Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-17 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовною заявою до [PERSON]Е, в якій просить змінити розмір аліментів, стягуваних із відповідача на її користь на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] за рішенням Радивилівського районного суду Рівненської області від 13.05.2013 року та стягувати з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої дитини аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1 500 гривень щомісячно, починаючи від дня предявлення позову і до досягнення повноліття дитиною. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі та обґрунтувала їх обставинами, вказаними в позовній заяві. Крім того, [PERSON] пояснила, що з моменту розгляду справи судом у 2013 році щодо стягнення з відповідача аліментів у розмірі 350 гривень, змінився її матеріальний стан. Так, на даний час вона не працює. У 2015 році відповідачка народила ще одну дитину, коштів на утримання дітей не вистачає. Також, [PERSON] вказала, що згідно чинного законодавства України, аліменти на утримання дитини мають бути не меншими пятдесяти відсотків прожиткогового мінімуму на дитину відповідного віку. На даний момент їх спільній дитині виповнилося вісім повних років, вона навчається у школі. Відповідач [PERSON] позов визнав частково, згідний на збільшення розмірі аліментів до однієї тисячі гривень щомісячно. На даний момент він не працює, в іншому шлюбі не перебуває. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані сторонами письмові докази, взявши до уваги інші фактичні обставини справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. Так, у відповідності до ч.1 ст.81 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до досліджених судом копій свідоцтва про народження, свідоцтва про розірвання шлюбу, позивачка та відповідач є батьками дитини [PERSON], [INFO] між подружжям розірвано (а. с. 3-5,7). Рішенням суду від 13.05.2013 року, відповідача [PERSON] зобовязано сплачувати на користь позивачки на утримання дочки аліменти в розмірі 350 гривень щомісячно до досягнення нею повноліття ( а.с.6). Згідно досліджених письмових документів, дочка [PERSON] проживає з позивачкою в місті Радивилів Рівненської області вулиця Паркова, будинок №26 (а.с.4,5). Норми ст. 192 Сімейного кодексу України (далі СК України) встановлюють підстави для зміни (збільшення) розміру аліментів, визначених рішенням суду. Такими підставами є зміна матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя платника або одержувача аліментів та в інших випадках, передбачених Сімейним кодексом. Сторони визнали обставини, які у відповідності до ч.1 ст.82 ЦПК України не підлягають доказуванню, про народження у позивачки ще однієї дитини після винесення рішення суду від 13.05.2013 року про стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на утримання їх спільної дитини. Крім того, у відповідності до ч.4 ст.273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, іх тривалість чи припинення, кожна сторона має право щляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Згідно внесених у 2017 році змін до ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ні пятдесят відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином судом встановлено обставини, які є підставами для збільшення розміру аліментів, стягуваних із відповідача на користь позивачки на утримання дочки [PERSON] за рішенням Радивилівського районного суду Рівненської області від 13.05.2013 року. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів та інші обставини, що мають істотне значення. Під час розгляду справи по суті, судом досліджені докази, які підтверджують матеріальний стан відповідача [PERSON] Так, відповідач немає постійного місця роботи. Дані обставини також визнані сторонами та не підлягають доказуванню. Встановлені судом вищевказані обставини, обмежують можливості відповідача щодо отримання належних та достатніх доходів для сплати ним на утримання неповнолітньої дочки аліментів у розмірі 1 500 гривень щомісяця на кожну дитину. Крім того, відповідно до змісту ст.180 СК України, обовязок по здійсненню витрат на утримання дитини, лягає на обох батьків, у звязку з чим, при визначенні розміру аліментів має враховуватись участь кожного з батьків у таких витратах. Також, приймаючи рішення про стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання дочки в розмірі 1 000 гривень, суд бере до уваги норми ч.2 ст.182 СК України, щодо мінімального розміру аліментів на одну дитину відповідного віку. Вважаючи на дослідженні докази та встановлені фактичні обставини, суд приходить до висновку про необхідність збільшення розміру аліментів, стягуваних із відповідача на користь позивачки на утримання дитини [PERSON] за рішенням Радивилівського районного суду Рівненської області від 13.05.2013 року та стягнення з [PERSON] аліментів на користь позивачки [PERSON] на утримання неповнолітньої дочки в твердій грошовій сумі в розмірі 1 000 гривень щомісячно. Норми ч.6 ст. 141 ЦПК України вказують, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли. На підставі викладеного,

Outcome: approved