overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-22 00:00:00

[PERSON] у березні 2016р. звернувсь з позовом до [PERSON], яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього [PERSON] про визнання втратившим права на користування житлом - [ADDRESS], посилаючись на те, що йому на праві особистої власності належить, вказане будинковолодіння. У будинку проживає він сам, а відповідач з своєю дитиною була зареєстрована на початку 2014р., так як вони на той час співмешкали та мали намір створити сім'ю. У червні 2014р. відповідач з дитиною забрали свої речі та виїхали в м.Хмельницький, при цьому не знялись з реєстрації, що перешкоджає йому вільно розпоряджатись своїм майном. В судовому засіданні позивач підтримав позов, просить його задовольнити з вищенаведених підстав. Відповідач в судове засідання не з'явивсь, хоча була повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомила, тому суд, за згодою позивача, вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній даних та доказів та ухвалити заочне рішення. Суд, заслухавши пояснення позивача, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що [PERSON] є власником житла - [ADDRESS], що підтверджується даними договору купівлі-продажу від 20.12.2012р. Також, судом встановлено, що місце проживання [PERSON] та її неповнолітнього сина - [PERSON] зареєстроване за вищевказаною адресою, однак вони без поважних причин з літа 2014р., тобто понад рік, не проживають за вказаною адресою. Дані обставини підтверджуються поясненнями позивача, показаннями свідка [PERSON], даними довідок виконкому Решнівецької сільської ради Старокостянтинівського району №14 від 22.01.2016р., №82 від 17.02.2016р.; даним актів обстеження житлово-побутових умов проживання позивача №15 від 22.01.2016р., №83 від 17.02.2006р.; даними повідомлення Старокостянтинівського РС УДМС України в Хмельницькій області №34/620 від 26.03.2016р. За таких обставин, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, відповідно до положень ч.2 ст.405 ЦК України та слід визнати [PERSON] та [PERSON] втратившими право на користування житлом - [ADDRESS]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-23 00:00:00

[PERSON] у березні 2016р. звернулась до суду з заявою в якій просить визнати безвісно відсутньою матір - [PERSON], [INFO], проживавшу в [ADDRESS], посилаючись на те, що влітку 2013р. матір виїхала з іншим чоловіком з місця проживання в Луганську область. З того часу їй невідомо про місцезнаходження матері. Визнати її безвісно відсутнім їй необхідно, так як матір залишається зареєстрованою за вищевказаною адресою і вона (заявник) сплачує комунальні послуги за житло. В судовому засіданні представник заявника заяву підтримала повністю, просить її задовольнити, з вищенаведених підстав. Представник заінтересованої особи - Старокостянтинівської міграційної служби УДМС України в Хмельницькій області в судове засідання не з»явивсь, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений. Суд, заслухавши пояснення представника заявника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.43 ЦК України: 1.Фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. 2.У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. 3.Порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. В судовому засіданні встановлено, що з літа 2013р. відсутні відомості про місцезнаходження [PERSON], [INFO], проживавшої [ADDRESS]. Дані обставини підтверджується поясненнями представника заявника, показаннями свідків [PERSON], [PERSON], даними довідки Старокостянтинівської ЖЕК від 15.01.2016р. №011403; даними довідки Старокостянтинівського РВ УМВС України в Хмельницькій області №5479 від 12.05.2015р.; даними рішення Старокостянтинівського райсуду від 24.04.2013р.; даними свідоцтва про народження заявника [NUMBER] від 29.02.1996р. На підставі викладеного, відповідно до положень ст.ст. 234, 246 - 250 ЦПК України, ст.43 ЦК України, суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню і слід визнати безвісно відсутньою [PERSON], [INFO], проживавшу [ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-05 00:00:00

[PERSON] у березні 2016р. звернулась з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі 400 грн. на доньку, щомісячно, посилаючись на те, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі і вони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], однак він не надає допомоги на її утримання. Позивач звернулась до суду з заявою про те, що позов підтримує повністю, просить його задовольнити з вищенаведених підстав, справу розглянути без її участі. Відповідач звернувсь до суду з заявою про те, що позов визнає, просить справу слухати у його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що від спільного проживання в шлюбі сторони мають доньку [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 16.02.2015р.). Відповідно до положень ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, відповідно до положень ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. В судовому засіданні встановлено, що батько матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, не має постійного місця роботи, має нерегулярний, мінливий дохід. Відповідно до ч.1 ст.184 СК України: якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. За таких обставин слід стягувати аліменти з відповідача - [PERSON] на користь позивача - [PERSON] на утримання [PERSON], [INFO] в сумі 400 грн., починаючи з дня звернення до суду - 09.03.2016р., щомісячно та до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-27 00:00:00

[PERSON] у березні 2016 року звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12 лютого 1992 року. Від шлюбу мають дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що під час спільного проживання між сторонами виникали непорозуміння, внаслідок того, що сторони мають різні погляди на сімейне життя. Між сторонами втрачено почуття взаємної любові. У січні 2015 р. позивач був мобілізований, шлюбні відносини з того часу призупинені. Шлюбні відносини між сторонами припинені з грудня 2015 р., спільне господарство не ведеться, спільне життя припинено з січня 2016 р. Позивач вважає, що примирення та подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам сторін. Суперечки щодо поділу майна, яке є спільною власністю відсутні. Позивач у судовому засіданні позов підтримав, наполягавна розірванні шлюбу. Відповідач у судовому засіданні позов визнала. Відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини справи визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що між сторонами втрачено почуття любові та взаєморозуміння, шлюб фактично розпався, сторони не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, спільного господарства не ведуть. Таким чином, суд знаходить, що сім'я розпалася остаточно, примирення бути не може, шлюб носить формальний характер, а тому підлягає розірванню. На підставі статтей 105, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-20 00:00:00

[PERSON] у березні 2016 року звернулась до суду із вказаним позовом. В обґрунтування позову зазначила, що з 16 травня 2013 року вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі. Вказала, що нормальні сімейні стосунки не склалися, через різні погляди на життя, часто виникали непорозуміння, шлюб існує формально. Просила розірвати шлюб. Позивач в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Просила їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. ст. 3, 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду по захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні й суспільні інтереси в спосіб, визначений законами України. Матеріалами справи встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрований 16 травня 2013 року Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, про що в книзі реєстрації шлюбів був зроблений актовий запис № 296 (а.с. 6). Причиною розірвання шлюбу послужило різне ставлення до життя, зловживання відповідача спиртними напоями. Шлюб існував формально, на даний час шлюбно-сімейні відносини не підтримують, дітей від шлюбу не має, спільного господарства не ведуть, спору про поділ майна не має. Таким чином, збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Доводи відповідача суд не бере до уваги, так як вони спростовуються доказами. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємостосунки подружжя, дослідивши матеріали справи, вважає подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї за неможливе. При таких обставинах, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню з причини неможливості подальшого сумісного життя подружжя і збереження сім'ї. Враховуючи наведене, на підставі ст. ст. 110, 112, 113, 114 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-26 00:00:00

[PERSON] у березні 2016 року звернулась до суду із вказаним позовом. В обґрунтування позову зазначила, що з 19 липня 2015 року вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі, від якого мають доньку: [PERSON] [INFO]. Вказала, що нормальні сімейні стосунки не склалися, відповідач не надавав належної матеріальної допомоги сімї та не займався вихованням дитини. В лютому 2016 року спільне проживання з відповідачем припинили, просила розірвати шлюб, стягнути з відповідача понесені витрати. Позивач, [PERSON] в судовому засіданні свої позовні вимоги викладені в позовній заяві підтримала та наполягала на розірванні шлюбу. Відповідач, [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] визнав в повному обсязі та не заперечував проти розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. ст. 3, 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду по захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні й суспільні інтереси в спосіб, визначений законами України. Матеріалами справи встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії 1-ВЛ № 236283, сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрований 19 липня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вовчанського районного управління юстиції у Харківській області, про що в книзі реєстрації шлюбів був зроблений актовий запис № 73 (а.с. 3). Від шлюбу мають доньку [PERSON] [INFO] (а.с7). Причиною розірвання шлюбу послужило різне ставлення до життя, не надавав належної матеріальної допомоги сімї та не займався вихованням дитини. Шлюб існував формально, на даний час шлюбно-сімейні відносини не підтримують, проживають окремо з лютого 2015 року, спільного господарства не ведуть, спору про поділ майна не має. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Таким чином, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємостосунки подружжя, дослідивши матеріали справи, вважає подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї за неможливе. При таких обставинах, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню з причини неможливості подальшого сумісного життя подружжя і збереження сім'ї. Крім того, позивач понесла витрати по сплаті судового збору у розмірі 551 грн. 20 коп., що підтверджується квитанцією від 29 березня 2016 року (а.с.1), та витрати на правову допомогу у розмірі 500 грн.00 коп., що підтверджується квитанцією від 29 березня 2016 року(а.с.11)а тому вони у відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача. Враховуючи наведене, на підставі ст. ст. 110, 112, 113, 114 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-23 00:00:00

[PERSON] у березні 2016 року звернулась у суд із вказаним позовом. В обґрунтування позову зазначила, що [INFO] помер її племінник (син її рідної сестри) [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина на житловий будинок розташований за адресою : [ADDRESS]. Вона є єдиним спадкоємцем третьої черги, своєчасно звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщин, але у зв'язку з тим, що право власності на будинок, належним чином не зареєстроване в Вовчанському БТІ, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на будинок. Просила визнати за нею право власності на вказаний будинок з надвірними будівлями. В судове засідання позивач та представник позивача не з'явилися, про час та місце розгляду справи сповіщалися судом завчасно та належним чином. Надали суду заяву про підтримання позову у повному обсязі, просили його задовольнити та розглядати справи у їх відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи сповіщався судом завчасно та належним чином. Надав суду заяву про визнання позову [PERSON] у повному обсязі, просив його задовольнити та розглядати справи у його відсутності. Дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі, виходячи з наступного. Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 05 червня 2015 року виконавчим комітетом Червоноармійської Першої сільської ради Вовчанського району Харківської області [PERSON] помер [INFO], який був племінником [PERSON] (а.с.4, 8-11). З копії довідки Вовчанського БТІ № 40 від 25 січня 2016 року вбачається, що на майно, розташоване за адресою: [ADDRESS] станом на 01 січня 2013 року право власності не зареєстроване (а.с.18). Даними довідки № 52 від 28 січня 2016 року виданої Червоноармійською Першою сільською радою Вовчанського району Харківської області підтверджується, що [PERSON] був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS], відповідно до по господарської книги (а.с.13-15). В зв'язку з чим суд приходить до висновку, що власником будинку [ADDRESS] був [PERSON], який помер [INFO]. Спадкоємцем за законом третьої черги є його тітка [PERSON], яка своєчасно звернулася до Вовчанської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але їй було відмовлено у видачі свідоцтва на спадщину, у зв'язку з тим, що право власності на будинок, належним чином не зареєстроване в Вовчанському БТІ ( а.с. 22). Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. ст. 1261-1265 ЦК України. У третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця (ст. 1263 ЦК України). Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд приходить до висновку, що позивач [PERSON] має право на спірний житловий будинок з надвірними будівлями, після померлого [INFO] [PERSON] в порядку спадкування за законом. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-29 00:00:00

