Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-07 00:00:00

[PERSON] свій позов мотивує тим, що 24 грудня 2007р. між акціонерним банком «Брокбізнесбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №776/07, за умовами якого банк надав останньому кредит в розмірі 350 000,00 грн., строком до 22 грудня 2017 року для купівлі 129/200 частин житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами та земельної ділянки площею 0,0327га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], а [PERSON] зобов'язався прийняти та повернути кредит, а також сплатити проценти за користування кредитом. В рахунок забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором №776/07 від 24.12.07р. між [PERSON] (іпотекодавець) та акціонерним банком «Брокбізнесбанк» (іпотекодержатель) було укладено Іпотечний договір, відповідно до умов якого іпотекодавець, з метою забезпечення виконання основного зобов'язання, що випливає з кредитного договору, передає в іпотеку, а іпотекодержатель приймає в іпотеку предмет іпотеки, а саме: 129/200 частин житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, які розташовані на земельній ділянці площею 0,0327га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. 14.05.2009р. між акціонерним банком «Брокбізнесбанк», як кредитором, та [PERSON], як поручителем, було укладено Договір поруки №776/07, згідно з умовами якого, поручитель взяв на себе фінансові зобов`язання по погашенню кредиту [PERSON] за вищевказаним кредитним договором. Згідно Договору купівлі-продажу 129/200 частин житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] від 31.07.2013р. та договору купівлі продажу земельної ділянки площею 0,0327 га за адресою: [ADDRESS] від 31.07.2013р. [PERSON] продав позивачу вищевказану нерухомість. 15.04.2016р. між [PERSON] та позивачем було укладено Договори про повний розрахунок за придбане нерухоме майно. Посилаючись на наведене, [PERSON], як поручитель, який виконав зобов`язання щодо погашення кредиту, просить суд визнати припиненими кредитний договір №776/07 від 24.12.07р. та іпотечний договір, посвідчений 24.12.2007 року приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Зубенко Т.І., зареєстрований у реєстрі за №4838, у зв'язку з виконанням зобов`язання; стягнути з акціонерного банку «Брокбізнесбанк» (код ЄДРПОУ 19357489) в його користь судові витрати по справі. Позивач подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, з підстав, наведених у позовній заяві та додатковому обґрунтуванні позову, просив позов задовольнити, не заперечував щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, про що свідчать надіслані повідомлення. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи по наявних доказах, відповідно до вимог ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 24 грудня 2007р. між акціонерним товариством «Брокбізнесбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №776/07, за умовами якого банк надав останньому кредит в розмірі 350 000,00 грн. строком до 22 грудня 2017 року для купівлі 129/200 частин житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами та земельної ділянки площею 0,0327га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], а [PERSON] зобов'язався прийняти та повернути кредит, а також сплатити проценти за користування кредитом. 01.09.2008 року між банком та [PERSON] було укладено додаткову угоду до кредитного договору № 776/07 від 24 грудня 2007 року, за умовами якої банк підвищив розмір відсотків за користування кредитом до 20% річних. В рахунок забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором №776/07 від 24.12.07р. між [PERSON] (іпотекодавець) та акціонерним товариством «Брокбізнесбанк» (іпотекодержатель) було укладено іпотечний договір, відповідно до умов якого іпотекодавець, з метою забезпечення виконання основного зобов'язання, що випливає з вищевказаного кредитного договору, цим передає в іпотеку, а іпотекодержатель приймає в іпотеку предмет іпотеки, а саме: 129/200 частин житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що розташовані на земельній ділянці площею 0,0327га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. 14.05.2009р. між акціонерним товариством «Брокбізнесбанк» та [PERSON] було укладено договір поруки №776/07 за умовами якого, поручитель взяв на себе фінансові зобов'язання по погашенню кредиту [PERSON] за кредитним договором №776/07 від 24.12.2007р. 15.04.2016р. між [PERSON] та [PERSON] було укладено Договори про повний розрахунок за придбане нерухоме майно, згідно договору купівлі-продажу 129/200 частин житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами від 31.07.2013р. та договору купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,0327га. від 31.07.2013р., що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. При оформлені даних договорів у нотаріуса, останнім було видано довідку №100/01-16 від 15.04.2016р., про те, що реєстрація переходу права власності на нерухоме майно за вказаними договорами буде можлива після наявності довідки банку про підтвердження проведення повного розрахунку по кредитному договору №776/07 від 24.12.2007р. Згідно листа публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» № 2716/011-01 від 13.04.2016р., станом на 31.03.2016р., заборгованість за кредитним договором складається зі штрафу за порушення п. 4.2.6. Кредитного договору та становить 80 480,79 грн. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №776/07 від 24.12.2007р., наданого публічним акціонерним товариством «Брокбізнесбанк» в додатках до заперечень проти позову № 5144 від 06.07.2016р., станом на 02.07.2016р., зазначено наступне: залишок заборгованості по кредиту становить 0,00 грн.; залишок заборгованості по процентам становить 0,00 грн.; розрахунок пені/неустойки за прострочення сплати заборгованості по кредиту становить 0,00 грн.; розрахунок 3% річних за неправомірне користування грошовими коштами (кредит) становить 0,00 грн.; розрахунок індексу інфляції за прострочення сплати заборгованості по кредиту становить 0,00 грн.; розрахунок пені/неустойки за прострочення сплати процентів становить 0,00 грн.; розрахунок 3% річних за неправомірне користування грошовими коштами (проценти) становить 0,00 грн.; розрахунок індексу інфляції за прострочення сплати заборгованості по несплаченим % становить 0,00 грн.; розрахунок штрафних санкцій за порушення умов кредитного та іпотечного договорів становить 80 480,79 грн. Як вбачається з матеріалів справи, штраф в розмірі 80480,79 грн. нараховано за порушення, що допущені стосовно страхування предмету іпотеки, розрахунок яких відображено в наданих письмових поясненнях по справі ПАТ «Брокбізнесбанк» від 13.10.2016р. Застосування штрафу обґрунтовується тим, що [PERSON] не здійснювалось безперервне страхування майна, не здійснювалась оплата страхового внеску, що свідчить про те, що існують часові проміжки, коли предмет іпотеки застрахований не був. А тому посилаючись на п. 4.2.6 та 7.2 Кредитного договору та іпотечного договору банком було донараховано [PERSON] неустойку в розмірі 5% від суми фактичного залишку заборгованості, у відповідності до наданого розрахунку. В судовому засіданні 17.10.2016р. позивачем було надано копії договорів страхування нерухомого майна та заявлено усне клопотання про оголошення перерви в судовому засіданні для письмового звернення до банку щодо надання письмового підтвердження надіслання банком на адресу позичальника рекомендованим листом, кур`єром, телеграфом або вручення особисто повідомлення про рекомендовані/акредитовані «Брокбізнесбанком» страхові компанії, де мало би бути застраховано нерухоме майно і таке повідомлення мало бути кожного року протягом дії кредитного та іпотечного договорів, як це передбачено умовами п.п. 9.3 та 4.2.6 Кредитного договору № 776/07 від 24.12.2007р. та копію Додатку № 2 до Кредитного договору № 776/07 від 24.12.2007р. Представник відповідача в судовому засіданні 17.10.2016р. не заперечила проти оголошення перерви. За результатом поданого клопотання, судом було оголошено перерву до 08.11.2016р. та надано час необхідний позивачу для звернення до установи банку та отримання необхідної відповіді ,з врахуванням часу для поштового обігу. Також від позивача отримано підтвердження звернення до установи банку з вищевказаним клопотанням, що стверджується відповідними квитанціями пошти та описом вкладення в цінний лист від 17.10.2016р., а також інформацією із сайта укрпошти про отримання банком даної кореспонденції. З наданих письмових пояснень вбачається, що звернення позивача до банку залишене останнім без реагування та відповіді. Частиною 1 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов'язання повинні виконуватись належним чином згідно умовам договору та вимогам цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 531 ЦК України боржник вправі виконати свій обов'язок достроково, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства або не випливає зі змісту (суті) зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. У свою чергу, згідно з ч.2 ст.530 ЦК України кредитор має право вимагати виконання боржником обов'язку у будь-який час тільки тоді, коли строк (термін) виконання такого обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги. Згідно з частиною першою статті 598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом (частина друга статті 598 ЦК України). Відповідно до статті 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Виходячи зі змісту статей 526, 599 ЦК України зобов'язання буде вважатися виконане належним чином, якщо таке виконання здійснене відповідно до умов договору та вимог законодавства, а якщо умови виконання не визначені у договорі або законі, то вони повинні бути виконані відповідно до звичаїв ділового обороту або до вимог, що зазвичай ставляться. Юридичним наслідком належного виконання зобов'язання відповідно до статей 598, 599 ЦК України є припинення зобов'язання. Таким чином, з моменту виконання боржником зобов'язань й прийняття їх кредитором, припиняється існування прав і обов'язків сторін, що складають зміст конкретного зобов'язального правовідношення. Згідно умов Кредитного договору № 776/07 від 24.12.2007р. (пункт 1.3) видача кредиту здійснюється виключно після укладення договорів, які забезпечують виконання зобов`язань за цим договором та укладення договорів страхування предмету іпотеки та підтвердження сплати страхових платежів. Тобто, видача кредиту відбувається за умови укладення договору страхування предмету іпотеки. Позичальник же здійснює повернення кредиту на відкритий банком [PERSON] позичковий рахунок згідно з графіком, наведеним у Додатку № 1, який є невід`ємною частиною договору (пункт 2.1. Кредитного договору). Відповідно до п. 2.4. Кредитного договору від 24.12.2007р. моментом повернення кредиту вважається день зарахування на відповідні рахунки банку суми кредиту, процентів, комісії та неустойки, визначених договором. 04 березня 2016 року заборгованість по кредитному договору погашена повністю, що підтверджено довідкою банку та відповідними квитанціями про сплату зазначених коштів. Факт повернення суми кредиту та сплати відсотків за укладеним Кредитним договором №776/07 від 24.12.07р. банком не оспорюється та підтверджується згідно наданого розрахунку: залишок заборгованості по кредиту; по процентам; розрахунок пені/неустойки за прострочення сплати заборгованості по кредиту; розрахунок 3% річних за неправомірне користування грошовими коштами (кредит); розрахунок індексу інфляції за прострочення сплати заборгованості по кредиту; розрахунок пені/неустойки за прострочення сплати процентів; розрахунок 3% річних за неправомірне користування грошовими коштами (проценти); розрахунок індексу інфляції за прострочення сплати заборгованості по несплаченим % становлять 0,00 грн. Відповідно до ст.ст. 598, 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Оскільки, заборгованість за вказаним Кредитним договором погашена в повному обсязі - зобов'язання є припиненими. Крім того, з наданої довідки банку від 11.09.2014р. № 346/062вл вбачається, що претензій до позичальника щодо виконання ним своїх обов`язків, зокрема, і щодо страхування майна, до даної дати (11.09.2014р.) не було. Як вбачається з п. 4.2.6. Кредитного договору, протягом дії цього договору позичальник був зобов'язаний страхувати предмет іпотеки на користь Банку. У разі порушення даного обов'язку позичальник сплачує банку неустойку у розмірі 5% від суми фактичного залишку заборгованості за кредитом у разі невиконання чи неналежного виконання позичальником п.4.2.6. цього Договору за кожен факт порушення (п. 7.2. Кредитного договору). При цьому, вимоги даного пункту кредитного договору визначали обов`язок [PERSON] страхувати предмет іпотеки на користь банку в рекомендованих банком страхових компаніях. Тобто, [PERSON] був зобов`язаний страхувати предмет іпотеки не в будь-яких страхових компаніях, а тільки в тих, що рекомендовані банком. Аналогічна вимога була зазначена й в іпотечному договорі (пункт 4.2). Зокрема, іпотекодавець зобов`язаний укласти договір страхування предмета іпотеки в страховій компанії, яка рекомендована або акредитована у іпотекодержателя (п.п. 4.2 та 5.3.2 Іпотечного договору). Пункт 4.2.6. Кредитного договору не містить конкретної дати, до якої [PERSON] зобов`язаний здійснити страхування майна. Банк жодного разу не звертався до [PERSON] в письмовій формі з вимогою про страхування майна в період з 15 січня 2009 року (сплив дії першого договору страхування майна). Відповідно до положень п. 3.1.3. Кредитного договору № 776/07 від 24.12.2007р. банк має право за невиконання або неналежне виконання позичальником вимог п. 4.2.6 цього договору вимагати дострокового повернення заборгованості. Для реалізації цього права банк надсилає письмове повідомлення позичальнику із відповідною вимогою. Після спливу 30 (тридцяти) календарних днів та за умови, що порушення не усунуте на 31 (тридцять перший) календарний день після отримання позичальником такої вимоги термін повернення кредиту вважається таким, що настав і позичальник зобов`язаний сплатити наявну заборгованість за кредитом в повному обсязі. Крім того, банк маючи право, визначене п. 3.1.3 Кредитного договору та п. 4.5. Іпотечного договору, щодо пред`явлення вимоги дострокового повернення заборгованості, за умови наявності факту порушення [PERSON] вимог п. 4.2.6. Кредитного договору до моменту отримання повного відшкодування суми кредиту жодного разу ним не скористався. Також, банк маючи право, визначене п. 4.5. Іпотечного договору щодо страхування предмета іпотеки за власний рахунок, на свою користь з подальшим відшкодуванням всіх здійснених страхових платежів з іпотекодавця, також цим правом жодного разу не скористався. Відповідно до вимог п. 9.3. Кредитного договору визначалося, що всі повідомлення за цим договором будуть вважатися зробленими належним чином у разі, якщо вони здійснені в письмовій формі та надіслані рекомендованим листом, кур`єром, телеграфом або вручені особисто. Відповідно до вимог ст. 8 Закону України «Про іпотеку» іпотекодавець зобов'язаний застрахувати предмет іпотеки на його повну вартість від ризиків випадкового знищення, випадкового пошкодження або псування, якщо іпотечним договором цей обов'язок не покладено на іпотекодержателя. Як вбачається з матеріалів справи, предмет іпотеки було застраховано протягом усього періоду зі сплатою відповідних страхових платежів, в підтвердження чого суду було надано копії договорів страхування. З моменту закінчення строку дії першого договору страхування, жодної інформації про перелік акредитованих банком страхових компаній у спосіб, як це передбачено п. 9.3. Кредитного договору, [PERSON] не повідомлялося. Згідно з ч. 4 ст.612, ч.ч. 1, 2, 4 ст.613 ЦК України прострочення боржника не настає, якщо зобов'язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора. Кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він, зокрема, не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов'язку. В такому випадку виконання зобов'язання може бути відстрочене на час прострочення кредитора. Боржник за грошовим зобов'язанням не сплачує проценти за час прострочення кредитора. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідачем не спростовано факт відсутності повідомлень [PERSON] про рекомендовані чи акредитовані страхові компанії, як того вимагають умови кредитного договору, як і не доведено факт порушення кредитного зобов'язання з вини [PERSON] При цьому, позивачем доведено факт виконання [PERSON] кредитних зобов`язань, яке є основним зобов`язанням. Дане зобов`язання припинилося внаслідок його виконання. Нараховані банком санкції за неналежне виконання зобов`язань щодо страхування предмета іпотеки випливають як з вимог Закону України «Про іпотеку» так і з умов іпотечного договору, і є складовою кредитного зобов`язання, на забезпечення виконання якого і було укладено іпотечний договір. Відповідно до п. 10.3 Іпотечного договору від 24.12.2007р. він набирає чинності з моменту його нотаріального посвідчення та діє до виконання зобов'язання за кредитним договором у повному обсязі. Згідно пункту 6.2.1. Іпотечного договору іпотека припиняється у разі припинення дії кредитного договору. Судом взято до уваги в якості належного доказу відсутність заборгованості [PERSON] за кредитним договором та наданий відповідачем розрахунок заборгованості, з якого вбачається, що заборгованість позичальника за кредитним договором становить 0,00 грн., що підтверджується письмовими доказами в справі. Враховуючи зазначене, а також вищенаведені норми чинного законодавства, суд приходить до висновку, що оскільки зобов'язання за кредитним договором позичальником виконано, договір припинив свою дію, то зобов'язання за укладеним в його забезпечення іпотечним договором, також є припиненим. Зобов'язання за іпотечним договором припиняються в силу закону внаслідок припинення зобов'язання за кредитним договором. Нараховані штрафні санкції, щодо обов`язку страхування іпотечного майна, не є частиною кредитної заборгованості, а є похідними від основного зобов`язання та регулюються як вимогами Закону України «Про іпотеку» так і укладеними договорами. Аналогічну правову позицію, викладено у постанові Верховного Суду України від 11 листопада 2015 року у справі № 6-2127цс15. За таких обставин, зважаючи на встановлення факту виконання основного зобов'язання, відсутність жодних доказів настання якихось негативних наслідків для банку (зокрема, щодо знецінення чи знищення предмета іпотеки), та виходячи з принципу добросовісності, розумності та справедливості, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Оскільки рішення постановлено на користь позивача, тому його вимога щодо стягнення з відповідача понесених судових витрат також підлягає до задоволення .

Outcome: approved