Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

[PERSON] у січні 2014 року звернулася до суду із зазначеним позовом, мотивуючи вимоги тим, що хоча вона і не перебувала у шлюбі з відповідачем, але в них є спільна дитина - донька [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачкою. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, у зв'язку з чим, просила стягнути з нього на свою користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивачка у судове засідання не з'явилася, про місце, дату та час розгляду справи сповіщена належним чином, надавала суду заяву в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує та просить справу розглянути у її відсутність. Відповідач у судове засідання не з'явився, про місце, дату та час слухання справи судом двічі направлялися повістки, але вони поверталися з пошти «за даною адресою не проживає». Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 74 ЦПК України судова повістка фізичним особам надсилається за адресою їх місця проживання чи перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за зареєстрованим місцем проживання, вважається, що судовий виклик або повідомлення вручене їм належним чином. З огляду на це, відповідно до положень ст.ст. 224, 225 ч.1 ЦПК України, суд розглядає справу при винесенні заочного рішення. Цивільна справа розглядається на підставі ч.2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі її фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до вимог статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. З цієї норми Закону випливає, що обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька дитини, обов'язком особистим, індивідуальним. Судом встановлено, що відповідач у справі є рідним батьком малолітньої дитини - доньки [PERSON], [INFO], про що свідчить запис у Свідоцтві про народження дитини серії [NUMBER] (а.с.6). З довідки, виданої виконавчим комітетом Прудівської сільської ради Совєтського району АР Крим за вих. № 73 від 16 січня 2014 року, вбачається, що дитина проживає разом із позивачкою (а.с.7). На теперішній час відповідач добровільно не надає позивачці матеріальної допомоги на утримання дитини, у зв'язку із чим позивачка не в змозі утримувати сина і забезпечувати для нього нормальний життєвий рівень. При визначенні розміру аліментів, які стягуються з відповідача на утримання дитини, суд вважає за необхідне, виходячи з принципів справедливості, добросовісності та розумності, які є одними з загальних засад регулювання сімейних відносин, стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. При цьому, погоджується із обраним позивачкою способом визначення аліментів на утримання дитини у частці від заробітку (доходу), оскільки це відповідає обставинам справи та не суперечить підставам його призначення які зазначені у ст. 184 СК України. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно із штампом пошти позивачка направила позов до суду 28 січня 2014 року. Таким чином, з оглядом на вищевказану норму закону, аліменти потрібно стягувати з відповідача, починаючи з 28 січня 2014 року. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до положень статті 214 ЦПК України суд, під час ухвалення рішення вирішує, у тому числі, і питання щодо розподілу між сторонами судових витрат і вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 243 гривні 60 копійок. На підставі вищенаведеного, статей 180-183, 191 ч. 1 СК України,

Outcome: approved