[PERSON] у березні 2016 року звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з відповідачем вказавши, що перебуває із [PERSON] у зареєстрованому шлюбі з 19.11.2009 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] [INFO]. Сімейні відносини припинені внаслідок різних поглядів на шлюб та сімю. Позивач просила суд шлюб розірвати. У судовому засіданні [PERSON] підтримала позовні вимоги та наполягала на розірванні шлюбу. Додатково пояснила, що спільне проживання подружжя припинено з серпня 2015 року. Після розірвання шлюбу бажала залишити собі прізвище «Кравченко». На примирення з відповідачем вона не згідна та вважає, що збереження шлюбу неможливо. Місце проживання дитини вирішено батьками самостійно. Справу розглянуто за відсутності відповідача, повідомленого про час та місце судового засідання у встановленому законом порядку шляхом направлення судових повісток про виклик за зареєстрованим місцем проживання. При цьому суд не має відомостей про причину неявки відповідача, та згідно до ст. 224 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази вважає, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, оскільки сімя розпалася остаточно, [PERSON] на примирення не згодна та подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам. Згідно статті 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до свідоцтва про шлюб, - [PERSON] [INFO] та [PERSON] (прізвище до укладення шлюбу Грішина) [PERSON] [INFO] зареєстрували шлюб 19.11.2009 року, про що зроблено актовий запис № 1763 у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси Черкаського міського управління юстиції. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. Дитина зареєстрована разом із позивачем у м. Черкаси по вул. 30-років Перемоги, а відповідач мешкає окремо. Позивач просила не стягувати із відповідача понесені нею судові витрати. На підставі ст.ст. 24, 105, 110, 112, 113 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 10-11, 60-61, 209, 212, 214-215, 217, 218, 224-226 ЦПК України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-23 00:00:00

[PERSON] у березні 2016 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], який продовжує навчання, посилаючись на те, що син знаходиться на її утриманні, оскільки відповідач не надає йому матеріальну допомогу. На даний час син навчається, тому потребує додаткової матеріальної допомоги. В уточнених позовних вимогах позивач просила стягувати з відповідача аліменти до закінчення сином навчання, але не більше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років. Від позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, уточнені позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Від відповідача надійшла заява про розгляд справи без його участі, уточнені позовні вимоги визнає у повному обсязі. Від третьої особи надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, з урахуванням всіх істотних обставин, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO]. Згідно до довідки б/н від 24.02.2016 року, [PERSON] є студентом 4 курсу Запорізького коледжу радіоелектроніки ЗНТУ, форма навчання денна. Відповідно до статті 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно статті 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дітей у твердій грошовій сумі або частці від заробітку платника аліментів з урахуванням стану здоров'я та матеріального становища дитини, наявності у платника аліментів інших дітей та обставин, які мають істотне значення для вирішення справи. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-14 00:00:00

[PERSON] у березні 2016 року звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт її постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вказавши, що 18 липня 2009 року помер її батько [PERSON], з яким вона з 2008 року постійно проживала у [INFO], в той час як була зареєстрована за адресою: [INFO]. Після смерті батька відкрилася спадщина на земельну ділянку. Заявник є єдиним спадкоємцем після смерті батька [PERSON]. Оформити спадщину нотаріально вона не має можливості, оскільки не може документально підтвердити факт постійного проживання із спадкодавцем [PERSON]. В судовому засіданні заявник та її представник вимоги заяви підтримали. Представник Западинської сільської ради Красилівського району Хмельницької області в судове засідання не зявився, надіслав до суду заяву, в якій вважає вимоги заяви обґрунтованими та не заперечує щодо їх задоволення, просить справу розглядати за його відсутності. Заслухавши учасників процесу, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Судом обєктивно встановлено, що [PERSON] будучи зареєстрованою за адресою: [INFO], з березня 2008 року постійно проживала з батьком [PERSON] у будинку №2 по вул.Ватутіна в с.Западинці Красилівського району Хмельницької області по день його смерті - 18 липня 2009 року. Дані обставини стверджуються поясненнями заявника та його представника, показаннями свідків [PERSON] та [PERSON], свідоцтвом про народження [PERSON] серії ІІ-АВ №511115 виданого 18 листопада 1971 року Красилівським рай бюро ЗАГС, свідоцтвом про смерть [PERSON] серії 1-БВ №119815 виданого 22 липня 2009 року Западинською сільською радою Красилівського району Хмельницької області, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 12 грудня 2015 року, довідкою Западинської сільської ради Красилівського району Хмельницької області №43 від 29 січня 2016 року, довідкою Западинської сільської ради Красилівського району Хмельницької області №211 від 01 червня 2016 року. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] про становлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що передбачено ч.2 ст.256 Цивільного процесуального кодексу України. На підставі викладеного,

Outcome: approved