Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-23 00:00:00

адвокат [PERSON] звернувся до суду з позовом в інтересах [PERSON], з якому просить стягнути з відповідача на користь [PERSON] моральну шкоду в розмірі 5 000,00 гривень. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] являється членом Кредитної спілки «Львівська». Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 20.06.2018 року зобов'язано КС «Львівська» повернути позивачу заборгованість за пайовим внеском в сумі 60 250, 00 гривень та відсотків в сумі 5 392, 39 гривень. Той факт, що КС «Львівська» недобросовісно поставилась до своїх обов'язків за договором спричинило позивачу моральну шкоду, оскільки в силу свого похилого віку він хвилювався за долю власних коштів та змушений був повертати їх через суд, що порушило його звичний спосіб життя та змусило докласти додаткових зусиль для повернення належних йому коштів. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, з мотивів наведених у ньому. Просить позов задоволити. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився. Про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином. На підставі ст.224 ЦПК України, суд постановив проводити розгляд справи за відсутності відповідача з ухваленням заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено, [PERSON] є членом кредитної спілки «Львівська». Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 20.06.2018 року, яке набрало законної сили, зобов'язано КС «Львівська» повернути позивачу заборгованість за пайовим внеском в сумі 60 250, 00 гривень та відсотків в сумі 5 392, 39 гривень, як заборгованість не сплачену КС «Львівська» добровільно. Згідно з ч.2 ст.23 Закону України «Про кредитні спілки», кожний член кредитної спілки має право одержати належні йому кошти, зазначені в частині першій цієї статті, у порядку і в строки, які визначені відповідно до частини сьомої цього Закону, статуту кредитної спілки або укладеними з членом кредитної спілки договорами. У відповідності до ст. 23 Цивільного кодексу України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно ч.1ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 1167 Цивільного кодексу України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до роз'яснень, викладених в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування моральної шкоди», під моральною шкодою слід розуміти витрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Крім того, у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Суд вважає, що неповернення відповідачем грошових коштів, які є власністю позивача, несплата відсотків, на які позивач обґрунтовано розраховував, укладаючи депозитний договір, те, що позивач змушений був повертати власні грошові кошти шляхом звернення до суду, призвело до душевних страждань, нервової напруги, порушує звичний ритм життя позивача, який будучи особою похилого віку, був змушений докладати зусиль для повернення своєї власності, а тому, виходячи з принципів розумності та справедливості, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду в розмірі 5 000,00 гривень. За наведених обставин, позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Вирішуючи питання судових витрати, суд з урахуванням положень ч. 6 ст. 141 ЦПК України, вважає за необхідне стягнути з відповідача в користь держави судові витрати пропорційно до задоволених позовних вимог.

Outcome: approved