Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-19 00:00:00

Адвокат Фурман В.О. в інтересах [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів, в обґрунтування якого посилається на те, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 05.11.2019 року. Від шлюбних відносин з відповідачем мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося, через пізні погляди на сімейне життя та обов`язки. На підставі чого в сім`ї відбувалися сварки, які поступово призведи до того, що сторони стали зовсім чужими людьми. Можливості зберегти сім`ю немає. Подружні стосунки між ними припинилися, коли дитині не було одного місяця. Позивач з відповідачем разом не проживають, майже не спілкуються, спільне господарство не ведеться та інші обов`язки як подружжя щодо один одного не виконуються. За погодженням з відповідачем дитина проживає разом з матір`ю. 18.12.2020 року Індустріальним районним судом м.Дніпропетровська було ухвалено рішення по справі №202/4988/20 про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини в розмірі одного прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. 21.04.2021 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання вищезазначеного рішення. Однак, фактичні витрати, які несе позивач на придбання лише товарів першої необхідності, щонайменше в двічі перевищують визначений судом розмір аліментів. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини, а саме придбання одягу, продуктів харчування, медикаментів, тощо надавати може, оскільки є працездатним чоловіком. За станом здоров`я позивачу, як колишній дружині, відомо, що хронічних хвороб, які потребують систематичного лікування відповідач не має. Враховуючи викладене, позивач вважає за доцільне змінити спосіб стягнення аліментів на утримання дитини на 1/3 частину від усіх доходів платника. Ухвалою судді від 29.07.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду, провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач у судове засідання не з`явилася, однак її представником - адвокатом Фурман В.О. подано до суду заяву, в якій вона підтримує позовні вимоги, просить справу розглянути у її відсутності та відсутності позивача. Не заперечила щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання двічі поспіль не з`явився, про причини неявки до суду не повідомив, не направив відзив на позовну заяву. Крім того, відповідача було повідомлено про дату, час, місце та порядок розгляду даної справи шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Відтак, суд доходить висновку про належне вжиття всіх заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд даної справи, будь яких повідомлень про зміну адреси відповідач суду не подавав, а відтак, суд, у відповідності до вимог п. 2 ч. 7, п. 4 ч. 8, ч. 11, ч. 12 ст. 128 ЦПК України вважає відповідача належним чином повідомленим про дату, час, місце та порядок судового розгляду зазначеної справи. За таких обставин, суд вважає можливим, за згодою представника позивача, розглянути справу на підставі наявних доказів, заочно, відповідно до статті 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини справи, на які позивач посилається, як на підставу своїх позовних вимог, прийшов до наступного висновку. Згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Частиною 2 статті 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно роз`яснень, викладених в п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Виходячи з наведеного, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним, а тому у зв`язку з погіршенням матеріального становища одержувача аліментів, покращенням матеріального становища платника, одержувач може подати до суду заяву про збільшення їх розміру. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилався позивач. При цьому право застосування норми закону належить виключно суду. Вказана правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13. Водночас, правомірність такого способу захисту встановлюється судом з урахуванням фактичних обставин справи та залежить від наявності відповідних підстав, передбачених положеннями статей 182-184, 192 СК України. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Дніпровському, Солонянського районах Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), про що зроблено актовий запис № 190. Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18.12.2020 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~в розмірі\~одного прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 18.08.2020 року і до досягнення дитиною повноліття. Позивач, як на підставу своїх вимог про зміну способу стягнення аліментів зазначає, що прожитковий мінімум на дитину віком до 6 років нині складає 2013 грн. Однак, фактичні витрати, які несе позивач на придбання лише товарів першої необхідності, щонайменше в двічі перевищують визначений судом розмір аліментів. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини, а саме придбання одягу, продуктів харчування, медикаментів, тощо надавати може, оскільки є працездатним чоловіком. При цьому будь-яких доказів на підтвердження зміни матеріального стану відповідача позовна заява та додані до неї документи не містять. Згідно положень ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В ч.6 ст.81 ЦПК України вказано, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Усупереч зазначеного, позивач не довела обставин, передбачених статтею 192 СК України, зокрема зміну майнового стану відповідача після ухвалення судового рішення, яким присуджено сплату аліментів, що має істотне значення для зміни способу стягнення аліментів. Враховуючи зазначене, у задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів на утримання дитини слід відмовити.

Outcome: dismissed