Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-12 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулись до Фрунзенського районного суду м.Харкова з позовною заявою, в якій просять, визнати [PERSON] , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог посилались на те, що вони є власниками квартири [ADDRESS] . 17.03.2006 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб. Від вказаного шлюбу народився син - [PERSON] . 30.03.2006 року місце проживання [PERSON] за загальною згодою всіх співвласників було зареєстровано за адресою: [ADDRESS] . Проте, згодом сімейні відносини між позивачкою та відповідачем не склались, у зв`язку із чим рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 08.12.2010 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний. Впродовж всього часу [PERSON] значиться зареєстрованим у квартирі [ADDRESS] . Повивачі зазначають, що місце перебування відповідача їм не відоме, самостійно знятись з реєстрації відповідач не бажає, що в свою чергу ставить їх у скрутне матеріальне становище через обов`язок сплачувати комунальні послуги за [PERSON] . Враховуючи вищевикладене, позивачі звернулись до суду із позовом про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Згідно протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 13.10.2020 року, головуючим суддею у справі визначено Горпинич О.В. Ухвалою судді від 19.10.2020 року вищевказану позовну заяву було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. Ухвалою судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 27.10.2020 року відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін у судове засідання. 30.11.2020 року від представника позивачів надійшла заява про витребування доказів та допит свідків. 30.11.2020 року вищевказане клопотання було задоволено. Викликано в судове засідання свідків: [PERSON] та [PERSON] . Витребувано з: 1) Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області інформацію про те, чи звертався [PERSON] , 1966 р.н. до Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області із заявами та повідомленнями щодо перешкоджання йому [PERSON] та [PERSON] у користуванні житловим приміщенням, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] ; 2) Комунального підприємства «Жилкомсервіс» дільниця №53 інформацію про те, чи звертався [PERSON] , 1966 р.н., зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , до КП «Жилкомсервіс» дільниця №53 в період з 2010 року по теперішній час із заявами про перешкоджання йому у користуванні квартирою, в якій він зареєстрований; 3)Харківської дирекції АТ «Укрпошта» інформацію про те, чи отримував [PERSON] , 1966 р.н., зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , через Харківську дирекцію АТ «Укрпошта» (або її відділення) в період з 2010 року по теперішній час просту або рекомендовану поштову кореспонденцію та чи виписував будь-які видання на сказану адресу. Позивачі в судове засідання, не з`явились, надали до суду заяву в якій позовні вимоги підтримали та просили розглянути справу без їх участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечували. Представник позивачів у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив про їх задоволення. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідач, згідно вимог ч.8 ст.128 ЦПК України, у судове засідання не з`явився, у зв`язку з чим на підставі згоди позивачів проведено заочний розгляд даної справи згідно з вимогами ст.ст.280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Суд, вислухавши представника позивачів, допитавши свідків, з`ясувавши обставини справи, безпосередньо дослідивши наявні в матеріалах справи докази, оцінивши їх кожний окремо та у сукупності й взаємозв`язку, дійшов висновку, що вимоги позивачів обґрунтовані, не суперечать законодавству та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності від 24.02.2006 року, реєстраційний №8-06-253752-Ц2 та довідки про наявність або відсутність інформації про зареєстровані права на об`єкт нерухомого майна з перевіркою відомостей з відкритих інформаційних ресурсів №1093914 від 31.12.2020 року. Вищезазначене також підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом серії НМО 022179 (спадкова справа № 653/2017, зареєстрованого в реєстрі за №5-233 державним нотаріусом Дванадцятої Харківської державної нотаріальної контори Калібердою Т.М). Заочним рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 08.12.2010 року встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано за вищевказаним рішенням. Відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно акту про не проживання особи за місцем реєстрації від 07.10.2020 року, складеного та підписаного [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] встановлено, що [PERSON] не мешкає за адресою: [ADDRESS] . Крім того, встановлено, що згідно відповіді начальника Немишлянського ВП ГУНП у Харківській області полковника поліції Щербинського К. вих. № № 15350/119-59/01-2020 від 03.11.2020 року, [PERSON] , 1966 р.н. як заявник з приводу перешкоджання йому в проживанні та користуванні квартирою [ADDRESS] не значиться. Згідно листа директора філії «Укрпошта» №01-20/474 від 11.12.2020 року, наданого на виконання ухвали суду від 30.11.2020 року, вбачається, що на ім`я [PERSON] не виписувались будь-які періодичні видання за місцем його реєстрації. Допитана у судовому засіданні від 21.12.2020 року [PERSON] [INFO] , повідомила суду, що знає позивачку [PERSON] з самого народження. Підтримує із нею дружні відносини, періодично буває в неї в гостях та постійно підтримують телефони зв`язок. Зазначила, що [PERSON] є колишнім чоловіком [PERSON] та батьком [PERSON] . У 2007 році [PERSON] виїхав з квартири позивачів та більше не з`являвся, із сином не спілкується, за комунальні послуги не сплачує. Допитаний у судовому засіданні від 13.01.2021 року свідок [PERSON] , [INFO] повідомив суду, що [PERSON] є його хрещеною матір`ю. Зазначив, що [PERSON] є колишнім чоловіком [PERSON] та не мешкає за адресою: [ADDRESS] приблизно 10-12 років. У квартирі [PERSON] не бачив ані самого відповідача ані його речей. Таким чином, відповідачем з 2007 року не вживались будь-які заходи щодо реалізації свого права на користування вказаною квартирою, у зв`язку із чим позивачі вважають за необхідне звернутись до суду за захистом свого права власності, шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме спірною квартирою. Згідно з ч.1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст.ст. 317 та 383 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном, а також на зміст права власності не впливають місце проживання та місцезнаходження майна. Згідно з ч.ч.1,2 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно вимог ч.1 ст.405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Таким чином, виходячи зі змісту вказаної норми Закону, суд дійшов висновку, що позивачі обґрунтовано та правомірно ставлять вимоги до відповідача про визнання його таким, що втратив право на користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] , так як останній добровільно залишив вказане приміщення і на час розгляду справи не проживає в ньому більше одного року, що відповідно до вимог ст.405 ЦК України дає суду підстави визнати його таким, що втратив право користування жилим приміщенням. Згідно ч.1 ст.71 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права власності або права користування житловим приміщенням. На підставі викладеного,

Outcome: approved