Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-02 00:00:00

[PERSON] (позивач) звернулась до суду з позовом до ПАТ «ОТП Банк» (відповідач 1), ТОВ «ОТП Факторинг Україна» (відповідач 2), третя особа - ФОП [PERSON], в якому просить визнати недійсним договір між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та нею від 12 березня 2014 р. про надання споживчого кредиту №2008376998; припинити зобов'язання щодо сплати позивачем на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованості за договором між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та нею від 12 березня 2014 р. про надання споживчого кредиту №2008376998. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 12.03.2014 р. між нею та ФОП [PERSON] укладено договір, за яким останній зобов'язався виготовити та передати їй у власність ПВХ конструкції (вироби) вартістю 7 468 гривень. Того ж дня з ОТП банком нею підписано договір про надання споживчого кредиту для придбання металопластикових вікон. Після підписання договорів позивачка тривалий час чекала надання їй грошей від банку, однак грошових коштів банком їй надано не було, і обумовлені договором з ФОП [PERSON] вироби не передано. За станом здоров'я (поганий зір та слух) позивач не змогла прочитати зміст підписаного договору з банком, оскільки він був написаний дуже дрібним шрифтом, тому вимушена звернутись до суду. Представником відповідача 2 подано письмові заперечення проти позову (а.с. 163, 164), в яких вона уважає позовні вимоги необґрунтованими і зазначає, що позивач отримала кредит загальною сумою 8334 грн. 33 коп. на строк 24 міс., тобто до 12.03.2016 року під 0,01% річних. Товаром, що позичальник купує у продавця із залученням кредитних коштів банку, виступають металопластикові конструкції марки, моделі та за ціною згідно рахунку-фактури від 12.03.2014 року. Таким чином, відповідно до п.1.2 договору, для придбання товару та послуг, банк надав позичальнику споживчий кредит у відповідності до умов договору, а позичальник зобов'язався повернути кредит, сплатити проценти за його користування та інші платежі, визначені договором та Додатком №1 до нього. Позивач стверджує, що текст договору виготовлено дуже мілким шрифтом та його складно прочитати, однак даний договір підписано [PERSON] особисто власноруч. Кредитний договір укладено Банком з Позивачем як з дієздатною фізичною особою, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Перед укладанням договору про надання споживчого кредиту №2008376998 від 12.03.2014 року відповідач підписала інформаційний листок про умови кредитування по продукту «Вигідний +», відповідно до її підпису в інформаційному листі своїм підписом вона підтверджує, що банк ознайомив її в письмовій формі з умовами надання кредиту, а також, надав їй інформацію щодо орієнтовної сукупної вартості кредиту, наявних в банку форм кредитування та відмінностей між ними і т.д. У зв'язку з наведеним, відповідач 2 вважає, що даний позов безпідставним та таким що, не відповідає дійсності та не може бути задоволений. Також представником ТОВ «ОТП Факторинг Україна» подано зустрічну позовну заяву до [PERSON] (а.с. 81-83), яку прийнято до спільного розгляду з первісним позовом, в якій він просить стягнути з [PERSON] ([ADDRESS], ІН [NUMBER]) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (адреса: 03680, м. Київ, вул. Фізкультури, 28-Д, ІК 36789421, р/р 2650700233333 у Регіональному відділенні АТ «ОТП Банк» у м. Харків) суму заборгованості за кредитним договором №2008376998 від 12.03.2014 року у розмірі 8005,26 грн., заборгованість з процентів у розмірі 0,56 грн., суми комісії у розмірі 1218,50 грн., а всього суму у розмірі 9224,32 грн. (дев'ять тисяч двісті двадцять чотири) грн. 32 коп., а також суму сплаченого судового збору у розмірі 243,60 грн. (двісті сорок три грн. 60 коп.) В обґрунтування зустрічних позовних вимог зазначає, що 12 березня 2014 року між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] укладений договір про надання споживчого кредиту №2008376998, відповідно до умов якого банк надав, а позичальник отримав споживчий кредит на наступних умовах: - 6721 грн. 23 коп. на придбання товару у продавця 1 (відповідно до п. 1.1. продавцем 1 зазначена ФО-П [PERSON], що реалізує товари в рамках програми споживчого кредитування банку); - 1613 грн. 10 коп. на придбання послуг зі страхування у продавця 2 ( відповідно до п. 1.1 продавцем 2 виступає ПАТ «Страхова компанія «СК Уніка Життя», що реалізовує послуги страхування в рамках програми споживчого кредитування банку). Отже, позивач отримала кредит загальною сумою 8334 грн. 33 коп. на строк 24 міс., тобто до 12.03.2016 року під 0,01% річних. Товаром, що позичальник купує у продавця із залученням кредитних коштів банку виступають металопластикові конструкції. марки, моделі та за ціною згідно рахунку - фактури від 12.03.2014 року. Таким чином, відповідно до п.1.2 договору, для придбання товару та послуг, банк надав позичальнику споживчий кредит у відповідності до умов договору, а позичальник зобов'язався повернути кредит, сплатити проценти за його користування та інші платежі, визначені договором та Додатком №1 до нього - «Графік платежів», що є його невід'ємною частиною, а також, виконувати інші умови договору. З метою контролю за цільовим використанням кредиту, банк перерахував визначені п. 1.1 зазначеного договору суми кредиту на користь продавців в рахунок оплати товару та послуг. Позивач у попередніх судових засіданнях первісний позов підтримала та просила задовольнити у повному обсязі з підстав, викладених у позові, проти зустрічного позову заперечувала та просила у його задоволенні відмовити. У судове засідання 03.02.2016 позивач не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, доказів поважності причин неявки до суду не надала, у зв'язку з чим суд вважає за можливе розглядати справу за її відсутності. Представник ТОВ «ОТП Факторинг Україна» у судовому засіданні 12.01.2016 проти первісного позову заперечувала з підстав, викладених у письмових запереченнях, зустрічний позов підтримала та просила задовольнити у повному обсязі. У судове засідання 03.02.2016 представники відповідачів не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили, у зв'язку з чим суд вважає за можливе розглядати справу за їх відсутності. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомив, заперечень за позовом та заяви про розгляд справи у його відсутність суду не надав, у зв'язку з чим суд вважає за можливе розглядати справу за його відсутності. Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду та дослідивши матеріали справи, встановив наступні фактичні обставини. 12 березня 2014 року між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту №2008376998, відповідно до умов якого банк надав, а позичальник отримав споживчий кредит на наступних умовах: - 6721 грн. 23 коп. на придбання товару у продавця 1 (відповідно до п. 1.1. продавцем 1 зазначена ФО-П [PERSON], що реалізує товари в рамках програми споживчого кредитування банку); - 1613 грн. 10 коп. на придбання послуг зі страхування у продавця 2 ( відповідно до п. 1.1 продавцем 2 виступає ПАТ «Страхова компанія «СК Уніка Життя», що реалізовує послуги страхування в рамках програми споживчого кредитування банку), (а.с. 5-8, 87, 88). 12 березня 2014 року позивачем (замовник) і ФОП [PERSON] (виконавець) укладено Договір, згідно з яким замовник доручив, а виконавець зобов'язався організувати роботи з виготовлення і передачі у власність ПВХ конструкції вартістю 7468 грн. (а.с. 9). На підставі Договору факторингу від 22.12.2014 ПАТ «ОТП Банк» передав ТОВ «ОТП Факторинг Україна» право грошової вимоги за кредитними договорами, укладеними з боржниками, у тому числі за кредитним договором з [PERSON] від 12.03.2014 (а.с. 103-108). Згідно з консультативним висновком від 27.01.2015 (а.с. 20), позивач має хронічну двосторонню сенсоневральну туговухість 4 ступеня. Допитаний в якості свідка по кримінальному провадженню № 12014220430005241 від 26.12.2014 [PERSON] пояснив, що у січні 2014 року на прохання свого знайомого погодився на пропозицію заробити грошей, для чого передав йому свій паспорт та ІПН, після чого на його ім'я у м. Харкові у банку було відкрито розрахунковий рахунок, за що йому заплатили 1000 грн. (а.с. 32). Постановою слідчого від 04.06.2015 року кримінальне провадження № 12014220430005241 за заявою [PERSON] закрито за відсутністю складу злочину, передбаченого ст. 356 КК України (а.с. 162). Висновком судово-медичної експертизи від 28.10.2015 (а.с. 119-142) встановлено, що у гр. [PERSON], [INFO], в теперішній час із боку органів зору та слуху має місце наступна патологія: - із боку органів зору: початкова катаракта, макулодістрофія обох очей, птерігіум 3 ступеня, вторинна розбіжна косоокість лівого ока, міопія слабкого ступеня правого ока; - із боку органів слуху: хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість четвертого ступеню. Враховуючи наявність поодиноких, малоінформативних записів лікарів відносно патології із боку органів слуху та зору гр. [PERSON], відсутність будь-яких записів лікарів за тривалий проміжок часу її життя у наданій медичній документації, експертна комісія вважає, що за наявними судово-медичними даними достеменно визначити термін виникнення наявної патології не є можливим. В теперішній час гострота зору гр. [PERSON] з урахуванням наявної в неї патології, складає: правого ока - 0,2 (не корегується), гострота зору лівого ока - 0,1 (не корегується), тобто відповідно спеціальних таблиць гр. [PERSON] може читати текст звичайним комп'ютерним шрифтом (14-22) на відстані до 0,5 метра. Без слухового апарата [PERSON], враховуючи наявну у неї патологію органів слуху, в теперішній час може бути розмовну мову на відстані до 0,5 м правим та лівим вухом. Проаналізувавши спірні правовідносини, суд приходить до висновку, що первісний позов підлягає частковому задоволенню, а у задоволенні зустрічного позову слід відмовити з огляду на наступне. Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» у редакції на момент укладання спірного кредитного договору (далі - Закон), споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію, її кількість, якість, асортимент, а також про її виробника (виконавця, продавця). Згідно з пунктом 19 статті 1 Закону «Визначення термінів», продукція - будь-які виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб. Згідно з абзацом 12 частини 4 статті 11 Закону забороняється у будь-який спосіб ускладнювати прочитання споживачем тексту детального розпису сукупної вартості споживчого кредиту, зазначеного у договорі про надання споживчого кредиту або у додатку до такого договору, у тому числі шляхом друкування його кеглем, меншим за кегль шрифту основного тексту, злиття кольору шрифту з кольором фону. Як визначено частиною 1 статті 15 Закону, споживач має право на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору. Частиною 1 статті 19 Закону передбачено, що нечесна підприємницька практика забороняється. Нечесна підприємницька практика включає: 1) вчинення дій, що кваліфікуються законодавством як прояв недобросовісної конкуренції; 2) будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною. При цьому згідно з частиною 2 вказаної статті підприємницька практика є такою, що вводить в оману, якщо під час пропонування продукції споживачу не надається або надається у нечіткий, незрозумілий або двозначний спосіб інформація, необхідна для здійснення свідомого вибору. Пунктом 5 статті 21 Закону визначено, що крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов'язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо будь-яким чином (крім випадків, передбачених законом) обмежується право споживача на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про відповідну продукцію. Таким чином, Законом визначено, що споживач має право на необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію. При цьому забороняється нечесна підприємницька практика, зокрема, якщо під час пропонування продукції споживачу не надається або надається у нечіткий, незрозумілий або двозначний спосіб інформація, необхідна для здійснення свідомого вибору. Як убачається з долучених до справи копій кредитного договору від 12.03.2014, його текст надруковано дуже дрібним шрифтом, що ускладнює його прочитання та вірне сприйняття навіть за звичайних обставин. Водночас ураховуючи, що позивач має захворювання органів зору та слуху, зокрема, має можливість читати текст звичайним комп'ютерним шрифтом (14-22) на відстані до 0,5 метра та чути розмовну мову на відстані до 0,5 м правим та лівим вухом, суд приходить до висновку, що через занадто дрібний шрифт тексту договору вона не мала можливості правильно сприймати зміст укладеного договору, у зв'язку з чим її права як споживача були порушені. Згідно з частиною 1 статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Відповідно до частини 1 статті 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Оскільки судом встановлено порушення з боку відповідача 1 прав [PERSON] як споживача на одержання доступної інформації про продукцію, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для визнання спірного кредитного договору недійсним. Водночас вимоги про припинення зобов'язань щодо сплати позивачем на користь відповідача 2 заборгованості за кредитним договором задоволенню не підлягають, оскільки згідно з частиною 1 статті 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю, і визнання спірного договору недійсним є достатнім для захисту порушених прав позивача. Щодо зустрічного позову суд зазначає наступне. Оскільки підстави для стягнення з позивача заборгованості за кредитом відповідач 2 обгрунтовує укладенням 12.03.2014 з позивачем кредитного договору, беручи до уваги висновок про недійсність вказаного договору, зустрічний позов задоволенню не підлягає, оскільки порядок здійснення розрахунків між сторонами у разі визнання правочину недійсним врегульовано статтею 216 ЦК України, проте вимог про повернення одержаного за недійсним правочином зустрічний позов не містить. Принагідно суд зазначає, що відповідач 2 не позбавлений права заявити вимоги про повернення одержаного на виконання недійсного правочину у загальному порядку.

Outcome: partial