Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-05 00:00:00

[PERSON], інтереси якої представляє адвокат Бора Ю.В., звернулася в суд із позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: приватний нотаріус Виноградівського районного нотаріального округу Стойка С.М. про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Позовні вимоги мотивовано тим, що [INFO] помер чоловік позивачки - [PERSON], який залишив заповіт. Спадковим майном визначено житловий будинок з надвірними спорудами в [ADDRESS]. Спадкоємцями вказані [PERSON], донька померлого, та [PERSON], дружина померлого. [PERSON] від прийняття спадщини відмовилася, [PERSON] спадщину також не прийняла у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадковий будинок та земельну ділянку під цим будинком. Представник [PERSON] просить визнати за нею право власності на житловий будинок [ADDRESS], земельну ділянку площею 0,2500 га для будівництва і обслуговування житлового будинку та земельну ділянку площею 0,1075 га для ведення особистого селянського господарства. Позивачка [PERSON] та її представник адвокат Бора Ю.В. в судове засідання не з'явилися, однак подали до суду письмову заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у їх відсутності. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явилися, подали до суду письмові заяви, згідно яких вимоги позивачки визнають, проти задоволення таких не заперечують та просять суд розглянути справу у їх відсутності. Представник третьої особи - приватний нотаріус Стойка С.М., належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася, заяв та клопотань не надходило. Обстеживши матеріали справи та клопотання сторін, визнаючи в порядку ст.169 ЦПК України необов'язковим відібрання особистих пояснень від учасників процесу, і враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе провести розгляд справи на підставі наявних у ній матеріалів та доказів і приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними та підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлені ті обставини на які посилається позивач в своїй позовній заяві. У відповідності до вимог ст. ст. 10, 11 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі. В судовому засіданні належними доказами встановлено, що [INFO] в м.Виноградів помер чоловік позивачки - [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 05.12.2016 року. За життя [PERSON] залишив заповіт, який було посвідчено секретарем Чорнотисівської сільської ради Горинецькою О.М. та зареєстровано в реєстрі за №117 від 15 серпня 2014 року . Спадковим майном визначено житловий будинок з надвірними спорудами за адресою [ADDRESS]. Спадкоємцями вказані [PERSON] (дочка померлого) та [PERSON] (дружина померлого). Померлий [PERSON] мав наступний склад сім'ї: [PERSON] (дружина), [PERSON] (дочка), [PERSON] (донька), що підтверджується довідкою виконавчого комітету Чорнотисівської сільської ради від 14.02.2017 року №253. [PERSON] від прийняття спадщини відмовилася, відповідну заяву посвідчено приватним нотаріусом Виноградівського районного нотаріального округу Стойка С.М. 27 лютого 2017 року та зареєстровано в реєстрі за №574. Позивачка [PERSON] спадщину також не прийняла у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадковий будинок та земельну ділянку під цим будинком, що підтверджується листом приватного нотаріуса Виноградівського районного нотаріального округу Стойка С.М. від 01.06.2017 року №250/02-14. 18 грудня 2003 року [PERSON] отримав у подарунок земельну ділянку площею 0,36 га, цільове призначення - для будівництва житлового будинку, надвірних споруд та ведення особистого селянського господарства, за адресою [ADDRESS], що підтверджується копією договору дарування, посвідченого державним нотаріусом Виноградіської державної нотаріальної контори Боричок К.В. 18.12.2003 р. за №3737. Однак перехід права власності у встановленому порядку не зареєстрував. Крім того, відповідно до ч.3 ст.22 Земельного кодексу України землі сільськогосподарського призначення передаються у власність громадянам - для ведення особистого селянського господарства, відповідно до ст.40 Земельного кодексу громадянам можуть передаватися безоплатно у власність земельні ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. Чинним законодавством не передбачено формування (відведення) земельної ділянки із змішаним цільовим призначенням, що у свою чергу унеможливлює прийняття спадщини у встановленому порядку. За такої ситуації позивачкою було замовлено виготовлення технічної документації із землеустрою по встановленню (відновленню) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та закріплення їх межовими знаками. У результаті були сформовані дві окремі земельні ділянки: площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та площею 0,1075 га для ведення особистого селянського господарства. На отриманій в подарунок земельній ділянці [PERSON] у період 2007-2008 років побудував житловий будинок, однак право власності на нього не зареєстрував, що також унеможливлює прийняття спадщини. Майнові права спадкодавця на житловий будинок підтверджуються: рішенням Чорнотисівської сільської ради від 22.12.2003 року №202, яким [PERSON] було надано дозвіл на будівництво індивідуального житлового будинку в [ADDRESS]; будівельним паспортом на забудову земельної ділянки індивідуального забудівника, виданого [PERSON] 14.06.2007 року; дозволом на виконання будівельних робіт виданого [PERSON] Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю Виноградівського району 09 липня 2007 року за № 152. Позивачкою замовлено проведення технічної інвентаризації спадкового будинку. Згідно технічного паспорту та інформаційної довідки від 08.06.2017 року будинок за адресою [ADDRESS] будівництвом завершений, рік побудови 2008. Відповідно до ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Статтею 1297 зазначеного Кодексу встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Верховний Суд України в п. 23 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 роз'яснив, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження. Позивач звернулася до приватного нотаріуса Виноградівського районного нотаріального округу із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак листом від 01.06.2017 року №250/02-14 позивачу було відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів щодо належності спадкового майна спадкодавцеві та рекомендовано звернутися до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно. Відповідно до ст. 16 ЦК України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом. Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до ч.1 ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст. 1225 Цивільного кодексу Україниправо власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Частиною 3 статті 1223 ЦК Українипередбачено, що право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст.1268 ЦК Україниспадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Стаття 41 Конституції України закріплює, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності (ч. 1). Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом (ч. 2). Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним (ч. 4). В п.3.1 узагальнення проведеного ВССУ від 16.05.2013 року відмічено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК), а в п.3.3 - що у випадках відсутності правовстановлюючих документів та відсутності реєстрації об'єкта нерухомості за спадкодавцем (на ім'я спадкодавця) суди в основному задовольняють вимоги спадкоємців про визнання права власності на нерухоме майно. Отже, застосуванню підлягає ст.392 ЦК, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред'явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року № 703 (в редакції від 01.01.2013 року), рішення суду є правовстановлюючим документом, на основі якого може бути проведена реєстрація права власності на нерухоме майно. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвецїї про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. За таких встановлених у судовому засіданні обставин, суд, розглядаючи вказану справу в межах заявлених вимог та наданих позивачем доказів, які оцінені судом в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю.

Outcome: approved