Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-23 00:00:00

Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі АТ КБ «ПриватБанк») звернулось до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 19286 грн. 81 коп. та сплачені судові витрати. Згідно ухвали Арбузинського районного суду від 06.11.2018 року провадження у справі відкрито та призначено справу до судового розгляду на 30.11.2018 року. В зв'язку з неявкою сторін в судове засідання, призначене на 30.11.2018 року, розгляд справи відкладено на 13.12.2018 року. У відповідності до ухвали Арбузинського районного суду від 13.12.2018 року позовну заяву АТ КБ «ПриватБанк» на підставі ч. 11 ст. 187 ЦПК України залишено без руху та надано час для усунення недоліків. 08 січня 2019 року АТ КБ «ПриватБанк» усунуто недоліки позовної заяви шляхом подання уточненої позовної заяви. Свої вимоги позивач мотивував тим, що відповідач згідно кредитного договору без номеру, укладеного між сторонами 15.11.2013 року, отримала кредит у розмірі 6300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Посилаючись на вказані обставини, а також на те, що відповідач виконує свої зобов'язання за Договором щодо повернення кредитних коштів неналежним чином, заборгованість за договором станом на 04 жовтня 2018 року складає 19286 грн. 81 коп., з яких 8607 грн. 37 коп. - тіло кредиту, 2907 грн. 34 коп. - відсотки за користування кредитом, 6377 грн. 49 коп. - пені, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 894 грн. 61 коп. - штраф (процентна складова). Позивач просив суд стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та судові витрати. Від представника позивача до судового засідання надійшла заява про слухання справи за його відсутності та надано згоду на винесення заочного рішення у справі. Відповідач будучи належним чином повідомлена про час та місце слухання справи в судове засідання не з'явилась, причини своєї неявки суду не повідомила. Згідно ухвали Арбузинського районного суду від 24.01.2019 року прийнято рішення про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.ст. 280-282 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що 15 листопада 2013 року на підставі заяви [PERSON] остання отримала в ПАТ «ПриватБанк» кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Також сторони домовились, що заява позичальника з пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами, складають договір про надання банківських послуг. Свою згоду [PERSON] висловила у своїй заяві, яку власноручно підписала (а.с. 8). Отже, між сторонами існують зобов`язальні правовідносини, які виникли із кредитного договору, та регулюються главою 71 ЦК України та загальними нормами Цивільного кодексу щодо зобов`язань. Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема з договорів та інших правочинів (п. 1 ст. 11, ч.ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України). Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний, як це передбачено ч. 1 ст. 527 ЦК України, виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За частиною 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника разом з позикою і процентів від її суми, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до наказу № 519 від 21 травня 2018 року назву ПАТ КБ «Приватбанк» змінено на АТ КБ «Приватбанк». Як вбачається з матеріалів справи, відповідач свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконує. Згідно з розрахунком заборгованості, наданим АТ КБ «ПриватБанк» до уточненої позовної заяви (а.с. 49-53) станом на 04 жовтня 2018 року заборгованості за договором становить 19286 грн. 81 коп., з яких 8607 грн. 37 коп. - тіло кредиту, 2907 грн. 34 коп. - відсотки за користування кредитом, 6377 грн. 49 коп. - пені, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 894 грн. 61 коп. - штраф (процентна складова). Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 статті 1049 ЦК України також передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі статтею 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. У разі порушення зобов'язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (стаття 611 ЦК України). Відповідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини боргу позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Враховуючи вищезазначене, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» і стягнути з [PERSON] суму заборгованості за договором кредиту, яка складається з 8607 грн. 37 коп. - тіла кредиту, 2907 грн. 34 коп. - відсотків за користування кредитом, 6377 грн. 49 коп. - нарахованої пені. Щодо позовних вимог про стягнення штрафу (фіксованої частини в розмірі 500,00 грн. та процентної складової в розмірі 894 грн. 61 коп., то суд відмовляє у вказаних вимогах з наступних підстав. Як вбачається з правових позицій, викладених в постановах Верховного суду України від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс15, та від 11 жовтня 2017 року у справі № 6-1374цс17, цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. За таких обставин суд приходить до висновку щодо обґрунтованості позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача 8607 грн. 37 коп. - тіла кредиту, 2907 грн. 34 коп. - відсотків за користування кредитом, 6377 грн. 49 коп. - нарахованої пені, а всього заборгованості в розмірі 17892 грн. 20 коп. Оскільки позовні вимоги публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» підлягають задоволенню частково, а саме: на 92,77 %, тому на підставі ст. 141 ЦПК України сплачені позивачем судові витрати у сумі 1634 грн. 61 коп. судового збору (92,77% від 1762,00 грн.) виходячи з принципу пропорційності до задоволених позовних вимог, слід компенсувати позивачу за рахунок [PERSON]

Outcome: partial