Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-04 00:00:00

[PERSON] позов мотивує тим, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 жовтня 2009 року стягнуто з [PERSON] в користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], аліменти, в твердій грошовій сумі 400 грн. місячно, до досягнення дитиною повноліття. 21.01.2010 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області видано виконавчий лист на підставі вищезгаданого рішення. 25.04.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції у Волинській області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (після реєстрації шлюбу - [PERSON]). Сума стягнутих аліментів на утримання доньки є недостатньою, зважаючи на ріст цін у країні та суттєве збільшення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати, а також те, що відповідач несвоєчасно та не в повному розмірі сплачує аліменти. Посилається на те, що згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 року , внесено зміни до ч. 2 ст. 182 СК України, якими мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно довідки форми ОК-5 Пенсійного фонду України від 13.12.2017 року [PERSON] з вересня 2017 року не отримує жодних доходів, тобто вона втратила роботу, а отже суттєво змінився її фінансовий стан. З урахуванням наведеного, позивач просить суд збільшити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON], [INFO], в її користь на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], до 1200 (однієї тисячі двісті) грн. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав , наведених у позовній заяві, та пояснила , що з дати ухвалення рішення про стягнення аліментів змінився її матеріальний та сімейний стан, оскільки вона зареєструвала шлюб з [PERSON], від даного шлюбу народила дитину. На даний час ніде не працює, а отже змінився її матеріальний стан. Відповідач в судове засідання не зявився, просив розгляд справи проводити за його відсутності, та подав суду відзив на позовну заяву, згідно з яким просив відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що аліменти він сплачує по мірі отримання прибутків, оскільки не має достатніх стабільних доходів, до того ж має на утриманні малолітню дитину, [PERSON], 04.03.2017 року, непрацездатну матір, [PERSON], яка є пенсіонером, інвалідом III групи, а також батька передпенсійного віку, тому не має змоги сплачувати аліменти у заявленому розмірі. Відповідач зазначає, що позивач жодним чином не довела, що її матеріальне становище чи сімейний стан погіршилися, а також, що таке становище у нього покращилося, оскільки у нього навпаки збільшилися витрати на утримання членів сімї, що не дає підстав у застосуванні положень ч. 1 ст. 192 СК України. Він не заперечує сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої доньки, [PERSON], [INFO], проте, враховуючи його сімейний стан та матеріальне становище на даний час, не може сплачувати аліменти у збільшеному розмірі, тому стягнення заявленого розміру аліментів призведе до скрутного матеріального становища його сімї. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. З копії свідоцтва про шлюб серії І-ЕГ № 087849 від 25 квітня 2014 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області, вбачається, що позивач [PERSON] змінила прізвище з «Климчук» на «Цекут», після одруження з [PERSON] , 25 квітня 2014 року. (а.с.3) Від цього шлюбу народилась дитина [PERSON], [INFO]. Як слідує з матеріалів справи, рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 жовтня 2009 року у справі № 2-5800/2009 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, стягнуто з [PERSON], [INFO], в користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], аліменти в твердій грошовій сумі 400 (чотириста) гривень, щомісячно, починаючи з 08 липня 2009 року і до досягнення нею повноліття. При визначенні такого розміру аліментів суд виходив з прожиткового мінімуму, встановленого\~Законом України «Про державний бюджет України на 2010 рік», положень ч.2\~ст.182 СК України\~та врахував, існуючі на той час фактичні обставини у кожної із сторін, зокрема, відсутність довідки відповідача про розмір заробітної плати. Відповідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч.3 ст.181, ст.ст.183,\~184 СК України). Згідно ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи зміст ст.ст.\~181,\~192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Погіршення матеріального становища матері може бути підставою для її вимоги про збільшення розміру аліментів. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як слідує із змісту ч.ч. 1, 2 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, визначаючи змінений розмір стягуваних аліментів, суд враховує зміну сімейного та матеріального стану позивача, та відповідача інші обставини, що мають істотне значення, зокрема, розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що становить на даний час 930грн. Разом з тим, судом встановлено, що відповідач може сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої доньки в збільшеному розмірі. Суд не приймає до уваги посилання відповідача на те, що у нього на утриманні перебуває матір пенсійного віку та батько передпенсійного віку, а тому він не взмозі сплачувати аліменти у збільшеному розмірі , оскільки відповідачем не надано суду доказів про те, що його батьки потребують матеріальної допомоги від нього на даний час. Однак, суд, при ухваленні рішення по даній справі, приймає до уваги наявність у відповідача на утриманні малолітньої дитини. З врахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, а тому слід змінити розмір стягуваних аліментів, та стягувати з відповідача в користь позивача на утримання неповнолітньої дитини аліменти у розмірі 930грн., щомісячно, до досягнення останньою повноліття. В звязку з тим, що спір доведено до суду з вини відповідача, позов задоволено, витрати по сплаті судового збору в розмірі 704,80 грн. слід стягнути з відповідача в дохід держави у відповідності до ст.141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір».

Outcome: partial