Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-09 00:00:00

[PERSON], який діє в інтересах малолітніх [PERSON], [PERSON] та [PERSON], звернувся до суду із заявою, де заінтересовані особи: [PERSON], орган опіки та піклування Ужгородського міськвиконкому, [PERSON] та департамент соціального захисту населення Закарпатської обласної державної адміністрації, про видачу обмежувального припису. В обґрунтування заяви заявник посилається на те, що він [PERSON] є батьком [PERSON], яка народила трьох дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] Малолітній [PERSON] зареєстрований відповідно ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. Зазначає, що протягом останніх років [PERSON] повністю ухилилася від виховання малолітніх дітей, веде аморальний спосіб життя, не цікавиться здоровям, навчанням дітей, не приймає участі у їх вихованні, тижнями не ночує вдома та не бачить дітей. Підтвердженням цього є довідка НВК «Веселка» м. Ужгорода від 04.05.2017 року за № 84, довідка НВК «Веселка» м. Ужгорода від 04.05.2017 року за № 85, довідка Ужгородської спеціалізованої ЗОШ № 1 з поглибленим вивченням англійської мови, де навчається малолітній [PERSON]. При епізодичних зявленнях вдома [PERSON] вчиняє постійні скандали в присутності своїх малолітніх дітей, що негативно проявляється на їх психологічному розвитку. Заявник вказує, що протягом останнього періоду на [PERSON] були складені три протоколи за ч. ч. 1, 2 ст. 173-2 КУпАП України. Останній випадок трапився 02.07.2018 року в приміщенні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області, при розгляді справи про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] , де [PERSON] в присутності сина [PERSON] вчинила сварку, виражалася нецензурною лайкою та наносила тілесні ушкодження своїм батькові та матері, чим нанесла психологічні розлади своїй дитині. З посиланням на викладене та те, що [PERSON] систематично допускає насилля в сімї відносно своїх родичів та малолітніх \~ \~ \~ \~дітей, заявник на підставі ст. ст. 24, 26, 28 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» просить суд: на період шість місяців застосувати до [PERSON], [INFO], мешканки [INFO], обмежувальний припис у вигляді заборони спілкуватися з малолітніми [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], та наближатись до місця їх перебування за адресою: м. Ужгород, вул. Володимирська, 13; направити [PERSON], [INFO], мешканку м. Ужгорода, вул. Володимирська, 13, до Департаменту соціального захисту населення Закарпатської обласної державної адміністрації на проходження програми для кривдників строком на шість місяців. У судовому засіданні заявник [PERSON] вимоги заяви підтримав та просив їх задовольнити. Також заявник повідомив, що серед пяти співвласників будинку за адресою: вул. Володимирська, 13, м. Ужгород, є його донька [PERSON]. Зауважив, що після інциденту, що мав місце 02.07.2018 року з дитиною [PERSON], діти проживають з батьком [PERSON] за адресою: вул. Центральна, 96, с. Імстичево Іршавського району. Крім того, заявник зазначив, що [PERSON] лякається матері. Представник заявника [PERSON] у судовому засіданні просив задовольнити заяву з підстав, викладених у відповідний заяві. Заінтересовані особи [PERSON] та представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Ужгородської міської ради [PERSON] у судовому засіданні щодо задоволення заяви не заперечили. Заінтересована особа [PERSON] у судове засідання не зявився, хоча належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомлено. Представник заінтересованої особи департаменту соціального захисту населення Закарпатської обласної державної адміністрації у судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомлено. Відповідно до приписів ч. ч. 1, 2 ст. 350-5 ЦПК України справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб. Неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. Суд розглядає справу про видачу обмежувального припису не пізніше 72 годин після надходження заяви про видачу обмежувального припису до суду. За таких обставин, суд визнав за можливе розглядати заяву за відсутності заінтересованої особи [PERSON] на підставі доказів, наявних у матеріалах заяви та за погодженням учасників справи. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, обєктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд дійшов висновку, що заява підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. За правилами розділу IV глави 13 ЦПК України розгляд справ про видачу і продовження обмежувального припису провадиться в порядку окремого провадження, а ст. 294 цього Кодексу встановлено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що заявник [PERSON], [INFO], є батьком [PERSON], [INFO]. [PERSON] згідно з даними свідоцтва про народження серії І-ФМ № 117853, виданого 27.10.2008 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області, значиться матірю [PERSON], [INFO], згідно з даними свідоцтва про народження серії I-ФМ № 213209, виданого 30.11.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області, матірю [PERSON], [INFO], та згідно з даними свідоцтва про народження серії І-ФМ № 279324, виданого 18.12.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області, матірю [PERSON], [INFO]. Батьком дітей [PERSON] та [PERSON] згідно з даними вказаних свідоцтв про народження значиться [PERSON], а дитини [PERSON], [INFO], [PERSON]. З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України від 04.05.2017 року за № 00017998202 вбачається, що відомості про батька [PERSON], [INFO], записані на підставі ч. 1 ст. 135 Сімейного Кодексу України. