Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-29 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] , третя особа: служба у справах дітей та сім`ї Броварської районної державної адміністрації Київської області про позбавлення батьківських прав. Позивач зазначала, що 21 листопада 2014 року вони з відповідачем уклали шлюб, який був зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис №1121. Від спільного подружнього життя мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Стосунки між позивачем та відповідачем не склалися, з 2017 року вони почали проживати окремо один від одного, припинили ведення спільного господарства та підтримувати подружні відносини. З того часу позивач з сином проживали окремо за адресом: [ADDRESS] . Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 17 січня 2018 року шлюб між ними було розірвано. З часу припинення шлюбних стосунків відповідач втратив інтерес до сина, до його стану здоров`я, до його успіхів, розвитку. Також, відповідач припинив виконувати свій батьківський обов`язок по утриманні своєї дитини. На підставі рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області було відкрите виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №361/958/17, виданого 03.05.2017 р. про стягнення із [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] , у розмірі ј частки доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15.02.2017 р. і до досягнення дитиною повноліття. Однак, відповідач не брав участь у житті дитина та наполягав на закритті виконавчого провадження, так як він не хотів сплачувати аліменти, цікавитись дитиною, його станом здоров`я. Позивач 14 вересня 2019 р вдруге вийшла заміж, зареєструвала шлюб з [PERSON] . Вихованням дитини, її забезпеченням, розвитком та станом здоров`я піклувалася виключно мати дитини [PERSON] та її чоловік [PERSON] . За заявою позивача 31.10.2019 р. було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження (ВП №53985390) по виконавчому листу №361/958/17 від 03.05.2017 р. про стягнення із [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] , у розмірі ј частки доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15.02.2017 р. і до досягнення дитиною повноліття. [PERSON] , діючи при здоровому розумі та ясній пам`яті, розуміючи значення своїх дій, засвідчив заявою, що не заперечує проти позбавлення його батьківських прав щодо малолітньої дитини [PERSON] , також цією заявою дав згоду на всиновлення [PERSON] , [INFO] , [PERSON] . Дана заява нотаріально посвідчена приватним нотаріусом Грищенко В.В., 22 лютого 2020 р., зареєстровано в реєстрі за №769. На даний час [PERSON] навчається у закладі дошкільної освіти (ясла-садок) комбінованого типу «Капітошка» в м. Бровари Однак, відповідач жодного разу не поцікавився успіхами дитини, не відвідував садок, за харчування дитини в закладі і різні потреби мама сплачує самостійно. Відповідач взагалі не спілкується з сином, не надає дитині доступ до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для отримання дитиною освіти. Посилаючись на викладене, позивач просила суд позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, про місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином. В судове засідання представник третьої особи служби у справах дітей та сім`ї Броварської районної державної адміністрації Київської області не з`явився, про місце та час розгляду справи повідомлялися належним чином. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №1735 (а.с.10). Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 17 січня 2018 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.с.11). [PERSON] навчається у закладі дошкільної освіти (ясла-садок) комбінованого типу «Капітошка» в м. Бровари, за цей період вихователі групи №4 «Дзвіночок», де перебуває дитина, спілкувалися тільки з мамою дитини позивачем [PERSON] та вітчимом [PERSON] , які і займаються вихованням [PERSON] . Батька дитини в садочку ніколи не бачили, на жодному святі присутнім не був, він ніколи не дзвонив і не цікавився чи відвідує дитина дитячий заклад, які успіхи робить його син (а.с.15). Згідно акту обстеження житлово-побутових умов від 17 грудня 2019 року, складеного депутатом Броварської міської ради Київської області, [PERSON] , [INFO] , проживає разом з матір`ю [PERSON] та вітчимом [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с.16). За заявою позивача [PERSON] 31.10.2019 р. було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження (ВП №53985390) по виконавчому листу №361/958/17 від 03.05.2017 р. про стягнення із [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] , у розмірі ј частки доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15.02.2017 р. і до досягнення дитиною повноліття (а.с.14). [PERSON] , діючи при здоровому розумі та ясній пам`яті, розуміючи значення своїх дій, засвідчив заявою, що не заперечує проти позбавлення його батьківських прав щодо малолітньої дитини [PERSON] , також цією заявою дав згоду на всиновлення [PERSON] , [INFO] , [PERSON] . Дана заява нотаріально посвідчена приватним нотаріусом Грищенко В.В., 22 лютого 2020 р., зареєстровано в реєстрі за №769 (а.с.12). Згідно ч.2 ст.141 СК України, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною пятою статті 157 цього Кодексу. Згідно статті 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитини» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Пленум Верховного Суду України в п. п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 р., особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. У відповідності до Принципу 6 Міжнародної Декларації прав дитини проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року - дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона має, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїх обов`язків. З вище наведених фактів вбачається, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню неповнолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] , а саме: не займається вихованням дитини, фізичним, духовним розвитком та матеріально не забезпечує, і взагалі ставиться до дитини байдуже. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про задоволення позову про позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав відносно його неповнолітнього сина: [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст.141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути із відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 840,00 грн.

Outcome: approved