Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-31 00:00:00

[PERSON] яка діє в своїх інтересах та представляє інтереси малолітніх дітей [PERSON], [PERSON] звернулась до суду з позовом в якому просила усунути перешкоди в користуванні належній їй ? частини квартири [ADDRESS] шляхом її вселення, також зобов»язати відповідача [PERSON], не чинити перешкоди у здійсненні права власності на ? вищезгаданої квартири, та просила встановити порядок користування цим приміщенням шляхом виділення в користування позивачу кімнату площею 17,1 кв. м, а відповідачу : [PERSON], житлову кімнату площею 12, 8 кв. м.. Підсобні приміщення : кухню, площею 6,8 кв. м., коридор - площею 4,3 кв. м, санвузол - 2,8 кв. м, балкон - 0, 7 кв. м. та залишити в спільному користуванні. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач як співвласник вищезгаданої квартири яка діє також в інтересах малолітніх дітей не має можливості користуватись майном, так як відповідач заперечуює проти такого користування та чинить перешкоди, у зв»язку із чим позивач змушена звернутись із позовом до суду. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] разом із позивачем [PERSON], яка також діє в інтересах малолітніх дітей [PERSON], [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили задовольнити з обставин викладених у позові, зазначаючи що відповідач є колишнім чоловіком позивачки, та після розірвання шлюбу у них склались неприязні стосунки між собою, разом з тим позивачка із малолітніми дітьми не має можливості користуватись своєю власністю так як відповідач не пускає її до квартири та чинить перешкоди. Сторона відповідача [PERSON] разом із своїм представником [PERSON], позовні вимоги визнали частково в частині вселення позивачки в квартиру та усунення перешкод у користуванні квартирою, в решті позовних вимог просили відмовити. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено в судовому засіданні та вбачається із рішення Дніпровського районного суду від 05 травня 2014 року яке набрало законної сили, ? частини квартири [ADDRESS] визнано за [PERSON] та ? частини квартири [ADDRESS] визнано за [PERSON]. Згідно із вимогами положень ст. 61 ЦПК України Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини Відповідно до довідки форми № 3 від 26.06.2013 року, виданої ЖРЕО 795, у квартири [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно положень ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Виходячи з вимог ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. При встановлені порядку користування жилим приміщенням на тих умовах, які вказані в позові, суд вбачає погіршення житлових умов відповідача та третьої особи. На підставі викладеного суд дійшов висновку, що позов в частині встановлення порядку користування житловим приміщенням, задоволенню не підлягає. Відповідно до вимог ст.. 1 ЦПК України Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст..3 ЦПК України Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно із ст.. 10 ЦПК України Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно ч. ч. 1, 2 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Позивач також просить вселити її та малолітніх дітей [PERSON], [PERSON] у спірну квартиру [ADDRESS]. З наведених правових норм вбачається беззаперечне право позивача на користування спірною житловою площею. Таким чином, в судовому засіданні позовні вимоги знайшли своє підтвердження, оскільки позивачем було доведено, що він позбавлений можливості користуватись належним йому майном, виходячи з чого суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Outcome: approved