Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-24 00:00:00

[PERSON] , інтереси якої представляє адвокат Носа Інна Михайлівна, звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 20.09.2008 року між нею та [PERSON] укладено шлюб, який було зареєстровано виконкомом Ганичівської сільської ради Тячівського району Закарпатської області за актовим записом № 33. Від шлюбу мають дочку - [PERSON] [INFO] . Зазначає, що за останній період шлюбу, а саме протягом півтора року з [PERSON] у них виникали постійні конфлікти, сварки, і їх сімейні стосунки були припинені. На даний час вони проживають окремо. Вважає що шлюб розпався, так як не має подружнього життя, спільного господарства не ведуть. Вказує, що їх шлюб носить лише формальний характер, збереження сім`ї є неможливим, а тому вона має намір створити нову сім`ю. На підставі викладеного, позивач просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] . Позивач будучи належним чином повідомленою про дату час та місце розгляду справи в судвое засідання не з`явилася та про причини неявки не повідомила. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримала повністю, просила його задовольнити. Вказала, що позивачка на даний момент проживає з іншим чоловіком. Відповідач у судовому засіданні позов визнав, розірвання шлюбу підтримув, просив срок на примирення не надавати. Вказав що разом з позивачкою не живуть разом 2 роки. Також зазначив, що спору щодо виховання дочки та майнового спору, не має. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити повністю, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи, 20.09.2008 року між сторонами укладено шлюб, який було зареєстровано виконкомом Ганичівської сільської ради Тячівського району Закарпатської області за актовим записом № 33 серія [NUMBER] . Від шлюбу мають дочку- [PERSON] [INFO] . Дитина проживає з матір`ю та на час розгляду справи спору щодо її виховання не виникає. Згідно зі ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 24, ст. 25 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі, жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. З даної норми слідує, що кожен із подружжя має право на припинення шлюбних відносин і таке право не залежить від бажань іншого з подружжя. За правилами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу згідно якої позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України під час розгляду справи про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що подружнє життя між сторонами не склалося. Про це свідчать ті обставини, що вони сімейних стосунків не підтримують та разом не проживають більше двох років. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, має намір створити нову сім`ю та заперечує щодо надання строку для примирення. Відповідач не заперечив щодо задоволення позову та просив строк на примирення не надавати. Наведене дозволяє суду зробити висновок про те, що сторони втратили почуття поваги, любові і довіри один до одного. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу з відповідачем, який не заперечив щодо задоволення позову, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, їх сім`я розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу може суперечити інтересам сторін, а тому на підставі ст. 105 СК України шлюб слід розірвати. Позовних вимог щодо утримання та порядку виховання дітей, поділу спільного майна сторін не заявлено. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягає до стягнення сплачений останнім судовий збір у сумі 908 грн.

Outcome: approved