Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-05 00:00:00

[PERSON] у липні 2016 року звернулася в суд з позовом до [PERSON], третя опіки та піклування Переяслав-Хмельницької міської ради Київської області про позбавлення батьківських прав щодо їх з відповідачем спільного неповнолітнього сина [PERSON]. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що після розірвання шлюбу, відповідач протягом понад десяти років з сином не бачиться, участі у його вихованні та утриманні не приймає, не турбується про здоров'я, розвиток, навчання, оздоровлення сина. Такі дії відповідача спричинили повне несприйняття його дитиною як батька, тому позивач вимушена звертатись до суду з відповідним позовом. Позивач в судове засідання не з'явилась, але надала до суду заяву в якій вказала, що на позовних вимогах наполягає та просить справу розглядати у її відсутність. Представник Переяслав-Хмельницької міської ради Київської області, що дії від імені третьої особи в судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву в якій вказав, що позов підтримує та просить розглянути справу у його відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву в якій просить справу розглядати у його відсутність, заперечень щодо позову не надавав. Дослідивши матеріали справи, врахувавши думку сторін висловлену письмово, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 11 липня 2001 року (а.с.3) [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO]. 19 січня 2005 року сторони розірвали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с.5). Після розірвання шлюбу неповнолітній [PERSON] проживає з матір'ю і знаходиться на її утриманні, відповідач, в свою чергу, рішенням суду зобов'язаний сплачувати аліменти на утримання дитини. Така обставина підтверджується копією рішення суду від 10 травня 2012 року про стягнення аліментів на утримання дитини.(а.с. 8). Після розірвання шлюбу з позивачем, відповідач з сином не спілкується, його життям не цікавиться, що підтверджується зверненням депутата Переяслав-Хмельницької міської ради (а.с.9-10) та інформаційною довідкою зі школи, де навчається дитина (а.с.7). Питання щодо доцільності позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON] розглядалось на засіданні комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету м.Переяслав-Хмельницького, та рішенням виконавчого комітету №174-08 від 27 квітня 2016 року надано відповідний висновок (а.с.6). Як вбачається з висновку, за результатами вказаного розгляду встановлено обставини, що вказують на доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо його неповнолітнього сина [PERSON] (а.с.6 зворот). Згідно вимог ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Статтею 150 СК України встановлено, що батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до ст. 164 СК України, батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Постановою Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» визначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини за умови свідомого нехтування батьками своїми обов'язками. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини. Тому у даному конкретному випадку, суд виявляє та оцінює позитивний результат у долі дитини, який має настати. Так дитина живе з матір'ю, в повній сім'ї, в свою чергу батько більше 10 років не проявляє інтересу до долі дитини, фактично самоусунувся від виконання батьківських обов'язків щодо нього тому на думку суду, в разі позбавлення батьківських прав [PERSON], дитина не буде поставлена в невигідне для себе становище. За таких обставин, на думку суду відповідача слід позбавити батьківських прав відносно його неповнолітнього сина [PERSON]. Враховуючи, що аліменти з відповідача на утримання неповнолітнього сина вже стягнуті на користь позивача рішенням суду від10 травня 2012 року, суд не приймає рішення щодо стягнення аліментів на дитину, як це визначено ч.3 ст.166 СК України.

Outcome: approved