Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-26 00:00:00

[PERSON] просить постановити рішення про стягнення з [PERSON] боргу за договором позики в сумі 2000 доларів США, що в еквіваленті станом на дату звернення до суду становить 56120 гривень. Вимоги обґрунтував тим, що 11-13 березня 2017 року відповідач отримав від нього в позику 2000 доларів США, зобовязавшись повернути їх до 20.03.2017 року, про що склав власноручну розписку. У вказаний термін кошти відповідач не повернув, на неодноразові звернення про повернення боргу не реагував, на телефонні дзвінки не відповідав. Через порушення умов договору позивач звернувся в суд за захистом своїх майнових прав та інтересів. Провадження в справі відкрито ухвалою від 01.11.2018 року, розгляд справи було постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачу визначено п'ятнадцятиденний строк з дня вручення копії даної ух-вали для подання відзиву на позовну заяву. Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення відповідач отримав копію ухвали з матеріалами позову особисто 07.11.2018 року. У строк, визначений судом та з додатковим врахуванням Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерством інфраструктури України від 28.11.2013 року №958, відповідач відзиву не подав. Аналізом доказів по справі суд встановив наступні фактичні обставини. Відповідач [PERSON] отримав від позивача [PERSON] в борг грошові кошти в сумі 2000 доларів США і зобов'язався повернути їх 20.03.2017 року. Наведена обставина підтверджується наданим позивачем оригіналом розписки відповідача. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона(позикодавець) передає у власність другій стороні(позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів(суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми. Згідно із ст.526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Частиною 1 статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику(грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Як слідує із розписки, борг відповідач мав повернути 20.03.2017 року. Строк повернення коштів за договором позики минув, однак відповідач взяте на себе грошове зобов'язання в передбачений розпискою строк не виконав, тим самим порушив умови договору та вимоги вище наведених норм закону. Враховуючи ту обставину, що позивач, як позикодавець, має право вимагати повернення боргу, а відповідач, як позичальник, позику в установлений розпискою строк не повернув, то таку суму боргу за невиконання грошового зобов'язання слід стягнути на користь позивача в примусовому порядку. У ч.ч.1, 2 ст.533 ЦК України визначено, що грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Суму боргу позивач просить стягнути в гривневому еквіваленті за офіційним курсом НБУ станом на момент подання позовної заяви 20.09.2018 року. З матеріалів позову встановлено, що сам позов позивачем датований 20.09.2018 року; для відправки у поштове відділення поданий 25.09.2018 року; зареєстрований в канцелярії суду 27.09.2018 року. Отже, в силу ч.6 ст.124 ЦПК України датою звернення позивача до суду з даним позовом слід вважати 25.09.2018 року, тому обрахування гривневого еквіваленту суми боргу необхідно здійснювати за офіційним курсом валют саме на цю дату. Виходячи із офіційного курсу валют НБУ станом на 25.09.2018 року(100 доларів США = 2811,1097 гривень), 2000 доларів США еквівалентне 56222,19 гривень. З огляду на заявлену позивачем вимогу про стягнення суми боргу на дату звернення до суду, суд з урахуванням принципу диспозитивності цивільного процесу, а також принципів справедливості і розумності, вважає необхідним стягнути з відповідача в користь позивача суму богу згідно розписки в еквіваленті 56222,19 гривень. Таким чином, позовні вимоги є обґрунтованими і доведеними, через що підлягають повному задоволенню. Згідно зі ст.141 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідача.

Outcome: approved