Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-10 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з позовною заявою та просять визнати за [PERSON] право власності на 1/3 частку квартири [ADDRESS], визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті батька [PERSON] Іринеєвича, померлого 16 березня 2013 року, на 1/3 частку квартири [ADDRESS] та визнати за [PERSON] Леонолою Євстратіївною право власності на 1/3 частки квартири [ADDRESS], яка складається в цілому з двох житлових кімнат, житловою площею 29,4 кв.м., загальною площею 47,1 кв.м. При цьому позивачі посилаються на те, що на підставі договору міни, який був укладений на ТБ «Одеська універсальна біржа товарів та послуг» та 07 липня 1998 року зареєстрований в КП «ОМБТІ та РОН» вони та померлий [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS]. 16 березня 2013 року помер [PERSON] Іринеєвич, у звязку з чим позивач [PERSON]А звернувся до Третьої одеської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті батька. Але, державним нотаріусом було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки укладений Договір міни нерухомого майна не був нотаріально посвідчений та нотаріус не визнає цей договір відповідним закону за формою. Позивачі також зазначили, що 06 лютого 2017 року Київський районний суд м. Одеси розглянувши справу за їх позовом до [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про визнання договору міни дійсним, виніс рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, обґрунтувавши своє рішення тим, що спосіб захисту, обраний ними, не відповідає способам, які визначені законодавством, та не є ефективним. Суд вважає належним способом захисту прав - звернення з позовом про визнання права власності на квартиру, а тому вони вимушені звернутись до суду з даною заявою. Позивачі до судового засідання не зявились, повідомлялись, надали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутністю, позовні вимоги підтримують у повному обсязі, просять їх задовольнити. Відповідачі та їх представник - [PERSON] у судове засідання не зявились, повідомлялись, представник відповідачів надав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутністю, позовні вимоги визнають в повному обсязі, не заперечують проти їх задоволення. Відповідач: представник Одеської міської ради у судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином, про причини неявки до суду не повідомив. Третя особа: представник Третьої одеської державної нотаріальної контори у судове засідання не зявився, повідомлявся, надав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутністю, розгляд справи залишають на розсуд суду. Відповідно до ч.2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, на підставі договору міни від 09 червня 1998 року, який був укладений на ТБ «Одеська універсальна біржа товарів та послуг» та 07 липня 1998 року зареєстрований в КП «ОМБТІ та РОН» за №280 стр.116 кн.282 пр., [PERSON] Іринеєвич, [PERSON] та [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS], яка складається в цілому з двох житлових кімнат, житловою площею 29,4 кв.м., загальною площею 47,1 кв.м. Як вбачається зі ст.370 ЦК України частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду, тобто суд вважає, що квартира [ADDRESS] належить [PERSON], [PERSON] та [PERSON] у рівних частках. 16 березня 2013 року [PERSON] Іринеєвич помер (актовий запис про смерть №2795 Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції від 17 березня 2013 року). З матеріалів спадкової справи №718/2013 щодо майна померлого [PERSON], оглянутої у судовому засіданні, вбачається, що згідно заповіту, посвідченого державним нотаріусом Третьої Одеської державної нотаріальної контори від 09 лютого 2011 року, зареєстрованого в реєстрі за №6-141, [PERSON] Іринеєвич, [INFO], все своє майно, де б воно не знаходилось, та з чого б воно не складалось, заповів своєму сину - позивачу [PERSON]. Відповідно до ст. 1217, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно вимог ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно положень\~ст.1268 ЦК України\~спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~ст.1270 цього Кодексу\~він не заявив про відмову від спадщини.\~ Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Як вбачається з Довідки з місця проживання про склад сімї та реєстрації [PERSON] Іринєєвич протягом 15 років до дня смерті, 16 березня 2013 року постійно проживав в [INFO] разом із своєю сім'єю: дружиною [PERSON], сином [PERSON] та онукою [PERSON] У судовому засіданні також встановлено, що крім позивача [PERSON] спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є також його дружина - позивачка [PERSON] та донька [PERSON], однак, в матеріалах спадкової справи №718/2013, наявні заяви останніх про відмову від отримання свідоцтва про право на спадщину на обовязкову частку в спадщині. У встановлений законом строк позивач звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак Постановою про відмову у вчинення нотаріальної дії від 25 квітня 2016 року, нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом через те, що договір міни нерухомого майна не був нотаріально посвідчений. З матеріалів справи вбачається, що рішенням Київського районного суду м. Одеси від 06 лютого 2017 року по справі за позовом [PERSON] та [PERSON] до [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про визнання договору міни дійсним та визначення часток у квартирі, у задоволенні позовних вимог - відмовлено. Положеннями ст. 16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч.2 ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до п. 23 постанови № 7 від 30 травня 2008 року Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Крім цього, відповідно до ст. 392 ЦК України право власності на майно може бути визнано судом у випадку коли це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує це право. В силу\~статті 41 Конституції України\~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. При таких обставинах, суд вважає позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] обґрунтованими, доведеними та підлягаючими задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved