Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-22 00:00:00

Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі АТ КБ «ПриватБанк») звернулось до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 126659 грн. 47 коп. та сплачені судові витрати. Свої вимоги позивач мотивував тим, що відповідач на підставі договору без номеру від 02.03.2011 року, отримав кредит у розмірі 18000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27.60% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Посилаючись на вказані обставини, а також на те, що відповідач виконує свої зобов`язання за Договором щодо повернення кредитних коштів неналежним чином, заборгованість за договором станом на 31 травня 2019 року складає 667095 грн. 60 коп., з яких 14266 грн. 88 коп. тіло кредиту, 647578 грн. 72 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом, 5300 грн. 00 коп. заборгованість за пенею та комісією. Позивач просив суд стягнути з відповідача суму заборгованості у розмірі 126659 грн. 47 коп., з яких 14266 грн. 88 коп. тіло кредиту, 112392 грн. 59 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом з 02.03.2011 року по 30.05.2017 року. Крім того, позивач просив стягнути з відповідача на його користь судові витрати. Ухвалою Арбузинського районного суду від 22.07.2019 року провадження у справі відкрито та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Від представника позивача до судового засідання надійшла заява про слухання справи за його відсутності. Від відповідача до судового засідання надійшла заява, згідно якої він визнав позовні вимоги в частині стягнення з нього тіла кредиту та порсив суд слухання у справі провести за його відсутності. Суд, в межах\~заявлених позовних\~вимог всебічно,\~повно та\~безпосередньо дослідивши\~надані сторонами\~докази з точки зору належності і допустимості, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до наступного. Частина 1 ст. 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (ч. 2 ст. 15 ЦК України). Так, за ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Договір, в тому числі і договір кредиту, є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків. Судом встановлено і таке підтверджується матеріалами справи, що 02 березня 2011 року між публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» (натепер - Акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК») та [PERSON] укладено кредитний договір шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку з використанням кредитки «Універсальна» (а.с. 8). Відповідач у анкеті-заяві про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку підтвердив свою згоду на те, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також тарифами становить між ним та банком Договір про надання банківських послуг. Крім того зазначив, що він ознайомився та згоден з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді. Умови та Правила надання банківських послуг розміщені на офіційному сайті ПриватБанку. Відповідач зобов`язався виконувати вимоги Умов та правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватись з їх змінами на сайті ПриватБанку. До анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку додано витяг Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, які розміщені в архіві Умов та правил надання банківських послуг, розміщеному на сайті ПриватБанку (а.с. 9, 10-33) та діяли на момент підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку. Таким чином, судом встановлено, що Банк надав відповідачу грошову банківську споживчу позику, тобто грошовий банківський споживчий кредит шляхом кредитування за допомогою кредитної картки. Кредитна картка - це іменний (з ідентифікатором власника) грошовий оплатно-розрахунковий банківський документ, який використовується для надання споживчого кредиту. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, що підтверджується розрахунком суми заборгованості за договором без номеру від 02.03.2011 року (а.с. 6-7). У зв`язку з порушенням відповідачем умов договору щодо погашення кредиту та відсотків по ньому виникла заборгованість за кредитним договором без номеру від 02.03.2011 року, яка станом на 31 травня 2019 року складає 667095 грн. 60 коп., з яких 14266 грн. 88 коп. тіло кредиту, 647578 грн. 72 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом, 5300 грн. 00 коп. заборгованість за пенею та комісією. Одночасно з цим, позивач, враховуючи свою позицію про зменшення суми заборгованості, просив суд стягнути з відповідача суму заборгованості у розмірі 126659 грн. 47 коп., з яких 14266 грн. 88 коп. тіло кредиту, 112392 грн. 59 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом з 02.03.2011 року по 30.05.2017 року. Отже, між сторонами існують зобов`язальні правовідносини, які виникли із кредитного договору, та регулюються главою 71 ЦК України та загальними нормами Цивільного кодексу щодо зобов`язань. В силу ст.ст. 509, 525-526, 598, 610, 611, 622 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості і виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Сторони по зобов`язанню повинні сприяти одна одній у належному його виконанні, а у разі виникнення труднощів у однієї із сторін - всіляко сприяти зменшенню збитків. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Особа, яка порушила зобов`язання (не виконала його, або виконала з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання) повинна нести негативні наслідки такої поведінки, а саме, сплатити в межах позовної давності неустойку і відшкодувати збитки. При цьому, сторона не звільняється від виконання зобов`язання в натурі. Зазначене у повній мірі стосується і кредитних зобов`язань, які не виконані належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно із ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. За правилами ч. 1 ст. 1049 і ст. 1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві кредит у строк та порядок, що встановлені договором. В разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання, при цьому кредитодавець має право вимагати від позичальника достроково повернути всю суму кредиту та внести інші платежі, передбачені договором. Згідно вимог ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, згідно умов договору та у строки передбачені цим договором. Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку щодо обґрунтованості позовних вимог та вважає необхідним задовольнити позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» і стягнути з [PERSON] суму заборгованості за договором кредиту у розмірі 126659 грн. 47 коп., з яких 14266 грн. 88 коп. тіло кредиту, 112392 грн. 59 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом з 02.03.2011 року по 30.05.2017 року. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд також стягує з відповідача на користь позивача понесені ним витрати по оплаті судового збору в розмірі 1921 грн.

Outcome: approved