Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-10 00:00:00

[PERSON], з урахуванням уточненої позовної заяви, просить суд ухвалити рішення, згідно якому визнати за нею право власності на новостворене нерухоме майно - житловий будинок, службові будівлі і споруди, а саме: житловий будинок літ. «А-1», загальною площею 74,90кв.м, житловою площею 40,30кв.м.; погріб літ. «Б», площею 15,60кв.м, сарай літ. «В», площею 10,70кв.м, сіни літ. «а», площею 11,10кв.м, сіни літ. «а», площею 5,00кв.м, веранда літ. «а3», площею 5,70кв.м, навіс літ. «Г» площею 7,40кв.м, убиральня літ. «Ж», площею 1,40кв.м, розташованих за адресою: Харківська область, Харківський район, с. Санжари, вул. Кільцева, буд.40. Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що будівництво вищевказаного житлового будинку розпочате в 1980 році згідно рішення виконкому Харківської районної ради народних депутатів Харківської області від 04.01.1979 року № 47 та закінчене в 2006 році, але будинок в експлуатацію не зданий, право власності не оформлене і в бюро технічної інвентаризації не зареєстровано. Вищевказані обставини спонукали позивача звернутися до суду для захисту своїх цивільних прав. Позивач в судове засідання не зявилася, але її представник надав до суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить справу розглянути за відсутністю представника позивача (а.с.34). Представник Манченківької селищної ради Харківського району Харківської області в судове засідання не зявився, але надав заяву, згідно якої просив справу розглядати за відсутністю представника селищної ради та прийняти рішення на розсуд суду (а.с.36). Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно до вимог ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Стаття 57 ЦПК України передбачає, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, що мають істотне значення для вирішення справи. У відповідності до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна із сторін зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Вимогами ст. 61 ЦПК України визначені підстави звільнення від доказування. Обставини, визнані сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній,господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, дослідивши докази по справі, вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що Рішенням № 1 виконкому Манченківської селищної ради Харківського району Харківської області від 13.01.2004р. було змінено нумерацію будинків по вул. Кільцевій в с. Санжари (а.с.10). [PERSON] 27 травня 2005 року на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого державним нотаріусом Другої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області [PERSON], р. № 3-772, придбала у [PERSON] незакінчений будівництвом (готовністю 81%) житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в с. Санжари по вул. Кільцевій (кол. № 3-А) (а.с.13). Рішенням Манченківської селищної ради Харківського району Харківської області ХІІ сесії V скликання від 12 грудня 2007 року [PERSON] надала дозвіл на розробку технічної документації по передачу у власність земельної ділянки, яка розташована в с. Санжари, вул.. Кільцева, № 40, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (а.с.12). Згідно Рішення Манченківської селищної ради Харківського району Харківської області ХХХVІІІ сесії VІ скликання від 21 жовтня 2014 року «Про зміну поштової адреси в с. Санжари по вулиці Кільцева, 3-А», згідно якого було змінено поштову адресу розташування будинку з с. Санжари, вулиця Кільцева, б. 3-А, на с. Санжари, вулиця Кільцева, б. 40 (а.с.9, 10-11). У відповідності до наданої інформації з Комунального підприємства «Люботинське бюро технічної інвентаризації» від 05.05.2015р., вих. № 414, житловий будинок в с. Санжари, вулиця Кільцева, б. 40, Харківського району Харківської області, в бюро технічної інвентаризації не зареєстровано (а.с.15). Позивач не може без звернення до суду оформити право власності на житловий будинок, надвірні будівлі, оскільки земельна ділянка знаходиться у неї в користуванні та вона ще не приватизована. Згідно проведеного обстеження ТОВ «АРБУДПРОЕКТ» на відповідність будівельним нормам та правилам вищевказаних будівель, згідно висновків якого, будівлі та споруди, розташовані в с. Санжари, вулиця Кільцева, б. 40, відповідають вимогам надійності і безпечної експлуатації та можливо в подальшому їх безпечно експлуатувати (а.с.26-32). Частиною 5 ст. 376 ЦК України передбачено, що на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. У відповідності до ст. 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Відповідно до діючої на той час (до 13.12.1995р.) Інструкції про порядок реєстрації будинків і домоволодінь в містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої замісником міністру комунального господарства УРСР 31.01.1966р., п. 6 ч. 2 - будинки і домоволодіння, розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані, не підлягали реєстрації. Також, відповідно до листа Державного комітету із будівництва, архітектури і житлової політики України від 23.03.1999р. № 12/5-126 «Про оформлення права власності на обєкти нерухомості, на які відсутні акти введення в експлуатацію» вимоги про акти введення в експлуатацію розповсюджуються на обєкти нерухомості, які зведені після 05.08.1992р., тому в даному випадку акт введення в експлуатацію не є обовязковим. Будинок проінвентаризовано, на нього виготовлено Технічний паспорт 30.03.2015р. (а.с.4-7). Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності на будинок з господарськими будівлями і спорудами, оскільки спірний житловий будинок було почато будівництвом в 1980 році, позивачу було надано дозвіл на розробку технічної документації по передачу у власність земельної ділянки, дане будівництво не порушує права інших осіб та відповідає будівельним нормам. Судові витрати у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України, суд залишає за рахунок Позивача.

Outcome: approved