Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-13 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору орган опіки та піклування виконавчого комітету Токмацької міської ради, про визначення місця проживання дитини [PERSON], [INFO], з матірю. В обґрунтування позовної заяви зазначає, що в неї та відповідача є спільна дитина [PERSON], [INFO]. Також, в позивачки є старший син [PERSON], [INFO]. З грудня 2013 року вона проживала разом з відповідачем по вул. Щави, 57 в м. Токмак Запорізької області. В квітні 2017 року з позивачем були припинені фактичні шлюбні відносини, відповідач вигнав її з будинку, у звязку з чим, позивачка разом з сином [PERSON] почали проживати в матері позивачки [PERSON] по вул. К. Лібкнехта, 157 в м. Токмак. Відповідач спільну доньку [PERSON] відібрав в позивачки, не дає з нею бачитися. Зазначає, що дитина грудного віку, а тому перебування матері поруч є необхідним для життя та розвитку дитини. Позивачка є власником ? частини житлового будинку по вул. К. Лібкнехта, 157 в м. Токмак Запорізької області, отримує державну допомогу на дитину та допомогу як малозабезпеченій сімї. На даний час, донька [PERSON] проживає з відповідачем, змушена харчуватися штучними молочними сумішами, що суперечить інтересам дитини та загрожує її здоровю. Просить задовольнити позовні вимоги та визначити місце проживання дитини [PERSON], [INFO], з матірю. Не погоджуючись з позовними вимогами [PERSON] подав зустрічний позов до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору орган опіки та піклування виконавчого комітету Токмацької міської ради, про визначення місця проживання дитини [PERSON], [INFO], з батьком. В обґрунтування зазначає, що з грудня 2013 року проживав разом з [PERSON] та її малолітнім сином [PERSON] по вул. Щави, 57 в м. Токмак Запорізької області. 22.02.2017 року в сторін передчасно народилася донька [PERSON]. Після народження перебувала в Запорізькій ОДКЛ у відділенні анестезіології та інтенсивної терапії новонароджених до 06.03.2017 року. 13.04.2017 року позивачка без будь-яких пояснень переїхала разом з сином [PERSON] проживати до своєї матері за адресою: Запорізька область, м. Токмак, вул. К. Лібкнехта, 157. На прохання годувати доньку [PERSON] позивачка відмовилась та пояснила, що донька має батька, який про неї попіклується. Починаючи з 13.04.2017 року [PERSON] самостійно піклується про доньку, займається її вихованням, лікуванням та забезпеченням всім необхідним. Позивачка фактично відмовилась від своєї доньки, залишивши її з відповідачем після реанімаційних заходів, відмовившись годувати та взагалі цікавитися життям дитини. Зазначає, що в нього є всі необхідні умови для проживання з ним дитини та власне бажання піклуватися про дитину. Позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним в судовому засіданні пояснила, що дійсно 22.02.2017 року народилася передчасно спільна з відповідачем донька [PERSON], у звязку з чим, перебувала в дитячій лікарні в м. Запоріжжя. Вказала, що не відмовлялася від своєї доньки. Починаючи з 05.04.2017 року по 13.04.2017 року відповідач неодноразово виганяв її разом з сином [PERSON] з дому, а тому 13.04.2017 року була змушена переїхати жити до своєї матері, яка проживає за адресою: [INFO]. Визнала те, що працівник служби в справах дітей [PERSON] та голова квартального комітету [PERSON] неодноразово пропонували піти разом провідати та погодувати доньку [PERSON], на що вона відмовлялась мотивувавши тим, що боїться відповідача, а одного разу через необхідність завершити ремонт в помешканні матері. Починаючи з 13.04.2017 року не годувала доньку [PERSON] через що в неї зникло материнське молоко. Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом пояснив, що донька [PERSON] народилася передчасно, у звязку з чим, невідкладно була направлена до реанімації в м. Запоріжжя, де перебувала тривалий час. 13.04.2017 року [PERSON] залишила на нього малолітню доньку [PERSON] та переїхала разом з сином [PERSON] проживати до своєї матері по вул. К. Лібкнехта, 157 в м. Токмак. У звязку з тим, що необхідно було годувати неповнолітню доньку грудним молоком, цього ж дня, він разом з представником служби у справах дітей [PERSON] приїжджав до [PERSON] та просили погодувати доньку [PERSON], на що [PERSON] відмовилась. Після цього, [PERSON] жодного разу не годувала дитину через що, він був змушений годувати [PERSON] штучними молочними сумішами, не провідувала доньку, не телефонувала, ніяким чином не проявляла зацікавленість своєю дитиною. Представник органу опіки та піклування [PERSON] під час розгляду справи пояснила, що [PERSON] ніяким чином не цікавиться життям, здоровям та вихованням своєї доньки [PERSON]. Всім необхідним займається батько [PERSON]. 13.04.2017 року приїжджала разом з [PERSON] до помешкання [PERSON] та просила останню погодувати дитину, на що вона відмовилась, мотивувавши тим, що буде годувати лише в себе вдома, а не в автомобілі. Крім цього, декілька разі просила [PERSON] разом з нею піти провідати доньку [PERSON] чи зателефонувати, однак, остання постійно відмовлялась. [PERSON] проявляє виняткову байдужість до своєї рідної доньки. Також, проводилось обстеження житлових умов проживання [PERSON] та [PERSON] за результатами чого встановлено їх відповідність гігієнічно-санітарним нормам для проживання малолітньої дитини. Вказала, що незважаючи на висновок служби у справах дітей в якому зазначено про неможливість визначення рекомендованого для дитини місця проживання з матірю чи батьком, проживання разом з батьком відповідатиме інтересам дитини. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON], яка є матірю [PERSON], пояснила, що в [PERSON] та [PERSON] народилася спільна донька [PERSON]. Так як, народження відбулось передчасно [PERSON] перебувала в Запорізькій обласній дитячій лікарні. 11.04.2017 року [PERSON] їй повідомила, що збирається переїхати проживати до своєї матері, а донька [PERSON] може проживати з батьком, в якої є також бабуся і дідусь, а в її сина [PERSON] є лише вона. На прохання залишитися, оскільки донька дуже маленька та потребує годівлі материнським молоком відмовилась. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON], який є батьком [PERSON], пояснив, що в сторін були добрі відносини, про конфлікти йому нічого не відомо. Свідок [PERSON], яка є квартальною комітету мікрорайону де проживає [PERSON], пояснила, що в квітні 2017 року до неї звернувся [PERSON] та повідомив, що мати [PERSON] залишила малолітню доньку [PERSON], після чого вона викликала поліцію та давала пояснення. Неодноразово пропонувала [PERSON] піти разом до дитини, на що вона відмовлялась мотивуючи тим, що немає часу бо потрібно закінчити ремонт в помешканні матері. Судом встановлено, що з грудня 2013 року по квітень 2014 року сторони проживали однією сімєю без укладення шлюбу, що ними не оспорюється. Від спільного проживання мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (повторно) серії І-ЖС № 334331, виданого 19.05.2017 року Токмацьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 59. Дитина народилася передчасно, у звязку з чим, її було направлено до дитячого лікувального закладу м. Запоріжжя для підтримання життєвих функцій та відновлення, що не заперечується сторонами та додатково підтверджується випискою із медичної картки стаціонарного хворого № 1777. Також, [PERSON] є матірю [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЖС № 069861, виданого 11.09.2007 року Токмацьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 276. Згідно довідки від 24.04.2017 року № 131 [PERSON] проживає [INFO] разом з матірю [PERSON], [INFO], та сином [PERSON], [INFO]. За місцем мешкання [PERSON] скарг від сусідів не надходило. Відповідно до довідки від 24.04.2017 року № 586/0704 управління соціального захисту населення Токмацької міської ради [PERSON] отримує допомогу на 1 дитину одиноким матерям та державну соціальну допомогу малозабезпеченим сімям. [PERSON] є власником ? частини житлового будинку по вул. К. Лібкнехта, 157 в м. Токмак Запорізької області, що підтверджується договором дарування від 15.11.2007 року та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 03.12.2007 року № 16893986. Відповідно до довідки від 14.04.2017 року б/н [PERSON] проживає разом з донькою [PERSON], 22.02.2017 року по вул. Щави, 57 в м. Токмак Запорізької області. Згідно характеристик від 21.06.2017 року голови квартального комітету [PERSON] відповідач по справі [PERSON] проживає зі своєю донькою по вул. Щави, 57 в м. Токмак. З 13.04.2017 року піклується про свою доньку самостійно, скарг від сусідів не надходило. [PERSON] проживала разом з [PERSON] та своєю донькою [PERSON] по вул. Щави, 57 в м. Токмак до 13.04.2017 року. Скарг від сусідів не надходило. Починаючи з 13.04.2017 року не проживає за вказаною адресою, до доньки не навідується, не приймає участі у вихованні та догляді за дитиною. На неодноразові пропозиції навідатися до доньки відмовилася. [PERSON] з 01.10.2016 року по 31.03.2017 року отримав доходи на загальну суму 28653 грн. 83 коп., що підтверджується листом Токмацької обєднаної ДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області від 12.06.2017 року № С\\7021/08-33-08-209. Згідно інформації КП «Абрис» від 05.05.2017 року № 260 домоволодіння по вул. Щави, 57 в м. Токмак Запорізької області обліковується за [PERSON]. Надані обома сторонами висновки Токмацького ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області за їх зверненнями не доводять обставини, які підлягають доказуванню по даній справі, а свідчать по численні звернення як [PERSON] та [PERSON] до правоохоронних органів з приводу даної ситуації. Відповідно до висновку виконавчого комітету Токмацької міської ради від 10.07.2017 року № 970/25-30 від 13.04.2017 року до служби у справах дітей звернувся [PERSON] з питанням надання йому допомоги зобовязати матір годувати грудним молоком дитину, яку вона залишила на нього, а сама пішла жити до матері. Представник служби разом з [PERSON] та грудною житиною відвідали [PERSON], яка відмовилася погодувати дитину, мотивуючи тим, що [PERSON] дуже жорстока людина і може її побити. Усі намагання представника служби змусити [PERSON] все ж таки погодувати дитину закінчились невдало. 