Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-05 00:00:00

[PERSON] у травні 2021 року звернулася до суду із указаним позовом, який мотивувала тим, що 26.03.2021 приватним виконавцем Мукорез О.Л. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату боржника по виконавчому провадженню № 64865135. Із даної постанови позивачці стало відомо про те, що постанова приватного виконавця була видана на підставі виконавчого напису за № 6426 від 27.01.2021, що був вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким Ігорем Вікторовичем за заявою стягувача ТОВ «Українські фінансові операції». Жодних документів чи листів від приватного нотаріуса чи приватного виконавця позивачка не отримувала. Також позивачка вказала, що вона ніколи не мала жодних правовідносин із ТОВ «Українські фінансові операції» і не отримувала будь-яких вимог (листів, претензій) про сплату боргу від імені товариства. Посилаючись на зазначені обставини позивачка просить суд: визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис за №6426 від 27.01.2021, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким Ігорем Вікторовичем, про звернення стягнення із [PERSON] на користь ТОВ «Українські фінансові операції» боргу у розмірі 14740,00 грн.; стягнути із відповідача на її користь суму сплаченого судового збору. Ухвалою суду від 14.06.2021 було відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено справу до підготовчого засідання, а також у відповідача та приватного виконавця витребувано докази по справі. Відповідач не надав витребувані судом докази, разом з тим приватний виконавець Мукорез О.Л. надав наявні у нього докази, які витребував суд. 14.07.2021 у справі було закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду. У судове засідання сторони та треті особи не з`явилися. Представник позивачки подав заяву у якій просить суд справу розглянути без участі сторони позивача та задовольнити позовні вимоги, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Представник відповідача не повідомив суд про причину неявки, відзив на позов не подав. Третя особа приватний виконавець виконавчого округу Сумської області Мукорез О.Л. подав заяву в якій просить справу розглянути без його участі та при ухваленні судом рішення покладається на розсуд суду. Письмових пояснень приватний виконавець не подавав. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Баршацький І.В. не повідомив суд про причину неявки, а також не надав письмових пояснень. Згідно вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи викладене, суд вважає можливим провести по справі заочний розгляд. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи із наступного. Судом установлено, що 27.01.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким Ігорем Вікторовичем вчинено виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі за № 6426, за яким нотаріусом звернено стягнення із [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції», заборгованості за кредитним договором №405171 від 13.02.2019, за період із 28.02.2019 по 19.01.2021, у розмірі 14240,00 грн., яка складається із: простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі 2000,00 грн., простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом у розмірі 570,00 грн; строкової заборгованості за пенями період з 28.02.2019 по 12.03.2020 в розмірі 11670,00 грн. Загальна сума заборгованості, що підлягає до стягнення складає 14740,00 грн, у тому числі 500,00 грн. за вчинення виконавчого напису нотаріуса (а.с. 30). На підставі зазначеного оспорюваного виконавчого напису, зареєстрованого у реєстрі за № 6426 від 27.01.2021 та заяви відповідача про примусове виконання рішення від 12.03.2021, приватним виконавцем виконавчого округу Сумської області Мукорез Олександром Леонідовичем постановою від 17.03.2021 було відкрито виконавче провадження № 64865135 (а.с. 28, 29). Також приватним виконавцем виконавчого округу Сумської області Мукорез Олександром Леонідовичем постановою від 26.03.2021 у виконавчому провадженні № 64865135 було звернено стягнення на доходи позивачки, які вона отримує у ТДВ «Маяк» (а.с. 3). За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат» (далі - Закон), порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Відповідно до статті 87 Закону (у редакції на час вчинення оспорюваного виконавчого напису) для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок) визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» Перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» був доповнений новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.». Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині доповнення новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Також, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі №826/20084/14 (провадження № 11-174ас18) відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року. Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції на момент вчинення виконавчого напису) «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Відтак, для одержання виконавчого напису стягувач має надати нотаріусу оригінал нотаріально посвідченого договору, за яким може здійснюватися стягнення у безспірному порядку, а також документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Стороною відповідача та приватним нотаріусом Баршацьким Ігорем Вікторовичем не надано суду, у тому числі на виконання ухвали суду від 14.06.2021, письмових доказів на підтвердження подання нотаріусу для одержання оспорюваного виконавчого напису про стягнення із [PERSON] 14240, грн боргу, оригіналу нотаріально посвідченого кредитного договору № 405171 від 13.02.2019 та доказів розміру заборгованості позивачки та її складових, що має ґрунтуватись на деталізованій виписці по рахунку боржника з даними про суми коштів внесених позичальником у рахунок виконання кредитних зобов`язань. Отже, суду не було надано доказів того, що виконавчий напис було вчинено нотаріусом за наявності усіх необхідних для вчинення такого напису документів, перелік яких передбачений пунктом 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, на підставі виконавчих написів нотаріусів. Приватний нотаріус Баршацький І.В. за змістом оспорюваного виконавчого напису керувався пунктом 2 Переліку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, який був доповнений постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року, проте постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 в цій частині був визнаний нечинним та незаконним, а тому приватний нотаріус Баршацький І.В. при вчиненні виконавчого напису 27.01.2021 не мав права керуватись цим пунктом Переліку. Такий висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 12.03.2020 у справі № 757/24703/18-ц. Крім того, слід зазначити, що матеріали справи не містять відомостей про те, що боржником отримане повідомлення стягувача про порушення зобов`язання. Ураховуючи, що відповідачем не було надано суду доказів безспірності заборгованості, за наявності якої було б можливим вчинення виконавчого напису, суд вважає, що виконавчий напис вчинено з порушенням вимог статті 88 Закону України «Про нотаріат». Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, отже позовні вимоги підлягають задоволенню повністю. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить із такого. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачка при зверненні до суду сплатила судовий збір у розмірі 908 грн 00 коп. за вимогу немайнового характеру. Ураховуючи, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню вся сума сплаченого судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved