Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-04 00:00:00

Адвокат Хорольський Ігор Володимирович в інтересах [PERSON] звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовом до Приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» (далі ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот») про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що позивач по 11.12.2017 року перебувала в трудових відносинах з відповідачем, які були припинені на підставі ст. 38 КЗпП України. При звільненні їй не виплатили заробітну плату, внаслідок чого утворилась заборгованість в сумі 11768,56 грн. Просив суд стягнути з ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» на користь позивача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 01.01.2018 року по день постановлення судом рішення в сумі 75655,51грн. 09.12.2019 року судом постановлено ухвалу про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін та звільнено позивача від сплати судового збору. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне. [PERSON] перебувала в трудових відносинах з ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» з 01.01.2005 року по 11.12.2017 року, включно. Трудові відносини припинились 11.12.2017 року за ініціативи власника у зв`язку зі скороченням штату працівників на підставі п.1 ст. 40 КЗпП України, що підтверджується копією трудової книжки позивача серії [NUMBER] . На момент звільнення [PERSON] заборгованість по заробітній платі становила 11768,56 грн., про стягнення якої 20.07.2018 року було видано судовий наказ. Відомості про виплату ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» позивачу боргу із заробітної плати відсутні. Згідно з ч. 1 ст. 21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Відповідно до ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Частиною 1 ст. 117 КЗпП України встановлено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно з пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» від 24.12.1999 року № 13, установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Таким чином, відповідач зобов`язаний виплатити позивачу середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні. Визначаючи розмір середнього заробітку, суд виходить з заявлених позовних вимог, в яких представник позивача просив стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 01.01.2018 року по день ухвалення судом рішення.\~ Таким чином, розмір середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку із позивачем має обчислюватися за період з 01.01.2018 року по 05.02.2020 року, включно, в порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» від 08.02.1995 року № 100 (далі Порядок). Так, абзацом третім пункту 2 Порядку встановлено, що середньомісячна заробітна плата обчислюється, виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана дана виплата. Усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо. Відповідно до пункту 5 розділу IV Порядку, нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати. Згідно з пунктом 8 розділу IV Порядку, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні 2 місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства (абзац третій пункту 8 розділу IV Порядку). Аналогічна позиція щодо розрахунку розміру середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку викладена у постанові Верховного Суду України від 21.01.2015 року по справі № 6-195цс134. Середньогодинна заробітна плата позивача [PERSON] становить 19,18 грн., а середньомісячна кількість робочих годин 171,5 год., що підтверджується копією довідки ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» № 36093 від 24.05.2018 року Загальна кількість робочих годин за період з 01.01.2018 року по 05.02.2020 року, включно, становить 4313,2 год., яка складається з 25 повних місяців затримки з січня 2018 року по січень 2020 року (171,5 год. х 25 місяців = 4287,5 год.) та за 3 робочі дні затримки у лютому\~ 2020 року (171,5 год. : 20 робочих днів у лютому 2020 року х 3 робочі дні затримки = 25,7 год.). Загальна сума середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні становить 82727,18 грн. (визначається шляхом множення середньогодинної заробітної плати на кількість робочих годин затримки, тобто 19,18 грн. х 4313,2 год. = 82727,18 грн.). Аналізуючи вищенаведений розрахунок, суд відзначає, що він зроблений відповідно до Порядку з урахуванням постанови Верховного Суду України від 21.01.2015 року по справі № 6-195цс134, а середній заробіток за час затримки розрахунку, визначений без утримання податків та інших обов`язкових платежів. Суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача суму середнього заробітку за час затримки розрахунку за період з 01.01.2018 року по 05.02.2020 року, включно, визначену без утримання податків й інших обов`язкових платежів, в розмірі 82727,18 грн., оскільки представник позивача просив стягнути середній заробіток за період саме з 01.01.2018 року по 05.02.2020 року. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір, розрахований пропорційно сумі задоволених позовних вимог, в розмірі 768,40 грн., оскільки позивач була звільнена від сплати судового збору за подання позову.

Outcome: approved