Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-09 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] , [PERSON] та Богданівської сільської ради Броварського району Київської області, третя особа: [PERSON] про застосування наслідків недійсності правочинів та стягнення коштів. Позивач зазначала, що 20 листопада 2013 року між [PERSON] (продавець) та [PERSON] (покупець) був укладений договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,18 га, кадастровий номер 3221280801:01:080:0357, який був посвідчений приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Бурлакою О.В. та зареєстрований в реєстрі за №6353. Згідно п. 2.1. цього договору купівлі-продажу, продаж земельної ділянки за домовленістю сторін проводиться за суму 147600,00 (сто сорок сім тисяч шістсот) гривень 00 копійок, що за середнім курсом комерційних банків міста Києва на день нотаріального посвідчення цього договору становить 18000,00 (вісімнадцять тисяч доларів США) 1 долар США=8,20 гривень, яку продавець отримав підчас підписання цього договору. 14 травня 2015 року Апеляційний суд Київської області ухвалив рішення в справі №361/6116/14 провадження № 22-ц/780/2639/15, яким апеляційну скаргу прокурора Київської області задоволено, а рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 14 лютого 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов Броварського міжрайонного прокурора Київської області в інтересах держави в особі Богданівської сільської ради Броварського району Київської області задоволено, визнано недійсним і скасовано розпорядження Броварської РДА №1174 від 11 липня 2011 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок та виготовлення державних актів на право власності на земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Богданівської сільської ради Броварського району Київської області за межами населеного пункту», визнано недійсним і скасовано розпорядження Броварської РДА №749 від 16 жовтня 2013 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки цільове призначення якої змінюється з ведення особистого селянського господарства на ведення садівництва [PERSON] в адміністративних межах Богданівської сільської ради Броварського району Київської області за межами населеного пункту», визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №424275, виданий 06 вересня 2011 року на ім`я [PERSON] на земельну ділянку площею 1,8001 га, що розташована в адміністративних межах Богданівської сільської ради Броварського району Київської області, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, визнано недійсним свідоцтво про право власності на земельну ділянку індексний номер 11763675, видане 29 жовтня 2013 року на ім`я [PERSON] на земельну ділянку площею 1,8001 га, кадастровий номер 3221280801:01.080:0294, цільове призначення - для індивідуального садівництва, що розташована в адміністративних межах Богданівської сільської ради Броварського району Київської області, визнано недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно, індексний номер 12492240, видане 08 листопада 2013 року на ім`я [PERSON] на земельну ділянку площею 1,6201 га, кадастровий номер 3221280801:01:080:0358, цільове призначення - для індивідуального садівництва, що розташована в адміністративних межах Богданівської сільської ради Броварського району Київської області, визнано недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно, індексний номер 12494236, видане 08 листопада 2013 року на ім`я [PERSON] на земельну ділянку площею 0,18 га, кадастровий номер 3221280801:01:080:0357, цільове призначення - для індивідуального садівництва, що розташована в адміністративних межах Богданівської сільської ради Броварського району Київської області, визнано недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,18 га, кадастровий номер 3221280801:01:080:0357, що розташована в адміністративних межах Богданівської сільської ради Броварського району Київської області, цільове призначення - для індивідуального садівництва, укладений 20 листопада 2013 року між [PERSON] і [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Бурлакою О.В., зареєстрований в реєстрі за №6353, витребувано із чужого незаконного володіння [PERSON] земельну ділянку площею 1,6201 га, цільове призначення - для індивідуального садівництва, кадастровий номер 3221280801:01:080:0358, вартістю 514980 грн., що розташована в адміністративних межах Богданівської сільської ради Броварського району Київської області, витребувано із чужого незаконного володіння [PERSON] земельну ділянку площею 0,18 га, цільове призначення - для індивідуального садівництва, кадастровий номер 3221280801:01:080:0357, вартістю 57220 грн., що розташована в адміністративних межах Богданівської сільської ради Броварського району Київської області. Зобов`язанням для [PERSON] є його обов`язок, який встановлений ст. 216 Цивільного кодексу України, щодо повернення всього того, що він отримав за недійсним правочином, а саме: грошові кошти в гривні України в еквіваленті 18 000,00 доларів США і тому відповідно повинен повернути в еквіваленті 18 000,00 доларів США, згіднодо ст.ст. 533, 509 Цивільного кодексу України в гривні України на день платежу. Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 22 лютого 2017 року в справі №754/8027/16-а задоволено позов [PERSON] , якою визнано, що Богданівська сільська рада Броварського району Київської області проявила бездіяльність та не здійснила дій щодо встановлення меж населеного пункту - села Богданівка Броварського району Київської області. Таким чином, позивач стверджує, що саме з вини Богданівської сільської ради Броварського району Київської області їй була спричинена відповідна шкода. За нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу від 20 листопада 2013 року [PERSON] сплатила приватному нотаріусу 3976,00 грн., що підтверджується відповідною довідкою. 16 липня 2014 року [PERSON] сплатила земельний податок в розмірі 61,20 грн. за земельну ділянку, яку купила за договором від 20 листопада 2013 року. Таким чином, з вини Богданівської сільської ради Броварського району Київської області [PERSON] були спричинені збитки у розмірі 3976,00+61,20=4037,20 грн. Посилаючись на викладене, позивач просила суд застосувати наслідки недійсності правочину договору купівлі-продажу від 20 листопада 2013 року - стягнути з [PERSON] та його дружини [PERSON] грошові кошти в еквіваленті 18 000,00 (вісімнадцять тисяч) доларів США, що дорівнює 482 373 (чотириста вісімдесят дві тисячі триста сімдесят три) гривні 00 копійок за курсом Національного банку України станом на 14 грудня 2016 року 26,7985 грн. за 1 долар США, що були ним отримані за продаж земельної ділянки; застосувати наслідки недійсності правочину договору купівлі-продажу від 20 листопада 2013 року - стягнути з Богданівської сільської ради на користь [PERSON] збитки в розмірі 4037 (чотири тисячі тридцять сім) гривень 20 коп., судові витрати стягнути з відповідачів пропорційно задоволеним вимогам. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, надала пояснення аналогічні позовній заяві, просила суд про задоволення позову в повному обсязі. В судовому засіданні представник відповідача Богданівської сільської ради Броварського району Київської області Щиголь В.В. позовні вимоги не визнав, заперечував проти їх задоволення в повному обсязі. В письмових запереченнях проти позовної заяви та відзиві на позов зазначали, що проекти землеустрою щодо зміни меж населених пунктів розробляються з урахуванням генеральних планів населених пунктів. Рішення про встановлення і зміну меж сіл, селищ, які входять до складу відповідного району, приймаються районною радою за поданням відповідних сільських, селищних рад. Враховуючи ту обставину, що під час проведення земельно-технічної експертизи з висновку незалежних експертів №608/609/13-41 від 01 травня 2013 року та землевпорядних документів, зібраних під час проведення експертизи, було встановлено межі населеного пункту с. Богданівка Броварського району Київської області. Причини відсутності проекту землеустрою щодо встановлення (зміни) меж населеного пункту с. Богданівка Броварського району Київської області в Управління Держгеокадастру у Броварському районі Київської області невідомі. Крім того, спірна земельна ділянка (прощею 1,7962 га, з кадастровим номером 3221280801:01:080:0294) на яку відповідно до Розпорядження Броварської РДА від 16.03.2010 р. №486 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства за рахунок державних земель запасу в адмінмежах Богданівської сільської ради Броварського району Київської області, а потім Розпорядження Броварської РДА від 11.07.2011 р. №1174 було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства не могла бути використана за її цільовим призначенням, оскільки значну частину земельної ділянки займає озеро, дана обставина є істотною, була відома [PERSON] на момент розробки проекту землеустрою. Той факт що спірна земельна ділянка вибула із володіння власника - держави, не з його волі іншим шляхом, підтверджується наявністю розпоряджень Броварської РДА від 11.07.11 р. №1174 та від 16.10.13 р. №749, що прийняті з порушенням вимог п. 12 Перехідних положень Земельного кодексу України та обставинами встановленими постановою Київського апеляційного господарського суду від 02.07.2013 р. у справі №23/058-12. Відчуження [PERSON] , на підставі договору купівлі-продажу від 20.11.2013 р. №6353 [PERSON] земельної ділянки, право власності на яку набуто на підставі незаконних розпоряджень Броварської РДА, прийнятих з порушенням вимог Земельного кодексу України, вважають таким, що суперечить актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства. [PERSON] на момент укладення договору купівлі-продажу від 20.11.2013 р. №6353 земельної ділянки було відомо обставини законності набуття у власність земельної ділянки [PERSON] та місця розташування спірної земельної ділянки. Враховуючи те, що сторонами договору купівлі-продажу земельної ділянки від 20 листопада 2013 року є [PERSON] та [PERSON] , вимога щодо стягнення грошових коштів з Богданівської сільської ради є необґрунтованою та безпідставною, оскільки згідно з чинним законодавством (ч. 2 ст. 216 ЦК України) відшкодування збитків, що виникли у зв`язку із вчиненням недійсного правочину, здійснюється винною стороною недійсного правочину. Відтак, оскільки Богданівська сільська рада взагалі не є стороною недійсного правочину (договору купівлі-продажу земельної ділянки від 20 листопада 2013 року), на неї не можуть покладатися негативні наслідки його недійсності. В судове засідання відповідачі [PERSON] і його представник [PERSON] та [PERSON] не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. В судовому засіданні третя особа [PERSON] позовні вимоги підтримав, просив про їх задоволення в повному обсязі. В останнє судове засідання учасники справи не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Позивач [PERSON] направила до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила про їх задоволення в повному обсязі. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлено, що 20 листопада 2013 року між [PERSON] (продавець) та [PERSON] (покупець) був укладений договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,18 га, кадастровий номер 3221280801:01:080:0357, який був посвідчений приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Бурлакою О.В. та зареєстрований в реєстрі за №6353 (а.с.5). Згідно п. 2.1. цього договору купівлі-продажу, продаж земельної ділянки за домовленістю сторін проводиться за суму 147600,00 (сто сорок сім тисяч шістсот) гривень 00 копійок, що за середнім курсом комерційних банків міста Києва на день нотаріального посвідчення цього договору становить 18000,00 (вісімнадцять тисяч доларів США) 1 долар США=8,20 гривень, яку продавець отримав підчас підписання цього договору. Рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області від 14 травня 2015 року в справі №361/6116/14 провадження № 22-ц/780/2639/15, апеляційну скаргу прокурора Київської області задоволено, а рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 14 лютого 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов Броварського міжрайонного прокурора Київської області в інтересах держави в особі Богданівської сільської ради Броварського району Київської області задоволено, визнано недійсним і скасовано розпорядження Броварської РДА №1174 від 11 липня 2011 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок та виготовлення державних актів на право власності на земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Богданівської сільської ради Броварського району Київської області за межами населеного пункту», визнано недійсним і скасовано розпорядження Броварської РДА №749 від 16 жовтня 2013 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки цільове призначення якої змінюється з ведення особистого селянського господарства на ведення садівництва [PERSON] в адміністративних межах Богданівської сільської ради Броварського району Київської області за межами населеного пункту», визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №424275, виданий 06 вересня 2011 року на ім`я [PERSON] на земельну ділянку площею 1,8001 га, що розташована в адміністративних межах Богданівської сільської ради Броварського району Київської області, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, визнано недійсним свідоцтво про право власності на земельну ділянку індексний номер 11763675, видане 29 жовтня 2013 року на ім`я [PERSON] на земельну ділянку площею 1,8001 га, кадастровий номер 3221280801:01.080:0294, цільове призначення - для індивідуального садівництва, що розташована в адміністративних межах Богданівської сільської ради Броварського району Київської області, визнано недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно, індексний номер 12492240, видане 08 листопада 2013 року на ім`я [PERSON] на земельну ділянку площею 1,6201 га, кадастровий номер 3221280801:01:080:0358, цільове призначення - для індивідуального садівництва, що розташована в адміністративних межах Богданівської сільської ради Броварського району Київської області, визнано недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно, індексний номер 12494236, видане 08 листопада 2013 року на ім`я [PERSON] на земельну ділянку площею 0,18 га, кадастровий номер 3221280801:01:080:0357, цільове призначення - для індивідуального садівництва, що розташована в адміністративних межах Богданівської сільської ради Броварського району Київської області, визнано недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,18 га, кадастровий номер 3221280801:01:080:0357, що розташована в адміністративних межах Богданівської сільської ради Броварського району Київської області, цільове призначення - для індивідуального садівництва, укладений 20 листопада 2013 року між [PERSON] і [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Бурлакою О.В., зареєстрований в реєстрі за №6353, витребувано із чужого незаконного володіння [PERSON] земельну ділянку площею 1,6201 га, цільове призначення - для індивідуального садівництва, кадастровий номер 3221280801:01:080:0358, вартістю 514980 грн., що розташована в адміністративних межах Богданівської сільської ради Броварського району Київської області, витребувано із чужого незаконного володіння [PERSON] земельну ділянку площею 0,18 га, цільове призначення - для індивідуального садівництва, кадастровий номер 3221280801:01:080:0357, вартістю 57220 грн., що розташована в адміністративних межах Богданівської сільської ради Броварського району Київської області (а.с.6-7). Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 вересня 2015 року рішення Апеляційного суду Київської області від 14 травня 2015 року залишено без змін. Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 22 лютого 2017 року в справі №754/8027/16-а задоволено позов [PERSON] , якою визнано, що Богданівська сільська рада Броварського району Київської області проявила бездіяльність та не здійснила дій щодо встановлення меж населеного пункту - села Богданівка Броварського району Київської області (а.с.124-130). Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч.ч.1,5 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно ч.ч.1,2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Дослідивши письмові матеріали справи та вислухавши думку сторін, які з`явилися в судове засідання, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ч.3 ст.61 СК України, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таким чином, земельна ділянка площею 0,18 га кадастровий номер 3221280801:01:080:0357 була об`єктом спільної сумісної власності подружжя [PERSON] та [PERSON] , які її продали подружжю [PERSON] та [PERSON] Грошові кошти в сумі 147600,00 грн., що за середнім курсом комерційних банків міста Києва на день нотаріального посвідчення договору (20 листопада 2013 року) становило 18000,00 доларів США) 1 долар США=8,20 гривень, стали власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] . Згідно ст.216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Відповідно до ст.533 ЦК України, грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно- правовим актом. Положеннями статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. У пункті 22 рішення від 8 листопада 2005 року у справі «Кечко проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «власності», яке міститься в першій частині статті 1 Першого протоколу, має автономне значення, яке не обмежене власністю на фізичні речі і не залежить від формальної класифікації в національному законодавстві: деякі інші права та інтереси, наприклад, борги, що становлять майно, можуть також розглядатись як «майнові права», і, таким чином, як «власність» в цілях вказаного положення. Відповідно до висновків Європейського суду з прав людини, викладених у рішенні від 1 червня 2006 року у справі «Федоренко проти України» (заява №25921/02), де, зокрема у пункті 24 зазначено, що суд вважає, що, зважаючи на специфічні обставини справи, заявник має вважатися таким, що має законні сподівання щодо прибутку відповідно до положення угоди про доларовий еквівалент, що може вважатися правом власності відповідно до положень статті 1 Першого протоколу, наданого йому за договором з Управлінням. Згідно із пунктом 21 цього рішення, право власності може бути «існуючим майном» або коштами, включаючи позови, для задоволення яких позивач може обґрунтовувати їх принаймні «виправданими очікуваннями» щодо отримання можливості ефективного використання права власності (cf, Presses Compania Naviera S.A. v. Belgium, рішення від 20.11.1995 р., серія А, N 332, с.21, п.31). Натомість сподівання на визнання існування старого права власності, яке давно було неможливо використовувати ефективно, не може вважатися «майном» в сенсі статті 1 Першого протоколу це ж стосується умовної вимоги, яка втрачає силу внаслідок недотримання цієї умови (Malhous V. The Czech Republic (dec), N33071/96, 13.12.2000 року, ECHR 2000-XII). Отже, укладаючи договір у гривнях в еквіваленті до іноземної валюти - доларах США і сплачуючи платежі на виконання умов цього договору таким чином, щоб загальна сума сплати була еквівалентна доларам США, у разі розірвання цього договору особа не може отримати відшкодування завданих збитків у сумі, меншій, ніж еквівалент у доларах станом на час ухвалення рішення суду про стягнення цих коштів, а не на день укладення договору. У протилежному випадку позбавлення її такого права було б невиправданим та непропорційним втручанням у мирне володіння своїм майном. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що грошові кошти, які позивач [PERSON] сплатила [PERSON] за договором купівлі-продажу земельної ділянки від 20 листопада 2013 року, є майном у розумінні статті 1 Першого протоколу. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] та [PERSON] грошові кошти, що були ними отримані за продаж земельної ділянки в розмірі 18 000 (вісімнадцять тисяч) доларів США, що в еквіваленті відповідно до курсу валют НБУ станом на 10 грудня 2019 року становить 426393 (чотириста двадцять шість тисяч триста дев`яносто три) грн. 20 коп. Разом з тим, в результаті вчинення недійсного правочину договору купівлі-продажу від 20 листопада 2013 року, позивачу [PERSON] завдані збитки в розмірі 4037,20 грн. (3976,00 грн. - послуги нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу, 61,20 грн. - податок за земельну ділянку) (а.с.74). Враховуючи те, що сторонами договору купівлі-продажу земельної ділянки від 20 листопада 2013 року є [PERSON] та [PERSON] , вимога щодо стягнення грошових коштів з Богданівської сільської ради є необґрунтованою та безпідставною, оскільки згідно з чинним законодавством (ч. 2 ст. 216 ЦК України) відшкодування збитків, що виникли у зв`язку із вчиненням недійсного правочину, здійснюється винною стороною недійсного правочину. Таким чином, стягненню з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] підлягають також збитки в розмірі 4037,20 грн. За таких обставин суд дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог. Крім того,

Outcome: partial