Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-24 00:00:00

[PERSON] та [PERSON], звернулися до Чугуївського міського суду Харківської області з вищезазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог вони зазначили, що [INFO] померла [PERSON]. На випадок своєї смерті 06 жовтня 2004 року вона склала заповіт. Відповідно до вказаного заповіту [PERSON] все її майно заповіла [PERSON] та [PERSON] в рівних долях кожному. Проте при складанні заповіту була допущена помилка в прізвищах спадкоємців, замість [PERSON] повинно було бути зазначено [PERSON]. Після її смерті спадщину прийняли [PERSON] та [PERSON], подавши нотаріусу заяву про прийняття спадщини. [INFO] [PERSON] помер. Його спадкоємцями є: його дружина - [PERSON], та діти - [PERSON], [PERSON], які прийняли спадщину, подавши нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Отже, ? частина спадкового майна, яке залишилось після смерті [PERSON] належить [PERSON], а інша ? частина - [PERSON], [PERSON] та [PERSON], як спадкоємцям майна [PERSON] 30.10.2014 року між [PERSON], [PERSON], з однієї сторони, та представником [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] - [PERSON], з іншої сторони, було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки. На виконання умов договору, позивачі передали, а представник відповідачів прийняла грошові кошти, представник відповідачів передала позивачам документи, а також ключі від домоволодіння. Сторони домовились укласти договір в нотаріальній формі та зареєструвати його у встановленому законом порядку. Позивачі неодноразово зверталися як до відповідачів, так і до їх представника, з проханням у встановленому законом порядку зареєструвати договір купівлі-продажу у нотаріальній конторі, але відповідачі постійно переносили дату візиту до нотаріуса, і в листопаді 2014 року при телефонній розмові взагалі відмовились від його посвідчення, оскільки вже тривалий час не проживають в Україні, і приїжджати не збираються. Отже, позивачі не можуть використовувати земельну ділянку та житловий будинок, як своє власне майно, оскільки відповідачі до теперішнього часу не посвідчили правочин в нотаріальному порядку. Позивачі надали заяви про слухання справи без їх участі, позовні вимоги підтримали, та просили суд позов задовольнити. Представник відповідачів надала заяву про слухання справи без її участі, проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Суд відповідно до ст. 169 ЦПК України вважає за можливе розглядати справу у відсутності не з'явившихся осіб за наявними доказами справи. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України, при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши та перевіривши письмові докази по справі, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] померла [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 09 січня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Чугуєву реєстраційної служби Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області, про що складено відповідний актовий запис №12 (а.с. 12). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з: - житлового будинку [ADDRESS], що належить померлій на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 15 серпня 1995 року, зареєстрованого в Чугуївському міжміському бюро технічної інвентаризації 30 серпня 1995 року, за реєстром № 3537. Належність [PERSON] вказаного житлового будинку підтверджується також витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно № 35833634 від 12.10.2012 року серії СЕЕ №819965; - земельної ділянки площею 0,1000 га у межах згідно з планом, призначеної для індивідуального житлового будівництва, розташованої в [ADDRESS], кадастровий номер 6312000000420020005, що належить [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХР №138453, виданого 08 січня 2004 року на підставі рішення ХІХ сесії XXIV скликання Чугуївської міської ради від 28.11.2003 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право користування землею, договорів оренди землі за № 192. Згідно статті 1217 Цивільного кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. На випадок своєї смерті 06 жовтня 2004 року [PERSON] склала заповіт серії ВВМ № 672990, посвідчений приватним нотаріусом Чугуївського районного нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 4684. Заповіт станом на 02.07.2013 року не скасовано та не змінено. Відповідно до вказаного заповіту [PERSON] все її майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде їй належати за законом на день її смерті та на що вона матиме право, заповіла [PERSON] та [PERSON] в рівних долях кожному. Проте при складанні заповіту була допущена помилка в прізвищах спадкоємців, замість [PERSON] повинно було бути зазначено [PERSON]. Вказана помилка була допущена при перекладі прізвищ спадкоємців з російської мови на українську. [PERSON] та [PERSON] є рідними синами [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 02.04.1951 року та свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим повторно 25.09.1990 року. Відповідно до вказаних свідоцтв про народження прізвища спадкоємців російською мовою зазначені як «[PERSON]», відповідно в перекладі прізвища на українську мову воно значиться як «[PERSON]», що підтверджує факт складення заповіту [PERSON] на ім'я своїх синів - [PERSON] та [PERSON] Після смерті [PERSON] спадщину прийняли [PERSON] та [PERSON], подавши нотаріусу заяву про прийняття спадщини. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 08 серпня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Чугуєву реєстраційної служби Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області, про що складено відповідний актовий запис №299. Таким чином, спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] стали: його дружина - [PERSON], та діти - [PERSON], [PERSON] Згідно ч. 1, 3, 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч. 1 ст. 1269 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Спадкоємці прийняли спадщину, подавши нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно ч. 1 ст. 1298 ЦК України, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після шести місяців з часу відкриття спадщини. Отже, ? частина спадкового майна, яке залишилось після смерті [PERSON] належить [PERSON], а інша ? частина - [PERSON], [PERSON] та [PERSON], як спадкоємцям майна [PERSON] 30.10.2014 року між позивачами з однієї сторони, та представником выдповідачів, з іншої сторони, було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS], та земельної ділянки площею 0,1000 га у межах згідно з планом, призначеної для індивідуального житлового будівництва, розташованої в [ADDRESS], кадастровий номер 6312000000420020005, що підтверджується договором купівлі-продажу земельної ділянки та житлового будинку. На виконання умов договору, позивачі передали, а представник відповідачів прийняла грошові кошти в сумі 16 640 (шістнадцять тисяч шістсот сорок) гривень, а представник відповідачів передала позивачам Свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 15 серпня 1995 року, зареєстроване в Чугуївському міжміському бюро технічної інвентаризації 30 серпня 1995 року, за реєстром №3537, технічний паспорт від 22.09.2012 року (а.с.) та витяг з реєстру прав власності на нерухому майно №35833634 від 12.10.2012 року, серії СЕЕ №819965, а також ключі від домоволодіння. Крім того, [PERSON] передала позивачам Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ХР №138453, виданий 08 січня 2004 року на підставі рішення ХІХ сесії XXIV скликання Чугуївської міської ради від 28.11.2003 року та копії довіреностей про право представляти інтереси відповідачів. Сторони домовились укласти договір в нотаріальній формі та зареєструвати його у встановленому законом порядку. Позивачі неодноразово зверталися як до відповідачів, так і до їх представника з проханням у встановленому законом порядку зареєструвати договір купівлі-продажу у нотаріальній конторі, але відповідачі постійно переносили дату візиту до нотаріуса, і в листопаді 2014 року при телефонній розмові взагалі відмовились від його посвідчення, оскільки вже тривалий час не проживають в Україні, і приїжджати не збираються. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Отже, зазначений вище договір купівлі-продажу може бути визнано дійсним, оскільки в ньому було досягнуто згоди щодо істотних умов даного договору, а саме предмету договору та ціни. За таких обставин, відбулося повне виконання договору купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,1000 га у межах згідно з планом, призначеної для індивідуального житлового будівництва, розташованої в [ADDRESS], кадастровий номер 6312000000420020005, та житлового будинку [ADDRESS]. На підставі викладеного,

Outcome: approved