Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-20 00:00:00

[PERSON] (місце проживання: [INFO]) звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовом до Сєвєродонецької міської ради (місцезнаходження: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, бул. Дружби Народів, 32) про визнання права власності на гараж. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що він у 2017 році самовільно побудував за власні кошти гараж на земельній ділянці, яка розташована за адресою: м. Сєвєродонецьк, пр. Гвардійський, район будинку № 32, квартал № 72, та на момент будівництва йому не належала. Земельна ділянка, яка розташована за адресою: м. Сєвєродонецьк, пр. Гвардійський, район будинку 32, квартал 72, належить позивачу на праві власності на підставі договору дарування земельної ділянки від 12.02.2018 року, укладеного між [PERSON] та позивачем. У звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на зазначений індивідуальний гараж, зареєструвати належним чином право власності на нього поза судового розгляду є неможливим. У судове засідання позивач [PERSON] не зявився, до суду надіслав заяву з проханням розглянути справу за його відсутності. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання не зявилась, подала до суду письмову заяву, в якій просила розглянути справу без її участі та не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 4\~ст. 206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 1-3\~ст.\~376\~ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З матеріалів справи вбачається, що 12.02.2018 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір дарування земельної ділянки, згідно з яким позивачу передано у власність земельну ділянку кадастровий номер 4412900000:06:030:0118, яка розташована за адресою: Луганська область, місто Сєвєродонецьк, проспект Гвардійський, район буд. 32, квартал 72. Площа земельної ділянки складає 0,0031 га. Цільове призначення під будівництво індивідуального гаража. Згідно з копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 113696203 від 12.02.2018 року [PERSON] є власником земельної ділянки, розташованої за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, пр. Гвардійський, район буд. 32, квартал 72. 21.03.2018 року КП «Сєвєродонецьке бюро технічної інвентаризації» виготовило технічний паспорт на гараж б/н, що розташований за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, район будинку № 32 по пр. Гвардійському, квартал № 72. Згідно з висновком про вартість майна, проведеного ПВКП «Кварта» від 11.06.2018 року оціночна вартість обєкта гаражу з підвалом, розташованого за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, квартал 72, пр. Гвардійський, район буд. 32, становить 28 950 (двадцять вісім тисяч девятсот пятдесят) гривень 00 копійок. Згідно зі звітом про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж обєкта, виконаного ЧНПП «Промреконструкція» від 19.06.2018 року, за результатами проведення технічного обстеження гаража (площа 30,0 м.кв., будівельний обєм 167 м.куб.), що знаходиться за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, пр. Гвардійський, район буд. 32, квартал 72, встановлено його відповідність вимогам надійності і безпечної експлуатації і можливість його безпечної експлуатації. З наведених матеріалів справи судом встановлено, що гараж позивачем побудований самовільно без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, а також на земельній ділянці, що не була відведена позивачу [PERSON] для цієї мети та на момент будівництва не перебувала у його власності або іншому праві користування, що дає підстави суду вважати гараж, розташований за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, квартал 72, пр. Гвардійський, район буд. 32, самочинним будівництвом. З вищевикладеного вбачається, що порушень законних прав та інтересів інших осіб або істотних порушень будівельних норм, які можуть призвести до порушення прав інших осіб, під час будівництва гаражу за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, квартал 72, пр. Гвардійський, район буд. 32, не виявлено. Порушення позивачем [PERSON] в даному випадку можуть стосуватися лише порядку оформлення будівництва та є притаманним будь-якому самочинному будівництву, яке за своєю природою здійснюється без відповідних дозвільних документів, тобто самочинно. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що факти, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування своїх позовних вимог є достовірними, підтверджені письмовими доказами, сумніву у суду не викликають, крім того визнані відповідачем, у звязку з чим позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує, що даний спір виник виключно внаслідок дій позивача, яким судових витрат до відшкодування заявлено не було. Отже, стягнення судових витрат з відповідача на користь позивача в даному випадку буде несправедливим.

Outcome: approved