Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-27 00:00:00

Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії - Херсонське обласне управління АТ «Ощадбанк» звернулося до Пологівського районного суду Запорізької області із зазначеним позовом до [PERSON] , до якого на виконання ухвали від 08 травня 2020 року про залишення позовної заяви без руху було долучено належним чином засвідчені копії всіх документів, якими позивач обґрунтовує заявлені позовні вимоги. В позовній заяві представник позивача за довіреністю Лепська А.В. зазначила, що між АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Херсонське обласне управління АТ «Ощадбанк» та відповідачем 11 жовтня 2016 року було підписано заяву про приєднання №632960/111016 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки). Однак, відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобов`язання за договором, внаслідок чого станом на 17 березня 2020 року заборгованість за договором становить 15975,37 грн., яку Банк просить стягнути з відповідача на свою користь, а також просить стягнути 2102,00 грн. судового збору. Представник позивача, яка діє на підставі довіреності, у судове засідання не з`явилася, але надала до суду письмову заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Херсонське обласне управління АТ «Ощадбанк» підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити, не заперечує проти розгляду справи з винесенням заочного рішення. Відповідач у справі, місце реєстрації якої за адресою, зазначеною в позові, підтверджено відповіддю органу місцевого самоврядування на запит суду, будучи двічі належним чином повідомленою про розгляд справи в суді на 19 червня 2020 року і 28 липня 2020 року через оголошення на офіційному веб-сайті суду, у судове засідання повторно не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, із заявами про відкладення розгляду справи з певних причин або про розгляд справи за її відсутності до суду не зверталася, відзив на позов не подала. Тому суд розглядає справу за відсутності відповідача за наявними у справі доказами з постановленням заочного рішення відповідно до вимог ч.4 ст.223 ЦПК України. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України справа розглядається без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, беручи до уваги підтримання позовних вимог позивачем, ненадання відповідачем відзиву на позов і заперечень проти позовних вимог, дослідивши письмові докази, вважає позов доведеним і таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. За змістом ст.ст.12, 81, 89 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Судом встановлено, що між АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Херсонське обласне управління АТ «Ощадбанк» та відповідачем 11 жовтня 2016 року було підписано заяву про приєднання №632960/111016 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки). Згідно з п. 3.4.1-3.4.2 заяви позивач на підставі наданих відповідачем відповідно до вимог чинного законодавства України документів відкриває відповідачу поточний рахунок № [NUMBER] в гривні на умовах тарифного пакету «Зарплатний», тарифів за користування платіжною карткою, розміщених на сайті банку та на інформаційних стендах, що знаходяться у приміщеннях установ банку. Банк надає клієнту Платіжну картку типу Mastercard Debit Standart та ПІН - конверт. Відповідно до п. 6.3 заяви на встановлення відновлюваної кредитної лінії позивач надав відповідачу кредит у сумі 1500,00 грн. на строк 36 місяців з можливим подовженням на той самий строк. Згідно з п.6.5.1 заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії процентна ставка за кредитом складає 30% річних за користування кредитними коштами у всіх випадках, крім випадку користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду. Відповідно до п.3 заяви на встановлення відновлюваної кредитної лінії, відповідачу було збільшено кредит до 10000,00 грн. на строк 36 місяців з можливим подовженням на той самий строк. Згідно з п.3.6.1 заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії процентна ставка за кредитом складає 30% річних за користування кредитними коштами у всіх випадках, крім випадку користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду. Відповідач виконувала свої зобов`язання несвоєчасно та не в повному обсязі, внаслідок чого станом на 17 березня 2020 року заборгованість за договором становить 15975,37 грн., та складається із простроченої заборгованості по кредиту - 9890,78 грн., простроченої заборгованості за відсотками - 4617,47 грн., комісії - 10,00 грн., пені за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 1055,19 грн., 3 процентів річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 111,37 грн., 3 процентів річних за несвоєчасне погашення відсотків - 143,40 грн., втрат від інфляції за несвоєчасне погашення відсотків - 147,16 грн. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, тобто норми про договір позики. На підставі ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Частиною 1 ст. 1056-1 ЦК України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозиції, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно зі ст. 610, ст. 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ч. 1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України. Згідно із ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК України нарахування 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору. Проценти, передбачені ст. 625 ЦК України, за своєю природою є відшкодуванням кредитору понесених втрат за несвоєчасне повернення грошових коштів, а відтак відрізняються від процентів, які підлягають сплаті за правомірне користування грошовими коштами, що свідчить про відсутність подвійного стягнення при нарахуванні 3 % річних від простроченої суми, включаючи нараховані проценти за користування коштами, які встановлені договором. Вказане також підтверджується правовою позицією Верховного Суду України, висловленою у постанові від 19.10.2016 року у справі № 6-2129цс16. Наведене свідчить про обґрунтованість позовних вимог позивача, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором у загальній сумі 15975,37 грн. Враховуючи викладене, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі, в межах заявлених позовних вимог, оскільки відповідачем порушені умови кредитного договору та норми цивільного законодавства України. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати: судовий збір в розмірі 2102 гривень, сплачений позивачем при зверненні до суду з даним позовом. На підставі викладеного,

Outcome: approved