Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-15 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом в суд про визнання за нею права власності в порядку спадкування за законом після смерті 17.07.2015 року її батька [PERSON] на квартиру №2 на вул.Виговського, 8 у м.Львові, яка складається з коридорів під літерою 2-1, 2-17, кухні 2-2, сходової 2-3, котельні 2-4, ванної 2-5, комори 2-18, душової 2-19 першого поверху, коридору 2-6, комори 2-8, частини коридору 2-11б площею 18,65 кв.м., вбиральні 2-16, житлових кімнат 2-7, 2-13, 2-14, 2-15 другого поверху, корисною площею 148,75 м.кв. та земельну ділянку на вул.Виговського, 8 у м.Львові з геометричними розмірами сторін за ходом годинникової стрілки по периметру в метрах: 16,80, 3,50 /по існуючій огорожі/, по будинку під літерою «А-2», 1,00, 16,10, 18,30, що складає площу 303,8 м.кв. та виділити їй в користування частину приміщення горища у відповідності до ? частини будинковолодіння. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 17.07.2015 року помер її батько [PERSON], якому належала на праві власності ? частина житлового будинку №8 на вул.Виговського у м.Львові, інша ? частина будинку належить її сестрі [PERSON] Рішенням Залізничного районного суду м.Львова від 06.03.2015 року проведено поділ будинковолодіння у відповідності до висновку експерта. [PERSON], коли вона звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька, їй було розяснено, що вона не може отримати таке, оскільки спадкодавець належним чином не зареєстрував належне йому право власності на квартиру та земельну ділянку, чому вона змушена звернутися з даним позовом до суду. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, покликаючись на мотиви такого, який просить задовольнити. Представник відповідача - Львівської міської ради [PERSON] проти задоволення позову не заперечила, у вирішення позову покладається на розсуд суду. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оглянувши спадкову справу №08/2015, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а згідно ч.1 ст.16 ЦК України, кожен має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Зі змісту ч.2 ст.16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Судом встановлено, що 17.07.2015 року помер батько позивача [PERSON] [PERSON] (а.с.8), що стверджується свідоцтвом про смерть серії І-СГ №398729 від 18.07.2015 року (а.с.7). Згідно даних свідоцтва про право власності на будинок від 22.08.1997 року (а.с.9) [PERSON] та [PERSON] на праві власності в рівних частинах належав будинок №8 на вул.Виговського у м.Львові. Як вбачається із заповіту від 16.08.2013 року [PERSON] все своє рухоме та нерухоме майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що йому належало на день смерті і на що він за законом матиме право, заповів [PERSON] (а.с.11). Згідно ст.ст.1216, 1222, 1223 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Зі змісту ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Рішенням Залізничного районного суду м.Львова від 06.03.2015 року проведено поділ будинковолодіння, зокрема співвласнику будинку № 8 на вулиці Виговського у місті Львові [PERSON] виділено квартиру № 1, яка складається з коридорів під літерою 1-1, 1-8, ванної 1-3, кухні 1-5, котельної 1-7, житлових кімнат 1-2, 1-4, 1-6 першого поверху, частини коридору 2-11а площею 3,75 кв.м., ванної 2-10, житлових кімнат 2-9, 2-12 другого поверху, корисною площею 154,35 м.кв., згідно варіанту 1 висновку судової інженерно-технічної експертизи № 2413/2414 від 10 жовтня 2014 року; співвласнику будинку № 8 на вул.Виговського у місті Львові [PERSON] виділено квартиру № 2, яка складається з коридорів під літерою 2-1, 2-17, кухні 2-2, сходової 2-3, котельні 2-4, ванної 2-5, комори 2-18, душової 2-19 першого поверху, коридору 2-6, комори 2-8, частини коридору 2-11б площею 18,65 кв.м., вбиральні 2-16, житлових кімнат 2-7, 2-13, 2-14, 2-15 другого поверху, корисною площею 148,75 м.кв., згідно варіанту 1 висновку судової інженерно-технічної експертизи № 2413/2414 від 10 жовтня 2014 року. Для входу до приміщення другого поверху та горища співвласнику [PERSON] обладнати зовнішні або внутрішні сходи з розробленням проектних пропозицій організацією, яка має право на проведення таких робіт та погодженням згідно чинного законодавства. Для здійснення варіанту поділу 1 висновку судової інженерно-технічної експертизи № 2413/2414 від 10 жовтня 2014 року встановити міжквартирну стіну в приміщенні коридору під літерою 2-11, позначеного на плані другого поверху в таблиці № 1 додатку 1 висновку судової інженерно-технічної експертизи № 2413/2414 від 10 жовтня 2014 року. Користування приміщеннями горища співвласникам [PERSON] та [PERSON] здійснювати кожному у відповідності до своїх ідеальних частин згідно плану горища в таблиці № 1 додатку 1 висновку судової інженерно-технічної експертизи № 2413/2414 від 10 жовтня 2014 року. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 8767 грн. компенсації за відхилення вартості частин житлового будинку № 8 на вул.Виговського у місті Львові, які виділяються [PERSON] та [PERSON], від вартості частин будинку № 8 на вулиці Виговського у місті Львові, які відповідають ідеальним часткам. Співвласнику будинку № 8 на вул.Виговського у місті Львові [PERSON] виділено дві земельні ділянки № 1 та № 2, а саме ділянку № 1, з геометричними розмірами сторін за ходом годинникової стрілки по периметру в метрах: 13,20, 18,30, 13,90, 1,0, по будинку під літерою «А-2», 3,50 /по існуючій огорожі/, що складає площу 245,0 м.кв. та земельну ділянку № 2, з геометричними розмірами сторін за ходом годинникової стрілки по периметру в метрах: 3,20, 18,30, 3,20, 18,30, що складає площу 58,8 м.кв. Загальна площа земельних ділянок становить 303,8 м.кв. і відповідає ідеальній частині /синій колір на плані земельної ділянки в таблиці № 3 додатку 3 висновку судової інженерно-технічної експертизи № 2413/2414 від 10 жовтня 2014 року /. Співвласнику будинку № 8 на вул.Виговського у м.Львові [PERSON] виділено земельну ділянку № 3 з геометричними розмірами сторін за ходом годинникової стрілки по периметру в метрах: 16,80, 3,50 /по існуючій огорожі/, по будинку під літерою «А-2», 1,00, 16,10, 18,30, що складає площу 303,8 м.кв. і відповідає ідеальній частині /зелений колір на плані земельної ділянки в таблиці № 3 додатку 3 висновку судової інженерно-технічної експертизи № 2413/2414 від 10 жовтня 2014 року /. Для здійснення варіанту порядку користування земельною ділянкою [PERSON] перенести існуючі металеві ворота № 6 на земельну ділянку, яка виділяється [PERSON] в користування /зелений колір на плані земельної ділянки в таблиці № 3 додатку 3 висновку судової інженерно-технічної експертизи № 2413/2414 від 10 жовтня 2014 року/ (а.с.12-14). Відповідно до вимог ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до п.п.4.15, 4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року видача свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Як встановлено, позивач звернулася в строк та у встановленому законом порядку до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу [PERSON] про прийняття спадщини після смерті батька, однак постановою вих.№59/02-31 від 14.06.2016 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS] та на відповідну частку земельної ділянки на вул.Виговського, 8 у м.Львові. Однак, щодо спадкування належної [PERSON] квартири [ADDRESS] та відповідної частки земельної ділянки на вул.Виговського, 8 у м.Львові, то нотаріусом позивачу було розяснено, що право власності спадкоємцем не було зареєстровано, відтак відсутні необхідні для видачі свідоцтва про право на спадщину на це майно документи. Згідно матеріалів спадкової справи №08/2015 від 17.07.2015 року ніхто, окрім позивача із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] не звертався. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. № 7 визначено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно з абзацом 3 ч.2 ст.331 ЦК України якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Частиною 3 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Зі змісту ст. 10 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Положеннями ч.1 ст.11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У відповідності до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Таким чином, з огляду на викладене, судом достовірно встановлено, що спадкодавцеві [PERSON] належала на підставі свідоцтва про право власності на будинок від 22.08.1997 року та рішення Залізничного районного суду м.Львова від 06.03.2015 року квартира №2 на вул.Виговського, 8 у м.Львові та відповідна частина земельної ділянки на вул.Виговського, 8 у м.Львові, право користування відповідною частиною горища, проте він не зареєстрував у встановленому порядку право на таке майно. Виходячи із наведеного та враховуючи, що позивач [PERSON] як донька померлого [PERSON] та як спадкоємець за заповітом після його смерті, має право на спадкове майно, в тому числі на належну спадкодавцю квартиру №2 на вул.Виговського, 8 у м.Львові та відповідну частину земельної ділянки на вул.Виговського, 8 у м.Львові, беручи до уваги, що відповідач - Львівська міська рада проти задоволення позову не заперечує, а тому суд приходить до переконання, що за [PERSON] слід визнати право власності на квартиру №2 на вул.Виговського, 8 у м.Львові та відповідну частину земельної ділянки на вул.Виговського, 8 у м.Львові, а також, з огляду на те, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за [PERSON] слід визнати право користування частиною приміщення горища у відповідності до 1/2 частини будинковолодіння. З огляду на те, що позивач просила усі судові витрати залишити за нею, суд, виходячи з принципу диспозитивності, закріпленого ст.11 ЦПК України, вважає за можливе не стягувати при задоволенні позову з відповідача судові витрати.

Outcome: approved