Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-16 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 10.05.2003 у [ADDRESS], актовий запис № 5. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Позовні вимоги мотивує тим, що стосунки між ними не склалися, у сім`ї постійно відбувались сварки та конфлікти, в тому числі, у присутності дітей, що в кінцевому результаті призвело до фактичного їх припинення. На даний час подружніх стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства та не проживають разом з квітня 2021 року, позивачка втратила до чоловіка почуття поваги та любові, не бажає перебувати з ним у шлюбі, покликається на неможливість примирення, тому просить суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб. Позивачка в підготовче засідання не з`явилась, подала до суду письмову заяву, в якій позов підтримала, просила справу розглядати у її відсутності (а.с. 20-21). Відповідач в підготовче засідання не з`явився, подав до суду письмову заяву, в якій позов визнав, просив про розгляд справи у його відсутності (а.с. 30-31). У підготовче засідання учасники судового процесу не з`явились, належним чином повідомлялись про дату, час та місце судового засідання, а тому суд, з урахуванням поданих сторонами заяв, вирішив здійснювати розгляд справи у їхній відсутності. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Вивчивши матеріали справи, з`ясувавши її дійсні обставини, оцінивши докази в їх сукупності, оглянувши заяви сторін, суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до положень ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. З позовної заяви, заяв сторін, долучених до справи свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , копій свідоцтв про народження серії [NUMBER] , серії [NUMBER] , серії [NUMBER] , серії [NUMBER] (а.с. 4, 7-10) вбачається, що сторони 10.05.2003 зареєстрували шлюб у [ADDRESS], актовий запис № 5. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , з квітня 2021 не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, втратили одне до одного почуття любові та поваги, примирення між ними неможливе, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому згідно ст. 112 Сімейного кодексу України є всі підстави для розірвання шлюбу. Згідно з ч. 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За таких обставин суд вважає, що визнання відповідачем позову про розірвання шлюбу не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, враховуючи добровільну згоду відповідача на розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, ч. 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України, формально існуючий шлюб слід розірвати, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з подружжя. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Відповідно до обставин, викладених у позовній заяві, заявах сторін, які знайшли своє підтвердження у процесі розгляду справи, причиною розірвання шлюбу є відсутність бажання у сторін будувати у подальшому сімейні відносини, внаслідок чого вони не підтримують подружніх відносин, шлюб існує формально, подальше спільне життя подружжя та збереження сім`ї стало неможливим та суперечитиме їх інтересам. Враховуючи наведене та інші фактичні взаємини подружжя [PERSON] , заяви сторін, те, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач позов визнає, суд приходить переконання, що підстав для збереження шлюбу немає, а тому вважає, що є підстави для задоволення позову. Згідно ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави 908 грн. судового збору.

Outcome: approved