Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-25 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що рішенням виконавчого комітету Кіцманської міської ради народних депутатів Чернівецької області № 262/5 від 16.05.1995р. «Про взяття на квартирний облік по місцю проживання громадян, надання звільнених квартир, черговикам, про відмову у проведенні пересильної квартири у комунальну» [PERSON] надано звільнену однокімнатну квартиру [ADDRESS] , житловою площею 12,1кв.м., на склад сім`ї двоє чоловік: [PERSON] та її чоловік [PERSON] . На підставі даного рішення 07.09.1995р. на ім`я [PERSON] Кіцманською міською радою народних депутатів видано ордер на житлове приміщення [ADDRESS] на сім`ю з двох осіб на право зайняття житлового приміщення житловою площею 12,1кв.м., яке складається з однієї кімнати за адресою [ADDRESS] , та 05.01.1996р. [PERSON] оплачено за ордер на квартиру 420 000крб., що стверджується квитанцією до прибуткового касового ордера № 94. Після видачі ордера на вселення вони деякий час не могли вселитися в квартиру, оскільки вона перебувала в незадовільному стані, однак після ремонту в січні 1996 року вселилися у квартиру, де і були зареєстровані та з того часу проживають. Оскільки квартира належала СП «Райагробуд», вони почали звертатися до його керівництва з вимогою надати дозвіл на приватизацію квартири. Однак керівництво СП «Райагробуд» зволікало із вирішенням даного питання, посилаючись на відсутність відповідного механізму передачі будинку в комунальну власність територіальної громади для подальшої приватизації мешканцями. 13.12.2010 року вони вернулися із заявою до Кіцманської районної ради щодо вирішення питання про приватизацію нами зайнятої квартири, однак їм знову рекомендовано було звернутися до керівництва СП «Райагробуд». На їх звернення до органу прокуратури Кіцманського району 30.12.2010 року отримано відповідь про те, що квартира по [ADDRESS] , перебуває на балансі СП «Райагробуд», в якому створений орган приватизації та рекомендовано звернутися із письмовою заявою до органу приватизації СП «Райагробуд» з приводу приватизації житла, що ними і було зроблено 25.01.2011 року, про що свідчить повідомлення на ім`я голови приватизаційної комісії СП «Райагробуд». Протоколом № 2 від 16.03.2011р. засідання місцевого комітету СП «Кіцманський райагробуд» було розглянуто заяву [PERSON] про надання дозволу на приватизацію квартири та вирішено надати згоду на приватизацію квартири з оплатою 100% вартості квартири. В протоколі зазначено, що дане рішення прийнято на основі таб. № 4 затвердженої рішенням комітету профспілки та адміністрації Кіцманського Райагробуду протокол № 2 від 13.03.1997р. Однак з часу вирішення питання про надання дозволу на приватизацію квартири вони не можуть реалізувати право на приватизацію, оскільки керівництво СП «Райагробуд» зволікає з вирішенням цього питання, фактично відмовляючи в цьому. З зв`язку із порушенням їхніх прав на приватизацію житла вони неодноразово зверталися із відповідними заявами до органів місцевої влади та отримано відповіді про те, що передана їм квартира належить СП «Райагробуд» та належний йому житловий фонд не передавався у комунальну власність територіальної громади, а тому право вирішувати питання щодо приватизації належить виключно співвласникам СП «Райагробуд», тому за обставин, що склалися, їм рекомендовано звернутися до суду. З підстав, передбачених ст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.47 Конституції України, ст.345 ЦК України, Законом України від 04.09.2008р. «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків», яким внесено зміни до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», Законом України від 08.09.2011р. «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення правового регулювання забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків», просили визнати за ними право на приватизацію квартири [ADDRESS] та зобов`язати СП «Райагробуд» вчинити дії для вирішення питання щодо приватизації ними вказаної квартири з оформленням документів, необхідних для отримання свідоцтва про право власності у відповідному органі, а саме передати в законному порядку до комунальної власності Кіцманської міської ради Чернівецької області для подальшої приватизації квартиру [ADDRESS] . Позивачі [PERSON] та [PERSON] подали письмові заяви про підтримання позову, про розгляд справу у їх відсутності, про погодження на заочний розгляд справи. Представники відповідача та третьої особи в судове засідання повторно не з`явились, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, не повідомивши причини неявки та не подавши заяв про розгляд справи за їх відсутності. Судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. За правилами статей 2, 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.77 ЦПК). Встановлено, що рішенням виконавчого комітету Кіцманської міської ради народних депутатів Чернівецької області № 262/5 від 16.05.1995р. «Про взяття на квартирний облік по місцю проживання громадян, надання звільнених квартир, черговикам, про відмову у проведенні пересильної квартири у комунальну» [PERSON] надано звільнену однокімнатну квартиру [ADDRESS] , житловою площею 12,1кв.