Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-10 00:00:00

[PERSON] предявила позов до Немиринецької сільської ради Старокостянтинівського району про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом, посилаючись на те, що 31 травня 2015 року померла її мати [PERSON], якій належала земельна ділянка площею 2.11 га на підставі державного акта про право власності на земельну ділянку серії РІ №757195, виданого Немиринецькою сільською радою Старокостянтинівського району 19 червня 2003 року, та 1/2 частина земельної ділянки площею 2.1078 га, кадастровий номер 6824286200:05:019:0086, відповідно до державного акта про право власності на земельну ділянку серії ЯМ №869900, виданого Старокостянтинівською районною державною адміністрацією 4 жовтня 2012 року на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 14 червня 2012 року. Після смерті [PERSON] вона як спадкоємець за заповітом, посвідченим секретарем Немиринецької сільської ради 9 лютого 2011 року, прийняла спадщину шляхом подачі до державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. Постановами державного нотаріуса від 12 квітня і 25 травня 2016 року їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом із-за втрати державного акта про право власності на земельну ділянку серії РІ №757195, а щодо земельної ділянки площею 2.1078 га із-за не визначення часток її співвласників. Оскільки іншим шляхом оформити право власності на спадкове майно неможливо, тому позивачка просить задовольнити її вимоги. Представники сторін в судове засідання не зявилися, однак подали письмові заяви, в яких просять справу розглянути без їх участі. Представник позивачки позовні вимоги підтримала, представник відповідача позов визнав. Згідно з ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути заяву у відсутності сторін на підставі наявних у ній доказів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 31 травня 2015 року померла мати позивачки [PERSON], якій належала земельна ділянка площею 2.11 га на підставі державного акта про право власності на земельну ділянку серії РІ №757195, виданого Немиринецькою сільською радою Старокостянтинівського району 19 червня 2003 року, та 1/2 частина земельної ділянки площею 2.1078 га, кадастровий номер 6824286200:05:019:0086, відповідно до державного акта про право власності на земельну ділянку серії ЯМ №869900, виданого Старокостянтинівською районною державною адміністрацією 4 жовтня 2012 року на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 14 червня 2012 року. Після смерті [PERSON] позивачка як спадкоємець за заповітом, посвідченим секретарем Немиринецької сільської ради 9 лютого 2011 року, прийняла спадщину шляхом подачі до державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. Постановами державного нотаріуса від 12 квітня і 25 травня 2016 року позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом із-за втрати державного акта про право власності на земельну ділянку серії РІ №757195, а щодо земельної ділянки площею 2.1078 га із-за не визначення часток її співвласників. Зазначені обставини підтверджуються спадковою справою до майна померлої 31 травня 2015 року [PERSON], свідоцтвами про народження, одруження та смерті, заповітом від 9 лютого 2011 року, ксерокопіями державних актів про право власності на земельну ділянку серії РІ №757195 та серії ЯМ №869900, Відповідно до вимог ст.1216-1218, 1223 ч.1,3, 1225 ч.1, 1268 ч.1,5, 1269 ч.1, 1270 ч.1 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. [PERSON] на спадкування мають особи, визначені у заповіті. [PERSON] на спадкування виникає у день відкриття спадщини. [PERSON] власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Враховуючи, що позивачка у встановленому законом порядку прийняла спадщину після смерті матері [PERSON], тому її позовні вимоги слід задовольнити. На підставі ст. 1216-1218, 1223, 1225 ч.1, 1268 ч.1,5, 1269 ч.1, 1270 ч.1 ЦК України,

Outcome: approved