Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-03 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про поділ спільного сумісного майна подружжя. Позивач зазначала, що 04 квітня 1985 року вони уклали шлюб, який був зареєстрований Калинівською сільською радою Броварського району Київської області, про що складено відповідний актовий запис за № 11. 10 червня 2016 року позивач подала заяву до Броварського міськрайонного суду Київської області про розірвання шлюбу із відповідачем. 23 вересня 2016 року рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області шлюб між ними було розірвано. Дане рішення суду набрало законної сили 04 жовтня 2016 року. За час перебування у шлюбі ними було придбано майно, яке є спільною сумісною власністю подружжя, а саме: - двокімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS], вартістю 780 000 грн.; - гараж [ADDRESS], вартістю 70 000 грн.; - гараж [ADDRESS], вартістю 70 000 грн.; - земельна ділянка площею 0,1714 га розташовану за адресою: [ADDRESS], цільове призначення земельної ділянки: будівництво та обслуговування жилого будинку, кадастровий номер земельної ділянки: [NUMBER], вартістю 210 000 грн.; - автомобіль RENAULT модель KANGOO 2005 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], вартістю 156 000 грн.; - надувний моторний човен ВАRK/ВТ-290/, тип Н2, прогулянковий, вартістю 6 000 грн.; - двигун на моторний човен, вартістю 10 000 грн.; - бензиновий генератор Forte FG6500E, FG8000, вартістю 10000 грн.; - інкубатор автоматичний Nest-100, вартістю 8000 грн.; - газонокосарку, вартістю 7 000 грн.; - триммер, вартістю 3000 грн.; - електрозварювальний аппарат, вартістю 2000 грн.;- морозильну камеру, вартістю 6500 грн.; - морозильну камеру, вартістю 6500 грн.; - машина шліфувальна кутова, вартістю 1500 грн.; - термічне масажне ліжко марки MIGUN HY-7000, вартістю 64 000 грн.; - незавершене будівництво житлового будинку та господарської будівлі, яке велось згідно із законом на підставі дозвільних документів, загальною площею 164,2 кв.м., який розташований за адресою: [ADDRESS], вартістю 749 144 грн.. 18 жовтня 2016 року до суду надійшли заперечення на позовну заяву від відповідача [PERSON], в яких він зазначав, що вимоги позивача не ґрунтуються на вимогах закону, а обставини викладені в позовній заяві не підтверджені жодними належними доказами. Так, у своєму позові позивач зазначає майно, якого ще за довго до подачі позову до суду в них вже не було, це зокрема: - надувний моторний човен BARK/BT-290/, тип Н2, прогулянковий; - газонокосарка; - тример; - електрозварювальний аппарат; - машина шліфувальна кутова; - бензиновий генератор Forte FG6500E, FG8000 - 10000 грн.; - інкубатор автоматичний Nest-100 - 8000 грн., тому воно не може бути об'єктом поділу. Також, у позові зазначається майно, якого взагалі у них ніколи не було - це, зокрема, двигун на моторний човен. Крім того, слід зазначити, що двокімнатна квартира за адресою: [ADDRESS], не є об'єктом права спільної сумісної власності, а знаходиться у їхній з позивачем та дітьми у спільній частковій власності. Гаражі, про які зазначає позивач у своєму позові не можуть бути об'єктом поділу, адже право власності на них ще не набуте взагалі. Щодо земельної ділянки площею 0,1714 га розташованої за адресою: [ADDRESS], цільове призначення земельної ділянки: будівництво та обслуговвання жилого будинку, кадастровий номер земельної ділянки: [NUMBER], то вона є його особистою приватною власністю та як набута ним шляхом приватизації. Посилаючись на викладене, просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. 14 грудня 2016 року позивач [PERSON] подала до суду заяву про зменшення позовних вимог (а.с.69-71), відповідно до якої просила суд поділити спільне сумісне майно подружжя, а саме: визнати за нею право власності на: ? частки земельної ділянки площею 0,1714 га розташовану за адресою: [ADDRESS], цільове призначення земельної ділянки: будівництво та обслуговування жилого будинку, кадастровий номер земельної ділянки: [NUMBER] - 210 000 грн.; ? частку незавершеного будівництва житлового будинку та господарської будівлі, загальною площею 164,2 кв.м., який розташований за адресою: [ADDRESS] вартістю 374 572 грн.; ? частку автомобіля RENAULT модель KANGOO 2005 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] вартістю 156 000 грн. Залишити у власності [PERSON]: ? частку земельної ділянки площею 0,1714 га розташовану за адресою: [ADDRESS], цільове призначення земельної ділянки: будівництво та обслуговування жилого будинку, кадастровий номер земельної ділянки: [NUMBER] - 210 000 грн.; незавершене будівництво житлового будинку та господарської будівлі, загальною площею 164,2 кв.м., який розташований за адресою: [ADDRESS] вартістю 374 572 грн.; ? частку автомобіля RENAULT модель KANGOO 2005 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] вартістю 156 000 грн. Виділити [PERSON] у власність незавершене будівництво житлового будинку та господарської будівлі, загальною площею 164,2 кв.м., який розташований за адресою: [ADDRESS] вартістю 749 144 грн. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 374 572 грн. компенсацію в рахунок вартості ? частини незавершеного будівництва житлового будинку та господарської будівлі, загальною площею 164,2 кв.м., який розташований за адресою: [ADDRESS] загальною вартістю 749 144 грн. Виділити [PERSON] у власність автомобіль марки «RENAULT» модель «KANGOO» 2005 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] вартістю 156 000 грн. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 78 000 грн. 00 коп. компенсацію в рахунок вартості ? частини автомобіля марки «RENAULT» модель «KANGOO» 2005 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER]. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] уточнені позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили про їх задоволення. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. У відповідності до ст.70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 04 квітня 1985 року, який рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 23 вересня 2016 року шлюб між ними було розірвано (а.с.10). За час перебування у шлюбі ними було придбано майно, яке є спільною сумісною власністю подружжя, що підтверджується письмовими матеріалами справи, а саме: - земельну ділянку площею 0,1714 га розташовану за адресою: [ADDRESS], цільове призначення земельної ділянки: будівництво та обслуговування жилого будинку, кадастровий номер земельної ділянки: [NUMBER], яка відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку Серії [NUMBER], була надана відповідачу [PERSON] на підставі рішення Гоголівської сільської ради Броварського району Київської області від 31 липня 2006 року №47 (3 сесія 5 скликання) (а.с.37); - незавершене будівництво житлового будинку та господарської будівлі, яке велось згідно із законом на підставі дозвільних документів, загальною площею 164,2 кв.м., який розташований за адресою: [ADDRESS], орієнтовною ринковою вартістю разом із земельною ділянкою 749 144 грн. (а.с.72,78-82); - автомобіль марки «RENAULT», модель «KANGOO» 2005 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], орієнтовною ринковою вартістю 156 000 грн. (а.с.11). Відповідно до ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Пленум Верховного Суду України в постанові від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначає, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК та ст. 372 ЦК України. Належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна. Застосовуючи цю норму права (статтю 60 СК України) та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя. За таких обставин суд приходить до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог. Крім того,

Outcome: approved