Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-25 00:00:00

[PERSON] (надалі також позивач) звернулась до суду з позовом до [PERSON] (надалі також відповідач) про збільшення розміру аліментів і просить ухвалити рішенням, яким стягувати з відповідача аліменти у розмірі ? частини зі всіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 28.02.2018 р. суд відкрив провадження у цій справі та з урахуванням ч. 4 ст. 19 ЦПК України вирішив її розглянути у порядку спрощеного провадження. Сторони не подавали клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні чи призначення судового засідання у спрощеному провадженні. 28.02.2018 р. на зареєстровану адресу відповідача була направлена ухвала про відкриття провадження у справі із пропозицією направити до суду свій відзив на позов. 09.03.2018 р. відповідач отримав цю ухвалу, проте відзиву на позов в установлений судом строк не подав. Розглянувши наявні у справі документи і матеріали, суд встановив наступне. Судом встановлено, що батьками малолітньої [PERSON], [INFO], є позивач і відповідач, і згідно з рішенням суду відповідач сплачує аліменти на її утримання у розмірі ? частини заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України (далі СК України), батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. Вказаний висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 05.02.2014 р. по справі № 6-143цс13. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Однак у будь-якому випадку мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України). Розмір аліментів у частці від заробітку (доходу) на одну дитину становить одну чверть (ч. 5 ст. 183 СК України). А тому є підстави для збільшення розміру аліментів та визначення їх у частці від доходу. Враховуючи розяснення викладені у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», аліменти у зміненому розмірі підлягають стягненню від дня набрання рішенням суду чинності. У звязку із тим, що за даною категорією справи позивач була звільнена від сплати судового збору, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 грн. Крім того, з відповідача на користь позивача на підставі ст. 137 ЦПК України слід стягнути 400 грн. понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу. На підставі викладеного та відповідно до ст.ст. 180-184, 192 СК України,

Outcome: approved