Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-26 00:00:00

[PERSON] (надалі також - позивач) звернувся до суду із позовними вимогами до [PERSON] (надалі також - відповідач) про розірвання шлюбу, мотивуючи їх тим, що з 20.07.2002 року він перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільних дітей: доньку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . Позов мотивує тим, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними. На даний час подружні стосунки між ними припинені, на примирення категорично не згоден, тому позивач просить розірвати їх шлюб. 09.07.2020 р. суд відкрив провадження у цій справі та з урахуванням ч. 4 ст. 19 ЦПК України вирішив її розглянути у порядку спрощеного провадження (а.с. 16-17). Сторони не подавали клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні чи призначення судового засідання у спрощеному провадженні. 09.07.2020 р. та повторно 27.07.2020 р. на зареєстровану адресу відповідача була направлена копія ухвали про відкриття провадження у справі разом з копією позовної заяви та копіями доданих до неї матеріалів, із пропозицією направити до суду свій відзив на позов (а.с. 18, 21). У встановлений судом строк відповідач не подала відзив на позов. Поштові відправлення повернулись до суду (а.с. 20, 22). Розглянувши наявні у справі документи і матеріали, суд встановив наступне. Зі свідоцтва про шлюб Серія [NUMBER] , повторно виданого Глухівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), вбачається, що 20.07.2002 р. Виконавчим комітетом Говорівської сільської ради Віньковецького району Хмельницької області зареєстровано шлюб [PERSON] та [PERSON] , актовий запис за № 4, прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON] (а.с. 3). З оглянутих копій свідоцтв про народження вбачається, що сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 8, 9). Судом встановлено, що на час розгляду справи сторони не підтримують подружніх стосунків, позивач вважає неможливим збереження сім`ї, бажає шлюб розірвати, на примирення не згоден. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 55 Сімейного кодексу України, дружина та чоловік зобов`язані піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження - є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Враховуючи вищезазначені норми закону та особливий характер сімейних відносин і їх об`єктивну недоступність для оточуючих, суд не може покласти обов`язок збереження сім`ї на одного з подружжя при наявності на це його категоричного заперечення. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що сім`я сторін розпалася, збереження шлюбу буде суперечити інтересам як подружжя, і тому цей шлюб необхідно розірвати. На підставі викладеного та відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved