Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-22 00:00:00

[PERSON] (надалі - позивач) звернулася до Рівненського міського суду Рівненської області з позовом до [PERSON] (надалі - відповідач), в якому просила розірвати шлюб, укладений між сторонами та залишити їй прізвище набуте у шлюбі. Позовну заяву мотивувала тим, що приблизно рік тому її відносини з відповідачем як дружини та чоловіка припинилися. Подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Примирення між ними неможливе. В судове засідання позивач не з`явилася, хоча була належним чином повідомлена про час, дату та місце розгляду справи, що підтверджується її розпискою. 23 червня 2021 року позивач подала заяву, в якій просить розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час, дату і місце проведення судових засідань, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. 16 червня 2021 року відповідач подав заяву, в якій просив справу розглядати без його участі та просив не залишати його прізвище позивачу, а відновити їй дошлюбне прізвище. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про одруження, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції 26 лютого 2005 року, серії [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 26 лютого 2005 року, актовий запис №228. Прізвище після одруження: чоловіка - [PERSON] ; дружини - [PERSON] . Під час перебування у шлюбі у сторін народилися діти: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження, серії [NUMBER] та № [NUMBER] відповідно. Згідно з частиною третьою статті 105 Сімейного кодексу України (надалі - СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Стаття 112 СК України передбачає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони не підтримують подружніх стосунків і позивач бажає розлучитися. Відповідно до частини першої статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд вважає, що на даний час спільне проживання сторін стало не можливим і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тобто фактично шлюб не існує, а тому його слід розірвати, що не позбавляє сторін права повторно зареєструвати шлюб після усунення обставин, що були підставою для його розірвання. Відповідно до частини другої статті 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд вважає за необхідне роз`яснити, що згідно абзацу 2 частини третьої статті 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач просить, після розірвання шлюбу, залишити прізвище, набуте у шлюбі - [PERSON] , відповідач просив змінити їй прізвище на дошлюбне, однак відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право, після розірвання шлюбу, надалі іменуватися цим прізвищем, тому оскільки позивач при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право надалі іменуватися цим прізвищем. Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Разом з тим, позивач просить судові витрати покласти на неї, а тому суд не здійснює розподілу судових витрат.

Outcome: approved