Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-17 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] та після збільшення вимог просила стягнути з відповідача на утримання доньки [PERSON] аліменти у розмірі 8000 грн. та додаткові витрати у розмірі 945 грн. до досягнення нею повноліття. В обгрунтування вимог позивачка вказувала на те, що добровільно з відповідачем про сплату аліментів не вдається домовитися. Відповідач працює на посаді другого помічника в компанії «Baltik Group International» та його розмір доходів надає можливість стягувати з нього саме 8000 грн. в якості аліментів. Крім того, позивачка самостійно сплачує кошти за харчування в дитячому садку, що в середньому складає 350 грн. на місяць, також донька відвідує школу раннього розвитку, вартість за навчання в якій складає 350 грн. щомісяця, займається гімнастикою та відвідує творчу майстерню та басейн, а це ще 540 грн. та 650 грн.. В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позов та просили його задовольнити. Відповідач в засідання не з'явився, повідомлений належним чином, з заявами про відкладення розгляду справи не звертався. Суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши позивача та її представника, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як було встановлено матеріалами справи сторони знаходилися в зареєстрованому шлюбі з 06.02.2009 р. і рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 10.06.2015 року його було розірвано. Від шлюбу у сторін є спільна дитина [PERSON] , [INFO]. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення повноліття. Згідно зі ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ч.1 ст.180 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, що не буде порушувати права відповідача та забезпечить утримання неповнолітніх дітей. Згідно статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Відповідно до статті 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальний стан дитини, ті ж обставини відносно платника аліментів та їх стягувача. Судом встановлено, що дитина виховується позивачкою і потребує матеріальної допомоги. [PERSON] працює в Одеському національному економічному університеті і її середньомісячний розмір заробітної плати складає 3873,60 грн.. Згідно з відомостями наданими ДП «В.Шіпс (Україна)» на виконання ухвали суду базові ставки посад, які займав [PERSON] у закордонних рейсах за останні три роки, відповідно до його трудових контрактів, складали : - з 10.06.2013 р по 26.08.2013 р. - 492 USD, - з 06.06.2014 р. по 26.11.2014 р. -1198 USD, - з 28.08.2015 р. по 25.01.2016 р. -1211 USD.. Враховуючи те, що відповідач працездатний, отримує дохід, у зв'язку з чим може надавати матеріальну допомогу на утримання доньки, суд приходить до висновку, що аліменти у розмірі 8000 грн. щомісячно до повноліття доньки, забезпечить дотримання прав та інтересів неповнолітньої дитини та не буде порушувати прав відповідача. Що стосується вимоги про стягнення додаткових витрат, то вона не підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Згідно з вимогами ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.58 ЦПК України). Відповідно до вимог ст. 59 ЦПК України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Враховуючи представлені позивачем докази, суд приходить до висновку, що належних доказів суду не представлено, а саме в підтвердження відвідування дитиною дитячого садка, школи раннього розвитку, зайняття гімнастикою, плаванням, творчістю, не надано доказів про період відвідування, щомісячну вартість та оплату, тому підстав для стягнення додаткових витрат не має. Згідно з вимогами п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст.88 ЦПК України та п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача необхідно стягнути у дохід держави судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Outcome: partial