Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-31 00:00:00

[PERSON] пред'явив позов до суду, з вимогою визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, за адресою: [ADDRESS]. Заявлені вимоги позивач аргументує тим, що він є власником квартири, за адресою розташування якої залишається зареєстрованим відповідач, незважаючи на те, що останній тривалий час не проживає за вказаною адресою. Позивач зазначає, що формальне знаходження відповідача на реєстраційному обліку має негативні наслідки для позивача, оскільки тягне додаткові витрати по сплаті комунальних послуг та створює перешкоди у користуванні належним позивачу майном. Вказані обставини стали приводом для звернення позивача до суду з метою захисту порушених прав. Позивач просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, причин неявки суду не сповістив. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. [PERSON] є єдиним власником квартири за адресою: [ADDRESS], про що свідчить договір купівлі-продажу від 26 червня 2008 року (а.с. 9). Договір належним чином оформлено та зареєстровано в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно. Довідкою (випискою з будинкової книги про склад сім'ї та реєстрацію) № 3 від 04 січня 2016 року підтверджується наявність реєстрації в належній [PERSON] квартирі [PERSON] - сина позивача (а.с. 25). В матеріалах справи наявні акти сусідів позивача, в яких останні своїми підписами підтверджують, що [PERSON], протягом півтора роки, починаючи з 2013 року не проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с. 7). Зазначені обставини підтверджують обґрунтованість заявлених позивачем вимог. При вирішені справи, судом враховується, що відповідач самостійно з обліку не знімається та своєю бездіяльністю створює позивачу перешкоди в реалізації в повному обсязі прав та охоронюваних законом інтересів, як власниці квартири. За положеннями, встановленими ст. 391 ЦК України - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. При вирішені спору, суд виходить з положень ч. 2 ст. 405 ЦК України, якими зазначено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом Пунктом 3.1 «Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів», передбачена можливість здійснити зняття з реєстрації місця проживання особи на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Згідно з частиною 20 статті 4 положення про Державну міграційну службу України реєстрація/зняття з реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб є виключною функцією Державної міграційної служби України. Отже, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням є такими, що підлягають задоволенню, та з метою подальшого виконання рішення суду слід встановити порядок його виконання.

Outcome: approved