Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-21 00:00:00

[PERSON] у поданій нею 14.01.2016 р. до суду позовній заяві по спору, виниклому до Комунальної установи «Психіатрична лікарня № 1 м. Макіївка», уточненої в заяві від 19.01.2016 р. (а.с.4), просить стягнути з відповідача: заборгованість по заробітній платі за липень 2014 року в сумі 1633,98 грн., за серпень 2014 року в сумі 1661,37 грн., за вересень 2014 року в сумі 2234,79 грн., за жовтень 2014 року в сумі2079,22 грн., за листопад 2014 року в сумі 1903,83 грн., за грудень 2014 року в сумі 1673,75 грн., за січень 2015 року в сумі 2876,33 грн., за лютий 2015 року в сумі 3507,03 грн., а загалом 17570,31 грн.; середній заробіток за час затримки розрахунку, починаючи з 25.02.2015 р. по дату подання позову до суду, який складає 217 днів, в сумі 23498,93 грн. пославшись на те, що з 19.05.2011 р. по 25.02.2015 р. вона працювала в установі відповідача медсестрою. Починаючи з липня 2014 року, відповідач в порушення діючого трудового законодавства став виплачувати їй заробітну плату нерегулярно, внаслідок чого з липня 2014 року по лютий 2015 року виникла заборгованість на загальну суму 17570,31 грн., та в порушення вимог ст.116 КЗпТ України не провів з нею повний розрахунок в день її звільнення 25.02.2015 р. до теперішнього часу, тож за вимогами ст.117 КЗпП України з відповідача на її користь має бути стягнутий середній заробіток за час затримки розрахунку в 217 днів, який виходячи з її середньоденної заробітної плати в розмірі 108,29 грн., складає 23498,93 грн. Позивач [PERSON], будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилася, надавши суду заяву про розгляд справи у її відсутність з посиланням на підтримання позову. Представник відповідача, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи через оголошення на сайті суду, у судове засідання не зявився, причини неявки не повідомив, тому суд на підставі ч.1 ст. 224 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній доказів (ухвалює заочне рішення). Дослідивши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] перебувала в трудових правовідносинах з Комунальною установою «Психіатрична лікарня №1 м. Макіївки» з 19.05.2011 р. по 25.02.2015 р., де працювала реєстратором медичним на 0,75 ставки та молодшою медичною сестрою лікарських кабінетів диспансерного відділення на 0,25 ставки. Наказом № 271/114-к від 25.02.2015 р. була звільнена на підставі ст.38 КЗпП України за власним бажанням (копія трудової книжки з відповідними записами №№11, 12 на а.с.7-8). За вимогами ч.1 ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. На день звільнення [PERSON] належала до сплати від Комунальної установи «Психіатрична лікарня №1 м. Макіївки» заробітна плата, що підтверджено наданими позивачем розрахунковими листами (копії на а.с.9), і що не спростовано відповідачем. Визначаючи розмір заборгованості, суд виходив з даних за розрахунковими листами, в яких в графі «До видачі» зазначені такі суми: 1338,89 грн. за липень 2014, 1361,33 грн. за серпень 2014 року, 1831,19 грн. за вересень 2014 року, 1703,72 грн. за жовтень 2014 року, 1560,00 грн. за листопад 2014 року, 1371,47 грн. за грудень 2014 року, 2356,87 грн. за січень 21015 року, 2873,67 за лютий 2015 року, що загалом складає 14397,14 грн. При цьому суд зауважує, що позивачем при визначенні заборгованості по заробітній платі помилково взяті до розрахунку суми, зазначені за розрахунковими листами в графі «Всього нараховано». Тож в частині вимог стягнення заборгованості по заробітній платі позов підлягає частковому задоволенню. Щодо вимог стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку суд дійшов таких висновків. Відповідно до ч.1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Пленум Верховного Суду України в п. 25 Постанови №13 від 24.12.1999 р. «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» розяснив, що непроведення розрахунку з працівником у день звільнення або, якщо в цей день він не був на роботі, наступного дня після його звернення з вимогою про розрахунок є підставою для застосування відповідальності, передбаченої ст. 117 КЗпП України. Порядок обчислення середньої заробітної плати затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100, якою встановлено, що середня заробітна плата обчисляється виходячи з виплати за останні 2 календарних місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата (абз.3 п.2 постанови); та передбачено, що в розрахунок середньої заробітної плати включаються всі виплати у томі розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки (абз.3 пункту 3 постанови). З огляду на положення наведеного вище Порядку, суд обчислює середньоденну заробітну плату, виходячи з нарахувань за грудень 2014, січень 2015 року, яка дорівнює: 108,29 грн. (визначена шляхом ділення заробітної плати на число робочих днів грудень 2014 року: 1673,75 грн./23 робочих дні = 72,77 грн.; січень 2015 року: 2876,33 грн./20 робочих днів = 143,82 грн.; 72,77 грн. + 143,82 грн./2 міс. = 108,29 грн.) Нарахування середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні суд провадить в межах заявлених позовних вимог шляхом множення середньоденного заробітку, який дорівнює 108,29 грн. на число робочих днів - 217 днів (за винятком святкових та неробочих днів) за період з 25.02.2015 р. по 11.01.2016 р. (дату подання позову до суду) Таким чином, розмір середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні складає: 108,29 грн. х 217 днів = 23498,93 грн. Тож в цій частині позов підлягає задоволенню. За наведених обставин позов підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial