Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-19 00:00:00

[PERSON] ,\~який діє\~в інтересах\~ [PERSON] ,\~звернувся до\~суду з\~позовом до\~АТ КБ«ПриватБанк», треті особи: приватний нотаріус Чернігівського МНО Завалієв А.А., Кремінський РВ ДВС ГТУЮ у Луганській області, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.\~В обґрунтування\~позовних вимог\~вказав,\~що [PERSON] \~є інвалідом\~3\~групи по\~загальному захворюванню\~та отримує\~пенсію у\~розмірі 1452\~грн.\~Приблизно у\~січні-лютому\~2018\~р.\~позивачем отримана\~постанова про\~відкриття виконавчого\~провадження,\~яка винесена\~про примусове\~виконання виконавчого\~напису №\~6279\~від 01.06.2017\~р.,\~виданого приватним\~нотаріусом Чернігівського\~міського нотаріального\~округу про\~стягнення з\~нього на\~користь ПАТ\~КБ «ПриватБанк»\~заборгованості в\~розмірі 226\~715\~грн.\~21\~коп.\~та виклик\~до державного\~виконавця,\~однак за\~станом свого\~здоров`я\~він не\~мав можливості\~з`явиться\~до ВДВС.\~У березні\~2018\~року [PERSON] \~стало відомо,\~що проводяться\~утримання з\~його пенсії\~у розмірі\~близько 291\~грн.\~У червні-липні\~2018\~року від\~працівників Кремінського\~ВДВС ГТУЮ\~у Луганської\~області йому\~стало відомо,\~що згідно\~виконавчого напису\~від 08.07.2017\~р.,\~виданого приватним\~нотаріусом Чернігівського\~міського нотаріального\~округу Завалієвим\~А.А.,\~з нього\~підлягає стягненню\~у безспірному\~порядку на\~користь ПАТ\~КБ «Приватбанк»\~відповідно до\~умов кредитного\~договору №\~DNН4КР88190540\~від 31.05.2006\~р.\~станом на\~01.07.2017\~р.\~грошові кошти\~у сумі\~226\~715\~грн.\~21\~коп.\~ [PERSON] \~не згоден\~з цим\~виконавчим написом,\~так як\~ніякого кредитного\~договору з\~ПАТ КБ\~«Приватбанк» за\~№ DNН4КР88190540\~від 31.05.2006\~р.\~він не\~укладав,\~будь-яких\~коштів від\~банку не\~отримував,\~підпис в\~заяві про\~видачу кредиту\~не його,\~у нього\~в 2005\~році був\~вкрадений паспорт\~та 09.03.2006\~року він\~був документований\~паспортом громадянина\~України серії\~ [NUMBER] ,\~виданим Кремінським\~РВ УМВС\~України в\~Луганської області.\~Вкрадений у\~нього паспорт\~громадянина України\~серії [NUMBER] ,\~виданий Кремінським\~РВ УМВС\~України 20.12.2003\~р.\~на його\~ім`я,\~на час\~укладення невідомою\~особою кредитного\~договору з\~ПАТ КБ\~«ПриватБанк» за\~№ DNН4КР88190540\~від 31.05.2006\~р вже\~був недійсним.Ці обставини підтверджуються не тільки довідкою №1436 від 11.12.2014 р., але рішенням Кремінського районного суду від 12.07.2013 р. по справі 414/905/13-ц (провадження 2/414/335/2013), згідно якого позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» до нього про стягнення заборгованості по кредитному договору № DNН4КР88190540 від 31.05.2006 р. у розмірі 112 559 грн. 35 коп. залишені без задовольняння через їх необґрунтованість. Таким чином відповідач, знаючи про рішення суду в 2017 році звернувся до приватного нотаріуса про видачу виконавчого напису. Відомості про факт укладення 31.05.2006 р. невстановленої особою шляхом обману кредитного договору № DNН4КР88190540 з ПАТ КБ «ПриватБанк» на суму 15 921 грн. 10 коп. використовуючи на час укладання договору фактично недійсний паспорт, за його заявою до прокурора Кремінського району Луганської області внесені 19.12.2014 Кремінським РВ ГУМВС в Луганської області до ЄРДР та відкрито кримінальне провадження № 12014130460001000. По даному провадженню [PERSON] визнаний потерпілим. З огляду на це виконавчий напис повинен бути визнаний таким, що не підлягає виконанню. Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду повідомлявся належним чином. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримав позов у повному обсязі та просив його задовольнити. Представник відповідача АТ «ПриватБанк» в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, своїм правом на подачу відзиву не скористався, будь-яких заяв чи клопотань до суду не надійшло. Третя особа приватний нотаріус Чернігівського нотаріального округу Завалієв А.А. в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, на виконання ухвали суду надав копії документів, на підставі яких було вчинено виконавчий напис. Представник третьої особи Кремінський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіально управління юстиції у Луганській області в судовому засіданні заперечень з приводу скасування виконавчого напису нотаріусу не мала, на виконання ухвали суду надала копії виконавчого провадження по виконанню спірного виконавчого напису нотаріуса. 26 вересня 2019 року судом постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі і призначення підготовчого засідання. Ухвалою суду від 09.12.2019 р., витребувано у приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Завалієва Артема Анатолійовича належним чином завірені копії документів по виконавчому напису нотаріуса № 6279 від 08.07.2017 року, а у Кремінського РВ ДВС ГТУЮ у Луганській області копію матеріалів виконавчого провадження ВП № 55520515 від 15.01.2018 року, та закрито підготовче провадження по даній цивільній справі із призначенням справи до розгляду по суті. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, представника третьої особи, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов наступного висновку. 12 липня 2013 року ПАТ КБ «Приватбанк» звертався з позовом до [PERSON] та рішенням Кремінського районного суду було відмовлено у задоволенні позову у зв`язку з відсутністю доказів підписання кредитного договору саме [PERSON] . Зазначене рішення було скасовано судом апеляційної інстанції та ухвалено рішення про стягнення з [PERSON] 112559,35 грн. заборгованості за кредитним договором № DNH4KP88190540 від 31 травня 2006 року (а.с. 18, 182-184). Разом з тим, згідно копії виконавчого напису від 08.07.2017 р., зазначено про стягнення з [PERSON] невиплачених в строк відповідно до умов Кредитного договору № DNH4KP88190540 від 31 травня 2006 року, розрахунку заборгованості за період з 31.05.2006 р. по 01.06.2017 р. грошових коштів у сумі 226715,21 грн. Таким чином, незважаючи на наявність рішення суду про стягнення заборгованості, ПАТ КБ «Приватбанк» все одно звернувся до нотаріуса за виконавчим написом за тим же кредитним договором, враховуючи, що частину суми, нарахованої за період, що входить у період, вказаний у оспорюваному виконавчому напису нотаріуса, за даним договором вже було стягнуто рішенням суду станом на 03.04.2013 року (а.с. 32, 143-158). Як вбачається з довідки від 11.12.2014 року, виданої Кремінським РС УДМС України в Луганській області, [PERSON] видано паспорт серії [NUMBER] від 09.03.2006 року, попередній паспорт серії [NUMBER] , виданий Кремінським РВ УМВС України в Луганській області 20.12.2003 року визнаний недійсним (а.с. 19). Відповідно до заяви позичальника №DNH4KP88190540 від 31.05.2006 року [PERSON] (паспорт [NUMBER] від 20.12.2003 року) взяв строковий кредит ПАТ КБ «Приватбанк» кредит на суму 15921,10 грн. Таким чином, кредитні кошти отримані на паспорт громадянина України, який визнаний недійсним (а.с. 146). 18 грудня 2014 року [PERSON] звернувся до прокуратури Кремінського району з заявою про вчинення злочину, в якій повідомив, що в 2005 році в нього викрали велосипед з паспортом, а згодом він дізнався про те, що на його паспорт оформили кредитний договір та вказана заява була внесена до ЄРДР (а.с. 20-23). 15 січня 2018 року було відкрито виконавче провадження Кремінським РВ ДВС ГТУЮ у Луганській області з приводу виконавчого напису нотаріуса № 6279 від 01.06.2017 року (а.с.27). Як вбачається з виписки з рахунка [PERSON] за кредитним договором № DNH4KP88190540 від 31.05.2006 року, станом на 01 червня 2017 року заборгованість перед ПриватБанком складає 226715,21 грн. (а.