Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-11 00:00:00

[PERSON] у березні 2015 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Свої позовні вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що з 04 вересня 2004 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. Від шлюбу мають двох неповнолітніх доньок [PERSON], народження [INFO] та [PERSON], народження [INFO], які з жовтня 2014 року проживають з позивачем та перебувають на її утриманні. Вказує, що відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей надає періодично та у розмірі, визначеному ним самим. Проте, цих коштів недостатньо на утримання дітей, у зв'язку з чим останні потребують матеріальної допомоги. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просить стягти з відповідача [PERSON] аліменти на утримання доньок: [PERSON], народження [INFO] та [PERSON], народження [INFO], у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи стягувати від дня подання позовної заяви до суду і до досягнення дітьми повноліття, пояснивши, що відповідач на даний час офіційно не працевлаштований, проте регулярно працює по найму, за що отримує заробітну плату, інших утриманців не має, тому має можливість сплачувати аліменти на утримання доньок. Відповідач у судовому засіданні позов щодо стягнення аліментів визнав, проти його задоволення не заперечує. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони з 04 вересня 2004 року знаходяться у зареєстрованому шлюбі (а.с.8), від шлюбу мають неповнолітніх доньок: [PERSON], народження [INFO] та [PERSON], народження [INFO] (а.с.6,7). Неповнолітні доньки проживають разом із матір'ю [PERSON] і знаходяться на її утриманні (а.с.9). Відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей надає частково, проте в недостатньому для їх утримання розмірі, хоча має можливість і зобов'язаний надавати таку допомогу. Відповідач у судовому засіданні зазначив, що неофіційно працює у приватному підприємстві, стягнень по виконавчих документах з нього не проводиться, утриманців не має. Таким чином може надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. Відповідно ст.ст. 180-183 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Аліменти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька або матері. При цьому суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей та непрацездатних. Згідно ч.1 ст.18 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову при умові, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Заслухавши позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, і що позов про стягнення аліментів підлягає задоволенню. У відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно з ч.3 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Розрахунок витрат на правову допомогу позивач підтвердив документально (а.с.12), тому вони підлягають стягненню з відповідача у повному обсязі.

Outcome: approved