Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-14 00:00:00

[PERSON] у січні 2020 року звернувся до суду з позовом, яким просить визнати за ним право власності на спадкове майна, а саме 1/2 частку квартири [ADDRESS] , вселити його спірну квартиру та встановити порядок користування квартирою [ADDRESS] , виділивши йому в користування житлову кімнату площею 17,6 кв.м., відповідачу виділити у користування житлову кімнату площею 14,0 кв.м., місця загального користування залишити в спільному користуванні. Позовні вимоги вмотивовані тим, що [INFO] помер його батько [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина на належне йому майно, а саме квартиру [ADDRESS] , а саме на 1/3 частину квартири на підставі свідоцтва про право власності на житло та 1/6 частину квартири як спадкоємець після смерті своєї дружини [PERSON] . Покійний [PERSON] за життя прийняв належну йому спадщину після смерті дружини [PERSON] проте не отримав на свою частку правовстановлюючий документ. Крім того, зазначив, що за життя [PERSON] склав заповіт яким заповів все своє майно [PERSON] . З метою отримання спадщини позивач звернувся до Першої Київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Проте постановою від 28.12.2018 року йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії в зв`язку з відсутністю у позивача правовстановлюючого документа на спірну квартиру. Ухвалою суду від 28.01.2019 року було відкрито провадження у справі за загальними правилами позовного провадження. Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали та просили його задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позові. Відповідач в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову та просив відмовити. Суд вислухавши сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню у зв`язку з наступним. Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть виданого 27.11.2014 р. Відділом реєстрації смерті у м. Києві, актовий запис № 20196 (а.с. 9). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на його майно, а саме частину квартири [ADDRESS] . За життя [PERSON] було складено заповіт, яким останній все своє майно заповіт [PERSON] , який посвідчений 24.11.2014 року державним нотаріусом Першої київської державної нотаріальної контори Дубенко А.О. (а.с. 10). З метою отримання спадщини позивач звернувся до Першої київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Проте постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 28.122018 року державним нотаріусом Першої київської державної нотаріальної контори Дубенко А.О. було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спірну квартиру в зв`язку з відсутністю у [PERSON] правовстановлюючого документу, що посвідчує право власності спадкодавця на спадкове майно (а.с. 15). Відповідно до ст.12 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Нездійснення особою своїх цивільних прав не є підставою для їх припинення, крім випадків, встановлених законом. Особа може відмовитися від свого майнового права. Згідно із ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Згідно зі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. На підставі п. 4.14 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів. Згідно зі ст. 182 ЦК України та ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 №1952-ІV, право власності на нерухомість підлягає обов`язковій державній реєстрації та виникає з моменту такої реєстрації. Будь-які правочини щодо нерухомого майна, в тому числі видача свідоцтва про право на спадщину, вчиняються, якщо право власності на таке майно зареєстровано згідно з вимогами цього Закону. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Встановлено, що померлій на праві власності належала 1/3 частка квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого АТ «Веркон» 23 липня 1997 року. Крім того, інші 2/3 частини квартири належали [PERSON] та [PERSON] (а.с. 150). Крім того, з матеріалів спадкової справи вбачається, що [INFO] померла [PERSON] , спадкоємцями якої були її чоловік [PERSON] , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав у зв`язку зі смертю [INFO] та її дочка [PERSON] , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав, у зв`язку зі смертю [INFO] , яка залишила заповіт, посвідчений Першою київською державною нотаріальною конторою 05.09.2014 року на ім`я відповідача [PERSON] . Вказане свідчить про те, що загальна частка майна покійного [PERSON] в квартирі [ADDRESS] становить 1/2, яка складається з: 1/3 частина на підставі свідоцтва про право власності на житло + 1/6 частина в порядку спадкування після смерті [PERSON] . З матеріалів справи, вбачається, що позивач, в установлений законом термін звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, проте позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно через відсутність документів, що посвідчують право власності на майно. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, суд прийшов до висновку, що поданий позов в частині визнання за позивачем права власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] підлягає задоволенню. Що стосується позовних вимог в частині вселення та визначення порядку користування спірною квартирою, то суд вважає за необіднє відмовити в цій частині, оскільки заявлені вимоги є передчасними. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 5528 грн. 22 коп.

Outcome: partial