Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-20 00:00:00

[PERSON] свій позов мотивує тим, що він є власником житлової квартири по [ADDRESS] . Належну йому квартиру , 07 серпня 2013 року, внаслідок недбалості мешканки квартири [ADDRESS] - [PERSON] , було затоплено, що стверджується Актом директора ЖКП №2 від 07.08.2013 р., складеним за результатами огляду комісією . Факт затоплення квартири підтверджується, також письмовими поясненнями сусідів [PERSON] (жителя кв . [ADDRESS] ), [PERSON] (жителя кв . [ADDRESS] ). 21 березня 2016 року він уклав договір №ВЛ-022 на виконання незалежної оцінки майна з ТзОВ «Луцьк Дім Сервіс». На виконання вказаного договору ним було сплачено 650 грн., що стверджується копією Договору та Актом №025 прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг). Згідно Звіту про оцінку завданого збитку - однокімнатної квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] сума матеріальних збитків становить - 4753грн. Ремонт в квартирі було зроблено у 2011 році, а тому фізичного зносу стану оздоблювальних робіт фактично не було. 18 травня 2016 року ним було направлено на адресу відповідача вимогу про повернення коштів, в розмірі, визначеному у Звіті про оцінку завданого збитку. Наведене підтверджується описом вкладеного, квитанцією №6833 від 18.05.2016 р. Вказана вимога була отримана відповідачем. Не отримавши відповіді, 9 вересня 2016 року та 17 жовтня 2016 року він повторно надіслав аналогічні вимоги [PERSON] , що підтверджується копіями конвертів з відмітками відділення поштового зв`язку їх, які повернулись йому за закінченням терміну зберігання, квитанцією №7378 від 17.10.2016 р., заповненими рекомендованими повідомленнями про вручення та повідомленням про повернення рекомендованого листа. Зазначає , що власник квартири [ADDRESS] зобов`язана нести відповідальність за свою власність та вжити усіх необхідних заходів щодо запобігання виникнення ситуацій з негативними наслідками. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: шкода; протиправна поведінка заподіювача шкоди; фізичний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача; вина. Вважає, що в діях відповідача наявний склад правопорушення, необхідний для деліктної відповідальності. Крім того, в обґрунтування заявлених вимог щодо відшкодування моральної шкоди посилається на те, що у результаті затоплення та тривалого ігнорування вимог про відшкодування збитків, порушення його законних прав як власника, була спричинена моральна шкода - внаслідок затоплення, змушений був додавати додаткових зусиль для організації свого життя та життя своєї родини; внаслідок затоплення він зазнав моральних переживань, хвилювання , втрати нормальних життєвих зв`язків; постійні хвилювання про те, де взяти матеріальні кошти на повторний ремонт, на правничу допомогу адвоката. Тривалий період він знаходився у постійній нервовій та психологічній напрузі, втратив душевний спокій, а тому розмір спричиненої йому моральної шкоди оцінює у 5 000 гривень. Посилаючись на наведене, позивач просить суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] збитки, завдані затопленням квартири, в сумі 5403 грн. гривні; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] кошти, в якості відшкодування завданої моральної шкоди в розмірі 5 000грн. Представник позивача подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, згідно з якою позовні вимоги підтримує з підстав, наведених у позовній заяві. Представник відповідача подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, згідно з якою просив відмовити в задоволенні позовних вимог, у зв`язку з пропуском строку позовної давності. Крім того, просив стягнути з позивача в користь відповідача 1000грн. за наданя послуг правничої допомоги. Дослідивши матеріали справи, та подані сторонами докази на підтвердження обґрунтованості заявлених вимог і заперечень, суд установив таке. З матеріалів справи випливає, що позивач є власником квартири за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності серії [NUMBER] , індексний номер 3460985, виданим 15 травня 2013 року реєстраційною службою Луцького міського управління юстиції Волинської області та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно серії СЕЕ №280254, індексний номер 3464089, виданим Реєстраційною службою то міського управління юстиції Волинської області 15 травня 2013 року. Судом встановлено, що належну позивачу квартиру, 07 серпня 2013 року, було затоплено внаслідок недбалості відповідача, яка проживає у квартири [ADDRESS] - [PERSON] , що стверджується Актом директора ЖКП №2 від 07.08.2013 р., складеним за результатами огляду комісією в складі майстра [PERSON] , [PERSON] , інженера з експлуатації житлового фонду Якобчук Л.М. Відповідно до статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Як слідує із змісту 1166 ЦК України, шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Разом з тим, позивач [PERSON] , у зв`язку з затопленням його квартири 07.08.2013р., з позовом до суду про відшкодування матеріальної і моральної шкоди з відповідача [PERSON] звернувся 30.08.2018 року, пропустивши строк позовної давності, визначений статтею 257 ЦК України. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Жодних клопотань про поважність причин пропуску строку позовної давності позивач не заявляв. Відповідно до вимог статті 267 ЦК України - сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Враховуючи обставини, викладені вище, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити у зв`язку із спливом строку позовної давності, оскільки про її застосування заявив представник відповідача, в свою чергу, позивач не звертався до суду про поновлення строку та нічим не обґрунтовує причини пропущеного строку. Відповідно до змісту статті 133 ЦПК, до судових витрат відносяться витрати сторін на професійну правничу допомогу, а частиною 1 статті 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Як вбачається з матеріалів справи, відповідачу надавалась правнича допомога адвокатом Можайко І.О., про що свідчить договір про надання правової допомоги від 17 квітня 2019 року, ордер серії ВЛ №000,034092, виданий на підставі договору про надання правової допомоги , свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №338 від 12.06.2007 №5/26 та фінансовий документ щодо понесених відповідачем витрат на правничу допомогу- квитанція до прибуткового касового ордера №87 на суму 1000грн., а тому вимога відповідача про стягнення з позивача витрат на правничу допомогу підлягає до задоволення.

Outcome: approved