Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-09 00:00:00

Адвокат Калімбет Т.А. звернулась до Генічеського районного суду із позовом в інтересах [PERSON] до [PERSON] , третя особа Генічеська нотаріальна контора ГТУЮ у Херсонській області про усунення від спадщини. Пояснює свої вимоги тим, що вона є власником 1\\3 частини житлового будинку за адресою [ADDRESS] . Власником ще 1\\3 частини тог ж будинку є [PERSON] - відповідач. Ще 1\\3 частина будку належала померлому [PERSON] - брат позивача та дядько відповідача. [PERSON] помер [INFO] , після нього відкрилась спадщина, на яку також претендує відповідач. Але вважає, що відповідач має бути усунута від спадщини так як спадкоємець тяжко хворів, а племінниця ухилялася від надання допомоги. В судовому засіданні паозивач вимоги підтримала, пояснила, що брат проживав з нею в одному будинку, захворів на тяжку хворобу, піклувалась та надавала допомогу тільки вона йому. Відповідач взагалі будь-якої допомоги не надавала, ухилялась. Пояснила, що відповідач дійсно отримала спадщину у вигляді 1\\3 частини житлового будинку, намагалась проживати в ньому, але в будинку немає місця. В них з цього приводу суперечки. Вважає, щоб будинок залишився її дочці так як їй ніде жити. Пояснила, що вона є Просить усунути відповідача від спадщини. Адвокат позивача підтримала позов, просить задовольнити позов. Відповідач в суді позов не визнала, пояснила, що отримала спадщину після бабусі-долю свого померлого батька, є власником 1\\3 частини житлового будинку в якому проживають позивач та померлий [PERSON] , який є братом її батька, який помер раніше. Вона намагалась вселитися в будинок, але позивач її категорично не пускає, це вже давно триває декілька років. Що дядько хворів вона не знала, коли помер вона надавала кошти на поховання. Просить відмовити в задоволенні позову. В суді встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини 13 грудня 2017 р. державним нотаріусом Генічеської державної нотаріальної контори Бернацькою Н.Г. було заведено спадкову справу після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Із заявами про прийняття спадщини звернулись [PERSON] ( сестра померлого) та [PERSON] ( племінниця померлого. Вказані обставини також ні ким не оспрюються, а тому доведенню не підлягають. Однак, позивач вважає, що відповідач не має права на спадкування після померлого , у силу положень ст. 1224 Цивільного кодексу України, у зв`язку з чим звернулася до суду з вказаним позовом. Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає наступне. Відносини спадкування врегульовані діючим Цивільним кодексом України, згідно зі ст. 1216 якого, спадкуванням є перехід прав та обов`язків спадщини від фізичної особи, яка померла спадкодавця, до інших осіб спадкоємців. Відповідно до ч. 1 ст. 1261 Цивільного кодексу України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Судом встановлено, що після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на1\\3 житлового будинку за адресою [ADDRESS] . Спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] є його сестра [PERSON] та племінниця [PERSON] (за правом представлення). За правилами ч.5 ст. 1224 Цивільного кодексу України суду надано право усунути особу від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Виходячи зі змісту зазначеної норми, суд при вирішенні такої справи згідно з вимогами діючого ЦПК України повинен встановити як факт ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги, так і факт перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво та потребу спадкодавця в допомозі цієї особи. Для постановлення рішення про усунення від спадкування у справі повинні бути надані належні та допустимі докази, які б свідчили про те, що спадкодавець потребував допомоги відповідача, останній мав можливість її надати, проте ухилявся від обов`язку щодо її надання. Безпорадний стан слід розуміти як безпомічність особи, неспроможність її своїми силами через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво фізично та матеріально самостійно забезпечити умови свого життя, у зв`язку з чим ця особа потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребував допомоги, полягає в її умисних діях чи бездіяльності, спрямованих на уникнення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Таким чином, ухилення характеризується умисною формою вини. Крім того, при розгляді таких справ суду належить з`ясувати, чи потребував спадкодавець допомоги від спадкоємця за умови отримання її від інших осіб і чи мав спадкоємець матеріальну й фізичну змогу надавати таку допомогу. Для задоволення позовних вимог у справах про усунення від права на спадкування відповідно до ч. 5 ст. 1224 Цивільного кодексу України має значення сукупність обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання, перебування спадкодавця у безпорадному стані, потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи. Лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів в їх сукупності спадкоємець може бути усунений від спадкування. Як встановлено у судовому засіданні [PERSON] (спадкоємець) проживав разом з [PERSON] у житловому будинку за адресою [ADDRESS] як співвласники нерухомого майна. Згідно довідки Генічеської центральної районної лікарні Генічеської районної ради Херсонської області за №235/07 від 11.07.2017 року вбачається, що [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні з 12.06.2017 року по 20.06.2017 року в терапевтичному відділенні з діагнозом: хронічний лімфо лейкоз , 20.06.2017 року був проведений консіліум та оцінено його стан як край важкий. 20.06.2017 року сестра [PERSON] забрала під розписку додому. З показів допитаних у судовому засіданні свідка [PERSON] в суді пояснила, що є сусідкою позивача, коли [PERSON] захворів вона супроводжувала його до лікарні м.Херсона, так як сестра його доглядала за хворим чоловіком. Потім з [PERSON] ходили до лікарні м.Генічеська до покійного. Племінниця відмовлялась, це вона знає зі слів [PERSON] Раніше проживала в цивільному шлюбі з померлим. Враховуючи вищевикладене, на підставі досліджених доказів встановлено та не заперечувалося відповідачем факт перебування спадкодавця [PERSON] у хворобливому стані через тяжку хворобу протягом 8 днів в лікарні , у зв`язку з чим він потребувала стороннього догляду, допомоги та піклування. Разом з тим, судом не встановлено факту ухилення відповідача від надання спадкодавцеві такого догляду та матеріальної допомоги. Так, відповідач у судовому засіданні пояснила, що не мала змоги приїздити до дядька так як їй нічого не повідомляли, крім того взагали не пускали до будинку через спір про користування таким будинком. [PERSON] взагалі не пускала її у двір та будинок, частина якого їй також належить. Вона проживає окремо, позивач з нею взагалі не спілкується . У той же час, у матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що [PERSON] (спадкодавець) зверталвся саме до відповідача з проханням здійснити за ним догляд або надати конкретну допомогу, та що остання їй в цьому відмовила. Також, позивач не надав належних та допустимих доказів в підтвердження того, що догляду з його боку було недостатньо і спадкодавець потребував конкретної допомоги від інших осіб, зокрема від відповідача, а остання відмовила в цьому, тобто ухилялась від надання допомоги спадкодавцю. Посилання позивача на той факт, що лише на його плечі ліг матеріальний тягар по утриманню спадкодавця, у тому числі витрати на поховання, що є підставою для усунення відповідача від права на спадок, суд вважає безпідставними, оскільки такі обставини не є підставою для задоволення зазначених позовних вимог, так як такі витрати можуть бути стягнуті з відповідача, шляхом пред`явлення відповідного позову. Отже, виходячи з вищевикладеного, судом встановлено, що відповідач не ухилялася від надання допомоги своєму дядьку. Між сторонами у справі склалися недоброзичливі відносини з приводу користування, володіння спільною власністю, але їхні звинувачення одне одного ніяким чином не доводять факт ухилення одного з них від свого обов`язку щодо догляду [PERSON] . Тому суд вважає відсутніми будь-які підстави, передбачені ч.5 ст. 1224 Цивільного кодексу України, для усунення відповідача від права на спадкування за законом після смерті спадкодавця , у зв`язку з чим у задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed