Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-09 00:00:00

Адвокат Давидюк О.М. звернувся до суду в інтересах [PERSON] з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позовні вимоги мотивує тим, що [INFO] помер рідний брат позивачки [PERSON] ..Після його смерті залишилась спадщина до якої входять: 1) земельна ділянка площею 8,56 га з кадастровим номером 6323281200:01:000:0105; 2) земельна ділянка площею 8,50 га з кадастровим номером 6323281200:01:000:0158; 3) земельна ділянка площею 8,55 га з кадастровим номером 6323281200:01:000:0179. Зазначає, що позивач своєчасно не звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини,оскільки тривалий час проживає з сім`єю в Білорусії та є громадянкою цієї країни. Також зазначає, що позивач є єдиним спадкоємцем після померлого, крім того вказує, що позивач пропустила встановлений законом 6 місячний строк на прийняття спадщини із поважних, об`єктивних причин, а саме що позивач перебувала за межами території України, була позбавлена перетнути державний кордон України в період часу із смерті її брата, оскільки уряд Республіки Білорусь заборонив виїзд свої громадян за межі території Білорусь, зокрема і на територію України, позивач була обмежен в можливості відвідати особисто нотаріуса на території України через особливий режим роботи органів нотаріату в період дії карантинних заходів на території України, а також через загрозу для свого здоров`я, яку створило масове поширення у всьому світі гостре інфекційне захворювання COVID-19. Представник позивача вважає, що позивачкою пропущений строк для прийняття спадщини з поважних причин, а тому є підстави для визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, в звязку з чим просить суд визначити позивачці особисто, чи через уповноваженого представника додатковий строк для подачі до нотаріальних органів заяви про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , терміном на два місяці з часу набрання рішенням суду законної сили, а також допустити негайне виконання рішення суду. Коломацька селищна рада не погоджуючись з позовом надала суду відзив на позовну заяву, в якому просила суд відмовити в задоволенні позовних вимог, у зв`язку з відсутністю належних та допустимих доказів, які підтверджують родинні зв`язку між позивачкою та померлим. Представник позивача адвокат Давидюк О.М. надав суду відповідь на відзив, в якому позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити, з підстав зазначених у позовній заяві. Позивач [PERSON] та її представник адвокат Давидюк О.М. до судового засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Наполягаючи на позові, письмово сповістили суд про розгляд справи у їх відсутність. Представник відповідача Коломацька селищна рада до суду також не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заперечував проти позову з підстав викладених у відзиві, просив розглянути справу у відсутність його представника. Згідно з ухвалою суду від 01.07.2021 у справі відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче засідання та задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів у нотаріуса. Згідно з ухвалою суду від 09.09.2021 справу призначено до судового розгляду. Дослідивши надані суду письмові докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 09 жовтня 2020 року, вбачається, що у віці 48 років помер [PERSON] (а.с. 12). Після його смерті відкрилося право на спадщина до складу якої входять: 1) земельна ділянка площею 8,56 га з кадастровим номером 6323281200:01:000:0105; 2) земельна ділянка площею 8,50 га з кадастровим номером 6323281200:01:000:0158; 3) земельна ділянка площею 8,55 га з кадастровим номером 6323281200:01:000:0179. Відповідно до державних актів серії Р2 №768444, Р2 №768426, Р2 №768456 вбачається, що земельні ділянки з кадастровими номерами 6323281200:01:000:0105, 6323281200:01:000:0158, 6323281200:01:000:0179 за життя належали [PERSON] (а.с. 13-18). З актового запису про народження №1 від 04.01.1971 складеного виконавчим комітетом Мочолянської сільської ради Берегівського району Закарпатської області відносно гр. [PERSON] , вбачається, що остання народилась [INFO] , а її батьками зазначені [PERSON] 1948 року народження та [PERSON] [INFO] (а.с 83). З актового запису про народження №1 від 19.02.1972 складеного виконавчим комітетом Мочолянської сільської ради Берегівського району Закарпатської області відносно гр. [PERSON] , вбачається, що останній народився [INFO] , а його батьками зазначені [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] (а.с 82). Як вбачається з свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 03.06.1989, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , 03.06.1989 зареєстрували шлюб, та після реєстрації шлюбу дружина набула прізвище [PERSON] (а.с. 11). Згідно з Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру № 66940553 від 21.10.2021 вбачається, що після померлого [PERSON] спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину відсутні (а.с. 127). Згідно за ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси осіб, які звернулися до суду у спосіб, визначений законами. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до загальних положень ст.ст.1220, 1222, 1270 ЦК України право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, початком перебігу якого є час її відкриття. Згідно з ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно за ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк на прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. За змістом зазначеної норми закону поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця для вчинення цих дій. Таким чином, законодавцем визначено, що правила ч.3 ст.1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Поважними при цьому слід визнавати такі причини, як з огляду на моральні норми суспільства виправдовують поведінку спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини. Судом встановлено, що позивач, будучи громадянкою іншої країні, у шестимісячний строк після відкриття спадщини не звернулася до нотаріальної контори із заявою про її прийняття через запровадження на території України карантину. Загальновідомим є той факт, що на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 з метою запобігання поширенню короновірусної хвороби (COVID-19) на території України з 12.03.2020 встановлений карантин, який триває і на теперішній час. Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавіруснуї хвороби (COVID-19)» від 17.03.2020 № 530-IX з дня оголошення карантину був зупинений перебіг строків звернення за отриманням адміністративних та інших послуг та строків надання цих послуг, визначених законом. Оскільки [PERSON] , який є рідним братом позивачки помер [INFO] , а запроваджений з 12.03.2020 карантин діяв на протязі шестимісячного строку, необхідного для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини, і продовжує діяти по теперішній час, суд вважає, що існували поважні причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Ці обставини, а також те, що спадкова справа після смерті спадкодавця не відкривалася, спір з приводу спадкового майна відсутній, все це надає суду правові підстави для задоволення вимог позивача про надання їй додаткового строку для прийняття спадщини в межах заявлених вимог тривалістю три місяці, який буде достатнім для подання відповідної заяви до нотаріальної контори. Щодо вимоги позивачки про допущення рішення суду до негайного виконання, суд зазначає наступне. Так, ч. 1 ст. 430 ЦПК України встановлює виключний перелік рішень, які можуть бути допущені до негайного виконання, а саме рішення про: 1) стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць; 2) присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць; 3) відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, - у межах суми стягнення за один місяць; 4) поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника; 5) відібрання дитини і повернення її тому, з ким вона проживала; 6) розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб; 7) примусову госпіталізацію чи продовження строку примусової госпіталізації до протитуберкульозного закладу; 8) встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України; 9) надання особі психіатричної допомоги у примусовому порядку; 10) видачу або продовження обмежувального припису. З вказаного переліку вбачається, що рішення у справах про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини до вказаного переліку не входять. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що у задоволенні вимоги про допущення рішення до негайного виконання слід відмовити. На підставі ст.1220, 1222, 1269, 1270, 1272 ЦК України,

Outcome: partial