Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-10 00:00:00

адвокат Мальцев А.В. звернулась до суду в інтересах [PERSON] з заявою про встановлення обмежувального припису стосовно [PERSON] , шляхом встановлення наступних заходів тимчасового обмеження прав: -заборонити перебувати за адресою: [ADDRESS] за місцем проживання [PERSON] , [INFO] на строк 6 місяців; -заборонити наближатися на відстань ближче ніж 300 метрів до кв. [ADDRESS] , де проживає [PERSON] . -заборонити вести листування, телефонні переговори з [PERSON] , [INFO] або контактувати через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб; -заборонити особисто або через третіх осіб розшукувати [PERSON] , [INFO] , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці невідомому [PERSON] , переслідувати її та у будь-який спосіб спілкуватися з нею. Заява обгрунтована тим, що заявниця проживає разом зі своєю донькою, [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] . Квартира належить на праві приватної власності [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на квартиру від 05.12.2002 р. Починаючи з 2016 р. [PERSON] зловживає спиртними напоями, веде аморальний спосіб життя та застосовує по відношенню до заявниці фізичне, психологічне та економічне насильство, погрожує фізичною розправою, ображає, принижує, вимає певних матеріальних благ для себе, застосовує фізичну силу. В зв`язку з чим вона неодноразово зверталась до правоохоронних органів. 08.02.2021 р., 07.09.2021 р. поліцією стосовно [PERSON] строком на 10 діб в зв`язку із застосуванням психологічнго насильства та фізичного насильства був застосований обмежувальний припис. Заявниця була направлена до кризової кімнати для осіб, які постраждали від домашнього насильства Київького міського Центру гендерної рівності, запобігання та протидії насильству, в якій вона перебувала з 08.02.2021 р. по 17.02.2021 р. Крім того, 01.10.2021 р. між заявницею і [PERSON] стався конфлікт, в ході якого заінтересована особа ображала свою матір, нанесла їй тілесні ушкодження. Оскільки заявниця є жертвою домашнього насильства, остання звернулась до суду в порядку положень Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» та просить застосувати відносно кривдниці обмежувальний припис. В судовому засіданні заявниця та її представник - адвокат Ляшенко І.І., підтримали подану заяву, просили її задовольнити, з підстав, зазначених в ній, оскільки заінтересована особа продовжує вчиняти дії, що мають ознаки психологічного та фізичного насильства. Крім того, представник зазначив, що заявниця та заінтересована особа дійшли згоди щодо відтермінування виконання обмежувального припису в частині заборони перебувати в місці проживання [PERSON] та наближатися до її місця проживання на 1 місяць, з метою вирішення житлового питання заінтересовоною особою. Заінтересована особа в судовому засіданні не заперечувала проти застосування обмежувального припису та підтвердила н6аявність конфлікту між нею та [PERSON] . Вислухавши заявницю та її представника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власницею квартири [ADDRESS] на підставі Свідоцтва про право власності на квартиру від 05.12.2002 р., виданого Головним Управлінням житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації. Як встановлено судом в ході розгляду справи 08.02.2021 р. відносно [PERSON] було застосовано заходи обмежувального припису на підставі рішення дільничного інспектора Голосіївського УП ГУ НП у м.Києві у виді заборони контактувати зпостраждалою особою. Відповідно до довідки за № 057/043-018сзв від 24.02.2021 р. Київським міським центром гендерної рівності, запобігання та протидії насильству [PERSON] перебувала у Кімнаті кризового реагування для осіб, що постраждали від домашнього насильства та/або насильства з 08.02.2021 р. по 17.02.2021 р. 07.09.0021 р. відносно [PERSON] був застосований обмежувальний припис на підставі рішення ДСП Голосіївського УП ГУ НП у м.Києві у виді заборони в будь-який спосіб контактувати з з постраждалою особою. Крім того, судом встановлено, що 03.10.2021 р. [PERSON] звернулась до Голосіївського УП ГУ НП у м.Києві з заявою про вчиненнякримінального правопорушення [PERSON] , а саме нанесення їй тілесних ушкоджень, в зв`язку з чим вона була направлена на судово-медчине обстеження. Обставини, викладені в заяві та встановлені судом вході судового розгляду не заперечувались заінтересованою особою. Згідно ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров 'ю особи: Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру. Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється у т.ч. на колишнє подружжя. В силу положень ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: обмежувальний припис стосовно кривдника. Згідно ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (передування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об 'єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5)заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6)заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв 'язку особисто і через третіх осіб. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. У пункті 9 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Згідно з пунктом 3 частини першої статті 350-4 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності). Відповідно до частини першої статті 350-6 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні. Обставини вчинення фізичного та психологічного насильства відносно заявниці встановлені в ході судового розгляду і підтверджуються: рішеннями дільничного інспектора щодо застосування відносно [PERSON] обмежувальних приписів, заявою про вчинення кримінального правопорушення, протоколом про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП. Видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних обставин та наявності ризиків. В ході судового розгляду знайшли свого підтвердження наявність ризиків можливого застосування в подальшому [PERSON] фізичного або психологічного насильства відносно заявниці, про що свідчить непоодинокий характер вчинення таких дій останньою, що вона не заперечувала. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне застосувати відносно [PERSON] заходи тимчасового обмеження, заявлені [PERSON] з метою уникнення в подальшому виникнення ризиків застосування кривдником фізичного та психологічного насильства відносно заявниці. Крім того, суд враховує згоду [PERSON] на застосування відносно неї обмежувального припису. Відповідно до ст.267 ЦПК України, суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Враховуючи позицію заявника та заінтересованої особи, з метою надання можливості вирішення питання щодо переселення [PERSON] до іншого місця проживання на час дії обмежувального припису, суд вважає за можливе відстрочити виконання рішення суду в частині встановлення обмежувального припису у формі: заборони перебувати за адресою: [ADDRESS] за місцем проживання [PERSON] , [INFO] на строк 6 місяців; заборони наближатися на відстань ближче ніж 300 метрів до кв. [ADDRESS] , де проживає [PERSON] , на 1 місяць..

Outcome: approved