Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-28 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON], третя особа служба у справах дітей Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області про позбавлення батьківських прав. В підтвердження позову позивач посилається на те, що 31 липня 2004 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено шлюб, який було зареєстровано у відділі реєстрації актів цивільного стану Дергачівського районного управління юстиції в Харківській області. [INFO] року у позивача та відповідача народився син - [PERSON]. Спільне життя з відповідачем не склалося, тому 18 червня 2008 року шлюб між сторонами було розірвано. Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до вимог ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Одночасно відповідно до вимог ст.. 12 вищезазначеного Закону на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх заміняють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Питання виховання дитини відповідно до ст. 157 СК України вирішується батьками спільно. Проте, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Протягом останніх 8 років відповідач взагалі не приймає участі у вихованні сина, не цікавиться його навчанням, не відвідує навчальний заклад, де навчається син, не провідує дитину вдома. [PERSON] проживає разом з позивачем. Усі обов'язки щодо утримання та виховання дитини, позивач несе самостійно. Угоду про добровільну сплату аліментів між позивачем та відповідачем не досягнуто, через що позивач була вимушена звернутися до Дергачівського районного суду Харківської області з позовною заявою про стягнення аліментів на малолітню дитину. 26.09.2006 року рішенням Дергачівського районного суду Харківської області відповідачу було призначено аліменти на користь позивача на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO] у розмірі 14 всіх видів заробітку, починаючи з 03.07.2006 року до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідачу відомо про прийняте рішення суду, відповідач його не оскаржив, виконавчі листи передані до виконавчої служби, однак відповідач не вживає жодних дій по сплаті аліментів. Станом на 01.05.2014 року заборгованість по аліментам складає 43670 грн. 60 коп. Відповідач не цікавиться життям свого сина, фактично самоусунувся від виховання дитини: не турбується про її фізичний і духовний розвиток, не цікавиться здоров'ям, успіхами в навчанні, не виявляє інтересу до внутрішнього світу сина, не надає жодної матеріальної допомоги. Якщо є обов'язки, то є відповідальність. Так, відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Вимогами ст. 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно п. 16 Постанови Пленуму ВСУ №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не створюють умов для отримання нею освіти. Син позивача і відповідача - [PERSON] навчається у 3 класі в Слатинському навчально-виховному комплексі «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів - дошкільний заклад» Дергачівської районної ради Харківської області, а тому витрати пов'язані з навчанням та інші супутні витрати в повному обсязі покладено на позивача. Відповідач не виконує свої батьківські обов'язки, передбачені законом та моральними засадами суспільства. Відповідач самоусунувся від будь-якого спілкування з дитиною. Вихованням сина позивач займається сама. З метою найбільш повного та всебічного забезпечення прав та законних інтересів дитини позивач вважає за необхідне вирішити питання про позбавлення відповідача батьківських прав. 21.04.2014 року позивач заключила з ПП «Укрюрполіс-стандарт» договір про надання правової допомоги, яка заключається в підготовці документів необхідних для складання позовної заяви, написанні та поданні до суду позовної заяви про позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно сина [PERSON], [INFO] та представництві інтересів в суді першої інстанції. 21.04.2014 року за умовами вищезазначеного договору позивачем було сплачено 3000 грн. В судове засідання позивач [PERSON] та її представник за довіреністю [PERSON] не з'явилися, в поданій суду заяві позов підтримали в повному обсязі, просили справу розглянути за їх відсутності, що суд вважає за можливе. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, в письмовій заяві проти позову про позбавлення його батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON], [INFO] не заперечує, просив справу розглянути за його відсутності, що суд вважає за можливе. Представник 3-ї особи заступник начальника служби у справах дітей Дергачівської районної державної адміністрації, начальник відділу усиновлення, опіки, піклування, розвитку сімейних форм виховання Віннічук І.П. в поданій суду заяві вважає за доцільне позбавити батьківських прав громадянина [PERSON] у відношенні малолітнього сина [PERSON], [INFO], просив справу розглянути без участі представника та ухвалити рішення в частині їхньої компетенції відповідно до висновку, що суд вважає за можливе. Суд, вважає можливим справу розглянути за відсутності сторін по справі. На підставі ст. 197 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Суд, дослідивши матеріали справи, як докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Судом було достовірно встановлено, що 31 липня 2004 року між [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено шлюб, який було зареєстровано у відділі реєстрації актів цивільного стану Дергачівського районного управління юстиції в Харківській області. [INFO] року у [PERSON] та [PERSON] народився син - [PERSON]. Спільне життя у позивача з відповідачем не склалося, тому 18 червня 2008 року шлюб між сторонами було розірвано. Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до вимог ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Одночасно відповідно до вимог ст.. 12 вищезазначеного Закону на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх заміняють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Питання виховання дитини відповідно до ст. 157 СК України вирішується батьками спільно. Проте, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. [PERSON] проживає разом з матір'ю, утриманням та вихованням дитини займається позивач [PERSON] 26.09.2006 року рішенням Дергачівського районного суду Харківської області з відповідача було стягнуто аліменти на користь позивача на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO] у розмірі 14 всіх видів заробітку, починаючи з 03.07.2006 року до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Станом на 01.05.2014 року у відповідності до довідки № 2144 ВДВС Дергачівського районного управління юстиції Харківської області від 12.05.2014 року заборгованість [PERSON] по аліментам складає 43670 грн. 60 коп. Відповідач не цікавиться життям свого сина, фактично самоусунувся від виховання дитини: не турбується про її фізичний і духовний розвиток, не цікавиться здоров'ям, успіхами в навчанні, не виявляє інтересу до внутрішнього світу сина, не надає жодної матеріальної допомоги. Вихованням сина позивач займається сама. Згідно висновку Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області № 01-443122 від 31.07.2014 року Дергачівська районна державна адміністрація, як орган опіки і піклування, вважає за доцільне: позбавити батьківських прав громадянина [PERSON], який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] у відношенні малолітнього сина [PERSON], [INFO] Відповідно до заяви [PERSON] встановлено, що він виявив бажання про позбавлення його батьківських прав по відношенню до його малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Судом було достовірно встановлено, що [PERSON] не виконує передбачені ст. 155 Сімейного Кодексу України батьківські права та обов'язки у відношенні неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], а саме ухиляється від виконання обов'язків по вихованню дитини, матеріальному її забезпеченню. Ст. 164 СК України передбачає, що підставами для позбавлення батьківських прав є ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. 21.04.2014 року позивач заключила з ПП «Укрюрполіс-стандарт» договір про надання правової допомоги, яка заключається в підготовці документів необхідних для складання позовної заяви, написанні та поданні до суду позовної заяви про позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно сина [PERSON], [INFO] та представництві інтересів в суді першої інстанції. 21.04.2014 року за умовами вищезазначеного договору позивачем було сплачено 3000 грн. У відповідності до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем сплачені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243 грн. 60 коп. та витрати пов'язані з оплатою правової допомоги в сумі 3000 грн., які підлягають стягненню в відповідача.

Outcome: approved