Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом про визначення порядку користування будинком [ADDRESS] та усунення перешкод в користуванні 1/ 2 частиною будинку, вказавши, що вони є власниками 1/2 частини вказаного будинку відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно. У вказаному домоволодіння відповідач [PERSON] проживає з 2008 року, попередньо між ними та відповідачем була домовленість про продаж йому належної їм 1/2 частини будинку після того, як вони оформлять спадкові справи після смерті їх бабусі [PERSON] Такої ж домовленості він досяг і з іншим співвласником домоволодіння - [PERSON] Однак до сих пір договір купівлі-продажу між ними та відповідачем не оформлений, нещодавно їм стало відомо, що власником іншої 1/2 частини став відповідач [PERSON] На будь-які контакти відповідач не йде, до житлового будинку їх не впускає, не дає їм, позивачам, можливості вільно користуватися та розпоряджатися належним їм майном, у них відсутні ключі від будинку. Тому позивачі просять визначити порядок користування житловим будинком з господарчими спорудами [ADDRESS] надавши в користування [PERSON] окрему жилу кімнату розміром 20,6 кв.м., а дві інші суміжні кімнати площею 6,6 кв.м. кожна надати у безперешкоднє користування позивачів, всі інші нежилі кімнати та підсобні приміщення та при будинкову територію залишити в загальному користуванні та зобов'язати відповідача не порушувати визначений порядок користування житлом. Зобов'язати відповідача надавати вільний доступ позивачам до вказаного домоволодіння. Позивачі [PERSON], [PERSON] та її представник [PERSON] до суду надали заяви відповідно до яких просять розглянути справу у їх відсутність, позов підтримують, не заперечують проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день слухання справи повідомлявся. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. У відповідності до ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 08.11.2010 р., що видане замість свідоцтв про право на спадщину за законом, володіють на праві приватної спільної часткової власності по 1/4 частки кожна домоволодінням [ADDRESS] (л.с. 4 - копія свідоцтва про право власності, л.с. 5 - копія витягу) Відповідач [PERSON] є власником 1/2 частини домоволодінням [ADDRESS] на праві приватної спільної часткової власності (л.с. 6-7 - копія інформації). Відповідно до наданих угод про купівлю-продаж, позивачі [PERSON] та [PERSON] зобов'язувалися продати свої частки відповідачу [PERSON], попередньо погоджено, що угода повинна відбутися до 15 листопада 2011 року (л.с. 1-12 - копії угод). Відповідно до положень ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Нормами ст. 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно ч. 1-3 ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. За ст. 47 Конституції України, ніхто не може бути обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч.2 ст.386 ЦК України власник, який має підстави передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Гарантуючи захист права власності закон надав власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст.16, 386 ЦК України. Норми цивільного права спрямовані на відновлення того майнового положення, яке мало місце до порушення. Відповідно до ст.41 Конституції України, ч.1 ст.321 ЦК України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Як встановлено ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї. Виходячи зі змісту ст. 150 Житлового кодексу України, право власника жилого приміщення на користування таким приміщенням є частиною його повноважень як власника. За таких обставин суд вважає, що вимоги позивачів обґрунтовані та підлягають задоволенню. Підлягає стягненню з відповідача на користь позивачів судовий збір в розмірі 243 грв. 60 коп., у відповідності до ст. 88 ЦПК України. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved