Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-01 00:00:00

[PERSON] , представник позивача [PERSON] , звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зміну способу стягнення та розміру аліментів, які він сплачує відповідачу на підставі судового наказу від 11 червня 2019 року на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 30 травня 2019 року та до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги позивач мотивує тим, що на даний час він не працює, постійного місця роботи знайти не може та на обліку у Лановецькій районній філії Тернопільського обласного центру зайнятості не перебуває. Донька періодично проживає у нього і на утримання дитини він завжди виділяв кошти. Окрім цього, 05 грудня 2019 року його було прооперовано та поставлено діагноз - метаболічна кардіоміопатія, суправентрикулярна екстрасистолія, що потребувало значних фінансових витрат та в зв`язку із чим його матеріальне становище змінилося, а тому просить зменшити розмір стягуваних аліментів та стягувати з нього аліменти в користь позивача на утримання дитини в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач [PERSON] , представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явилися, хоч належним чином були повідомлені про день, час та місце розгляду справи, однак від представника позивача [PERSON] надійшла заява в якій вона просить розглядати справу у їхній відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, хоч належним чином була повідомлена про день, час та місце розгляду справи, подавши до суду заяву, в якій вона просить розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги не визнає та просить відмовити в їх задоволенні. Крім того від відповідача до суду надійшло заперечення на позов, в якому пояснила, що їх спільна донька [PERSON] справді іноді проживає в свого батька, так як це її право і батьки мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Вона не перешкоджає позивачу в спілкуванні та вихованні дитини. Однак, це не звільняє його від обов`язку утримувати свою дитину. Перенесена позивачем операція та лікування не перешкоджають йому в працевлаштуванні та не є підставою для зменшення розміру аліментів, позивач не надав доказів встановлення йому інвалідності або втрати працездатності. Позивач не намагається знайти роботу, так як не знаходиться на обліку у Лановецькій районній філії Тернопільського обласного центру зайнятості, хоча є працездатним. Зменшення розміру аліментів для утримання доньки погіршить матеріальне становище дитини, так як відповідач не працює, перебуває по догляду за малолітньою дитиною. Крім того, позивач не намагався навіть частково сплачувати аліменти протягом усього часу, з якого йому присуджено виплату аліментів судом. Суд,\~перевіривши матеріали\~справи,\~дослідивши докази\~по справі,\~вважає, що позовні вимоги до задоволення не підлягають, виходячи з наступних підстав. Рішенням Лановецького районного суду Тернопільської області від 09 вересня 2019 року розірвано шлюб, зареєстрований 21 жовтня 2016 року Верещаківською сільською радою Лановецького району Тернопільської області, актовий запис №4, між [PERSON] та [PERSON] . Як вбачається з копії Судового наказу, виданого 11 червня 2019 року Лановецьким районним судом Тернопільської області, з [PERSON] присуджено стягувати в користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј (однієї чверті) частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 30 травня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно виписки з Індивідуальних відомостей про застраховану особу Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового соціального страхування Пенсійного фонду України, сформованої Головним УПФ України в Тернопільській області 27 липня 2020 року, сума заробітку для нарахування пенсії [PERSON] за 2010 рік становить 243,32 грн., за 2014 рік 510,00 грн., за 2015 рік 12152,06 грн., за 2016 рік - 20737,00 грн. Згідно виписки з відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків №269, виданої 30 липня 2020 року Лановецькою ДПА Кременецького управління Головного управління ДПС у Тернопільській області інформація про доходи [PERSON] за період з 4 кварталу 2019 року по 1 квартал 2020 року відсутня. Згідно копії Виписки із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого №7552, виданої 16 грудня 2019 року Комунальним некомерційним підприємством «Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги», [PERSON] перебував в амбулаторно-поліклінічному закладі у стаціонарі з 02 грудня 2019 року по 16 грудня 2019 року з діагнозом: закритий травматичний розрив лівого акроміально-ключичного зчленування зліва ІІІ ст. (операція 05.12.19 р-Пластика ключично дзьобовидної зв`язки за допомогою Ендобат та [PERSON] ) Метаболічна кардіоміопатія. Суправентрикулярна екстрасистологія. Після отриманого лікування стан хворого покращився. Післяопераційна рана зажила первинним натягом, знято шви. Хворий закінчив курс стаціонарного лікування з наданими рекомендаціями виписаний на амбулаторне лікування. Згідно копії Консультативного заключення спеціаліста, виданого Комунальним некомерційним підприємством «Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги» стосовно [PERSON] , діагноз хворого - закритий розрив лівого акроміально-ключичного зчленування зліва. (Операція 05 грудня 2019 року- Пластика ключично дзьобовидної зв`язки за допомогою Ендобат та [PERSON] .) Післятравматичний артроз лівого акроміально-ключичного зчленування ІІ ст. Згідно копії рахунку №110 від 05 грудня 2019 року на ім`я [PERSON] було замовлено комплект для мініінвазивної акроміально-ключичної реконструкції (MINAR) на суму 6250,00 грн. по безготівковому розрахунку. Вказана сума коштів була перерахована позивачем, що підтверджується квитанцією №24119656 від 06 грудня 2019 року. Згідно довідки №148, виданої 27 липня 2020 року виконкомом Печірнянської сільської ради Лановецького району Тернопільської області, до складу сім`ї [PERSON] входять: мати [PERSON] , 1970 року народження, не працююча; батько [PERSON] , 1964 року народження, не працюючий; співмешканка [PERSON] , 1998 року народження, не працююча; дочка [PERSON] , 2017 року народження, на утриманні. Згідно характеристики №150, виданої 27 липня 2020 року виконкомом Печірнянської сільської ради Лановецького району Тернопільської області, [PERSON] , 1990 року народження, зареєстрований та проживає в с.Печірна Лановецького району Тернопільської області, розлучений. За місцем проживання характеризується позитивно. Депутат сьомого скликання Печірнянської сільської ради Лановецького району Тернопільської області. Скарг від мешканців села на нього не надходило. Як вбачається з довідки №151, виданої 27 липня 2020 року виконкомом Печірнянської сільської ради Лановецького району Тернопільської області, згідно диплома кваліфікованого робітника [NUMBER] , виданого 30 червня 2010 року, [PERSON] закінчив у 2010 році Державний навчальний заклад «Тернопільське вище професійне училище технологій та дизайну» і здобув професію виробника художніх виробів з дерева. Згідно поданої ним заяви, з цього періоду та по даний час в трудових відносинах не перебував і не перебуває, трудова книжка відсутня. Згідно Акту опитування свідків від 14 липня 2020 року, комісія в складі Печірнянського сільського голови Лановецького району Тернопільської області та депутатів сільської ради провели опитування свідків та при обстеженні встановили, що [PERSON] , 2017 року народження, зареєстрована в [ADDRESS] , а в результаті опитування свідки підтвердили, що дитина періодично проживає за вказаною адресою разом зі своїм батьком [PERSON] . Статтею 192\~СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 постанови Пленуму\~Верховного суду\~України №3\~від 15.05.2006\~«Про застосування\~судами окремих\~норм Сімейного\~кодексу України\~при розгляді\~справ щодо\~батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому, суд, з урахуванням встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. За правилами ст.191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. Відповідно до ст.182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184\~цього Кодексу (ч. 2 ст. 182 СК України). Згідно ст.ст.12, 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не приймає до уваги посилання позивача на те, що він не має можливості сплачувати аліменти в розмірі встановленому судовим наказом Лановецького районного суду Тернопільської області від 11 червня 2019 року в зв`язку із перенесеною ним операцією, оскільки дана обставина не перешкоджає позивачу працевлаштуватися та не звільняє його від обов`язку утримувати свою неповнолітню дитину. Крім того, стороною позивача не доведено факт сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Згідно письмових заперечень відповідача, позивач притягувався до адміністративної відповідальності за злісне невиконання батьківських обов`язків і несплату аліментів. Щодо даної обставини від позивача заперечень не надходило. Враховуючи встановлені судом обставини, а саме те, що дитина [PERSON] проживає з матір`ю [PERSON] та перебуває на її утриманні, розмір стягуваних аліментів за рішенням суду не є завищеним та відповідає розміру, передбаченому нормами діючого Сімейного кодексу України, а також те, що позивачем не надано суду достатніх доказів про зміни в матеріальному чи сімейному стані, погіршення або покращення здоров`я платника або одержувача аліментів, які б могли слугувати підставою для зміни розміру аліментів, суд приходить до переконання, що підстав для задоволення позовних вимог немає, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed