Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-29 00:00:00

[PERSON] подав позов до суду, де він зазначає, що його бабусею по материнській лінії була [PERSON], [INFO] 20 жовтня 2016 року вона померла у віці 79 років. Бабуся проживала сама в [INFO] (Леніна) в с. Дніпровка з 1964 року по день смерті. Її чоловік [PERSON] помер 17 листопада 1982 року. Рішенням суду від 29.05.2017 року йому визначено додатковий строк для прийняття спадщини. 12 липня 2017 року видано БТІ технічний паспорт. При відвідуванні ним нотаріальної контори йому було розяснено про необхідність звернутися до суду, так як спадкодавець юридично не була власником свого будинку, правовстановлюючих документів у неї не було. За життя [PERSON] володіла житловим будинком № 319 по вул. Миру в с. Дніпровка, який, відповідно до технічного паспорту, складається з: «А» - житловий будинок, загальною площею 37,5 кв.м., житловою площею 16,9 кв.м., «а» - прибудова, «Пг» - погріб з шийкою, «Б» - літня кухня, «В» - сарай, «№ 1» - ворота, «№ 2» - свердловина, загальною вартістю 111\~015 грн. Земельну ділянку [PERSON] отримав як член колгоспу. На ній в 1963 році було побудовано невеличкий будиночок, в якому дід та бабуся постійно й проживали. Ділянка не приватизована. Після смерті свого чоловіка [PERSON] стала проживати в будинку одна до дня смерті 20 жовтня 2016 року. Відповідно до записів погосподарської книги Дніпровської сільської ради головою домогосподарства № 319 по вул. Миру (Леніна) в с. Дніпровка була [PERSON] Позивач просив: втановити факт володіння на праві приватної власності [PERSON] до дня її смерті 20 жовтня 2016 року житловим будинком № 319, розташованим по вул. Мира в с. Дніпровка Камянсько-Дніпровського району Запорізької області, позначеним в технічному паспорті літерою ««А» - житловий будинок, загальною площею 37,5 кв.м., житловою площею 16,9 кв.м., та будівлями і спорудами: «а» - прибудова, «Пг» - погріб з шийкою, «Б» - літня кухня, «В» - сарай, «№ 1» - ворота, «№ 2» - свердловина. Також просив, визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок № 319, розташований по вул. Мира в с. Дніпровка Камянсько-Дніпровського району Запорізької області, позначений в технічному паспорті літерою ««А» - житловий будинок, загальною площею 37,5 кв.м., житловою площею 16,9 кв.м., та будівлі і споруди: «а» - прибудова, «Пг» - погріб з шийкою, «Б» - літня кухня, «В» - сарай, «№ 1» - ворота, «№ 2» - свердловина. В судовое засідання позивач та його представник не зявились, від них надійшли заяви з проханням справу розглядати без їх участі, просять задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача також не зявився, надав листа, в якому вказує про відсутність у них заперечень проти позовних вимог, просять справу розглядати без їх участі. Представник третьої особи також не зявився, просив справу розглядати без їх участі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. [PERSON], [INFO], доводилась позивачу рідною бабусею по материнській лінії. Споріднення підтверджується копією свідоцтва про народження матері позивача, копією свідоцтва про укладення нею шлюбу та копією свідоцтва про народження позивача [PERSON], які є в матеріалах справи. Спадкодавець проживала сама в [INFO] (Леніна) в с. Дніпровка з 1964 року по день смерті. Її чоловік (материн батько та дід позивача) [PERSON] помер 17 листопада 1982 року, як видно зі свідоцтва про смерть серії І-ЖС № 485071 від 17.11.1982 року. Рішенням суду від 29.05.2017 року позивачу визначено додатковий строк для прийняття спадщини. Зі спадкової справи, копію якої надано нотаріусом, видно, що [PERSON] звернувся із заявою про прийняття ним спадщини в межах строку, визначеного судовим рішенням. Однак відсутність правовстановлюючих документів на імя спадкодавця не дає йому змоги оформити на себе спадкове майно, яке складається із житлового будинку № 319 по вул. Мира в с. Дніпровка Камянсько-Дніпровського району Запорізької області. 12 липня 2017 року БТІ було виготовлено технічний паспорт, з якого видно, що відсутні реєстраційні дані щодо цього обєкта. Крім того, позивач зазначений як замовник, даних про власника в технічному паспорті немає. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] володіла житловим будинком №319 по вул. Миру в с. Дніпровка, який, відповідно до технічного паспорту, складається з: «А» - житловий будинок, загальною площею 37,5 кв.м., житловою площею 16,9 кв.м., «а» - прибудова, «Пг» - погріб з шийкою, «Б» - літня кухня, «В» - сарай, «№ 1» - ворота, «№ 2» - свердловина, загальною вартістю 111\~015 грн. Земельну ділянку дід позивача [PERSON] отримав як член колгоспу. На ній в 1963 році було побудовано невеличкий будиночок, в якому дід та бабуся постійно й проживали. Ділянка не приватизована. Надано суду акт про встановлення межі в натурі. Дід позивача [PERSON] помер 16 листопада 1982 року, що підтверджується свідоцтвом про його смерть. Бабуся стала проживати в будинку одна до дня смерті 20 жовтня 2016 року. Факт смерті [PERSON] підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖС № 370442 від 26.10.2016 р. Відповідно до записів погосподарської книги Дніпровської сільської ради головою домогосподарства № 319 по вул. Миру (Леніна) в с. Дніпровка була [PERSON], про що свідчить довідка № 357 від 16.05.2017 р., яка міститься в матеріалах справи. Стаття 1216 ЦК України встановлює, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (Стаття 1217 ЦК України). Частина 1 ст. 1223 ЦК України встановлює, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Частина 1 ст. 1269 ЦК України зазначає, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частин 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. На підставі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Так як будинок було побудовано ще в радянські часи, то його було оформлено відповідно до вимог того часу було здійснено запис в погосподарській книзі, хто є головою домогосподарства № 319 по вул. миру (колишня - Леніна) в с. Дніпровка. Як вказується у п. 1 Інформаційного листу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 27.09.2012 р. № 10-1387/0/4-12 «Про практику застосування судами при розгляді справ окремих норм законодавства про власність та спадкування», відповідно до статті 2 Закону України від 1 липня 2004 року № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. Таким чином, вимоги щодо визнання права власності підлягають задоволенню. Щодо вимог встановити факт володіння на праві власності [PERSON] до дня її смерті 20.10.2016 р. житловим будинком з надвірними прибудовами, що розташовані за вищевказаною адресою, суд вважає відмовити у їх задоволенні з наступних підстав. Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику про встановлення фактів, що мають юридичне значення», факт володіння громадянином жилим будинком на праві власності встановлюється судом, якщо у заявника був правовстановлюючий документ на цей будинок, але його втрачено і немає можливості підтвердити наявність права власності не в судовому порядку. В таких справах заявник має право подати докази про відсутність можливості одержання чи відновлення відповідного документу про право власності та про те, що на підставі цього документа жилий будинок належав йому на праві власності. Однак, у спадкодавця був відсутній правовстановлювальний документ на вищевказане майно. Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника. Відповідно до ч. 4 ст. 25 ЦК України зі смертю особи припиняється її правоздатність, тому за нею не можна визнати будь-яке право. Тому вимога встановити факт володіння на праві власності [PERSON] до дня її смерті житловим будинком з надвірними прибудовами, розташованим за вищевказаною адресою, задоволенню не підлягає На підставі ст.ст. 3, 15, 88, 212-215 ЦПК України, 328, 1216, 1217, 1218, 1220, 1223, 1258, 1262, 1267 ЦК України, , ст. 2 Закону України від 01.07.2004 року № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»,

Outcome: partial