Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-12 00:00:00

[PERSON] у листопаді 2017 року звернувся до Деснянського районного суду м.Києва з позовом до Державної служби зайнятості (Центральний апарат) про скасування дисциплінарного стягнення (догани). В обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] вказує, що він з липня 2015 року перебуває у трудових відносинах з відповідачем та займає посаду заступника голови Державної служби зайнятості (Центрального апарату) (далі - Служба). Наказом в.о. голови Служби - [PERSON] від 10.11.2017 за №295-к «Про оголошення догани [PERSON].» позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено дисциплінарне стягнення у виді догани за неналежне виконання посадових обов'язків. Згідно змісту даного наказу таке стягнення було накладено на нього за те, що останній без відома та дозволу керівництва був відсутній без поважних причин на робочому місці 10-11 жовтня 2017 року протягом тривалого часу, а також в порушення доручень в.о. голови Служби від 14.04.2017 №357/07/24-17 та №358/07/24-17 без відома та погодження з в.о. голови 10.10.2017 самовільно залишив своє робоче місце для прийняття участі у незапланованих заходах, що не були внесені в Графік робочих заходів заступників голови Служби, з використанням службового автомобіля, в тому числі для власних потреб. Однак із накладеним стягненням позивач категорично не згоден, та вважає вищевказаний наказ таким, що не відповідає діючому законодавству зокрема з тих підстав, що його не було ознайомлено із складеними відповідними працівниками відповідача актами про його відсутність на роботі та доповідною запискою начальника юридичного управління Служби - Кікіни С.О. При цьому, всупереч викладеним у наказі обставинам позивач вказує, що ним відповідачу перед притягненням до дисциплінарної відповідальності було надано письмові пояснення з повідомленням про те, що 10.10.2017 він перебував у лікаря, а також мав зустріч з експертом та роботодавцями, а 11.10.2017 - перебував на роботі. Таким чином у позивача існували поважні причини відсутності на роботі протягом певного періоду часу 10.10.2017, а відтак ним, у відповідності до п.9.4 діючих Правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників Державної служби зайнятості (Центрального апарату), не було порушено трудової дисципліни, у зв'язку із чим застосування до нього дисциплінарного стягнення у вигляді оголошеної догани є незаконним та таким, що порушує вимоги ст.147 КЗпП України. Окрім цього, як на підставу своїх позовних вимог [PERSON] вказує, що мотивування роботодавця при накладенні на нього дисциплінарного стягнення саме в частині, де зазначено, що позивачем в порушення доручень в.о. голови Служби від 14.04.2017 за №357/07/24-17 та №358/07/24-17 без відома та погодження з останнім було самовільно залишено своє робоче місце для прийняття участі у незапланованих заходах, що не були внесені в Графік робочих заходів заступників голови Служби, не відповідає дійсності, оскільки 10.10.2017 позивач не проводив жодних виїзних зустрічей, а тому у нього не було потреби у погодженні їх з в.о.голови Служби - [PERSON] Разом з тим, із вищевказаними дорученнями від 14.04.2017 позивач не був ознайомлений. При цьому, підсумовуючи викладене у позовній заяві, позивач вказав на те, що в.о. голови Державної служби зайнятості (Центрального апарату) [PERSON], при винесенні наказу від 10.11.2017 за №295-к «Про оголошення догани [PERSON].», не мав повноважень стосовно застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді догани, оскільки відповідно до Положення про державну службу зайнятості, затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України від 15.12.2016 за №1543, не існує такої посади як «Голова Державної служби зайнятості (керівник Центрального апарату)», в той час як згідно вказаного Положення передбачена посада - «Голова Центрального апарату Державної служби зайнятості». А відтак, враховуючи вищевикладене, позивач вважав застосування до нього дисциплінарного стягнення у вигляді оголошеної догани необґрунтованим та протиправним, винесений в.о. голови Служби наказ незаконним, у зв'язку із чим змушений звертатись до суду із вказаним позовом, відповідно до вимог якого просив суд скасувати наказ Державної служби зайнятості (Центрального апарату) від 10.11.2017 за №295-к «Про оголошення догани [PERSON].», а також стягнути з відповідача на його користь понесені судові витрати. Ухвалою судді Деснянського районного суду м.Києва від 27.11.2017 було відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в судовому засіданні. 15 грудня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 року №2147-VIII. Вказаним Законом введено в дію нову редакцію Цивільно-процесуального кодексу України. Згідно п.9 ч.1 Перехідних Положень (розділ ХІІ) справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.01.2018, у зв'язку із звільненням судді [PERSON]., справу було передано на розгляд новому складу суду - головуючому Зотько Т.А. На підставі ухвали суду, що була внесена до протоколу судового засідання від 23.01.2018, та у відповідності до положень ч.12 ст.33 ЦПК України, розгляд вказаної справи було розпочато з початку зі стадії підготовчого провадження, оскільки відповідно до положень ст.173 ЦПК України (в редакції до 15.12.2017), розгляд даної справи по суті попереднім складом суду не розпочинався. В ході підготовчого розгляду справи судом, сторонами по справі було подано наступні заяви по суті справи - відзив відповідача на позовну заяву, відповідь позивача на відзив, а також заперечення відповідача на вказану відповідь. У поданому стороною відповідача в особі в.о. голови Державної служби зайнятості (Центрального апарату) - [PERSON] відзиві на позовну заяву [PERSON], зазначено, що відповідач не визнає пред'явленого останнім позову, вважає заявлені ним вимоги безпідставними, викладені у позовні заяві доводи - необґрунтованими та такими, що спростовуються зокрема тим, що позивачем дійсно було порушено вимоги Колективного договору Державної служби зайнятості (Центрального апарату) на 2015-2017 роки, схваленого зборами трудового колективу Служби, а також Правил внутрішнього трудового розпорядку Служби, оскільки останній 10 та 11 жовтня 2017 року був відсутнім на роботі, та про що відповідними працівниками Служби було складені акти про відсутність [PERSON] на робочому місці як 10.10.2017 так і 11.10.2017. На підтвердження зазначених обставин Управлінням організації матеріально-технічного забезпечення було переглянуто відеозаписи камери відеоспостереження приміщення Служби, у зв'язку із чим було встановлено факти відсутності позивача на робочому місці 10.10.2017 та 11.10.2017 протягом певного періоду часу. При цьому, надані позивачем письмові пояснення та надані на їх підтвердження докази, у керівництва викликали сумніви щодо їх достовірності, з урахуванням інших встановлених в ході проведеної перевірки обставин, а саме з наданих показань водія Служби - [PERSON], який здійснював під керівництвом позивача маршрут на службовому автомобілі, пояснювальної записки та маршрутного листа (підписаного в тому числі і позивачем). При цьому, як зазначено у відзиві, [PERSON] самовільно у робочий час без відома та погодження керівництва, а також для власних потреб залишив своє робоче місце для прийняття участі у круглому столі, який 10.10.2017 було організовано ТОВ «Ліга Закон» та проведено у той період часу в який позивач був відсутнім на роботі, а також згідно наданої ним медичної довідки перебував на лікуванні в Медичному центрі ТОВ «Троянда», окрім цього про наявні підстави та причини своєї відсутності позивач керівництву жодним чином не повідомив. Окрім зазначеного вище, стороною відповідача також було надано у відзиві пояснення з приводу тверджень позивача щодо його не ознайомлення з дорученнями в.о. голови Служби [PERSON] від 14.04.2017 №357/07/24-17, наданого зокрема [PERSON] щодо неухильного погодження графіків виїзних робочих зустрічей виключно з самим в.о. голови, а також від 14.04.2017 №358/07/24-17 щодо неухильного погодження з в.о. голови Служби [PERSON] графіку запланованих зустрічей з керівниками або представниками організацій роботодавців та їх об'єднань. Дані твердження позивача з приводу не ознайомлення з вказаними дорученнями спростовуються складеним актом від 14.04.2017 про факт передачі останньому відповідних доручень, а також спростовуються наданими особисто ним на виконання вказаних доручень документації щодо графіку його запланованих зустрічей та погодження робочих зустрічей. А відтак, відповідач зазначає, що наведене вище свідчить про неодноразове, самовільне залишення позивачем робочого місця в робочий час, з використанням службового автомобіля, для власних потреб, у тому числі з метою відвідування лікаря, прийняття участі у круглому столі, а також проведення зустрічей з експертом ОБСЄ та представниками роботодавців без відома та погодження з в.о. голови Служби, що в свою чергу стало прямим порушенням наданих в.о. голови Служби доручень від 14.04.2017, Правил внутрішнього трудового розпорядку та відповідно Колективного договору Державної служби зайнятості (Центрального апарату) на 2015-2017 роки. Відповідно до поданої суду [PERSON] відповіді на відзив, останній послався на те, що складені відповідачем акти про його відсутність на роботі 10 та 11 жовтня 2017 року, надані працівниками пояснювальні записки, а також сам акт від 14.04.2017 про передачу позивачу доручень виданих в.о. голови Служби не були зареєстрованими в системі діловодства Служби, всупереч встановленим вимогам п.155 Інструкції з діловодства у Державному центрі зайнятості, затвердженої наказом від 14.06.2012 №51. При цьому, як зазначив позивач, на його думку, складені акти про його відсутність повинні бути підписані у складі в.о. голови Служби чи будь-ким з його заступників, оскільки позивач будучи заступником голови Служби не зобов'язаний звітувати про свою роботу перед керівниками самостійних структурних підрозділів, керівниками структурних підрозділів у складі управлінь або відділів чи провідними консультантами, якими було підписано згадані вище акти та пояснювальні записки. Окрім цього, позивач у поданій відповіді також послався на те, що оскаржуваний наказ не відповідає вимогам діючого законодавства, зокрема стосовно дотримання належної форми, а тому є надуманим та незаконним, оскільки не відповідає вимогам визначеним ДСТУ 4163-2003 «Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів», Державним класифікатором управлінської документації ДК 010-98, затвердженого наказом Держстандарту України від 31.12.1998 №1024, а також Інструкції з діловодства у Державному центрі зайнятості, так як вказаний документ не містить таких реквізитів як код ЄДРПОУ, адреси та контактного телефону роботодавця, а також не містить погодження структурного підрозділу підприємства з питань запобігання та виявлення корупції та керівника структурного підрозділу з питань фінансового забезпечення. Також [PERSON] зазначає, що згідно викладеної у оскаржуваному наказі суті дисциплінарного порушення - систематичне порушення трудової дисципліни, відповідачем не зазначено посилання на те у чому саме полягає таке систематичне порушення ним трудової дисципліни, а також звертав увагу суду, що 10.10.2017 він дійсно через соціальну мережу «Фейсбук» зареєструвався на круглий стіл з теми: «Трудовий кодекс: реформа для всіх», який було організовано ТОВ «Ліга Закон», однак у час проведення даного заходу перебував у лікаря з метою отримання невідкладної швидкої допомоги, про що також відповідно до листа ТОВ «Ліга Закон» не було додано жодного підтверджуючого матеріалу про його присутність на проведеному заході. Та наостанок [PERSON] у поданій відповіді на відзив пояснив, що відповідачем невірно було враховано його час відсутності на роботі у 10.10.2017 в період часу з 13.00 до 13.45 год., оскільки даний проміжок часу призначений для обідньої перерви працівників, а також пояснив, що Правила внутрішнього трудового розпорядку та Колективний договір Служби не забороняють залишати території установи з метою отримання невідкладної медичної допомоги. Згідно викладених у поданих представником відповідача - Кікіни С.О. письмових заперечень на відповідь позивача на відзив, останній зазначив суду про те, що чинним законодавством не встановлено вимог щодо складання актів про відсутність на робочому місці працівника службовими особами рівнозначними або ж вищими посадами на підприємстві, а також не встановлено обов'язкового порядку ознайомлення позивача під підпис із такими актами, при цьому їх зміст був відображений у наданих позивачу дорученнях керівництва щодо надання ним особистих пояснень про причини та підстави відсутності на роботі. Разом з тим, надані позивачем копія електронного листа ТОВ «Ліга Закон» та відеозапис з проведеного 10.10.2017 Товариством круглого столу не свідчить про відсутність останнього у вказаному заході у робочий час, так як зазначений електронний лист повторно підтверджує присутність позивача як заступника голови Державної служби зайнятості в якості гостя у проведеному заході, а наданим відеозаписом зафіксовані присутні лише ті особи, які були запрошені в якості спікерів. Окрім цього, Служба про проведення зазначеного круглого столу обізнана не була, будь-яких працівників для його участі не направляла. Сторона відповідача категорично не погоджується із твердженнями позивача про те, що проведені з його слів 10.10.2017 зустрічі із представниками роботодавців не потребують погодження із керівництвом, оскільки в.о. голови Служби - [PERSON] 14.04.2017 було видано доручення за №358/07/24-17 щодо неухильного погодження з ним, зокрема позивачем по справі, графіку запланованих зустрічей з керівниками або представниками організацій роботодавців та їх об'єднань, а відтак вказані дії позивача свідчать про свідоме порушення та невиконання зазначеного доручення. Разом з тим, судом у підготовчому засіданні від 12.02.2018 було задоволено клопотання сторони позивача про допит свідків - [PERSON], [PERSON], [PERSON], та відповідно було задоволено клопотання сторони відповідача, що було заявлене у підготовчому засіданні від 15.02.2018, про допит свідка [PERSON] Ухвалою суду від 20.02.2018 по вищевказаній справі було закрито підготовче провадження у справі та призначено її до розгляду у судовому засіданні. Позивач та його представник - [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили суд про їх задоволення, посилаючись на обставини, що викладені у поданих стороною позивача заявах по суті справи. Представник відповідача - Кікіна С.О. у судовому засіданні проти позовних вимог [PERSON] заперечував у повному обсязі та просив суд відмовити у задоволенні його позовних вимог, посилаючись на обставини, що викладені у поданих стороною відповідача заявах по суті справи. Заслухавши вступне слово позивача та його представника - [PERSON], представника відповідача - Кікіни С.О., вивчивши доводи, викладені у заявах по суті справи, дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також їх достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, з огляду на наступне. Як було встановлено судом при розгляді справи, а також не заперечується сторонами позивач - [PERSON] обіймає посаду заступника голови Державної служби зайнятості (Центрального апарату), що знаходиться за адресою - м.