Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-09 00:00:00

[PERSON] (по тексту - [PERSON], позивач) звернувся до Ізяславського районного суду Хмельницької області з позовною заявою до [PERSON] (по тексту - [PERSON], відповідач) про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що по [ADDRESS] у порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], який помер [INFO] року. В обгрунтування заявлених вимог позивач покликається на наступні обставини. Так, вказує, що згідно заповідального розпорядження свого дядька [PERSON], який помер [INFO] року є його спадкоємцем за заповітом на частину майна, а саме належному останньому житлового будинку з надвірними будівлями та присадибної ділянки, площею 0, 30 га, що по [ADDRESS]. Вказує і на ту обставину, що іншу частину спадкового майна [PERSON], не охоплену заповітом успадкувала відповідач у справі як спадкоємець першої черги за законом. Позивач акцентує увагу, що 27.09.2018 року нотаріусом Дев'ятої Київської державної нотаріальної контори винесено постанову про відмову йому у вчиненні нотаріальної дії, а саме - видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок та земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] після смерті [PERSON], померлого [INFO] р. Вказана відмова мотивована відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Зазначає і те, що являючись спадкоємцем за заповітом, який прийняв спадщину шляхом подання відповідної заяви у встановлений законом строк до нотаріальної контори, позбавлений можливості у позасудовому порядку реалізувати свої спадкові права, так як відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно. У судове засідання позивач не з'явився, однак останнім подано письмову заяву про розгляд справи без його участі. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце судового розгляду повідомлена належним чином, до суду подала письмову заяву про визнання позову в повному обсязі та розгляд справи за її відсутності. З огляду на письмові заяви учасників справи, суд вважає за можливе розглянути справу без їх участі на підставі наданих письмових матеріалів. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд прийшов до наступного висновку. Як встановлено судом, у відповідності до запису в погосподарській книзі с. Дертки, Дертківської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області, за особовим рахунком [NUMBER], житловий будинок [ADDRESS] належав [PERSON], який помер [INFO] року. При цьому, фактично після смерті [PERSON] вступила в управління та розпорядження майном [PERSON], яка проживала разом, вела спільне з померлим господарство, однак вона не оформила своїх спадкових прав і померла [INFO] року, особовий рахунок [NUMBER]. Як з'ясував суд, після смерті [PERSON] фактично в управління та розпорядження майном вступив [PERSON], який взяв під охорону спадкове майно, повісив на будинок свій замок, обробляв земельну ділянку, однак не оформив своїх спадкових прав, і помер [INFO] року. Вказані обставини стверджені довідкою Дертківської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області за №355 від 06.08.2018 року. Згідно приписів ст. 524 ЦК УРСР (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. Місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті ( статті 525, 526, ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР). За приписами ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини (ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР). З врахуванням викладеного суд констатує, що житловий будинок [ADDRESS] належав [PERSON], після смерті якого будинок у спадщину прийняла, як спадкоємець за законом першої черги, його дружина [PERSON], шляхом фактичного вступу у володіння спадковим майном. При цьому, в подальшому після смерті [PERSON] вказаний житловий будинок у спадщину прийняв, як спадкоємець за законом першої черги, її син - [PERSON], шляхом фактичного вступу у володіння спадковим майном. Як вбачається із заповіту, який посвідчений секретарем Дертківської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області Ліщук Р.Й. та зареєстрований в реєстрі за № 26, 21.09.2009 року [PERSON] зробив заповідальне розпорядження, яким на випадок своєї смерті належний йому житловий будинок з надвірними будовами та присадибну ділянку 0,30 га, що знаходяться в [ADDRESS] заповідав [PERSON]. [INFO] року помер [PERSON] (актовий запис про смерть №13259 від 23.08.2017 року), що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим відділом державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у місті Києві 23.08.2017 року. За приписами ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Положеннями ч. 2 ст. 1236 ЦК України передбачено, що заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Частина спадщини, що не охоплена заповітом, спадкується спадкоємцями за законом на загальних підставах. До числа цих спадкоємців входять також спадкоємці за законом, яким інша частина спадщини була передана за заповітом (ч. 1 ст. 1245 ЦК України). Суд погоджується з доводами позивача про те, що оскільки, заповіт був складений щодо частини майна, а саме щодо житлового будинок з надвірними будовами та присадибну ділянку 0,30 га, що знаходяться в [ADDRESS], щодо решти майна (зокрема квартири [ADDRESS]) спадкоємцем за законом першої черги після смерті [PERSON] є [PERSON] Згідно матеріалів спадкової справи №758/2017 (номер у спадковому реєстрі 61399206) до майна померлого [INFO] року [PERSON] встановлено, що така спадкова справа заведена на підставі заяви відповідача по справі. Також судом враховано, що згідно матеріалів спадкової справи дружина померлого [PERSON] подала письмові заяви про відмову від обов'язкової частки спадщини. Суд встановив і те, що 27.09.2018 pоку нотаріусом Дев'ятої Київської державної нотаріальної контори Пічевською Н.В. винесено постанову про відмову позивачу у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок та земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] після смерті [PERSON], померлого [INFO] pоку з мотивів відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно. Суд визнає доведеним факт відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно, на яке просить визнати право власності за собою позивач. Така обставина підтверджена довідкою комунального підприємства «Ізяславське районне бюро технічної інвентаризації Хмельницької області» від 09.08.2018 року №141. Судом встановлено і те, що позивач виготовив технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] Згідно з ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження. Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 24.06.1983 року «Про практику розгляду судами України справ про спадкування» роз'яснено, що якщо у шестимісячний строк позивач вступив в управління або володіння спадковим майном або його частиною, суд з цих підстав вирішує питання про визнання права на спадкове майно. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не впливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. На переконання суду, спадщину після смерті [PERSON] позивач прийняв шляхом подання відповідної заяви у встановлений законом строк до нотаріальної контори, однак свідоцтво про право на спадщину на означене спадкове майно не отримав в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нього, а відтак відповідно до ст. 1261 ЦК України має право на оформлення спадщини та відповідне право власності на спадкове майно за заповітом після смерті [PERSON] За таких обставин, суд вважає, що позов слід задовольнити, визнавши за позивачем право власності на житловий будинок [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON]. Підстави розподілу судових витрат відсутні.

Outcome: approved