Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-24 00:00:00

Адвокат Леньо І.О., який діє в інтересах [PERSON] звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовом до Середнянської селищної ради Ужгородського району Закарпатської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Ужгородського районного нотаріального округу Герич А.В., про визначення додаткового строку для прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно. Позов мотивує тим, що відповідно до рішення Виконавчого комітету Середнянської селищної ради народних депутатів Ужгородського району від 15.06.1989 р. № 94 надано дозвіл його бабі, [PERSON] , на оформлення свідоцтва на право приватної власності на будинковолодіння [ADDRESS] , однак за своє життя свідоцтво про право власності на вищезазначений житловий будинок вона виготовила. Зазначає, що [INFO] [PERSON] померла, склавши заповіт на її тітку - [PERSON] , яка після укладення шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] ». Проте, [PERSON] померла, не прийнявши спадщину за своєю мамою [PERSON] . Додатково вказує, що мати позивача [PERSON] померла в 1992 році, а тому вона має право на спадкування за своєю бабою [PERSON] за правом представлення, оскільки на час відкриття спадщини [PERSON] , яка була донькою спадкодавця, не була живою. Враховуючи наведене, просить визначити [PERSON] додатковий строк для прийняття спадщини за бабою [PERSON] , яка померла [INFO] , в порядку спадкування за правом представлення, та визнати право власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , за [PERSON] станом на день відкриття спадщини. Позивач у судове засідання не з`явилася та її представник адвокат Леньо І.О. подав заяву, згідно якої просив задоволити позов та розглянути без їх участі. Представник Середнянської селищної ради Ужгородського району також не скористався правом на участь у судовому засіданні та селищний голова Крицкій Е.Т. подав заяву, згідно якої просив розглянути справу без участі відповідача зазначивши, що проти задоволення позовну не заперечують. Приватний нотаріус Ужгородського районного нотаріального округу Герич А.В. у судове засідання не з`явилася та подала заяву про розгляд справи без її участі. Через неявку в судове засідання учасників справи, судом у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступного висновку. З оглянутого рішення Виконавчого комітету Середнянської селищної ради народних депутатів Ужгородського району від 15.06.1989 р. № 94 встановлено, що таким надано дозвіл [PERSON] на оформлення свідоцтва на право приватної власності на будинковолодіння [ADDRESS] . Згідно довідки Середнянської селищної ради Ужгородського району Закарпатської області №624 від 14.02.2019 року, [PERSON] дійсно являлась власником дворогосподарства [ADDRESS] на підставі рішення Виконавчого комітету Середнянської селищної ради народних депутатів Ужгородського району від 15.06.1989 р. № 94. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] та згідно Довідки виконкому Середнянської селищної ради Ужгородського району від 05.02.2019 р. № 528 на Середнянській селищній раді від її імені складався і посвідчувався заповіт від 05.10.1998 р. № 99 на користь [PERSON] , яка після укладення шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу № 00022107824 від 13.02.2019 р. Проте, [PERSON] померла, не прийнявши спадщину за [PERSON] , що підтверджується Довідкою виконкому Середнянської селищної ради від 05.02.2019 р. № 529, згідно якої на день смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , разом з нею ніхто не був зареєстрований; та Витягом зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 56415808 від 05.06.2019 р., у якому зазначено, що інформація в реєстрі щодо заведених спадкових справ за померлою [PERSON] відсутня, що свідчить про те, що ніхто не звертався до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за вказаним спадкодавцем. З оглянутого Свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 22.03.1968 р., Свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 25.07.1987 р., Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 15 червня 1967 р. та Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження № 00022107112 від 13.02.2019 р. встановлено, що батьками позивача є [PERSON] та [PERSON] , після укладення шлюбу позивач змінила прізвище із « [PERSON] » на « [PERSON] », а її мати [PERSON] після укладення шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] », та те, що батьками матері позивача [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] . Таким чином, судом встановлено факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] , а саме те, що остання є бабою позивача. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 22.12.1992 року, [PERSON] померла [INFO] . Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Статтею 1272 ЦК України визначено, якщо спадкоємець протягом встановленого строку, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. В постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» вказано, зокрема, що спадкоємець є таким, що спадщину не прийняв, якщо свідомо, за відсутності будь-яких перешкод своєчасно не вчиняв дії з прийняття спадщини протягом шести місяців з моменту її відкриття. Згідно п. 24 вищевказаної Постанови особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1ст. 1269 ЦК). Заява про прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини особисто. Відповідно до ст. 1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Оцінюючи поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини суд виходить з того, що через ситуацію, яка у склалась у позивача, вона дійсно не мала змоги своєчасно звернутися до нотаріальної контори для подання заяви про прийняття спадщини, так як не знала та не могла знати про неприйняття спадщини спадкоємцем, який був вказаний у заповіті спадкодавця. Крім того, як зазначено в Листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 «Про судову практику в справах про спадкування» визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду. Зважаючи на ту обставину, що померла [PERSON] за життя не виготовила свідоцтво про право власності на належне їй домоволодіння [ADDRESS] , та суд відповідно до викладених в позові вимог може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону та сприяє найбільш ефективному відновленню та захисту прав та інтересів особи, тому суд приходить до висновку про необхідність визнання за [PERSON] станом на день відкриття спадщини право власності на вищевказане дворогосподарство. У відповідності до ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З урахуванням всіх обставин справи, враховуючи вимоги ст. 81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, виходячи із принципів розумності та справедливості, зважаючи на те, що обставини, на які посилається позивач, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає до задоволення.

Outcome: approved