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], відвідують Ужгородський спеціалізований навчально-виховний комплекс «Веселка». У період з 01.01.2017 року по 04.05.2017 року дитину [PERSON] приводили у дитячий заклад і забирали із закладу частіше батько [PERSON] та баба. За час навчання [PERSON] в школі навчально-виховним процесом займалися батько, дідо, баба. [PERSON] за два роки навчання була в школі два рази, на дзвінки вчителя не відповідає, не відвідує батьківські збори, свята, успіхами дитини не цікавиться, звязок у вчителя є з батьком, дідом та бабою. За період з січня по квітень 2017 року сина [PERSON] приводили та забирали батько [PERSON], баба [PERSON] та дідо [PERSON] За вказаний період мати [PERSON] приводила свого сина [PERSON] в садок 05.04.2018 року. З довідки-характеристики [PERSON], [INFO], складеної начальником СП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області, вбачається, що [PERSON] з місцем проживання характеризується посередньо, з сусідами стосунки не підтримує. [PERSON] перебуває на обліку в Ужгородському ВП ГУНП в Закарпатській області як сімейний насильник, неодноразово потрапляла в поле зору працівників правоохоронних органів, притягувалася до адміністративної відповідальності, а саме за ст. 173-2 КУпАП (вчинення насильства в сімї). Довідкою про результати розгляду звернення [PERSON], яке зареєстроване в ЄО № 14770 від 03.07.2018 року, виданою ДОП СП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області [PERSON] від 06.07.2018 року за № 14598/106/25/1-20, стверджується, що 03.07.2018 року до Ужгородського ВП із заявою звернувся [PERSON], який проживає за адресою: [INFO], в якій він просить прийняти міри до своєї дочки [PERSON], 16.11.1987 р.н, яка проживає за адресою: [INFO], та яка перебуваючи за місцем спільного проживання вчиняє з ним сварку, в ході якої висловлювався цензурною лайкою та застосовує заходи фізичного та психологічного характеру. Дане звернення було зареєстроване в ЄО Ужгородського ВП за № 14770 від 03.07.2018 року. Опитаний з даного приводу [PERSON] в своєму поясненні вказує про те, що 03.07.2018 року, близько 09.30 год., під час розгляду цивільної справи в Ужгородському міськрайонному суді, суддя попросив вийти із зали судових засідань для виклику свідків. В цей час його дочка [PERSON] вчинила сварку з батьками, яка супроводжувалася нецензурною лексикою та штовханиною, після чого вхопила за волосся малолітнього сина [PERSON], почала висловлюватися нецензурною лайкою в присутності малолітньої дитини, чим своїми діями зірвала судове засідання та пішла у невідомому напрямку. В судовому засіданні вирішувалося питання по позбавленню дочки [PERSON]Є батьківських прав. З даного приводу [PERSON] було проведено бесіду, в ході якої від дачі будь-яких письмових пояснень відмовилася в порядку ст. 63 Конституції України. Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги те, що в ході розгляду матеріалів факту грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільних норм моралі з боку [PERSON] встановлено не було, а натомість в її діях вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, а тому розгляд звернення [PERSON] припинено, та в подальшому [PERSON] буде притягнуто до адміністративної відповідальності згідно з чинним законодавством. Листом начальника Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області від 06.07.2018 року за № 14598/106/25/1-2018 повідомлено про розгляд звернення [PERSON] від 03.07.2018 року, яке зареєстровано в журналі ЄО Ужгородського ВП за № 14770 від 03.07.2018 року по факту конфлікту з [PERSON] В ході розгляду матеріалів було встановлено, що в діях [PERSON] відсутні ознаки кримінально карного діяння, а натомість в діях останньої вбачаються ознаки адміністративного правопорушення. Одночасно повідомлено, що з [PERSON] було проведено профілактичну бесіду щодо недопустимості в майбутньому подібних вчинків по відношенню до [PERSON], а також [PERSON] буде притягнуто до адміністративної відповідальності згідно з чинним законодавством, а тому 05.07.2018 року прийнято рішення про припинення розгляду звернення [PERSON] та матеріали перевірки скеровані до секретаріату Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області. З матеріалів справи також вбачається, що постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22.11.2017 року (справа № 308/10493/17) [PERSON] було визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КпАП України, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді тридцяти годин громадських робіт за те, що вона, 13.10.2017 року, близько 04 год. 00 хв., за місцем свого проживання, перебуваючи з ознаками наркотичного спяніння, вчинила відносно свого батька [PERSON] насильство в сім`ї, а саме дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні в його сторону нецензурною лайкою та погрозах фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю [PERSON] Крім того, постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10.05.2018 року (справа № 308/10558/17) закрито провадження про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП у звязку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП. Як вбачається із змісту постанови судді від 10.05.2018 року, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії АА № 950652 від 13.10.2017 року [PERSON] 13.10.2017 року, близько 03 год. 00 хв., вчинила сварку зі своїм батьком [PERSON], в ході якої ображала його нецензурними словами. Організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства, визначені Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 року № 2229-VIII Статтею 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено значення термінів, які вживаються у цьому Законі, зокрема: дитина, яка постраждала від домашнього насильства (далі постраждала дитина), особа, яка не досягла 18 років та зазнала домашнього насильства у будь-якій формі або стала свідком (очевидцем) такого насильства (п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону); домашнє насильство діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сімї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сімєю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь (п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону); кривдник особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону); обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обовязків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи (п. 7 ч. 1 ст. 3 Закону); особа, яка постраждала від домашнього насильства (далі - постраждала особа), - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі (п. 8 ч. 1 ст. 3 Закону); психологічне насильство форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоровю особи (п. 14 ч. 1 ст. 3 Закону). Згідно з ч. 