Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-24 00:00:00

[PERSON] у грудні 2017 року звернулась до Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з останнього на свою користь аліменти на утримання двох їхніх спільних дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 гривень, починаючи стягнення з дня пред'явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування позовних вимог, позивачка в позовній заяві посилалася на те, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі, від якого сторони мають двох синів. Проте з листопада 2016 року подружжя не мешкає разом, проте діти знаходить на повному утриманні позивача, відповідач не приймає участі в утриманні та матеріальному забезпеченні спільних дітей. У судовому засіданні позивач позовні вимоги уточнила шляхом їх зменшення, а саме: просила ухвалити рішення про щомісячне стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання двох дітей у розмірі 2500 гривень. Відповідач уточнені позовні вимоги визнав, не заперечував проти стягнення з нього аліментів у розмірі 2500 гривень. Заслухавши сторін, розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с. 4, 5). Також було встановлено, що сторони мешкають окремо, їхні спільні діти проживають разом з позивачем, у зв'язку з чим вона потребує матеріальної допомоги на утримання дітей від їхнього батька. Відповідно до ч. 10 ст. 7 Сімейного кодексу України кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини та ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, культурного, морального і соціального розвитку. Також, згідно з ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей, умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Положеннями ч.ч. 1,2 чт. 184 СК України визначено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Частинами 2,3 ст. 183 СК України передбачено, у разі, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Пунктом 17 Постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм СКУ при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006р. передбачено, що суд при визначені розміру аліментів, повинен врахувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. З огляду на те, що сторонами погоджений розмір аліментів, який відповідач має сплачувати щомісяця позивачу на утримання їхніх двох дітей, враховуючи положення ст. 184 СК України, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог з урахуванням уточнень, а саме: щомісячному стягненню з відповідача на користь позивача підлягають аліменти на утримання двох їхніх дітей у розмірі 2500 гривень, починаючи стягнення з дня пред'явлення позову, тобто з 11 грудня 2017 року до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до ст. 264 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. Аналізуючи встановлені в судовому засіданні фактичні обставини в контексті наведених вище норм цивільного законодавства, суд приходить до висновку про доведеність та обґрунтованість позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, з огляду на те, що позивачка при пред'явленні позову була звільнена від сплати судового збору - на підставі ст. 141 ЦПК України, ст. 4 Закону України «Про судовий збір» необхідно стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 640 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved