Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-20 00:00:00

[PERSON] у липні 2014 року звернувся до суду з позовом до Пирятинської міської ради Полтавської області про визнання права власності на майно в порядку успадкування. В позові вказав, що [INFO] помер його батько [PERSON]. Після його смерті залишилася спадщина, що складається з житлового будинку з господарськими будівлями, які знаходяться за адресою: [ADDRESS]. У встановлений законом строк позивач звернувся із заявою до Пирятинської державної нотаріальної контори, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено у зв'язку з тим, що на вказаний будинок відсутній правовстановлюючий документ, а саме Свідоцтво на право власності на житловий будинок з господарськими будівлями. Інших спадкоємців, які б мали право на спадщину немає. У зв'язку з чим [PERSON] вимушений звернутися до суду. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, на адресу суду подав заяву у якій просив справу слухати у його відсутність, вимоги викладені у заяві підтримує у повному обсязі. Представник відповідача Березоворудської сільської ради Пирятинського району Полтавської області у судове засідання не з'явився, на адресу суду надіслав листа у якому просив справу слухати у його відсутність. Позовну заяву визнає. Згідно ст.ст. 10, 60 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з огляду на наступне. Судом установлено, що [INFO] помер батько позивача [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] Березоворудською сільською радою Пирятинського району Полтавській області (а.с. 6). Відповідно до свідоцтва про народження виданого 09.06.1976 Фрунзенським рай загсом м. Актюбінськ, батьком позивача [PERSON] був [PERSON] (а.с. 5). [PERSON] є спадкоємцем за законом [PERSON] у відповідності до ч. 1 ст. 1261 Цивільного кодексу України. Інших спадкоємців у [PERSON], оскільки дружина померлого [PERSON] відмовився від спадщини на користь сина [PERSON], про що свідчить заява, що має місце у спадковій справі (а.с. 2). Відповідно до свідоцтва про право власності від 05.02.2003 виданого Березоворудською сільською радою Пирятинського району Полтавській області власником будинку [ADDRESS] є [PERSON] (а.с. 11). 29.01.2014 нотаріусом Пирятинського державної нотаріальної контори Михайліченко Т.М. заведено спадкову справу № 55663223, що підтверджується копією витягу № 36468459 про реєстрацію у спадковому реєстрі, згідно якого спадкодавцем є [PERSON] (а.с. 14). Відповідно до довідки виданої [PERSON]. № 14*146 від 24.06.2014 КП «Лубенське міжрайонне бюро технічної інвентаризації», станом на 29.12.2012 житловий будинок, розташований по вул. [ADDRESS] у КП «Лубенське МБТІ» не зареєстрований (а.с. 13). Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Як роз'яснено в п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до положень ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання права. Згідно ст. 41 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. За змістом ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до положень ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Оскільки померлий [PERSON] не встиг отримати правовстановлюючі документи на вказаний житловий будинок та господарські будівлі у зв'язку зі смертю, що є для будь-якої людини подією непередбачуваною, суд уважає, що це майно належало йому на праві власності, а тому позивач як спадкоємець за законом має право на його спадкування. Згідно копії спадкової справи № 29/14 до майна померлого [PERSON], крім позивача [PERSON] були ще спадкоємці [PERSON], яка у встановленому законом порядку відмовився від спадщини після смерті [PERSON] на користь позивача, вказавши додатково, що за продовженням строку на прийняття спадщини звертатися не буде. За обставин, коли домоволодіння належало померлому, позивач є спадкоємцем, однак свідоцтво про право власності на житловий будинок у спадкоємця відсутнє, учасники процесу не заперечують проти задоволення позову, визнання права власності на домоволодіння за позивачем в порядку спадкування за законом відповідає положенням чинного законодавства України, заявлені вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved