Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-16 00:00:00

[PERSON] у червні 2016 року звернувся до суду з позовом до [PERSON], вказавши, що 03 червня 2015 року між відповідачем та ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі Черкаського обласного управління АТ «Ощадбанк» (далі Банк) було укладено кредитний договір на підставі якого [PERSON] (попереднє прізвище [PERSON]) Л.Ю. отримала кредит в розмірі 10000 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом. Для забезпечення виконання кредитного договору, 03.06.2015 між Банком та [PERSON] було укладено договір поруки №42-034/002. У звязку із невиконанням відповідачем умов кредитного договору, заочним рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21.02.2017р. по справі №711/10943/16-ц було стягнуто в солідарному порядку із позичальника [PERSON] та поручителя [PERSON] на користь Банку заборгованість за кредитним договором в сумі 7787,14 грн. та судовий збір в сумі по 689 грн. з кожного. 05.10.2017 державним виконавцем Чигиринського відділу ДВС ГТУЮ в Черкаській області на підставі виконавчого листа виданого Придніпровським районним судом м. Черкаси відкрито виконавче провадження, проте у звязку із повним погашенням позивачем заборгованості, 24.11.2017 державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження. Разом з тим, 31.01.2018 Банк знову звернувся до суду з позовом про солідарне стягнення з [PERSON] та [PERSON] заборгованості за кредитним договором в сумі 2098,45 грн., який був задоволений рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16.04.2018 по справі №711/764/18. Зазначена заборгованість (2098,45 грн.) та судові витрати (881 грн.) були погашені [PERSON] у повному обсязі. Також позивач вважав, що внаслідок не виконання [PERSON] своїх зобовязань за кредитним договором, йому завдано моральної шкоди, оскільки він був змушений виконувати чужі кредитні зобовязання, внаслідок чого не зміг фінансово допомагати своїм батькам, та мав обмежувати себе у фінансових витратах на життя (на харчування, здоровя, придбання речей першої необхідності, одягу, оплату комунальних послуг, дозвіллі тощо). У грошовому виразі оцінив завдану моральну шкоду у 50\~000 гривень. За таких обставин позивач просив суд стягнути з відповідача: кошти в сумі 10766,59 грн. сплачені ним на користь Банку за виконання кредитного зобовязання [PERSON]; кошти в сумі 1570 грн., які були сплачені на користь Банку як відшкодування судового збору; кошти в сумі 50000 грн. на відшкодування моральної шкоди; судові витрати в сумі 704,80 грн. понесені ним на сплату судового збору у даній справі. Ухвалою суду від 16.07.2018 провадження у справі відкрито. Призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. В судовому засіданні позивач підтвердив обставини викладені у позові та наполягав на задоволенні позовних вимог. Відповідач в судовому засіданні заперечувала проти позову з підстав наведених у відзиві. У відзиві [PERSON] не заперечувала факту укладення 03.06.2015 кредитного договору із Банком та наявність рішень суду від 21.02.2017 та 16.04.2018, якими із неї та [PERSON] було солідарно стягнуто заборгованість за кредитним договором на користь Банку. В той же час вважала, що позивач не довів належними доказами факт погашення заборгованості за кредитним договором на підставі судових рішень. Докази погашення [PERSON] заборгованості в сумі 7787,14 грн. взагалі відсутні, оскільки цю суму сплатила в органи ДВС вона, а не позивач. Крім того сплачені [PERSON] кошти в сумі 2979,45 грн. не є коштами, які можуть бути стягнуті на підставі ст. 556 ЦК України. Вимога позивача про відшкодування моральної шкоди є необґрунтованою та такою, що не підтверджена належними доказами. \~ \~ \~ \~ Вивчивши заяви сторін по суті справи, вислухавши пояснення сторін в судовому засіданні, дослідивши письмові докази, суд встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1 ст.548 ЦК України виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. За змістом ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися порукою. У відповідності до ч. 1, 2 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (ч. 1, 2 ст. 554 ЦК). Згідно з ч. 1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі (ч. 2 ст. 543 ЦК). Згідно ч. 1 ст. 544 ЦК України боржник, який виконав солідарний обов'язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього. У відповідності до ч. 1 ст. 556 ЦК України до поручителя, який виконав зобов'язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобов'язанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання. Відповідно до ч.5 ст. 82 ЦПК України, - обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21.02.2017 у цивільній справі №711/10943/16-ц за позовом АТ «Ощадбанк» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за договором, встановлено, що 03.06.2015 між ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі ЧОУ АТ «Ощадбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №42-034 згідно якого остання отримала кредит в сумі 10000грн зі сплатою 28% річних строком на 36 місяців. В цей же день, з метою забезпечення виконання умов кредитного договору між Банком та [PERSON] було укладено договір поруки №42-034/002. \~ \~ \~ \~Через неналежне виконання позичальником зобовязань за кредитним договором, рішенням суду від 21.02.2017 по справі №711/10943/16-ц із [PERSON] та [PERSON] було солідарно стягнуто на користь Банку заборгованість по кредитному договору в сумі 7787,14 грн. та судові витрати в сумі по 689 грн. з кожного (а.с. 13-18). Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16.04.2018 у цивільній справі № 711/764/18 із [PERSON] та [PERSON] солідарно стягнуто на користь Банку заборгованість по кредитному договору в сумі 2098,45 грн. та судові витрати в сумі по 881 грн. з кожного (а.с. 6). При цьому встановлено, що з метою забезпечення виконання умов Кредитного договору від 03.06.2015 року між ПАТ «Державний ощадний банк України», [PERSON] та [PERSON] 03.06.2015 року укладено Договір поруки №42-034/002, згідно з п. 2.1., 2.2 якого Поручитель безумовно, безвідклично та безоплатно зобовязується перед кредитором відповідати солідарно з боржником за виконання в повному обсязі зобовязання, у тому числі того, що виникне в майбутньому відповідно до умов кредитного договору та додаткових договорів до нього. Поручитель відповідає перед Кредитором за виконання зобовязання у тому ж обсязі, що і боржник. У випадку повного або часткового невиконання (неналежного виконання) боржником зобовязання в порядку та строки, встановлені кредитним договором, кредитор набуває права вимоги до боржника і поручителя щодо сплати заборгованості за порушеним зобовязанням, а поручитель та боржник відповідають перед кредитором як солідарні боржники (п. 3.2.2 Договору поруки). [PERSON], [INFO] змінила своє прізвище на [PERSON]. \~ \~ \~ \~Факт сплати [PERSON] коштів на виконання вказаних судових рішень підтверджено: - постановою державного виконавця Чигиринського РВДВС ГТУЮ в Черкаській області від 24.11.2017 про закінчення виконавчого провадження №54844493 у звязку зі стягненням боргу в сумі 7787,14 грн. із [PERSON] на користь АТ «Ощадбанк» згідно платіжного доручення №1988 від 15.11.2017 (а.с. 8); \~ \~ \~ \~- квитанцією від 27.04.2018 про перерахування [PERSON] на користь АТ «Ощадбанк» в особі Черкаського ОУ АТ «Ощадбанк» боргу в сумі 2979,45 грн. за кредитним договором №42-034 від 03.06.2015 (а.с.19). Виходячи із аналізу судових рішень по справам №711/10943/16-ц та №711/764/18, суд приходить до висновку, що із виконанням [PERSON] рішень від 21.02.2017 та від 16.04.2018 року, кредитне зобовязання [PERSON] за договором №42-034 від 03.06.2015 є таким, що виконане повністю. За таких обставин правова позиція Верховного Суду України зазначена у Постанові від 23.09.2015 по справі № 6-466цс15 , не може бути підставою для відмови у задоволенні позову [PERSON]. Отже [PERSON] виконавши зобовязання забезпечене порукою, отримав право вимоги до [PERSON] щодо повернення коштів сплачених на виконання кредитного договору, а саме 2098,45 грн. за рішенням суду від 16.04.2018 по справі №711/764/18 та 7787,14 грн. за рішенням суду від 21.02.2017 по справі №711/10943/16-ц. В той же час кошти сплачені [PERSON] на погашення судових витрат за рішенням суду від 16.04.2018 по справі №711/764/18 в сумі 881 гривня та за рішенням суду від 21.02.2017 по справі №711/10943/16-ц в сумі 689 гривень, не можуть бути стягнуті із [PERSON], оскільки були покладені судом на [PERSON] особисто, як на відповідача у цивільній справі. Крім того [PERSON] мав можливість не доводити справу до судового розгляду задовольнивши претензії Банку в добровільному порядку. Також суд не вбачає правових підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] про відшкодування моральної шкоди. При цьому суд враховує, що укладаючи договір поруки 03.06.2015 [PERSON] мав розуміти, що у разі невиконання [PERSON] своїх зобовязань за кредитним договором, саме він буде відповідати перед Банком солідарно із позичальником. До того ж ні Кредитний договір, ні Договір поруки, ні цивільне законодавство не передбачають права поручителя на відшкодування моральної шкоди у випадку виконання поручителем основного зобовязання замість позичальника. За таких обставин позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню. Судовий збір в сумі 704,8 гривень сплачений [PERSON] при зверненні до суду у розглядуваній справі підлягаю стягненню із відповідача в сумі 111, 85 гривень пропорційно (15,87%) до розміру задоволених позовних вимог (9885,59 грн.) від первісно заявлених (62273,59 грн.) На підставі\~викладеного та\~

Outcome: partial