Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-11 00:00:00

[PERSON] і [PERSON] звернулись до суду з позовом до [PERSON] та просили встановити конкретний порядок користування власністю - квартирою [ADDRESS], згідно якого виділити їм в користування ізольовані кімнати житлоплощею 17,1 кв.м. і 18,0 кв.м. із секцією лоджії площею 3,85 кв.м., що межує з кімнатою площею 18,0 кв.м., а відповідачу виділити в користування ізольовані кімнати житлоплощею 10,4 кв.м. і 10,4 кв.м., а також дві секції лоджії площею 7,7 кв.м., що межують із вказаними кімнатами в квартирі [ADDRESS], залишивши в спільному користуванні місця загального користування, а саме: кухню, ванну кімнату, вбиральню, коридор, вбудовану шафу, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що позивачі є подружжям, а відповідач є їх сином і усі вони є співвласниками по 1/3 частині кожний квартири [ADDRESS], яка має дві ізольовані і суміжні між собою кімнати житлоплощею 18,0 кв.м. і 17,1 кв.м., де проживають позивачі, а також дві ізольовані кімнати житлоплощею по 10,4 кв.м. кожна, в яких мешкає відповідач, де знаходяться його ліжко, речі та меблі. Відповідач має свої інтереси, які відповідають його віку та способу життя, а вони, позивачі, мають похилий вік і їх ритми життя є більш повільним та не збігаються із ритмом життя сина, його знайомих і друзів, що в сукупності приводить до сімейних непорозумінь щодо порядку користування спільною частковою власністю - спірною квартирою, у зв*язку із чим та для врегулювання їх сімейних правовідносин як співвласників квартири, просили задовольнити позов на підставі ст.358, ЦК України, ст.ст. 63, 104 ЖК України. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та на бажання позивачів реалізувати своє право як співвласників спільної часткової власності на встановлення конкретного порядку користування нею відповідно до порядку користування квартирою, який склався між сторонами як її співвласниками. Позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримує і просить розглядати справу за її відсутності, про що надала суду заяву (а.с. 17, 35). Суд вважає за можливе розгляд справи у відсутності позивачки [PERSON] на підставі матеріалів, що є в справі. Відповідач в судове засідання не з*явився, про день і час розгляду справи повідомлявся належним чином, заперечень проти позову суду не надав, про поважність причин неявки суд не повідомив. Суд вважає за можливе розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів згідно частини 4 ст.169 ЦПК України в порядку заочного розгляду справи. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково, виходячи з наступного. Згідно частини 1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов*язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що [PERSON] і [PERSON] є подружжям, а [PERSON] є їх сином. Сторони є співвласниками по 1/3 частині кожний квартири [ADDRESS] (а.с. 5 - копія свідоцтва про право власності на житло від 28.05.1999р.) та є зареєстрованими в цій квартирі (а.с. 8 - довідка по формі №3 від 23.10.2013р.) Спірна квартира складається із чотирьох кімнат, з яких ізольованими і між собою суміжними є кімнати житлоплощею 18,0 к.вм. і 17,1 кв.м., а також ізольованими є кімнати житлоплощею по 10,4 к.в.м кожна, в квартирі є місця загального користування: лоджія на три кімнати площею 11,56 кв.м., кухня, ванна кімната, вбиральня, вбудована шафа, коридор (а.с. 6-7 - копія технічного паспорту БТІ). Таким чином, житлоплоща, яка відповідає ідеальній долі кожного із співвласників спірної квартири складає 18,63 кв.м. (55,9 : 3). Кімнати, які позивачі просять виділити їм в користування є ізольованими від інших кімнат, а між собою є суміжними і мають спільну площу 35,1 кв.м., що на 2,17 кв.м. є менше ідеальної долі, яка припадає на долю позивачів. Відповідно ізольовані кімнати житлоплощею 10,4 кв.м. і 10,4 кв.м., які позивачі просять виділити в користування відповідачу, є на 2,16 кв.м. більшими від ідеальної долі відповідача. Згідно частини 1 ст.358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їх спільною згодою. Відповідно до частини 3 цієї ж норми права, кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності… У відповідності до пункту 3 ст.319 ЦК України, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні та приймаючи до уваги, що відхилення від ідеальних часток сторін у праві спільної часткової власності на спірну квартиру при встановленні такого конкретного порядку користування, про який просять позивачі, є незначним і не на користь позивачів, з врахуванням конкретного порядку користування спірною квартирою, що склався між сторонами та який відповідає позовним вимогам, враховуючи те, що задоволення позову не порушуватиме житлових прав обох сторін та відповідає вимогам закону, у зв*язку з чим суд визнає позовні вимоги в частині встановлення конкретного порядку житловою площею обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Що стосується позовних вимог стосовно порядку користування місцями загального користування, суд приходить до наступного. Згідно частини 2 ст.382 ЦК України, власникам квартири у дво- або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування … механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири … які призначені для задоволення потреб усіх власників квартир… Тобто, приміщення кухні, коридору, ванної кімнати, вбиральні, лоджії, вбудованої шафи у спірній квартирі за своїм призначенням є нежитловими приміщеннями, а приміщеннями загального користування і у відповідності до вимог частини 2 ст.382 ЦК України перебувають у спільній сумісній власності усіх співвласників, що передбачає право усіх співвласників на користування цими приміщеннями. Враховуючи зазначене вище, а також те, що лоджія площею 11,56 кв.м. в спірній квартирі не є ізольованою, а в навпаки є спільною, оскільки на неї є виходи із кімнати площею 18,0 кв.м., яка виділяється в користування позивачам, а також із кімнати 10,4 кв.м., яка виділяється в користування відповідачу, у зв*язку із чим виділення не відокремлених частин лоджії кожній із сторін в справі технічно не є можливим, у зв*язку із чим в цій частині позовних вимог суд вважає за необхідне відмовити, залишивши лоджію в спільному користуванні усіх співвласників.

Outcome: partial