Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-26 00:00:00

[PERSON] у лютому 2014 року звернулася до П'ятихатського районного суду Дніпропетровської області з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] та про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітніх дітей сторін. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 17 лютого 2001 року у виконавчому комітеті Холодіївської сільської ради П'ятихатського району Дніпропетровської області зареєстрований шлюб між сторонами, від шлюбу сторони мають неповнолітніх доньок - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], проте оскільки подружнє життя між сторонами не склалося, причиною розпаду сім'ї стало непорозуміння один одного, в сім'ї виникали часті сварки та скандали, шлюбні відносини між сторонами припинені з 23 лютого 2013 року і до теперішнього часу не відновились, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, позивач просить суд розірвати шлюб з [PERSON] Так як відповідач як батько дітей сторін ніякої допомоги на їх утримання не надає, позивач не може в повному обсязі самостійно утримувати двох дітей, [PERSON] просить також суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей до досягнення старшою дитиною повноліття в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, судові витрати по справі, в т.ч. витрати за надання правової допомоги адвоката в за складання позовної заяви в розмірі 350 грн., [PERSON] просить покласти на відповідача. Позивач [PERSON] в судове засідання 27.02.2014 року не з'явилась, 26.02.2014 року надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала та просила задовольнити у повному обсязі, проти заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, 27.02.2014 року надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав у повному обсязі. З урахуванням заяв сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Відповідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER], виданого виконавчим комітетом Холодіївської сільської ради П'ятихатського району Дніпропетровської області, 17 лютого 2001 року між сторонами по справі зареєстровано шлюб. Згідно до свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 23 липня 1999 року та серії [NUMBER] від 10 квітня 2002 року, виданих виконавчим комітетом Холодіївської сільської ради П'ятихатського району Дніпропетровської області, батьками [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], відповідно, є сторони по справі - [PERSON] та [PERSON] Довідкою виконавчого комітету Холодіївської сільської ради П'ятихатського району Дніпропетровської області №65 від 11.02.2014 року посвідчено, що [PERSON] [INFO], зареестрована по [ADDRESS] Дніпропетровської області разом з чоловіком [PERSON] та дітьми сторін - [PERSON] та [PERSON] Відповідно ст.110 Сімейного кодексу України (надалі - СК України) позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ч.ч.1,2 ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя подружжя, при чому суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючі вищезазначені обставини, приймаючі до уваги, що згідно позовної заяви шлюбно-сімейні відносини між сторонами з 23 лютого 2013 року припинені та до цього часу не поновлені, сімейних стосунків сторони не підтримують, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, що свідчить про стійкий розлад подружніх стосунків, оскільки відповідачем визнано заявлені позовні вимоги в повному обсязі при викладених в позові обставинах, суд вважає подальше спільне проживання подружжя та збереження сім'ї неможливим, оскільки це протирічить інтересам сторін, тому заявлені вимоги щодо розірвання шлюбу сторін підлягають задоволенню. Відповідно вимог ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, при чому ч.1 ст.183 СК України передбачає, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом, при цьому, мінімальний розмір аліментів згідно вимог ч.2 ст.182 СК України на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком встановлених випадків. Оскільки згідно змісту позовної заяви позивач не може у повному обсязі забезпечувати потреби дітей сторін, а відповідач може та зобов'язаний надавати дітям матеріальну допомогу, оскільки є особою працездатного віку, має стабільний дохід, проте матеріальної допомоги не надає, іншого при розгляді справи не встановлено, враховуючи визнання відповідачем позову в повному обсязі, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог про стягнення з відповідача на користь позивача, з якою проживають діти, аліментів на утримання неповнолітніх дітей сторін, у зв'язку з чим задовольняє позов [PERSON] у повному обсязі. При цьому, на підставі ч.1 ст.367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання судового рішення в частині стягнення аліментів у межах суми місячного платежу. Згідно положень ст.88 ЦПК України судові витрати по справі покладаються на відповідача, при чому на користь позивача стягуються підтверджені витрати по сплаті судового збору за вимоги про розірвання шлюбу в сумі 243,60 грн. та на правову допомогу адвоката в розмірі 350 грн., інші судові витрати в сумі 243,60 грн. за позовні вимоги про стягнення аліментів, від сплати судового збору за які позивача звільнено, суд стягує з відповідача на користь держави. На підставі ст.ст.110,112, 180-183 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved