Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-14 00:00:00

Акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (далі АТ КБ «ПриватБанк») звернувся із позовною заявою про стягнення\~з [PERSON] \~та [PERSON] \~заборгованості за\~кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що [PERSON] звернувся до КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 16.06.2005 року. Банком на підставі Договору надання банківських послуг відкрито картковий рахунок із кредитним лімітом, позичальнику надано у користування кредитну картку. В подальшому кредитний ліміт збільшився до 15000 грн. Банк свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав у повному обсязі. Але в процесі користування кредитним рахунок [PERSON] не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, ухилився від сплати заборгованості за кредитом. [INFO] позичальник [PERSON] помер. З огляду на ст.ст.1218, 1219, 1268, 1269, 1270, 1273, 1281 ЦК України позивач вважає, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину, до складу якої входять, у тому числі, кредитні зобов`язання помершого позичальника. Спадкування обов`язків відбулось відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, так як відповідачі не відмовились від спадщини у передбачені цивільним законодавством строки. При цьому, згідно з ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. 19.01.2021 року до спадкоємців позичальника направлено листи-претензії, згідно яких позивач пред`явив свої вимоги, але ніяких дій виконано не було. За ст.1282 ЦК спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного в спадщину. Кожен зі спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто в розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі. Станом на дату смерті заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором б/н від 16.06.2005 року становить 11870,05 гривень, яку позивач просить стягнути з відповідачів [PERSON] , [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» за кредитним договором № б/н від 16.06.2005 року, а також судові витрати. Також позивач просив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами та витребувати докази: довідку про склад сім`ї та реєстрацію осіб за адресою [ADDRESS] , станом на дату смерті [PERSON] у Центру надання адміністративних послуг міста Марганець, і копію спадкової справи, заведеної після померлого [INFO] [PERSON] . Ухвалою від 31.05.2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, задоволено клопотання позивача про витребування доказів. Відповідачі не скористалися правом подачі заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, правом подачі відзиву на позовну заяву. За ч.5 ст.279 ЦПК України, справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з таких підстав. Судом встановлено, що 16.06.2005 року між [PERSON] та КБ «ПриватБанк» укладено договір, згідно якого [PERSON] отримав кредитні кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 3000 гривень (а.с.18-19). Згідно довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на [PERSON] , з 13.10.2017 року кредитний ліміт збільшено до 15000 гривень (а.с.17). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого Марганецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 648 (а.с.36). За розрахунком (а.с.7-10) заборгованість [PERSON] за кредитним договором від 16.06.2005 року становить 11870,05 гривень. Кредитні правовідносини, які виникли між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] допускають правонаступництво. Відповідно до ст.5 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Отже, спірні правовідносини регулюються нормами цивільного законодавства, які діяли на момент смерті спадкодавця [PERSON] [INFO] . Порядок прийняття спадщини, яка відкрилась [INFO] , визначений главою 84 ЦК України в редакції, що діяла на вказану дату. Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ст.1220 ЦК України). Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права й обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті окрім тих, що зазначені в ст.1219 ЦК України. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч.1 ст.1268 ЦК). Статтями 1269, 1270, 1273 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Згідно Спадкової справи № 12-2019, [PERSON] син померлого [INFO] [PERSON] прийняв спадщину [INFO] (а.с.67). [PERSON] дружина померлого [PERSON] відмовилась від прийняття спадщини, надавши нотаріусу заяву 09.04.2019 року (а.с.69 на звороті -70). 10.03.2020 року [PERSON] отримав свідоцтва про право на спащину за законом на: - ј частку квартири за [ADDRESS] (а.с.97 на звороті); - гараж, 24,0 кв.м на Сонячному кварталі в м.Марганець Дніпропетровської області (а.с.100); - автомобіль марки ЗАЗ, модель 1102-06, випуску 1992 року, реєстраційний номер [NUMBER] (а.с.102). Про інших осіб, які б прийняли спадщину після смерті [PERSON] , Спадкова справа № 12-2019 даних не містить. Оскільки кредитні зобов`язання особи, яка померла, входять до складу спадщини, то підлягають застосуванню норми ст.ст.1281, 1282 ЦК України. Статтею 1281 ЦК України в редакції, що діяла на момент смерті позичальника 20.10.2018 року, спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Відповідно до ст.1282 ЦК України в редакції, що діяла на момент смерті [PERSON] , спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного в спадщину. Кожен зі спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі. Отже, враховуючи норми цивільного законодавства, що діяли на момент відкриття спадщини після смерті [PERSON] [INFO] , кредитор спадкодавця може пред`явити вимоги лише до спадкоємця, який прийняв спадщину, а спадкоємець зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержавного у спадщину. \~ \~ \~ \~Спадкоємцем померлого [PERSON] , який прийняв спадщину й повинен задовольнити вимоги кредитора, є його син [PERSON] . [PERSON] спадщину не прийняла, тому не може відповідати за зобов`язаннями померлого чоловіка перед кредиторами. Позивачем 24.06.2020 року в порядку ст.1281 ЦК України до приватного нотаріуса Марганецького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Кучугурної Л.М. була направлена претензія кредитора від 26.05.2020 року (а.с.37, 38). Тобто, станом на 26.05.2020 року АТ КБ «ПриватБанк» було відомо, що [PERSON] помер [INFO] . \~ \~ \~ \~Відповідь на претензію від приватного нотаріуса Кучугурної Л.М. АТ КБ «ПриватБанк» отримав 15 липня 2020 року, про що зазначено у позові. Приватний нотаріус вказаною відповіддю повідомив позивача про те, що 10.03.2020 року спадкоємцю боржника [PERSON] , видано свідоцтво про право на спадщину. Провадження по спадковій справі закінчено (а.с.110). Така ж копія відповіді долучена позивачем до матеріалів позовної заяви з вхідним штампом Приватбанку в липні 2020 року (а.с.39). Отже, враховуючи вимоги ст.1281 ЦК України, позивач, як кредитор спадкодавця, повинен був направити вимогу спадкоємцю, який прийняв спадщину, протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, тобто до [INFO] . АТ КБ «ПриватБанк» надав суду копії листів-претензій до [PERSON] та [PERSON] , зареєстрованих 15.09.2020 року (а.с.40, 41). Разом з тим, вказані листи-претензії були направлені відповідачам лише 19.01.2021 року, про що свідчать Реєстр згрупованих поштових відправлень рекомендованих листів та чек про відправку (а.с.42-43). Докази вручення претензії відсутні. АТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду із позовною заявою до [PERSON] та [PERSON] про стягнення боргу кредитором спадкодавця [INFO] . Таким чином, позивач, як кредитор спадкодавця, не пред`явив вимоги до спадкоємця, що прийняв спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою статті 1281 ЦК України, і позбавлений права вимоги (правова позиція ВСУ викладена в постанові від 12.04.2017 р. по справі № 676/1958/16-ц). Крім того, обраний позивачем спосіб захисту прав не відповідає вимогам ч.2 ст.1282 ЦК України. Так, відповідно до ст.1282 ЦК України вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора звертає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Тобто, задоволення вимоги кредитора до спадкоємців позичальника шляхом одноразового платежу можливе лише в позасудовому порядку. Судовий спосіб захисту порушеного права кредитора у разі відмови спадкоємців від одноразового платежу полягає у пред`явленні до спадкоємців позову про накладення стягнення на майно. Позивач же просить стягнути з спадкоємців заборгованість за кредитним договором, укладеним спадкодавцем, що не передбачено чинним цивільним законодавством. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1 ст.89 ЦПК України). Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Зважаючи на зазначені вимоги цивільного процесуального законодавства, враховуючи встановлені в ході судового розгляду обставини, суд вважає, що звертаючись до суду із вимогою стягнути заборгованість за кредитним договором з відповідачів, позивач обрав неналежний спосіб захисту своїх прав, і крім того, позивачем пропущено встановлений ст.1281 ЦК України строк пред`явлення вимоги до спадкоємця, що позбавляє його права вимоги. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed