Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-03 00:00:00

Акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України» (далі - АТ «Державний експортно-імпортний банк України») звернулось до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за Договором про відкриття карткового рахунку № 8002954827 від 31.03.2017 року на загальну суму 6 825,57 грн. Позовна заява мотивована тим, що 31.03.2017 року між ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» та [PERSON] укладено Договір про відкриття карткового рахунку № 8002954827, згідно якого відповідачу було відкрито кредитну лінію для проведення операцій з використанням платіжної картки з лімітом заборгованості по кредиту не більше 4 000 грн 00 коп. зі сплатою 30,00% річних на строк до 30 квітня 2020 року включно. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за кредитним договором, наявна заборгованість перед Банком позивача, яка станом на 22.07.2020 року становить 6 825,57 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 3 986,37 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 2 839,20 грн., що є предметом позовних вимог. 07 жовтня 2020 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач [PERSON] не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву у встановлений ухвалою суду від 07 жовтня 2020 року строк, та за відсутності доказів поважності причин неподання відповідачами заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі письмові докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Відповідно до положення статті 55 Закону України «Про Національний банк України», головна мета банківського регулювання і нагляду - безпека та фінансова стабільність банківської системи, захист інтересів вкладників і кредиторів. Національний банк здійснює функції банківського регулювання і нагляду на індивідуальній та консолідованій основі за діяльністю банків та банківських груп у межах та порядку, передбачених законодавством України. Відповідно до пунктів 3, 4 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є: свобода договору, свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом. Підстави виникнення цивільних прав та обов`язків визначені в статті 11 Цивільного кодексу України, зокрема з договорів та інших правочинів. Статтею 14 цього Кодексу визначено, що цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Виконання цивільних обов`язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства. Під кредитними правовідносинами розуміють такі, що виникають з приводу надання (передачі, використання) грошових коштів на умовах повернення. Згідно п. 3 ст. 1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», фінансовий кредит - кошти, які надаються у позику юридичній або фізичній особі на визначений строк та під процент. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про банки та банківську діяльність», банківський кредит - будь-яке зобов`язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов`язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов`язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов`язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. Кредитний договір є різновидом договору позички, тому до правовідносин, що виникають на його основі, застосовуються ті ж правила, що діють для договорів позички. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 31.03.2017 року між АТ «Укрексімбанк» та [PERSON] укладено Договір про відкриття карткового рахунку № 8002954827, відповідно до якого Банк на підставі заяви клієнта , а також інших документів, відкриває клієнту поточний рахунок № [NUMBER] , проводить цим рахунком операції, а клієнт зобов`язується оплачувати банківські послуги на умовах, визначених цим Договором, в тому числі згідно з Умовами та тарифами обслуговування карткового рахунку. (а.с. 9-17) Згідно п. 2.4, 2.6, 2.10 Додаткової угоди від 30.05.2017 року до Договору про відкриття карткового рахунку № 8002954827, укладенням цього Договору сторони домовились про відкриття Банком клієнту кредитної лінії, у межах якої Банк надає клієнту кредит з лімітом у розмірі не більше 4 000,00т грн.., для проведення операцій із застосуванням картки, а клієнт зобов`язався повернути кредит Банку та сплатити йому проценти за користування кредитом за фіксованою процентною ставкою у розмірі 30% річних, у строк, що відповідає строку дії основної картки, до 30.04.2020 року. (а.с. 18-24) Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. (ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України) Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. (ч. 2 ст. 615 Цивільного кодексу України) Кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів на суму кредиту у розмірах і в порядку, що встановлені договором. Якщо договір не містить умови про розмір процентів, він визначається обліковою ставкою банківського процента (ставкою рефінансування), встановленою Національним банком України. У разі відсутності іншої угоди проценти виплачуються щомісяця до дня повернення суми кредиту. Позичальник зобов`язаний повернути кредитодавцеві відповідну суму коштів у строк та в порядку, встановленому договором. Якщо позичальник не виконав цього зобов`язання, він повинен сплатити пеню (у вигляді процентів) від дня, коли настав строк виконання, до дня повернення коштів кредитодавцеві, незалежно від сплати процентів за умовами договору. Відповідно до частини першої статі 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно з ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 598 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом та припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених законом або договором, а згідно статті 599 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. У пунктах 91-93 постанови Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12-ц (провадження №14-10цс18) відступлено від висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 02 грудня 2015 року у справі № 6-249цс15, та зроблено висновок, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч.2 ст.625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. З огляду на викладене, в розрізі даного спору убачається, що між сторонами виникли договірні відносини, які регулюються укладеним Договором про відкриття карткового рахунку № 8002954827 від 31.03.2017 року та Додатковою угодою від 30.05.2017 року до Договору про відкриття карткового рахунку № [NUMBER] , та у зв`язку із неналежним виконанням боржником умов зазначеного Договору, у позивача як кредитора за спірними зобов`язаннями, виникло право вимоги стягнути з відповідача заборгованість по кредиту. Як убачається з матеріалів справи та наданих позивачем розрахунків, відповідачем [PERSON] порушено умови Договору про відкриття карткового рахунку № 8002954827 від 31.03.2017 року в частині своєчасного повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом, у зв`язку з чим станом на 22.07.2020 року заборгованість відповідача перед Банком позивача становить 3 986,37 грн., що є заборгованістю за кредитом та, ураховуючи строк дії договору - до 30.04.2020 року, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню проценти за користування кредитом, розраховані в межах строку дії кредитного договору, у розмірі 2 568,00 грн., що підтверджено наявними в матеріалах справи розрахунками боржника. (а.с. 7-8) Відповідно до частини другої ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає до часткового задоволення, а саме підлягає стягненню з відповідача [PERSON] прострочена заборгованість за Договором про відкриття карткового рахунку № 8002954827 від 31.03.2017 року на загальну суму 6 554,37 грн. Відповідно до частини першої ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2 102, 00 грн., які сплачено позивачем за подання позову до суду. На підставі викладеного, ст.ст. 525, 526, 536, 598, 599, 612, 625, 629, 1048 Цивільного кодексу України,

Outcome: partial