Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-11 00:00:00

[PERSON] у травні 2015 року звернулася до [PERSON] з позовною заявою в якій просить усунути [PERSON] від права на спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO]; визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS];визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO] право власності на 1/2 частину квартири[ADDRESS] ,який відповідно до авто розподілу переданий судді Самойленко Д.О. 20.05.2015 року позовна заява залишена без руху, а ухвалою судді від 22.06.2015 року провадження по справі відкрито. Відповідно до протоколу повторного авто розподілу судової справи у зв'язку відпусткою судді Самойленко Д.О. цивільна справа 24.07.2015 року передана судді Івановій Н.Ю. В лютому 2016 року [PERSON] звернулася із зустрічним позовом у якому просить усунути до [PERSON] від права на спадкування після смерті [PERSON], який помер [INFO]. В лютому 2016 року представник [PERSON] подала до суду заяву про уточнення позовних вимог і просила визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO] право власності на 1/2 частину квартири[ADDRESS](т.1а.с.199) . В лютому 2016 року представник [PERSON] подала до суду заяву про залишення позову в частині вимог про усунення [PERSON] від права на спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO] про визнання за нею в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] без розгляду (т.1 а.с.201). Ухвалою суду від 16.02.2016 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] залишено без розгляду та прийнято зустрічну позовну заяву про визнання права власності на спадщину. Відповідно до повторного авто розподілу зазначену цивільну справу 12.04.2017 року передано судді Павелко І.Л. Ухвалою від 13.04.2017 року суддею цивільна справа прийнята до свого провадження. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, представник відповідача просила в задоволення позовних вимог відмовити та задовольнити зустрічну позовну заяву. Заслухавши пояснення представників сторін, свідків, дослідивши матеріали справи суд находить позов який підлягає задоволенню, а задоволенні зустрічного позову суд відмовляє. Встановлено ,що [PERSON] на підставі дублікату договору дарування квартири, виданого 06 лютого 2015 року приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Водяницькою А. В., по реєстру № 19, замість втраченого договору дарування квартири, посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Водяницькою А. В. 03 серпня 2004 року і зареєстрованого у реєстрі за № 4687, належить квартира під [ADDRESS]. 22 грудня 2006 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим 05 серпня 2014 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції, актовий запис № 875.Таким чином вказана квартира належить [PERSON] на праві особистої приватної власності, оскільки набута ним на підставі договору дарування та до реєстрації шлюбу. [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 15 червня 2009 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу по реєстру № 892 належить квартира [ADDRESS]. Вказана квартира була придбана [PERSON] під час зареєстрованого шлюбу, а тому є спільною сумісною власністю подружжя. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим 28.07.2014 року міським відділом по державній реєстрації смертей реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції, актовий запис № 1975. Після його смерті відкрилась спадщина на цілу квартиру під [ADDRESS], та на 1/3 частину квартири під [ADDRESS]. Спадкоємцями за законом першої черги у відповідності до ст. 1261 ЦК України є дружина спадкодавця- [PERSON], та донька - [PERSON]. [PERSON] прийняла спадщину у відповідності із ч. 3 ст. 1268 ЦК України, як спадкоємець який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. [PERSON] прийняла спадщину шляхом подачі, у встановлений законом строк, відповідної заяви про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Кіровоградського міського нотаріального округу Тюртюбек Ольги Олексіївни. Доводи [PERSON] про те, що позивач - [PERSON] має бути усунута від спадкування в зв'язку з тим, що [PERSON], останні декілька років до смерті, починаючи приблизно з 2006 року стабільно перебував на стаціонарному лікуванні у зв'язку із суттєвим погіршенням стану здоров'я, стан його здоров'я оцінювався лікарями як середньої тяжкості, однак згодом ті хвороби які, були прогресували, частіше траплялись рецидиви та з'являлись нові хвороби, суттєво погіршився зір, розвивалась катаракта, не цікавилась його здоров'ям та не надавала матеріальної допомоги не доведені. Згідно з нормами ст. 202 Сімейного кодексу повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Стаття 203 цього ж кодексу передбачає, що дочка, син крім сплати аліментів зобов'язані брати участь у додаткових витратах на батьків, викликаних тяжкою хворобою, інвалідністю або немічністю. У відповідності до ст. 1224 ЦК України, не мають права на спадкування за законом батьки повнолітні діти, які ухилялися від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавця, якщо ця обставина встановлена судом. За рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Положення цієї статті поширюються на всіх спадкоємців, у тому числі й на тих, хто має право на обов'язкову частку у спадщині, а також на осіб, на користь яких зроблено заповідальний відказ. Правило частини п'ятої статті 1224 ЦК стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до СК України не були зобов'язані утримувати спадкодавця. Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні справи про усунення від права на спадкування необхідно установити як факт ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги, так і факт перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво та потребу спадкодавця в допомозі цієї особи. Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребує допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на ухилення від обов'язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцеві, то б то ухилення , пов'язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов'язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] пояснили в судовому засіданні, що [PERSON] до останніх днів життя був активним, сам їздив на лікування, допомоги у доньки не просив. Відповідно до довідки від 23.07.2015 р. вбачається, що померлий [PERSON] отримував пенсію в розмірі 3672,01 грн., відповідачу - [PERSON] була виплачена допомога на поховання в розмірі 7344,02 грн.; з листа від 28.10.2014 року вбачається, що померлий [PERSON] мав депозитний вклад в АТ «Дельта банк» в розмірі 1824,67 доларів США;з листа від 03.09.2014 р. вбачається, що залишок коштів на рахунку померлого [PERSON] в АТ «Ощадбанк» складає 1167,00 грн. З січня 2011 року [PERSON] розпочав лікування в Київському інституті нефрології АМН України, а у вересні 2012 року йому була проведена процедура біопсії нирки та призначено лікування: експериментальна програма для хворих на амібіоз та ХНН (хронічну ниркову недостатність), яка передбачала, що померлий [PERSON] повинен з'являтися кожні 3 місяці з метою перевірки ефективності лікування. Ця програма була безкоштовною. Крім того витрати на проїзд були компенсовані фірмою «Авістар», яка є партнером вищевказаного інституту. Жодного разу відповідач - [PERSON] за 3,5 роки не їздила з [PERSON] до м. Києва та не супроводжувала його, не навідувала його у лікарні. Надані докази того, що спадкодавець самостійно без сторонньої допомоги рухався свідчить квиток від 03.07.2014 року з якого вбачається, що померлий [PERSON] їздив до Росії, а відповідно до квитка від [INFO] року вбачається, що померлий [PERSON] повернувся до України, а помер [PERSON] [INFO] то б то через 10 днів після повернення з Росії. Отже, є недоведеними факт ухилення [PERSON] від надання померлому [PERSON] допомоги, факт перебування померлого [PERSON] в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хвороби або каліцтво потреба померлого [PERSON] в допомозі від [PERSON] Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оскільки [PERSON] не довела свої позовні вимоги, тому суд задовольняє позовні вимоги [PERSON] та визнає за нею в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO] право власності на 1/3 частини квартири [ADDRESS], а в задоволенні зустрічного позову [PERSON] про усунення [PERSON],[INFO] , від права на спадкування після смерті [PERSON], який помер [INFO] відмовляє. Судові витрати суд покладає по фактично понесеним втратам сторонами відповідно до їх заяв. На підставі ст.ст.60,70СК України, ст.ст.15,16,1224 ЦК України ,Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про практику у справах про спадкування»,

Outcome: approved