overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-30 00:00:00

[PERSON] звернуся\~\~в суд\~\~з позовною\~\~заявою до\~\~ [PERSON] ,\~в\~якій\~просить шлюб\~між\~ним\~та [PERSON] ,\~\~зареєстрований 4\~грудня 2001\~\~року виконавчим\~комітетом Золотолинської\~сільської ради\~\~Костопільського району\~Рівненської\~області\~ за\~актовим\~записом №\~8\~\~розірвати, мотивуючи це відсутністю спільних інтересів з дружиною та взаєморозуміння. Їх шлюб вважає лише формальним, так як особисті відносини між ними фактично припинені. Від шлюбу в них з відповідачем є неповнолітня донька [PERSON] , [INFO] . Позивач [PERSON] твердо переконаний, що збереження шлюбу суперечитиме його інтересам, в зв`язку з чим рахує за необхідне шлюб між ним та відповідачем розірвати. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали з підстав наведених у позовній заяві. Відповідач на\~розгляд справи\~не з`явилася,\~ хоча про\~ час,\~ дату та\~ місце розгляду\~справи була\~завчасно повідомлена\~судовою повісткою. (а.с. 14) Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і дату судового розгляду, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Так як відповідач не з`явилася на судовий розгляд справи, про причини неявки суд не повідомила, хоча була завчасно повідомлена про час, місце і дату розгляду справи в суді, заяви про розгляд справи у її відсутності не надала, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд рахує за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що взаєморозуміння між подружжям відсутнє, заходи для збереження сім`ї сторонами не вживаються, шлюбні відносини сторони не підтримують тривалий час. З викладеного, суд робить висновок, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї є неможливим, оскільки суперечить інтересам позивача. Тому, шлюб, який існує лише юридично, необхідно розірвати. Враховуючи вище викладене, на підставі статей 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-27 00:00:00

[PERSON] звернуся в суд з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить шлюб між ним та [PERSON] , зареєстрований 6 листопада 1982 року Перемилівською сільською радою Млинівського району Рівненської області за актовим записом № 10 - розірвати. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що, з відповідачем не проживають разом протягом останній 16 років. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. За таких обставин, позивач твердо переконаний, що збереження шлюбу неможливе і рахує за необхідне шлюб між ним та відповідачем розірвати. Оскільки відповідач перебуває за межами країни, в добровільному порядку шлюб розірвати неможливо, тому змушений звернутися в суд. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, натомість, його представник, через канцелярію суду подав заяву, в якій просив розгляд справи проводити без участі позивача та його представника, а також зазначив, що його довіритель позовні вимоги підтримує повністю (а.с. 20). Відповідач на розгляд справи не з`явилася, хоча про час, дату та місце розгляду справи була завчасно повідомлена шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет : http://ml.rv.court.gov.ua/sud1712/, про причини неявки суд не повідомила, відзивів на позов, чи пояснень по суті справи, на адресу суду не надіслала (а.с. 19). Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і дату судового розгляду, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Так як відповідач не з`явилася на судовий розгляд справи, про причини неявки суд не повідомила, хоча була завчасно повідомлена про час, місце і дату розгляду справи в суді, заяви про розгляд справи у її відсутності не надала, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд рахує за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що взаєморозуміння між подружжям відсутнє, заходи для збереження сім`ї сторонами не вживаються, шлюбні відносини сторони не підтримують тривалий час. З викладеного, суд робить висновок, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї є неможливим, оскільки суперечить інтересам позивача. Тому, шлюб, який існує лише юридично, необхідно розірвати. Враховуючи вище викладене, на підставі статей 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-08 00:00:00

[PERSON] звернуся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що зареєстрували шлюб 14.12.2013 року. Спільне проживання не склалося. Шлюбні відносини припинені з 23.01.2014 року. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. На примирення не згідний. Просить шлюб розірвати. Позивач подав заяву, згідно якої просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодекс розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 14.12.2013 року сторони зареєстрували шлюб 14.12.2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції, про що складено актовий запис за № 1945. Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За приписами ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Як вбачається з ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, судом встановлено, що позов обґрунтовано належними правовими підставами, а тому він підлягає задоволенню. На підставі наведеного, ст.ст. 104, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-02 00:00:00

[PERSON] звернуся в суд з позовом до відповідача про стягнення завдатку. Свої вимоги обґрунтовує тим, що між нею та відповідачем була укладена усна домовленість щодо виготовлення меблів для кухні з умовою оплати її вартості. Нею було надано відповідачу задаток, а саме: 23.09.2013 року в сумі 6580,00 грн. та 25.09.14 року - в розмірі 3645,00 грн., про що останній написав відповідну розписку. При цьому, [PERSON] пообіцяв виготовити меблі протягом півтора місяця, тобто в строк до 30 жовтня 2013 року. Вказує, що станом на 25.03.2014 року відповідач взяті на себе зобов'язання не виконав, кухню не виготовив і не доставив. На неодноразові звернення з приводу повернення завдатку не реагує. В зв'язку з чим, просить стягнути з відповідача 20450 грн. сплаченого завдатку, тобто в подвійному розмірі та судові витрати по справі. Позивач в судовому засіданні позовну заяву підтримала з підстав, викладених у ній. Просила суд її задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився по невідомій суду причині, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду. А тому суд зі згоди позивача ухвалив проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача в порядку ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши представлені письмові докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] отримав від [PERSON] завдаток на виготовлення кухні в сумі 10225 грн., що підтверджується відповідною розпискою (а.с. ). Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума, що видається кредиторові боржником у рахунок належних договором платежів, підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних із боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Частиною 2 ст. 571 ЦК України передбачено, якщо порушення зобов'язання сталося з вини кредитора, він зобов'язаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості. Зважаючи, що позивачем сплачено завдаток на виконання умов договору, однак відповідач своє зобов'язання щодо виготовлення кухні не виконав, тому з нього слід стягнути суму завдатку в подвійному розмірі, тобто в розмірі 20450 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому вимога позивача про відшкодування відповідачем судових витрат також підлягає до задоволення і з останнього слід стягнути 243,60 грн. судового збору. На підставі ст. ст. 6, 10, 11, 58, 60, 61, 88, 209, 213-215, 224-225 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-12 00:00:00

[PERSON] звернуся в суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 06 червня 1998 року вони зареєстрували шлюб. Від цього шлюбу у подружжя є двоє дітей: син [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Сімейне життя із відповідачем у них не склалося, через сварки вісім років тому відповідачка залишила його і пішла проживати окремо. З тих пір вони проживають окремо. Вважає недоцільно в подальшому зберігати даний шлюб. Позивач в попередньому судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, просив позов задовольнити. Відповідач в попереднє судове засідання не з'явилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнала повністю. Вивчивши матеріали справи, заслухавши позивача по справі, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 06 червня 1998 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], повторно виданим 06.02.2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Гусятинського районного управління юстиції Тернопільської області, про що зроблено відповідний актовий запис за № 05. У сторін по справі від даного шлюбу є двоє дітей: син [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження. Як вбачається із змісту пояснень сторін, шлюб між ними зберегти не можливо. Сімейні відносини, що склались між ними на даний час негативно пливають на них та суперечать їх інтересам. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином судом встановлено, що позивач [PERSON] наполягає на розірванні шлюбу, сімейні відносини, що склались, суперечать інтересам позивача, відносно примирення з відповідачкою позивач заперечує. Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу суперечать інтересам позивача, а тому позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-30 00:00:00

[PERSON] звернуся до суду з заявою про визнання [PERSON], [INFO], недієздатним. Свою заяву мотивує тим, що його син, [PERSON], [INFO], з дитинства страждає розладом психіки, перебуває на диспансерному обліку в Харківському міському психоневрологічному диспансері №3 та проходив курс лікування в Харківської обласної клінічної психіатричної лікарні № 3. З 18 липня 1989 він є інвалідом з дитинства другої групи безстроково, що підтверджується довідкою. Через свою хворобу він не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, а також самостійно задовольняти свої основні життєві потреби, потребує постійного стороннього догляду та опіки. У зв'язку з чим, просить визнати [PERSON], [INFO], недієздатним, встановити опіку над ним та призначити його опікуном. Заявник в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити. Представник Органу опіки та піклування Виконавчого комітету Харківської міської ради проти задоволення заяви не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Ухвалою суду від 15 серпня 2016 року, відповідно до вимог ст. 143 ЦПК України, по справі була призначена стаціонарна судово-психіатрична експертиза для з'ясування питання, чи страждає [PERSON], [INFO], психічною хворобою і чи може він усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Згідно із висновком судово-психіатричного експерта №797 від 26.10.2016 року КЗОЗ «Харківської обласної клінічної психіатричної лікарні №3», [PERSON], [INFO], на теперішній час виявляє ознаки стійкого хронічного психічного розладу у формі помірної розумової відсталості. На теперішній час за своїм психічним станом він не здатний розуміти значення своїх дій та керувати ними. Підстави піддавати сумніву висновки судово-психіатричного експерта №797 від 26.10.2016 року у суду відсутні. Тому, наявні підстави для визнання недієздатним [PERSON], [INFO]. Згідно із ч. 1 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. У своєму поданні від 22.12.2016 року за № 2399/0/161-16 опікунська рада Адміністрації Московського району Харківської міської ради вважає за можливе призначити [PERSON], [INFO], опікуном над недієздатним [PERSON], [INFO]. На підставі викладеного, відповідно до положень ч. 2 ст. 60 ЦК України, враховуючи подання опікунської ради Адміністрації Московського району Харківської міської ради, суд приходить до висновку про можливість задовольнити заяву [PERSON] та призначити його опікуном над недієздатним сином, [PERSON], [INFO].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-10 00:00:00

[PERSON] звернуся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Заявник в судове засідання не з'явився та подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Свої вимоги мотивував тим, що у квітні 2018 року він звернувся до Косівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області із заявою про призначення йому пенсії. 09.08.2017 року комунальною установою «Трудовий архів Косівського району» заявнику видано архівну довідку, де в його прізвищі зроблено помилку і записано, як [PERSON], у зв'язку з такими обставинами він змушений був звернутись до суду і просить заяву задовольнити, через те, що не може отримати пенсію. Пердставник зацікавленої особи Косівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області Атаманюк К.Д. в судове засідання не з'явився та подав до суду заяву в якій просить справу розглядати за його відсутності і не заперечує щодо задоволення вимог заявника. Суд вивчивши матеріали справи прийшов до висновку, що заяву слід задовольнити із слідуючих мотивів: В судовому засіданні встановлено, що прізвище заявника [PERSON], що підтверджується копією його паспорта серії [NUMBER], копією ідентифікаційного коду, та копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 5, 6, 8). А з копії архівної довідки комунальної установи «Трудовий архів Косівського району» за № 627 від 09.08.2018 року видно, що вона видана на прізвище [PERSON], тобто допущено помилку в написанні прізвища (а.с. 7); Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 п.6 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактуналежності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. На підставі наведеного ст.ст. 15, 24, 28 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-17 00:00:00

[PERSON] звернуся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Заявниця [PERSON] в судовому засіданні заяву підтримала та суду пояснила, що 14.08.2019 року вона звернулася до УГ ПФУ в Івано-Франківській області із заявою про призначення пенсії, однак їй відмовлено у зв`язку із розбіжностями в документах поданих нею. Так в архівних довідках виданих 14.08.2019 року комунальною установою «Трудовий архів Косівського району» про стаж роботи та заробітну плату її прізвище помилково записане « [PERSON] » без апострофа. Також така ж помилка вказана в довідці Фізкультурно-спортивного товариства «Динамо», а в трудовій книжці невірно вказано дату її народження [INFO] року, а повинно бути 02.06.1960 року. У зв`язку з вищенаведеним, вона просить її заяву задовольнити. Представник зацікавленої особи головного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області Сторощук Н.Д. в судовому засіданні не заперечила, щодо задоволення даної заяви. Суд вислухавши сторони та вивчивши матеріали справи прийшов до висновку, що заяву слід задовольнити із слідуючих мотивів: В судовому засіданні встановлено, що прізвище заявника « [PERSON] », що підтверджується копією його паспорта серії [NUMBER] , копією ідентифікаційного коду, та (а.с. 5-7). А з копій архівних довідок комунальної установи «Трудовий архів Косівського району» за №№ Г-84, Г-85, Г-86 від 14.08.2019 року, та копії довідки № 4 виданої Фізкультурно-спортивним товариством «Динамо», видно, що її прізвище записане « [PERSON] », тобто допущено помилку в написанні прізвища (а.с. 10-12); Також копією трудової книжки серії [NUMBER] підтверджується те, що в ній не вірно вказано дату народження заявниці, де вказано 04.06.1960 року, а повинно бути 02.06.1960 року (а.с. 13). Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 п.6 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактуналежності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. На підставі наведеного ст.ст. 15, 24, 28 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-21 00:00:00

[PERSON] звернуся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Представник заявника [PERSON] в судове засідання не з`явилася та подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Вимоги заявника мотивувала тим, що він є [PERSON] , згідно свідоцтва про народження. 29.03.2019 року він звернувся до Косіського ОУПФ для призначення пенсії, однак при вивченні документів було виявлено, що в його трудовій книжці, а також довідці його прізвище помилково записане « [PERSON] », у зв`язку з такими обставинами він змушений був звернутись до суду і просить заяву задовольнити, через те, що не може отримати пенсію. Представник зацікавленої особи Косівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області Дідух Н.М. в судове засідання не з`явилася та подала до суду заяву в якій просить справу розглядати за її відсутності і не заперечує щодо задоволення вимог заявника. Суд вивчивши матеріали справи прийшов до висновку, що заяву слід задовольнити із слідуючих мотивів: В судовому засіданні встановлено, що прізвище заявника « [PERSON] », що підтверджується копією його паспорта серії [NUMBER] , копією ідентифікаційного коду, та копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 5, 6). А з копій архівних довідок комунальної установи «Трудовий архів Косівського району» за № 111 та [NUMBER] від 26.02.2019 року, трудової книжки серії [NUMBER] та довідки «Івано-Франківським академічним театром ляльок», № 02 від 21.02.20198 року видно, що його прізвище записане « [PERSON] », тобто допущено помилку в написанні прізвища (а.с. 7-9); Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 п.6 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактуналежності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. На підставі наведеного ст.ст. 15, 24, 28 ЦК України та

Outcome: approved