Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-18 00:00:00

[PERSON] у позовній заяві від 27 серпня 2015 року просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим будинком по [ADDRESS] що належить йому на праві приватної власності, оскільки відповідачка більше одного року не користується ним, будучи зареєстрованою в його будинку з 10 березня 2001 року. Покликається також в обгрунтування заявлених позовних вимог на ч.1 ст. 317, ч.1 ст. 321, ст. 391, ч.2 ст. 405 ЦК України. Зазначає що у зв'язку з такою поведінкою відповідачки він не має змоги оформити житлову субсидію. 17 вересня 2015 року у справі було відкрито провадження і призначено її до розгляду на 15 жовтня 2015 року. В судове засідання відповідачка [PERSON] не прибула, будучи належним чином повідомленою про день і час розгляду справи, про що свідчить повідомлення про вручення відповідачці повістки 3 жовтня 2015 року. В судове засідання 19 листопада 2015 року [PERSON] також не з'явилася. Повідомлення про вручення їй повістки, що мало місце 17 жовтня 2015 року, яке повернулося в суд 20 жовтня 2015 року, доводить, що про день і час розгляду справи судом [PERSON] було достовірно відомо. На підставі наведеного суд у відповідності до вимог ст. 224 ЦПК України прийняв рішення про проведення заочного розгляду справи. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] адвокат Оніщук М.А. його позовні вимоги з підстав, передбачених ч.2 ст. 405 ЦК України, підтримала. Пояснення нею дані аналогічні викладеному в позові. Я свідчить будинкова книга позивача [PERSON], який згідно записів у ній проживає і зареєстрований за адресою: [ADDRESS], у ньому, крім позивача, з 10 березня 2001 року зареєстрована [PERSON].(а. с. 9зв.-10). Належність цього будинку на праві власності позивачу ним доведено договором дарування від 5 березня 2009 року (а. с. 6) та Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 22395532 від 7 квітня 2009 року (а. с. 7). З рішення Березнівського районного суду від 19 листопада 2014 року у справі № 555/2149/14-ц за позовом сина позивача [PERSON] до [PERSON] відомо, що їхній шлюб розірвано. Згідно з рішенням сторони на день розгляду справи судом разом не проживали, спільного господарства не вели. А власнику майна згідно із ч.1 ст.317 ЦК України належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Виходячи з вимог ч.1 ст. 321 ЦК України суд приходить до висновку, що в даному випадку такі права [PERSON] відповідачкою порушено і на підставі ст. 391 ЦК України як власник будинку він має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Тоді як у відповідності зі ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Разом з тим, згідно з ч.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Подібні обставини щодо відсутності відповідачки [PERSON] без поважних причин понад один рік у житловому будинку по [ADDRESS], що є власністю позивача, та в якому відповідачка проживала в якості члена сім'ї, безспірно встановлені в судовому засіданні. Жодних домовленостей про збереження за нею права на проживання понад встановлені законом строки у сторін не було. За таких обставин суд визнає [PERSON] такою, що втратила право користування житловим будинком [ADDRESS], що належить позивачу [PERSON] на праві власності. Покласти судові витрати на відповідачку [PERSON] позивач [PERSON] в позовній заяві та його представник в судовому засіданні не просять.

Outcome: approved