Київ, вул.Еспланадна, 8/10. Наказом в.о. голови Державної служби зайнятості (Центрального апарату) [PERSON] від 295-к від 10.11.2017 заступнику голови Державної служби зайнятості (Центрального апарату) за систематичне порушення трудової дисципліни було оголошено догану (а.с.5). Зі змісту вказаного наказу вбачається, що позивач по справі - заступник голови Державної служби зайнятості (Центрального апарату) (далі - ДСЗ (ЦА)) [PERSON] без відома та дозволу керівництва, був відсутній без поважних причин на робочому місці 10-11 жовтня 2017 року протягом тривалого часу. В порушення доручень в.о. голови ДСЗ (ЦА) від 14.04.2017 №357/07/24-17 та №358/07/24-17 без відома та погодження з в.о. Голови ДСЗ (ЦА) [PERSON] 10 жовтня 2017 року самовільно залишив своє робоче місце для прийняття участі у незапланованих заходах, що не були внесені в Графік робочих заходів заступників Голови ДСЗ (ЦА), з використанням службового автомобіля, в тому числі для власних потреб, у зв'язку із чим та на підставі наданих пояснень позивача від 10.10.2017, від 11.10.2017, від 07.11.2017, доповідної записки начальника Юридичного управління Кікіни С.О. від 07.11.2017, Актів про відсутність на робочому місці [PERSON] від 10.10.2017 та 11.10.2017, позивача по справі згідно ст.ст.147-149 Кодексу законів про працю України, Правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників Державної служби зайнятості (Центрального апарату) було притягнуто до дисциплінарної відповідальності. Згідно з наявними матеріалами справи 10.10.2017 відповідачем було складено три акти про відсутність позивача на робочому місці, згідно яких начальник Відділу по роботі з персоналом [PERSON], начальник відділу організаційного забезпечення роботи керівництва апарату Управління організаційної роботи [PERSON], провідний консультант з представницько-організаційних питань цього ж відділу [PERSON], заступник начальника Загального відділу [PERSON] засвідчили факт відсутності на робочому місці 10 жовтня 2017 року заступника голови Служби - [PERSON] на робочому місці протягом робочого часу з 09.00год. до 09.40год, з 10.50год. до 16.30год., з 17.55год. 18.00год. (а.с.52, 53, 54). Відповідно до складених відповідачем актів від 11.10.2017 зазначені вище посадові особи Служби засвідчили факт відсутності позивача на робочому місці 11.10.2017 в періоди робочого часу з 09.00год. до 09.25год. та з 13.45год. 15.00год. (а.с.55, 56). 10.10.2017 позивачем, на виконання доручення в.о. голови Служби - [PERSON] від 10.10.2017, було надано письмові пояснення на ім'я останнього з приводу причин та підстав його відсутності на робочому місці 10.10.2017 з 10.50 год. до 16.30год., згідно яких позивач пояснив, що у період часу з 10.50год. до 16.30год. відвідував лікаря, а також мав зустрічі з експертом ОБСЄ та представниками роботодавців у своєму робочому кабінеті (а.с.6, 7). 11.10.2017 на виконання доручення в.о. голови Служби від 11.10.2017 [PERSON] було подано письмові пояснення, згідно яких останній пояснив, що 10 жовтня у періоди часу з 09.00год. до 09.40год., з 10.40год. до 10.50год. та 17.55 год. до 18.00год. перебував на роботі. Також вказав, що 11 жовтня з 09.00год. до 09.25год. перебував на роботі. При цьому позивач повідомив, що стосовного його перебування на роботі на роботі 10 жовтня з 10.50год. до 16.30год. вже надавав пояснення від 10.10.2017, а також надав на підтвердження факту перебування у лікаря довідку №247/17 від 10.10.2017 (а.с.8, 10). Окрім цього, 07.11.2017 позивачем перед накладенням на нього керівництвом Служби дисциплінарного стягнення на ім'я в.о. голови Служби - [PERSON] було надано письмові пояснення з приводу обставин, що мали місце 10 та 11 жовтня 2017 року (а.с.57, 61). Як відображено у наданій позивачем копії довідки №247/17 від 10.10.2017, наданої ТОВ «Троянда» (Код ЄДРПОУ 13966939), яка також значиться виданою 10 липня 2017 року, [PERSON] перебував на лікуванні в медичному центрі ТОВ «Троянда» 10.10.2017 з 11.20год. по 15.30 год. за адресою - м.Київ, вул.Прорізна, 11А, оф.5 (а.с.9). Як вбачається з копії доповідної записки від 07.11.2017 поданої начальником юридичного відділу відповідача - Кікіни С. на ім'я в.о. голови Служби - [PERSON], відповідно до змісту якої юридичним управлінням установи було переглянуто відеозаписи камери відеоспостереження, встановленої в холі 16 поверху, за 10 та 11 жовтня 2017 року, та встановлено підтвердження відсутності позивача на робочому місці у зазначені дні у періоди часу, що вказані в актах про відсутність останнього на робочому місці (а.с.58-60). Разом з тим, Кікіною С. у поданій доповідній записці керівництву також було доведено до відома про те, що наданні пояснення позивача з приводу його відсутності на робочому місці 10.10.2017 з 10.50год. до 16.30 год. та інформація викладена у довідці ТОВ «Троянда» викликають сумніви щодо їх достовірності з огляду на те, що відповідно до листа ТОВ «Ліга Закон» від 18.10.2017 №611, позивач 10.10.2017 з 11.00год. до 13.00год. заступник голови Служби - [PERSON] був присутній на круглому столі на тему «Трудовий кодекс: реформа для всіх», проведення якого було організовано ТОВ «Ліга Закон». Згідно наданої копії листа ТОВ «Ліга Закон» від 18.10.2017 за №611, Товариство повідомило заступника голови Державної служби зайнятості - [PERSON] про те, що 10.10.2017 для участі у круглому столі на тему «Трудовий кодекс: реформа для всіх», який було організовано компанією Ліга:Закон (м.