Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-22 00:00:00

[PERSON] пред'явила до Містковицької сільської ради Самбірського району Львівської області позов про визнання права власності на ? частину земельної частки (паю) розміром 2,70 в умовних кадастрових гектара без контурного визначення меж на місцевості, яка знаходиться на території с. Містковичі Бабинської сільської ради Самбірського району Львівської області у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року. У обгрунтування своїх позовних вимог посилалась на те, що після смерті її баби [PERSON], яка померла [INFO] року, відкрилася спадщина, до складу якої входила земельна частка (пай) розміром 2.70 в умовних кадастрових гектара без контурного визначення меж на місцевості, що знаходиться у с. Містковичі Самбірського району, спадкоємцями якої в рівних частинах за заповітом були її син [PERSON], дядько позивача, та дочка [PERSON], мати позивача, які прийняли спадщину, однак не оформили її у передбаченому законом порядку. Після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO] року, вона, позивач, звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину із-за відсутності у спадкоємця необхідного свідоцтва про право на спадщину документів. На підставі ухвали суду від 8 жовтня 2018 року неналежного відповідача - Містковицьку сільську раду Самбірського району Львівської області замінено належним відповідачем Самбірською районною державною адміністрацією Львівської області та залучено до участі у справі [PERSON], як третю особу на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору. Представник позивача [PERSON] під час розгляду справи по суті у підтримання позовних вимог посилалася на обставини, викладені у позовній заяві. Представник відповідача - Самбірської районної державної адміністрації Львівської області у судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності та визнання позову. Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, [PERSON] у судове засідання не з'явився, також подав заяву про розгляд справи за його відсутності Вислухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи із такого. Відповідно до ч. 2 ст. 14 Конституції України та ч. 2 ст. 1 Земельного Кодексу України, право власності на землю гарантується, це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до Закону. Із свідоцтва про народження відомо, що [PERSON] є дочкою [PERSON] (а.с. 8). Із свідоцтва про смерть, сертифіката на право приватної власності на землю (середню земельну частку) та свідоцтва про право на спадщину за заповітом видно, що [PERSON] успадкувала за заповітом право на ? земельної частки (паю) площею 2,70 га без контурного визначення меж на місцевості, яка розташована на території с. Містковичі Самбірського району Львівської області, що належала [PERSON] на підставі сертифіката на право приватної власності на землю (середню земельну частку), виданого 27 листопада 1995 року Містковицькою сільською радою Самбірського району (а.с. 3, 4, 5). Із свідоцтва про смерть вбачається, що [PERSON] померла [INFO] року (а. с. 4). Відповідно до ч. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Згідно ст. 524 ЦК Української РСР, який був чинний на час відкриття спадщини, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. За правилами ст. 525 цього Кодексу часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. Статтею 529 вказаного Кодексу було встановлено, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Відповідно до ст.ст. 548 та 549 ЦК Української РСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. [PERSON] подала до нотаріуса заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її матері [PERSON], але їй було відмовлено у видачі такого свідоцтва із-за відсутності правовстановлюючого документа на спадкове майно. Із довідки, виданої 19.10.2017 відділом у Самбірському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, видно, що реєстрація права на вказану земельну частку (пай), що належали [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 06 травня 1999 року, зареєстрованого в реєстрі за №2-782, не проводилася (а.с 6). У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно п. 17 розділу Х «Перехідних положень» Земельного кодексу України сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Відповідно до роз'яснень, які викладені у п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю (пункт 17 розділу X «Перехідні положення» ЗК). Згідно ст. 1225 Цивільного кодексу України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Ураховуючи наведене, право позивача на спадкове майно підлягає захисту шляхом визнання за нею права на спадкове майно за законом, а саме права на ? частину земельної частки (паю) розміром 2,70 в умовних кадастрових гектарах без контурного визначення меж на місцевості, що розташована на території с. Містковичі Бабинської сільської ради Самбірського району Львівської області.

Outcome: approved