Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-25 00:00:00

[PERSON] у вересні 2017 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, вказавши, що постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21.07.2017 року по справі № 711/5366/17 [PERSON] визнана винною у вчиненні 30.06.2017 року адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме 30.06.2017 року близько 07 години 45 хвилин в м. Черкаси [PERSON] керуючи автомобілем «Міцубісі Паджеро Спорт» реєстраційний номер LPP 9150 рухаючись по вул. Митницькій, при виїзді на нерегульоване перехрестя з вул. Благовісною, не надала переваги в русі автомобілю «Шкода Октавія» реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON], який рухався по головній дорозі, що призвело до зіткнення та пошкодження автомобілів. В результаті ДТП було пошкоджено належний позивачу автомобіль «Шкода Октавія» державний номер [NUMBER]. Відповідно до висновку №125 автотоварознавчого дослідження від 22.08.2017 року матеріальні збитки завдані в результаті пошкодження його автомобіля складають 64344,01 гривень. За проведення автотоварознавчого дослідження він сплатив 1600 гривень, а крім того ним були понесені витрати в сумі 578 гривень за розбирання передньої частини автомобіля в спеціалізованій майстерні для дефектовки та 350 гривень за послуги евакуатора. Загальний розмір матеріальних збитків становить 66872,01 гривні, які [PERSON] просив стягнути з відповідача на свою користь. Крім того в результаті ДТП йому було завдано моральну шкоду, яка полягає у порушенні права власності, оскільки автомобіль «Шкода Октавія» через ДТП 30.06.2017 був істотно пошкоджений. Він хвилювався з цього приводу та переживав. Було порушено його нормальний життєвий ритм, в житті настали вимушені зміни, оскільки він повинен був витрачати свій час на усунення шкідливих наслідків, що виникли через дану ДТП. Змушений був шукати інший автомобіль для перевезення своєї сімї на відпочинок. Завдану моральну шкоду позивач оцінив у 10000 гривень, які просив стягнути з відповідачки разом з понесеними судовими витратами у виді судового збору та витрат на правову допомогу. Ухвалою суду від 11.10.2017 року провадження в справі відкрито. Ухвалою суду від 24.11.2017 року у справі за клопотанням представника відповідача, - адвоката [PERSON] призначено судову автотоварознавчу експертизу проведення якої доручено запропонованому відповідачем експерту - [PERSON]. Оплату витрат за проведення експертизи судом покладено на [PERSON]. На час проведення експертизи провадження у справі зупинено. За повідомленням експерта [PERSON] від 12.01.2018 оплата витрат на проведення експертизи відповідачем [PERSON] не проведена. Ухвалою суду від 15.01.2018 року провадження в справі поновлено. 21.02.2018 року у звязку із несплатою відповідачем [PERSON] витрат на проведення експертизи скасовано ухвалу суду від 24.11.2017 року про призначення судової автотоварознавчої експертизи. 15.12.2017 набрала чинності нова редакція Цивільного процесуального кодексу України згідно із Законом України №2147-VIII від 03.10.2017. Відповідно до п.п. 9 п.1 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України (в ред. згідно із Законом №2147-VIII від 03.10.2017), - справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Позовне провадження здійснюється в загальному або спрощеному порядку (ч.2 ст. 19 ЦПК). Згідно ухвали суду від 30.01.2018 року розгляд цивільної справи №711/7426/17 продовжено за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням сторін. Відповідачу визначено строк для подачі відзиву на позов. Однак у визначений судом строк відповідачем або його представником відзив на позов не надано. За таких обставин згідно ч.8 ст. 185 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами. В судовому засіданні позивач та його представник, - адвокат [PERSON], підтвердили обставини викладені у позові, підтримали позовні вимоги та наполягали на задоволенні позовних вимог. [PERSON] додатково пояснив, що відразу після ДТП [PERSON] погодилась відремонтувати його автомобіль, однак в подальшому ніяких дій для ремонту не здійснювала, жодних коштів на відшкодування завданої йому шкоди добровільно не сплатила. Після ДТП 30.06.2017 він до теперішнього часу не може відремонтувати свій автомобіль у звязку із відсутністю коштів. Вважав, що заявлений ним розмір моральної шкоди в сумі 10\~000 гривень не є завищеним, оскільки він вже понад пів року з вини [PERSON] позбавлений можливості користуватися власним автотранспортом. Представник відповідача, - адвокат [PERSON] у судовому засіданні позов не визнав. Вважав, що у ДТП яке сталося 30.06.2017 року є обопільна вина як [PERSON], так і [PERSON], але ні працівники поліції при складанні матеріалів про адміністративне правопорушення, ні суд під час розгляду справи в порядку КУпАП не звернули на це уваги. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась. \~ Суд, заслухавши позивача та представників сторін, дослідивши письмові докази встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обовязків є завдання майнової (матеріальної) шкоди. Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитки в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у звязку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом\~ не передбачено відшкодування в меншому або більшому розмірі. За змістом ч. 6 ст. 82 ЦПК України, - постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обовязковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21.07.2017 року у справі № 711/5366/17 про адміністративне правопорушення, - встановлено, що 30.06.2017 біля 07 год. 45 хв. [PERSON] по вул. Митницькій в м. Черкаси керувала автомобілем «Міцубісі Паджеро Спорт» реєстраційний номер LPP 9150 і при виїзді на нерегульоване перехрестя з вул. Благовісною належним чином не оцінила дорожню обстановку, не надала переваги в русі автомобілю «Шкода Октавія» державний реєстраційний номер [NUMBER], який рухався по головній дорозі, внаслідок чого відбулося зіткнення вказаних транспортних засобів, які отримали механічні пошкодження. Таким чином суд прийшов до висновку, що [PERSON] порушила п. 16.11. Правил дорожнього руху України і це порушення перебуває в причинно-наслідковому звязку із негативними наслідками у вигляді зіткнення транспортних засобів. За вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП на [PERSON] накладено адміністративне стягнення у виді штрафу. Постанова суду від 21.07.2017 року у справі № 711/5366/17 про адміністративне правопорушення набрала законної сили 01.08.2017 (а.с. 8). Відповідно до Свідоцтва серії СХО №970265 від 16.01.2017 про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 9), - [PERSON] є власником автомобіля [NUMBER]. Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду полягають в тому, що заподіяна шкода підлягає відшкодуванню особою, яка її заподіяла за умови, що дії чи бездіяльність останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний звязок та є вина зазначеної особи. Частиною 1 ст. 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За змістом ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Постановою суду від 21.07.2017 року у справі № 711/5366/17 про адміністративне правопорушення, встановлено, що під час ДТП 30.06.2017 [PERSON] керувала автомобілем «Міцубісі Паджеро Спорт» реєстраційний номер LPP 9150, порушила Правила дорожнього руху України, та допущені нею порушення перебувають у причинному звязку із наслідками ДТП, зокрема пошкодженням автомобіля позивача. Факт спричинення [PERSON] майнової шкоди, яка полягає у пошкодженні в ДТП 30.06.2017 належного йому автомобіля [NUMBER] підтверджено наданими позивачем доказами, зокрема Висновком №125 автотоварознавчого дослідження від 22.08.2017 року складеним [PERSON], який має Сертифікат субєкта оціночної діяльності №281/16 від 11.04.2016 та Свідоцтво №33 від 2205.2015 року про присвоєння кваліфікації судового експерта з правом проведення автотоварознавчих експертиз (а.с. 11-35). Згідно вказаного Висновку автотоварознавчого дослідження від 22.08.2017 року, - вартість матеріального збитку заподіяного власнику автомобіля [NUMBER] [PERSON], внаслідок пошкодження автомобіля під час ДТП 30.06.2017 року, складає 64344,01 гривні. Доказів на спростування розміру майнової шкоди завданої [PERSON] внаслідок пошкодження його автомобіля у ДТП 30.06.2017, відповідачем суду не надано. За таких обставин із [PERSON] на користь [PERSON] на відшкодування завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди 30.06.2017 року: матеріальної шкоди необхідно стягнути 64344, 01 гривні. Крім того [PERSON] сплачено 1600 гривень за проведення автоварознавчого дослідження, що підтверджується актом надання послуг від 22.08.2017 року та квитанцією до прибуткового касового ордера № 125 від 22.08.2017 року (а.с. 7). Вказані витрати також підлягають стягненню із відповідача на користь позивача. Щодо відшкодування моральної шкоди, - Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням її майна; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Таким чином під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Частиною 1 ст. 1167 ЦК України встановлено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Внаслідок неправомірних дій [PERSON] (порушення Правил дорожнього руху України), які перебувають у причинно-наслідковому звязку із наслідками ДТП 30.06.2017, було пошкоджено майно [PERSON] - автомобіль [NUMBER], що призвело до душевних страждань позивача, тривалих (понад 6 місяців) вимушених змін у його житті та необхідності застосовувати додаткові зусилля для організації свого життя. З урахування обставин справи, виходячи із тривалості правопорушення та глибини душевних страждань, враховуючи вимоги розумності та справедливості суд вважає за необхідне визначити розмір відшкодування моральної шкоди завданої [PERSON] у грошовій сумі 2000 гривень. Вказану суму необхідно стягнути із [PERSON] на користь [PERSON]. Заявлений позивачем розмір моральної шкоди у 10000 гривень суд вважає надмірним. Крім того [PERSON] заявлені вимоги про стягнення з [PERSON] витрат на послуги евакуатора в сумі 350 гривень за квитанцією від 04.09.2017 (а.с. 4), та витрат на розбирання передньої частини автомобіля в сумі 578 гривень згідно [PERSON] №ААВ-0388 від 04.09.2017 та Рахунку-фактури № АВ-01288 від 04.09.2017 (а.с. 6). Суд не вбачає правових підстав для стягнення із [PERSON] на користь [PERSON] вказаних витрат на послуги евакуатора та розбирання передньої частини автомобіля, оскільки не доведено причинний звязок між вказаними витратами та ДТП 30.06.2017 року. При цьому суд враховує, що ДТП сталося 30.06.2017, огляд автомобіля оцінювачем проведено 10.08.2017 року та згідно описової частини Висновку автотоварознавчого дослідження від 22.08.2017 року на час огляду автомобіля [NUMBER] транспортний засіб перебував на ходу. За таких обставин позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] в частині стягнення витрат на послуги евакуатора в сумі 350 гривень та витрат на розбирання передньої частини автомобіля в сумі 578 гривень не підлягають задоволенню. Щодо відшкодування судових витрат, - [PERSON] просив стягнути з [PERSON] понесені ним судові витрати в сумі 500 гривень за надання правової допомоги адвокатом [PERSON] та 768,72 гривень сплаченого судового збору. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи, до яких зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України). Пунктом 2 частини 2 статті 137 ЦПК України визначено, що розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Частина 3 статті 137 ЦПК України передбачає, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу адвоката [PERSON], позивачем надано квитанцію від 06.09.2017 року про сплату 500 гривень (а.с. 36). В той же час Договір про надання правової допомоги між [PERSON] та адвокатом [PERSON] укладено 31.10.2017 року (а.с. 50). Таким чином кошти в сумі 500 гривень відповідно до квитанції від 06.09.2017 були сплачені до укладання Договору про надання правової допомоги від 31.10.2017. Крім того позивачем суду не надано детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. За таких обставин заявлені позивачем витрати на правничу допомогу в сумі 500 гривень відшкодуванню не підлягають. Позивачем понесені та документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 768,72 гривні, що підтверджено квитанціями від 08.09.2017 року та від 02.10.2017 року (а.с. 37, 42б) Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги [PERSON] задоволено частково на суму 67944,01 гривень, що становить 88,39% від заявлених вимог 76872,01 гривень, із [PERSON] на користь [PERSON] необхідно, пропорційно до розміру задоволених вимог, стягнути судовий збір в сумі 679,47 гривень, що становить 88,39% від розміру сплаченого судового збору (768,72 грн.). На підставі викладеного,

Outcome: partial