Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-18 00:00:00

[PERSON], звертаючись з позовом до суду, просила стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа страхування» на свою користь суму страхової виплати у розмірі 50000,00 грн., та відшкодувати за рахунок відповідача судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 640,00 грн. Обгрунтовуючи підстави звернення з цим позовом до суду позивач посилається на наступне, що 18 липня 2015 року мала місце дорожньо транспортна пригода за участю транспортних засобів - автомобіля «Пежо» д/н [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля «УАЗ» д/н [NUMBER], під керуванням [PERSON]. На підставі постанови Бориспільської місцевої прокуратури Київської області від 10 червня 2016 року, кримінальне провадження №12015110000000198 від 18 липня 2015 року щодо [PERSON], [INFO], закрито у зв?язку з тим, що підозрюваний помер. 22 жовтня 2014 року, між ПрАТ «СК «Альфа страхування» та [PERSON] було укладено Договір обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів оформленого як Поліс №АІ/3485016, об'єкт страхування - транспортний засіб марки «УАЗ» д.н.з. [NUMBER]. Згідно звіту про оцінку автомобіля «Пежо» д.н.з. [NUMBER], матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля «Пежо», д.н.з. [NUMBER], складає 219418,00 грн.. Оскільки відповідальність власника транспортного засобу «УАЗ», д.н.з. [NUMBER], під час здійснення ДТП була застрахована у ПрАТ «СК «Альфа страхування», 18 липня 2015 року та 07 серпня 2015 року позивачем було подані до відповідача заяви про виплату страхового відшкодування, до поданої заяви було долучено всі необхідні документи, що підтверджується переліком документів, які зазначені у додатку до поданої заяви, однак, відповідач відмовив у виплат страхового відшкодування листом від 27 липня 2016 року, як на підставу відмови, посилається на п. 4.1 Статті 1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. У встановлений законом строк, щодо виплати страхового відшкодування та або виплату позивачу не надано, тому позивач вимушений звернутись з цим позовом до суду за захистом своїх прав. 01 серпня 2017 року, Дніпровським районним судом міста Києва постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі за позовом [PERSON] до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа страхування» про стягнення суми страхового відшкодування. 15 грудня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу Адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції. Відповідно до п.9 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, в редакції Закону України №2147-VIII від 03.10.2017 року, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 10 січня 2018 року Дніпровським районним судом міста Києва постановлено ухвалу про залучення [PERSON] у якості третьої особи без самостійних вимог по цивільній справі за позовом [PERSON] до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа страхування» про стягнення суми страхового відшкодування. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, просив позов задовольнити. Представник відповідача ПрАТ «СК «Альфа Страхування» - Лукянчук А. В. в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позовних вимог з підстав викладених в письмових запереченнях, які долучено до матеріалів справи. (а. с. 43-44). Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача - [PERSON], представника відповідача Лукянчук А. В., оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного висновку. За вимог Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно частини другої ст.1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо). Судом встановлено, що на підставі постанови Бориспільської місцевої прокуратури Київської області від 10 червня 2016 року, закрито кримінальне провадження №12015110000000198 від 18 липня 2015 року щодо [PERSON], [INFO], у зв'язку зі смертю підозрюваного (а.с.9-13) Як встановлено у мотивувальній частині постанови: «Досудовим слідством встановлено, що 18 липня 2015 року, близько 4 години, водій [PERSON], перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, керуючи автомобілем «УАЗ 3163-034», реєстраційний номер [NUMBER], рухався по проїздній частині 3 км + 442 м автодороги «Бориспіль - Золотоноша» Під час руху по заначеній проїздій частині [PERSON], проявляючи злочинну недбалість, у порушення п. 10.1 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету міністрів України №1306 від 10.10.2001 року та введених в дію з 01.01.2002 року, відповідно до якого, перед початком руху, перестроюванням та будь - якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним та не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, здійснив наїзд на зустрічну смугу, де допустив зіткнення з автомобілем «Peugeot 308», реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON].». Згідно до ст.22.1 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування або законодавством на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акту (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Як убачається з матеріалів справи, 22 жовтня 2014 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Альфа Страхування» та [PERSON] укладено Договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, який оформлено Полісом за №АІ/3485016, строк дії якого з 22.10.2014 року по 21.10.2015 року включно. Об'єктом страхування відповідно до даного договору, є транспортний засіб - автомобіль «УАЗ», державний номерний знак [NUMBER]. (а.с. 14) Відповідно до п.1.7 ст.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що забезпечений транспортний засіб - транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована. У зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. (ст.29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів») 11 вересня 2015 року [PERSON] звернулась до Моторно (транспортного) страхового бюро України із заявою про настання страхового випадку, який мав місце 08 травня 2016 року за участю забезпеченого транспортного засобу - легкового автомобіля «Деу», номерний знак [NUMBER], яким керував [PERSON], та транспортного засобу «Кіа», державний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON]. (а.с.30) 27 липня 2016 року (вих. №1295.609.15.02-0569.07) ПрАТ «СК «Альфа Страхування», у відповідь на заяву [PERSON] про настання випадку та виплату страхового відшкодування від 11 вересня 2015 року, повідомило про відсутність підстав для здійснення виплати страхового відшкодування, оскільки дорожньо - транспортна пригода, що сталася 18.07.2015 року, не може бути визнана страховим випадком за Полісом №АІ/3485016, оскільки [PERSON] керував забезпеченим транспортним засобом внаслідок незаконного заволодіння, тобто неправомірно.(а. с. 16) Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Як роз'яснено у п. 24 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», страхове відшкодування шкоди, завданої потерпілому, виплачується за кожним страховим випадком, що настав протягом періоду дії відповідного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності в межах ліміту відповідальності страховика (МТСБУ), з урахуванням умов, зазначених у статті 9 та пункті 19.1 статті 19 Закону № 1961-ІУ. Відповідно до ст. 28 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого: - це шкода, пов'язана : з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров'я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Згідно п.п. 1 п. 36.1 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ),

Outcome: approved