Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-03 00:00:00

[PERSON], з урахуванням уточненої позовної заяви, просить суд ухвалити рішення, згідно якому встановити юридичний факт володіння [PERSON] земельною ділянкою, загальною площею 0,33га., з яких 0,25га. - для будівництва та обслуговування житлового будинку, а 0,08га. - для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться по [ADDRESS], на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого Липецькою сільською радою 28.12.1997р. на підставі рішення виконкому Липецької сільської ради від 21.02.1996р., зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 748; визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок літ. «А-1» загальною площею 43,10кв.м., житловою площею 17,30кв.м., з господарськими будівлями та спорудами: сараєм літ. «Б», огорожею № 1, що знаходяться по [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті брата - [PERSON], померлого [INFO] року; визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку, загальною площею 0,33га., з яких 0,25га. - для будівництва та обслуговування житлового будинку, а 0,08га. - для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться по [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті брата - [PERSON], померлого [INFO] року. Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що [PERSON], [INFO], який мешкав в [ADDRESS], помер [INFO] року та є його рідним братом. Після смерті [PERSON] залишилася спадщина, яка складається з земельної ділянки та житлового будинку розташованих по [ADDRESS]. Оскільки, житловий будинок в бюро технічної інвентаризації зареєстрований не був, а на земельну ділянку було втрачено державний акт на право приватної власності на землю, що спонукало Позивача звернутися до суду з відповідним позовом, оскільки в нотаріальному порядку оформити спадкові права не представляється можливим. Позивач в судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить справу розглянути за його відсутністю (а.с.62). Представник Липецької сільської ради Харківського району Харківської області в судове засідання не з'явився, але надав заяву, згідно якої просив справу розглядати за відсутністю представника сільської ради та проти позовних вимог сільська рада не заперечує (а.с.64). Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно до вимог ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Стаття 57 ЦПК України передбачає, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, що мають істотне значення для вирішення справи. У відповідності до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна із сторін зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Вимогами ст. 61 ЦПК України визначені підстави звільнення від доказування. Обставини, визнані сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній,господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України суд приймає рішення про задоволення позовних вимог, якщо відповідач визнав позов та за наявністю законних на те підстав. Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, дослідивши докази по справі, вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], який мешкав в [ADDRESS], помер [INFO] року, що підтверджується копією Свідоцтва про його смерть серії [NUMBER], виданого виконавчим комітетом Липецької сільської ради Харківського району Харківської області 18.02.2014р. (а.с.23). Згідно повідомлення Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області від 21.08.2015р. за № 2386/01.16 після смерті [PERSON] з заявами про прийняття спадщини до держнотконтори ніхто із спадкоємців не звертався (а.с.56). Позивач є спадкоємцем другої черги після смерті [PERSON], оскільки являється його рідним братом, що підтверджується копією Свідоцтва про народження Позивача серії [NUMBER] (а.с.26) та Свідоцтвом про народження спадкодавця серії [NUMBER] (а.с.27). Інші спадкоємці після смерті [PERSON] відсутні, оскільки його єдиний син - [PERSON] помер значно раніше свого батька, ще [INFO], у віці 22 років, що підтверджується копією його Свідоцтва про смерть (а.с.24). В зареєстрованому шлюбі [PERSON] не перебував, проживав сам, що підтверджується відміткою в його паспорті, довідкою відділу реєстрації актів цивільного стану Харківського районного управління юстиції за № 2790342, згідно якої була здійснена реєстрація розірвання шлюбу з [PERSON] від 16.02.1984р. за № 101 (а.с.28). [PERSON] (дружина спадкодавця) померла [INFO] року, що підтверджується копією Свідоцтва про смерть останньої (а.с.25). Батьки спадкодавця померли ще раніше, на підтвердження чого свідчить його вік, бо брату Позивача на момент смерті виповнилося 84 роки. Після смерті [PERSON] залишилася спадщина, яка складається з земельної ділянки, загальною площею 0,33га., з яких 0,25га. - для будівництва та обслуговування житлового будинку, а 0,08га. - для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться по [ADDRESS], та на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого Липецькою сільською радою 28.12.1997р. на підставі рішення виконкому Липецької сільської ради від 21.02.1996р., зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 748 належить [PERSON] та житловий будинок літ. «А-1» загальною площею 43,10кв.м., житловою площею 17,30кв.м., з господарськими будівлями та спорудами: сараєм літ. «Б», огорожею № 1, що знаходяться за вищевказаною адресою. У відповідності до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадку входять всі права та обов'язки, які належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини. Згідно ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Право на спадок виникає в день відкриття спадку відповідно до вимог ст. 1223 ЦК України. Частиною 1 ст. 1225 ЦК України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Позивач своєчасно протягом встановленого законом шестимісячного строку не звернувся до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті свого брата з тієї причини, що тривалий час хворів, та був змушений звернутися до суду з позовом про визначення додаткового строку на прийняття спадщини. Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 01.09.2015р. по цивільній справі № 635/5073/15-ц, провадження № 2/635/2413/2015, його позов було задоволено, та визначено [PERSON] додатковий строк у 2 (два) місяці для прийняття спадщини за законом після смерті брата [PERSON], який помер [INFO], що підтверджується копією вищевказаного Рішення (а.с.34-37). Після набрання законної сили вищевказаним рішенням суду та отримання Позивачем його копії, останній звернувся до держнотконтори з питання оформлення спадкових прав після смерті брата, в установлений судом строк подав заяву про прийняття спадщини, відповідно до ст.ст. 1269, 1270, 1272 ЦК України, але нотаріусом [PERSON] було відмовлено в цьому та запропоновано звернутися до суду з питання оформлення спадщини, тому як відсутні документи, що підтверджують право власності на житловий будинок та приватизовану земельну ділянку та державну реєстрацію права власності вищевказаного нерухомого майна за спадкодавцем, що підтверджується копією листа Першої держнотконтори Харківського району Харківської області за № 3022/02-14 від 12.10.2015р. (а.с.38). Так, згідно довідки Комунального підприємства «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» від 04.12.2015р. за № 656 житловий будинок, що знаходиться по [ADDRESS] в бюро технічної інвентаризації не зареєстровано (а.с.6). Відповідно до довідки, наданою Липецькою сільською радою від 03.07.2015р. за № 560, головою домоволодіння по [ADDRESS] значиться [PERSON], його особовий рахунок [NUMBER], про що в по господарський книзі Липецької сільської ради зроблений запис № 47 (а.с.9). Згідно вимог ст. 13 Закону України «Про власність» об'єктами права приватної власності є жилі будинки… Відповідно до діючої на той час (до 13.12.1995р.) Інструкції про порядок реєстрації будинків і домоволодінь в містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої замісником міністру комунального господарства УРСР 31.01.1966р., п. 6 ч. 2 - будинки і домоволодіння, розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані, не підлягали реєстрації. Крім того, з Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами УРСР від 31.10.1975р. вбачається, що підтвердженням належності будинку, інших відомостей, що необхідні для вчинення угод, в сільській місцевості є довідка виконкому відповідної ради народних депутатів, видана на підставі запису в погосподарській книзі. Також, відповідно до листа Державного комітету із будівництва, архітектури і житлової політики України від 23.03.1999р. № 12/5-126 «Про оформлення права власності на об'єкти нерухомості, на які відсутні акти введення в експлуатацію» вимоги про акти введення в експлуатацію розповсюджуються на об'єкти нерухомості, які зведені після 05.08.1992р., тому в даному випадку акт введення в експлуатацію не є обов'язковим. Будинок проінвентаризовано, на нього виготовлено Технічний паспорт 22.11.2015р. (а.с.10-16). Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне визнати за позивачем право власності в порядку спадкування за законом на будинок з господарськими будівлями і спорудами, оскільки спірний житловий будинок був зареєстрований за спадкодавцем в погосподарчій книзі, входить до спадкової маси та не являється самочинним майном, а позивачем були виконані всі вимоги закону щодо прийняття спадщини. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Земельна ділянка, загальною площею 0,33га., з яких 0,25га. - для будівництва та обслуговування житлового будинку, а 0,08га. - для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться по [ADDRESS], та на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого Липецькою сільською радою 28.12.1997р. на підставі рішення виконкому Липецької сільської ради від 21.02.1996р., зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 748 належить [PERSON], що підтверджується копією Державного акту на право приватної власності на землю (а.с.17). Оригінал вищевказаного Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] було втрачено. Управлінням держгеокадастру у Харківському районі Харківської області від 12.01.2016р. за № 29-20.06-0.5-57/2-16 надано відомості про державну реєстрацію права власності за [PERSON] на земельну ділянку, загальною площею 0,33га., з яких 0,25га. - для будівництва та обслуговування житлового будинку, а 0,08га. - для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться по [ADDRESS] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] (а.с.63). В зв'язку з чим необхідно встановити юридичний факт володіння [PERSON] земельною ділянкою, загальною площею 0,33га., з яких 0,25га. - для будівництва та обслуговування житлового будинку, а 0,08га. - для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться по [ADDRESS], на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого Липецькою сільською радою 28.12.1997р. на підставі рішення виконкому Липецької сільської ради від 21.02.1996р., зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 748 та визнати за Позивачем право власності на дану земельну ділянку в порядку спадкування, оскільки державна реєстрація права власності проведена належним чином та земельна ділянка входить до спадкової маси. Судові витрати у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України, суд залишає за рахунок Позивача.

Outcome: approved