Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-07 00:00:00

Адвокат Радамовський М.М., діючи в інтересах позивачки [PERSON] , звернувся до Сокирянського районного суду Чернівецької області з вищевказаним позовом. Обґрунтовуючи позовні вимоги посилався на те, що 26 липня 2011 року між позивачкою та відповідачем укладено шлюб, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сокирянського районного управління юстиції Чернівецької області, за актовим записом №54. За час перебування у шлюбі у них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають разом із позивачкою та знаходяться на її утриманні. Рішенням Сокирянського районного суду Чернівецької області від 16.01.2019 року шлюб розірвано. З часу припинення сімейних відносин і до теперішнього часу відповідач, як батько дітей не надає матеріальної та фінансової допомоги, не приймає участі у їх вихованні та не виконує своїх батьківських обов`язків. На даний час [PERSON] офіційно не працює, так як перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років сином, [PERSON] , [INFO] , який народився від шлюбу з [PERSON] . Просив стягнути з відповідача аліменти на користь [PERSON] на утримання малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходів), щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, від дати подання позову до досягнення дітьми повноліття. В судове засідання позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] не з`явилися, однак позивачка подала до суду заяву про проведення судового засідання без її присутності та без присутності її представника, позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з`явився, подав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав повністю та не заперечив проти їх задоволення, просив розглянути справу без його присутності. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 05.08.2011 року та серії [NUMBER] від 25.10.2011 року. Рішенням Сокирянського районного суду Чернівецької області від 16.01.2019 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 26.07.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сокирянського районного управління юстиції Чернівецької області за актовим записом №54 розірвано. З копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 06.08.2019 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Сокирянському району та місту Новодністровську Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області встановлено, що 06.08.2019 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, за актовим записом №85, прізвище після державної реєстрації шлюбу чоловіка та дружини « [PERSON] ». Згідно довідок виконавчого комітету Олексіївської сільської ради Сокирянського району Чернівецької області за №332 та №33211 від 09.06.2020 року позивачка [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] і до складу її сім`ї входять, зокрема [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які спільно проживають з нею. Відповідач ухиляється від надання позивачці матеріальної допомоги на утримання дітей в добровільному порядку. Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як передбачено статтею 181 Сімейного кодексу України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України при призначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Згідно ч.1 ст.183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. З урахуванням обставин, передбачених ст.182 СК України, які мають значення при визначенні розміру аліментів, є підстави вважати, що відповідач зобов`язаний та спроможний сплачувати на користь позивачки аліменти на дітей у розмірі 1/3 частки всіх видів його заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як передбачено ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. За таких обставин, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, тому його слід прийняти, а позовні вимоги задовольнити. При цьому, суд вважає, що з відповідача у відповідності до положень ч.6 ст.141 ЦПК України слід стягнути судовий збір на користь держави в розмірі 840 грн. 80 коп., оскільки позивачка була звільнений від його сплати при подачі позову відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір». Враховуючи наведене, ст.ст.180,181,182,183,191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved