом свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку позивачам, який своєю постановою відмовив у вчиненні відповідної нотаріальної дії, є відсутність у позивачів оригіналу правовстановлюючого документа, що підтверджує право власності померлого [PERSON] на земельну ділянку № [NUMBER] загальною площею 8,7553 га, розташованої на території Красноріченської селищної ради Кремінського району Луганської області. Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно з п.п. 3.1, 3.3 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред`явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, зокрема, у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За таких обставин, оскільки видача свідоцтва про право на спадщину за законом на ім`я позивачів не може бути проведена на загальних підставах, які зазначені у Законі України «Про нотаріат», суд дійшов висновку, що позов [PERSON] та [PERSON] підлягає повному задоволенню, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне визнати за позивачами по 1/2 частині за кожною право власності за законом на земельну ділянку № [NUMBER] загальною площею 8,7553 га, розташовану на території Красноріченської селищної ради Кремінського району Луганської області, яка залишилася після смерті [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: approved