Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-10 00:00:00

[PERSON] звернулася із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу на землю - державного акту на право власності на земельну ділянку серії СМ № 180840 від 04.06.2003, виданого на підставі розпорядження голови Путивльської райдержадміністрації від 29.05.2003 № 178, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 222, на ім`я [PERSON] - [PERSON] , яка померла [INFO] в с. Погаричі Путивльського району Сумської області. Заяву обґрунтовувала тим, що є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , прийняла спадщину шляхом спільного проживання з останньою на момент смерті (приватним нотаріусом заведена спадкова справа № 353/2018 від 04.10.2018), однак отримати свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку, належну померлій на підставі вище вказаного державного акту на право власності на земельну ділянку, заявник позбавлена можливості в зв`язку з необхідністю встановлення факту належності вище вказаного правовстановлюючого документу померлій [PERSON] , оскільки прізвище власника у цьому документі помилково зазначено як « [PERSON] ». В судове засідання заявник не з`явилася, надала на адресу суду письмову заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності, подану заяву підтримала в повному обсязі. Дослідивши письмові докази, суд встановив, що [INFO] в с. Погаричі Путивльського району Сумської області померла [PERSON] , яка на момент смерті була зареєстрована по [ADDRESS] разом з заявником у справі (а.с. 5, 8). Заявник є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , приватним нотаріусом заведена спадкова справа № 353/2018 від 04.10.2018 (а.с. 7, 9). Як вбачається з копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії СМ № 180840, виданого 04.06.2003 на підставі розпорядження голови Путивльської районної державної адміністрації від 29.05.2003 № 178, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 222, [PERSON] , мешканка с. Веселе, є власником земельної ділянки загальною площею 2,983 га, кадастровий № 5923881400020010226, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Веселівської сільської ради Путивльського району Сумської області (а.с. 6). Згідно з витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 04.12.2019 (а.с. 10-12), [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку від 04.06.2003 серії СМ № 180840, зареєстрованого за № 222, є власником земельної ділянки площею 2,9829 га з кадастровий № 5923881400:02:001:0226, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Веселівської сільської ради Путивльського району Сумської області. Приватним нотаріусом листом від 04.10.2018 № 1458/01-16 заявнику роз`яснено, що для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , їй необхідно встановити факт належності померлій вище вказаного державного акту на право власності на земельну ділянку, оскільки прізвище власника у цьому документі зазначено як « [PERSON] » (а.с. 9). Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, в їх сукупності та взаємозв`язку, враховуючи проживання в с. Веселе Путивльського району Сумської області саме [PERSON] , суд вважає, що розбіжності в написанні прізвища померлої у державному акті на право власності на земельну ділянку та у свідоцтві про її смерть є наслідком помилки при виготовленні технічної документації і заповненні бланку державного акту на землю, що не може бути усунуто в позасудовому порядку, визначеному п. 4.11 Інструкції про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 22.06.2009 р. № 325, у зв`язку з втратою нею чинності. Встановлення цього факту має для заявника юридичне значення, позаяк надає право для оформлення прав на спадкове майно. В силу ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 цього Кодексу). Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Як роз`яснено в п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 (із змінами) суди вправі розглядати справи про встановлення факту, що має юридичне значення, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви.

Outcome: approved