Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-23 00:00:00

[PERSON] по 1 вересня 2014 року працювала оператором пакувальних автоматів ТОВ «Еліт». Оскільки після звільнення з роботи їй не виплачено 6294 грн. 03 коп. заробітної плати за червень-серпень 2014 року, [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення цієї суми, а також 3449 грн. 18 коп. середнього заробітку за час затримки розрахунку з 1 вересня по 1 листопада 2014 року та 3000 грн. моральної шкоди. Під час розгляду справи позивачка збільшила вимоги і просила стягнути з відповідача на її користь 6325 грн. 90 коп. заробітної плати 5723 грн. 55 коп. коп. середнього заробітку за час затримки розрахунку та 3000 грн. моральної шкоди. В судовому засіданні позивачка підтримала позов і пояснила, що у зв'язку з невиплатою розрахунку при звільненні вона не мала засобів для існування, що спричинило моральні страждання, які тривають і досі. Представник відповідача направив заяву про розгляд справи в його відсутності, в якій визнав позов в частині стягнення розрахунку при звільненні; просив відмовити в решті позовних вимог, оскільки затримка виплати належних позивачці коштів відбулась у зв'язку з неможливістю реалізувати продукцію, яка залишилась на окупованих територіях Донецької та Луганської областей та АР Крим. Позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Визнані відповідачем вимоги в частині стягнення 6325 грн. 90 коп. заробітної плати на підставі ч. 4 ст. 174 ЦПК України належить задоволити. У відповідності з наказом № 001207 від 1 вересня 2014 року [PERSON] в цей день було звільнено з роботи з посади оператора пакувальних автоматів цеху виробництва морозива ескімо Смілянської філії ТОВ «Еліт» за п. 1 ст. 36 КУпАП. На підставі ч. 1 ст. 117 КЗпП України разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу у день звільнення належних звільненому працівникові сум, підприємство повинне виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Оскільки фактичного розрахунку ТОВ «Еліт» з [PERSON] на день постановлення рішення не відбулось, з відповідача належить стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з 1 вересня по 1 листопада 2014 року в межах заявлених позивачкою вимог. [PERSON] понад 5 місяців незаконно була позбавлена права заробляти собі на життя працею, яку особа вільно обирає або на яку вільно погоджується. Позивачкою не надано доказів того, що внаслідок невиплати зарплати вона втратила нормальні життєві зв'язки, а також що її неповнолітня дочка хворіє. Оскільки заробітна плата була єдиним джерелом доходів позивачки, то невиплата заробітної плати та розрахунку при звільненні вимагала від неї додаткових зусиль для організації свого життя. На підставі ст. 237-1 КЗпП України, враховуючи тривалість і характер страждань, матеріальний стан сторін по справі та вимоги розумності і справедливості, приймаючи до уваги, що позивачка одержить середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, позовні вимоги про відшкодування 3000 грн. моральної шкоди належить задоволити частково в сумі 1000 грн. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір пропорційно до задоволеної частини позовних вимог. На підставі наведеного,

Outcome: approved