Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-04 00:00:00

Адвокат [PERSON] від імені та в інтересах заявника [PERSON] звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем, заінтересована особа Сєвєродонецька міська рада Луганської області. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що 22 січня 2014 року померла мати заявника [PERSON]. Після її смерті залишилося спадкове майно, яке складається з права на квартиру, яка розташована за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Новікова, б. 11, кв. 257. Спадкоємцем майна померлої за законом є заявник [PERSON]. Заявник постійно проживала зі своєю матірю до дня її смерті та доглядала за нею, а отже заявник прийняла спадщину після неї. В судовому засіданні заявник [PERSON] вимоги по заяві підтримала у повному обсязі з підстав, які викладені у заяві. Додатково пояснила, що вона з дня народження постійно проживала з матірю [PERSON]. Проживала окремо лише, коли вийшла заміж. Після того, коли сину виповнилося два місця, вона з чоловіком розійшлася і повернулася проживати знов до матері. Мати хворіла онкологічним захворюванням, вона за нею доглядала, лікувала, була дуже привязана до матері. 22 січня 2014 року мати померла. Останні 40 років вона з матірю проживали за адресою: [INFO], б. 11, кв. 257. За цією адресою була зареєстрована лише мати. В судовому засіданні представник заявника [PERSON] вимоги по заяві підтримав у повному обсязі з підстав, які викладені у заяві. В судовому засіданні представник заінтересованої особи Сєвєродонецької міської ради Луганської області [PERSON] не заперечувала проти задоволення вимог по заяві. Допитаний в якості свідка в судовому засіданні [PERSON] пояснив, що знає заявника [PERSON], підтримує з нею сусідські стосунки. Він проживає в квартирі № 262, сусідка [PERSON] проживала в квартирі № 257. [PERSON] це дочка [PERSON], вона проживала разом з матірю, доглядала її. Свідок був в квартирі № 257, бачив одяг [PERSON]. [PERSON] розповідала йому, що вночі дочка вимірювала їй тиск. На момент смерті [PERSON], її дочка проживали разом з нею.\~ Допитана в якості свідка в судовому засіданні [PERSON] пояснила, що вона знає [PERSON], стосунки\~ у них дружні. [PERSON] проживає в квартирі № 257. Свідок знає [PERSON] та її матір [PERSON] з 90-х років, вона знає [PERSON], яка проживала в квартирі № 257. На момент смерті [PERSON], взимку 2014 року, з нею разом проживала її дочка - [PERSON]. Заявник постійно проживала разом з матірю.\~ Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, допитавши свідків, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне. З матеріалів справи вбачається, що згідно з копією свідоцтва про народження серії ЭГ № 422056, виданого 16 листопада 1957 року Акимівською сільрадою Крупецького району Курської області, [PERSON] (російською) народилася 18 жовтня 1957 року, про що зроблено відповідний актовий запис № 46. Батьком записаний [PERSON] (російською), матірю [PERSON] (російською). Відповідно до копії Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 2974563, наданого Сєвєродонецьким міським бюро технічної інвентаризації від 02 березня 2004 року, [PERSON] є власником квартири, яка розташована за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Новікова, б. 11, кв. 257. З копії свідоцтва про смерть серії І-ЕД № 389922, виданого 24 січня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сєвєродонецького міського управління юстиції у Луганській області, [PERSON] померла 22 січня 2014 року у м. Сєвєродонецьку Луганської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 98. Відповідно до копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 18/02-31, винесеної 16 січня 2019 року приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу [PERSON], [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [PERSON]. Зазначену відмову нотаріус обґрунтовує тим, що заявник пропустив строк прийняття спадщини, встановлений ст.ст. 1268-1270 ЦК України. Відповідно до ч. 1, 3, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи\~ зі\~ спадкодавцем\~ на\~ час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець\~ має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Суд зазначає, що факт постійного проживання [PERSON] із [PERSON] до часу її смерті 22 січня 2014 року в квартирі за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Новікова, б. 11, кв. 257, достовірно підтверджується показаннями свідків, які є послідовними та не суперечать один одному. Отже, [PERSON] постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що обставини, викладені заявником у заяві в обґрунтування своїх вимог є достовірними, підтверджені письмовими доказами, сумніву у суду не викликають і вважаються судом доведеними, у звязку із чим заява [PERSON] про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем підлягає задоволенню. Вказувати тривалість проживання в резолютивній частині рішення суд не вважає за необхідне, адже юридичне значення має не тривалість проживання спадкоємця із спадкодавцем, а факт постійного проживання саме на день смерті спадкодавця.

Outcome: approved