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких, батьки (мати, батько) і дитини (діти). Звертаючись до суду з вимогами про видачу обмежувального припису щодо [PERSON], заявник стверджує, що [PERSON] систематично допускає домашнє насильство у сімї по відношенню до своїх родичів та малолітніх дітей. Відповідно до ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: терміновий заборонний припис стосовно кривдника; обмежувальний припис стосовно кривдника; взяття на профілактичний облік кривдника та проведення з ним профілактичної роботи; направлення кривдника на проходження програми для кривдників. Право звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника у разі вчинення домашнього насильства стосовно дитини мають батьки або інші законні представники дитини, родичі дитини (баба, дід, повнолітні брат, сестра), мачуха або вітчим дитини, а також орган опіки та піклування (ч. 1 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»). Згідно з ч. ч. 2 - 4 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обовязків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є обєктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби звязку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Відповідно до ч. ч. 1 - 8 ст. 28 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» субєктами, відповідальними за виконання програм для кривдників, є місцеві державні адміністрації та органи місцевого самоврядування. Субєкт, відповідальний за виконання програм для кривдників, організовує та забезпечує проходження кривдниками таких програм. Виконання програм для кривдників стосовно дітей-кривдників здійснюється з урахуванням вікових та психологічних особливостей дітей. З метою запобігання повторному вчиненню домашнього насильства та забезпечення виконання програми для кривдника дитину-кривдника може бути тимчасово влаштовано до родичів, у сімю патронатного вихователя або до установи для дітей незалежно від форми власності та підпорядкування, в яких створені належні умови для проживання, виховання, навчання та реабілітації дитини відповідно до її потреб. Виконання програм для кривдників забезпечують фахівці, які пройшли відповідне навчання. Кривдника може бути направлено судом на проходження програми для кривдників на строк від трьох місяців до одного року у випадках, передбачених законодавством. Кривдник повинен мати можливість відвідувати програму для кривдників за власною ініціативою на добровільній основі. У разі неявки кривдника для проходження програми для кривдників або ухилення від проходження програми без поважних причин субєкти, відповідальні за виконання програм для кривдників, надають протягом трьох робочих днів письмове повідомлення про це уповноваженому підрозділу органів Національної поліції України для вжиття заходів. У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 350-6 ЦПК України розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» або Законом України «Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків», на строк від одного до шести місяців. З огляду на встановлені судом обставини щодо наявності домашнього насильства, а саме у даному випадку психологічного насильства, що вчиняє [PERSON] щодо своїх малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], суд вважає, що з метою захисту прав та інтересів останніх вимоги заявника слід задовольнити частково та видати строком на три місяці обмежувальний припис відносно [PERSON], встановити наступний захід обмеження прав [PERSON] та покласти на неї обовязок: обмежити спілкування з малолітніми дітьми, а також направити [PERSON] до Департаменту соціального захисту населення Закарпатської обласної державної адміністрації на проходження програми для кривдників строком на три місяці. При цьому, вимога заявника щодо заборони [PERSON] наближатись до місця перебування дітей за адресою: м. Ужгород, вул. Володимирська, 13, не підлягає до задоволення, оскільки як ствердив у судовому засіданні заявник, [PERSON] є співвласником серед пяти співвласників зазначеного будинку. Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Обєктом власності особи може бути, зокрема, житловий будинок, садиба, квартира (ст. ст. 379, 382 ЦК України). Права власника жилого будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Згідно з ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, повязані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, відносяться на рахунок держави. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 350-8 ЦПК України копії повного рішення суду вручаються учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні, негайно після проголошення такого рішення. Учасникам справи, які не були присутні у судовому засіданні, копія рішення суду надсилається рекомендованим листом з повідомленням про вручення негайно, але не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення. Про видачу або продовження обмежувального припису суд не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомляє уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника для взяття особи, стосовно якої видано або продовжено обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також районні, районні у містах Києві і Севастополі державні адміністрації та виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад за місцем проживання (перебування) заявника. На підставі викладеного та

Outcome: partial