Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-28 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до Дочірнього підприємства «Житло» орендного підприємства «Броварипромжитлобуд» про стягнення надлишково сплачених коштів за надані комунальні послуги (послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій). Позивач зазначала, що рішенням Виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області №229 від 14 травня 2013 року було затверджено нові тарифи на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій для Дочірнього підприємства «Житло» орендного підприємства «Броварипромжитлобуд». Починаючи з червня 2013 року ДП «Житло», яке обслуговує багатоквартирний будинок, що знаходиться за адресою: Київська область, м. Бровари, вул.. Шевченка, 10-А, в якому власницею квартири №86 є позивач [PERSON], здійснювало нарахування вартості за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за тарифами, затвердженими вищезазначеним рішенням. Позивач добросовісно та у повному розмірі сплачує всі рахунки за надані відповідачем послуги. В червні 2015 року позивачу стало відомо, що рішення Виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області №229 від 14 травня 2013 року постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 04 лютого 2014 року у справі №361/10237/13-а, яка ухвалою Вищого адміністративного суду України від 22 січня 2015 року, визнано протиправним та скасовано. 10 липня 2015 позивач звернулася до відповідача із заявою про перерахунок платежів надлишково сплачених на розрахунковий рахунок ДП «Житло» за надані останнім послуги, на загальну суму 1075,60 грн. нарахованих з червня 2013 року по лютий 2015 року включно. 01 серпня 2015 року позивач отримала лист-відповідь №446 від 22 липня 2015 року, яким ДП «Житло» відмовило у перерахунку вартості наданих ним послуг, посилаючись на те, що постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 04 лютого 2014 року та ухвала Вищого адміністративного суду України від 22 січня 2015 року не містила вказівки про скасування рішення Виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області №229 від 14 травня 2013 року з моменту його прийняття та не містять вказівки про здійснення перерахунку наданих ДП «Житло» та спожитих мешканцями послуг. Позивач не погоджується із діями відповідача та вважає, що на даний час ДП «Житло» безпідставно та незаконно володіє грошовими коштами, що належать позивачу в розмірі 1075,60 грн. Посилаючись на викладене, позивач просила суд стягнути із відповідача надлишково сплачені кошти за надані комунальні послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у розмірі 1075,60 грн.. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити позов у повному обсязі. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] позовні вимоги не визнала, заперечувала проти задоволення позову в повному обсязі, посилаючись на те, що постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 04 лютого 2014 року та ухвала Вищого адміністративного суду України від 22 січня 2015 року не містила вказівки про скасування рішення Виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області №229 від 14 травня 2013 року з моменту його прийняття та не містять вказівки про здійснення перерахунку наданих ДП «Житло» та спожитих мешканцями послуг, тобто не відбулося анулювання акта із зворотною дією. При цьому залишились чинними ухвала Київського апеляційного адміністративного суду від 08 квітня 2014 року у справі №361/10551/13-а та постанова Броварського міськрайонного суду Київської області від 25 листопада 2013 року, якими встановлено чинність рішення Виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області №229 від 14 травня 2013 року «Про погодження тарифів ДП «Житло» на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій». Посилаючись на викладене, просила суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно, позивачу [PERSON] на праві приватної власності належить квартира №86, що знаходиться за адресою: Київська область, м. Бровари, вул.. Шевченка, 10-а (а.с.5). Квартира позивача розташована у багатоквартирному житловому будинку, надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій здійснює відповідач [PERSON] підприємство «Житло» орендного підприємства «Броварипромжитлобуд», що підтверджується договором про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій №388607 від 7 квітня 2009 року (а.с.6-7). Згідно рішення Виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області №35 від 23 січня 2007 року, відповідач ДП «Житло» застосовувало тариф на послуги з утримання будинків і прибудинкових територій в розмірі 1,57 грн. за 1 кв.м.. Відповідно рішення Виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області №229 від 14 травня 2013 року діяв тариф на послуги з утримання будинків і прибудинкових територій в розмірі 2,47 грн. за 1 кв.м. Постановами Броварського міськрайонного суду Київської області від 25 листопада 2013 року та від 09 грудня 2013 року рішення Виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області №229 від 14 травня 2013 року визнано чинним (а.с.44-47). Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 04 лютого 2014 року скасовано постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 09 грудня 2013 року, проте, чинною залишилася постанова Броварського міськрайонного суду Київської області від 25 листопада 2013 року (а.с.8-11). Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 08 квітня 2014 року постанова Броварського міськрайонного суду Київської області від 25 листопада 2013 року залишена чинною (а.с.48-50). Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 22 січня 2015 року, яка набрала чинності 17 лютого 2015 року, залишена чинною постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 04 лютого 2014 року, якою було скасовано постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 09 грудня 2013 року (а.с.12-16). З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що до остаточно прийнятого рішення по суті даного спору вищими судовими інстанціями, відповідач ДП «Житло» в своїй діяльності керувалося рішенням Виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області №229 від 14 травня 2013 року, що було визнано чинним постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 25 листопада 2013 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 08 квітня 2014 року. За загальним правилом нормативно-правові акти анулюються лише на майбутнє. Відповідно до ч.1 ст.257 КАС України, у разі необхідності спосіб, стороки та порядок виконання можуть бути визначені у судовому рішенні. Так само на відповідних субєктів владних повноважень можуть бути покладені обовязки щодо забезпечення виконання рішень. Проте, як показує судова практика, у більшості випадків судові рішення про визнання нормативно-правових актів нечинними не містять способу та порядку їх виконання. При нарахуванні послуг з утримання будинків і прибудинкових територій за період з 01 червня 2013 року та до моменту набрання чинності ухвалою Вищого адміністративного суду України від 22 січня 2015 року, тобто до 17 лютого 2015 року, відповідач ДП «Житло» застосовувало тариф в розмірі 2,47 грн. за 1 кв.м.. За період з 17 лютого 2015 року по 28 лютого 2015 року підприємством виконано перерахунок плати за послуги, згідно наказу №10 від 23 лютого 2015 року, який було проведено в травні 2015 року (а.с.56). Відповідно до наказу ДП «Житло» орендного підприємства «Броварипромжитлобуд» №15 від 27 лютого 2015 року, з 01 березня 2015 року відповідач застосовує рішення Виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області «Про погодження тарифу на оплату витрат, повязаних з утриманням будинків та прибудинкових територій ДП «Житло» № 35 від 23 січня 2007 року (а.с.57). Таким чином, суд вважає, що відповідач ДП «Житло» до 17 лютого 2015 року законно спиралося на судові рішення при нарахуванні плати за послуги з утримання будинків та прибудинкових територій та на рішення виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області №229 від 14 травня 2013 року, адже не відбулося анулювання акта із зворотною дією. Так, перерахунку підлягають грошові кошти, які були сплачені позивачем [PERSON] за послуги з утриманням будинків та прибудинкових територій на рахунок відповідача ДП «Житло» за лютий 2014 року та квітень 2014 року, тобто за період між винесенням постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 04 лютого 2014 року та ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 08 квітня 2014 року. Відповідно до математичних розрахунків, сума надлишково сплачених коштів за надані комунальні послуги становить 302, 00 грн. = 149 грн. (лютий 2014 року) + 153 грн. (квітень 2014 року). Суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення надлишково сплачених коштів за період з червня 2013 по січень 2014 року включно та з травня 2014 року по лютий 2015 року не підлягають задоволенню. За таких обставин, суд приходить до обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог. Крім того, відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплату судового збору, він стягується із відповідача в дохід Держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, суд вважає за можливе стягнути із відповідача на користь Держави судовий збір в розмірі 487,20 грн.. На підставі ст.ст. 3,10, 57-60, 214-215 ЦПК України, суд

Outcome: partial