overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-09 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач зазначала, що вони з відповідачем зареєстрували шлюб 14 жовтня 1994 року у відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Броварської міської ради Київської області, актовий запис № 493. Від спільного подружнього життя дітей не мають. Подружнє життя у них з відповідачем не склалося, через алкогольну залежність чоловіка, на ґрунті чого виникали сварки та непорозуміння. З 1998 року разом не проживають, шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. З цих причин вважає, що примирення між ними неможливе, термін на примирення не потрібен, тому просить шлюб між ними розірвати. Майнового спору між ними немає. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, про місце та час розгляду справи повідомлялася належним чином. Подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, в якій позовні вимоги підтримала, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, про місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином через оголошення на офіційному веб-сайті Броварського міськрайонного суду Київської області на офіційному веб-порталі «Судова влада України». Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно до ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що шлюб між сторонами було укладено 14 жовтня 1994 року у відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Броварської міської ради Київської області, актовий запис № 493 (а.с.6). Від спільного подружнього життя дітей не мають. Сторони подружніх стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть. За таких обставин суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що шлюб носить формальний характер та підлягає розірванню. Крім того,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-09 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач зазначала, що вони з відповідачем зареєстрували шлюб 19 червня 2010 року у виконкомі Руднянської сільської ради Броварського району Київської області, актовий запис № 7. Від спільного подружнього життя мають двох дітей: доньку - [PERSON] , [INFO] , та сина - [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя у них з відповідачем не склалося, оскільки у них виявились несумісні характери та різні погляди на життя, в результаті чого виникають постійні сварки та непорозуміння, шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть протягом останніх трьох років. З цих причин вважає, що примирення між ними неможливе, термін на примирення не потрібен, тому просить шлюб між ними розірвати. Майнового спору між ними немає. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, про місце та час розгляду справи повідомлялася належним чином. Подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, в якій позовні вимоги підтримала, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, про місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином через оголошення на офіційному веб-сайті Броварського міськрайонного суду Київської області на офіційному веб-порталі «Судова влада України». Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно до ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що шлюб між сторонами було укладено 19 червня 2010 року у виконкомі Руднянської сільської ради Броварського району Київської області, актовий запис № 7 (а.с.11). Від спільного подружнього життя мають двох дітей: доньку - [PERSON] , [INFO] , та сина - [PERSON] , [INFO] (а.с.12,13). Сторони подружніх стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть. За таких обставин суд приходить до обґрунтованого висновку про те, що шлюб носить формальний характер та підлягає розірванню. Крім того,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-05 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом [PERSON] про стягнення аліментів, вказуючи, що вона та відповідач перебували у шлюбі, який було розірвано 02.02.2002 року. Від зазначеного шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею та навчається в ДНЗ «Бердянський машинобудівний професійний ліцей» на другому курсі денної форми навчання. Відповідач працює та має можливість надавати матеріальну допомогу повнолітній дитині, тому просила стягнути з нього аліменти в розмірі 1/4 частки від усіх видів доходів, на утримання дитини, яка продовжує навчання, починаючи з дня подання заяви і до припинення навчання. У судове засідання позивач не зявилась. Подала до суду заяву, у якій позовні вимоги підтримала і просила розглянути справу за її відсутності. Відповідач у судове засідання не зявився. Про слухання справи повідомлений належним чином. Подав до суду заяву, у якій позовні вимоги визнав і просив розглянути справу за його відсутності. Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного. Згідно ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Зі свідоцтв про народження від 15.07.1998 року (а.с. 2) видно, що батьками [PERSON], [INFO], є позивач та відповідач по даній справі (а.с. 3, 4). Згідно довідки № 140 ДНЗ «Бердянський машинобудівний професійний ліцей» від 13.06.2016 року [PERSON] з 01.09.2014 р. навчається у зазначеному вище навчальному закладі на денній формі навчання на неповному державному забезпеченні, ІІ рівень акредитації (а.с. 5). Згідно довідки Вуличного комітету № 8 від 20.06.2016 року (а.с. 6) дитина проживає з матірю за адресою: Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Щербака, буд. 22-Б. Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню аліменти до досягнення [PERSON]І двадцяти трьох років, оскільки остання потребує матеріальної допомоги, а відповідач може таку надати. Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, суд бере до уваги положення ст. 182 СК України. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову, тому аліменти підлягають стягненню з 21.06.2016 року, тобто з часу звернення позивачем до суду. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути в дохід держави судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-17 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом [PERSON] про стягнення аліментів, вказуючи, що вона та відповідач перебували у шлюбі, який було розірвано 25.09.2008 року. Від зазначеного шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею та навчається в КЗ «Бердянський медичний коледж» Запорізької обласної ради на другому курсі денної форми навчання. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому просила стягнути з нього аліменти в розмірі 600 грн. на місяць на утримання дитини, яка продовжує навчання, починаючи з дня подання заяви і до припинення навчання. У судове засідання позивач не з'явилась. Подала до суду заяву, у якій позовні вимоги підтримала і просила розглянути справу за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився. Про слухання справи повідомлений належним чином. З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного. Згідно ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Зі свідоцтв про народження від 19.06.1998 року (а.с. 2) видно, що батьками [PERSON], [INFO], є позивач та відповідач по даній справі. Згідно довідки № 575 КЗ «Бердянський медичний коледж» Запорізької обласної ради від 10.06.2016 року [PERSON] з 01.09.2014 р. зарахована до зазначеного вище навчального закладу на спеціальність «Лікувальна справа» та дійсно є студенткою ІІ курсу денної форми навчання за рахунок коштів фізичних осіб (а.с. 4). Згідно довідки Виконавчого комітету Новотроїцької сільської ради № 337 від 22.06.2016 року (а.с. 5) дитина проживає з матір'ю за адресою: [ADDRESS]. Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню аліменти до досягнення [PERSON] двадцяти трьох років, оскільки остання потребує матеріальної допомоги, а відповідач може таку надати. Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, суд бере до уваги положення ст. 182 СК України. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, тому аліменти підлягають стягненню з 30.06.2016 року, тобто з часу звернення позивачем до суду. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути в дохід держави судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом в Дергачівський районний суд Харківської області до [PERSON], Безруківської сільської ради Дергачівського району Харківської області про розділ житлового будинку з надвірними будівлями та визначення порядку користування земельною ділянкою. Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 18 грудня 2013 року позовні вимоги [PERSON] були задоволені в повному обсязі, відповідно 1-го варіанту висновку судової будівельно-технічної експертизи № 8633/10164/10165 від 04.11.2013 року. 18 лютого 2014 року представник позивачки [PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій просить суд винести додаткове рішення, відповідно якого просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] витрати про надання юридичної допомоги в сумі 4 450 (чотири тисячі чотириста п'ятдесят) грн. 00 коп. Представник позивачки [PERSON] в судове засідання не з'явився, причину неявки суд не повідомив, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Суд вивчивши матеріали цивільної справи, дійшов висновку про задоволення заяви представника позивачки [PERSON] в повному обсязі. Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 18 грудня 2013 року позовні вимоги [PERSON] були задоволені в повному обсязі, відповідно 1-го варіанту висновку судової будівельно-технічної експертизи № 8633/10164/10165 від 04.11.2013 року. Під час ухвалення рішення судом не було вирішено питання щодо стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] витрати про надання юридичної допомоги в сумі 4 450 (чотири тисячі чотириста п'ятдесят) грн. 00 коп. Згідно ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Таким чином, заява є обґрунтованим та підлягає задоволенню. На підставі вищезазначеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-10 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом, вказавши, що з відповідачем перебуває у шлюбі, на даний час вирішується питання про його розірвання. Від шлюбу у них народилися діти: син [PERSON], [INFO] та донька [PERSON], [INFO] Діти знаходяться на повному її утриманні, відповідач проживає окремо від них і допомоги в утриманні дітей не надає, хоча працює на машинобудівному заводі у м. Волочиську. Просила суд стягувати в її користь кошти на утримання дітей у розмірі 1-ї тисячі гривень щомісячно, при зміні позовних вимог попросила стягувати 1/3 частину від усіх доходів відповідача. В судове засідання позивачка не з'явилася, подала заяву з проханням справу розглянути без її участі, позов просить задовольнити. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду, до суду не з'явився, заяви про розгляд справи у його відсутності не подавав, а тому відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України суд вважає справу вирішувати у відсутності відповідача, ухваливши заочне рішення. Ознайомившись із заявою, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти: сторони перебувають на даний час у зареєстрованому шлюбі, вирішується питання про його розірвання. Від шлюбу мають дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO] В даний час сторони разом не проживають, діти знаходяться на повному утриманні позивача. Вона не працює, перебуває на обліку у Підволочиському центрі зайнятості. Відповідач працює оператором станків на машинобудівному заводі у м. Волочиську Хмельницької області, тобто має постійний дохід. Оскільки утримання дитини вимагає певних затрат, то відповідач зобов'язаний сплачувати аліменти. Відповідно до ст.183 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу матері, батька. При визначенні розміру аліментів, суд, на підставі вимог ст. 182 СК України, враховує матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. А тому, за даних обставин, приймаючи до уваги, що відповідач отримує постійний дохід, то з нього можливо стягувати 1/3 частину доходів на утримання двох дітей, але у розмірі, не меншому 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі ст. ст. 180-183 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-14 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом, вказавши, що з відповідачем перебувала у шлюбі, він являється батьком їх сина [PERSON], [INFO] Дитина знаходиться на повному її утриманні, відповідач проживає окремо від них і допомоги в утриманні сина не надає. Просить суд стягувати в її користь кошти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини доходів відповідача щомісячно. В судовому засіданні позивач позов підтримала і пояснила, що з відповідачем окремо проживає із серпня місяця 2014 року і з того часу він не тільки не допомагає матеріально, а й не спілкується з їх сином. Утримання сина вимагає певних коштів, оскільки його потрібно одягати, взувати, годувати та давати кошти на інші витрати. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду, до суду не з'явився, заяви про розгляд справи у його відсутності не подавав, а тому відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України суд вважає справу вирішувати у відсутності відповідача, ухваливши заочне рішення. Заслухавши сторону, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти: Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 20.07.2004 р. Від шлюбу мають дитину: сина [PERSON], [INFO] В даний час сторони разом не проживають, дитина знаходиться на повному утриманні позивача. Вона працює медичною сестрою у Підволочиській КЦРЛ, отримує середньомісячну зарплату у розмірі 2000 гривень, інших доходів не має. Відповідач являється приватним підприємцем і згідно повідомлення Збаразької ОДПІ за 2013 рік отримав дохід у сумі 457561, 0 грн, зі слів позивача він проживає один у власному будинку, інших утриманців не має. Оскільки утримання дитини вимагає певних затрат, то відповідач зобов'язаний сплачувати аліменти. Відповідно до ст.183 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу матері, батька. При визначенні розміру аліментів, суд, на підставі вимог ст. 182 СК України враховує матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Так, станом на жовтень 2014 року прожитковий мінімум для дітей від 6-ти до 18-ти років становить 1286 гривень. А тому, за даних обставин, приймаючи до уваги що відповідач, як приватний підприємець, отримує постійний дохід, то з нього можливо стягувати 1/4 частину доходів на утримання дитини, але у розмірі, не меншому 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі ст. ст. 180-183 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-28 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом, вказавши що рішенням Підволочиського райсуду від 25.12.2009 р. з відповідача в її користь присуджено стягувати аліменти на дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у розмірі по 150 грн щомісячно на кожного. На даний час така сума є надто недостатньою для утримання дітей. Так, [PERSON] навчається у Галицькому коледжі у м.