Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-15 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до Харківської міської ради Харківської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом на 2/9 частки житлового будинку з відповідною часткою надвірних будівель, що розташований за адресою: [ADDRESS], після померлої [INFO] [PERSON] та на 2/9 частки житлового будинку з відповідною часткою надвірних будівель, що розташований за адресою: [ADDRESS], після померлої [INFO] [PERSON] . В обґрунтовування позову посилається на те, що [INFO] померла [PERSON], якій належали на праві власності 2/3 частки житлового будинку з відповідною часткою надвірних будівель, що розташований за адресою: [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 04 червня 1945 року за р. № 5049/5. Спадкоємцями були ії доньки - [PERSON], [PERSON], [PERSON], які набули право власності на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 18 травня 1973 року Дев'ятою Харківською Державною нотаріальною конторою. Вказує, що вона є рідною онукою [PERSON], яка померла [INFO]. На підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 03 листопада 2010 року, вона набула право власності на 2/9 частки зазначеного домоволодіння. [PERSON] померла [INFO], спадкоємцем якої є її син [PERSON], який прийняв спадщину після матері, оскільки фактично вступив в володіння майном з [INFO], з дня проживання в будинку. [INFO] [PERSON] помер. Спадкоєці першої черги після померлого [PERSON] відсутні. Спадкоємцем п'ятої черги є вона, яка фактично прийняла спадщину , оскільки постійно проживала зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. [INFO] померла [PERSON]. Згідно ст.. 529 ЦК Української РСР в редакції 1963 року, спадкоємців першої черги не було. В силу ст.. 530 ЦК Української РСР в редакції 1963 року спадкоємцем другої черги була [PERSON], її рідна сестра, яка фактично вступила в володіння майном, оскільки постійно проживала разом з нею, взяла та розпорядилась речами спадкодавця. Для оформлення спадщини, вона звернулась до нотаріальної контори, але ій було відмовлено у видачи свідоцтва про право на спадщину на 4/9 часток, що підтверджується листом № 196/01-16 від 23.04.2014 року. Позивач та її представник в судове засідання не з'явились, , надавши суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, на позовних вимогах наполягала. Представник відповідача - Харківської місько ради Харківської області, до суду не прибув, надав пояснення відповідно до яких просить ухвалити законне та обґрунтоване рішення, яке не буде порушувати права та інтереси третіх осіб. Просить розглянути справу без його участі. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1258 ЦК України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Статтею 1265 ЦК України встановлено, що у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. Згідно ч.ч. 1-3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Частиною 5 даної статті визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. В силу ч.3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст.. 530 ЦК Української РСР в редакції 1963 року, при відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга). Статтею 548 ЦК Української РСР в редакції 1963 року, визначено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно ч.ч.1,2 ст. 549 ЦК Української РСР в редакції 1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1)якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. З досліджених матеріалів справи вбачається, що [INFO] померла [PERSON], якій належали на праві власності 2/3 частки житлового будинку з відповідною часткою надвірних будівель, що розташований за адресою: [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 04 червня 1945 року за р. № 5049/5. Ії спадкоємцями були [PERSON], [PERSON], [PERSON], які набули право власності на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 18 травня 1973 року Дев'ятою Харківською Державною нотаріальною конторою (а.с. 9,10). Згідно довідок КП «Жилкомсервіс» дільниці № 44 від 29 квітня 2010 року та копії будинкової книги, вищезазначені спадкоємці постійно проживали за адресою: [ADDRESS]. Згідно копії акту про смерть № 3753 від 10 травня 1984 року, [PERSON] померла [INFO] (а.с. 123) Згідно копії акту про смерть № 3314 від 26 лютого 1993 року, [PERSON] померла [INFO] (а.с. 76) Згідно інформації наданої п'ятою Харківською державною нотаріальною конторою від 16 січня 2015 року за № 70/01-16 та інформаційних довідок за № 39372638, № 39372616, № 39372164, № 39372176 з Спадкового реєстру, після померлих [PERSON] та [PERSON], заяви про прийняття спадщини або відмови від спадщини не подавались, спадкові справи не заводились, заповіти не складались (а.с. 128-132). Позивач прийняла спадщину на підставі заповіту, зареєстрованого 12.12.1988 року за № 1-3203. після [PERSON], яка померла [INFO]. На підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 03 листопада 2010 року, вона набула право власності на 2/9 частки зазначеного домоволодіння (а.с.6,10). [PERSON] померла [INFO], спадкоємцем якої є її син [PERSON], який [INFO] помер (а.с.71, 93-97). [PERSON] фактично став проживати за адресою: [ADDRESS] з [INFO], тобто після спливу шести місяців після смерті матері [PERSON], що підтверджується копією будинкової книги (а.с. 100,101), тому в силу ч.ч.1,2 ст. 549 ЦК Української РСР в редакції 1963 року спадщину не прийняв. Таким чином, право на спадщину після померлої [PERSON] перейшло до ії сестер [PERSON] та [PERSON], спадкоємців другої черги, по 1/9 частки на вищезазначене домоволодіння. [INFO] померла [PERSON]. Чоловік [PERSON] - [PERSON] помер [INFO]. Згідно ст.. 529 ЦК Української РСР в редакції 1963 року, спадкоємців першої черги не було. В силу ст.. 530 ЦК Української РСР в редакції 1963 року спадкоємцем другої черги була [PERSON], її рідна сестра, яка фактично вступила в володіння майном, оскільки постійно проживала разом з нею. Таким чином [PERSON] прийняла спадщину після померлих сестер [PERSON] та [PERSON], проте не оформила належним чином спадкові права. Після смерті [PERSON], позивач прийняла спадщину на підставі заповіту, тому суд вважає, що до позивача перейшло право на спадщину, яка належала [PERSON] та [PERSON]. Згідно копії технічного паспорту на спірний будинок, загальна площа будинку складає 112,7 кв.м., житлова площа складає 73,3 кв.м. (а.с. 21,25) Фактично [PERSON] спадщину прийняла, оформити нотаріально не має можливості через те, що за життя спадкодавець не встиг оформити своє право власності на частину будинку та отримати на нього правовстановлюючі документи. За цих обставин позивач не має перешкод для прийняття спадщини, дане рішення є правовстановлюючим документом для реєстрації права власності на нерухоме майно.

Outcome: approved