Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-26 00:00:00

[PERSON], який діє в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], у якому просив визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 0,1 га, кадастровий номер 6522186500:04:001:0457 для індивідуального дачного будівництва, що розташована за адресою: Херсонська область, Генічеський район, Щасливцевська сільська рада, Генгірковий рекреаційний масив, вул. Набережна, № 31 «Г», у порядку спадкування після смерті\~ його матері [PERSON], 05 червня 2015 року. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що після смерті 05 червня 2015р. матері [PERSON] [PERSON], відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 0,1 га, кадастровий номер 6522186500:04:001:0457 для індивідуального дачного будівництва, що розташована за адресою: Херсонська область, Генічеський район, Щасливцевська сільська рада, Генгірковий рекреаційний масив, вул. Набережна, № 31 «Г». Після смерті матері, [PERSON] встановлено юридичний статус дитини сироти, та призначено опікуном [PERSON] Діючи в інтересах неповнолітнього [PERSON], позивач звернувся до нотаріуса щодо оформлення спадщини, однак йому було відмовлено у звязку відсутністю правовстановлюючого акту на земельну ділянку, що й стало підставою звернення до суду з вказаним позовом. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнала, не заперечувала проти його задоволення. Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Згідно свідоцтва про народження [PERSON], від 13 грудня 2002р., виданого Генічеським відділом реєстрації актів громадянського стану Херсонської області, серії І-КГ за № 102411, актовий запис №177,\~\~ матірю останнього записано [PERSON], запис про батька дитини зроблений відповідно до ст. 135 Сімейного кодексу України. Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 28 січня 2015 року та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчужень обєктів нерухомого майна щодо обєктів нерухомого майна, встановлено, що земельна ділянка площею 0,1 га, кадастровий номер 6522186500:04:001:0457 для індивідуального дачного будівництва, що розташована за адресою: Херсонська область, Генічеський район, Щасливцевська сільська рада, Генгірковий рекреаційний масив, вул. Набережна, № 31 «Г», належить на праві приватної власності [PERSON]. 05 червня 2015р. [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Генічеського районного управління юстиції у Херсонській області від 05 червня 2015р. серії I-КГ №196758. У звязку зі смертю останньої, розпорядженням голови Генічеської РДА [PERSON] від 03 липня 2015 року № 306, неповнолітньому [PERSON], [INFO] встановлено юридичний статус дитини сироти, призначено опікуна - [PERSON], [INFO], та влаштовано для спільного проживання до сімї останнього. Судом встановлено, що [PERSON], який діє в інтересах неповнолітнього [PERSON] звертався до приватного нотаріуса [PERSON] з метою оформлення спадку, проте йому було відмовлено, оскільки останнім не було надано оригіналу правовстановлюючого документу, що підтверджує право власності спадкодавця на нерухоме майно. За таких обставин, позивач позбавлений можливості отримати у нотаріуса свідоцтво про спадщину за законом на земельну ділянку для індивідуального дачного будівництва, що й стало підставою звернення до суду. Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне. Згідно ст.ст.1216, 1217, 1218, 1223 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У разі неприйняття спадщини або в разі відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом право на спадкування одержують спадкоємці за законом. Стаття 1268 Цивільного кодексу України передбачає, що малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна відповідальність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частиною другою, четвертою статті 1273 цього Кодексу. У відповідності до вимог ст.ст.1268, 1269, 1270 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку не заявив про відмову від спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має право протягом шестимісячного строку подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Судом встановлено, що [PERSON], у силу вимог ст. 1268 ЦК України, прийняв спадщину після смерті своєї матері [PERSON] З метою отримання свідоцтва про право на спадщину, [PERSON] звернувся до нотаріуса, що підтверджується витягопро реєстрацію у Спадковому реєстрі від 16 грудня 2015 року. 02 листопада 2016р. приватним нотаріусом [PERSON] на адресу [PERSON] було направлено листа з розясненням, що оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документу на земельну ділянку на імя померлої, тому\~ вирішення питання про прийняття спадщини можливе лише шляхом звернення до суду. Таким чином, втрата свідоцтва про право власності на земельну ділянку на імя [PERSON] позбавляє можливості позивача оформити свої спадкові права шляхом оформлення спадщини в нотаріальному порядку. Статтею 392 ЦК України регламентовано, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Як зазначено в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ за № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику з розгляду цивільних справ про спадкування» умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на земельну ділянку. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що [PERSON], як спадкоємець за законом, своєчасно прийняв спадщину після смерті матері, на даний час користується та розпоряджається спадковим майном, але юридично не може оформити свої спадкові права, оскільки відсутній належний правовстановлюючий документ на земельну ділянку, який би підтверджував право власності померлої на дане майно, тому суд вважає, за можливе визнати за [PERSON] право власності на дане майно, в порядку спадкування.

Outcome: approved