Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-24 00:00:00

[PERSON] пред'явила у суді позов до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Позовна заява обґрунтована тим, що від шлюбу сторони мають спільну доньку - [PERSON], [INFO]. Позивач зазначила, що після розірвання шлюбу спільна дитина позивача та відповідача наразі та у подальшому буде проживати та перебувати на повному утриманні позивача. У зв'язку з чим позивач звернулась до суду з відповідним позовом, в якому просила суд стягнути на її користь на утримання дитини аліменти у розмірі 1/3 з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позивач обґрунтувала, що такий розмір аліментів обумовлений необхідністю для нормального утримання дитини обома батьками, зокрема, але не виключно, необхідністю щомісячних витрат на оплату праці няні та оплату лікування хронічного атопічного дерматиту у дитини. До початку судового засідання позивач подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, а справу розглянути без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про день, час та місце розгляду справи судом повідомлений належним чином. Зважаючи на це та враховуючи ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, суд 25.03.19 постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом достовірно встановлено, що між сторонами 29 січня 2010 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції було укладено шлюб, про що видане Свідоцтво про шлюб. Від шлюбу у сторін народилась спільна дитина: [PERSON], [INFO], що встановлено на підставі Свідоцтва про народження. Судом також встановлено, що рішенням Подільського районного суду міста Києва від 29.05.2018 року шлюб між сторонами було розірвано. Спірні правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Сімейного кодексу України. За визначенням ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, наявність у платника аліментів рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; докази про витрати платника аліментів, що перевищують десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, а також наявність інших обставин, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (п. 2 ч. 2 ст. 182 СК України). Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) батька дитини визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В якості підтвердження необхідності стягнення аліментів у заявленому розмірі позивачем надано виписку з медичної картки амбулаторного хворого - [PERSON], [INFO], з якої вбачається, що у дитини наявні проблеми зі здоров'ям, часто хворіє. Враховуючи те, що відповідачем не було належними та допустимими доказами спростовано обставини позову, суд вважає за можливе стягнути аліменти у розмірі 1/3 частини від усіх видів доходів (заробітку) батька. Крім того, відповідачем не було спростовано відповідними доказами факт проживання дитини разом з матір'ю та перебування дитини на її утриманні. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а тому, вимога позивача підлягає задоволенню з дня подання позовної заяви до суду, тобто з 12.06.2018 року. Згідно з вимогами п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дітей в межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного, ст.ст. 75, 76, 104, 110, 112, 115, 180-183, 185, 191 СК України, та

Outcome: approved