Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-11 00:00:00

[PERSON] (надалі - «Позивач») звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Прикарпаттяобленерго» в особі філії «Лисецький РЕМ» (надалі - «Відповідач»), Головдерженерго-нагляд (надалі «Відповідач 2»), треті особи - [PERSON] , ТОВ «Перша київська будівельна холдингова компанія «Житлобудстандарт`про стягнення з Публічного акціонерного товариства «Прикарпаттяобленерго» в особі філії «Лисецький РЕМ» на користь Позивача 31 000,00 грн.; стягнення з Головдерженергонагляду на користь Позивача 7 000,00 грн. моральної шкоди. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 16 листопада 2015 року №761/549/15-ц роз`єднано позови, виділивши в самостійне провадження позов [PERSON] до ДП «Національна енергетична компанія «Укренерго» в особі відокремленого підрозділу «Головдерженегонагляд» про відшкодування моральної шкоди. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 16 листопада 2015 року №761/549/15-ц позовну заяву [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Прикарпаттяобленерго» в особі філії «Лисецький РЕМ», треті особи - [PERSON] , ТОВ «Перша київська будівельна холдингова компанія «Житлобудстандарт» про відшкодування збитків в порядку регресу передано за підсудністю до Івано-Франківського міського суду. Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області (суддя Бабій О.М.) від 02 липня 2016 року №344/8327/16-ц прийнято до провадження цивільну справу за позовом [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Прикарпаттяобленерго» в особі філії «Лисецький РЕМ», треті особи - [PERSON] , ТОВ «Перша київська будівельна холдингова компанія «Житлобудстандарт» про відшкодування збитків в порядку регресу. Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області (суддя Домбровська Г.В.) від 12 жовтня 2018 року №344/8327/16-ц прийнято до провадження цивільну справу за позовом [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Прикарпаттяобленерго» в особі філії «Лисецький РЕМ», треті особи - [PERSON] , ТОВ «Перша київська будівельна холдингова компанія «Житлобудстандарт» про відшкодування збитків в порядку регресу. Позовні вимоги мотивовано тим, що у зв`язку з винними та протиправними діями ПАТ «Прикарпаттяобленерго» в особі філії «Лисецький РЕМ» щодо не перенесення в іншу місцевість комплектної трансформаторної підстанції КТП-463, яка встановлена та експлуатується на земельній ділянці Позивача, [PERSON] був позбавлений можливості виконати умови договірних зобов`язань з громадянином [PERSON] в обумовлений строк, у зв`язку з чим в судовому порядку з [PERSON] за невиконання таких зобов`язань було стягнуто грошові кошти в сумі 31 000,00 грн. Як зазначено в позовній заяві, рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 15.08.2014 року №752/84787/14-ц було встановлено, що невиконання зобов`язань (не укладення договору купівлі-продажу земельної ділянки та житлового будинку) стало наслідком не вини [PERSON] , а вини ПАТ «Прикарпаттяобленерго», тому [PERSON] має право зворотної вимоги відшкодування збитків з ПАТ «Прикарпаттяобленерго». Представником Позивача подано заяву про розгляд справи без його участі. Представником Відповідача ПАТ «Прикарпаттяобленерго» в особі філії «Лисецький РЕМ» подано Відзив на позов, в якому він заперечив проти позовних вимог, посилаючись на його необґрунтованість та безпідставність. Як зазначено у відзиві на позов, АТ «Прикарпаттяобленерго» не було стороною при розгляді справи №752/4787/14-ц в Голосіївському районному суді м. Києва, в рішенні цього суду від 15.08.32014 року не встановлено вини ПАТ «Прикарпаттяобленерго», а тому посилання Позивача на дане судове рішення, на думку представника Відповідача, безпідставні. Крім того, у поданому Відзиві представник Відповідача покликається на те, що на даний час не існує жодного рішення суду, яке б встановлювало вину ПАТ «Прикарпаттяобленерго» в незаконному розміщенні КТП-463 у селі Крихівці, чи рішення, яким би було визнано порушення Відповідачем майнових прав [PERSON] . Представником Відповідача подано заяву про розгляд справи без його участі, в якій він просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Представником Позивача подано Відповідь на відзив, в якій представник покликалася на необґрунтованість доводів представника Відповідача та доведеність матеріалами справи вини Відповідача. Треті особи [PERSON] та ТОВ «Перша київська будівельна холдингова компанія «Житлобудстандарт» до суду не з`явилися, яку уповноваженого представника не забезпечили, про причини неявки суду не сповістили, про дату та час судового засідання повідомлені належним чином. Письмових пояснень на позов до суду від третіх осіб не надходило. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Проаналізувавши викладені в письмових заявахпояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, Судом встановлено наступне. 25 жовтня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір, згідно якого [PERSON] зобов`язався не пізніше 28.11.2013 року укласти договір купівлі-продажу земельної ділянки та житлового будинку, за яким [PERSON] зобов`язувався передати у власність [PERSON] земельну ділянку площею 0,0960 га згідно з планом меж земельної ділянки кадастровий номер 260192001:25:002:0121 та житловий будинок загальною площею 203,1 кв.м., житловою 92,8 кв.м., що розташовані за адресою: [ADDRESS] . Купівля-продаж майна за основним договором здійснена на загальну суму 503 470,00 грн., із них: вартість земельної ділянки складає 55 296,00 грн., вартість житлового будинку - 448 174,00 грн. Основною умовою укладеного між [PERSON] та [PERSON] договору було зобов`язання [PERSON] в строк до 28.11.2013 року до дня оформлення договору купівлі-продажу та його нотаріального оформлення перенести в іншу місцевість комплектну трансформаторну підстанцію (КТП-463), яка встановлена та експлуатується на земельній ділянці [PERSON] по [ADDRESS] повинна бути перенесена за межі вищевказаної земельної ділянки. Таку умову було вказано у зв`язку з тим, що будинок розташований на земельній ділянці знаходиться в охоронній зоні ЛЕП 10 кВ. На виконання вищевказаних зобов`язань [PERSON] , ь 25 жовтня 2013 року між [PERSON] та ТОВ «Перша Київська будівельна холдингова компанія «Житлобудстандарт» було укладено договір поруки 25/10-13. 29 листопада 2013 року [PERSON] повернув [PERSON] суму завдатку в розмірі110 000,00 грн., обґрунтувавши повернення неможливістю перенесення комплектної трансформаторної підстанції КТП-463 за межі земельної ділянки, оскільки розроблений проект по переносу комплектної трансформаторної підстанції КТП-463 за межі земельної ділянки по [ADDRESS] в іншу місцевість не погоджено службовими особами Лисецького РЕМ. Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 15 серпня 2014 року у справі №752/4787/14-ц позовну заяву [PERSON] до [PERSON] та ТОВ «Перша Київська будівельна холдингова компанія «Житлобудстандарт» задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] борг у 31 000,00 грн. Посилаючись на те, що сплата боргу в сумі 31 000,00 грн. була наслідком винних дій саме Публічного акціонерного товариства «Прикарпаттяобленерго» в особі філії «Лисецький РЕМ», з вини якого [PERSON] не зміг виконати взяті на себе за домовленістю з [PERSON] зобов`язання, позивач звернувся до суду з даним цивільним позовом, зазначивши в позовній заяві правовою підставою позовних вимог статтю 1191 Цивільного кодексу України. Так, відповідно до ст. 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. В контексті даної цивільної справи Суд вважає за необхідне розмежувати: - правовідносини, які виникли між [PERSON] та [PERSON] на підставі відповідного договору (договірні правовідносини), та - правовідносини, які виникли між [PERSON] та ПАТ «Прикарпаттяобленерго» в особі філії «Лисецький РЕМ» (деліктні правовідносини, оскільки Позивач стверджує про те, що він поніс витрати в сумі 31 000,00 грн. саме з вини ПАТ «Прикарпаттяобленерго» в особі філії «Лисецький РЕМ»). Таким чином, Суд звертає увагу на те, що в спірних правовідносинах між [PERSON] та ПАТ «Прикарпаттяобленерго» в особі філії «Лисецький РЕМ» не підлягає застосуванню стаття 1191 ЦК України, оскільки дана норма регулює відносини між особою, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою із зав давачем такої шкоди. У правовідносинах ж з [PERSON] [PERSON] , який не виконав взяті на себе за договором зобов`язання, поніс відповідальність у вигляді штрафних санкцій (31 000,00 грн.) за порушення таких зобов`язань. При цьому, ПАТ «Прикарпаттяобленерго» в особі філії «Лисецький РЕМ» учасником договірних правовідносин між [PERSON] та [PERSON] , а тому не міг бути зав давачем шкоди в даних правовідносинах. Тому посилання Позивача на статтю 1191 Цивільного кодексу України у спірних правовідносинах є безпідставним. При цьому, відповідно до статті 22 Цивільного кодексу України особа, якійзавданозбитків у результатіпорушенняїїцивільного права, має право на їхвідшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Згідно зі ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом. Шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншим законом. Враховуючи вищезазначене, а також наявні в матеріалах справи документи, Суд звертає увагу на відсутність в матеріалах справи належних та допустимих доказів на підтвердження вини ПАТ «Прикарпаттяобленерго» в особі філії «Лисецький РЕМ» у невиконанні [PERSON] договірних зобов`язань