Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-03 00:00:00

[PERSON], яка діє у власних інтересах та в інтересах неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], звернулась до Іллічівського міського суду Одеської області з вказаним позовом (а.с.3-4), який уточнила 24.02.2014 р. (а.с.273). В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] підтримали уточнені позовні вимоги в редакції заяви від 24.02.2014 р. на а.с.273, просять стягнути з ТОВ «Укржилстрой плюс» на користь [PERSON] та її неповнолітньої доньки вартість 1/2 частини двокімнатної квартири у м.Іллічівську в сумі 289908,50 грн., посилаючись на ті обставини, що рішенням суду від 28.03.2011 р. ТОВ «Укржилстрой плюс» було зобов'язано надати сім'ї позивача у власність житлову площу для відселення відповідно до норм діючого законодавства, однак це судове рішення не виконано ні у добровільному, ні у примусовому порядку. Треті особи [PERSON], [PERSON] підтримали позов [PERSON], про що подали письмові заяви (а.с.129, 221, 272) та письмові пояснення (а.с.155-156). Крім того, вказані треті особи заявили самостійні позовні вимоги (а.с.67-69), просять стягнути з ТОВ «Укржилстрой плюс» на користь [PERSON], яка діє від свого імені та в інтересах неповнолітньої доньки, на користь [PERSON], [PERSON] вартість двокімнатної квартири у м.Іллічівську у сумі 600000 грн.; стягнути з держави Україна, ТОВ «Укржилстрой плюс» солідарно на їх користь компенсацію моральної шкоди у сумі 22000 грн. Із вказаного позову, заяв та письмових пояснень, виступу [PERSON] в засіданні та виступу представника [PERSON] - [PERSON] вбачаються обґрунтування позовної вимоги про стягнення вартості квартири аналогічні обґрунтуванням, викладеним [PERSON] Крім того, треті особи зазначили, що їм завдані моральні страждання ненаданням житла і невиконанням судового рішення, що призвело до невизначенності їх місця проживання. Однак, в судовому засіданні [PERSON] підтвердила, що до цього часу проживає у споруді, яка підлягала знесенню. Представник відповідача - ТОВ «Укржилстрой плюс» Стемковська Г.Я. позовні вимоги не визнала, із її виступу в судовому засіданні та письмових заперечень (а.с.45-46, 222-224, 226-230, 249-252) слідують наступні обґрунтування заперечень: На підставі договору про співробітництво №28 та рішенню суду від 28.03.2011 р. ТОВ «Укржилстрой плюс» надасть сім'ї [PERSON] квартиру з дотриманням норми житлової площі 13,65 кв.м на одну особу відповідно до ст.47 ЖК України в будинку, який буде зданий в експлуатацію як новобудова в 2014 р. Представник відповідача - Головного управління юстиції в Одеській області Касьянова О.В. позовні вимоги не визнала, посилаючись у письмових запереченнях (а.с.30-31, 95-98) та у виступі в суді на ті обставини, що Головне управління юстиції в Одеській області не є належним відповідачем, що вони не мають повноважень щодо надання житла, виконання судових рішень, що наявність завдання моральної шкоди не доведена. Представник відповідача - Іллічівської міської ради в судове засідання не з'явився, надавши письмові пояснення з клопотанням про розгляд справи у їх відсутності (а.с.219). Із цих пояснень слідує, що до ради позовні вимоги не заявлені, що позивачі фактично подали заяву про встановлення (зміну) способу виконання рішення суду, що не надані докази у підтвердження наявності моральної шкоди. Заслухавши пояснення з?явившихся учасників судового розгляду, з'ясувавши обставини справи та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені слідуючі факти та відповідні правовідносини. Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 28.03.2011 р. ТОВ «Укржилстрой плюс» було зобов'язано надати [PERSON], [PERSON], [PERSON] та неповнолітній [PERSON] у власність житлову площу для відселення відповідно до норм діючого законодавства (а.с.6). Судом було встановлено, що 07.04.2005 р. між радою та вказаним Товариством укладений договір про співробітництво, згідно умов якого рада зобов'язалася передати Товариству земельну ділянку для будівництва жилих будинків, а товариство згідно п.2.2.2 договору зобов'язалося надати позивачам житлову площу для відселення. Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені зазначеним судовим рішенням, не підлягають доказуванню при розгляді цієї справи. Докази на а.с.38-44, 267, 268, 270, 289, 290 підтверджують невиконання рішення суду від 28.03.2011 р. у примусовому порядку до цього часу. Постановою державного виконавця від 27.01.2014 р. виконавчий лист №2-76/2011, виданий 29.07.2011 р., був повернутий стягувачу на підставі ст.47 ч.1 п.6 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с.290). При цьому державним виконавцем було встановлено, що у ТОВ «Укржилстрой плюс» відсутнє визначене виконавчим документом майно, що підтверджується листом директора від 11.12.2013 р., повідомленням інспекції ДАБК України в Одеській області від 08.01.2014 р. Вказане також підтверджується довідкою на а.с.66 та копією листів і акту на а.с.267, 268, 270. Із ухвали Іллічівського міського суду Одеської області від 09.11.2012 р. (а.с.7) слідує, що було відмовлено у задоволенні заяви державного виконавця про зміну порядку та способу виконання вищезазначеного рішення суду з урахуванням наявності майнового спору між стягувачами та боржником щодо суми вартості квартири і права стягувачів на звернення до суду з таким позовом. Із висновку судової будівельно-технічної експертизи на а.с.198-202 вбачається, що середня ринкова вартість квартири, необхідної для відселення позивачів згідно з рішенням суду від 28.03.2011р. і норм діючого законодавства (з житловою площею 13,65 кв.м на одну людину), складає 579817 грн. За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в частині стягнення з ТОВ «Укржилстрой плюс» вартості квартири у сумі 579817 грн. При цьому суд бере до уваги положення Рішення Конституційного Суду України №3-рп/2003 від 30.01.2003 р., із яких слідує, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Право на ефективний засіб захисту закріплено також у ст.8 Загальної декларації прав людини 1948 р., ст. 2 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права, ст. 13 Конвенції про захист прав людини та основних свобод. Відповідно до ст.14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян. Статтею 373 ЦПК України передбачена можливість зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення суду (відсутність присудженого майна в натурі). Позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди не обґрунтовані та не доведені відповідно до вимог ст. ст. 23, 1167 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України, а тому не підлягають задоволенню. При цьому суд також бере до уваги і те, що сторона позивачів визнала можливість користування самочинної споруди, яка забудовником не знесена до цього часу. При стягненні судових витрат суд виходить із ст. ст. 79, 88 ЦПК України та матеріалів на а.с.1, 2 193, 197, 275-276. На підставі викладеного,

Outcome: partial