Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-09 00:00:00

Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», від імені якого діє філія - Дніпропетровське обласне управління звернулось в суд з позовною заявою до [PERSON] про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором від 15.08.2018 р. в розмірі 15417,80 грн., що включає: заборгованість за основним боргом - 14521,22 грн., комісія - 3,00 грн., пеня за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 520,44 грн., пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 244,66 грн., 3 проценти річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 86,61 грн., 3 проценти річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 26,70 грн., втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 12,10 грн., втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом -3,07 грн., та судових витрат у сумі 1921,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 15.08.2018 між АТ «Державний ощадний банк України» і [PERSON] була підписана заява № 1441547 до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) та відкрито рахунок № [NUMBER] . В подальшому вказаний рахунок клієнта було змінено на № [NUMBER] на виконання постанови НБУ № 162 від 28.12.2018 року. Відповідно до п. 3.1. заяви про приєднання, шляхом підписання цієї заяви про приєднання до договору, клієнт беззастережно приєднується до договору в редакції, яка на день підписання цієї заяви на приєднання розміщена на інтернет-сторінці банку www.oschadbank.ua та укладає з банком договір, складовою частиною якого є умови договору банківського рахунку. Крім того, 15.08.2018 року між АТ «Ощадбанк» та відповідачем було також укладено заяву на встановлення відновлювальної кредитної лінії. Вказаною заявою відповідач ініціював одержання та погодився з умовами користування кредитом, та підтвердив укладення між ним та Банком Кредитного договору. Банком перед відповідачем зобов`язання за укладеним кредитним договором були виконані у повному обсязі, а саме надані грошові кошти(кредит) у розмірі та на умовах, встановлених договором, однак відповідач належним чином не виконує взяті на себе зобов`язання, у зв`язку із чим станом на 12.12.2019 року утворилася заборгованість, яку представник позивач просить стягнути з відповідача на користь банку. Крім того, посилаючись на ч. 2 ст. 625 ЦК України, за неналежне невиконання відповідачем зобов`язання, представник позивача просив стягнути з відповідача грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України. Ухвалою суду від 22.01.2020 року відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного провадження. Учасникам справи роз`яснено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Копія ухвали про відкриття провадження та призначення справи до розгляду, з копією позовної заяви та доданими до неї документами були направлені по місцю проживання відповідача, зареєстрованому у встановленому законом порядку. Вказані документи [PERSON] отримав, про що свідчить поштове повідомлення про вручення, що знаходиться у матеріалах справи. Крім того, на офіційному веб-сайті судової влади України було розміщено оголошення про дату розгляду справи. Станом на 10.02.2020 року відзиву на позовну заяву від відповідача [PERSON] до суду не надійшло. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату судового засідання повідомлений належним чином, у позовній заяві просив провести розгляд справи за відсутності представника Банку. Враховуючи викладене, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих доказів у справі встановив наступні факти та правовідносини. Статтею 11 ЦК України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Частина 1 ст. 207 ЦК України встановлює, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Згідно зі ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Стаття 638 ЦК України передбачає, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 15.08.2018 між АТ «Державний ощадний банк України» і [PERSON] було укладено заяву про приєднання №1441547 до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки). Відповідно до п. 3.1. заяви про приєднання, шляхом підписання цієї заяви про приєднання до договору, клієнт беззастережно приєднується до договору в редакції, яка на день підписання цієї заяви на приєднання розміщена на інтернет-сторінці банку www.oschadbank.ua та укладає з банком договір, складовою частиною якого є умови договору банківського рахунку, кредитного договору. В силу п.п.3.4.1- 3.4.2 заяви про приєднання, банк відкрив поточний рахунок відповідачу № [NUMBER] в гривнях України на умовах тарифного пакету «Мій комфорт» та надав платіжну картку типу Mastercard Debit Standart «Моя картка» та ПІН-конверт до неї. Крім того, 15.08.2018 року між АТ «ОЩАДБАНК» та відповідачем було також укладено Заяву на встановлення відновлювальної кредитної лінії (Кредиту). Відповідно до п.п.6.1 Заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії (Кредиту) підписанням цієї Зави на встановлення відновлюваної кредитної лінії (Кредиту), яка є складовою Заяви на приєднання, відповідач ініціював одержання та погодився умовами користування Кредитом, відповідно до умов Договору, та підтвердив укладення між ним та Банком Кредитного договору. Крім того, відповідач також погодився, що дана Заява на встановлення відновлювальної кредитної лінії (Кредиту), яка є складовою частиною Заяви на приєднання, Договір, розміщений у вільному доступі на офіційній інтернет-сторінці Банку: www.oschadbank.ua та інші документи, які є їх невід`ємними частинами, є Кредитним договором (п.п.6.10 п.6 «Умови кредитування» Заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії (Кредиту). Відповідно до п.п.6.11 та 6.12 п.6 «Умови кредитування» Заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії (Кредиту) підписанням даної Заяви відповідач підтвердив, що до її підписання, Банк надав йому як споживачу, а він ознайомився з загальною вартістю Кредиту, реальною річною процентною ставкою та загальними витратами по Кредиту, які викладені у таблиці обчислення загальної вартості кредиту та підтвердив факт отримання у письмовій формі Паспорту споживчого кредиту. Згідно п. 6.3-6.4 даної заяви банк встановив відповідачу кредит у сумі 40000,00 грн., терміном дії на 60 місяців, з можливістю продовження на той самий строк. Пунктом 6.6. зазначеної вище заяви передбачено, що процентна ставка за кредитом є фіксованою і складає: 38 % річних за користування кредитними коштами у всіх випадках, крім випадку користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду та 0,001 % річних за користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду у випадку безготівкового рахунку за товари і послуги з використанням платіжної картки. Проценти за користування кредитом сплачуються щомісячно згідно умов договору. Так, шляхом підписання даної заяви, сторони дійшли згоди, що всі інші умови кредитного договору, в т.ч. й порядок його зміни, містяться в договорі комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. Також підписанням даної заяви відповідач підтвердив, щодо підписання даної заяви позивач ознайомив його з орієнтованою сукупною вартістю кредиту, а відповідач ознайомився з детальним розписом сукупної вартості кредиту, який міститься в додатку до цієї заяви (п.6.11.-6.12.). Даними діями відповідач погодився з умовами користування Кредитом та підтвердив укладення між ним та Банком Кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Так, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України). У свою чергу, відповідно до ч.ч.1 та 3 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Банком перед Позичальником зобов`язання були виконані у повному обсязі, а саме - надані грошові кошти (кредит) у розмірі та на умовах, встановлених Договором. Однак, на сьогоднішній день, відповідачем належним чином не виконуються взяті на себе зобов`язання, що підтверджується наступним: -розрахунком заборгованості станом на 12.12.2019 року; -випискою по картковому рахунку. Згідно розрахунку заборгованості наданого позивачем, та який не оспорений відповідачем станом на 12.12.2019 року заборгованість [PERSON] перед АТ «Державний ощадний банк України» становить 15417,80 грн., що включає: заборгованість за основним боргом - 14521,22 грн., комісія - 3,00 грн., пеня за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 520,44 грн., пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 244,66 грн., 3 проценти річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 86,61 грн., 3 проценти річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 26,70 грн., втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 12,10 грн., втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом -3,07 грн. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України визначено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (п.п. 1.23, 1.24 Договору розміщеного у вільному доступі на офіційній інтернет-сторінці Банку: www.oschadbank.ua). Відповідно до положень ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Так, сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень (ч.ч.1-3 ст.77 ЦПК України). Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст.ст.78, 79, ч.1 ст.80 ЦПК України). У свою чергу, відповідно до ч.ч.1, 5 та 6 ст.81 ЦПК України у редакції від 19.10.2019р. кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи вищевикладені норми процесуального законодавства України, зазначаємо, що позивачем були надані належні, допустимі, достовірні, а також достатні докази (розрахунок заборгованості та виписка по картковому рахунку) неналежного виконання Позичальником взятих на себе зобов`язань. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: -припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; -зміна умов зобов`язання; -сплата неустойки; -відшкодування збитків та моральної шкоди (ч.1 ст.611 ЦК України). Так, відповідно до положень ч.ч.1 та 2 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Частиною 1 ст. 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до положень ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності Договором/ законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 ЦК України). У зв`язку з цим також зазначаємо, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ст. 625 ЦК України). Відповідно до правової позиції ВСУ № 6-2129цс16 від 19.10.2016, проценти, передбачені статтею 625 ЦК України, за своєю природою є відшкодуванням кредитору понесених втрат за несвоєчасне повернення грошових коштів, а відтак відрізняються від процентів, які підлягають сплаті за правомірне користування грошовими коштами, що свідчить про відсутність подвійного стягнення при нарахуванні 3 % річних від простроченої суми, включаючи нараховані проценти за користування коштами, встановленими договором. Враховуючи зазначене, 3 % річних, передбачені частиною другою статті 625 ЦК України, підлягають застосуванню до порушеного грошового зобов`язання, складовою якого, зокрема, є також нараховані проценти за користування кредитними коштами, строки сплати яких передбачено договором. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав АТ «Державний Ощадний Банк України». Таким чином, суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволенню вимоги позивача стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість в сумі 15417,80 грн., що включає: заборгованість за основним боргом - 14521,22 грн., комісія - 3,00 грн., пеня за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 520,44 грн., пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 244,66 грн., 3 проценти річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 86,61 грн., 3 проценти річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 26,70 грн., втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 12,10 грн., втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом -3,07 грн.. У зв`язку з тим, що позов задоволено повністю, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 1921 грн. сплачених останнім судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved