Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-09 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з позовом до [PERSON] про визнання за ними права власності по Ѕ частці у спадковому майні, яке складається з земельної частки (паю) 3,15 умовних кадастрових гектарів, що знаходився в КСП «Здобуток» у с. Любче Рожищенського району Волинської області, в порядку спадкування за законом після смерті їхнього батька [PERSON] , який помер [INFO] . Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що позивачі є дітьми [PERSON] та [PERSON] . Їх батько [PERSON] помер [INFO] і після його смерті відкрилась спадщина, у спадковій масі якої знаходиться земельна частка (пай) 3,15 умовних кадастрових гектарів в КСП «Здобуток» у с. Любче Рожищенського району Волинської область. Ця земельна частка (пай) належала матері [PERSON] [PERSON] . Все належне батькові майно після його смерті успадкували позивачі [PERSON] , [PERSON] та відповідач [PERSON] як спадкоємці першої черги за законом та вступили у спадщину, як такі, що постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Вказують, що для оформлення прийнятої спадщини вони 24 липня 2020 року звернулись до нотаріуса Рожищенської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, проте постановою нотаріуса від 24 липня 2020 року їм було відмовлено в цьому «у зв`язку із пропуском строку для прийняття спадщини після смерті баби - [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкоємцем за заповітом якої був їхній батько [PERSON] , який помер [INFO] і не встиг прийняти належну йому спадщину». Тому просять суд визнати за ними право власності в порядку спадкування за законом після смерті їхнього батька [PERSON] . Позивач [PERSON] , будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. До суду від імені [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у його відсутності та про повне підтримання позовних вимог. В судовому засіданні позивач [PERSON] заявлені вимоги підтримав повністю з підстав, зазначених у позовній заяві, надав пояснення близькі за змістом до обгрунтувань позову. Крім того з його пояснень слідує, що його батько [PERSON] приблизно з 1991 року фактично проживав зі своєю матір`ю [PERSON] у с. Любче Рожищенського району Волинської області, оскільки остання хворіла і потребувала стороннього догляду. Відразу після смерті [PERSON] батько повернувся в м. Рожище і проживав з сім`єю сторонами у даній справі, однак приблизно через три місяці після смерті матері помер і не встиг прийняти спадщину після смерті [PERSON] . Відповідач [PERSON] проти задоволення позову не заперечувала. Суд, заслухавши пояснення позивача [PERSON] , відповідача [PERSON] , дослідивши та оцінивши письмові докази, дійшов таких висновків. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що матір`ю [PERSON] записана [PERSON] . Копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] підтверджено, що [INFO] померла [PERSON] . Відповідно до копії сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ВЛ № 0178962 [PERSON] належало право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Здобуток» у с. Любче Рожищенського району Волинської області в розмірі 3,78 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі. Згідно з копією довідки Головного управління Держгеокадастру у Волинській області від 21 серпня 2020 року № 030.222-196/16720 розмір земельної частки (паю) у КСП «Здобуток» за сертифікатом серії ВЛ № 0178962 становить 3,15 умовних кадастрових гектарів (розпорядження голови Рожищенської районної державної адміністрації від 26 серпня 2003 року № 238). Належну [PERSON] земельну частку (пай) (сертифікат серії ВЛ № 0178962) вона заповіла своєму синові [PERSON] , що підтверджується копією заповіту від 20 січня 2000 року, посвідченого виконавчим комітетом Любченської сільської ради Рожищенського району Волинської області. Відповідно до заповіту від 20 січня 2000 року, посвідченого виконавчим комітетом Любченської сільської ради Рожищенського району Волинської області, [PERSON] заповіла своєму синові [PERSON] земельну частку (пай) (сертифікат серії ВЛ № 0178962). Копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] підтверджено, що [PERSON] помер [INFO] . З копії довідки Копачівської сільської ради Рожищенського району Волинської області від 1 жовтня 2019 року вбачається, що з 1991 року [PERSON] проживав разом із своїми батьками в с. Любче Рожищенського району Волинської області, не будучи зареєстрованим за цією адресою. Відповідно до копії довідки виконавчого комітету Рожищенської міської ради від 11 листопада 2019 року на день своєї смерті місце проживання [PERSON] разом з дружиною [PERSON] та синами [PERSON] , [PERSON] зареєстровано в квартирі [ADDRESS] . Нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину у зв`язку із пропуском строку для прийняття спадщини після смерті баби [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкоємцем за заповітом якої був батько позивачів [PERSON] . Відповідно до статті 1216 Цивільного кодексу України (далі ЦК) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК). Згідно зі ст.1217 ЦК спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Положенням ч. 1 ст. 1223 ЦК передбачено, що право на спадщину мають особи, зазначені в заповіті. Нормою з ч. 3 ст. 1268 ЦК встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до частин 1, 2 ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 5 червня 2003 року № 899-IV основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Пунктом 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю (пункт 17 розділ X «Перехідні положення» ЗК України). Згідно заповіту, який не скасований та не змінений, право на земельну частку (пай) відповідно до серії ВЛ № 0178962 [PERSON] заповіла своєму сину [PERSON] [PERSON] прийняв спадщину шляхом проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що стверджується матеріалами справи та поясненнями свідка [PERSON] . З копії спадкової справи № 149, заведеної у 2008 році, встановлено, що дружина [PERSON] , сини [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину після [PERSON] , який помер [INFO] , шляхом отримання: 1) свідоцтва про право на спадщину за законом від 2 квітня 2008 року, виданого на 1/3 частку спадкового майна: грошовий вклад з належними відсотками та компенсаціями, що зберігаються у Рожищенському відділенні Ощадного банку України; 2) свідоцтва про право на спадщину за законом від 1 вересня 2020 року, виданого на 1/3 частку спадкового майна: права на земельну частку (пай) у землі, що належить на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВЛ № 0178995. Таким чином, ураховуючи наведене встановлено, що спадкоємці майна [PERSON] , а саме: дружина [PERSON] , сини [PERSON] , [PERSON] прийняли спадкове майно в рівних частках по 1/3 частки кожен шляхом часткового оформлення своїх спадкових прав. З матеріалів справи також встановлено, що до спадкового майна [PERSON] увійшло право на земельну частку(пай) в розмірі 3,15 умовних кадастрових гектарів, відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВЛ № 0178962, однак нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до частин 1, 2, 5 ст. 1268 ЦК спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Аналізуючи вказані положення закону, суд доходить висновку, що не допускається часткове прийняття спадщини з відмовою від прийняття тієї її частини, що залишилася та прийняття спадкоємцем спадщини хоча б у частині свідчить про те, що спадкоємець прийняв її у цілому, незалежно від того, у чому полягає частина, що залишилася, і де вона знаходиться. Суд не бере до уваги подану відповідачем [PERSON] до суду 9 вересня 2020 року заяву про відмову від спадщини, оскільки відповідно до ч. 3 ст.1268 ЦК така заява подається протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, тобто в строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (5 січня 2007 року) та враховує прийняття відповідачем спадщини в розмірі 1/3 частки після померлого [PERSON] . На цій самій підставі суд не приймає визнання позову відповідачем. Таким чином, суд доходить висновку, що позов [PERSON] та [PERSON] необхідно задовольнити частково та визнати за позивачами по 1/3 частки кожному права на земельну частку (пай). Відповідно до ст. 141 ЦПК судові витрати слід залишити за позивачами згідно клопотання позивача [PERSON] .

Outcome: partial