Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-21 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за Законом, мотивуючи тим, що вона являється непрацездатною дитиною [PERSON], який помер [INFO] року та [PERSON], яка померла [INFO] року в селі Біжівка Буринського району Сумської області і відповідно до ст.1241 ЦК України має право на обов»язкову частку у спадщині після смерті батьків. Так як сестра [PERSON] - відповідачка по справі - на ім»я якої батько склав заповіт, яким заповідав все своє майно, оформила спадкові права, у правовстановлюючих документах на земельну ділянку є виправлення, просить визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 3,5649 га, що має кадастровий номер [NUMBER]. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] та позивач [PERSON] позов підтримали і пояснили, що іншим шляхом, крім судового, оформити спадкові права неможливо із-за виправлень у Державному акті. Питання розподілу спадкового майна узгоджено при розгляді цивільної справи за позовом [PERSON] 26.11.2015 року. Просять судові витрати залишити за позивачкою. Представник відповідача [PERSON] позов визнав у повному обсязі і просить його задовольнити, поскільки вказані питання погоджені між сторонами. Судові витрати просить залишити за позивачкою. Представник третьої особи на стороні відповідача - Біжівської сільської Ради - з позовом згодний і пояснив, що [PERSON] доручив йому повідомити про те, що він також згодний із позовом [PERSON] і не заперечує проти його задоволення. Суд, дослідивши обставини справи, вислухавши сторони, приходить до висновку, що позов доведено і він підлягає задоволенню. Так, в судовому засіданні встановлено, що [INFO] року в селі Біжівка Буринського району Сумської області померла мати позивачки - [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається, в тому числі, із земельної ділянки, площею 3,5649 га, що має кадастровий номер [NUMBER], розташованої на території Біжівської сільської ради Буринського району Сумської області, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва - відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого на підставі розпорядження голови Буринської районної державної адміністрації від 04.12.2002 року №304, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 771, нормативно-грошова оцінка якої становить 86835 грн. 47 коп. Спадкоємцем майна [PERSON] став її чоловік, а батько позивачки - [PERSON], який прийняв спадщину шляхом спільного проживання зі своєю дружиною. [INFO] року помирає [PERSON], при цьому не встигши юридично оформити спадщину після смерті своєї дружини на себе. Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої ввійшла вищевказана земельна ділянка, яку він фактично прийняв після смерті своєї дружини, але юридично не оформив і помер. Спадщину після його смерті прийняла шляхом подачі відповідної заяви у нотаріальну контору за місцем відкриття спадщини донька - відповідачка [PERSON], на ім»я якої спадкодавець [PERSON]за життя склав заповіт від 22.06.2012 року, посвідчений секретарем Біжівської сільської ради Буринського району Сумської області та зареєстрований в реєстрі за № 42, яким все своє майно, де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті і на що він за законом матиме право заповів своїй дочці [PERSON], 1952 року народження. [PERSON] оформила свої спадкові права, про що свідчить копія рішення Буринського районного суду Сумської області від 26.11.2015 року по справі №574/1046/15-ц. Крім того, у батька відповідачки, окрім неї, є ще діти, які мають право на обов'язкову частку у спадщині, оскільки на час відкриття спадщини були непрацездатними, а саме: позивачка [PERSON], [INFO], яка прийняла спадщину на обов'язкову частку подавши відповідну заяву нотаріальній конторі, та [PERSON], 1954 року народження, який відмовився від своєї обов'язкової частки, подавши відповідну заяву до нотаріальної контори. Позивачка звернулася до нотаріальної контори з питанням оформлення спадщини, але нотаріус повідомив, що видати свідоцтво про право на спадщину на вищевказану земельну ділянку він не може, оскільки у Державному акті наявні виправлення кадастрового номеру, та повідомив, що при таких обставинах питання успадкування підлягає у судовому порядку В той же час, із приєднаного до позову Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-5902219202015 вбачається, що дійсно [PERSON] належить на праві приватної власності земельна ділянка площею 3,5649 га., що має кадастровий номер [NUMBER], з цільовим призначенням - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та знаходиться на території Біжівської сільської ради Буринського району Сумської області, відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 19.12.2002 року. Зі змісту ст. 1218 ЦК України випливає, що до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.І ст.1222 ЦК України - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя і народженими живими після відкриття спадщини. В силу ст.1268 ЦК України - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї Відповідно до ст. 328, 1223 ЦК України - право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ст. 391 ЦК України - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 392 ЦК України - власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України - право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно пункту 10 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» - відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України - малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка) . Таким чином, враховуючи те, що після смерті спадкодавця [PERSON], який прийняв але не оформив спадшину після смерті дружини [PERSON] залишилося три спадкоємці першої черги за законом, які у випадку спадкування за Законом мали б по 1/3 частині спадкового майна кожен, а тому обов'язкова частка [PERSON] становить 1/6 частини (1/2 від 1/3). Поскільки між сторонами досягнута домовленість про поділ спадкового майна, суд вважає, що вимоги [PERSON] підлягають задоволенню.

Outcome: approved