14.04.2017 року [PERSON] написала заяву, що не заперечує з приводу проживання доньки [PERSON] з батьком, а вона поки житиме в матері. З її слів дуже любить доньку, але не може жити з [PERSON], бо не виносить постійних знущань. За 3 місяці проживання малолітньої [PERSON] з батьком [PERSON], [PERSON] відвідала доньку 2 рази. На пропозиції представника служби у справах дітей та квартальної комітету відвідати доньку [PERSON] відповідала відмовами, мотивуючи тим, що [PERSON] її побє. Лише за проханням представника служби [PERSON] зателефонувала [PERSON] та запитала про дитину, про відвідування доньки не розмовляла, хоча представник служби наполягав на зустрічі з дитиною в її присутності. Службою у справах дітей проведено обстеження житлових умов місця проживання [PERSON] по вул. К. Лібкнехта, 157 в м. Токмак, та [PERSON] по вул. Щави, 57 в м. Токмак за результатами якого встановлено відповідність санітарно-гігієнічних умов для проживання малолітньої дитини. [PERSON] не займається вихованням доньки [PERSON], не цікавиться її здоровям та життям, батько дитини [PERSON] повністю займається донькою [PERSON], на протязі майже 3 місяців виконує всі рекомендації служби у справах дітей. Службою у висновку зазначено про недостатність даних для надання обєктивного висновку щодо розвязання спору про визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Також, до висновку додано заяву [PERSON] від 14.04.2017 року адресовану начальнику служби у справах дітей [PERSON] про те, що вона не проти проживання доньки [PERSON] разом з батьком у звязку з хворобою її старшого сина та похилим віком матері. Від доньки не відмовляється. Частиною 1 ст. 141 Сімейного кодексу України (далі СК України) мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ч. 1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Згідно ч. 1 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. В принципі 6 Декларації прав дитини, прийнятої резолюцією 1386 (ХIV) Генеральної Асамблеї ООН\~від\~20\~листопада 1959\~року, вказано, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона має, якщо це можливо, зростати в піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, у будь-якому разі в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості; малолітня дитина, крім випадків, коли є виняткові обставини, не має розлучатися зі своєю матірю. Незважаючи на пріоритетність проживання дитини з матірю, суд, вирішуючи спір щодо визначення місця проживання дитини, повинен керуватися виключно інтересами дитини, оцінюючи, при цьому ставлення та турботу батьків про свою дитину, створення ними відповідних умов проживання, матеріальне забезпечення тощо. Поведінка [PERSON], яка залишила свою півторамісячну доньку з батьком, відмовившись від її годування, відсутність будь-яких проявів материнської цікавості про свою дитину в подальшому на переконання суду характеризує виключно негативне відношення матері до своєї дитини. Посилання [PERSON] на побоювання щодо фізичного насильства з боку батька [PERSON] як виправдання таких дій, суд оцінює критично з огляду на наступне. Так, в судовому засіданні [PERSON] не змогла пояснити суду причин з яких 13.04.2017 року в присутності представника служби у справах дітей, та в подальшому на його прохання та прохання голови квартального комітету [PERSON] відмовилась від зустрічей з дитиною та її годування, чим фактично поставила під загрозу здоровя та життя своєї дитини, враховуючи її вік. Не змогла [PERSON] ствердно відповісти про зустрічі з донькою в разі визначення судом місця проживання з батьком. В той же час, [PERSON] повністю опікується своєю донькою, дбає про її здоровя, фізичний та духовний розвиток, має окреме місце проживання та самостійний заробіток. За таких обставин, суд вважає необґрунтованими доводи первісного позову щодо визначення місця проживання дитини [PERSON] з матірю, та приходить до висновку про необхідність задоволення зустрічного позову, визначивши місце проживання дитини [PERSON] з батьком [PERSON], що цілком відповідатиме інтересам дитини. Згідно п. 42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014\~року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» питання про повернення сплаченої суми судового збору вирішується судом за результатами розгляду справи за клопотанням особи, яка його сплатила, що відповідає принципу диспозитивності цивільного судочинства (частина перша статті 7 Закону № 3674-VI «Про судовий збір»), в звязку з відсутністю клопотання позивача щодо стягнення з відповідача сплаченого судового збору, судом дане питання не вирішується. На підставі ст.ст. 141, 160, 161 СК України,

Outcome: approved