Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-25 00:00:00

[PERSON] (позивач) звернувся до суду 01.09.2016р. з позовною заявою до [PERSON] (відповідачка), в якій просить суд розірвати шлюб, укладений між сторонами та зареєстрований 14.02.2014р. у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Черкаси реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції, актовий запис № 103. В судове засіданні сторони не зявилися, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Позивач надав суду заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутність та зазначив, що підтримує позовні вимоги в повному обсязі. Просив не відшкодовувати йому судові витрати. Відповідачка надала суду заяву, в якій також просила розглянути справу у її відсутність та зазначила, що не заперечує проти задоволення позовних вимог. Після розірвання шлюбу просила не змінювати їй прізвище на дошлюбне. Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, оцінивши їх у сукупності судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. 14.02.2014р. між сторонами укладений та зареєстрований шлюб, що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб (а.с.4). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину син [PERSON], 25.06.2014р.н., що підтверджується відповідною копією свідоцтва про народження (а.с.5). Сторони визнають ті обставини, що на теперішній час сім'я фактично розпалася, оскільки протягом останніх двох років їх відносини погіршилися, вони мають протилежні погляди на шлюб та сімю, через що між ними часто виникають сварки, що негативно впливає на психічний стан їх дитини. З листопада 2015 року сторони проживають окремо і фактично припинили шлюбні відносини. Згоду щодо місця проживання дитини між сторонами досягнуто. Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України суд вважає ці обставини доведеними. Після розірвання шлюбу дитина проживатиме з відповідачкою. Питання про порядок утримання дитини та порядок участі кожного з батьків у вихованні дитини перед судом не ставиться, оскільки спору між сторонами з цього приводу немає. Майнового спору з приводу розподілу спільного майна між сторонами також немає. Тож між сторонами склалися шлюбні відносини, які регулюються Сімейним кодексом України (далі - СК). Згідно ст.110 СК, один з подружжя має право предявити до суду позов про розірвання шлюбу. Відповідно до ст.111 СК суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Разом з тим, суд вважає недоцільним надавати сторонам строк для примирення, оскільки, за твердженням сторін, це не відповідатиме їх інтересам і не матиме результату, оскільки вони дійшли остаточного висновку про неможливість спільного проживання та перебування у шлюбних відносинах. . Статтею 24 СК передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст.112 СК суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, оскільки подальше перебування його у шлюбі з відповідачкою не ґрунтується на принципі вільного волевиявлення, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст.113 СК особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідачка просила суд не відновлювати їй дошлюбне прізвище. Вирішуючи питання про судові витрати, суд враховує клопотання позивача про покладання судових витрат на нього. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved