Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-25 00:00:00

[PERSON] просить визнати за нею право власності на будинок розташований за адресою [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, [INFO] помер батько позивачки - [PERSON] , [INFO] . Після його смерті залишилося спадкове майно, яке складається: з житлового будинку з господарськими спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та земельної ділянки площею 0,2500 га, кадастровий номер 2320986604:09:013:0072, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована у [ADDRESS] , яка належала померлому [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯИ № 262974, виданого Скельківською сільською радою Василівського району Запорізької області 15.11.2010 року, зареєстрованого в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю на право постійного користування землею, договір оренди землі за №011026600284. Згідно рішення Василівської районної ради народних депутатів №196 від 17.10.1990 року, право власності на зазначений будинок визначено за [PERSON] . Позивач [PERSON] являється спадкоємицем першої черги за законом. У встановлений законом строк позивач звернулася до приватного нотаріуса Василівського районного нотаріального округу Запорізької області Харченко Ю.Г. з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті батька [PERSON] . Однак, позивачу [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок номер [ADDRESS] , оскільки правовстановлюючі документи, що підтверджували б право власності на зазначений житловий будинок відсутні. Крім позивачки, інших спадкоємців за законом чи за заповітом не має. У зв`язку з чим, [PERSON] вимушена звернутися до суду з позовом про визнання права власності на житловий будинок. Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 06 вересня 2019 року відкрито провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Василівського районного суду від 26 вересня 2019 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, суду надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити. Представник відповідача Скельківської сільської ради Василівського району Запорізької області в особі сільського голови Брик В.В. подав заяву про розгляд справи без участі їх представника, позовні вимоги просять розглядати на розсуд суду. Представник третьої особи приватний нотаріус Василівського нотаріального округу Головного територіального управління юстиції у Запорізької області Харченко Ю.Г. подала заяву про розгляд справи без її участі. Суд вважає можливим розглянути справу без участі осіб, що не з`явилися у судове засідання. У зв`язку із здійсненням судом розгляду справи за відсутності учасників справи, на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові матеріали справи та докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Стаття 392 ЦК України визначає, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданого Виконавчим комітетом Скельківської сільської ради Василівського району Запорізької області від 24.10.2018 року (а.с.8). Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, яке складається з: житлового будинку з господарськими спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та земельної ділянки площею 0,2500 га, кадастровий номер 2320986604:09:013:0072, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована у [ADDRESS] , яка належала померлому [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯИ № 262974, виданого Скельківською сільською радою Василівського району Запорізької області 15.11.2010 року, зареєстрованого в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №011026600284, що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-2305927212019 від 24 травня 2019 року, виданим відділом у Михайлівському районі Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом посвідченого 28.05.2019 року приватним нотаріусом Василівського районного нотаріального округу Запорізької області Харченко Ю.В., зареєстрованого в реєстрі за №597 (а.с.19). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 20 жовтня 1970 року, виданого Скельківською сільською радою Василівського району Запорізької області, про що в книзі записів актів громадянського стану про народження зроблено відповідний запис за №46, [PERSON] , народилася [INFO] , місце народження місто Василівка Василівського району Запорізької області, мати [PERSON] , батько [PERSON] (а.с.7). Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.ст.1269, 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, та на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має протягом шести місяців з дати відкриття спадщини подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Таким чином, з досліджених судом доказів встановлено, що спадкоємцем першої черги після смерті [INFO] [PERSON] , є його дочка [PERSON] , яка прийняла спадщину шляхом подачі до нотаріальної контори відповідної заяви. Інший спадкоємець - дружина [PERSON] відмовилася від прийняття спадщини. Згідно ст.1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент смерті. Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу її відкриття. За вимогами ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обов`язковим, коли об`єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов`язковій державній реєстрації. Для підтвердження наявності спадкового майна, яке підлягає державній реєстрації та місця його знаходження, нотаріусу слід подати документ, що підтверджує право власності спадкодавця на майно з відміткою органу, що проводить реєстрацію, або реєстраційного посвідчення, яке є невід`ємною частиною правовстановлюючого документа. В свою чергу право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця лише з моменту державної реєстрації цього майна (ч.2 ст.1299 ЦК України). Право власності на нерухоме майно може бути оформлене на ім`я особи, яка померла, у разі наявності документів, які б підтвердили право власності на майно цієї особи. У випадку відсутності таких документів порушене питання вирішується у судовому порядку. Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб ( спадкоємців). Відповідно до ч.3 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч.4 ст.3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. При вирішенні спору суд керується законодавством, яке регулювало виникнення права власності у спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків, зокрема: ЦК УРСР 1963 року, Законом України від 07 грудня 1990 року №553-ХІІ «Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування», постановою Ради Міністрів Української РСР від 11 березня 1985 року №105 «Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР», Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за №112/5, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року №5-24-26, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31 січня 1966 року. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затв. заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року №56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п.4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п.20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Після смерті спадкодавця [PERSON] до складу спадкового майна входить житловий будинок розташований за адресою [ADDRESS] . Згідно рішення виконавчого комітету Василівської районної ради народних депутаті від 17 жовтня 1990 року №196 та архівного витягу з додатку №8 до нього (а.с.10, 11), вирішено питання про оформлення права власності за [PERSON] на житловий будинок [ADDRESS] з видачею свідоцтва про право власності, обов`язок видачі поклався, в тому числі на Мелітопольське міжміське бюро технічної інвентаризації. Однак це рішення в частині видачі [PERSON] свідоцтва про право власності виконано не було. Зважаючи на реєстрацію вказаного житлового будинку в погосподарській книзі за померлим [PERSON] за його життя у виконкомі Скельківської сільської ради, останній мав вищевказаний будинок на праві особистої власності, відповідно до діючої на той час ст.13 Конституції СРСР, ст.101, ст.128, ст.134, ст.ст.224-227 ЦК УРСР (редакції 1963 року). Неможливість для позивача оформлення спадщини в нотаріальній конторі підтверджено постановою нотаріуса від 28 травня 2019 року №285/02-31 (а.с.12), якою позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок номер [ADDRESS] належний [PERSON] (а.с.12). Таким чином, враховуючи, що житловий будинок [ADDRESS] , належав на праві власності померлому [PERSON] , позивач [PERSON] є спадкоємицею першої черги за законом після смерті батька [PERSON] і прийняла спадщину після його смерті, інші спадкоємці відсутні, правовстановлюючі документи на будинок відсутні, що унеможливлює оформлення позивачем в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, тому позовні вимоги позивача [PERSON] про визнання за нею права власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved