Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-10 00:00:00

[PERSON] (надалі за текстом - позивач) звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Женева» (надалі за текстом - відповідач 1), приватного нотаріуса Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюка Віктора Станіславовича (надалі за текстом - відповідач 2), про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 11.01.2019 року приватний нотаріус Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюк Віктор Станіславович вчинив виконавчий напис № 7 про стягнення з позивача заборгованості за кредитним договором в розмірі 74 758,85 гривень, на підставі якого приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Варавою Романом Сергійовичем було відкрито виконавче провадження. Не погоджуючись з підставами для вчинення виконавчого напису, зокрема, в частині безспірності заборгованості перед кредитором, позивач звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва справу від 21.06.2019 року відкрито провадження у справі, призначено судовий розгляд, встановлено строк для подання відзиву. Представник відповідача 1 подала відзив, у якому заперечила проти задоволення позовних вимог, вважаючи їх безпідставними. На думку, представника відповідача 1 заборгованість позивача перед кредитором є безспірною, виконавчий напис вчинено відповідно до законодавства, оскільки нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів. Відповідач 2 надіслав клопотання про розгляд справи без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини. 09.03.2016 року між позивачем як позичальником та ПАТ «Платинум Банк» було укладено кредитний договір з грейс періодами № 997/8406DCLRG1PT (Оптимальний грейс), відповідно до умов якого останній надав позивачу кредит в сумі 44 095,83 гривень на строк до 04.03.2021 під 0,0001 відсотків річних. Згідно з графіком платежів останній платіж в погашення кредиту повинен був надійти від позивача 04.03.2021 року (а.с. 17-18). 11.01.2019 року приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюком Віктором Станіславовичем вчинено виконавчий напис № 7, відповідно до якого з позивача стягнуто заборгованість, що виникла за період з 22.03.2018 року по 21.07.2018 року, за кредитним договором № № 997/8406DCLRG1PT від 09.03.2016 року, в розмірі 73 858,85 грн, в тому числі, заборгованість за кредитом - 40 735,83 гривень, заборгованість за процентами - 10 730,02 гривень, заборгованість за комісією - 585,62 гривень, заборгованість за пенею - 21 807,38 гривень (а.с. 14). 12.02.2019 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Варавою Романом Сергійовичем було відкрито виконавче провадження № 58364959 (а.с. 20). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України (надалі за текстом - ЦК України) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 року затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» визначено, що для одержання виконавчого напису за кредитним договором, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Відповідно до п.п. 1.1, 3.1, 3.2 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за №296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо а) подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; б) за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 р. № 1172. Таким чином, в обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання, а також встановлення моменту виникнення права вимоги. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог заставодержателя. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен був відмовити в здійсненні виконавчого напису. Як роз`яснено у п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 31.01.1992 року «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні», при вирішенні справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею, судам слід мати на увазі, що відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами, і що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у випадках, коли законом встановлено інший строк давності - не минув цей строк. Як вбачається з матеріалів справи, а саме, графіку погашення кредиту, договором не передбачено нарахування процентів, зокрема, в графі «Сума процентів» протягом усього періоду погашення стоїть сума 0,00 грн. Водночас, виконавчим написом передбачено, що позивачу нараховані проценти в розмірі 10 730,02 гривень, що, вочевидь, суперечить умовам кредитного договору і не може свідчити про безспірність заборгованості. Крім того, суд бере до уваги, що позивач отримав кредит відповідно до договору, укладеного з ПАТ «Платинум Банк», а із заявою про вчинення виконавчого напису до нотаріуса звернувся відповідач 1, водночас, жодних доказів в підтвердження відчуження права вимоги суду не було надано. Вказані обставини не дають суду підстав вважати вказаний у виконавчому написі розрахунок заборгованості безспірним, а виконавчий напис таким, що вчинений відповідно до чинного законодавства України. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, крім випадків, установлених ст.82 ЦПК України. Належними доказами в розумінні ст. 77 ЦПК України є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно з принципом диспозитивності, встановленим ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідачами не надано суду належних, допустимих і достовірних доказів, які б переконливо доводили наявність підстав для вчинення виконавчого напису та стягнення суми заборгованості з позивача. За таких обставини, суд встановив, що під час вчинення спірного виконавчого напису приватним нотаріусом не було дотримано вимоги чинного законодавства щодо процедури його винесення та перевірки безспірності вимог відповідача 1, а отже, вимоги позивача щодо визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, є обґрунтованими. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір за подання позову в розмірі 768,40 гривень, а також за забезпечення позову в розмірі 384,20 гривень підлягають стягненню з відповідача 1 на користь позивача. Враховуючи викладене,

Outcome: approved