Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-15 00:00:00

[PERSON], місце проживання: [INFO], звернулась до суду з позовом до [PERSON], місце проживання: [INFO], третя особа: [PERSON], місце проживання: [INFO], згідно якого прохає стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до закінчення дочкою навчання, але не більше як до досягнення нею 23 років. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що її дочка - [PERSON], [INFO], навчається на комерційній основі у Комунальному вищому навчальному закладі І рівня акредитації Полтавської обласної ради «Лохвицьке медичне училище» та повністю перебуває на утриманні позивача, коштів якої не вистачає на повноцінне утримання. Відповідач працює у ФОП Рубан, має три земельні ділянки (паї), в звязку з чим отримує паї, матеріально забезпечений, на утриманні інших осіб не має. Ухвалою суду від 13.03.2018 року було відкрито провадження, а 16.06.2018 року внесено у вказану ухвалу виправлення. 06.04.2018 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно якого прохав стягувати з нього на користь позивача аліменти на утримання дочки - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/8 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, до закінчення дочкою навчання, але не більше як до досягнення нею 23 років. Відзив обґрунтовано тим, що він сплачував аліменти на користь своєї дочки [PERSON] та станом на грудень має переплату. Також, 28.01.2014 року уклав шлюб з [PERSON], тому проживає разом з нею та її дітьми [PERSON] та [PERSON] Остання навчається у Комунальному вищому навчальному закладі на платній основі, хворіє та перебуває на «Д» обліку в лікаря-травматолога з діагнозом «вроджений вивих правого стегна, тому потребує постійного лікування. Також, він працює трактористом, отримує мінімальну заробітну плату, утримує дружину та [PERSON] До відзиву надані відповідні докази. Так, вказаний відзив було подано 06.04.2018 року, тобто з порушенням строку, оскільки відповідачу вручено ухвалу 17.03.2018 року. Таким чином, останнім днем подання відзиву є 02.04.2018 року. Відповідачем було зазначено причиною пропуску подання відзиву те, що його отримала дружина та не відразу повідомила про його надходження. Разом з тим, позивачем на підтвердження обставин, що [PERSON] працює, має земельні ділянки та отримує дохід, не надано жодного доказу. Разом з тим, суд позбавлений можливості приймати відзив частково. Тому, враховуючи, що даний відзив є сприятливим для обох сторін та підтверджує обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог. 11.04.2018 року ухвалою суду розгляд справи відкладено для надання можливості позивачу надати відповідь на відзив. 17.04.2018 року до суду надано відповідь на відзив, із якого вбачається, що позивач заперечує наявність у відповідача обовязку щодо утримання своєї дружина, оскільки вона не є непрацездатною, а [PERSON]Г та [PERSON] не є його дітьми та є повнолітніми, працездатними та дієздатними особами. 24.04.2018 року до суду від відповідача надійшли заперечення, відповідно яких його дружина нещодавно перенесла операцію та на даний час є зареєстрованою безробітною, отримуючи дохід, менший за прожитковий мінімум, встановлений законом. Ухвалою суду від 11.05.2018 року клопотання позивача про витребування доказів щодо доходів відповідача залишено без задоволення у звязку з пропуском строку для його подання. Клопотання про витребування відомостей про наявність реєстрації права власності на автомобіль за [PERSON] судом не розглядалося, оскільки позивач зняла дане клопотання. У судовому засіданні позивач [PERSON] та третя особа [PERSON] позовні вимоги підтримали та прохали суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] та його представник адвокат [PERSON] прохали суд задовольнити позов частково, а саме стягувати з відповідача 1/8 частину заробітку (доходу) відповідача, а в задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити. Суд, заслухавши думку позивача, відповідача, його представника та третьої особи, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-КЕ № 040298 від 28.01.2000 року. Заочним рішенням Гадяцького районного суду Полтавської області від 19.10.2010 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано, доньку залишено проживати з матірю. Відповідно довідки Комунального вищого навчального закладу І рівня акредитації «Лохвицьке медичне училище» № 01-29-1/10 від 22.01.2018 року, [PERSON] з 01.09.2015 року зарахована до вказаного навчального закладу і зараз навчається на ІІІ курсі спеціальності «Сестринська справа» денної форми навчання за кошти фізичних осіб, стипендію не отримує. Термін закінчення навчального закладу 30.06.2019 року включно. При цьому, суду не надані докази щодо сум, які сплачуються за навчання [PERSON] Із довідки виконавчого комітету Лютенської сільської ради Гадяцького району Полтавської області № 02-46/207 від 07.02.2018 року вбачається, що [PERSON] входить до складу сімї позивача. Відповідно копії свідоцтва про шлюб серії І-КЕ № 112761 від 28.01.2014 року, [PERSON] зареєстрував 28.01.2014 року шлюб з [PERSON]. Згідно копії довідки виконавчого комітету Лютенської сільської ради Гадяцького району Полтавської області № 02-46/463 від 04.04.2018 року, до складу сімї [PERSON] згідно реєстрації входять: дружина - [PERSON], пасинок [PERSON] та пасербиця [PERSON] Як вбачається з копії довідки-розрахунку заборгованості по аліментах від 18.12.2017 року, у [PERSON] станом на грудень 2017 року міститься переплата [PERSON] по аліментах у сумі 1 228,23 грн. Як вбачається з копії довідки Гадяцької центральної районної лікарні, [PERSON] з 30.05.2017 року по 06.06.2017 року знаходилась на лікуванні в хірургічному відділі, а 31.05.2017 року їй було проведено операцію. Як вбачається з копії довідки Поліклінічного відділення Лохвицької центральної районної лікарні, [PERSON] перебуває на «Д» обліку у лікаря-травматолога Лохвицької ЦРЛ та потребує лікування. Також, [PERSON], згідно копії довідки Комунального вищого навчального закладу І рівня акредитації «Лохвицьке медичне училище» № 01-29-1/194 від 19.12.2017 року., навчається у вказаному навчальному закладі за кошти фізичних осіб. Також, відповідно копії довідки про доходи, [PERSON] працює у ФОП Рубан трактористом, заробітна плата за січень-березень 2018 року склала 11 169,00 грн., тобто по 3 723,00 грн. щомісяця. Відповідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна, відповідач має у власності 3 земельні ділянки, 2 з яких перебувають в оренді. При цьому, позивачем не надано доказів на підтвердження сум орендної плати, які відповідач отримує за вказаними земельними ділянками. Відповідно копії медичної документації, [PERSON] періодично лікується від хронічного бронхіту. Із копії довідки про доходи від 03.04.2018 року вбачається, що [PERSON] отримала з 13.11.2017 року по 28.02.2018 року дохід у сумі 1 831,47 грн. Також, з копій видаткових касових ордерів та копій заяви на відправку вбачається, що [PERSON] отримує аліменти. При цьому, із вищезазначених документів вбачається, що дохід [PERSON] перевищив прожитковий мінімум лише в лютому 2018 року у звязку з виплатою аліментів. Не заслуговують на увагу твердження позивача, що [PERSON] має декілька земельних ділянок, нещодавно придбала автомобіль, мають у власності 3 мотоцикли, утримують худобу, оскільки жодних доказів на підтвердження вказаних обставин нею не надано. При цьому, клопотання про витребування доказів щодо витребування відомостей про наявність реєстрації права власності на автомобіль за [PERSON] судом не розглядалося, оскільки позивач заявила відповідне клопотання у судовому засіданні, що підтверджується записами в протоколі судового засідання від 11.05.2018 року. Частиною 1 ст. 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Із вищезазначеної норми вбачається, що повнолітня дочка має право отримувати аліменти від батька за умови, що: а) вона продовжує навчання; б) у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги; в) не досягла 23 років; г) батько може надавати матеріальну допомогу. У разі припинення навчання до досягнення особою 23-річного віку, право на її утримання припиняється. Як вбачається ст. 200 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Статтею 201 Сімейного кодексу України визначено, що до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Як вбачається ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У ч. 1 ст. 1 Закону України «Про охорону дитинства» зазначено, що дитина - особа віком до 18 років (повноліття), якщо згідно з законом, застосовуваним до неї, вона не набуває прав повнолітньої раніше. Крім того, ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» встановлює прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років та для дітей віком від 6 до 18 років. Таким чином, вимога щодо мінімального розміру аліментів не поширюється на повнолітніх дітей, що продовжують навчання. Крім цього, аналогічну правову позицію висловлює і Верховний Суд у своїх постановах, зокрема, у справі № 478/2108/16-ц від 21.03.2018 року. Відповідно ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Частина 1 ст. 75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, позивач у позовній заяві вказує, що вона одна утримує дочку, сплачує кошти за її навчання, несе додаткові витрати, повязані з переїздом до учбового закладу, в звязку з цим потребує матеріальної допомоги. Разом з тим, нею не надано жодного доказу на підтвердження вказаної обставини. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує, що [PERSON] навчається на денному відділенні за кошти фізичних осіб у вищому навчальному закладі та у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, не досягла 23 років, [PERSON] може надавати матеріальну допомогу, працює, має у власності земельні ділянки, 2 з яких надав у оренду, проте повинен також підтримувати матеріально [PERSON], дохід якої відповідно до наданих доказів складав до лютого 2018 року менше прожиткового мінімуму для працездатних осіб. При цьому, суд не бере до уваги твердження відповідача щодо утримання пасербиці та пасинка, оскільки жодних доказів на підтвердження даної обставини не надано, при цьому, в нього немає визначеного законом обовязку по відношенню до них щодо їх утримання. З урахуванням вищезазначеного, суд прийшов до висновку про визначення розміру аліментів у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку. Враховуючи те, що позивач відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду, суд відповідно до ст. 141 ЦПК України вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Outcome: partial