Тернополі, [PERSON] у Бережанському агротехнічному інституті. Оскільки батько дітей має місце роботи у ТОВ «Україна», то позивачка просить суд збільшити розмір стягуваних в її користь коштів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] і стягувати з відповідача аліменти у розмірі 25% від його доходу, але не менше 1000 грн щомісячно, до закінчення ним навчання на денній формі. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, подала заяву з проханням справу розглянути без її участі, позов просить задовольнити. Відповідач [PERSON] не з'явився, подав заяву з проханням справу розглянути без його участі, з позовом згоден. Ознайомившись із заявами, дослідивши докази по справі, суд вважає позов задовольнити частково по таких підставах: сторони від шлюбу мають дитину: сина [PERSON], [INFO] Згідно рішення Підволочиського райсуду від 25.12.2009 р. присуджено про стягнення з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти в розмірі 300 грн, на утримання дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], тобто по 150 грн на кожного. Відповідно до ст.192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як випливає із довідки про доходи відповідача, він взмозі виплачувати аліменти у розмірі 1000 грн щомісячно. Разом з тим, відповідно до вимог ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, тобто позовні вимоги слід задовольнити і стягувати аліменти на сина [PERSON] до досягнення ним повноліття. У випадку після досягнення дитиною повноліття і продовження навчання, позивач вправі звернутися із позовом у порядку ст.199 Сімейного кодексу України. На підставі наведеного, приймаючи до уваги визнання позову відповідачем та його можливість виплачувати аліменти у більшому розмірі, суд прийшов до висновку про задоволення вимог позивача і стягувати з відповідача аліменти на сина [PERSON] у розмірі по 1000 грн до досягнення ним повноліття.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-28 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом, вказавши що рішенням Підволочиського райсуду від 29.01.2010 р. з відповідача в її користь присуджено стягувати аліменти на дітей у розмірі по 250 грн щомісячно на кожного. На даний час така сума є надто недостатньою для утримання дітей, а тому позивач просить суд збільшити розмір стягуваних в її користь кошти на утримання двох дітей у розмірі по 600 грн на кожну. В судовому засідання позивач позов підтримала, уточнила позовні вимоги і пояснила, що вона не працює, проживає у будинку чоловіка, шлюб з яким не зареєстрований і доглядає за третьою дитиною трирічного віку, а тому не працює. Відповідач позов не визнав і пояснив: він проживає у м. Тернополі у винайманій квартирі і оплачує 1 тис. гривень за житло; працює на ринку неофіційно і отримує максимум 1800 грн у місяць, а тому може виплачувати аліменти лише у сумі 500 гривень на обох. Крім того, по мірі можливості на прохання дітей надає інші кошти. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов задовольнити частково по таких підставах: сторони від шлюбу мають двох дітей: Іванну, [INFO] та Ірину, [INFO] Згідно рішення Підволочиського райсуду від 29.01.2010 р. присуджено про стягнення з [PERSON] в користь [PERSON] кошти на утримання цих дітей у розмірі по 250 грн щомісячно на кожну дитину. Діти знаходяться на повному утриманні позивача. Відповідно до ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як випливає із рішення суду від 29.01.2010 р., позивач заявила вимогу про виплату аліментів саме у розмірі по 250 гривень, а відповідач погодився на цей розмір. У судовому засіданні на підставі доказів при матеріалах справи судом не встановлені обставини, на підставі яких можливо збільшити розмір аліментів до 600 грн на кожну дитину, оскільки відомості про матеріальний стан як позивача так і відповідача, а також відомості про стан здоров'я відсутні повністю. Разом з тим, оскільки на даний час відбуваються інфляційні процеси, то суд вважає що присуджений розмір аліментів слід збільшити і призначити до виплати по 350 грн на кожну дитину.

Outcome: partial