Київ, вул.Шамрила,23) зареєструвався заступник голови Державної служби зайнятості [PERSON], який і був присутній під час проведення заходу з 11.00год. до 13.00 год. (а.с.69). При цьому, відповідно до пояснювальної записки водія відділу матеріального забезпечення та господарської діяльності Служби - [PERSON] від 12.10.2017, останній на службовому автомобілі марки «Шевроле», н.з.[NUMBER], 10.10.2017 здійснював під керівництвом позивача маршрут по м.Києву. Відповідно до вказаного водієм орієнтованого часу, ними було здійснено наступні маршрути: о 08.30 год. з позивачем з вул.Голосіївської,27, прибули на вул.Еспланадна, 8/10; о 09.15год. вирушили на вул.Грушевського та з якої поїхали на вул.Нововокзальну; о 10.45год. направились на вул.Арсенальна; о 11.15год.через вул.В.Житомирська поїхали на вул.Прорізну; о 11.45год. через пр.Голосіївський здійснили рух на вул.Шамрила; о 14.10год. через вулиці Лук'янівська, Борщагівська, Кайсарова прибули на пр-т Лобановського; о 15.05год. з пр-ту Лобановського прибули на вул.Теремківську; о 15.40год. направились на вул.Хрещатик, на бул.Л.Українки через вул.Кутузова та вул.Шовковичну та прибули на вул.Еспланадну; о 18.00год. з вул.Еспланадної через вулиці Антоновича та Саксаганського здійснили рух на вул.Глибочинську (а.с.70). Згідно наданої копії подорожнього листа службового легкового автомобіля серії ПЗО №3369392 від 10.10.2017, водій [PERSON] на службовому авто марки «Шевроле», н.з.[NUMBER], дійсно виконував маршрут який довжиною склав 83 км., з якого також значаться такі пункти направлення та відправлення як - вул.Прорізна та вул.Шамрила. Даний подорожній лист засвідчено підписом позивача (а.с.71). Відповідно до наданої копії доповідної записки заступника начальника відділу матеріального забезпечення та господарської діяльності Управління організації матеріально-технічного забезпечення Служби - [PERSON] від 12.10.2017, вбачається, що останній повідомив керівництво про те, що ним 10.10.2017 в проміжок часу між 11.40год. та 12.10год. в телефонному режимі від зазначеного вище водія службового транспортного засобу, було отримано інформацію з приводу місцезнаходження автомобіля на вул.Шамрила, де зі слів водія було зазначено про участь позивача у такому заході як - круглий стіл. В проміжок часу між 13.10год. та 16.20год. службовий автомобіль з позивачем прибув на вул.Еспланадна 8/10 (а.с.72). Разом з тим, згідно поданої позивачем копії електронної відповіді керівника Інформаційного департаменту компанії «Ліга Закон» [PERSON] від 05.02.2018, остання повідомила, що 10.10.2017 на участь у круглому столі на тему «Трудовий кодекс: реформа для всіх» дійсно було зареєстровано позивача, як заступника голови Державної служби зайнятості, та під час реєстрації учасників було зафіксовано присутність представника цього державного органу. Як було зазначено у судовому засіданні та в поданих заявах по суті справи, відповідач офіційного листа-запрошення від ТОВ «Ліга Закон» щодо прийняття участі у круглому столі або направлення у його участі представника Служби не отримував, а відтак відповідач дійшов висновку, що [PERSON] самовільно у робочий час без відома та погодження з в.о. голови Служби, а також для власних потреб, залишив робоче місце для прийняття участі у наведеному вище заході. При цьому позивач не повідомив керівництво про свою відсутність на роботі. Відповідно до положень ч.1 ст.3 КЗпП України законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами. Судом встановлено, що на відносини, які склалися між сторонами по справі поширюється дія Кодексу законів про працю України. Згідно вимог ст.139 КЗпП України працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. Статтею 140 КЗпП України передбачено, що трудова дисципліна на підприємствах, в установах, організаціях забезпечується створенням необхідних організаційних та економічних умов для нормальної високопродуктивної роботи, свідомим ставленням до праці, методами переконання, виховання, а також заохоченням за сумлінну працю. У трудових колективах створюється обстановка нетерпимості до порушень трудової дисципліни, суворої товариської вимогливості до працівників, які несумлінно виконують трудові обов'язки. Щодо окремих несумлінних працівників застосовуються в необхідних випадках заходи дисциплінарного і громадського впливу. У трудових колективах створюється обстановка нетерпимості до порушень трудової дисципліни, суворої товариської вимогливості до працівників, які несумлінно виконують трудові обов'язки. Щодо окремих несумлінних працівників застосовуються в необхідних випадках заходи дисциплінарного і громадського впливу. Згідно ст. 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення. Згідно з статтею 150 КЗпП України, дисциплінарне стягнення може бути оскаржене працівником у порядку, встановленому чинним законодавством (глава XV Кодексу). За правилами ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Позивач, не погодившись із винесеним в.о.голови Державної служби зайнятості (центрального апарату) [PERSON] наказом №295-к від 10.11.2017 «Про оголошення догани [PERSON].», звернувся до суду із позовною заявою про його скасування, відповідно до викладеного змісту позову, як на підставу своїх позовних вимог, посилається зокрема на те, що в.о.голови Служби не мав повноважень на застосування стосовно позивача дисциплінарного стягнення (догани), з тих міркувань, що відповідно до наказу Міністерства соціальної політики України від 02.08.2016 №57кс «Про покладання виконання обов'язків» на заступника голови Державної служби зайнятості (Центрального апарату) [PERSON] покладено виконання обов'язків голови Державної служби зайнятості (керівника Центрального апарату). В обґрунтування викладених підстав позивач, у поданій позовній заяві, вказує, що такої посади як «Голова Державної служби зайнятості (керівник Центрального апарату)» відповідно до п.6 розділу ІІІ «Центральний апарат Служби» Положення про державну службу зайнятості, затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України від 15.12.2016 №1543, - не існує. Однак, із даними твердження позивача суд категорично не може погодитися з огляду на наступне. Як закріплено пунктами 1, 2 Положення про державну службу зайнятості (далі - Положення), затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України від 15.12.2016 №1543, Державна служба зайнятості (далі - Служба) є централізованою системою державних установ, діяльність якої спрямовується та координується Міністерством соціальної політики України. Служба складається з Державної служби зайнятості (Центрального апарату) (далі - Центральний апарат Служби), Центру зайнятості Автономної Республіки Крим, обласних, Київського та Севастопольського міських центрів зайнятості (далі - регіональні центри зайнятості), міських, районних і міськрайонних центрів зайнятості (далі - базові центри зайнятості), Інституту підготовки кадрів державної служби зайнятості України, професійно-технічних навчальних закладів державної служби зайнятості, інших навчальних закладів державної служби зайнятості (далі - навчальні заклади Служби), а також підприємств, установ, організацій, утворених Службою (далі - підпорядковані Службі юридичні особи). Центральний апарат Служби є головною державною установою у централізованій системі державних установ Служби (п.1 Розділу ІІІ Положення). Пунктом 6 Положення чітко передбачено, що Службу очолює Голова. Голова Центрального апарату Служби призначається на посаду та звільняється з посади державним секретарем Міністерства соціальної політики України. Призначення Голови Центрального апарату Служби проводиться шляхом укладення контракту строком від 1 до 5 років за погодженням із головою Київської міської державної адміністрації. Згідно наданої позивачем копії наказу Міністерства соціальної політики України від 02.08.2016 за №527кс, на [PERSON], заступника голови Державної служби зайнятості (Центрального апарату), виконання обов'язків Голови Державної служби зайнятості (керівника Центрального апарату) з 03.08.2016 (а.с.11). При цьому відповідно до положень п.12 ч.4 ст.10 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади», державний секретар міністерства відповідно до покладених на нього завдань призначає на посаду та звільняє з посади керівників підприємств, установ, організацій, що належать до сфери управління міністерства. Відповідно до ст. 147-1 КЗпП України, дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника. На працівників, які несуть дисциплінарну відповідальність за статутами, положеннями та іншими актами законодавства про дисципліну, дисциплінарні стягнення можуть накладатися також органами, вищестоящими щодо органів, вказаних у частині першій цієї статті. Згідно п.7 Розділу ІІІ Положення, голова Центрального апарату Служби може мати заступників (у тому числі першого), яких він призначає на посади та звільняє з посад, і радників. А тому, з урахуванням вищевикладеного, посилання позивача як на одну із підстав заявленого позову на те, що оскаржуваний ним наказ про накладення на нього адміністративного стягнення було винесено не уповноваженою на те особою є безпідставними, оскільки в силу ст.147-1 КЗпП України в.о.голови Державної служби зайнятості (Центрального апарату) [PERSON] був уповноваженим на застосування до позивача дисциплінарного стягнення, наказ про покладення на заступника голови Державної служби зайнятості (Центрального апарату) [PERSON] виконання обов'язків голови Служби у даному або будь-якому іншому судовому провадженні не оскаржувався та не скасовувався. Окрім зазначеного, позивач не погоджується із викладеним у оскаржуваному ним наказі відповідача суті порушень де відображено, що він в порушення доручень в.о. голови Служби від 14.04.2017 №357/07/24-17 та №358/07/24-17 без відома та погодження з в.о. голови служби самовільно залишив своє робоче місце для прийняття участі у незапланованих заходах, що не були внесені в Графік робочих заходів заступників голови Служби. Зазначене позивач категорично заперечує тим, що відповідно до вказаних доручень позивач 10.10.2017 не проводив жодних виїзних робочих зустрічей, а також зустрічей із керівниками або представниками організацій роботодавців та їх об'єднань, а тому потреби у погодженні графіку таких заходів у позивача не було. При цьому 10.10.2017 протягом робочого часу у нього мали місце зустрічі із представниками самих роботодавців, а не з керівниками або представниками організацій роботодавців та їх об'єднань, як то передбачає положення в.о. голови Служби №358/07/24-17 від 14.04.2018. Відповідно до ст.10 КЗпП України колективний договір укладається на основі чинного законодавства, прийнятих сторонами зобов'язань з метою регулювання виробничих, трудових і соціально-економічних відносин і узгодження інтересів трудящих, власників та уповноважених ними органів. Так, положення колективного договору поширюються на всіх працівників підприємства, установи, організації незалежно від того, чи є вони членами професійної спілки, і є обов'язковими як для власника або уповноваженого ним органу, так і для працівників підприємства, установи, організації (ст.18 КЗпП України). Відповідно до положень ч.1 ст.142 КЗпП України трудовий розпорядок на підприємствах, в установах, організаціях визначається правилами внутрішнього трудового розпорядку, які затверджуються трудовими колективами за поданням власника або уповноваженого ним органу і виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником) на основі типових правил. В силу положень розділу ІІ Колективного договору Державної служби зайнятості (Центрального апарату) на 2015-2017 роки, схваленого протоколами від 05.06.2015 №4, 11.01.2016 №1, 26.10.2016 №3, 18.04.2017 №1 зборами трудового колективу Служби, кожен член трудового колективу зобов'язується зокрема дотримуватись Правил внутрішнього трудового розпорядку та Правил професійної етики та поведінки працівників Державної служби зайнятості (Центрального апарату), дбайливо ставитися до майна Центрального апарату, раціонально витрачати енергоресурси, сумлінно і якісно виконувати свої службові обов'язки (а.с.40-46). Згідно п.3.2 Правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників Державної служби зайнятості (Центрального апарату), що є додатком до вищевказаного колективного договору, працівники Центрального апарату зобов'язані працювати чесно і сумлінно, дотримуватись дисципліни праці, своєчасно і чітко виконувати розпорядження Адміністрації, використовувати свій робочий час для продуктивної праці, утримуватися від дій, які заважають іншим працівникам виконувати їх трудові обов'язки, а також підвищувати продуктивність праці, своєчасно і ретельно виконувати завдання керівництва, ефективно використовувати комп'ютерну та іншу оргтехніку, економно і раціонально витрачати матеріали, електроенергію та інші матеріальні ресурси (а.с.47-51). Разом з тим, п.5.1 даних Правил для працівників Центрального апарату встановлено п'ятиденний робочий тиждень та визначено такий розпорядок роботи: початок роботи з 09.00 години до 18.00 години, а п'ятниця - до 16.45 години. Перерва для відпочинку і харчування з 13.00 години до 13.45 години. Дорученням в.о. голови Державної служби зайнятості (Центрального апарату) [PERSON] від 14.04.2017 за №357/07/24-17 позивачу було визначено неухильно погоджувати графік виїзних робочих зустрічей виключно з в.о. голови Служби (а.с.73). Згідно доручення №358/07/24-17 виданого в.о. голови Державної служби зайнятості (Центрального апарату) [PERSON] від 14.04.2017 позивачу було доручено неухильно погоджувати виключно з в.о. голови Служби графік запланованих зустрічей з керівниками або представниками організацій роботодавців та їх об'єднань (а.с.74). Відповідно до поданої відповідачем документації вбачається, що позивач був ознайомлений з обов'язком, викладеним у вищевказаних дорученнях, щодо необхідності погодження як виїзних так і звичайних робочих зустрічей, що підтверджується поданими [PERSON] на ім'я в.о. голови Служби - [PERSON] службових записок від 20 та 21 квітня 2017 року, з викладеними проханнями погодити: робочу зустріч з Головою Ради Асоціації Міжнародних Автомобільних перевізників України (АсМАП України), Президентом АсМАП України, заслуженим працівником транспорту України, кандидатом технічних наук, академіком Транспортної академії України [PERSON] 21.04.2018, яка повинна була відбутися поза межами Служби, а саме - м.Київ, вул.Коновальця, 11; робочу зустріч з представниками ПАТ КБ «ПриватБанк» щодо реалізації проекту бізнес-інкубатор, яка повинна була відбутися 21.04.2017 (а.с.77, 78). При цьому, 24.04.2017 позивачем на виконання вказаних доручень, а саме №358/07/24-17 від 14.04.2018 в.о. голови Служби - [PERSON] було подано графік запланованих зустрічей позивача з керівниками або представниками організацій роботодавців та їх об'єднань у період з 24 по 28 квітня 2017 року (а.с.75). Дані обставини свідчать про обізнаність позивача із вказаними вище дорученнями в.о. голови Служби - [PERSON] від 14.04.2018, що підтверджується підписом позивача у поданих службових документів із відповідними посиланнями на вказані документи. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] показав, що 10.10.2017 з позивачем мав, як роботодавець, зустріч у період часу з 16 до 17 години. Свідок [PERSON] показав суду, що 10.10.2017 у період часу з 09.00 до 09.40 години перебував у кабінеті позивача, де вони обговорювали робочі питання з приводу проектів якими керував позивач, а 11.10.2017 свідок зустрів [PERSON] після обідньої перерви біля ліфту. Крім того, під час розгляду справи судом було допитано свідка [PERSON], який показав, що з 1994 року працює водієм у Службі та 10.10.2017 на службовому автомобілі здійснював під керівництвом позивача маршрут, з якого виділив, що приблизно о 08.45 на автомобілі відвіз позивача з місця проживання на роботу, куди приїхали о 09.30 годині. Крім того, показав, що за вказівкою позивача 10.10.2017 дійсно поїхали до поліклініки на вул.Прорізну, однак пробули там близько 30 хвилин. Після чого [PERSON] відвіз позивача на вул.Шамрила, де останній був десь до початку другої години після опівдня, а потім повіз позивача додому переодягтися. Також свідок пояснив, що в подальшому вони поїхали через паркову алею, де були приблизно 1-1,5 години та поїхали на роботу, а вже пізніше після роботи [PERSON] відвіз [PERSON] додому. Дані покази свідка [PERSON] узгоджуються з наданими відповідачем доказами, зокрема з раніше поданими свідком на ім'я керівництва письмовими поясненнями, подорожнім листом, підписаного позивачем, доповідною запискою начальника відділу міжрегіонального забезпечення та господарської діяльності Управління організації матеріально-технічного забезпечення Служби, актами про відсутність позивача на робочому місці, а також листами ТОВ «Ліга Закон». Сумнівів у достовірності наданих свідком [PERSON] показів у суду не виникло, посилання представника позивача на той факт, що останній перебуває у підпорядкуванні відповідача не можуть слугувати спростуванням інформації наданої свідком, зокрема і з тих підстав, що свідок попереджувався судом про кримінальну відповідальність за надання суду неправдивих показів. При цьому суд звертає увагу на те, що позивач як службова особа несе відповідальність за підписання будь-яких документів, та повинен особисто усвідомлювати наслідки викладеного у документах, на якому ставить власний підпис. Таким чином, твердження позивача, що ним підписувались подорожні листи, які не були на той час заповнені, оскільки він довіряв [PERSON], не приймається судом в якості доказу неправдивості наданих свідком свідчень, як підпорядкованої відповідачу особи. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» визначено, що при розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни суду необхідно з'ясовувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статі 147-1 149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок тощо. З досліджених доказів вбачається, що позивач порушив доручення в.о.голови Служби від 14.04.2018 за №357/07/24-17 та №358/07/24-17, Правила внутрішнього трудового розпорядку та Колективний договір Державної служби зайнятості (Центрального апарату) на 2015-2017, що полягло у самовільному та без відома і погодження керівництва залишення робочого місця та взяття участі у незапланованих заходах поза межами місця роботи, з використанням службового автомобіля, в тому числі для власних потреб. Дані порушення трудової дисципліни проявилися у систематичному порушенні трудової дисципліни встановленої на підприємстві. Разом з тим, вбачається, що позивач реєструючись для участі в якості гостя в такому заході - круглий стіл на тему «Трудовий кодекс: реформа для всіх», який було організовано компанією Ліга:Закон (м.Київ, вул.Шамрила,23), усвідомлював про його проведення у робочий для нього час, а також був зареєстрований в якості представника Служби, в той час як від Державної служби зайнятості (Центарльного апарату) попередньо направлений не був. Дозволу на участь в якості представника установи і дозволу на відбуття у власних потребах для його участі від керівництва не отримував. Відповідно до ст. 149 КЗпП України, до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. З наданих суду письмових доказів вбачається, що відповідачем при накладенні на позивача дисциплінарного стягнення було дотримано встановлені ст.149 КЗпП України вимоги, а саме отримано від останнього перед накладенням дисциплінарного стягнення особисті письмові пояснення, перевірені та враховані всі обставини, що мали місце 10 та 11 жовтня 2017 року. Як вбачається з частини 3 статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексів. В судовому засіданні позивачем не було доведено належними доказами відсутність факту порушення трудової дисципліни, а надані відповідачем докази свідчать про те, що [PERSON] дійсно було порушено таку дисципліну. При цьому відповідачем було дотримано вимоги закону при накладенні дисциплінарного стягнення, а тому суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для визнання догани протиправною та скасування наказу. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed