Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-12 00:00:00

Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» від імені якого діє філія - Чернівецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» звернулось з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що згідно до заяви про приєднання №46323625 від 01.10.2018 року до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки), складовою якої є заява на встановлення відновлювальної кредитної лінії відповідачу [PERSON] був встановлений кредитний ліміт в сумі 23 000 гривень. Відповідач порушив зобов`язання за кредитним договором і станом на 30.04.2020 року прострочена заборгованість за кредитом складає 24634,50 гривень, з яких: сума кредиту - 19303,96 гривень, проценти за використання кредитом - 4158,17 гривень, комісія - 98,67 гривень, пеня - 618,93 гривень, витрати від інфляції - 42,79 грн. та 3 % річних - 411,98 гривень, які просив стягнути з відповідача. Представник позивача подав письмове клопотання про підтримання позову, розгляд справи за його відсутності, погодження на заочний розгляд справи. Відповідач [PERSON] позов визнав повністю, наслідки визнання позову йому відомі, подав письмову заяву, в якій просив справу розглядати у його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що позов необхідно задовольнити частково з таких підстав. Відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Встановлено, що згідно до заяви про приєднання № 46323625 від 01.10.2018 року до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки), складовою якої є заява на встановлення відновлювальної кредитної лінії відповідачу [PERSON] був встановлений кредитний ліміт в сумі 23 000 гривень. Відповідач порушив зобов`язання за кредитним договором і станом на 30.04.2020 року прострочена заборгованість за кредитом складає 24634,50 гривень, з яких: сума кредиту - 19303,96 гривень, проценти за використання кредитом - 4158,17 гривень, комісія - 98,67 гривень, пеня - 618,93 гривень, витрати від інфляції - 42,79 та 3 % річних - 411,98 гривень, які просив стягнути з відповідача. Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Як передбачено статтею 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором. Згідно ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У статті 611 ЦК України зазначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до наданого позивачем розрахунку станом на 30.04.2020 року прострочена заборгованість за кредитом складає 24634,50 гривень, з яких: сума кредиту - 19303,96 гривень, проценти за використання кредитом - 4158,17 гривень, комісія - 98,67 гривень, пеня - 618,93 гривень, витрати від інфляції - 42,79 та 3 % річних - 411,98 гривень. Відповідно до ч.1 ст.546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню у зв`язку з визнанням заявлених вимог відповідачем, за наявності законних на те підстав і оскільки це не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб. У відповідності до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 2102,00 гривень, який підлягає стягненню з відповідача. На підставі ст. ст. 2, 15, 526, 530, 536, 546, 549, 551, 611, 612, 625, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved