Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-16 00:00:00

[PERSON] та [PERSON]. звернулися в суд з позовом до Омельненської сільської ради Ківерцівського району Волинської області про визнання права власності на спадкове майно. Позивачі свої вимоги обґрунтовують тим, що [INFO] помер їх батько, [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина, а саме: житловий будинок з надвірними господарськими будівлями і спорудами в [ADDRESS] Вони є спадкоємцями за законом і фактично прийняли спадщину після смерті батька, однак не можуть отримати свідоцтво про право власності, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на нерухоме спадкове майно. Інших спадкоємців немає. Просять суд визнати за ними право власності за кожним по 1/2 частині житлового будинку з надвірними господарськими будівлями і спорудами в [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті батька, [PERSON] Позивачі [PERSON] та [PERSON]. в судове засідання не з'явилися, подали до суду заяви, згідно яких позовні вимоги підтримують та просять розгляд справи проводити у їх відсутності /а.с. 28-29/. Представник відповідача від Омельненської сільської ради Ківерцівського району Волинської області в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про визнання заявленого позову та розгляд справи у їх відсутності /а.с. 25/. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши обставини справи та надані докази, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть [NUMBER], актовий запис № 927, виданого 29.05.2003 року відділом РАГС Луцького МУЮ, [PERSON] помер [INFO] /а.с. 5/. Таким чином, на момент відкриття спадщини діяв Цивільний Кодекс України в редакції 1963 року, оскільки часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, тому при вирішенні даного позову слід застосовувати норми даного Кодексу. Статтею 549 ЦК України (редакції 1963 року) визначено, що спадкоємець, який фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, визнається таким, що прийняв спадщину. Згідно довідки Омельненської сільської ради Ківерцівського району Волинської області №115 від 06.05.2015 року, після смерті [PERSON] залишилася спадщина, до складу якої увійшов житловий будинок з надвірними господарськими будівлями і спорудами в [ADDRESS] у фактичне володіння яким, шляхом постійного догляду за будинком та присадибною земельною ділянкою, вступили [PERSON] та [PERSON] /а.с. 7/. Належність вищезгаданого майна померлому [PERSON] підтверджується витягом з погосподарської книги № 3 за 2015 рік Омельненської сільської ради Ківерцівського району Волинської області, актом про відведення в натурі присадибної земельної ділянки для будівництва індивідуального жилого будинку від 20.01.1968 року, архівною довідкою №01-14/Г-106 від 19.05.2015 року /а.с. 6, 8,11/. Відповідно до ст. 527 ЦК України (в редакції 1963 року) спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 524 ЦК України (редакції 1963 року), спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. В силу ч. 1 ст. 529 ЦК України (редакції 1963 року), при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Родинні відносини спадкодавця [PERSON] з позивачами, [PERSON] та [PERSON]., а саме що останні приходиться йому дітьми, підтверджується свідоцтвами про народження [NUMBER] від 20.08.1947 року та [NUMBER] від 23.06.1966 року, а зміна прізвища позивача [PERSON] з [PERSON] на [PERSON] пояснюється її одруженням і присвоєнням після реєстрації шлюбу прізвища чоловіка /а.с. 9-10/. Як вбачається з повідомлення Ківерцівської державної нотаріальної контори № 767/01-16 від 08.07.2015 року та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 40882806 від 08.07.2015 року, після смерті [PERSON], який помер [INFO], ніхто зі спадкоємців не звертався і спадкова справа не заводилася /а.с. 23-24/. Разом з тим, постановою державного нотаріуса Ківерцівської державної нотаріальної контори № 409/02-31 від 08.05.2015 року [PERSON] та [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом у зв'язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове нерухоме майно /а.с. 12/. Відповідно до ст. 328 ЦК України, особи вправі набути право власності на підставах, що не заборонені законом і згідно зі ст. 392 ЦК України, можуть звертатись до суду з позовом про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, оцінивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити та визнати за [PERSON] та [PERSON] право власності, за кожним по 1/2 частині житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], який помер [INFO].

Outcome: approved