Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-22 00:00:00

[PERSON] подав в суд позов до Харківської Міської Ради про визнання права власності на квартиру [ADDRESS] в порядку за заповітом після смерті [PERSON], померлої [INFO] року. При цьому він посилався на те, що як спадкоємець за заповітом прийняв спадщину після [PERSON] шляхом подання до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяви про прийняття спадщини. Але нотаріально оформити своє право на спадщину він не може тому що за життя спадкодавця правовстановлюючі документи на спадкову квартиру були втрачені. Позивач [PERSON] та його представники в судовому засіданні позов підтримали, просили задовольнити, проти постановлення заочного рішення у справі не заперечували. Відповідач, повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи, в судові засідання не з'явився. Заперечень проти позову суду не надав, звернувся до суду з письмовою заявою, в якій просив розглядати справу у відсутність представника відповідача. Перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що право власності на вказану квартиру зареєстроване в КП «ХМБТІ» за [PERSON] і [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, видане заводом «Електроважмаш» 20.06.1994 року р№ 209. У вказаній квартирі було зареєстроване місце проживання [PERSON] і [PERSON], які зняті з реєстраційного обліку місця проживання у зв'язку зі смертю. [PERSON] помер[INFO]. За життя він залишив заповіт, посвідчений 09.09.1994 року 4-ю ХДНК за № 2-4820 на все майно на користь [PERSON]. Спадщину після його смерті прийняли: за заповітом [PERSON] та за законом дружина [PERSON]( обов'язкова частка у спадщині) Обидва спадкоємці звернулись до нотаріальної контори с заявами про прийняття спадщини. Відповідно до матеріалів спадкових справ, які були надані 4-ю ХДНК на запит суду, вбачається, що [PERSON] звернулась до нотаріальної контори с заявою по прийняття спадщини після смерті свого чоловіка [PERSON], померлого [INFO] року. І в порядку ст..535 ЦК України 1963 року(обов'язкова частка у спадщині) 28 листопада 2001 року за № 3-2851 їй було видане свідоцтво про право на спадщину за законом в порядку ст.. 535 ЦК України на 2/6 частки квартири [ADDRESS] ; доля спадкоємця за заповітом залишена відкритою. В бюро технічної інвентаризації [PERSON] не зареєструвала своє право власності на вказане спадкове майно. [PERSON] померла [INFO] року. Після її смерті відкрилась спадщина, яка складалась з 5/6 частин квартири [ADDRESS] де 3/6 (1/2) їй належала на праві власності в результаті приватизації житла на підставі свідоцтва про право власності на житло, а 2/6 - в порядку спадкування за законом після чоловіка [PERSON] [PERSON] залишила заповіт, посвідчений 28 листопада 2001 року 4-. ХДНК, яким все своє майно, у тому числі належну їй частину квартири [ADDRESS], заповідала [PERSON]. Позивач [PERSON] звернувся до 4-ї ХДНК с заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], була заведена спадкова справа. В видачі свідоцтва про право на спадщину [PERSON] було відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів на спадкову квартиру, а саме свідоцтва про право на житло, та свідоцтва про право на спадщину на ім'я [PERSON] Нотаріусом було надано лист, в якому зазначені підстави відмови у здійсненні нотаріальної дії та рекомендовано звернутись до суду. На час виникнення правовідносин по прийняттю спадщини [PERSON] після чоловіка [PERSON], померлого [INFO] року , та прийняттю спадщини позивачем за заповітом після [PERSON], померлої [INFO] року та визначення моменту виникнення права власності на спадкове майно діяв Цивільний кодекс України 1963 року. Тому суд до спірних правовідносин застосовує норми ЦК 1963 року. Відповідно до ст. 548 ЦК України 1963 року, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцю з моменту відкриття спадщини. [PERSON] набула право власності на 2/6 частки вищезазначеної квартири в порядку спадкування за законом та у відповідності з діючим на той час законодавством, оскільки свідоцтво про право власності на спадщину було нотаріально посвідчено, а норми ЦК України в той час не пов'язували набуття права власності з державною реєстрацією. Відповідно до ст.. 12 Закону України «Про власність», що діяв на той час (підстави набуття права власності), громадянин набуває права власності також на майно, одержане внаслідок успадкування . Позивач прийняв спадщину після смерті [PERSON] належним чином відповідно до діючого на той час законодавства-подав в шестимісячний строк з дня відкриття спадщини заяву по прийняття спадщини. І на підставі ст.. 12 Закону України «Про власність», що діяв на той час у позивача [PERSON] виникло право власності на майно, успадковане після смерті [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved