Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-06 00:00:00

Адвокат Шурхно Кирило Анатолійович в інтересах [PERSON] звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з заявою про визнання фізичної особи безвісно відсутньою, заінтересована особа Сєвєродонецька міська військово-цивільна адміністрація Сєвєродонецького району Луганської області, [PERSON] . В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] . В 2016 році він зник і з того часу зв`язок з ним припинився. Він не телефонував, не писав листів, іншим чином не повідомляв про місце свого перебування. В 2016 році [PERSON] оголошено в розшук. Визнання фізичної особи безвісно відсутньою заявнику необхідно для вирішення питання щодо оформлення рахунків по оплаті комунальних послуг на своє ім`я. Просив визнати [PERSON] , [INFO] , безвісно відсутнім з 01.06.2016 року. Допитана в судовому засіданні, як свідок заявник [PERSON] , підтримала заявлені вимоги. Пояснила, що [PERSON] - це її син. Останній раз він їй телефонував 19.01.2016 року, проте не сказав, де знаходиться. Він поїхав у Дагестан на заробітки. Їздить туди з 2012 року. До січня 2016 року він присилав гроші, телефонував, а після цього зв`язок обірвався. Звернення до суду є необхідним для вирішення питання оплати комунальних послуг. В судовому засіданні адвокат Шурхно К.А. підтримав заяву. В судовому засіданні представник заінтересованої особи Сєвєродонецької міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області Шарнікова І.І. не заперечувала проти вимог заяви. В судовому засіданні заінтересована особа [PERSON] підтримав заяву. Суду пояснив, що [PERSON] - це його батько. Останній раз він розмовляв з батьком в травні 2016 року. Батько мешкав в [ADDRESS] , проте в місті не працював, а їздив на заробітки в Махачкалу. По телефону батько його повідомив, що з ним усе гаразд, але в якому місці знаходиться, він не сказав. Після травня 2016 року зв`язку з ним вже не було. За номерами телефонів, з яких дзвонив батько, з ним зв`язатись не вдалось. Вислухавши пояснення учасників справи, вивчивши заяву, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне. Метою звернення заявника до суду з заявою про визнання фізичної особи безвісно відсутньою, є необхідність вирішення питання оплати комунальних послуг. [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] . [PERSON] , [INFO] , з 05.12.1991 року зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що листом Центру надання адміністративних послуг у м. Сєвєродонецьку від 09.04.2021 року №123-ЦНАП та листом Управління ДМС України в Луганській області від 09.04.2021 року №4401.4-4967/44.1-21. З 09.06.2016 року [PERSON] , [INFO] , знаходиться в розшуку за заявою [PERSON] , що підтверджується листом Сєвєродонецького РУП ГУНП в Луганській області від 26.02.2021 року №2309/111/34-21. ГУ ДПС в Луганській області не має інформації про суми виплачених податків [PERSON] за період з 01.01.2016 року по 31.12.2020 року (лист від 19.04.2021 року №3043/5/12-32-12-01-04. Відомості про те, що [PERSON] , [INFO] , в період з 01.06.2016 року по 13.04.2021 року перетинав державний кордон України, лінію розмежування в межах з Донецькою та Луганською областями та тимчасово окупованою територією України в базі даних адміністрації ДПС України відсутні, що підтверджується листом Головного центру обробки інформації Державної прикордонної служби України від 13.04.2021 року №91-13359/0/15-21-Вих. Також відсутні актові записи про зміну імені та смерть [PERSON] , [INFO] , що підтвердило Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Харків) листом від 11.05.2021 року №17052/27604/13/21Л/05.3. Станом на 15.04.2021 року за обліками персонально-довідкової обліку Єдиної єдиної інформаційної системи МВС України [PERSON] , [INFO] , до кримінальної відповідальності не притягується, засудженим не значиться, розшукується як зниклий безвісті; станом на 16.04.2021 року за обліками інформаційно-системи «Інформаційний портал Національної поліції України» [PERSON] , [INFO] , до адміністративної відповідальності не притягувався, що підтверджується листом Головного управління Національної поліції України в Луганській області від 16.04.2021 року №1780/111/20-2021. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. Згідно із п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померло Згідно з ч. 1 ст. 305 ЦПК України заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна. Відповідно до імперативних положень ч.5 та ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права; висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. Таким чином, при розгляді даної справи суд враховує висновки Верховного Суду щодо застосування норм права, які стосуються розгляду справ про визнання особи безвісно відсутньою. Так, 22.11.2018 року Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи №225/882/17 підтвердив правові позиції стосовно підстав для визнання особи безвісно відсутньою. Зокрема, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 07.05.2018 року у справі №225/1297/17 зроблено висновок, що «безвісна відсутність - це посвідчення в судовому порядку тривалої відсутності фізичної особи в місці її постійного проживання за умов, що не вдалося встановити місця її знаходження (перебування). Підставами для визнання фізичної особи безвісно відсутньою є сукупність юридичних фактів, тобто юридичний склад, до якого включаються: а) відсутність відомостей про перебування фізичної особи у місці її постійного проживання; б) відсутність відомостей про дійсне перебування особи і неможливість отримати такі відомості; в) сплив річного строку з дня одержання останніх відомостей про місце перебування фізичної особи або з дня, визначеного відповідно до частини другої статті 43 ЦК України; г) наявність у заявника правової зацікавленості у вирішенні питання про визнання особи безвісно відсутньою. При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місце знаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер. Також, належить враховувати, що визнання судом у встановленому законом порядку фізичної особи безвісно відсутньою (стаття 43 ЦК України) жодним чином не свідчить про смерть такої особи, так і не виключає самої можливості смерті. Зазначене зумовлює одночасну наявність двох припущень щодо двох взаємовиключних життєвих станів безвісно відсутньої фізичної особи (особа жива, особа померла) (Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 28.02.2018 року у справі №317/3139/15-ц, провадження №61-4241св18 (ЄДРСРУ №72641734). Фізична особа може бути визнана безвісно відсутньою за сукупності таких умов: якщо вона відсутня у місці свого постійного проживання протягом року; якщо протягом одного року в місці, де особа постійно або переважно проживає, немає відомостей про її місцеперебування; вжитими заходами щодо розшуку відсутньої особи встановити місце її перебування неможливо; визнання причин, через які заявник просить визнати фізичну особу безвісно відсутньою, юридично поважними. Таким чином, враховуючи відсутність відомостей в період з червня 2016 року по березень 2021 року за місцем останнього відомого місця проживання [PERSON] про місце його перебування, пояснення свідка [PERSON] , [PERSON] , а також, повідомлення Сєвєродонецького РУП ГУНП в Луганській області про те, що [PERSON] з 09.06.2016 року знаходиться в розшуку, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог та наявність підстав для визнання його безвісно відсутнім, оскільки факт відсутності в місці постійного проживання [PERSON] відомостей про місце його перебування знайшло своє підтвердження доказами, що не викликають сумнівів у своїй допустимості та достовірності, які суд приймає до уваги, так як вони зібрані із дотриманням вимог закону, не суперечать один одному та ніким не спростовуються. Крім цього, суд роз`яснює, що відповідно до ч. 1 ст. 45 ЦК України, що якщо фізична особа, яка була визнана безвісно відсутньою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем її перебування або суд, що постановив рішення про визнання цієї особи безвісно відсутньою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою. З огляду на зазначене, суд вважає, що заява [PERSON] про визнання фізичної особи безвісно відсутньою підлягає задоволенню. Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 ЦПК України судові витрати по цій справі не відшкодовуються учасникам справи, оскільки іншого не встановлено законом.

Outcome: approved