Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до суду зі спільною заявою про розірвання шлюбу. Заявники в своїй заяві зазначали, що вони зареєстрували шлюб 04 червня 2004 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Броварського міського управління юстиції Київської області, актовий запис №196. Від спільного подружнього життя мають одну неповнолітню доньку: [PERSON], [INFO]. Подружнє життя у них не склалося, оскільки у них виявились не сумісні характери та різні погляди на життя, в результаті чого виникають постійні сварки та непорозуміння, шлюбних стосунків не підтримують з 2012 року, спільного господарства не ведуть. З цих причин вважають, що примирення між ними не можливе, тому просять шлюб між ними розірвати. Майнового спору між ними немає. Між сторонами досягнуто згоди стосовно участі у вихованні та утриманні спільної дитини, про що свідчить договір від 28 вересня 2015 року, посвідчений приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Київської області Авраменко Н.А., зареєстрований в реєстрі за №4072. В судове засідання заявник [PERSON] не з'явився, про місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. В судове засідання заявниця [PERSON] не з'явилася, про місце та час розгляду справи повідомлялася належним чином. Направила до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Згідно ст.109 СК України, подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним прав на особисте виховання дітей. Судом встановлено, що шлюб між сторонами було укладено 04 червня 2004 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Броварського міського управління юстиції Київської області, актовий запис №196 (а.с.8). Від спільного подружнього життя мають одну неповнолітню доньку: [PERSON], [INFO] (а.с.7). Сторони подружніх стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть. За таких обставин суд приходить до обґрунтованого висновку про те, що шлюб носить формальний характер та підлягає розірванню. Між сторонами досягнуто згоди стосовно участі у вихованні та утриманні спільної дитини, про що свідчить договір від 28 вересня 2015 року, посвідчений приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Київської області Авраменко Н.А., зареєстрований в реєстрі за №4072 (а.с.9-10). Відповідно до умов договору, після розірвання шлюбу неповнолітня донька [PERSON], [INFO], залишається проживати з батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Договором встановлено обов'язок матері дитини [PERSON] сплачувати на утримання дитини мінімальний розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, передбаченого ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України. Участь у вихованні та утриманні неповнолітньої дитини: [PERSON], [INFO], порядок сплати аліментів і додаткових витрат на її утримання, передбачено зазначеним договором. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до правильного висновку, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхньої дитини.

Outcome: approved