Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-02 00:00:00

[PERSON] через свого представника адвоката [PERSON] звернулася до [PERSON] із вище вказаним позовом. В обґрунтування заявлених позовних вимог представник позивача зазначив, що згідно із свідоцтва про право власності на нерухоме майно, [PERSON] з 25.11.2010 року по 23.04.2016 року належав житловий будинок по вул. І Травня, 99 в с. Залізний Порт Голопристанського району Херсонської області. 23.04.2016 р., у віці 75 років, потребуючи сторонньої допомоги та догляду, позивачка уклала договори дарування, за якими безоплатно подарувала [PERSON] єдине своє житло, а саме: 58/100 частин житлового будинку по вул. І Травня, 99 в с. Залізний Порт та земельні ділянки під ним. Інші 42/100 частини вказаного домоволодіння належать [PERSON]. При цьому , при укладенні договорів дарування позивачка вважала, що фактично укладає договір довічного утримання, адже їй при підписанні договорів дарування не було розяснено різниці між цими договорами, а самі договори вона підписувала не читаючи, так як недобачає в силу похилого віку, через що уклала ці договори під впливом помилки щодо природи правочину, прав та обовязків сторін. Позивач не бажала відчужувати належний їй житловий будинок, адже у неї немає іншого житла і не було на момент укладення договорів дарування. Фактично між позивачкою і обдарованим виникли правовідносини з довічного утримання, так як позивач і по сьогоднішній день продовжує проживати у спірному житловому будинку, тобто передання майна не відбулося, а відповідач певний час забезпечував її утриманням та доглядом. Такі висновки ґрунтуються на правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в Постанові від 27.04.2016 р. у справі № 6-372цс16. Представник позивача просив визнати недійсними: договір дарування 58/100 частки домоволодіння що знаходиться за адресою: Херсонська область Голопристанський район, с. Залізний Порт, вул. І Травня, 99, укладений 23.04.2016 року між [PERSON] та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Голопристанського районного нотаріального округу [PERSON]; договір дарування земельної ділянки, площею 0, 0388 га (кадастровий номер 6522384300:02:001:0188), що знаходиться за адресою: с. Залізний Порт вул. І Травня, 99, укладений 23.04.2016 року між [PERSON] та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Голопристанського районного нотаріального округу [PERSON]; договір дарування земельної ділянки, площею 0, 0375 га (кадастровий номер 6522384300:02:001:0163), що знаходиться за адресою: с. Залізний Порт вул. І Травня, 99, укладений 23.04.2016 року між [PERSON] та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Голопристанського районного нотаріального округу [PERSON]. Ухвалою суду від 14.03.2018 р. в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, залучено приватного нотаріуса Голопристанського нотаріального округу Херсонської області [PERSON]. В судовому засідання 14.03.2018 р. ухвалою суду в присутності представника позивача, зобовязано явкою позивача в наступне судове засідання для надання пояснень по суті позову та відповідей на питання. В судове засідання сторони та їх представники не зявились, про день і час слухання справи повідомлені належним чином. Від представника позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивача з повідомленням про неможливість позивача через похилий вік та стан здоровя зявитися її до суду. При цьому позивач просить розглянути справу за її відсутності наполягає на задоволенні заявлених позовних вимог, проти заочного розгляду справи не заперечує. Сам представник позивача до суду не зявився з невідомих суду причин. Відповідач жодного разу у судові засідання не зявлявся, повідомлення направлялися на адресу, зазначену позивачем. Згідно з адресної довідки [PERSON] на території Новофедорівської сільської ради не зареєстрований. Інформація щодо іншого місця проживання та реєстрації відповідача до суду не надходила. Відповідачу направлялися за останнім відомим місцем проживання поштові повідомлення, здійснено оголошення на веб-сайті суду. Третя особа приватний нотаріус [PERSON] до суду не зявилась, з невідомих суду причин, про день і час слухання справи повідомлена належним чином. За відсутності відповідача, за згодою позивача, суд вважає за можливе застосувати заочний порядок розгляду справи. Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлених позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підтвердження заявлених позовних вимог, представником позивача надані правовстановлюючі документи на спірне майно за позивачем. Судом ухвалою від 19.12.2017 р. за клопотанням представника позивача витребувано у приватного нотаріуса вище вказані договори дарування нерухомого майна, які є предметом розгляду. Суд був позбавлений можливості зясувати обставини справи, оскільки сторони у содове засідання не зявлялись, ніяких пояснень та доказів не надавали. Таким чином у суду не було можливості перевірити, викладені у позові обставини, оскільки вони ніяким чином не підтвердженні. З огляду на вище наведене, у задоволенні позовних вимог слід відмовити за їх недоведеністю заявлених позовних вимог.

Outcome: dismissed