Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-04 00:00:00

Адвокат [PERSON] звернувся до суду в інтересах [PERSON] з заявою про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання договору міни недійсним, стягнення матеріальної та моральної шкоди завданої відповідачем\~ та зобов»язання вчинити певні дії, посилаючись на те, що згідно рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.11.2016 року суд відмовив у задоволенні уточнених позовних вимог позивачу [PERSON] 14.11.2016 року Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області ухвалив рішення по справі № 308/5727/16-ц щодо визнання договору міни недійсним, стягнення матеріальної та моральної шкоди завданої відповідачем\~ та зобов»язання вчинити певні дії. Однак, під час ухвалення рішення суд не вирішив питання про судові витрати, які понесла відповідач, які складаються з витрат на правову допомогу в сумі 3000 грн. 18.09.2017 року Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційна скарга [PERSON] відхилена, рішення Ужгородського міськрайонного суду від 14.11.2016 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 28.02.2017 року залишено без змін. А тому просить суд ухвалити додаткове рішення у справі № 308/5727/16-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання договору міни недійсним, стягнення матеріальної та моральної шкоди завданої відповідачем\~ та зобов»язання вчинити певні дії та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати у справі, а саме витрати на правову допомогу у сумі 3000 грн. В порядку ч. 4 ст. 270 ЦПК України, суд розглядає заяву про ухвалення додаткового рішення без виклику сторін. Відповідно до п. 3 ч. 1\~ст. 270 ЦПК України\~суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Аналогічна за змістом норма містилася у п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України, який діяв на час прийняття рішення. Як вбачається з матеріалів справи, інтереси відповідача [PERSON] при розгляді справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання договору міни недійсним, стягнення матеріальної та моральної шкоди завданої відповідачем\~ та зобов»язання вчинити певні дії представляв адвокат [PERSON] згідно договору № 1-я/16ц від 03.08.2016 року. За надання правової допомоги відповідачем [PERSON] сплачено [PERSON] 3000 грн., що підтверджується прибутковим касовим ордером № 1-я/16ц від 03.08.2016 року. Згідно рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.11.2016 року в задоволенні уточненого позову [PERSON] до [PERSON] про визнання договору міни недійсним, стягнення матеріальної та моральної шкоди завданої відповідачем та зобов»язання вчинити певні дії відмовлено. При цьому судом не було вирішено питання про судові витрати у справі. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 79 ЦПК України (в редакції яка діяла на час винесення рішення) судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов»язаних з розглядом справи. До витрат, пов»язаних з розглядом справи, зокрема відносяться витрати на правову допомогу. Частиною першою ст. 88 ЦПК України (в редакції яка діяла на час винесення рішення)передбачено, що стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи, що згідно рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.11.2016 року, яке набуло законної сили, позивачу [PERSON] відмовлено в задоволенні позову, при цьому відповідачем в ході розгляду справи понесено судові витрати, які складаються з витрат на правову допомогу в розмірі 3000 грн., суд приходить до переконання, що заява про ухвалення додаткового рішення є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Outcome: approved