Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-05 00:00:00

[PERSON] звернулася у суд із позовом до Заболотівської селищної ради про визнання права власності на спадкове майно. Позовні вимоги мотивувала тим, що житловий будинок, що знаходиться в смт. Заболотів по вул. Б.Хмельницького, 50А, Снятинського району, належав [PERSON], який вона побудувала в 1969 р. на підставі виготовленої будівельно-технічної документації на дане будівництво. Однак, вона не змогла одержати на даний житловий будинок правовстановлюючий документ, так як 10.03.2000 р. померла. 09.03.2000р. вона посвідчила в Другій Снятинській державній нотаріальній конторі заповіт на користь [PERSON] на все належне їй майно. На земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,22 га [PERSON] одержав в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за заповітом, однак не зареєстрував його у відділі реєстрації речових прав. У зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок та земельну ділянку нотаріальна контора відмовила йому в оформленні спадщини. [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON], так як на день її смерті проживав в належному їй житловому будинку, був зареєстрований та одержав свідоцтво про право на спадщину на інше майно. 17.04.2008р. [PERSON] помер. 01.02.2008р. він посвідчив в користь позивачки заповіт на все належне йому майно. Вона являється єдиною спадкоємицею на майно померлого [PERSON]. На спірний житловий будинок виготовлено технічний паспорт. У зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок та земельну ділянку нотаріальна контора відмовила позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину. Просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться в смт. Заболотів по вул. Б. Хмельницького, 50А, Снятинського району, Івано-Франківської області та земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,22 га, що на території Заболотівської селищної ради. Представник позивачки в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує, просить справу розглядати без її участі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнає. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не проводилось. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення за наступних підстав. Судом встановлено, що згідно державного акту серії І-ІФ № 035033 на право власності на землю, [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку площею 2,22 гектарів в межах згідно з планом, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Заболотівської селищної ради, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 34. Технічний паспорт на спірний житловий будинок від 1959 р. виданий на [PERSON]. Згідно свідоцтва про смерть І-НМ № 046015 [PERSON] померла 10.03.2000р.. На час її смерті в господарстві разом з нею був зареєстрований [PERSON]. Згідно заповіту, посвідченого 09.03.2000р. державним нотаріусом Другої Снятинської державної нотаріальної контори [PERSON], спадкоємцем всього належного на праві власності [PERSON] майна є [PERSON], який на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом прийняв спадщину, а саме: набув право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,22 га. [PERSON] помер 17.04.2008р., що підтверджується свідоцтвом про смерть І-НМ № 066372. Відповідно до заповіту, посвідченого 01.02.2008р. приватним нотаріусом Снятинського районного нотаріального округу [PERSON], спадкоємцем всього належного на праві власності [PERSON] майна є позивачка [PERSON]. Технічний паспорт на спірний житловий будинок виданий на позивачку. Відповідно до довідки Другої Снятинської державної нотаріальної контори від 05.03.2014р. позивачка [PERSON] є єдиною спадкоємицею на майно померлого [PERSON]. У зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спірний житловий будинок та земельну ділянку, нотаріальною конторою позивачці відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно із ч.ч.2, 3, 5 ст.158 ЗК України, виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності та користуванні громадян і юридичних осіб. Згідно ст. 524 ЦК УРСР, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом; спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Згідно\~ст. 560 ЦК УРСР, спадкоємці, закликані до спадкоємства, можуть одержати в державній нотаріальній конторі за місцем відкриття\~\~спадщини свідоцтво про право на спадщину. Отже, виходячи з вищенаведеного, суд прийшов до переконання, що позов частково підставний і підлягає до часткового задоволення, оскільки в судовому засіданні на підставі вищевказаних доказів встановлено, що [PERSON] на праві власності належав житловий будинок по вул. Б.Хмельницького, 50а в смт. Заболотів Снятинського району та земельна частка (пай) розміром 2,22 га в умовних кадастрових гектарах, спадкоємцем якої за законом був [PERSON], який у встановлений законом строк прийняв спадщину. Після смерті [PERSON] спадкоємцем спірної земельної ділянки (паю) розміром 2,22 га та вищевказаного житлового будинку за заповітом є позивачка, яка у встановлений законом строк звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, а тому є такою, що прийняла спадщину. А тому, суд приходить до висновку, що за нею слід визнати право власності на земельну частку (пай), що розташована на території Заболотівської селищної ради Снятинського району, в межах земельної ділянки площею2,22 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку І-ІФ № 035033, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 34, виданого на [PERSON], а також на житловий будинок по вул. Б.Хмельницького, 50а в смт. Заболотів Снятинського району. В решті позову слід відмовити. На підставі наведеного та ст.ст. 15, 16, 328,1218, 1268, ЦК України, ст. 524, 534, 548, 549, 560 ЦК УРСР

Outcome: partial