Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-12 00:00:00

[PERSON] пред`явив до суду позов шляхом подання позовної заяви до [PERSON] , яким просить змінити спосіб стягнення аліментів та їх розмір, який встановлений рішенням Харківського районного суду Харківської області від 21 травня 2013 року по справі № 635/723/13-ц та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на його утримання у розмірі 1/4 частини заробітної плати (доходу) довічно. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що рішенням Харківського районного суду Харківської області від 21 травня 2013 року збільшено розмір аліментів,що стягуються з відповідача на його утримання до 280 гривень щомісячно замість 200 гривень до зміни матеріального положення чи стану здоров`я сторін. З 16 квітня 2008 року відповідач став фізичною особою-підприємцем, змінилось його матеріальне положення, оскільки він має у власності автомобіль Lexus RX 4003238 вартістю 40000 доларів США, автомобіль Mersedes-Bens 2524L вартістю 20000 доларів США та автомобіль Mersedes Bens Viaho вартістю 35000 доларів США. За вказаний період відповідачем придбано промислове обладнання на суму більше 200000 доларів США, він регулярно здійснює поїздки за кордон. При цьому відповідач не сплачує належним чином аліменти за рішенням суду, індексація за рішенням суду не здійснюється. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 26 листопада 2019 року провадження по справі відкрито в порядку загального позовного провадження, справа призначена до розгляду в підготовчому засіданні. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 16 квітня 2020 року закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі та пояснив про обставини, викладені в позовній заяві, а також зазначив, що отримує пенсію в розмірі 2853 гривні, цих коштів йому не вистачає, оскільки він є інвалідом другої групи, багато грошей витрачає на лікування та придбання ліків. Представник позивача - адвокат Мартинов О.М., який діє на підставі ордеру, позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити. При цьому зазначив, що відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження обставин, що він сплачує аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей, а також аліменти на утримання батька. Також відповідачем не доведено,що він в 2019 році сплатив всі понесені [PERSON] витрати на придбання ліків,витрати на забезпечення житлових умов. Згідно виписки із медичної картки стаціонарного хворого на ім`я [PERSON] станом на 17 лютого 2020 року, останній з огляду на ряд хронічних захворювань, має придбати медичні препарати на загальну суму 4666,30 гривень. Крім того, позивачем за період 2018-2019 років придбано ліків на загальну суму 14838,67 гривень. Представник позивача зазначає, що позивачу не вистачає коштів на лікування та придбання ліків, в свою чергу відповідач є заможною людиною, а тому має можливість сплачувати аліменти на утримання батька в розмірі 1/ 4 частини заробітної плати (доходу). Представник відповідача [PERSON] - адвокат Константинова Г.В., яка діє на підставі договору про надання правової допомоги та ордеру, у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, в обґрунтування заперечень проти позову зазначила, що позивач отримує пенсію в розмірі 2853 грн., що підтверджується доданою до матеріалів позову довідою про доходи, а також щомісячно отримує аліменти з дітей. За період 2019 року відповідачем сплачено на користь позивача аліменти на загальну суму 4240 грн, а також наступні суми: 3472,33 гривень додаткові витрати за рішенням Харківського районного суду №635/615/18 від 15 січня 2019 року, що підтверджується квитанцією від 12 липня 2019 року; 1073,63 гривень за рішенням Харківського районного суду по справі №635/1308/19 від 08 травня 2019 року, що підтверджується квитанцією від 13 вересня 2019 року; 339,51 грн. за постановою Харківського апеляційного суду по справі №635/1035/18 від 13 лютого 2019 року, що підтверджується квитанцією від 12 червня 2019 року; 400 грн. за рішенням Харківського районного суду від 19 березня 2019 року по справі №635/4734/18, що підтверджується квитанцією від 12 червня 2019року, а всього на загальну суму 9525,47 гривень. Таким чином, відповідач крім аліментів сплатив в 2019 році всі понесені [PERSON] витрати на придбання ліків, витрати на забезпечення житлових умов, а також витрати, які можуть настати в майбутньому. Отримана позивачем пенсія значно перевищує прожитковий мінімум, встановлений в 2020 році. Крім того, [PERSON] є власником 1/4 частини квартири [ADDRESS] , 1/2 частини житлового будинку [ADDRESS] , а також має у власності 53/100 частин домоволодіння за адресою: [ADDRESS] . При цьому він перешкоджає іншим власника користуватися вказаним майном. В свою чергу, відповідач [PERSON] має на утриманні неповнолітнього сина [PERSON] , на якого щомісячно сплачує аліменти, допомагає своїй колишній дружині [PERSON] , яка на даний час не має постійного заробітку, сплачувати комунальні послуги, сплачує щомісячно аліменти на утримання батька [PERSON] в сумі 280 грн з урахування індексації, а також в зв`язку з тим, що [PERSON] перешкоджає його праву користування житловим будинком в [ADDRESS] , він вимушений знімати житло. Відповідач є приватним підприємцем та не має постійного доходу. До того ж на теперішній час він має іншу сім`ю та другу неповнолітню дитину, [PERSON] , 2013 року народження. Крім відповідача по справі, [PERSON] має сина [PERSON] , який проживає в Ізраїлі і з якого також стягнуто аліменти та додаткові витрати на утримання батька. Суд, вислухавши пояснення позивача, представників сторін, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено та не заперечується сторонами по справі, що позивач [PERSON] є батьком відповідача [PERSON] , позивач є непрацездатним, з 2011 року є інвалідом другої групи по загальному захворюванню. Рішенням судової колегії судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області від 03 серпня 2011 року з [PERSON] та [PERSON] стягнуто аліменти на утримання батька [PERSON] у розмірі 200 гривень з кожного, в задоволенні позовних вимог в частині стягнення додаткових витрат відмовлено. Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 21 травня 2013 року збільшено розмір аліментів на утримання непрацездатного батька, які підлягають стягненню з [PERSON] згідно рішення судової колегії судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області від 03 серпня 2011 року - стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання непрацездатного батька у розмірі 280 гривень щомісячно замість 200 гривень до зміни матеріального положення чи стану здоров`я сторін, починаючи з моменту набрання рішенням законної сили. Згідно із ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Відповідно до ч.1 ст. 205 СК України, суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків. Відповідно до вимог п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року, обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202 СК України), не є абсолютним. У зв`язку з цим суд на вимогу дочки, сина, до яких пред`явлено позов про стягнення аліментів, зобов`язаний перевірити їхні доводи про ухилення батьків від виконання своїх обов`язків щодо них (ст. 204 СК України). Таким чином, право на утримання від дочки, сина мати та батько матимуть за умови, якщо вони є непрацездатними та потребують матеріальної допомоги. Непрацездатними вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є інвалідом I, II чи III групи. Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід, тощо. Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов`язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. У п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Судом встановлено, що згідно довідки про доходи № 03334993849587339 від 20 травня 2019 року, виданої Харківським приміським об`єднаним управлінням ПФУ в Харківській області, з березня 2019 року пенсія [PERSON] складає 2853,85 гривень. Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», встановлено у 2020 році прожитковий мінімум на осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2020 року- 1638 гривень, з 1 липня - 1712 гривень, з 1 грудня - 1769 гривень. Отже, позивач отримує пенсію в розмірі, що значно перевищує визначений законодавством України прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність. Таким чином, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б давали підстави для висновку, що розмір пенсії позивача не забезпечує об`єктивні потреби останнього. Крім того, судом встановлено, що позивач щомісячно отримує аліменти від відповідача в розмірі 280,00 гривень, стягнуті за рішенням Харківського районного суду Харківської області від 21 травня 2013 року. За період 2019 року відповідачем сплачено на користь позивача аліменти та додаткові витрати на загальну суму 9525,47 гривень, що підтверджується наданими відповідачем квитанціями. Враховуючи викладене, суд вважає необґрунтованими доводи позивача та його представника про те, що отриманих позивачем доходів не вистачає на придбання ліків, такі доводи спростовуються матеріалами справи, оскільки надані медичні документи щодо стану здоров`я позивача та надані чеки не підтверджують обставини щомісячних витрат на лікування, які перевищують його дохід у вигляді пенсії та аліментів. Також суд не приймає доводи позивача щодо сплати комунальних послуг та необхідно ремонту за адресою: [ADDRESS] ,оскільки такі витрати позивачем не підтверджені. Крім того, як пояснив сам позивач за вказаною адресою він не проживає. Згідно з вимогами ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). За вказаних обставин, суд, аналізуючи підстави заявлених позовних вимог, надані позивачем докази, норми цивільного права у їх застосуванні до правовідносин, що склалися між сторонами, приходить до висновку щодо відсутності обставин, визначених ст. 192 СК України, які б підтверджували саме зміну, погіршення матеріального або сімейного стану [PERSON] , а тому суд відмовляє у задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про зміну способу та розміру стягнення аліментів. На підставі викладеного і

Outcome: dismissed