Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-05 00:00:00

[PERSON]Я звернулась до суду з заявою про встановлення належності правовстановлюючого документа, а саме: факту належності їй Свідоцтва про право власності на житло, виданого 10.08.1993 виконавчим комітетом Новозаводської районної Ради народних депутатів згідно з розпорядженням від 09.08.1993 № 1361 на ім'я [PERSON], на 1/4 частину квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS]. Позов мотивовано тим, що їй на праві спільної власності належить 2/4 частки вказаної квартири - 1/4 відповідно до Свідоцтва про право власності на житло від 10.08.1993 року та 1/4 - на підставі Договору купівлі-продажу від 29.02.2008 . Вказує на те, що у Свідоцтві про право власності на житло від 10.08.1993 року її прізвище, ім'я та по батькові було невірно зазначено [PERSON], однак в її паспорті, картці платника податків, пенсійному посвідченні, в Договорі купівлі-продажу від 29.02.2008 року № 1648 правильно зазначено [PERSON]. Помилка в написанні її даних мала місце внаслідок невірного, довільного перекладу з російської на українську мову. Внаслідок вказаної помилки, вона не може реалізувати своє право власності. Ухвалою судді від 29.12.2018 в якості заінтересованої особи до участі в справі залучено Чернігівську міську раду, відкрито окреме провадження у даній справі. До початку розгляду справи заявник та її представник подали заяву про розгляд справи за їх відсутності, заяву підтримують в повному обсязі. Заінтересовані особи [PERSON], [PERSON] до початку розгляду справи надали заяви про проведення судового розгляду за їх відсутності, просять заяву задовольнити. Представником заінтересованої особи Чернігівської міської ради також була надана заява про проведення судового розгляду за його відсутності, при вирішенні заяви покладається на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню в повному обсязі виходячи з наступного. Згідно копії Свідоцтва про право власності на житло, виданого 10 серпня 1993 року виконавчим комітетом Новозаводської районної ради народних депутатів згідно з розпорядженням від 09 серпня 1993 року № 1361, квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS] на праві спільної сумісної власності належить [PERSON], [PERSON] ( заявник), [PERSON], [PERSON], в рівних частинах (а.с. 9). Відповідно до Договору купівлі-продажу від 29.02.2008, посвідченого приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Чернігівської Скрипкою О.О. та зареєстрованого у реєстрі за № 1648, [PERSON] набула право власності на 1/4 і частину квартири за адресою: що розташована за адресою: [ADDRESS] ( а.с. 14). Як вбачається з копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], викладеного російською мовою, 27.09.1981 було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], після укладення шлюбу прізвище [PERSON] ( а.с. 7). Відповідно до паспорту громадянина України серії[NUMBER] (а.с. 10) та ID паспорту громадянина України № [NUMBER] (а.с. 11), пенсійного посвідчення № [NUMBER] серії [NUMBER] ( а.с.12) , картки платника податків ( а.с. 13), прізвище, ім'я та по-батькові заявника - [PERSON]. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Управлінням ЗАГС Адміністрації Старооскольського міського округу Белгородської області РФ прізвище, ім'я заявника - [PERSON] без зазначення по-батькові, батьками вказані: [PERSON]» та [PERSON] (а.с. 6). Як підтверджується інформаційною довідкою від 05.10.2018 № 8395, виданою Комунальним підприємством «Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації», право власності на об'єкт нерухомості - квартиру [ADDRESS] зареєстровано за: [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 10.08.1993 №5-1361-в розмірі 1/4 частини, [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 10.08.1993 №5-1361 в розмірі 1/4 частини, [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 10.08.1993 №5-1361 в розмірі 1/4 частини [PERSON] па підставі Договору купівлі-продажу від 29.02.2008 року № 1648 в розмірі 1/4 частини ( а.с. 16). Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Як роз'яснено в п.12 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Таким чином, оцінюючи докази в їх сукупності, суд вважає, що в судовому засіданні знайшов підтвердження факт належності заявнику [PERSON], правовстановлюючого документу - Свідоцтва про право власності на житло, виданого 10 серпня 1993 року виконавчим комітетом Новозаводської районної ради народних депутатів згідно з розпорядженням від 09 серпня 1993 року № 1361 на ім'я [PERSON], на 1/4 частину квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS]. Суд дійшов висновку, що невідповідність по батькові заявника у Свідоцтва про право власності на житло, зумовлена невірним перекладом з російської мови на українську. Встановлення факту належності документу має юридичне значення та тягне за собою юридичні наслідки, оскільки зумовлене необхідністю оформлення державної реєстрації речових прав та їх обтяжень на нерухоме майно.

Outcome: approved