Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-04 00:00:00

[PERSON] яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього сина [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати за нею та її сином право власності на 3/4 та 1/4 чистини житлового будинку, що розташований в [ADDRESS], та автомобіль «Москвич - 408» держномер [NUMBER]. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що з 15 вересня 1965 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. Від шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO], який мешкає разом з нею. За час спільного проживання з чоловіком вони побудували зазначений будинок та придбали автомобіль, який зареєстрований за [PERSON] [INFO] помер [PERSON] Спадщину після смерті [PERSON] вона прийняла, так як постійно проживає в зазначеному будинку. Рішенням Народного суду Харківського району і області від 21 квітня 1989 року визнано за [PERSON] право власності на 3/4 частини будинку, що розташований в [ADDRESS], та 1/4 частину будинку, що розташований в [ADDRESS], за [PERSON] Визнано за [PERSON] право власності на 3/4 частини, за [PERSON] право власності на 1/4 частину на автомобіль «Москвич-408», держномер [NUMBER]. 18 лютого 2016 року представник [PERSON] - [PERSON] звернулась до суду з заявою про відновлення втраченого судового провадження. Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 26 травня 2016 року заяву [PERSON] про відновлення втраченого судового провадження задоволено. Відновлено втрачене судове провадження № 2-1351/1989 в частині змісту рішення Народного суду Харківського району і області від 21 квітня 1989 року по цивільній справі за позовом [PERSON], що діяла в інтересах [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок та автомобіль. Не погодившись з рішенням Народного суду Харківського району і області від 21 квітня 1989 року, представник [PERSON] - [PERSON] подала апеляційну скаргу,в якій просила рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в частині визнання права власності на житловий будинок [ADDRESS]. за [PERSON] та [PERSON] В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилалась на необґрунтованість та незаконність рішення суду першої інстанції, неповне встановлення обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Зокрема, зазначила, що оскаржуваним рішенням суд вирішив питання про права та обов'язки [PERSON], як спадкоємця, оскільки на час ухвалення рішення 1/2 частина спірного домоволодіння належала [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 25 липня 1981 року. [PERSON] є матір'ю [PERSON] Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, відповідно до статті 303 ЦПК України перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Задовольняючи позовні вимоги [PERSON], Народний суд Харківського району і області виходив з положень статей 524, 529, 549 ЦК УРСР та тих обставин, що будинок за адресою: [ADDRESS], та автомобіль «Москвич-408» д/н [NUMBER], належали на праві власності [PERSON], з яким [PERSON] перебувала у шлюбі. Від шлюбу вони мали сина [PERSON] [PERSON] помер [INFO]. Спадок після його смерті прийняла [PERSON], оскільки постійно проживала у будинку. З таким висновком суду першої інстанції апеляційний суд погоджується, вважає його таким, що ґрунтується на матеріалах справи та відповідає нормам матеріального та процесуального права. Разом з цим, апеляційний суд прийшов до висновку, що судом першої інстанції невірно визначені частки будинку, на які позивачка просила визнати за нею та її неповнолітнім сином право власності на домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом, оскільки судом не були прийняті ті обставини, що [PERSON] разом із сім'єю займали належну їй половину спірного домоволодіння і на час розгляду справи [PERSON] була власником 1/2 частини зазначеного будинку на підставі договору купівлі-продажу від 5 липня 1981 року. Згідно з витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно власником 1/2 частини будинку [ADDRESS] є [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу реєстровий номер 36 від 25 липня 1981 року ( а.с. 6). Відповідно до свідоцтва про смерть [PERSON] померла [INFO] (а.с. 7). З інформаційного листа Русько-Тишківського голови виконкому № 989 від 23 вересня 2015 року вбачається, що [PERSON] померла [INFO] на день смерті проживала без реєстрації в житловому будинку (1/2 частина), який належав їй на підставі Договору купівлі-продажу реєстровий номер 36 від 25 липня 1981 року та згідно з витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно від 17 вересня 2009 року за адресою: [ADDRESS]. Разом з нею був зареєстрований її син [PERSON], невістка [PERSON], онук [PERSON] та онук [PERSON]. В другій половині цього спільного будинку на день смерті [PERSON] були зареєстровані наступні особи: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с. 8). В судовому засіданні апеляційної інстанції сторони не заперечували проти зазначеної інформації, а позивачка [PERSON] підтвердила той факт, що звертаючись до суду з позовом про визнання за нею та її сином права власності на 3/4 та 1/4 чистини житлового будинку, що розташований в [ADDRESS], вона просила визнати зазначені частки не в цілому будинку, а в його 1/2 частині, яку вони побудували і в якій вона мешкала зі своєю сім'єю. Крім того, [PERSON] пояснила, що їй і її синові належить лише половина спірного домоволодіння. Рішення Народного суду Харківського району і області від 21 квітня 1989 року нею так і не зареєстровано. З наданої ксерокопії технічного паспорту на житловий будинок [ADDRESS] вбачається, що 1/2 частина зазначеного будинку зареєстрована за [PERSON], а за [PERSON] та [PERSON] право власності не зареєстровано (а.с. 107-110). З врахуванням наведеного, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд відповідно до пункту 2 частини 1 статті 307 ЦПК України з підстав, передбачених пунктами 1 та 4 частини 1 статті 309 ЦПК України, рішення Народного суду Харківського району і області від 21 квітня 1989 року в частині визнання за [PERSON] права власності на 3/4 частин, за [PERSON] права власності на 1/4 частину домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] скасовує і ухвалює нове рішення по суті позовних вимог в цій частині про визнання за [PERSON] права власності на 3/8 частини, за [PERSON] права власності на 1/8 частину домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують. На підставі викладеного,

Outcome: partial