м., на склад сім`ї двоє чоловік: [PERSON] та її чоловік [PERSON] . На підставі даного рішення 07.09.1995р. на ім`я [PERSON] Кіцманською міською радою народних депутатів видано ордер на житлове приміщення [ADDRESS] на сім`ю з двох осіб на право зайняття житлового приміщення житловою площею 12,1кв.м., яке складається з однієї кімнати за адресою [ADDRESS] , та 05.01.1996р. [PERSON] оплачено за ордер на квартиру 420 000крб., що стверджується квитанцією до прибуткового касового ордера № 94. В січні 1996 року позивачі фактично вселились у вказану квартиру, де були зареєстровані та з того часу проживають. 13.12.2010 року позивачі вернулися із заявою до Кіцманської районної ради щодо вирішення питання про приватизацію нами зайнятої квартири, однак їм було рекомендовано звернутися до керівництва СП «Райагробуд». На звернення позивачів до органу прокуратури Кіцманського району 30.12.2010 року отримано відповідь про те, що квартира по [ADDRESS] , перебуває на балансі СП «Райагробуд», в якому створений орган приватизації та рекомендовано звернутися із письмовою заявою до органу приватизації СП «Райагробуд» з приводу приватизації житла. 25.01.2011 року позивачі звернулись до СП «Райагробуд» з приводу приватизації квартири. Згідно протоколом № 2 від 16.03.2011р. засідання місцевого комітету СП «Кіцманський райагробуд» було розглянуто заяву [PERSON] про надання дозволу на приватизацію квартири та вирішено надати згоду на приватизацію квартири з оплатою 100% вартості квартири. Рішення прийнято на основі таб.№ 4 затвердженої рішенням комітету профспілки та адміністрації Кіцманського Райагробуду протокол № 2 від 13.03.1997р. З часу вирішення питання про надання дозволу на приватизацію квартири позивачі позбавлені можливості реалізувати право на приватизацію. Статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та іншими міжнародно-правовими документами про права людини закріплено право на житло. Конституцією України також серед основних прав і свобод людини і громадянина проголошено право на житло. У статті 47 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло, ніхто не може бути примусово позбавлений житла, інакше як на підставі закону за рішенням суду. Статтею 345 ЦК України закріплюється право фізичної або юридичної особи набувати право власності на майно у разі приватизації державного та комунального майна в порядку, встановленому законом. Зазначена норма є загальною, оскільки відсилає до спеціального законодавства. Правові основи приватизації державного житлового фонду, його подальшого використання і утримання визначені Законом України від 19.06.1992 року «Про приватизацію державного житлового фонду». Законом України від 04.09.2008 року «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» внесено зміни до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» та дозволено приватизовувати житло в гуртожитках, що перебувають у власності територіальних громад. Законом України від 08.09.2011 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення правового регулювання забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» уточнено порядок передання гуртожитків у комунальну власність з метою наступної приватизації житлових приміщень законними мешканцями гуртожитків. Із системного аналізу згаданих нормативно-правових актів вбачається, що зони спрямовані, зокрема, на регламентацію правовідносин з приводу реалізації прав громадян на житло шляхом передання їм у приватну власність житлових приміщень державного житлового фонду та гуртожитків. Зазначений процес приватизації став необхідним у зв`язку зі зміною с/спільних правовідносин у житловій сфері та переходом житла із державної власності у приватну власність громадян. При цьому як Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду», так і Законом України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» передбачено, що спори, які виникають при приватизації квартир (будинків) та житлових приміщень у гуртожитках державного житлового фонду та щодо забезпечення житлових прав мешканців гуртожитків, вирішуються судом. Крім того, Законом України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» передбачено, що рішення суду є однією з підстав для передання гуртожитків, на які поширюється дія цього Закону, у власність територіальних громад. Зважаючи на те, що позивачі вселилися у квартиру на правовій підставі (рішення органу влади та ордеру), прожили в квартирі понад 20 років, відповідно набули право на приватизацію цього майна, однак через зволікання власника житлового будинку, який має статус гуртожитку СП «Райагробуд» щодо передачі цього будинку у власність територіальної громади фактично позбавлені можливості щодо реалізації права на приватизацію житла, а тому заявлені вимоги є обгрунтованими та підлягають задоволенню. Враховуючи наведене, ст.47 Конституції України, ст.ст.15, 16, 345 ЦК України, Закон України від 04.09.2008р. «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків», яким внесено зміни до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», Закон України від 08.09.2011р. «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення правового регулювання забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків»,

Outcome: approved