Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-13 00:00:00

[PERSON], звертаючись з позовом до суду, просила стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною [PERSON], [INFO], трирічного віку у твердій грошовій сумі у розмірі 1500,00 грн., починаючи з дати звернення до суду, а саме 30 травня 2018 року і до досягнення дитиною трирічного віку. 08 червня 2018 року Дніпровським районним судом м. Києва постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач [PERSON] та її уповноважений представник [PERSON], в судовому засідання позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити, позивач пояснила, що з 05 листопада 2011 року року вона з чоловіком перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 01 червня 2018 року розірвано, під час перебування у шлюбі у сторін народилася дитина - донька - [PERSON], [INFO], яка на даний час проживає з нею та знаходиться на повному її утриманні. Відповідач [PERSON] подав до суду відзив на позовну заяву, який долучено до матеріалів справи, уповноважений представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні наголосив, що відповідач докладає максимальних зусиль для виконання своїх батьківських обов'язків, не ухиляється від обов'язків та від сплати аліментів. Додав, що 20 жовтня 2017 року Дніпровським районним суд м. Києва видано судовий наказ, про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1\\4 частини всіх видів заробітку щомісяця, а також наголосив на тому, що заборгованості по сплаті аліментів він не має, щодо стягнення аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною, трирічного віку у твердій грошовій сумі у розмірі 1500,00 грн., щомісячно, заперечує, просив врахувати, що на його утриманні знаходиться мати [PERSON], яка є особою похилого віку, часто хворіє, що підтверджується лікарськими довідками, він щомісячно купує матері ліки та несе інші витрати на власні потреби, тому визначений позивачем розмір аліментів на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку, є значно завищеним. Уповноважений представник відповідача [PERSON] в судовому засідання заперечував, проти позову, просив суд відмовити у задоволенні позову. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що з 05 листопада 2011 року [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 01 червня 2018 року розірвано.(а.с.7, 30). [INFO] народилася [PERSON]: батьками дитини записані: батько- [PERSON], мати - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження, яке видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві 15 жовтня 2015 року (актовий запис № 3334) (а.с. 8). Відповідно до ч. 2,4 ст. 84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч.1, 2 та 3 ст. 75 Сімейного кодексу України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання має вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Внаслідок припинення сімейно-шлюбних відносин між сторонами, за домовленістю між батьками, малолітня дитина залишилась проживати разом з матір'ю, перебуває на її утриманні, ці обставини визнанні сторонами у справі, тому не потребують доказуванню відповідно до положень ч.1 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України, тому, виходячи з предмету спору, позивач має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років, виходячи з положень ч.2 ст.84 Сімейного кодексу України. При цьому слід враховувати, що у разі спору суд має визначати не лише сам факт стягнення витрат, а також їх розмір. Визначаючи розмір аліментів на утримання позивача, суд виходить з наступного, що позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною та отримує державну допомогу по догляду за дитиною до досягнення дитиною трирічного віку в розмірі 860,00 грн. щомісячно, інших доходів не має, в той же час відповідно до вимог сімейного законодавства позивач має право на отримання матеріальної допомоги на своє утримання до досягнення дитиною трирічного віку. В той же час, відповідач є особою працездатного віку, працює фахівцем ТОВ «Сільпо-Фуд», середньомісячна заробітна плата становить 10 884,56 грн., доказів про наявність медичних протипоказань встановлених відповідачу щодо працевлаштування та заняття певними видами діяльності суду надано не було, тому в сукупності оцінених судом доказів, є підстави вважати, що відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання дружини, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення дитиною трирічного віку. При вирішення питання про визначення розміру аліментів, суд, оцінивши наявні у справі докази долучені відповідачем щодо майнового стану, приходить до висновку про визначення розміру аліментів на утримання дружини в твердій грошовій сумі в розмірі 500,00 грн. щомісячно, враховуючи наявність у відповідача невиконаних зобов'язань за судовим наказом Дніпровського районного суду м. Києва від 20 жовтня 2017 року, яким присуджено до стягнення аліменти на утримання дитини в розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50/% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, щомісяця і до досягнення дитиною повноліття. Суд критично відноситься до наведених відповідачем доказів щодо наявності у нього утриманців, а саме матері [PERSON], яка є особою похилого віку, отримує пенсію, оскільки під час розгляду справи відповідачем не долучено докази, які мали підтвердити дійсний майновий стан його матері (довідку про розмір пенсії та/або відсутність доходів), що необхідно для з'ясування судом загального обсягу доходу відповідача, оскільки сам факт хвороби його матері не може свідчити, що дана особа потребує стороннього догляду та призначення опікуна, тому ця обставина не може слугувати доказом, що впливає на визначення розміру аліментів на утримання дитини в межах даного спору. Відповідно до ст.2 Цивільного процесуального кодексу України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтереси юридичних осіб, інтересів держави. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. (ст.5 Цивільного процесуального кодексу України) Особа, права якої порушено, може скористатись не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, підлягає задоволенню частково, ухвалюючи рішення суд присуджує стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на її утримання у розмірі 500 (п'ятсот) грн. 00 коп. щомісячно, до досягнення дитиною - донькою [PERSON], [INFO], трирічного віку, тобто до [INFO], в іншій частині позовних вимог відмовити. Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до положень ст.141 Цивільного процесуального кодексу України суд присуджує стягнути з [PERSON] на користь держави судові витрати по сплаті судового збору в сумі 704 грн. 80 коп., оскільки позивач була звільнена від сплати судових витрат за подання позову про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. Враховуючи наведене та

Outcome: partial