с. 30-31, 147-148). Суду надано копію письмової вимоги про усунення порушення за кредитним договором від 31.05.2006 року, а саме про необхідність сплати 226715,21 грн. протягом п`яти днів з моменту отримання вимоги. В матеріалах справи є квитанція про відправлення зазначено вимоги, проте відсутнє зворотне повідомлення про отримання (а.с. 149-151). Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першою статті 1 Закону України «Про нотаріат», нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (надалі - «Порядок вчинення нотаріальних дій», «Порядок»). Так, згідно статті 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов договору застави здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172\~(надалі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. При цьому стаття 50 Закону «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17. З матеріалів справи вбачається, що виконавчий напис вчинено щодо стягнення заборгованості за період з 31 травня 2006 року по 01 червня 2017 року у сумі 226715,21 грн., яка складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту 15921,10 грн., простроченої заборгованості по процентам 115011,02 грн., пені 84510,94 грн., штрафів 500,00 грн. та 10772,15 грн. (а.с. 32). Однак, з дослідженого у судовому засіданні рішенням Кремінського районного суду № 414/903/13-ц від 12 липня 2013 року за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості та рішення апеляційного суду Луганської області № 414/905/13-ц від 22.10.2013 р. стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» борг в сумі 112559,35 грн, який нарахований за період з 31.05.2006 р. по 03.04.2013 р., що входить у період, за який нараховано борг та видано оспорюваний виконавчий напис нотаріуса, що підтверджує виправдане оспорення суми заборгованості. Також, суд звертає увагу на те, що повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка боржника на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в кредитному договорі адресу, однак ПАТ КБ «Приватбанк» не надано зворотного повідомлення про отримання письмової вимоги [PERSON] про звернення до нотаріуса, також не надано і до суду, а тому немає підстав вважати, що позивач був повідомлений про наявність заборгованості. Так, згідно п. 3.1 Глави 16 Порядку нотаріус вчиняє виконавчі написи: - якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; - за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. ПАТ КБ «Приватбанк» повідомив нотаріусу заборгованість, яке підлягає стягненню, частина якої вже була стягнута по зазначеному вище кредитному договору рішенням апеляційного суду Луганської області № 414/905/13-ц від 22.10.2013 року. Вчиняючи спірний виконавчий напис у справі, що переглядається, нотаріусом не було дотримано строків вчинення виконавчого напису, оскільки він вчинений до спливу 30 днів з дня отримання [PERSON] письмової вимоги про добровільне усунення порушень. Вказані норми п.п. 2.3, 3.1 Порядку забезпечують дотримання прав боржників мати змогу до вчинення виконавчого напису подати свої можливі заперечення, а також - забезпечення вчинення виконавчого напису в межах загального трирічного строку позовної давності. Однак після спливу цього строку і до вчинення виконавчого напису нотаріусом відповідач ніяких заяв про спірний характер вимог кредитора - не подавав. За таких обставин вважати, що відсутні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню не можна, оскільки між сторонами існує спір щодо суми заборгованості, зокрема через подвійне стягнення заборгованості за період по 03.04.2013 р. З огляду на викладене суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі. Також, згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути на рахунок спеціального фонду державного бюджету України судовий збір у розмірі 768,40 гривень, оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі та позивачу було відстрочено сплату судового збору до ухвалення рішення у справі. На підставі вищеикладеного,

Outcome: approved