Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-29 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно, що входить до складу спадщини, а саме: на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по [ADDRESS], вказавши, що після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO], відкрилась спадщина за заповітом. Спадкоємцем за заповітом на вище вказану спадщину є позивач [PERSON] Фактично позивач прийняла спадщину після смерті матері, шляхом звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Проте, в держнотконторі він не може належним чином оформити своє право, оскільки відсутні правовстановлюючі документи. Просила визнати за нею право власності на спадкове майно за заповітом, після смерті матері [PERSON], оскільки фактично прийняла спадщину. В судовому засідання представник позивача [PERSON] подав заяву, в якій підтримав позовні вимоги, просив суд їх задовольнити та розгляд справи проводити у його відсутності. Представник відповідача Лищенської сільської ради Луцького району в судове засідання подав заяву про слухання справи у його відсутності, не заперечує проти задоволення позову. Суд вважає за можливість слухати справу у відсутності сторін по наявним матеріалам справи. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що житловий будинок з надвірними спорудами та будівлями по [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON]. Даний факт підтверджено копією договору купівлі-продажу від 28.01.1991 року (а.с. 6), копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 08.09.2014 року (а.с. 15), довідки № 578 від 14.08.2014 року, виданої Лищенською сільською радою Луцького району (а.с. 8), витягом з по господарської книги № 7 за 2013 рік Лищенської сільської ради Луцького району (а.с. 9), з яких вбачається, що [PERSON] належить житлового будинку з надвірними спорудами та будівлями [ADDRESS], де вона проживала до смерті. Тому, суд прийшов до висновку, що спірне домоволодіння належало [PERSON], яка померла [INFO], на праві власності. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 7), тому спадщина відкрилась на все майно, яке належало їй на праві власності. Згідно ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватись моральних засад суспільства. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. 14 вересня 1994 року [PERSON] вчинила на ім'я своєї дочки [PERSON] заповіт, згідно з яким заповіла позивачу [PERSON] належне їй на праві власності майно, який був посвідчений Лищенською сільською Луцького району р.№ 50. До відкриття спадщини він не змінювався та не скасовувся,. Згідно ст. 1222 ЦК України, позивач [PERSON] є спадкоємцем після смерті матері [PERSON] за заповітом. В судовому засіданні встановлено, що спадкоємець [PERSON] прийняла спадщину після смерті спадкодавця [PERSON] шляхом звернення у встановлений термін до нотаріальної контори із відповідною заявою. На сьогоднішній день позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом на спадкове майно, що залишилось після смерті [PERSON] Згідно ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку у шість місяців, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Позивач [PERSON] відмову від спадщини не заявляла. Таким чином, оцінивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що слід визнати право власності на спадкове майно за позивачем.

Outcome: approved