Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-24 00:00:00

[PERSON] конференція Церкви Адвентистів сьомого дня в Україні звернулися до суду з позовом до [PERSON] міської ради Дніпропетровської області,в якому просять визнати за ними право власності на будівельні матеріали, обладнання на суму 304087,70 гривень, які були використані при будівництві будівель та споруд, розташованих за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Гетьманська (Радянська), № 169 в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлої 19 лютого 2017 року. В обґрунтування свого позову позивач зазначає, що 19 лютого 2017 року померла [PERSON]. На випадок своєї смерті вона склала заповіт, яким все своє майно, де б воно не було, та з чого б воно не складалось, та все те, що належатиме їй на день смерті заповіла юридичній особі - [PERSON] конференції церкви Адвентистів сьомого дня в Україні. Президент [PERSON] Конференції Церкви Адвентистів сьомого дня в Україні, як представник юридичної особи спадщину прийняв, подавши відповідну заяву до нотаріальної контори, однак постановою приватного нотаріуса [PERSON] від 04 вересня 2017 року було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на нежитлове приміщення (Молитовний будинок), обєкт нерухомого майна, що знаходиться за адресою: м. Новомосковськ, Дніпропетровська область, вулиця Гетьманська (Радянська), будівля 169, після смерті [PERSON], померлої 19 лютого 2017 року, у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу. Згідно договору дарування, посвідченого 31.10.1991 року [PERSON] державною нотаріальною конторою за реєстровим №3296, що був зареєстрований в [PERSON] БТІ 12.11.1991 року в реєстровій книзі за №д6 стор.69, житловий будинок за адресою: м. Новомосковськ, Дніпропетровської області, вулиця Радянська, 169 належав [PERSON]. За рішенням виконавчого комітету [PERSON] міської ради власнику був наданий дозвіл на знесення будинку та надано дозвіл на будівництво нового житлового будинку. Взамін знесеного житлового будинку було розпочато будівництво, всупереч рішенню, нежитлове приміщення, яке за технічною документацією на теперішній час є завершеним, однак не введеним в експлуатацію, правовстановлюючі документи на нього не оформлялися. Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17.09.2014 року визнано за [PERSON] право власності на будівельні матеріали, обладнання, які були використані при будівництві будівель та споруд, розташованих за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Радянська, 169 в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлого 03 травня 2002 року, а саме на: 1)матеріали, використані для будівництва будівлі для зборів -літ.Д 2)матеріали, використані для будівництва тамбуру - літ.д; 3)матеріали, використані для будівництва погрібу (баптистрій у приміщенні «Д»); 4)матеріали, використані для будівництва ганку, (при приміщенні літ.Д); 5)матеріали, використані для будівництва літньої кухні літ. Ж; 6)матеріали, використані для будівництва прибудови літ. ж; 7)матеріали, використані для будівництва ганку (при приміщенні «Е»); 8)матеріали, використані для будівництва убиральні літ. З; 9)матеріали, використані для будівництва погрібу літ. И; 10)матеріали, використані для будівництва сараю літ. Е; 11)матеріали, використані для будівництва воріт - №1; 12)матеріали, використані для будівництва воріт №2; 13)матеріали, використані для будівництва воріт огорожі - №3; 14)матеріали, використані для будівництва хвіртки - №4; 15)матеріали, використані для будівництва огорожі - №5; 16)матеріали, використані для будівництва замощення І. Крім цього, за життя спадкодавцем [PERSON] за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Радянська, 169 в 2013 році був побудований колодязь інженерних мереж, а в 2016 році було побудовано також вбиральню літ. І, навіс літ. Л, навіс літ. М та розібрано погріб літ. И. Однак за життя [PERSON] належним чином не оформила своє право власності на нерухоме майно, що розташоване за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Радянська, 169, та 19 лютого 2017 року померла. Згідно звіту з незалежної оцінки ринкова вартість матеріалів та конструкцій, які були використані при будівництві будинку для зборів та господарських будівель та споруд, розташованих за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Гетьманська (Радянська) №169 складає 304087,70 гривень. Таким чином, позивач зазначає, що позбавлені можливості надати нотаріусу оригінали правовстановлюючих документів, тому звернулися до суду з зазначеним позовом. В судове засідання представник позивача [PERSON] не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав, просить задовольнити позов у повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Представник відповідача [PERSON] міської ради в судове засідання не зявився, повідомлений належним чином, причина неявки суду не відома, а тому у відповідності до ст. 280 ЦПК України, суд з погодження позивача, провів заочний розгляд справи. Ухвалою суду від 16 жовтня 2017 року відкрите провадження по справі. За результатами підготовчого провадження справу призначено до судового розгляду по суті. Справа у відповідності до положень п.9 ч.1 ст.1 Розділу ХІІІ ЦПК України в редакції, встановленій Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII розглянута за правилами чинного ЦПК України з урахуванням вимог до заяви, в редакції ЦПК України, що діяли до набрання чинності Законом України № 2147-VIII. Згідно з ч.4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку. Суду надане рішення [PERSON] міської ради № 793 від 27 серпня 1997 року, у відповідності до якого [PERSON] отримав дозвіл на будівництво нового будинку за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Радянська, №169, однак в супереч рішенню, ним було розпочато будівництво нежитлового приміщення, а саме збудовано будівлю для релігійної діяльності, яке за технічною документацією на теперішній час є завершеним будівництвом, що підтверджується технічним паспортом на будинок для зборів (а.с.17-24), однак не введеним в експлуатацію, правовстановлюючі документи на нього не оформлялися. Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17.09.2014 року визнано за [PERSON] право власності на будівельні матеріали, обладнання, які були використані при будівництві будівель та споруд, розташованих за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Радянська, 169 в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлого 03 травня 2002 року (а.с.12-13). [PERSON] померла 19 лютого 2017 року, що підтверджується свідоцтвом про її смерть (а.с. 8). За життя [PERSON] склала заповіт, яким все своє майно, де б воно не було, та з чого б воно не складалось, та все те, що належатиме їй на день смерті заповіла: [PERSON] конференції церкви Адвентистів сьомого дня в Україні (а.с.9). Відповідно до ст. ст. 25, 346 ЦК України цивільна правоздатність та право власності припиняється у разі смерті власника. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до ст.1268 ЦК України , спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Після смерті [PERSON] приватним нотаріусом [PERSON] міського нотаріального округу [PERSON] заведено спадкову справу № 28/2017, у відповідності до якої позивач [PERSON] конференція Церкви Адвентистів сьомого дня в Україні, у відповідності до вимог ч.1 ст. 1268 ЦК України прийняли спадщину після смерті [PERSON], як спадкоємець за заповітом, інших спадкоємців судом не встановлено. (а.с.32). У відповідності до ч.1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Матеріали спадкової справи свідчать про те, що [PERSON] конференція Церкви Адвентистів сьомого дня в Україні отримали свідоцтво про право на спадщину за законом на інше нерухоме майно, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на нежитлове приміщення (Молитовний будинок), обєкт нерухомого майна, що знаходиться за адресою: місто Новомосковськ, Дніпропетровської області, вулиця Гетьманська (Радянська), будівля № 169, після смерті [PERSON], яка померла 19 лютого 2017 року їм було відмовлено, у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу. Відповідно зі ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до вимог ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, не заборонених законом. Згідно ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна в експлуатацію, право власності виникає з моменту прийняття його до експлуатації. Згідно ч.3 ст. 331 ЦК України до завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). Крім того, відповідно до п.7 Постанови № 7 Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року якщо спадкодавцем було здійснено самочинне будівництво (ч.1 ст.376), до спадкоємців переходить право власності на будівельні матеріали, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва. Статтею 376 ЦК України також визначені певні правила, за якими можливе визнання за особою права власності на самочинно збудоване нерухоме майно. При цьому з урахуванням норм Закону України «Про основи містобудування» та Закону України «Про планування і забудову територій» для вирішення питання про визнання за особою права власності на об'єкт нерухомого майна в тому разі, коли в прийнятті такого об'єкту в експлуатацію відмовлено, обов'язковою умовою є дотримання усіх визначених законом вимог та умов, які необхідні для прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 6 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України. Відповідно до змісту пп. 1 п. «б» ч. 1 ст. 31 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів у порядку, встановленому законодавством, відноситься до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад. Таким чином, єдиною підставою для визнання права власності за особою, що здійснила будівництво у встановленому законом порядку, є прийняття такого обєкту в експлуатацію. Крім того, п.8 постанови Пленуму Верхового суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» визначає, якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва, його права та обовязки забудовника входять до складу спадщини. В матеріалах справи міститься копія звіту з незалежної оцінки, виготовленого субєктом оціночної діяльності -ФОП [PERSON], у відповідності до якого ринкова вартість матеріалів та конструкцій, які були використані при будівництві будинку для зборів та господарських будівель і споруд, розташованих за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Гетьманська (Радянська) №169, на дату оцінки - 20 вересня 2017 року, складає 304087,70 гривень (а.с.25-40). Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, суд вважає за необхідне визнати за позивачем права власності на будівельні матеріали, обладнання на суму 304087,70 гривень, які були використані при будівництві будівель та споруд, розташованих за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Гетьманська (Радянська), №169 в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON]. Встановлені в судовому засіданні обставини нададуть позивачу право, звертатися до відповідних органів, в повноваження яких входить прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта, що в подальшому надасть можливість належним чином оформити правовстановлюючий документ на нерухоме майно та зареєструвати його, відповідно до норм діючого законодавства. На підставі викладеного,

Outcome: approved