Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-22 00:00:00

[PERSON] (надалі за текстом - позивач) звернулася до Подільського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (надалі за текстом - відповідач), про визнання недійсним завідомо неправдивого висновку експерта. В обґрунтування свого позову позивач зазначила, що судмедексперт [PERSON] допустив безвідповідальність, зловживання при виконанні обов`язків експерта, неповно дослідив матеріали, не зазначив ряд консультативних висновків, лікарських признаень і досліджень лікарів щодо стану здоров`я позивача. Зазначає, що судмедексперт [PERSON] приховав наявність медичного документу - карти хворого, який лікується у фізіотерапевтичному відділенні від 15.09.2015 року, вважає, що експерт приховав встановлені лікарем діагнози: стан після струсу головного мозку, забій колінних суглобів. А також, приховав призначене при таких діагнозах фізіотерапевтичне лікування: дарсонваль волосяних покров голови, електрофорез на колінні суглоби. Також, зазначає, що [PERSON] приховав висновок лікаря уролога від 22.09.2015 року (історія хвороби № 7244), та від 01.10.2015 року (історія хвороби № 7597) про наявність у позивача забою правої нирки. Експерт [PERSON] приховав висновки лікарів терапевтів від 20.09.2015 року та від 21.09.2015, які оцінювали тілесні ушкодження позивача як середньої ступені тяжкості, відмічались болі у всьому тілі, які виникли після травми 13.09.2015 року. Вважає висновок завідомо неправдивим, у зв`язку з чим, звернулася за даним позовом до суду. 18 серпня 2016 року Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва позов залишений без руху. 19 жовтня 2018 року Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва позов направлений за підсудністю до Подільського районного суду міста Києва. 28 лютого 2019 року на підставі автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано на розгляд судді Гребенюку В.В. 05 березня 2019 року Ухвалою Подільського районного суду міста Києва позов залишений без руху. 28 травня 2019 року Ухвалою Подільського районного суду міста Києва відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання у справі. 09 вересня 2020 року Ухвалою Подільського районного суду міста Києва позов залишений без розгляду. 12 січня 2021 року Постановою Київського апеляційного суду Ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 09 вересня 2020 року скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції. 31 серпня 2021 року Ухвалою Подільського районного суду міста Києва підготовче судове засідання закрито, призначено справу до розгляду по суті. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання у судове засідання не з`явився. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Згідно до Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні органів досудового розслідування чи суду. Відповідно до положень ст. 7 Закону України «Про судову експертизу» судово-експертну діяльність здійснюють державні спеціалізовані установи, а також у випадках і на умовах, визначених цим Законом, судові експерти, які не є працівниками зазначених установ. Відповідно до положень ст. 10 Закону України «Про судову експертизу» до проведення судових експертиз, крім тих, що проводяться виключно державними спеціалізованими установами, можуть залучатися також судові експерти, які не є працівниками цих установ, за умови, що вони мають відповідну вищу освіту, освітньо-кваліфікаційний рівень не нижче спеціаліста, пройшли відповідну підготовку в державних спеціалізованих установах Міністерства юстиції України, атестовані та отримали кваліфікацію судового експерта з певної спеціальності у порядку, передбаченому цим Законом. Згідно ст. 12 Закону України «Про судову експертизу» незалежно від виду судочинства судовий експерт зобов`язаний: 1) провести повне дослідження і дати обґрунтований та об`єктивний письмовий висновок; 2) на вимогу особи або органу, які залучили експерта, судді, суду дати роз`яснення щодо даного ним висновку; 3) заявляти самовідвід за наявності передбачених законодавством підстав, які виключають його участь у справі. Інші обов`язки судового експерта передбачаються процесуальним законодавством, а відповідно до ст.. 14 даного Закону судовий експерт на підставах і в порядку, передбачених законодавством, може бути притягнутий до дисциплінарної, матеріальної, адміністративної чи кримінальної відповідальності. Відповідно до ст. 81 ЦПК України - кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Дії відповідача при проведенні експертиз ґрунтуються на Законі України «Про судову експертизу», Цивільному Кодексі України, Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 року № 53/5, іншими нормативними актами. Статтею 113 ЦПК України передбачено, що якщо висновок експерта буде визнано неповним або неясним, судом може бути призначена додаткова експертиза, яка доручається тому самому або іншому експерту (експертам). Якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам). Висновок експерта не є правочином, не є актом юридичної особи, який має обов`язкову силу для фізичної особи, це є одним із видів доказів, які враховуються судом при прийнятті рішення по цивільній справі, цей документ не може бути окремо оскаржений і спосіб захисту обраний позивачем не відповідає положенням ст.16 ЦК України. Відповідно до положень Закону України «Про судову експертизу» незалежність судового експерта та правильність його висновку забезпечуються процесуальним порядком призначення судового експерта, кримінальною відповідальністю судового експерта за дачу свідомо неправдивого висновку та відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків, можливістю призначення додаткової та повторної судової експертизи. Висновок експерта є згідно до положень ст. 110 ЦПК України доказом , який не має для суду заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими ст. 89 ЦПК України. Незгода сторони з висновком експертизи, неповні відповіді є підставою для пропозиції експертам дати усні пояснення до свого висновку, або для призначення додаткової експертизи чи повторної у межах справи, по якій призначалася судова експертиза, відповідно до вимог ЦПК України. Положеннями Закону України «Про судову експертизу» не передбачено можливості оскарження висновків експертизи в порядку цивільного судочинства у разі незгоди позивача, або відповідача по цивільній справі, у якій призначалася експертиза, з висновками експертів, шляхом подання окремого позову про визнання висновків експертиз недійсними. Незгода позивача з оцінкою доказів, в тому числі і висновками судових експертиз, може бути підставою для оскарження судового рішення в апеляційному та касаційному порядку, визначеному нормами ЦПК України, а не шляхом пред`явлення позову до осіб, які проводили експертне дослідження, про визнання висновків експертиз недійсними. З врахуванням вищевикладеного, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд доходить висновку, що позивачем не доведено факт недійсності висновку експерта, а відтак, позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed