Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-27 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] у серпні 2013 року звернулись до суду із позовом до [PERSON] про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільного спілкування з малолітньою дитиною батьком та бабусею, які проживають окремо від дитини, третя особа - Комісія з питань захисту прав дитини Вовчанської районної державної адміністрації Харківської області (далі - Комісія), в обґрунтування якого зазначили, що [PERSON] - син [PERSON] має спільну із [PERSON] малолітню дитину [PERSON], 2008 року народження. [PERSON] та малолітня [PERSON], проживали разом із [PERSON] у належному [PERSON] домоволодінні. В сім'ї панували відмінні, доброзичливі стосунки. Після розірвання шлюбу [PERSON] знялася з реєстраційного обліку, без попередньої домовленості з [PERSON] зняла з реєстраційного обліку малолітню дитину та переїхала проживати на зйомку квартиру до м. Харкова. При не частих побаченнях [PERSON] з дочкою, він надавав для неї матеріальну допомогу, але [PERSON] навмисно ставить перепони у спілкуванні батька та бабусі з дитиною. Комісія визначила порядок та час спілкування [PERSON] та [PERSON] з малолітньою донькою та онукою відповідно, однак [PERSON] навмисно, систематично не виконує зобов'язання, визначені в рішеннях Комісії - вчиняє перешкоди для спілкування дитини з батьком та бабусею. Просили зобов'язати [PERSON] не перешкоджати [PERSON] та [PERSON] спілкуватися з малолітньою [PERSON]; визначити дні спілкування [PERSON] з малолітньою [PERSON] два рази на місяць з п'ятниці по неділю щомісяця, літні місяці навпіл; визначити дні спілкування [PERSON] з малолітньою [PERSON] два рази на місяць з п'ятниці по неділю щомісяця, літні місяці навпіл. Ухвалою суду від 14 січня 2014 року до участі в справі в якості третьої особи залучена Вовчанська районна державна адміністрація Харківської області, як орган опіки та піклування (далі - Вовчанська РДА). В судовому засіданні позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] - [PERSON] підтримали позовні вимоги у повному обсязі, просили їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позові. Зазначили, що позивачі не мають можливості вільно спілкуватись із дитиною. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти позову, просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. На теперішній час відповідач та малолітня [PERSON] фактично проживають у м. Харкові, дитина навчається у дошкільному закладі у м. Харкові. Спілкування малолітньої [PERSON] із [PERSON] та [PERSON] негативно відобразиться на вихованні дитини. Представник третьої особи Комісії в судовому засіданні просив задовольнити заявлені вимоги у повному обсязі, оскільки вважав, що [PERSON] чинить перешкоди [PERSON] та [PERSON] у спілкуванні із малолітньою донькою та онукою відповідно. Зазначив, що Комісія не є органом опіки та піклування. Представник третьої особи Вовчанської РДА в судовому засіданні просила задовольнити заявлені вимоги, вважала за доцільне визначити порядок спілкування [PERSON] та [PERSON] з малолітньою [PERSON] наступним чином: два рази на місяць з п'ятниці по неділю щомісяця, літні місяці (червень - серпень) навпіл, за попередньою домовленістю з матір'ю дитини [PERSON] Суд, вислухавши пояснення позивача [PERSON], представників позивача [PERSON], відповідача, третіх осіб, допитавши свідків та дослідивши матеріали справи приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи та фактично підтверджується сторонами, позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано за рішенням суду від 11 січня 2013 року (а.с. 17-18). Батьками малолітньої [PERSON], [INFO] є сторони по справі - [PERSON] та [PERSON], а бабусею - [PERSON] (а.с. 16). [PERSON] та малолітня [PERSON] у 2008 році були зареєстровані у належному [PERSON] домоволодінні [ADDRESS], були зняти з реєстрації 23 лютого 2013 року (а.с. 21-25). На теперішній час [PERSON] та її малолітня донька [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с. 26). Рішенням Комісії № 38 від 13 червня 2013 року визначені дні спілкування [PERSON] з її малолітньою онукою [PERSON] два рази на місяць з п'ятниці по неділю щомісяця, літні місяці навпіл, за попередньою домовленістю з матір'ю [PERSON]; рекомендовано [PERSON] не перешкоджати [PERSON] спілкуватися з дитиною (а.с. 19). Рішенням Комісії № 39 від 13 червня 2013 року визначені дні спілкування [PERSON] з його малолітньою донькою [PERSON] два рази на місяць з п'ятниці по неділю щомісяця, літні місяці навпіл, за попередньою домовленістю з матір'ю [PERSON]; рекомендовано [PERSON] не перешкоджати [PERSON] спілкуватися з дитиною (а.с. 20). Висновком Вовчанської РДА, як органу опіку та піклування визначений порядок спілкування [PERSON] та [PERSON] з малолітньою [PERSON] наступним чином: два рази на місяць з п'ятниці по неділю щомісяця, літні місяці (червень - серпень) навпіл, за попередньою домовленістю з матір'ю дитини [PERSON] (а.с. __). Зазначені обставини визнані сторонами по справі, а тому відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню. Відповідно до ст. ст. 3, 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду по захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні й суспільні інтереси в спосіб, визначений законами України. Перелік можливих способів захисту міститься в ст. 16 ЦК України. У принципі 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою та відповідальністю своїх батьків і у всякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості, малолітня дитина не повинна крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю. Згідно із ст. 141 СК України, ч. 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав щодо дитини. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до ст. 153 СК України, ч. ч. 1, 2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини (ст. 157 СК України). Як зазначено у ст. 158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов'язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов'язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини. Згідно ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків (ч. ч. 1-2 ст. 257 ЦПК України). Спір щодо участі баби, діда, прабаби, прадіда у вихованні дитини вирішується судом відповідно до ст. 159 ЦПК України (ст. 263 ЦПК України). Таким чином діючим законодавством визначено порядок вирішення питання щодо участі батьків та баби у вихованні дитини та спілкуванні з нею. Спір може вирішуватись органом опіки та піклування або судом. Як вбачається з пояснень представника відповідача, [PERSON] знялась особисто та зняла з реєстрації за адресою: [ADDRESS] без відома батька дитини - позивача [PERSON] Побачення дитини з батьком та бабусею може негативно вплинути на дитину. Допитаний під час судового розгляду в якості свідка завідувач Вовчанського РС ГУДМС України в Харківській області [PERSON] пояснив, що малолітня дитина [PERSON] була знята з реєстрації за заявою її матері - відповідача по справі [PERSON] Про наявність перешкоди побачення позивачів із [PERSON] свідчать пояснення свідків [PERSON] та [PERSON], які пояснили, що [PERSON] та [PERSON] було відмовлено у спілкуванні з дитиною [PERSON], яка навчається у дошкільному навчальному закладі м. Харкова. Таким чином, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог про усунення перешкод та зобов'язання [PERSON] не перешкоджати позивачам спілкуватися з малолітньою донькою та онукою відповідно. Вирішуючи спір про визначення способу участі позивачів у вихованні дитини, місце та час їхнього спілкування, суд враховує наступне. Позивач [PERSON] є власником домоволодіння [ADDRESS]. Як вбачається з пояснень представника позивача [PERSON] та позивача [PERSON] та фактично підтверджується відомостями про зареєстроване місце проживання у паспортах позивачів, останні проживають разом за вказаною вище адресою (а.с. 8, 10-11). Згідно довідки Вовчанського дошкільного навчального закладу № 7 від 01 серпня 2013 року, під час відвідування закладу [PERSON] приводили і забирали з дитячого садка матір, дід та бабуся. Дитина завжди була чисто та охайно одягнена, в сім'ї панував благо приємний психологічний клімат, проблем в родині ніколи не виникало, подружжя [PERSON] завжди цікавились здоров'ям та успіхами дитини (а.с. 27). Суд, враховуючи положення ч. 6 ст. 19 СК України, з урахуванням інтересів дитини, частково погоджується із висновком Вовчанської РДА, як органом опіки та піклування від 24 січня 2014 року, а не рішеннями Комісії № № 38 та 39 від 13 червня 2013 року, оскільки остання не є органом опіки та піклування. У принципі 6 Декларації прав дитини проголошено, що малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю. Враховуючи, вік малолітньої дитини, 2008 року народження, психолого - емоційний контакт дитини з батьком та бабусею, необхідність перебування її у дошкільному навчальному закладі, ставлення позивачів до доньки та онуки відповідно, необхідність реалізації прав інших родичів дитини на участь у спілкуванні та її вихованні, а також зважаючи на законодавчі рекомендації при вирішенні питань, пов`язаних з розглядом спорів щодо участі у вихованні та спілкуванні з дитиною, суд приходить до висновку про доцільність встановлення наступного порядку спілкування та виховання [PERSON] із донькою [PERSON] - два рази на місяць - перша та третя субота щомісяця з 10 год. 00 хв. до 17 год. 00 хв.; [PERSON] із онукою [PERSON] - один раз на місяць - друга субота щомісяця з 10 год. 00 хв. до 17 год. 00 хв. Посилання представника відповідача на те, що позивач [PERSON] не має можливості спілкуватись із дитиною та буде негативно впливати на неї, оскільки він притягувався до кримінальної відповідальності та працює на території Російської Федерації, суд вважає безпідставними. Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Оцінивши надані докази, суд вважає заявлені вимоги частково обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню. Судові витрати визначаються судом у відповідності зі ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивачів підлягає стягненню сплачений ними судовий збір у розмірі по 57 грн. 35 коп. кожному (0,2 розміру мінімальної заробітної плати, відповідно до ст. 4 ЗУ «Про судовий збір»). На підставі викладеного,

Outcome: partial