Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-16 00:00:00

[PERSON] у вересні 2014 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 14 вересня 1991 року. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], народження [INFO]. З травня 2013 року подружжя припинило свої стосунки. Причиною припинення шлюбних відносин стали постійні сварки, які виникли через неприязні відносини. З відповідачем спільною сім'єю не проживають, спільне господарство не ведеться, шлюбні відносини припинені повністю. Подальше збереження сім'ї, примирення та спільне проживання вважає не можливим. Просить шлюб розірвати та неповнолітню дочку [PERSON] залишити проживати з відповідачем [PERSON]. У судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги, пояснила, що 14 вересня 1991 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], народження [INFO]. Непорозуміння між подружжям, постійні сварки та різні погляди на життя призвело до припинення шлюбних відносин, тому вони разом не проживають з травня 2013 року. Вважає, що примирення між ними неможливе, так як вона має намір створити нову сім'ю, просить шлюб розірвати. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги про розірвання шлюбу визнав, просить шлюб розірвати Не заперечував, щоб донька [PERSON] залишився проживати з ним. Пояснив, що може забезпечити належний догляд та турботу про неї. Неповнолітня [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що вона проживає з батьком і надалі хоче залишитися проживати з ним. Судом установлено: Сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 14 вересня 1991 року Пирятинським районним відділом ЗАГС Полтавської області, актовий запис № 122 (а.с.4). Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], народження [INFO] (а.с.6). Спільне життя між сторонами не склалось через постійні сварки та непорозуміння. Втрата взаємних почуттів та взаємоповаги призвели до припинення шлюбних відносин між сторонами. Подружжя проживає окремо з травня 2013 року та підтримувати шлюбні відносини не бажають. Спільне господарство не ведеться. Заслухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши докази у справі, суд вважає, що позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України (далі СК України) суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки сторони спільно однією сім'єю не проживають, примирення між подружжям неможливе, подальше збереження сім'ї суперечитиме інтересам сторін, моральним засадам суспільства, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу. При вирішенні спору в частині позовних вимог про визначення місця проживання неповнолітньої дитини, суд виходить із наступного. Згідно зі ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Відповідно до ст. 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Згідно ч.1 ст. 160 СК, якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Враховуючи, що сторони за взаємною згодою вирішили питання про місце проживання неповнолітньої [PERSON] та вона сама визначила своє місце проживання спільно з батьком - позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Суд приймає до уваги обставини, які свідчать про ставлення обох батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Зазначені обставини свідчать про те, що саме батько виявляє більшу увагу та турботу про доньку. Також, суд враховує бажання дівчинки проживати спільно з батьком, що не заперечувалося позивачкою. Відтак проживання дитини спільно з батьком, на думку суду буде відповідати в першу чергу інтересам малолітньої, що само по собі не суперечить міжнародним принципам Декларації прав дитини, якою проголошено право дитини на повний, гармонійний розвиток її особистості та відповідатиме її потребі рости в атмосфері любові та розуміння.

Outcome: approved