Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-16 00:00:00

[PERSON], як представник [PERSON], у липні 2016 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання договору купівлі-продажу квартири та повернення частини квартири, вказавши, що [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на праві власності належала квартира № 29 по вулиці Юрія Іллєнка (Горького), 88 в м. Черкаси. 08.10.2004 року між [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (продавці) та [PERSON] (покупець) було укладено договір купівлі-продажу квартири №29 по вулиці Юрія Іллєнка (Горького), 88 в м. Черкаси. Відповідно до договору купівлі продажу визначено вартість квартири в сумі 106000 гривень, що становить 20000 доларів США. З цієї суми 5300 гривень, що становить 1000 доларів США, було отримано продавцями під час оформлення даного договору, а решту 100700 гривень, що становить 19000 доларів США, [PERSON] зобовязувався сплатити протягом чотирьох банківських днів після одержання кредиту в Черкаській філії АКІБ «УкрСиббанк». 19.10.2004 року в присутності нотаріуса [PERSON] було укладено заяву згідно з якою [PERSON] передав продавцям квартири [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] загальну суму 106000 гривень, як остаточний розрахунок за продану квартиру. Проте дана заява не відповідає дійсності, оскільки на момент її підписання фактично продавцям було передано лише суму завдатку 1000 доларів США, решта коштів не була передана продавцям. Крім того на думку представника позивача, той факт, що [PERSON] не передав всієї суми [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] за придбану квартиру, підтверджується тим, що сума отриманих [PERSON] кредитних коштів в АКІБ «УкрСиббанк» не відповідає сумі необхідної доплати за квартиру, оскільки відповідач отримав кредит у сумі 14000 доларів США, а не 19000 доларів США, як це зазначено в п. 2.1. договору купівлі-продажу квартири. Отже, [PERSON] на момент купівлі квартири мав 1000 доларів США, які відразу надав продавцям [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], та 14000 доларів США, які він отримав в кредит від АКІБ «УкрСиббанку». Цих коштів вистачило, щоб розрахуватись лише з [PERSON], [PERSON], [PERSON] сплативши по 5000 доларів США кожному, проте з [PERSON] [PERSON] не розрахувався, оскільки вони планували одружитися та проживати однією сімєю, тому вважали за недоцільне передавати грошові кошти одне одному, які б все одно потрапили до сімейного бюджету. 23.10.2004 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, а тому 5000 доларів США за придбання квартири відповідач позивачу так і не передав. З огляду на вище викладене [PERSON] вважає, що [PERSON] істотно порушив умови договору купівлі-продажу квартири № 29 по вулиці Юрія Іллєнка (Горького), 88 в м. Черкаси від 08.10.2004 року, оскільки не сплатив кошти за її частку квартири, що є підставою для розірвання договору в частині продажу квартири, яка їй належала. За таких обставин представник позивача просив розірвати договір купівлі-продажу квартири № 29 по вулиці Юрія Іллєнка (Горького), 88 в м. Черкаси від 08.10.2004 року в частині продажу частки квартири, що належала [PERSON], а також зобовязати [PERSON] повернути [PERSON] частину даної квартири та стягнути понесені нею судові витрати. В судовому засіданні представник позивача, - [PERSON] позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити. Додатково суду пояснив, що 08.10.2004 року між [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу квартири № 29 по вулиці Юрія Іллєнка (Горького), 88 в м. Черкаси. Умовами даного договору було визначено вартість квартири 106000 гривень, що еквівалентно 20000 доларів США. [PERSON] сплатив завдаток 1000 доларів США в день укладення договору та 14000 доларів США 19.10.2014 року. Ці кошти було розділено між продавцями квартири [PERSON], [PERSON], [PERSON] Позивачка [PERSON] кошти за свою частину квартири не отримала, оскільки вони з відповідачем, на момент укладення договору, мали намір одружитись. 23.10.2004 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, тому остаточного розрахунку по договору купівлі-продажу квартири від 08.10.2004 року між [PERSON] та [PERSON] не було проведено, бо позивачка з відповідачем вважали це недоцільним, оскільки кошти все одно б потрапили до сімейного бюджету. Шлюб між сторонами було розірвано у 2008 році. Чому [PERSON] раніше не зверталася до суду з приводу розірвання договору купівлі-продажу представнику позивача не відомо. Вважає, що оскільки [PERSON] не розрахувався в повному обсязі відповідно до умов договору купівлі-продажу квартири № 29 по вулиці Юрія Іллєнка (Горького), 88 в м. Черкаси, а саме не сплатив 5000 доларів США за належну [PERSON] частку квартири, то тим самим він істотно порушив умови даного договору, що і є підставою для розірвання цього договору в частині продажу частки квартири, що належала [PERSON]. Позивач у судове засідання не зявилася. Відповідач [PERSON] позов не визнав. Подав письмові заперечення проти позову в яких наполягав, що 08.10.2004 року між ним та [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу квартири № 29 по вулиці Юрія Іллєнка (Горького), 88 в м. Черкаси. Умови даного договору ним виконано належним чином та проведено повний розрахунок за придбане житло, що підтверджено як договором від 08.10.2004 року так і нотаріально посвідченою заявою продавців від 19.10.2004 року. Вважав, що насправді причиною позову [PERSON] є її небажання виконувати рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 31.07.2015 року, яким спірна квартира визнана особистою приватною власністю [PERSON] та зобовязано [PERSON] не чинити перешкод [PERSON] у користуванні квартирою та передати ключі від неї, припинено право користування та виселено [PERSON] з донькою зі спірної квартири. Додатково [PERSON] пояснив, що для повного розрахунку із продавцями 19.10.2004 року використав кредитні кошти в сумі 14000 доларів США та власні заощадження в сумі 5000 доларів США. Треті особи [PERSON], [PERSON], [PERSON], приватний нотаріус [PERSON] у судове засідання не зявилися. Суд заслухавши пояснення відповідача та представника позивача, дослідивши письмові докази встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Договір купівлі-продажу квартири укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню (ст. 657 ЦК). Згідно ч.2 ст. 692 ЦК України, - покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу. 08.10.2004 року між [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], як продавцями та [PERSON], як покупцем було укладено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] (а.с. 6-7). Відповідно до п. 2.1 даного Договору продаж квартири за домовленістю сторін вчиняється за 106000 гривень, що становить 20000 доларів США. З цієї суми 5300 гривень, що становить 1000 доларів США продавці одержали від покупця під час оформлення цього договору, решту суми 100700 гривень, що становить 19000 доларів США, покупець зобовязується сплатити продавцям протягом чотирьох банківських днів після одержання кредиту в Черкаській філії АКІБ «УкрСиббанк». Згідно п.2.2. Договору, - розрахунок має бути здійснено з одночасним підтвердженням цього факту письмовою заявою продавців, яка є невідємною частиною цього договору, справжність підпису на якій засвідчується нотаріально. За згодою сторін розрахунок може проводитися і раніше зазначеного в договорі строку. Договір купівлі-продажу квартири від 08.10.2004 року підписано всіма сторонами, посвідчено приватним нотаріусом [PERSON] та 08.10.2004 року зареєстровано в реєстрі правочинів (а.с. 8). 09.10.2004 року право власності [PERSON] на спірну квартиру зареєстровано КП «Черкаське обласне обєднане бюро технічної інвентаризації», що підтверджено витягом №5005343 (а.с. 9). 19.10.2004 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 528, відповідно до умов якого [PERSON] отримав в Банку кредит в розмірі 14000 доларів США (а.с. 14-18). 19.10.2004 року [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] складено заяву, справжність підписів на якій посвідчено приватним нотаріусом [PERSON] (а.с. 10). Відповідно до вказаної заяви [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] підтверджують факт отримання 19.10.2004 року від [PERSON] грошей в сумі 100700 гривень із загальної суми 106000 гривень, як остаточний розрахунок за продану квартиру [ADDRESS] та стверджують, що будь-яких матеріальних претензій, які б стосувалися розрахунку за договором купівлі-продажу квартири від 08.10.2004 року до [PERSON] не мають. Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 31.07.2015 року у справі 711/9187/13-ц, яке набрало законної сили, - суд визнав квартиру [ADDRESS] особистою приватною власністю [PERSON], зобовязав [PERSON] не чинити [PERSON] перешкод в користуванні квартирою та передати ключі від квартири, виселив [PERSON] з донькою із вказаної квартири та припинив їх право користування квартирою (а.с. 76-82). При цьому у вказаному рішенні суду відсутні посилання [PERSON] на те, що [PERSON] не провів із нею повного розрахунку за придбану 08.10.2004 року квартиру. [PERSON] та [PERSON] з 23.10.2004 року до 26.08.2008 року перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с. 19-20). Також суд враховує, що позов про визнання недійсним договору купівлі-продажу [PERSON] заявлено більш ніж через 11 років після укладання договору 08.10.2004 року та майже через 6 років після розірвання шлюбу. Представник позивача як на правову підставу розірвання договору купівлі-продажу квартири від 08.10.2004 року посилався на ч.2 ст. 651 ЦК України, якою передбачено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. В той же час під час розгляду справи належними та допустимими доказами підтверджено факт повного розрахунку [PERSON] за придбану по договору купівлі-продажу від 08.10.2004 року квартиру. Доводи представника позивача про те, що [PERSON] не розрахувався за придбану квартиру із [PERSON] є нічим не доведеним припущенням, однак згідно ч.4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких обставин позовні вимоги про розірвання договору купівлі-продажу квартири від 08.10.2044 року та повернення частини квартири задоволенню не підлягають. Оскільки у задоволенні позову відмовлено, судові витрати понесені позивачем при зверненні до суду відшкодуванню не підлягають. На підставі ст. ст. 651, 655, 657, 692 ЦК України,

Outcome: dismissed