Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-23 00:00:00

[PERSON] звернулася із позовною заявою до Цекинівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, в якій просила: визначити їй додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини за законом, яка залишилася після смерті її матері [PERSON] , яка померла [INFO] у селі Цекинівка Ямпільського району Вінницької області. Свої вимоги мотивувала тим, що [INFO] у селі Цекинівка Ямпільського району Вінницької області померла її мати [PERSON] . Після смерті матері відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки площею 1.7474 га., яка розташована на території Цекинівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області. Вона своєчасно не звернулася до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки їй не було відомо, що після смерті матері залишилася спадщина. Про те, що за [PERSON] рахується земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,7474 га., на яку було видано державний акт на право приватної власності на землю серії ВН №002502 від 19.03.2002, їй стало відомо лише 15 січня 2020 року. Після того як вона звернулася до нотаріальної контори, то нотаріус їй повідомив, що необхідно звернутися до суду із заявою про продовження строку необхідного для подання заяви про прийняття спадщини. Вона не має змоги в нотаріальному порядку оформити свої спадкові права, строк звернення до нотаріальної контори пропущено з поважних причин, тому вона в судовому порядку просить надати їй додатковий строк для прийняття спадщини. Позивач [PERSON] у підготовче засідання не з`явилася, надала суду письмову заяву за вхід.№1038 від 14.02.2020 року, в якій просила справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити. Представник відповідача Цекинівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області у підготовче засідання не з`явився. Подав до суду письмову заяву за вхід.№1039 від 14.02.2020 з клопотанням справу розглянути у відсутність представника сільської ради, позовні вимоги визнають. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Заяви, клопотання: заяви сторін про розгляд справи у їх відсутність та заява представника відповідача про визнання позовних вимог (а.с.14-15). Інші процесуальні дії у справі: відкриття провадження у справі та призначення підготовчого засідання на 24 лютого 2020 року на 09 годину 00 хвилин, про що постановлено ухвалу окремим документом. Судом встановлені такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Із досліджених судом письмових доказів, що є у справі - копії паспорта громадянина України (а.с.4) судом встановлено, що позивачка народилася [INFO] у селі Цекинівка Ямпільського району Вінницької області, де і зареєстрована. Із копії Свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 10.04.2013 (а.с.5) та копії Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 02.09.2018 (а.с.6) судом встановлено, що позивачка є донькою [PERSON] , яка померла [INFO] у місті Ямпіль Вінницької області. Із копії Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ВН №002502 виданого 19.03.2002 на ім`я [PERSON] (а.с.7) судом встановлено, що остання є власником земельної ділянки площею 1.7474 у межах згідно з планом, що розташована на території Цекинівської сільської ради Ямпільського районну Вінницької області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Із довідки виданої виконкомом Цекинівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області вих.№8 від 15.01.2020 (а.с.8) судом встановлено, що на території Цекинівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області за [PERSON] рахується земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 1.7474 га. на яку було видано державний акт на право приватної власності на землю серії ВН №002502 від 19 березня 2002 року. Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, приходить до наступних висновків: Відповідно до ст.55 Конституції України, ст.15 ЦК України позивач має право на захист судом невизнаних прав щодо спадщини, яка відкрилася після смерті матері [PERSON] у порядку спадкування за законом. Відповідно до ст.124 ч.2 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи. Відповідно до ст.1261 ЦК України [PERSON] є спадкоємицею першої черги спадкоємців за законом і має право на успадкування майна своєї померлої матері [PERSON] . Із доводів позивача, які не заперечуються відповідачем, встановлено, що позивач [PERSON] пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори, оскільки протягом встановленого ст.1270 ЦК України строку їй не було відомо про те, що за її матір`ю - [PERSON] рахується земельна ділянка площею 1.7474 га. на території Цекинівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області. Крім того, відповідно до ч.4 ст.10 ЦПК України суд враховує норми європейського законодавства по правам людини, в якому зазначено, що згідно зі стандартом, розробленим у практиці ЄСПЛ на підставі висновків у його рішеннях, для встановлення відповідності певного заходу принципу правомірності позбавлення володіння слід проаналізувати три критерії: 1) чи є такий захід правомірним (передбачається національним законодавством); 2) чи має позбавлення власності суспільний (громадський) інтерес; 3) чи є такий захід пропорційним поставленій меті (забезпечує справедливу рівновагу між інтересами суспільства та необхідністю додержання фундаментальних прав окремої людини). Якщо хоча б одного із зазначених критеріїв не буде дотримано, то ЄСПЛ констатує порушення державою ст.1 Першого протоколу до Конвенції. Відповідно до третього критерію, уніфікований підхід ЄСПЛ до оцінки вимог, закріплених у ст.1 Першого протоколу до Конвенції, ґрунтується також на критерії «справедливої рівноваги (балансу)» між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням у право власності, та інтересами особи, яка так чи інше страждає від такого втручання (рішення від 23.09.1982 року справі «Спорронг і Льоннрот проти Швеції»). Зазначений критерій передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між поставленою метою та засобами, які використовуються для її досягнення. ЄСПЛ вважає, що будь-яке втручання у право власності обов`язково повинне відповідати принципу пропорційності. «Справедливий баланс» має бути дотриманий між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основних прав людини. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа, про яку йдеться, несе «індивідуальний і надмірний тягар» (рішення у справі «Трегубенко проти України»). Питання про те, чи буде досягнута справедлива рівновага між вимогами загального інтересу і захисту фундаментальних прав особи, має значення лише при умові, що таке втручання відповідає вимогам закону і не є безпідставним. Суд враховує, що наслідки пропущення позивачем строку для прийняття спадщини будуть не пропорційними, оскільки вона втратить право на успадкування майна, яке залишилося після смерті спадкодавця. І спочатку смерть близької людини, а потім і втрата спадкового майна будуть для неї занадто надмірним тягарем нерозмірним з її діями, і при цьому буде порушено «баланс» між інтересами держави та фізичної особи. Оцінюючи усі докази, суд вважає доведеними обставини, на які позивач посилається як на підставу поважності причини пропуску нею строку для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилася внаслідок смерті матері [PERSON] . Суд вважає встановленим, і ця обставина підтверджена доводами позивача, на які вона посилається у позові, та не заперечується відповідачем, що дійсно позивач протягом шестимісячного строку після смерті матері [PERSON] не подала заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори, оскільки про існування вказаної земельної ділянки вона дізналася тільки 15 січня 2020 року, а тому суд визнає цю обставину поважною причиною, з якої позивач пропустила строк, необхідний для подання заяви про прийняття спадщини, передбачений ст.1270 ЦК України. Вказані обставини визнані учасниками справи і суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Відповідно до ст.82 ЦПК України ці обставини не підлягають доказуванню, а тому суд визнає причину пропуску позивачем строку, передбаченого ст.1270 ЦК України, поважною. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. З урахуванням наведеного, а також з урахуванням норм європейського законодавства по правам людини, суд має підстави відповідно до ст.1272 ЦК України для визначення позивачеві додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, що є підставою для задоволення позову в повному обсязі.

Outcome: approved