Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-11 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Унірем Агро» про розірвання договору оренди земельної ділянки. В обґрунтування позовної заяви зазначено, що на підставі державного акту ІІІ-ДП № 106366 матері позивачів, [PERSON], належала земельна ділянка на території Боровківської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області. [INFO] [PERSON] померла і позивачі отримали право власності на земельну ділянку в рівних долях. За життя мати, 19 квітня 2006 року, уклала з товариством з обмеженою відповідальністю «Унірем Агро» договір оренди земельної ділянки строком на 15 років. Після передання в оренду земельної ділянки, орендар використовував земельну ділянку, проте за останні роки орендну плату не сплачував. Після смерті матері договір оренди не переукладався і позивачі, як власники земельної ділянки не бажають продовжувати дію цього договору, проте відповідач в добровільному порядку відмовляється розірвати договір оренди. У зв'язку з чим позивачі просили суд розірвати достроково договір оренди земельної ділянки, укладений між [PERSON] та відповідачем. В судове засідання позивачі не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та просив суд задовольнити позовні вимоги, підтвердив обставини, викладені в позовній заяві та зауважив, що орендна плата не сплачувалась орендарем за 2012-2013 роки взагалі і відповідачем вона не використовується. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи без її участі не надав. У відповідності до ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до наступних висновків. Судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини. [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом є власниками по ? частині земельної ділянки, що знаходиться на території Боровківської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, яка належала [PERSON] на підставі державного акту ІІІ-ДП № 106366 (а.с.9). 19 квітня 2006 року між [PERSON] та товариством з обмеженою відповідальністю «Унірем Агро» було укладено договір оренди земельної ділянки, який було зареєстровано Верхньодніпровським районним відділом Дніпропетровської регіональної філії Центру державного земельного кадастру за № 040611903713. Згідно з даним договором [PERSON] (орендодавець) передала в оренду товариству з обмеженою відповідальністю «Унірем Агро» (орендар) земельну ділянку площею 5,47 га на території Боровківської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, яка належить їй на підставі державного акту на право приватної власності на землю ІІІ-ДП № 106366, строком на 15 років з дати реєстрації договору. Умовами договору було передбачено орендну плату - 617 грн. 21 коп., яка мала перераховуватись на рахунок орендодавця або сплачується готівкою до 30 листопада щорічно (а.с.5-6). Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України до позивачів перейшли всі права та обов'язки орендодавця за договором оренди як до спадкоємців після смерті орендодавця. Згідно зі ст. 13 Закону України «Про оренду землі» (в редакції, яка діяла на час укладення договору) договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Товариство з обмеженою відповідальністю «Унірем Агро» отримавши від [PERSON] земельну ділянку у володіння та користування на умовах строковості, платності та використання земельної ділянки відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства, допустило порушення умов договору, а саме не сплатило орендну плату за 2012-2013 роки ані грошима, ані сільськогосподарською продукцією. Доказів на спростування встановлених судом обставин відповідачем не надано. Згідно зі ст. 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Статтею 24 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендодавець має право вимагати від орендаря: використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди; дотримання екологічної безпеки землекористування та збереження родючості ґрунтів, додержання державних стандартів, норм і правил, у тому числі місцевих правил забудови населених пунктів; дотримання режиму водоохоронних зон, прибережних захисних смуг, зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон, зон особливого режиму використання земель та територій, які особливо охороняються; своєчасного внесення орендної плати. Відповідно до ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладені договору. Судом встановлено, що внаслідок порушення умов договору орендарем, орендодавці не отримують орендну плату, на яку мають право згідно з умовами договору, що на думку суду є істотним порушенням договору, а тому є підстави для розірвання договору оренди. Згідно з п. 4 договору оренди в разі відсутності взаємної згоди сторін з питань його дострокового розірвання на вимогу орендодавця, питання вирішується у судовому порядку. З урахуванням вищевикладеного суд вважає законними та обґрунтованими вимоги позивачів про дострокове розірвання договору оренди земельної ділянки, укладеного між [PERSON] та товариством з обмеженою відповідальністю «Унірем Агро» у зв'язку з невиконання орендарем обов'язків, передбачених умовами договору та істотним порушенням договору. А тому позов підлягає задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, суд приходить до висновку, що судові витрати, понесені позивачами, а саме сплачений ними судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved