Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-29 00:00:00

[PERSON] (місце проживання: Україна, [ADDRESS]) звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON] (місце проживання: Україна, Луганська область, місто Сєвєродонецьк, проспект Центральний, будинок 74, секція 21, кімната 109), в якій просить розірвати шлюб, укладений між сторонами, де зазначив, що 22.07.2000 року він зареєстрував шлюб з відповідачем. Сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне сімейне життя з відповідачем не склалося з причини різних поглядів на спосіб життя та відсутності взаєморозуміння і довіря. Шлюбно-сімейні відносини припинені з травня 2017 року. Спір щодо поділу спільного сумісного майна вирішено окремо. Дитина після розірвання шлюбу залишається проживати із відповідачем. В судове засідання позивач не зявився, проте надав суду заяву, в якій просив розірвати шлюб між ним та відповідачем. Строк для примирення йому не потрібен. В судове засідання відповідач не зявилася, проте надала суду заяву, в якій позов визнала, проти розірвання шлюбу не заперечувала. Строк для примирення їй не потрібен. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У звязку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З матеріалів справи судом встановлено, що згідно із копією свідоцтва про шлюб серії І-ЕД № 241261, виданого повторно 02 травня 2018 року Сєвєродонецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, сторони з 22 липня 2000 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, актовий запис № 300. Також, з матеріалів справи вбачається, що сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. З позовної заяви та доданих до неї матеріалів вбачається, що фактичні взаємовідносини подружжя припинені, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, сторони не бажають примиритися і строк для примирення їм не потрібен. Неповнолітня дитина після розірвання шлюбу залишається проживати із відповідачем. За таких обставин суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд враховує, що понесення позивачем судових витрат підтверджується квитанцією № 36 від 02.05.2018 року про сплату судового збору у сумі 704 грн. 80 коп. Разом з тим, позивач в письмовій заяві просив не стягувати з відповідача на його користь судові витрати, у звязку із чим суд вважає справедливим не стягувати з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору в розмірі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved