Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-28 00:00:00

[PERSON], інтереси якої за довіреністю представляє [PERSON], звернулася до суду із зазначеним позовом, посилаючись на ту обставину, що з 10.10.2009 року по 10.01.2012 року перебувала у зареєстрованому шлюбі із [PERSON], від якого народився син [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу, відповідач участі у вихованні дитини не приймає, хоча розпорядженням голови Бериславської районної державної адміністрації від 05.08.2011 року йому було визначено графік побачень із сином, даним правом не скористався. [PERSON] не спілкується із дитиною, не піклується про її фізичний та духовний розвиток, не надає належним чином матеріальної допомоги на її утримання, аліменти сплачується нерегулярно. Таким чином, відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, в зв'язку з чим позивач просить суд на підставі п.2 ч.1 ст.164 СК України позбавити [PERSON], [INFO] батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], судові витрати стягнути з відповідача на користь позивача. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги, просив суд позов задовольнити по вищезазначеним обставинам. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належаним чином, про що свідчать поштові повідомлення та оголошення в газеті «Наддніпрянська правда», причину своєї неявки не повідомив. Заяви про розгляд справи за його відсутності не подав. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Представник органу опіки та піклування Бериславської районної державної адміністрації Літвак Н.М. в судовому засіданні зазначила про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Просила позов задовольнити. Прокурор прокуратури Бериславського району Херсонської області Сидоренко О.Д. вважала, що позбавлення відповідача батьківських прав відносно [PERSON], [INFO] буде відповідати інтересам дитини. Заслухавши пояснення сторін, свідка, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні ним правовідносини. У відповідності до ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Вище зазначене не суперечить і доповнює вимоги п.3 ст.9 та ст. 18 Конвенції про права дитини, ратифікованою постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року, яка набрала чинності 27.09.1991 року, згідно до якої держави - учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком коли це суперечить найкращим інтересам дитини, та докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, так як батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування, а також шостому принципу Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю Об'єднаних Націй 20.11.1959 року, відповідно до яких дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. З п.п.15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року № 3 вбачається, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом на осіб, які не виконують батьківських обов'язків. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності. Судовим розглядом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу у них народився син - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.9). Рішенням Бериславського районного суду Херсонської області від 10.01.2012 року шлюб розірвано (а.с.10). Згідно довідки КП «Бериславський ЖЕК-1» Бериславського району Херсонської області № 965 від 18.05.2015 року, неповнолітній [PERSON], [INFO], проживає разом із [PERSON] за адресою [ADDRESS] та знаходяться на її утриманні (а.с.11). З довідки Херсонського ясла-садки №11 комбінованого типу з логопедічними групами № 17 від 25.03.2015 року вбачається, що [PERSON], [INFO] відвідує даний заклад з жовтня 2012 року (а.с.14). Відповідно рішення Бериславського районного суду Херсонської області від 12.06.2012 року з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 29.05.2012 року та до досягнення дитиною повноліття (а.с.15). Як вбачається з довідок відділу державної виконавчої служби Новокаховського МУЮ Херсонської області №07-14/14231 від 28.09.2012 року, №07-14/5054 від 16.04.2013 року, №07-17/18789 від 02.12.2013 року [PERSON] по декілька місяців не сплачував аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] (а.с.17-19). Актом обстеження Бериславської міської ради Херсонської області від 18.05.2015 року встановлено, що за місцем реєстрації [PERSON] та [PERSON] за адресою [ADDRESS] санітарно-гігієнічні умови відповідають вимогам, в квартирі присутні всі зручності (а.с.23). Згідно акту обстеження служби у справах дітей Суворовського району міста Херсон від 14.05.2015 року, при обстеженні умов проживання дитини за тимчасовим місцем проживання дитини за адресою [ADDRESS] встановлено, що санітарно-побутові умови добрі, дитина має окрему кімнату, в якій є все необхідне для повноцінного розвитку, виховання (а.с.24). Відповідно висновку органу опіки та піклування Бериславської районної державної адміністрації № 09/01-24-1155/15 від 07.08.2015 року, перевіркою встановлено, що [PERSON] тривалий час участі у вихованні неповнолітнього [PERSON], [INFO] не приймає, життям, здоров'ям та вихованням не цікавиться, фінансової допомоги практично не надає. В зв'язку з чим, орган опіки та піклування вважає доцільним позбавити його батьківських прав відносно неповнолітнього сина (а.с.54). З копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] 08.08.2015 року зареєструвала шлюб із [PERSON] (а.с.58). Свідок [PERSON] в судовому засіданні підтвердив факт невиконання [PERSON] своїх батьківських обов'язків відносно неповнолітнього сина, зазначив, що з часу розірвання шлюбу із [PERSON] відповідач не відвідує дитину та не спілкується із нею. У суду немає підстав ставити під сумнів достовірність фактів, повідомлених свідком, даних про його зацікавленість в результаті розгляду справи не виявлено. Судом встановлено, що [PERSON], як батько своїх обов'язків тривалий період часу не виконує, вихованням та утриманням сина не займається, не підтримує з ним родинних відносин, не цікавиться його здоров'ям та життям, по декілька місяців не надає матеріальної допомоги. Зазначене підтверджується поясненнями представника позивача, свідка, а також довідкою КП «Бериславський ЖЕК-1» № 965 від 18.05.2015 року, довідками ВДВС Новокаховського МУЮ Херсонської області №07-14/14231 від 28.09.2012 року, №07-14/5054 від 16.04.2013 року, №07-17/18789 від 02.12.2013 року, актом обстеження служби у справах дітей Суворовського районну міста Херсон від 14.05.2015 року. Розпорядженням голови Бериславської районної державної адміністрації від 05.08.2011 року [PERSON] було визначено графік побачень із сином [PERSON], але він даним правом не скористався, сина не відвідував. Відповідач повністю самоухилився від участі у вихованні дитини. Таким чином, судом встановлено, що відповідач нехтує своїми обов'язками по вихованню сина, в зв'язку з чим, суд вважає, що позовні вимоги щодо позбавлення його батьківських прав в порядку п.2 ч.1 ст.164 СК України - обґрунтовані та підлягають задоволенню. І хоча позбавлення батьківських прав вважається крайнім заходом впливу на особу яка не виконує батьківських обов'язків і способом захисту прав та інтересів дитини, беручи до уваги принципи викладені в Декларації прав дитини, суд вважає, що позбавлення батьківських прав відповідача перш за все буде в інтересах неповнолітнього [PERSON], оскільки як встановлено судом, неповнолітній виховуються позивачем та її новим чоловіком в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості, що також є не малозначним критерієм для оцінки тих правовідносин, які склались між сторонами по справі та для правильного вирішення спору. Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до ст.88 ЦПК України із відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243,60 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved