Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-07 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із заявою, в якій вказують, що рішенням 11 сесії 5 скликання Марківської сільської ради Тиврівського району Вінницької області від 22.12.2007 року № 54 [PERSON] передано в приватну власність земельну ділянку по [ADDRESS]. Рішенням 15 сесії 5 скликання Марківської сільської ради Тиврівського району Вінницької області від 30.12.2008 року № 105 внесено зміни в вищезазначене рішення сільської ради в частині цільового призначення землі та у відповідності до фактичних розмірів земельної ділянки вирішено видати державні акти на право приватної власності на земельні ділянки [PERSON] в [ADDRESS] - всього землі 0, 4516 га: для будівництва і обслуговування житлового будинку -0,2500 га, для ведення особистого селянського господарства - 0,2016 га. На підставі вищезазначених рішень на ім'я [PERSON] видано державний акт серії ЯЗ № 264511 від 16 липня 2009 року на право приватної власності на земельну ділянку кадастровий номер 0524584000:03:001:0054 площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по [ADDRESS]. На їх думку вищезазначені рішення сільської ради в частині передачі [PERSON] в приватну власність земельної ділянки по [ADDRESS] та видачі йому державного акта на право приватної власності на землю, а також сам державний акт на його ім'я підлягають визнанню недійсними з наступних підстав. Відповідно до рішення виконкому Марківської сільської ради Тиврівського району Вінницької області від 09.02.1994 року № 4 позивачеві [PERSON] було надано дозвіл на будівництво нового житлового будинку по [ADDRESS]. На підставі вищевказаного рішення виготовлено проект будівництва, затверджений районним архітектором, яким передбачалося будівництво житлового будинку на 3 кімнати житловою площею 50,32 кв.м. та господарських споруд: хліва та гаража на земельній ділянці площею 0,25 га по [ADDRESS] . 18 березня 1994 року представником районного архітектора на підставі вищезазначеного рішення виконкому Марківської сільської ради Тиврівського району Вінницької області та в присутності представника сільської ради було встановлено в натурі границі земельної ділянки, виділеної позивачеві [PERSON] для будівництва жилого будинку і господарських споруд площею 0,25 га по [ADDRESS], що стверджується актом від 18.03.1994 року. В подальшому Тиврівською РДА видано позивачеві [PERSON] будівельний паспорт на будівництво житлового будинку по [ADDRESS]. Будівництво житлового будинку розпочалося у 1997 році, що стверджується технічним паспортом КП «ВООБТІ» від 04.09.2014 року. На даний час ступінь готовності житлового будинку становить 50 %, крім того споруджено погріб «П/А», 2007 року забудови та колодязь № 1, 2007 року будівництва, що стверджується технічним паспортом від 04.09.2014 року. Ухвалою Тиврівського районного суду Вінницької області від 13 жовтня 1998 року затверджено мирову угоду, відповідно до якої за позивачами [PERSON] та [PERSON] визнано право власності на 1/2 частку кожного у жилому будинку в [ADDRESS] . Відтак вони - позивачі, набули право на користування даною земельною ділянкою. Зазначена земельна ділянка перед прийняттям рішення про передачу її в приватну власність відповідачеві [PERSON] у них не вилучалася. За таких обставин, оскільки оскаржувані рішення сільською радою прийнято з порушенням їх законних прав та інтересів вони вимушені звертатися до суду з даним позовом. Просять рішення 11 сесії 5 скликання Марківської сільської ради Тиврівського району Вінницької області від 22.12.2007 року № 54 та рішення 15 сесії 5 скликання Марківської сільської ради Тиврівського району Вінницької області від 30.12.2008 року № 105 в частині передачі [PERSON] в приватну власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку площею 0,2500 га, по [ADDRESS] та видачі на його ім'я державного акта на право приватної власності на землю на цю земельну ділянку визнати недійсними. Державний акт серії ЯЗ № 264511 від 16 липня 2009 року на право приватної власності на земельну ділянку кадастровий номер 0524584000:03:001:0054 площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по [ADDRESS], виданий Марківською сільською радою Тиврівського району Вінницької області на ім'я [PERSON] визнати недійсним. В судовому засіданні позивачі [PERSON], [PERSON] та їх представник [PERSON] позовні вимоги підтримали і просять їх задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] позов визнав . Представник Марківської с/ради в судове засідання не з'явився, до суду надіслано листа, в якому просять справу розглянути у відсутності їх представника, не заперечують проти задоволення позову . Представник відділу Держземагенства в судове засідання не з'явився, хоч про слухання справи повідомлений своєчасно. Причини неявки суду не повідомив . Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи та докази, надані суду позивачами, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного : Рішенням 11 сесії 5 скликання Марківської сільської ради Тиврівського району Вінницької області від 22.12.2007 року № 54 відповідачу у справі - [PERSON] передано в приватну власність земельну ділянку по [ADDRESS]. Рішенням 15 сесії 5 скликання Марківської сільської ради Тиврівського району Вінницької області від 30.12.2008 року № 105 внесено зміни в вищезазначене рішення сільської ради в частині цільового призначення землі та у відповідності до фактичних розмірів земельної ділянки вирішено видати державні акти на право приватної власності на земельні ділянки [PERSON] в [ADDRESS] - всього землі 0, 4516 га: для будівництва і обслуговування житлового будинку -0,2500 га, для ведення особистого селянського господарства - 0,2016 га. На підставі вищезазначених рішень на ім'я [PERSON] видано державний акт серії ЯЗ № 264511 від 16 липня 2009 року на право приватної власності на земельну ділянку кадастровий номер 0524584000:03:001:0054 площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по [ADDRESS]. Зазначені рішення в частині передачі відповідачу у справі [PERSON] у приватну власність земельної ділянки по [ADDRESS] та видачі йому державного акта на право приватної власності на землю, а також сам державний акт на його ім'я підлягають визнанню недійсними з наступних підстав: Відповідно до рішення виконкому Марківської сільської ради Тиврівського району Вінницької області від 09.02.1994 року № 4 позивачеві [PERSON] було надано дозвіл на будівництво нового житлового будинку по [ADDRESS]. На підставі вказаного рішення ним виготовлено проект будівництва, затверджений районним архітектором, яким передбачалося будівництво житлового будинку, житловою площею 50,32 кв.м. та господарських споруд: хліва та гаража на земельній ділянці площею 0,25 га по [ADDRESS] . 18 березня 1994 року було встановлено в натурі границі земельної ділянки, виділеної позивачеві [PERSON] для будівництва житлового будинку і господарських споруд площею 0,25 га по [ADDRESS], що стверджується актом від 18.03.1994 року. В подальшому Тиврівською РДА позивачеві [PERSON] видано будівельний паспорт на будівництво житлового будинку по [ADDRESS]. Будівництво житлового будинку розпочалося у 1997 році, що стверджується технічним паспортом КП «ВООБТІ» від 04.09.2014 року. На даний час ступінь готовності житлового будинку становить 50 %. Крім того, споруджено погріб «П/А», 2007 року забудови та колодязь № 1, 2007 року будівництва, що стверджується технічним паспортом від 04.09.2014 року. Ухвалою Тиврівського районного суду Вінницької області від 13 жовтня 1998 року затверджено мирову угоду, відповідно до якої за позивачами [PERSON] та [PERSON] визнано право власності на 1/2 частку кожного у жилому будинку в [ADDRESS] . Відповідно до ст. 30 ЗК 1990 року ( в редакції 1992 року) при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими об'єктами переходило у розмірах, передбачених статтею 67 цього Кодексу, і право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення. Отже позивачі [PERSON] та [PERSON] набули право на користування даною земельною ділянкою. Зазначена земельна ділянка перед прийняттям рішення про передачу її у приватну власність відповідачеві [PERSON] у позивачів - [PERSON] та [PERSON] не вилучалася. Відповідно до ч.2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю. Відповідно до ч.1 ст. 155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Outcome: approved