Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-20 00:00:00

Акціонерне товариство «[PERSON] Аваль» звернулось до суду із позовом, у якому просить в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 014/08-5/13708-СК від 30.06.2006 року у розмірі 471\~369 грн. 57 коп. звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру, що знаходиться за адресою: Львівська область, м. Львів, вул. Мисливська, будинок 27 /двадцять сім/ квартира № 66 /шістдесят шість/, та належить Іпотекодавцям на праві власності, на підставі Свідоцтва № 17221-З про право власності на квартиру, виданого Львівською міською Радою 04.05.2001 р. на підставі розпорядження №414 від 04.05.2001р. та зареєстрованого у Львівському обласному державному комунальному бюро технічної інвентаризації та експортної оцінки, реєстраційний номер 15214467, номер запису 51398 в книзі 56 - шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, а також стягнути судові витрати по сплаті судового збору. Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідачами порушено договірні зобов'язання в частині своєчасного повернення кредиту, який було забезпечено порукою та сплати відсотків за його користування, а тому позивач просить звернути стягнення на предмет іпотеки. Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 17.10.2018 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідачам встановлено пятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Судом скеровано ухвалу про відкриття провадження та копію позовної заяви з додатками відповідачам, конверти повернулися до суду за закінченням терміну зберігання. Для дотримання процесуальних прав відповідачів, судом було повторно скеровано відповідачам копії позовної заяви з додатками. Відповідач [PERSON] отримав такі 03.12.2018 р. Однак, у вказаний строк відповідачі не подали відзив на позовну заяву, який має відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України, поважних причин такого суду не повідомили. У матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Враховуючи наведене, відповідно до ч.8 ст.178\~та ч.5 ст.279 ЦПК України\~суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до вимог ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження, без повідомлення сторін, вивчивши зібрані по справі докази, зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Із змісту ст. 12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 2 статті 11\~ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав і обов'язків є у тому числі договори та інші правочини. Відповідно до ст.\~526\~ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.\~629\~ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Судом встановлено, що 30 червня 2006 р. між Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль», правонаступником якого є ПАТ «[PERSON] Аваль», та [PERSON] було укладено кредитний договір № 014/08-5/13708-СК, згідно якого [PERSON] надав Позичальнику кредит у вигляді невідновлюваної кредитної лінії з лімітом 52\~900,00 дол. США строком до 04.05.2016 р. із сплатою 12% річних. 03.06.2015р. між позивачем та [PERSON] укладено додаткову угоду №014/08-5/13708-СК/81-1-0-00/19685, згідно якої змінено валюту виконання кредитних зобовязань за кредитним договором з доларів США на гривні, а також збільшено строк користування кредитом до 04.10.2026 р. Відповідно до ч. 4, 5\~ст.\~82 ЦПК України\~обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 15.11.2017 р. встановлено, що з метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, між позивачем та [PERSON] укладено договір поруки № 1 від 03.06.2015 р., за яким останній взяв на себе зобов'язання перед банком відповідати по зобов'язанням [PERSON] Крім цього, 03.06.2015 р. між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки №2, відповідно до якого [PERSON] зобовязалася відповідати перед банком за зобовязаннями [PERSON] по кредитному договору. Вказаним рішенням суду від 15.11.2017 р. позов Публічного акціонерного товариства «[PERSON] Аваль» задоволено. Стягнуто солідарно з [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «[PERSON] банк Аваль», достроково, заборгованість за кредитним договором № 014/08-5/13708-СК від 30.06.2006 року в сумі 214\~089 /двісті чотирнадцять тисяч вісімдесят девять /гривень 01 коп. Як ствердив позивач, на даний час рішення суду від 15.11.2017 р. не виконано. Із долучених до матеріалів справи вимог від 11.06.2018 р. № 114/5-121554, №114/5-121559, №114/5-121560 вбачається, що ПАТ «[PERSON] Аваль» скерувало відповідачам [PERSON], [PERSON], [PERSON] вимоги про виконання грошових зобовязань за договором /а.с. 37, 38, 39/. Відповідно до ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, порукою, заставою. Згідно ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Частиною 1 статті 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. З метою забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором між позивачем та [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] 30.06.2006 року укладено іпотечний договір № 014/08-5/13708-СК, який посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON], згідно якого предметом іпотеки є квартира, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Мисливська, 27/66, яка належить іпотекодавцям на праві власності, загальною площею 64.7 кв.м., житловою площею 39.2 кв.м. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з умовами п. 6.1. Іпотечного договору за рахунок Предмета Іпотеки Іпотекодержатель може задовольнити такі вимоги: всі боргові зобовязання, не сплачені [PERSON], в тому числі заборгованість по овердрафту і вимоги стосовно повного відшкодування всіх збитків, завданих порушенням Іпотекодавцем його зобовязань за цим договором, а також всіх фактичних витрат, понесених Іпотекодержателем у звязку із реалізацією його прав за цим договором. Пунктом 3.2 Іпотечного договору передбачено, що згідно Витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно № 11092893, виданим ОКП ЛОР «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» 30.06.2006 р. загальна вартість предмета Іпотеки становить 25\~263,00 грн. 03 червня 2015 року було укладено Договір про зміни до Іпотечного договору відповідно до якого Сторони погодили внести зміни до розділу «Визначення термінів». Згідно з ч. 1 ст. 12, ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно ч. 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки може здійснюватися, зокрема, на підставі рішення суду. Позивачем, в межах\~вимог ст. 16 ЦК України, Закону України «Про іпотеку» обраний такий спосіб захисту порушеного права як звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: нерухоме майно квартиру, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Мисливська, 27/66, шляхом продажу цього майна на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження. Оцінюючи обставини справи у їх сукупності, суд приходить до переконання, що внаслідок невиконання відповідачами своїх зобов'язань щодо сплати кредиту за укладеними договорами кредиту та поруки, позивач має право на звернення стягнення на предмет іпотеки, а тому вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Однак, суд не погоджується із вказаною позивачем сумою заборгованості, яка виникла внаслідок невиконання боргових зобовязань, виходячи з такого. Відповідно до частини другої\~статті 1054 ЦК України\~до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика»)\~глави 71 («Позика. Кредит. Банківський вклад»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього кодексу. Згідно з частиною першою\~статті 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Згідно позиції [PERSON] Верховного Суду, викладеної у постанові від 28.03.2018р. у справі № 444/9519/12, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред'явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою\~статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов'язання. Звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни. Відтак, наявність судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник виконав не в повному обсязі, не є підставою для нарахування процентів та пені за кредитним договором, який у цій частині змінений кредитором, що засвідчено в судовому рішенні. Така позиція суду узгоджується з висновком, викладеним у постанові [PERSON] Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц. Таким чином, враховуючи, що заочним рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 15 листопада 2017 року по справі №462/3447/17\~достроково стягнуто із позичальника та поручителів заборгованість за кредитним договором, тобто змінено строк виконання зобов'язання, тому нарахування заборгованості по сплаті процентів за кредитом, тіло якого достроково стягнуто за раніше винесеним рішенням суду, а також пені, нормами цивільного законодавством не передбачено. У такому випадку кредитор має право на стягнення з позичальника коштів, передбачених статтею 625 Цивільного кодексу України, однак позивач таких вимог не заявляв. Поданий позивачем розрахунок суми, що стягується у розмірі 471\~369,57 грн., не приймається судом до уваги, оскільки включає заборгованість за відсотками та пеню, які розраховані після ухвалення рішення суду від 15.11.2017 р. Відтак, розмір заборгованості за кредитним договором №014/08-5/13708-СК від 30.06.2006 р. складає 214\~089, 01 грн. При вирішенні спору суд враховує, що порядок реалізації предмета іпотеки за рішенням суду врегульований статтею 39 цього Закону, якою передбачено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається, зокрема, спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону. Враховуючи викладене, вимоги банку щодо звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах є обґрунтованими та доведеними, а тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до\~ст.141 Цивільного процесуального кодексу України\~суд присуджує стягнути порівно із [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь акціонерного товариства «[PERSON] банк Аваль» понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 7070,54 грн., який сплачено позивачем при зверненні із даним позовом до суду.

Outcome: partial