Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-16 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом, вказуючи, що вони є власниками квартири [ADDRESS] . У належній їм квартирі зареєстрований відповідачпо справі [PERSON] . У добровільному порядку відповідач відмовляється знятися з реєстрації, хоча фактично за вказаною адресою ніколи не проживав. Реєстрація відповідача за вказаною адресою не дає їм можливості в повній мірі реалізувати своє право на володіння, користування та розпорядження квартирою. Просять суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] . У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала. Пояснила суду, що відповідач [PERSON] - це колишній співмешканець її доньки [PERSON] . В грудні 2014 року відповідач [PERSON] приїхав до них з м.Мелітополя Запорізької області. 23 грудня 2014 року по договору найму житла вони прописали відповідача у своїй квартирі для того, щоб [PERSON] мав змогу виготовити в м.Рівне паспорт для виїзду за кордон. В кінці грудня 2014 року відповідач, отримавши паспорт, поїхав з їх донькою в Республіку Польща на заробітки. З того час він жодного разу не з`являвся за місцем реєстрації. Його місцезнаходження їй не відоме. Домовленості між ними про збереження права користування житлом у разі довготривалої відсутності немає. Просить позов задовольнити. В заяві на ім`я суду позивач [PERSON] позовні вимоги підтримує у повному об`ємі. Просить розглянути справу за його відсутності та задовольнити позов. Не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] на неодноразові виклики в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку, про що свідчать поштові повідомлення та оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Про причини неявки суд не повідомив та не подав відзив. Суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивачі не заперечують проти такого вирішення справи. Вислухавши пояснення позивача та свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно положень ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. Судом встановлено, що позивачі [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 19 липня 1980 року, що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 19 липня 1980 року. Позивачам на праві власності належить квартира [ADDRESS] , яку вони придбали в період шлюбу, про що свідчить договір купівлі-продажу від 04 травня 1993 року, посвідчений державним нотаріусом Здолбунівської державної нотаріальної контори Маркевич В.В. та витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 204330659 від 16.03.2020 року. Згідно договору найму житлового приміщення № 31 від 23.12.2014 року, укладеного на строк з 23.12.2014 року по 23.12.2015 року, [PERSON] здав по найму житлове приміщення площею 7,6 м.кв. за адресою: [ADDRESS] ., для [PERSON] . Як вбачається з довідки № 02/11.1-197 від 14.01.2020р., виданої Здолбунівською міською радою Рівненської області, згідно відомостей органу реєстрації при виконавчому комітеті Здолбунівської міської ради, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Свідок [PERSON] пояснила суду, що вона знає позивачів з 1989 року, проживає по сусідству і часто буває у позивачів вдома. Відповідача [PERSON] не знає і жодного разу не бачила його за місцем реєстрації проживання. Свідок [PERSON] пояснила суду, що вона є дружиною рідного брата позивачки, знає сім`ю позивачів з 1980 року, перебуває з ними у добрих і дружніх стосунках. Підтвердила, що співмешканець дочки позивачів [PERSON] лише зареєстрований, але ніколи не проживав у належній позивачам квартирі [ADDRESS] . Пояснення вказаних свідків суд визнає достовірними, оскільки вони знають сім`ю позивачів протягом багатьох років, постійно спілкуються з ними, підтримують дружні стосунки і часто бувають у них вдома. Відповідно до ч.1 ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Статтею 72 ЖК України встановлено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. З огляду на викладене, відповідач [PERSON] не проживає у квартирі [ADDRESS] понад шість місяців. Домовленості між сторонами про збереження права користування житлом у разі довготривалої відсутності не було. Підстав для збереження жилого приміщення за тимчасово відсутнім наймачем судом не встановлено. За таких обставин, суд вважає доведеними вимоги позивачів, тому позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved