Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-17 00:00:00

\~ \~ \~ \~[PERSON]І звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу в обґрунтування якого вказує, що 06 грудня 1991 року зареєструвала шлюб з відповідачем по справі. За час спільного життя у сторін народилося четверо дітей: син [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. У своєму позові позивач посилається на те, що шлюбні відносини з відповідачем не склалися через постійні сварки та образи. Спільне проживання між сторонами припинено з квітня 2018 року. На даний час ведення спільного господарства між ними припинено, шлюбні відносини фактично припинені, наміру зберегти сімю позивач не має. Просить суд винести рішення, яким розірвати шлюб, зареєстрований 06 грудня 1991 року Тавричанською сільською радою Каховського району Херсонської області, актовий запис №23. \~ \~ \~ \~В судове засідання [PERSON]І,будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи не зявилася, подавши заяву про розгляд справи за її відсутності, просила позов задовольнити. Відповідач, [PERSON] в судове засідання також не зявився, суд про причини неявки не повідомив. В раніше поданому клопотання просив суд надати сторонам строк на примирення, оскільки мав намір примиритися з позивачем та зберегти сімю. Ухвалою суду від 13.11.2018 року, судом було задоволено клопотання відповідача про надання строку для примирення, під час якого сторони не примирились, тому будь яких підстав для надання повторного часу для примирення немає, оскільки це приведе до порушення прав позивача. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв'язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Так, сторони перебувають у шлюбі з 06 грудня 1991 року, зареєстрованому Тавричанською сільською радою Каховського району Херсонської області, актовий запис №23. Від шлюбу сторони мають четверо дітей: сина [PERSON], [INFO], дочку [PERSON], [INFO], дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], які на даний час проживають разом з позивачем та перебувають на її утриманні. Як вказує позивач у своєму позові,починаючи з квітня 2018 року сторони проживають окремо, та шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинилися повністю з цього ж часу та після цього не відновлювались. На примирення позивач не згодна, наполягає на розірвані шлюбу, вважає, що подальше збереження сім'ї є неможливим, оскільки це суперечить її інтересам. Відповідно до\~ст.. 24 СК України, \~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч.ч. 3,4 ст. 56 СК України,\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно\~ст..112 СК України, \~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до роз'яснень п. 10\~5 п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена\~Конституцйією України\~охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам дитини. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя . З урахуванням викладеного, судом було надано подружжю строк на примирення - один місяць, за спливом якого позивач [PERSON] не відмовилася від позовних вимог та не відкликала свою заяву про розгляд справи про розірвання шлюбу. Враховуючи те, що сторони не проживають разом та примирення подружжя протягом призначеного судом строку не відбулося, а також те що позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд приходить до висновку, що збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, а тому позов необхідно задовольнити, розірвавши шлюб сторін. Згідно\~ст.. 113 СК України\~особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони припинили спільне проживання, спільного господарство, на примирення не націлені та збереження сімї неможливе.

Outcome: approved