Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-07 00:00:00

[PERSON] пред`явив до Стрілковицької сільської ради Самбірського району Львівської області позов: про встановлення факту родинних відносин, а саме факту, що він позивач, є сином [PERSON] , котра померла [INFO] ; визнання права власності на житловий будинку, господарські будівлі та споруди по [ADDRESS] , в якому 1/2 частина в майні колишнього колгоспного двору та Ѕ частина у порядку спадкування за заповітом після смерті його матері і визнання за ним, позивачем, права на середню земельну частку (пай), розміром 1,33 в умовних кадастрових гектарах без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, яка перебувала у колективній власності Колгоспу-агроторгу «Стрілковицький» і розташована на території Стрілковицької сільської ради Самбірського району Львівської області, що належала [PERSON] на підставі Сертифікату про право на земельну частку (пай) серія ЛВ № 0079704 , виданого згідно рішення Самбірської райдержадміністрації від 17.04.1997 року №246. У обґрунтування свого позову [PERSON] посилався на те, що за життя, [INFO] , його мати [PERSON] склала заповіт у його, позивача, користь, але нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину з посиланням на те, що спадкове майно належало до колишнього колгоспного двору, проте частки членів двору не визначені, а також ним, позивачем, не доведено факт родинних відносин, оскільки у свідоцтві про смерть прізвище його матері зазначено « [PERSON] », а у його свідоцтві про народження - « [PERSON] ». Позивач [PERSON] під час підготовчого засідання позовні вимоги підтримав. Представник відповідача - Стрілковицької сільської ради Самбірського району Львівської області Шехович Я.Д. позов визнала, подавши про це письмову заяву . Суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Згідно зі ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу. Відповідно до ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, родинних відносин між фізичними особами. У пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. [PERSON] народився [INFO] у с. Ваньовичі Самбірського району Львівської області, його батьками записані: [PERSON] та [PERSON] . [INFO] у с. Ваньовичі Самбірського району Львівської області померла [PERSON] . [PERSON] була головою колгоспного двору у [ADDRESS] і у свідоцтві про право особистої власності на жилий будинок прізвище власниці записано як « [PERSON] », членом сім`ї зазначений її син [PERSON] , [INFO] . Отже, дані про вік, місце народження та місце проживання із достовірністю свідчать про те, що [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] , яка померла [INFO] . Згідно ст. 120 ЦК Української РСР 1963 року, який був чинним на момент припинення колгоспного двору, майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Відповідно до ч. 2 ст. 123 цього Кодексу розмір частки члена двору встановлюється, виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. У п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» роз`яснено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 1 липня 1990 року. Житловий будинок, господарські будівлі та споруди по [ADDRESS] відносились до суспільної групи колгоспний двір і станом на 15.04.1991 у ньому були зареєстровані та проживали: [PERSON] - голова колгоспного двору та [PERSON] - член двору, відтак їм належала рівна частка майна такого двору, а саме по Ѕ частині даного житлового будинку. Ураховуючи наведене, слід визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частини житлового будинку, господарських будівель та споруд по [ADDRESS] , як частку в майні колишнього колгоспного двору. [PERSON] належало право на середню земельну частку (пай), розміром 1,33 в умовних кадастрових гектарах без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, яка перебувала у колективній власності Колгоспу-агроторгу «Стрілковицький» і розташована на території Стрілковицької сільської ради Самбірського району Львівської області згідно Сертифікату про право на земельну частку (пай) серія ЛВ № 0079704 , виданого згідно рішення Самбірської райдержадміністрації від 17.04.1997 року №246. Відповідно до ч. 2 ст. 14 Конституції України та ч. 2 ст. 1 Земельного Кодексу України, право власності на землю гарантується, це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до Закону. Згідно ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Отже, внаслідок смерті [PERSON] відкрилася спадщина. Відповідно до ст. 1217 цього Кодексу спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За правилами ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. [PERSON] при житті склала заповіт, згідно якого все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде їй належати на день смерті заповіла своєму сину [PERSON] . Отже, внаслідок смерті [PERSON] відкрилася спадщина на 1/2 частини житлового будинку, господарських будівель та споруд по [ADDRESS] та право на середню земельну частку (пай), розміром 1,33 в умовних кадастрових гектарах без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, яка перебувала у колективній власності Колгоспу-агроторгу «Стрілковицький» і розташована на території Стрілковицької сільської ради Самбірського району Львівської області, яку фактично прийняв її син [PERSON] , який до дня смерті матері проживав разом з нею у даному будинку і вступив у володіння майном спадкодавця. Самбірська державна нотаріальна контора відмовила спадкоємцю за заповітом [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті його матері [PERSON] з посиланням на те, що спадкове майно належало до колишнього колгоспного двору і частки членів двору не визначені та відсутній доказ родинних відносин, між [PERSON] та його матір`ю [PERSON] . У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ст. 1225 Цивільного кодексу України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Ураховуючи наведене, право позивача на спадкове майно підлягає захисту шляхом визнання за ним права власності на 1/2 частини житлового будинку, господарських будівель та споруд по [ADDRESS] та права на середню земельну частку (пай), розміром 1,33 в умовних кадастрових гектарах без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, яка перебувала у колективній власності Колгоспу-агроторгу «Стрілковицький» і розташована на території Стрілковицької сільської ради Самбірського району Львівської області. Сторонам роз`яснено наслідки визнання позову. Отже, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved