Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-15 00:00:00

[PERSON] звернулася із позовом до [PERSON] про надання [PERSON] дозволу на подання заяви про видачу проїзного документу дитини для виїзду до Автономної Республіки Крим, оформлення та виготовлення проїзного документу дитини на багаторазові тимчасові виїзди до Автономної Республіки Крим її неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], до досягнення ним 18 років, тобто до 15.12.2018, у супроводі матері [PERSON] без згоди та супроводу батька - [PERSON], а також у супроводі інших осіб, уповноважених матір'ю дитини, надання дозволу на тимчасовий виїзд до Автономної Республіки Крим, [PERSON], [INFO], без згоди та супроводу батька [PERSON], [INFO], до досягнення ним 18 років, тобто до 15.12.2018 (з урахуванням уточнених вимог). В обґрунтування позову зазначила, що перебуває у шлюбі з [PERSON] з 10.05.2000, від якого 15.12.2000 народився син - [PERSON]. Вже чотири роки дитина проживає з нею у с. Рощино Джанкойського району, АР Крим. Вона самостійно несе усі витрати по утриманню сина, відповідач участі в утриманні сина не приймає. З моменту переїзду і по сьогоднішній день, маючи реальну можливість приймати участь у вихованні та забезпеченні дитини, відповідач самоусунувся від виконання своїх батьківських обовязків, не спілкується з дитиною, участі у житті сина свідомо не приймає. В липні 2016 року вона з дитиною приїхала до м. Дніпропетровська для зустрічі із родичами, та вимушена проживати за адресою: [INFO]. При намірі повернутись додому, співробітники прикордонної служби повідомили, що не пропустять дитину через кордон, без проїзного документу дитини та дозволу батька на виїзд дитини за кордон. При зверненні до органів міграційної служби позивачу повідомили, що для отримання проїзного документу дитини потрібні згоди обох батьків. Вона намагалась знайти відповідача за його відомою адресою, декілька разів приходила, але двері ніхто не відчиняв. [PERSON] навчається в МОУ «Рощинская школа» Джанкойского района Республики Крим. З вересня почалися навчання у школі, а у звязку із неможливістю перетнути кордон, дитина пропускає заняття. Тому, посилаючись на ст. 33 Конституції України, ст. 313 ЦК України, ст.ст.141, 157 СК України, ч. 2 ст.4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», п.18 Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1995р. за № 231, п. 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 р. № 57, ч.ч. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини, прийнятої 20 листопада 1989 року, яка набрала чинності для України 27 вересня 1991 року, Принцип 2 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року, просить позов задовольнити. Позивач в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надала заяву, в якій просила справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву, в якій просив справу розглядати без її участі, проти надання дозволу на виїзд дитини не заперечує. Представник третьої особи Управління-служба у справах дітей виконавчого комітету Соборної у м. Дніпрі ради, в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву, в якій просив справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує. Представник третьої особи Головного управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області, в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. В судовому засіданні встановлено, що перебуває у шлюбі з [PERSON] з 10.05.2000, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 9), від якого 15.12.2000 народився син - [PERSON], що видно зі свідоцтва про народження (а.с. 10). Як вказує позивач, вона з дитиною [PERSON] чотири роки проживає у [INFO]. Згідно довідки від 31.08.2016 № 85/04-12 [PERSON] навчається в МОУ «Рощинская школа» Джанкойского района Республики Крим. Відповідно до ст.4 ч. 2 Закону України Про порядок виїзду з України і вїзд в Україну громадян України оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. У клопотанні зазначаються відомості про дитину, а також про відсутність обставин, що обмежують відповідно до цього Закону право на виїзд за кордон (лише для дітей віком від 14 до 18 років). За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Згідно з положеннями СК України, зокрема, ст.150 СК України, батьки зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно вимог ч.1 та 2 ст.155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. За умовами ч.2 ст.4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документу дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. З відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Вказані вимоги повністю кореспондуються із умовами п.18 Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1995 р. за № 231, згідно з яким оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суд, Згідно з п. 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 р. № 57, виїзд з України громадян, які не досягли 16 - річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється: за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску або без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків, зокрема, у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. З наведеного необхідно зробити висновок, що виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон не обмежується законом, а законом лише встановлюється певний порядок оформлення такого виїзду. Частини 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини, прийнятої 20 листопада 1989 року, яка набрала чинності для України 27 вересня 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Згідно із Принципом 2 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року дитині законом або іншими засобами повинен бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, які б дозволяли їй розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та у соціальному розумінні здоровим та нормальним шляхом і в умовах свободи та гідності. Станом на сьогоднішній день, батьки зобов'язані брати участь у вихованні своєї дитини, яке зводиться не тільки до особистих побачень із дитиною, але й до забезпечення всебічного розвитку власної дитини, закладення основ здоров'я, нормального відношення дитини до основних життєвих засад, розвитку інтелектуальних, творчих здібностей. Таким чином, виїзди дитини за кордон з усним узгодженням із батьком основних позицій кожної такої поїздки, що позивач постійно і намагається здійснити , жодним чином не порушать право батька на участь у вихованні власної дитини, оскільки мають за мету перш за все захист прав дитини. Позивач та її дитина є громадянами України, позивач має місце роботи, батьки позивача проживають в Україні, дитина знаходиться на утриманні у матері, доступ батька до дитини не обмежений. Окрім того, з вересня починається навчання у школі, а у зв'язку із неможливістю перетнути кордон, дитина пропускає уроки. Враховуючи вищенаведене, суд виходячи виключно з інтересів дитини, враховуючи думку представника служби у справах дітей, визнання позову відповідачем, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, та надає дозвіл на виготовлення проїзного документа дитини неповнолітньому громадянину України [PERSON] без згоди батька [PERSON] і надає дозвіл на тимчасовий виїзд за межі України громадянину України [PERSON], без згоди та супроводу її батька до Автономної Республіки Крим у супроводі матері [PERSON]

Outcome: approved