Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-19 00:00:00

Акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» звернулося до суду з вказаним позовом, в якому просить суд зняти арешт та заборону на відчуження нерухомого майна, а саме: квартиру під номером [ADDRESS], загальною площею 30,3 кв. м., накладеного та оголошеного на підставі Постанови від 25.09.2013 року Відділу Державної виконавчої служби Брянківського міського управління юстиції Луганської області, серія та номер: 38357130. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що вказане нерухоме майно, а саме: квартиру під номером [ADDRESS], загальною площею 30,3 кв. м., яка належить [PERSON] на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого 24.03.2008 р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, [PERSON] за реєстровим № 1536 та перебуває в іпотеці банку на підставі Договору іпотеки, посвідченого 24.03.2008 р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округа, [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 1540. Відділом Державної виконавчої служби Брянківського міського управління юстиції Луганської області 25.09.2013 року винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 38357130 (державний виконавець Шпаченко Артур Олегович). Представник позивача АТ «Банк «Фінанси та Кредит» пред'явлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд її задовольнити та розглянути справу за відсутністю представника позивача. Проти винесення заочного рішення по справі не заперечував, про що свідчить заява представника позивача [PERSON] від 11.02.2015 р. Представник Відділу Державної виконавчої служби Брянківського міського управління юстиції Луганської області у судове засідання не з'явився. Відповідно до кур'єрського повідомлення, що надійшло до суду судова повістка про судове засідання, яке призначене на 20.02.2015 р. на 11.45. не доставлена адресату у зв'язку з ситуацією у регіоні. Третя особа - [PERSON], у судове засідання не з'явилася, про час та місце слухання справи була сповіщена належний чином, надала заяву про слухання справи за її відсутністю, не заперечувала проти задоволення позовних вимог позивача. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит», повним правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] 24.03.2008 р. був укладений Кредитний договір № к-2620, згідно якого Банк надав, а [PERSON] отримала кредит у сумі 55 000, 00 (п'ятдесят п'ять тисяч) доларів 00 центів, які вона зобов'язалася повернути в строк до 24.03.2028 р., та сплатити відсотки за користування кредитом у розмірі 8 % (вісім) процентів річних. В забезпечення виконання зобов'язань Позичальника по Кредитному договору між Позивачем та [PERSON] був укладений Договір іпотеки, посвідчений 24.03.2008 р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округа, [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 1540, згідно якого [PERSON] надала в іпотеку Банку нерухоме майно, а саме: квартиру [ADDRESS]. Державним виконавцем Відділу Державної виконавчої служби Брянківського міського управління юстиції Луганської області, Шпаченко Артуром Олеговичем 25.09.2013 року винесено Постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 38357130. Оскільки [PERSON] на даний час не має можливості своєчасно сплачувати заборгованість по Кредитному договору та сплачувати відсотки, домовилася з позивачем про добровільний продаж іпотечного майна за рахунок якого буде здійснено погашення заборгованості за Кредитним договором. Відповідно до розрахунку заборгованості, складеного станом на 13.01.2015 р. заборгованість [PERSON] перед позивачем складає 692 053, 43 гривень. Як вбачається з п. 1.3. Іпотечного договору, укладеного між позивачем та [PERSON] узгоджена сторонами договору вартість квартири, що передана в іпотеку складає 275 000, 00 гривень. З цього можна зробити висновок, що суми, яка буде отримана позивачем від продажу іпотечного майна вистачить тільки для часткового погашення заборгованості перед позивачем і не вистачить на погашення вимог інших кредиторів. Крім того, зазначений арешт перешкоджає банку у реалізації своїх прав, як іпотекодержателю вказаного майна, порушує інтереси Банку як Кредитора в частині погашення заборгованості по кредитному договору, шляхом продажу іпотечного майна. Відповідно до ст. 23 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» та ст. 572 ЦК України, відповідно до забезпечувального обтяження, обтяжував має право у разі порушення боржником забезпеченого обтяження зобов'язання, одержати задоволення своєї вимоги за рахунок предмета обтяження. Статтею 589 ЦК України, передбачено, що у разі невиконання зобов'язання забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання Іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Статтею 3 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Відповідно до ч. 4 ст.54 Закону України «Про виконавче провадження» про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателя не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника знаходиться у заставі, та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна. Наявність арешту на нерухомому майні, а саме: квартирі під номером [ADDRESS], що знаходиться в іпотеці у Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», перешкоджає реалізації цього іпотечного майна, з метою погашення заборгованості по Кредитному договору № к-2620 від 24.03.2008 року, що призводить до порушення прав Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит». Вищевикладені обставини доведені суду та вбачаються з наявних у справі документах. Отже, з огляду на вищевказане, суд дійшов до висновку, що позов Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» є обґрунтованим та підлягає задоволенню шляхом зняття арешту та заборони на відчуження нерухомого майна, а саме: квартири під номером [ADDRESS], загальною площею 30,3 кв. м. накладеного та оголошеного на підставі Постанови від 25.09.2013 року Відділу Державної виконавчої служби Брянківського міського управління юстиції Луганської області, серія та номер: 38357130.

Outcome: approved