Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-07 00:00:00

[PERSON] ., який діє в інтересах [PERSON] звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із позовом до Ужгородської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу Борисової Олени Станіславівни, про визнання права власності в порядку спадкування. У позовній заяві позивач посилається на те, що [INFO] померла сестра його довірителя - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 20.08.18 року Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатської області. Вказує, що після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить нерухоме майно - квартира [ADDRESS] . Зазначає, що відповідно до заповіту [PERSON] , посвідченого приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Борисовою О.С. 16 березня 2018 року за № 140, спадкодавець на випадок своєї смерті все майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося та належало їй на день смерті, заповіла позивачу - [PERSON] , [INFO] . З метою оформлення свої спадкових прав та отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, [PERSON] 06 лютого 2019 року звернувся до приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу Борисової О.С. із заявою про прийняття спадщини, на підставі якої нотаріусом було заведено спадкову справу № 5/2019, за померлою [PERSON] . Стверджує, що [PERSON] являється єдиним спадкоємцем за заповітом на спадкове майно після смерті [PERSON] , право якого не оспорюється. Проте, зазначає, що 22 березня 2019 року приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Борисовою О.С. винесена постанова, якою [PERSON] , [INFO] , відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру [ADDRESS] , оскільки заявником не надано нотаріусу документи, які підтверджують право власності спадкодавця на вищевказане майно. В той же час пояснює, що 12 вересня 2013 року був посвідчений Договір купівлі - продажу квартири [ADDRESS] між [PERSON] та [PERSON] . Вказаний вище Договір купівлі-продажу був оскаржений [PERSON] в судовому порядку. Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 05.09.16 року Договір купівлі - продажу квартири [ADDRESS] , укладений між [PERSON] та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Котляровою Л.В., був визнаний недійсним. Ухвалою колегії суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області від 03.11.2016 року рішення Ужгородського міськрайонного суду від 05.09.16 року залишено без змін. Постановою Верховного суду від 14.01.2019 року рішення Ужгородського міськрайонного суду від 05.09.2016 року та Ухвалу колегії суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області від 03.11.2016 року залишено без змін. Однак, зазначає, що за життя [PERSON] не встигла отримати від приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу Котлярової Л.В. оригінали правовстановлюючих документів на належну їй квартиру, а саме Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, видане 22.07.1998 року виконавчим комітетом Ужгородської міської ради згідно з рішенням від 22 липня 1998 року за №114, які мали бути їй повернуті після визнання недійсним вищевказаного Договору купівлі - продажу. Листом за № 39/01-16 від 12.03.19 року приватний нотаріус Котлярова Л.В. повідомила представника про те, що згідно з пп.7.7.глави І розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у випадку одержання рішення суду про визнання нотаріально посвідченого договору недійсним, правовстановлюючий документ повертається відчужувану майна. З огляду на те, що відчужував майна - [PERSON] померла, повернення Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, видане 22.07.1998 року виконавчим комітетом Ужгородської міської ради згідно з рішенням від 22 липня 1998 року за №114, не вбачається можливим. В той же час, згідно витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за № 160564669 на підставі вищевказаних судових рішень, державним реєстратором Сіка Л.А. 22.03.19 року було скасовано право власності на нерухоме майно, а саме на квартиру [ADDRESS] за [PERSON] . Вказує, що згідно Інформаційної довідки за № 160695993 від 22.03.19 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, власником нерухоме майно, а саме на квартири [ADDRESS] є [PERSON] . На підставі вищенаведеного, просить суд визнати за [PERSON] , [INFO] , право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . 11.06.2019 року ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за вказаною позовною заявою. Розгляд справи постановлено проводити в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. 25.06.2019 року ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу за позовною заявою [PERSON] , який діє в інтересах [PERSON] до Ужгородської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу Борисова Олена Станіславівна, про визнання права власності в порядку спадкування до судового розгляду по суті. Позивач - [PERSON] , який діє від імені та в інтересах [PERSON] , в судове засідання не з`явився, однак, його представник - адвокат Студеняк О.С. 25.06.2019 року подала через канцелярію суду заяву про розгляд справу без їхньої участі, в заяві зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити. Відповідач - представник Ужгородської міської ради в судове засідання не з`явився, однак, 25.06.2019 року подав через канцелярію суду заяву про розгляд справи без їхньої участі. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу Борисова Олена Станіславівна у судове засідання не з`явилася, однак, в матеріалах справи наявна її заява від 19.06.2019 року за вихідним № 60/01-16 про розгляд справи без її участі. В заяві зазначає, що не заперечує проти задоволення позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд дійшов наступного висновку. Як встановлено судом, [INFO] померла сестра довірителя позивача [PERSON] - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 20.08.18 року Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатської області. Судом встановлено, що після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входить нерухоме майно - квартира [ADDRESS] . Як вбачається із копії заповіту [PERSON] від 16 березня 2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Борисовою О.С., зареєстрованого в реєстрі за № 140, спадкодавець на випадок своєї смерті належну їй квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] заповіла громадянину Словацької Республіки [PERSON] , [INFO] . Як вбачається з листа № 29/01-16 від 21.03.2019 року приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу Борисової О.С., спадкоємцем за заповітом до майна померлої є громадянин Словацької Республіки [PERSON] , спадкова справа № 5/2019 Як вбачається зі змісту позовної заяви, з метою оформлення свої спадкових прав та отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, [PERSON] 06 лютого 2019 року звернувся до приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу Борисової О.С. із заявою про прийняття спадщини, на підставі якої нотаріусом було заведено спадкову справу № 5/2019, за померлою [PERSON] . Як вбачається з матеріалів справи, 22 березня 2019 року приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Борисовою О.С. винесена постанова за вих. № 32/01-16, якою [PERSON] , [INFO] , відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру [ADDRESS] , оскільки заявником не надано нотаріусу документи, які підтверджують право власності спадкодавця на вищевказане майно. Як вбачається з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за № 160564669 від 22.03.2019 року, 12 вересня 2013 року приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Котляровою Л.В. був посвідчений договір купівлі - продажу квартири [ADDRESS] між [PERSON] та [PERSON] . Судом встановлено, що вказаний договір купівлі-продажу був оскаржений [PERSON] в судовому порядку. Як вбачається з копії рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05.09.2016 року у справі № 308/12128/15-ц, яке набрало законної сили 03.11.2016 року договір купівлі - продажу квартири [ADDRESS] , укладений між [PERSON] та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Котляровою Л.В., номер запису про право власності № 2469033 був визнаний недійсним. Як вбачається з копії Ухвали колегії суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області від 03.11.2016 року рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05.09.2016 року у справі № 308/12128/15-ц залишено без змін. Як вбачається з копії Постанови Верховного суду від 14.01.2019 року рішення Ужгородського міськрайонного суду від 05.09.2016 року та Ухвалу колегії суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області від 03.11.2016 року у справі № 308/12128/15-ц - залишено без змін. Однак, як вбачається зі змісту позовної заяви за життя [PERSON] не встигла отримати від приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу Котлярової Л.В. оригінали правовстановлюючих документів на належну їй квартиру, а саме Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, видане 22.07.1998 року виконавчим комітетом Ужгородської міської ради, згідно з рішенням від 22 липня 1998 року за №114, які мали бути їй повернуті після визнання недійсним вищевказаного Договору купівлі - продажу. Листом за № 39/01-16 від 12.03.19 року приватний нотаріус Котлярова Л.В. повідомила представника Студеняк О.С. про те, що згідно з пп.7.7.глави І розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у випадку одержання рішення суду про визнання нотаріально посвідченого договору недійсним, правовстановлюючий документ повертається відчужувану майна. З огляду на те, що відчужував майна - [PERSON] померла, повернення Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, видане 22.07.1998 року виконавчим комітетом Ужгородської міської ради, згідно з рішенням від 22 липня 1998 року за №114, не вбачається можливим. В той же час, як вбачається з витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за № 160564669 від 22.03.2019 року на підставі вищевказаних судових рішень, державним реєстратором Сіка Л.А. 22.03.2019 року було скасовано право власності на нерухоме майно, а саме на квартиру [ADDRESS] за [PERSON] . Як вбачається з Інформаційної довідки за № 160695993 від 22.03.19 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, власником нерухоме майно, а саме на квартири [ADDRESS] є [PERSON] . Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу. Статями 1216, 1217, 1220 ЦК України визначено, що спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 3 ст. 46 цього Кодексу). До складу спадщини, відповідно до ст. 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Як вбачається із копії заповіту [PERSON] від 16 березня 2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Борисовою О.С., зареєстрованого в реєстрі за № 140, спадкодавець на випадок своєї смерті належну їй квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] заповіла громадянину Словацької Республіки [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживає постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Як встановлено судом, 22 березня 2019 року приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Борисовою О.С. винесена постанова за вих.. № 32/01-16, якою [PERSON] , [INFO] , відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру [ADDRESS] , оскільки заявником не надано нотаріусу документи, які підтверджують право власності спадкодавця на вищевказане майно. За положеннями ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Право власності є непорушним. Згідно з ст. ст. 317, 319, 321, 391 ЦК України власникові належить право володіння, користування і розпорядження своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Право власності підлягає захисту від порушень, не пов`язаних із позбавленням володіння, зокрема власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном. На підставі ст. 3 ЦПК України та ст. 15 ЦК України у порядку цивільного судочинства підлягає захисту порушене, невизнане або оспорюване право. Відповідно до ч. 1 та п.1 ч.2 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільного права та інтересу може бути визнання права. Згідно з п. 4.15 глави 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони та арешту цього майна. Згідно із п. 5 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року № 1952-1V, однією із підстав державної реєстрації прав на нерухоме майно є рішення судів, що набрали законної сили, оскільки визнання права власності на нерухоме майно є прерогативою суду. Пленум Верховного Суду України в абз. 3 п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно з ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. В розумінні ст. 392 ЦК України, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За загальним правилом, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину (ч. 1 ст. 1296 ЦК України). Якщо у складі спадщини є нерухоме майно, спадкоємець, який прийняв спадщину, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно та зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна (ч.1 ст. 1297 ЦК України). Враховуючи, що заперечень проти позову не надійшло, спірне майно належало на праві власності спадкодавцю, позивач спадщину прийняв, таким чином визнання права власності на квартиру за позивачами в порядку спадкування відповідає положенням чинного законодавства України, не порушує інтересів третіх осіб, а заявлені вимоги підлягають задоволенню. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення сплачений останнім судовий збір у розмірі 1250,00 грн.

Outcome: approved