Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-23 00:00:00

[PERSON], яка діє в інтересах [PERSON], звернулася до суду з позовом про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, обґрунтовуючи вимоги тим, що з 1992 року вона мешкає у житловому будинку [ADDRESS], зареєстрована в ньому, здійснює заходи щодо сплати комунальних платежів, ремонтних робіт тобто фактично утримує житлове приміщення, та земельну ділянку на якій розташований житловий будинок, надану для його обслуговування, власниками яких відповідно до договору дарування від 12 березня 1993 року була [PERSON], яка [INFO] померла, спадкоємці відсутні. 02 листопада 2016 року рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області визнано за [PERSON] право власності за набувальною давністю на зазначений житловий будинок, яким вона безперешкодно користується, проте не має права власності на земельну ділянку, на якій перебуває житловий будинок та господарські прибудови. За таких підстав, позивач просить суд, визнати за [PERSON] право власності на вищевказану земельну ділянку за набувальною давністю. Позивач та її представник у судове засідання не з'явились, у адресованій суду заяві просили справу розглядати у їх відсутність, позовні вимоги підтримали та просили їх задоольнити. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, подав письму заяву про розгляд справи за своєї відсутності не заперечуючи проти задоволення позову. Суд, вважає за можливе провести розгляд справи у відсутність сторін на підставі доказів наявних в матеріалах справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що 08 серпня 2012 року відділом Держкомзему у місті Новій Каховці Херсонської області видано державний акт на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] на ім'я [PERSON], яка розміщується в [ADDRESS], площею 0,1324 га., кадастровий номер [NUMBER]. [INFO] [PERSON] померла, що вбачається з копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 14.05.2012 р. міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серія [NUMBER] виданого 20 травня 1983 року Дніпрянською селищною радою Новокаховського міської ради [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], який як зазначено в позовній заяві є рідним братом померлої [PERSON] [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданого 29 січня 2007 року Дніпрянською селищною радою Новокаховської міської ради Херсонської області. З довідки про склад сім'ї №504 від 04 квітня 2017 року виданої виконавчим комітетом Дніпрянської селищної ради Херсонської області, вбачається, що [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. 02 листопада 2016 року рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області визнано за [PERSON] право власності за набувальною давністю на житловий будинок [ADDRESS], та встановлено, що з часу проживання у будинку [PERSON] проводила косметичний ремонт вказаного будинку, встановлювала металопластикові конструкції, сплачувала комунальні послуги, а також здійснювала інші заходи щодо утримання та поліпшення житлового приміщення. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ч. 1,2,4 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. При цьому п.8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України встановлено, що правила ст. 344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. Оскільки ЦК України набрав чинності з 1 січня 2004 року, норми ст. 344 ЦК України поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року, а отже право власності за набувальною давністю у позивача виникає з 1 січня 2001 року. Згідно п.п. 9,11,14 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 р. «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» при вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (ч.3ст. 344 ЦК)). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (ч.2ст. 344 ЦК). Враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду (стаття 214 ЦПК). Виходячи зі змістуч.1ст. 344 ЦК, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв'язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю. Відповідно до ч. 1 ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). За таких підстав, враховуючи, що відповідач не оспорював з'явленні проти нього позовні вимоги, крім того рішенням суду від 02 листопада 2016 року встановлено факт відкритого, добросовісного та безперервного володіння [PERSON] житловим будинком [ADDRESS], в якому вона проживає, доглядає та підтримує його, та визнано за нею право власності на зазначений житловий будинок, суд, враховуючи норми чинного законодавства та встановлені по справі обставини вважає за доцільне визнати за [PERSON] право власності на спірну земельну ділянку за набувальною давністю. На підставі викладеного,

Outcome: approved