перед [PERSON] , зокрема, в частині виплати на користь останнього штрафних санкцій в сумі 31 000,00 грн. Так, посилаючись на те, що невиконання зобов`язань щодо перенесення комплектної трансформаторної підстанції КТП-463 із земельної ділянки, яка на момент 2013 року належала на праві власності [PERSON] , в іншу місцевість, сталося у зв`язку з непогодженням проекту по такому перенесенню службовими особами Лисецького РЕМ. В той же час, Суду не надано доказів на підтвердження того, що незаконність дій службових осіб Лисецького РЕМ щодо такого непогодження проекту перенесення КТП-463 оскаржувалася у встановленому законом порядку, чи була предметом судового розгляду в матеріалах справи відсутні. Відтак, в матеріалах справи відсутні належні докази, які б підтверджували незаконність дій службових осіб Відповідача у непогодженні Позивачу проекту перенесення КТП-463. Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 15 серпня 2014 року у справі №752/4787/14-ц, на яке посилається Позивач як на підставу позовних вимог, таких обставин не встановлювало, про що свідчить зміст мотивувальної та резолютивної частин даного рішення. Наявність в матеріалах справи наданих Позивачем листів ПАТ «Прикарпаттяобленерго» щодо прийняття рішення про самостійне винесення відповідних об`єктів з меж земельної ділянки [PERSON] на землі сільської ради також не є безумовним доказом вини Відповідача у завданні матеріальних збитків Позивачу. При цьому, матеріалами справи підтверджується та обставина, що на земельній ділянці, яка належала Позивачу ще до оформлення за ним права власності, громадянином [PERSON] було побудовано комплектну трансформаторну підстанцію (КТП-463) та два стовпи ЛЕП 10 кВ та ЛЕП 0,4 кВ. Рішенням Крихівецької сільської ради Івано-Франківської міської ради від 18.11.2005 року [PERSON] надано дозвіл на передачу КТП-463, ЛЕП 10 кВ та ЛЕП 0,4 кВ., як побудовані ним за власні кошти, на баланс Лисецького РЕМ. Філії ВАТ «Прикарпаттяобленерго» Лисецький РЕМ надано дозвіл на виготовлення документів на право користування земельною ділянкою під КТП 463 площею 69 кв.м. в с. Крихівці Івано-Франківської міської ради. Листом від 17.02.2004 року виконком Крихівецької сільської ради просив прийняти безкоштовно на баланс ВАТ «Прикарпаттяобленерго» КТП-463, ЛЕП 10 кВ та ЛЕП 0,4 кВ. на вул. Блакитній, побудовані за власні кошти громадянина [PERSON] . Згідно висновку експерта № 03/11-14 від 15.04.2015 року, підприємцем [PERSON] у 2002 році розроблений робочий проект електропостачання житлового будинку в [ADDRESS] в якому вказані необхідність розміщення КТП-463 та два стовпи лінії електропередач (ЛЕП-10 кВ). Трансформаторна підстанція (КТП-463), два стовпи лінії електропередач (ЛЕП-10 кВ.) та лінії електропередач ЛЕП-0,4 кВ. прийнята на баланс Лисецьким РЕМ ВАТ «Прикарпаттяобленерго» на основі акту прийому-передачі об`єктів електросіткового господарства № 84/2006 від 24.07.2006 року. Інші правовстановлюючі документи по розміщенню та використанню трансформаторної підстанції (КТП-463), двох стовпів ліній електропередач (ЛЕП-10 кВ) та лінії електропередач (ЛЕП-0,4 кВ.): проектно-кошторисна документація, державний акт на право власності чи користування земельною ділянкою, розміщеною під об`єктами, договір оренди земельної ділянки та дозвіл на спорудження КТП відсутній. Трансформаторна підстанція КТП-463 на земельній ділянці [PERSON] (кадастровий номер 2610192001:25:002:0121) по [ADDRESS] розташована частково, два стовпи лінії електропередач знаходяться на зазначеній земельній ділянці. Житловий будинок і земельна ділянка (кадастровий номер 2610192001:25:002:0121) на [ADDRESS] сільської ради Івано-Франківської міської ради знаходяться в межах охоронної зони ЛЕП 10 кВ та трансформаторної підстанції, що не відповідає вимогам п.п.8.20, 8.23 ДБН 360-92 «Містобудування, планування і забудови міських і сільських поселень». Вказані обставини було встановлено Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 06 листопада 2015 року у цивільній справі № 344/233/14-ц за позовом [PERSON] до ПАТ «Прикарпаттяобленерго» в особі філії «Лисецький район електричних мереж», [PERSON] про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, зобов`язання вчинити дії, стягнення матеріальної шкоди (http://reyestr.court.gov.ua/Review/53336141), а також наданим в ході розгляду даної цивільної справи висновком експерта (том 1, а.с. 148-158). Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Проаналізувавши доводи сторін, вимоги чинного законодавства України, дослідивши матеріали справи та подані сторонами докази, Суд дійшов висновку про те, позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 22, 1166, 1191 Цивільного кодексу України,

Outcome: dismissed