Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-14 00:00:00

[PERSON] звернулася у суд з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем [PERSON] , та стягнути з останнього судові витрати. В обґрунтування вимог зазначає, що шлюб між нею та відповідачем було зареєстровано 24 вересня 2010 року Новочервищанською сільською радою Камінь-Каширського району Волинської області, актовий запис № 04. Від шлюбу є четверо дітей: дочка [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . Після реєстрації шлюбу вони стали проживати у будинку її батьків. Спільне життя у них не склалося. Відповідач зловживає спиртними напоями, зневажає її, погано до неї відноситься, інколи наносить їй побої, що негативно впливає на виховання дітей. Окрім того, вона зустріла іншого чоловіка, з яким має намір створити нову сім`ю і підтримує стосунки. Вважає, що їхня сім`я практично розпалася, хоча вони ще проживають під одним дахом. Подружні стосунки між ними припинені, їх поновлення неможливе. Представником відповідача [PERSON] подано відзив на позовну заяву, з якого вбачається, що відповідач бажає зберегти сім`ю з метою нормального виховання чотирьох дітей і позов не визнає, та посилається на аморальний спосіб життя позивачки, її самоусунення від обов`язку утримувати та виховувати спільних дітей, а також на вчинення останньою дій, які вкрай негативно впливають на психічний стан дітей. Позивачка [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю з викладених у позовній заяві підстав, просила шлюб розірвати і пояснила, що відповідач вчиняє відносно неї неправомірні дії, між ними часто відбуваються сварки з вживанням ненормативної лексики, очевидцями яких є діти, вона проживає з іншим чоловіком та має намір створити нову сім`ю, і збереження шлюбу є не можливим, суперечить її інтересам, оскільки вона не бажає спільно проживати з відповідачем. Відповідач [PERSON] та його представник - адвокат Клубук О.П. у судовому засіданні 3 березня 2020 року позов не визнали, заперечили проти розірвання шлюбу, та відповідач пояснив, що позивачка зустрічається з іншим чоловіком, але він бажає зберегти сім`ю та намагатиметься налагодити з нею стосунки. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні також пояснив, що на час подання позову до суду позивачка була вагітною, про що достовірно знала, і у подружжя на даний час вже народилася ще одна дитина, а тому шлюб не може бути розірвано. Заслухавши пояснення сторін, представника відповідача, з`ясувавши обставини справи та дослідивши докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належить задовольнити повністю, зважаючи на таке. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 24 вересня 2010 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 14 січня 2020 року Камінь-Каширським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) (а.с. 9). Від шлюбу у сторін є малолітні діти, а саме, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Також у сторін [INFO] народилася ще одна дитина, що стверджується повідомленням КНП «Камінь-Каширська ЦРЛ» від 10 вересня 2020 року № 1195. Згідно з частинами 1, 2 ст. 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі, в тому числі документа, закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Відповідно до частин 1-3 статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позов про розірвання шлюбу не може бути пред`явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки кримінального правопорушення, щодо другого з подружжя або дитини. Чоловік, дружина мають право пред`явити позов про розірвання шлюбу протягом вагітності дружини, якщо батьківство зачатої дитини визнане іншою особою. З постанови судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області Гамули Б.С. від 20 липня 2020 року, яка набрала законної сили 31 липня 2020 року вбачається, що [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КпАП України за те, що він 18 травня 2020 року біля 21 год., знаходячись по місцю проживання по [ADDRESS] вчинив відносно дружини [PERSON] домашнє насильство, що виразилось у нецензурній лайці, словесних погрозах їй фізичною розправою. Встановлено також, що СВ Камінь-Каширського ВП ГУНП у Волинській області внесено до ЄРДР на підставі заяви [PERSON] від 19 травня 2020 року відомості про нанесення останній 18 травня 2020 року по місцю проживання по [ADDRESS] [PERSON] на ґрунті особистих неприязних відносин тілесних ушкоджень (ч. 1 ст. 125 КК України). Наведене свідчить про протиправну поведінку відповідача щодо його дружини [PERSON] , яка містить ознаки кримінального правопорушення, що надає підстави суду розглянути зазначений спір по суті. Статтею 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З пояснень у судовому засіданні позивачки вбачається, що шлюбні стосунки між нею та відповідачем припинено, вони не ведуть спільного господарства та не мають спільного бюджету, шлюб з відповідачем вона зберегти не бажає і на даний час проживає з іншим чоловіком [PERSON] , з яким має намір створити нову сім`ю, по [ADDRESS] , де також мешкає і відповідач. Свідок [PERSON] у судовому засіданні дав показання про те, що проживає спільно з позивачкою та її дітьми, бажає з [PERSON] зареєструвати шлюб, створити сім`ю та визнає батьківство новонародженої дитини, про що подав до суду у межах цієї справи письмову заяву. З урахуванням зазначених обставин, суд дійшов висновку, що сім`я сторін розпалася, їх шлюб носить формальний характер і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, що мають істотне значення, а тому наявні правові підстави для розірвання шлюбу. Доводи відповідача про його намір і можливість зберегти сім`ю є голослівними, адже з часу звернення позивачки до суду з 15 січня 2020 року, тобто протягом 9 місяців, сторони не досягли примирення і позивачка протягом усього часу розгляду справи наполягає на розірванні шлюбу. У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України при розподілі судових витрат судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Беручи до уваги, що позовні вимоги [PERSON] задоволено повністю, з відповідача на користь позивачки належить стягнути понесені останньою та документально підтверджені судові витрати, пов`язані з оплатою судового збору (а.с. 1), у розмірі 840 грн. 80 коп.

Outcome: approved