Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-02 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до суду зі спільною заявою про розірвання шлюбу. Зазначають, що шлюб між ними зареєстровано 11 27 червня 2002 року у Центральному відділі реєстрації шлюбів м. Києва, актовий запис № 1096. Від шлюбу заявники мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Заявники дійшли спільної згоди розірвати шлюб у зв`язку з небажанням його продовження. На даний час між заявниками досягнуто домовленостей стосовно місця проживання неповнолітніх дітей та яку участь у забезпеченні умов його життя буде брати той з батьків, хто буде проживати окремо, про що укладено відповідний договір 19.03.2021 року. За таких обставин заявники просять суд розірвати укладений шлюб. В судове засідання заявники [PERSON] та [PERSON] не з`явились, подали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності та просили розірвати шлюб. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 27 червня 2002 року між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] було укладено шлюб, зареєстрований Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва, актовий запис № 1096. Після реєстрації шлюбу заявниця [PERSON] прізвище не змінювала. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження, копії яких долучено до матеріалів справи. Як зазначили заявники, вони дійшли згоди щодо розірвання шлюбу, оскільки з 2012 року фактично шлюбні відносини між ними припиненні та спільне господарство не ведеться. За приписами ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав, відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України. При цьому, згідно до ч. 3 ст. 293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються, зокрема, і справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. Разом з тим, положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 109 СК України визначено, що подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Договір між подружжям про розмір аліментів на дитину має бути нотаріально посвідчений. У разі невиконання цього договору аліменти можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса. Як свідчать матеріали справи, між [PERSON] та [PERSON] було укладено договори щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дітей та про сплату, які посвідчені19.03.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Литвиненко О.М. За умовами зазначеного договорів заявники визначили, що місцем поживання дітей є місце проживання батька [PERSON] , а також визначили порядок здійснення батьківських прав [PERSON] . Відповідно до ч.ч. 3,4 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу після спливу одного місяця від дня подання заяви. До закінчення цього строку дружина і чоловік мають право відкликати заяву про розірвання шлюбу. Частиною ж 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Під час розгляду справи за даною заявою не було встановлено обставин, які б свідчили про порушення інтересів заявників чи спільних дітей, можливість їх примирення та збереження сім`ї. За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення спільної заяви про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як було встановлено в судовому засіданні, заявниця [PERSON] під час реєстрації шлюбу прізвище не змінювала. За положеннями ч. 4 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. З огляду на викладене,

Outcome: approved