Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-09 00:00:00

[PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER]) звернувся в суд з позовом до Незвиської сільської ради про визнання за ним права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований по вул. Галицька,40 в с. Незвисько Городенківського району Івано-Франківської області. Позовні вимоги мотивовані тим, що [PERSON] мав у приватній власності житловий будинок з господарськими будівлями по вул. Галицька,40 в с. Незвисько Городенківського району, що стверджено довідкою Незвиської сільської ради та свідоцтвом на право особистої власності на житловий будинок, за яким даний житловий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами в цілому належав на праві приватної власності колгоспному двору, головою якого був [PERSON] Відповідно до заповіту [PERSON] усе своє майно заповів позивачу. 10 серпня 2015 року [PERSON] помер. Після його смерті позивач звернувся до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Постановою нотаріуса від 27.03.2017 року позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у звязку з тим, що в господарстві між членами бувшого колгоспного двору частки не визначені. Звітом про оцінку житлового будинку стверджено, що вартість житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться по вул. Галицька,40 в с. Незвисько становить 79668,00 грн. Сторони, їх представники в судове засідання не зявилися. Подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності. Представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Незвиська сільська рада не заперечує проти узаконення будівель, які знаходяться в с. Незвисько по вул. Галицька (колишня Леніна), 40 Городенківського району Івано-Франківської області та визнання на них право власності за [PERSON]. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2004 р.) визначено: якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обовязків, що виникли з моменту набрання ним чинності. За ст.ст. 120,123,563 ЦК УРСР (1963 р.), майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Відповідно до розяснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 р. № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності. Копією Свідоцтва на право особистої власності на будинковолодіння від 8 лютого 1989 р., виданого виконавчим комітетом Городенківської районної [PERSON] народних депутатів на підставі рішення виконкому Городенківської районної [PERSON] народних депутатів № 148 від 10 серпня 1988 р., посвідчено, що в цілому будинковолодіння, яке складається із житлового будинку та господарських будівель і споруд, який розташований в с. Незвисько по вул. Леніна,40 - дійсно належить колгоспному двору, головою якого є [PERSON]. Довідкою № 140, виданою 13.02.2017 року Незвиською сільською радою доводиться, що станом на 15.04.1991 року в житловому будинку по вул. Галицька,40 в с. Незвисько були зареєстровані: голова колгоспного двору [PERSON], [INFO] та дружина голови колгоспного двору [PERSON], [INFO] Копією дублікату заповіту, посвідченого 21 грудня 1999 р. секретарем виконкому Незвиської сільської ради стверджується, що [PERSON], що мешкає в с. Незвисько Городенківського району Івано-Франківської області, все своє майно, в тому числі житловий будинок, стайню, землю, всі цінні папери, майнові і земельні сертифікати, все, що йому належатиме за законом, - заповів [PERSON]. Дружина [PERSON] - [PERSON], померла 15 грудня 2014 р. у віці 77 років в с. Незвисько Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 27 від 15 грудня 2014р., що стверджується копією свідоцтва про смерть серії І-НМ № 197951, виданого 15 грудня 2014 р. Незвиською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області. На день її смерті в житловому будинку були зареєстровані: чоловік [PERSON], [INFO] та племінник [PERSON], 24.03.1979р.н., що доводиться довідкою № 401 виданою 20.04.2017 року Незвиською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області. [PERSON] помер 10 серпня 2015 р. у віці 78 років в с. Незвисько Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 14 від 12 серпня 2015 р., що стверджується копією свідоцтва про смерть серії І-НМ № 214376, виданого 12 серпня 2015 р. Незвиською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області. Внаслідок його смерті відкрилася спадщина. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України прийняття спадщини - це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Ч.1 ст.1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. До спадкового майна померлого [PERSON] належить житловий будинок по вул. Галицька,40 в с. Незвисько Городенківського району Івано-Франківської області. Довідкою № 141, виданою 13.02.2017р. Незвиською сільською радою стверджено, що [PERSON], [INFO], який помер 10.08.2015 року, був зареєстрований в [INFO], і на момент смерті в господарстві разом із ним був зареєстрований [PERSON], [INFO] Наведене свідчить про те, що позивач [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON]. Відповідно до ч. 1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. З постанови приватного нотаріуса Городенківського районного нотаріального округу [PERSON] від 27.03.2017 р. про відмову у вчиненні нотаріальної дії встановлено, що позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок по вул. Галицька,40 в с. Незвисько Городенківського району Івано-Франківської області з посиланням на те, що [PERSON] надано документи, які підтверджують право власності на вищезгаданий житловий будинок, видані на імя спадкодавця [PERSON], як голові колгоспного двору, що позбавляє можливості нотаріуса визначити його частку в житловому будинку та відповідно видати свідоцтво про право на спадщину на даний житловий будинок. З технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок № 40 по вул. Галицька в с. Незвисько встановлено, що житловий будинок збудований в 1960, 1972 р.р., інші господарські будівлі збудовані в 1960, 1965, 1975, 1980 роках. Як вбачається із звіту про оцінку житлового будинку № 14032017_00119, складеного 14.03.2017 року, ринкова вартість житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: с. Незвисько вул. Галицька,40 Городенківського району Івано-Франківської області становить 79668 грн. Довідкою № 402, виданою 20.04.2017 року Незвиською сільською радою доводиться, що житловий будинок, що належав [PERSON], [INFO], який помер 12.08.2015 р., знаходиться в с. Незвисько по вул. Галицька ( колишня Леніна), 40. Статтею 317 Цивільного кодексу України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Передбачених згаданою статтею підстав неправомірності набуття позивачем, як спадкоємцем за заповітом, права власності на будинок з господарськими будівлями і спорудами судом не встановлено, відповідач позов визнає, тому суд приходить до переконання, що є підстави для задоволення позовних вимог. На підставі ст.ст. 316, 317, 325, 328, 392, 1216, 1217, 1222, 1223, 1233, 1268-1270, 1296-1297 ЦК України,

Outcome: approved