overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-19 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] 10 липня 2005 року зареєстрували шлюб у Мазурівській сільській раді Кривоозерського району Миколаївської області, актовий запис № 02. Від шлюбу сторони мають трьох малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. 04 листопада 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з відповідачем, посилаючись, що шлюбні відносини припинені\~через зловживання відповідачем спиртними напоями, в зв'язку з чим виникають постійні сварки, чим створюються нестерпні умови проживання для позивача та їх спільних з відповідачем дітей. Вказуючи, що шлюб розпався остаточно та його збереження є неможливим,\~ просила задовольнити позовні вимоги. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги. Відповідач згоден на розірвання шлюбу. Вислухавши сторони, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 10 липня 2005 року сторони зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження І-ФП № 091105 (а.с. 3). Від шлюбу сторони мають трьох малолітніх дітей [PERSON] , [INFO], [PERSON] , [INFO], [PERSON] , [INFO] (а.с. 4-6). Як пояснила позивач, в сім'ї існують постійні сварки, із-за різних поглядів на подружнє життя. Строк, що надавався судом для примирення не змінив поведінки відповідача щодо неї, як дружини. За ухвалою суду, сторонам надавався строк для примирення шість місяців, якого досягнуто не було. Сторони згодні на розірвання шлюбу. За таких обставин, суд прийшов до висновку, що\~ шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим із-за небажання сторін примиритися, підтримувати подружні стосунки , постійні сварки, що суперечить інтересам сторін та їх спільних дітей, тому\~шлюб, на підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,\~ підлягає\~ розірванню. Після розірвання шлюбу позивачу залишити прізвище, яке взяте при реєстрації шлюбу\~ - Гнатюк. У відповідності до ст. 88 ЦПК України понесені позивачем та документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в сумі 487 грн. 80 коп., на правову допомогу в сумі 500 грн. стягнути з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-27 00:00:00

[PERSON] та [PERSON], 10 липня 2012 року зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кривоозерського районного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 25. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], який проживає з матір'ю. 13 вересня\~ 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з відповідачем, посилаючись, що шлюбні відносини припинені з серпня 2016 року, через відсутність взаєморозуміння , постійні сварки. Вказуючи, що подальше збереження шлюбу є неможливим,\~ просила задовольнити позов. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги. Відповідач згоден на розірвання шлюбу. Вислухавши сторони, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Сторони проживали в зареєстрованому шлюбі з 10 липня 2012 року (а.с. 4). 24.01.2013 року у них народився син [PERSON], який проживає з матір'ю, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ФП № 180192 (а.с. 5), довідкою Кривоозерської селищної ради № 4181 від 13.09.2016 року (а.с. 6). Як стверджували сторони в суді, з серпня 2016 року шлюбні стосунки між ними припинені, черз відсутність взаєморозуміння, часті сварки, несумісність характерів. За ухвалою суду подружжю надавався строк для примирення, яке досягнуте не було. Сторони на розірвання шлюбу згодні. При таких обставинах, суд прийшов до висновку, що\~ шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим із-за втрати почуттів поваги та любові один до одного, небажання проживати разом як подружжя, тому\~ шлюб, на підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,\~ підлягає\~ розірванню. Після розірвання шлюбу позивачу залишити дошлюбне прізвище - Дуда.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-26 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] 10 червня 2014р. звернулися у суд з заявою про розірвання шлюбу між ними, покликаючись на те, що вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22 грудня 2005 року і від спільного подружнього життя мають дитину [PERSON], [INFO] та що в даний час між ними фактично припинені шлюбні відносини і вони бажають розірвати цей шлюб. В судовому засіданні [PERSON] заяву підтримала, покликаючись на мотиви такої та доповнила, що спільне життя у них не склалось, так як між ними немає взаєморозуміння, вони виявилися людьми з різними характерами, з червня 2013 року проживають окремо і не підтримують сімейних відносин, переконана, що їх шлюб розпався остаточно і примирення між ними неможливе. Просить заяву задовольнити. [PERSON] заяву підтримав, покликаючись на мотиви такої та доповнив, що подружнє життя із [PERSON] не склалося, з червня 2013 року вони проживають окремо і не підтримують сімейних відносин, переконаний, що їх шлюб розпався остаточно і примирення між ними неможливе. Просить заяву задовольнити. Заслухавши пояснення заявників, розглянувши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22 грудня 2005 року і від спільного подружнього життя мають дитину [PERSON], [INFO]. Також встановлено, що спільне життя у [PERSON] та [PERSON] не склалось, так як між ними немає взаєморозуміння, вони виявилися людьми з різними характерами, з червня 2013 року проживають окремо один від одного, не підтримують подружніх відносин, спільного господарства не ведуть, що свідчить про стійкість і тривалість конфлікту між ними. Суд вважає, що шлюб між заявниками носить формальний характер, оскільки вони вже тривалий час разом не живуть і не підтримують сімейних відносин, втратили один до одного хороші почуття і помиритись не бажають, а тому цей шлюб слід розірвати. На утриманні заявників залишається неповнолітня дитина. На підставі ст.ст. 10, 60, 212, 214-215 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-11 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] 11 липня 2012 року зареєстрували шлюб у Маломечетнянській сільській раді Кривоозерського району Миколаївської області, актовий запис № 03. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], яка проживає разом із матір'ю. 20 вересня 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з відповідачем, вказуючи, що шлюбні відносини припинені з жовтня 2013 року через різні погляди на подружнє життя та ведення спільного господарства. Посилаючись , що подальше спільне життя і збереження сім'ї є неможливим, просив задовольнити позовні вимоги. В судовому засіданні позивач підтримав позов. Відповідач згодна на розірвання шлюбу. Вислухавши сторони, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Як пояснили сторони, вони припинили шлюбні стосунки з жовтня 2013 року через несумісність характерів, різні погляди на подружнє життя. В теперішній час утворили нові фактичні сім'ї. При таких обставинах, суд прийшов до висновку, що шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим із-за довгого непроживання сторін разом, утворення інших фактичних сімей, що суперечить інтересам сторін та їх малолітньої дитини, тому шлюб, на підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, підлягає розірванню. Після розірвання шлюбу позивачу змінити прізвище на дошлюбне - [PERSON]. У відповідності до ст. 88 ЦПК України вирішити питання про судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-30 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] 11 липня 2013 року зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кривоозерського районного управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис № 28. Від шлюбу сторони спільних дітей не мають. 11 серпня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу , вказуючи, що шлюбні відносини припинені через зловживання відповідачем спиртними напоями, часті сварки, у зв'язку з чим створені нестерпні умови для сумісного проживання. В судовому засіданні позивач підтримала позов, пояснила, що такі відносини між пождружжям існують впродовж декількох років, тому примирення не можливе. Відповідач згоден на розірвання шлюбу, підтвердив причини через які припинені подружні стосунки, вказав, що сім'я розпалася остаточно. Вислухавши сторони, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони припинили шлюбні стосунки через відсутність взаєморозуміння, часті сварки, зловживання відповідачем спиртними напоями. За таких обставин, суд прийшов до висновку, що шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим із-за небажання сторін проживати разом, втрати почуттів поваги та любові між подружжям, тому шлюб, на підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, підлягає розірванню. Після розірвання шлюбу позивачці залишити дошлюбне прізвище - Гончарова. У відповідності до ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-03 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] 12 вересня 1998 року зареєстрували шлюб у Секретарській сільській раді Кривоозерського району Миколаївської області, актовий запис № 6. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. 07 серпня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з відповідачем, посилаючись, що шлюбні відносини припинені з листопада 2013 року через несумісність характерів та різні погляди на подружнє життя. Вказуючи, що подальше спільне життя і збереження сімї є неможливим, просила задовольнити позовні вимоги. Позивач в судовому засіданні позов підтримала. Відповідач на повторний виклик в судове засідання не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, заяви про розгляд справи за його відсутності в суд не надіслав. У відповідності до ст.ст. 224-225 ЦПК України ухвалено провести заочний розгляд справи. Вислухавши позивача, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Як стверджує позивач з відповідачем припинені шлюбні відносини з 8 листопада 2013 року. Причиною стало часті сварки через зловживання відповідачем спиртними напоями, прояв подружньої невірності, із зазначеного часу сторони сумісно не проживають, подружніх відносин не підтримують. При таких обставинах, суд прийшов до висновку, що шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим із-за довгого непроживання сторін разом, втрати почуттів поваги та любові один до одного, що суперечить інтересам сім'ї, тому шлюб, на підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, підлягає розірванню. Після розірвання шлюбу позивачу змінити прізвище на дошлюбне - Гордійчук. У відповідності до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача оплочені та документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-29 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] 12 вересня 2009 року уклали між собою шлюб, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції за №1468. Від спільного проживання сторони мають одну малолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. [PERSON] звернулася з позовом до суду до [PERSON] про розірвання шлюбу мотивуючи тим, що вже близько року вони спільно не проживають по причині несумісності характерів та різних поглядів на життя, на даний час у кожного з них склалося своє життя, тому в подальшому спільне сімейне життя вважає неможливим і настоює на розірванні шлюбу. В судовому засіданні позивачка заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі і просить їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні заявлений позов визнав повністю і також настоює на розірванні шлюбу. Заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи суд приходить до слідуючого висновку. Як було встановлено в судовому засіданні, сторони тривалий час спільно не проживають і не здійснюють ніяких кроків для примирення та збереження сім'ї, у кожного з них склалося своє життя, тому при таких обставинах суд вважає, що сім'я фактично розпалася, подальше спільне життя подружжя неможливе і буде суперечити їхнім інтересам та інтересам їхньої малолітньої дитини, а тому заявлений позов необхідно задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-01 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] 12 жовтня 2003 року зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Кривоозерського районного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 45. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], яка проживає з матір'ю. 12 травня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з відповідачем, посилаючись, що шлюбні відносини припинені через несумісність характерів та різні погляди на життя. Вказуючи, що подальше спільне життя і збереження сімї є неможливим, просила задовольнити позовні вимоги. В судовому засіданні позивач підтримала позов. Відповідач в судове засідання не з'явився, надіслав заяву з проханням розглянути справу без його участі, на розірвання шлюбу згоден. Вислухавши позивача, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Як стверджує позивач з відповідачем вона припинила подружні стосунки через відсутність взаєморозуміння , зловживання відповідачем спиртними напоями, постійні сварки. Разом вони дійшли згоди про розірвання шлюбу, так як сім'ю зберегти неможливо через втрату почуттів поваги та любові один до одного. При таких обставинах, суд прийшов до висновку, що шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим із-за небажання сторін проживати разом, втрати почуттів поваги та любові, що суперечить інтересам сторін та їх малолітньої дитини, тому шлюб, на підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, підлягає розірванню. Після розірвання шлюбу позивачці залишити дошлюбне прізвище - Михайлишина.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-28 00:00:00

[PERSON] та [PERSON], 13.06.2016 року, звернулися в Шишацький районний суд Полтавської області з заявою про встановлення факту перебування у зареєстрованому шлюбі, в заяві зазначили, що вони, 20 вересня 1972 року зареєстрували шлюб в Пушкінській сільській раді Степанаванського району Вірменської РСР, актовий запис № 7 від 20.09.1972 року. Заявник [PERSON] являється громадянином України з 25.05.2009 року, а його дружина - [PERSON] є громадянкою Азербайджану і зареєстрована на території Азербайджану, хоча фактично проживає разом з своїм чоловіком - [PERSON] на території України в с. Пелагеївка Шишацького району Полтавської області. Зареєструвати офіційно своє місце проживання на території України заявник [PERSON] не має можливості, так як у свідоцтві про шлюб її чоловік записаний «[PERSON]» а по паспорту громадянина України він записаний як « [PERSON]», в зв'язку з цим заявники просили суд встановити юридичний факт про те, що [PERSON], [INFO] та [PERSON], дошлюбне прізвище [PERSON], [INFO], перебувають в зареєстрованому шлюбі з 20 вересня 1972 року. В судовому засіданні заявник [PERSON] та представник заявників - адвокат Баленко Н.П., підтримали заяву з підстав, викладених у ній, просили суд задовольнити заявлені заявниками вимоги. Заявник [PERSON] в судове засідання не з'явилася за станом здоров'я. Представник зацікавленої організації в судове засідання не з'явився, про місце і час розгляду справи повідомлений своєчасно у встановленому порядку, про причини неявки суду не повідомив, що не є перешкодою для розгляду справи. Заслухавши пояснення заявника [PERSON] та адвоката Баленко Н.П., дослідивши та оцінивши письмові докази, що є в справі, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного. Згідно п.4 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Підтвердженням того, що заявники [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 20.09.1972 року, крім особистих пояснень [PERSON] та адвоката Баленко Н.П., є Свідоцтво про шлюб, видане Пушкінською сільською радою Степанаванського району Вірменської РСР 14.09.1984 року, серія [NUMBER], в якому заявник [PERSON] записаний як « [PERSON]», при цьому інші його анкетні дані повністю співпадають як з даними паспорта громадянина України, так і з даними вказаного свідоцтва про шлюб, в зв'язку з цим суд приходить до висновку про задоволення заяви.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-02 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] 14 лютого 2015 року звернулися в Київський районний суд м. Полтави суд з заявою про розірвання шлюбу в порядку, визначеному ст. 109 СК України, ст. 234 ЦПК України, яку уточнили в поданій до суду 26 лютого 2015 року. В поданій до суду заяві посилалися на те, що протягом останніх чотирьох років сімейне життя поступово погіршувалося, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Вказували, що дійшли згоди про неможливість збереження шлюбу. Просили суд розірвати зареєстрований 10 вересня 2004 року шлюб. Заявник [PERSON] звернувся з заявою про розгляд справи без його участі, вимоги підтримує. Заявник [PERSON] в судовому засіданні підтримала вимоги заяви про розірвання шлюбу. Суд, заслухавши [PERSON], дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], з 10 вересня 2004 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Аналіз статті 111 СК України дає підстави вважати, що закріплена у статті норма є диспозитивною. Суд може вживати заходів щодо примирення подружжя лише у тому випадку, якщо це не буде суперечити моральним засадам суспільства. Статтею 24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд вживає заходів щодо примирення подружжя лише у тому випадку, якщо це не буде суперечити моральним засадам суспільства. Згідно з частинами 3, 4 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу після спливу одного місяця від дня подання заяви. До закінчення цього строку дружина і чоловік мають право відкликати заяву про розірвання шлюбу. Після спливу одного місяця від дня подання заяви дружина і чоловік заяву про розірвання шлюбу не відкликали, при цьому заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам сторін та моральним засадам суспільства. Тому суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-28 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] 14 серпня 2018 року звернулися до суду із позовом, в обґрунтування якого посилаються на те, що вони є власниками житлового будинку за адресою: вул. К.Маркса, 60 в с. Нова Астрахань Кремінського району Луганської області. В цьому будинку зареєстрований їхній син [PERSON], але не проживає в ньому з 2012 року. Добровільно знятися з реєстраційного обліку син відмовляється, його місцезнаходження невідоме, тому просять визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням. Позивачі [PERSON], [PERSON] та їхній представник [PERSON] у судове засідання не зявилися, в заяві на ім'я суду просять розглянути справу за їхньою відсутністю, позовні вимоги підтримують. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належно судовими повістками з повідомленням та оголошеннями на сайті судової влади, про причини неявки суд не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи або розгляд справи за його відсутністю суду не надав.Тому суд вирішив розглянути справу за відсутності відповідача заочно. Розглянувши матеріали справи, суд вважає за необхідне позовні вимоги [PERSON] в інтересах [PERSON] та [PERSON] задовольнити. Відповідно до ст. 391 ЦК України, п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 квітня 1985 року із змінами «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового Кодексу України», власник має право вимагати усунення будь-яких перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Докази, які долучені до справи, свідчать про наступне. Згідно з договором дарування від 08 жовтня 1984 року (а.с. 13), [PERSON] та [PERSON] є власниками буд. 60 по вул. Карла Маркса в с. Нова Астрахань Кремінського району Луганської області. Відповідно до довідки Новоастраханської сільської ради Кремінського району Луганської області №617 від 01 серпня 2018 року (а.с. 14), акту обстеження матеріально-побутових умов (а.с. 15) [PERSON] зареєстрований у будинку позивачів за адресою: вул. Водолага /минула назва [PERSON]/, 60 в с. Нова Астрахань Кремінського району Луганської області, але за вказаною адресою не проживає з грудня 2012 року. Оскільки відповідач у добровільному порядку з реєстрації за адресою позивачів не знявся, тому позовні вимоги [PERSON] в інтересах [PERSON] та [PERSON] підлягають задоволенню.

Outcome: approved