Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-11 00:00:00

Адвокат Харченко Д.М. звернувся до суду з вказаним позовом в інтересах [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні майном шляхом визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. Вказаний позов мотивував тим, що позивачу на праві приватної власності належить житловий будинок [ADDRESS] . За вказаною адресою зареєстрований відповідач - але не проживає в будинку [PERSON] з 20 вересня 2017 року. Посилаючись на положення ст. 405 ч.2 ЦПК, згідно якої член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом, представник позивача просив суд усунути, [PERSON] перешкоди у користуванні майном, шляхом визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням по [ADDRESS] . Уточнивши підстави позову в частині створення відповідачем перешкод [PERSON] у користуванні майном, представник позивача вказав, що на осіб, які зареєстровані в житловому приміщенні (будинку), розраховуються соціальні норми житла та соціальні нормативи житлово-комунального обслуговування і доходи таких осіб враховуються під час призначення житлової субсидії. Тож, реєстрація відповідача у належному позивачу житловому приміщенні створює останній перешкоди в реалізації свого права на призначення та отримання житлової субсидії. Представник позивача надав суду заяву, якою просив розглянути справу без його участі та участі позивача, заявлені вимоги підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце судових засідань шляхом публікації оголошень на вебпорталі судової влади України, в судові засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, відзив не подав. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини: Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 172858375 від 06.07.2019 року, позивач є власником будинку [ADDRESS] . Згідно довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 1527 виданої 04.07.2019 року Чорнобаївською сільською радою Білозерського району Херсонської області, акту обстеження від 04.07.2019 року, відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , але фактично там не проживає з 20.09.2017 року. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Статтею 72 ЖК України визначено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Положеннями ст.ст. 150, 156 ЖК України вказано, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Відповідно положень ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до положень ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання на території України» № 1382-IV від 11 грудня 2003 року, зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі:заяви особи або її представника, що подається до органу реєстрації;судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні надано достатньо доказів того, що [PERSON] більше як один рік не проживає за місцем реєстрації, має інше фактичне місце проживання, підстав для збереження за ним житлового приміщення та інших домовленостей між сторонами немає, а реєстрація відповідача за вищевказаною адресою є перешкодою у здійсненні позивачем права користування та розпорядження своїм майном, тому позов [PERSON] підлягає задоволенню у повному обсязі. Розподіл судових витрат суд вирішує в порядку ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved