Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-02 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що вони є рідними сестрою та братом, [INFO] та [INFO] померли їх батько - [PERSON] та матір [PERSON] Після смерті батька у встановлений законом строк звернулись до нотаріальної контори та отримали свідоцтво про право на спадщину за законом по ? частині земельних ділянок на території Любимівської селищної ради Каховського району Херсонської області. Також після смерті батька залишився будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] на земельній ділянці площею 0,17га., наданій для будівництва і обслуговування вказаного житлового будинку, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус відмовив позивачам, оскільки батько за життя не зареєстрував за собою право власності на будинок. Інших спадкоємців окрім позивачів не має. За вказаних обставин просили визнати за ними право власності в порядку спадкування після смерті [PERSON] на: житловий будинок літ «А», житловою площею 40,9 кв.м., загальною площею 72,2кв.м. з верандою літ. «а» та ганком літ. «а1», літню кухню «Б» площею 37,1кв.м. з тамбуром «б» площею 5кв.м., сарай літ. «Г» площею 7кв.м., сарай літ. «В» площею 9кв.м., погріб з шийкою літ. «Д» площею 7,5кв.м. та 9 кв.м., вбиральню «Е» площею 1кв.м., №1-3 огорожі та №4 споруди, що знаходяться на земельній ділянці площею 0,17га., по [ADDRESS]. Представник позивачів в судове засідання не з'явилась надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, відповідно до змісту якої на задоволенні позову наполягала у повному обсязі, з підстав викладених в ньому. В судове засідання представник відповідача не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, відповідно до змісту якої позов визнав. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін. На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України, в зв'язку з неявкою сторін, суд вважає за можливе судове засідання проводити без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши письмові докази, повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільного права та інтересу може бути визнання права. Спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб - спадкоємців (ст. 1216 ЦК України). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України), незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України. Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не витікає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Судом встановлено, що батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7). Батьками [PERSON], яка після одруження змінила прізвище на «[PERSON]», є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] та свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER]. Відповідно до свідоцтва про смерть, виданого Любимівською сільською радою Каховського району Херсонської області [INFO] помер [PERSON] [PERSON] померла [INFO].(а.с.15) З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями майна [PERSON], оформили право на спадщину за законом на належні покійному батьку земельні ділянки площею 5,27га. та 5,94га., розташованих на території Любимівської селищної ради Каховського району Херсонської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. (а.с.23,24) Згідно виписок по господарській книзі [PERSON] була виділена земельна ділянка площею 0,17га. для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель за адресою: [ADDRESS], житловий будинок за вказаною адресою також значиться за останнім.(а.с.16) Відповідно до технічного паспорту виготовленого станом на 11 травня 2017 року, об'єкт нерухомого майна, розташований за адресою: [ADDRESS], складається з: житлового будинку літ «А», житловою площею 40,9 кв.м., загальною площею 72,2кв.м. з верандою літ. «а» та ганком літ. «а1», літньої кухні «Б» площею 37,1кв.м. з тамбуром «б» площею 5кв.м., сараю літ. «Г» площею 7кв.м., сараю літ. «В» площею 9кв.м., погріба з шийкою літ. «Д» площею 7,5кв.м. та 9 кв.м., вбиральні «Е» площею 1кв.м., №1-3 огорожі та №4 споруди. Отже, судом встановлено, що спадкодавцю [PERSON] на праві приватної власності належав житловий будинок [ADDRESS], розташований на земельній ділянці площею 0,17га.. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків спадщини від фізичної особи, яка померла до інших осіб. Стаття 1217 ЦК України передбачає, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч.1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Постановою державного нотаріуса Заремби С.А. від 14 червня 2017 року [PERSON] та [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок по [ADDRESS] який належав - [PERSON], що помер [INFO], відмовлено. Вказаною постановою державним нотаріусом встановлено, що після смерті [PERSON], інші спадкоємці, окрім позивачів, з заявами про прийняття спадщини, про видачу свідоцтва про право на спадщину не зверталися, або про відмову від прийняття спадщини не зверталися, спадкова справа не заводилася. Підставою для відмови у видачі свідоцтва слугувало те, що за життя спадкодавець не зареєстрував своє право власності на житловий будинок. (а.с. 26). Отже, суд вбачає, що позивачі позбавлені можливості реалізувати своє право на спадщину після смерті [PERSON] шляхом отримання у встановленому порядку свідоцтва про право на спадщину у нотаріуса за місцем відкриття спадщини через відсутність реєстрації житлового будинку. Таким чином, виходячи із встановлених фактичних обставин справи, приймаючи до уваги вищенаведені норми цивільного права, суд приходить до висновку про те, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на житловий будинок, яку позивачі прийняли, проте з незалежних від них обставин не отримали свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» № 2 від 12 червня 2009 року у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. У разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову (ч. 4 ст. 174 ЦПК України). Визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує прав, свобод та інтереси інших осіб, тому приймається судом. Суд, дослідивши надані письмові докази, вважає, що у зв'язку з неможливістю оформлення позивачами права власності на спадкове майно, що належало померлому [PERSON], порушуються їх законні права та інтереси, як спадкоємців за законом, які підлягають захисту шляхом визнання за ними право власності на житловий будинок після смерті останнього. Вбачає правомірність набуття права власності спадкоємцями на спадкове майно. Вимоги законодавства, що встановлюють порядок прийняття спадщини, позивачем дотриманні, що знайшло своє підтвердження належними доказами.

Outcome: approved