Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-30 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до місцевого суду із позовною заявою про визнання за ними в порядку спадкування права власності на земельну ділянку. У підтвердження позовних вимог посилаються на те, що [INFO] року помер [PERSON], - відповідно батько і чоловік позивачів, котрий був власником земельної ділянки площею 0,1345га у [ADDRESS], - призначеної для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER]. При житті [PERSON] не склав заповіту, а тому спадкування його майна здійснюється по закону, а [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями майна по закону першої черги. Позивачі звернулися до Самбірської державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини, однак, їм було відмовлено через те, що розмір частки незавершеного будівництвом житлового будинку та земельної ділянки не будуть співпадати, що суперечитиме ст. 120 ЗК України. Оскільки іншого порядку переходу права власності немає, [PERSON] та [PERSON] просять в судовому порядку постановити рішення, яким визнати їх власниками майна у порядку спадкування після смерті відповідно батька і чоловіка у частках 1/8 і 7/8, зокрема, земельної ділянки площею 0,1345га у [ADDRESS]. У судовому засіданні позивач [PERSON] та представник другого позивача [PERSON] підтримали вимоги та посилалися на обставини, зазначені в позовній заяві; просили позов задовольнити. Представник відповідача Ралівської сільської ради Самбірського району Львівської області на виклик в суд не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи у встановленому законом порядку; подав клопотання про розгляд справи у його відсутності та визнання позову. Тому суд вважає за можливе розглядати справу в його відсутності на підставі наявних даних про права та взаємовідносини сторін у заочному провадженні, проти чого не заперечили позивач та представник іншого позивача. З'ясувавши обставини справи, заслухавши пояснення сторони позивача, суд вважає, що позов про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування підлягає задоволенню з наступних підстав: Із свідоцтва про смерть серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] помер [INFO] року. Згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] [PERSON] при житті належала земельна ділянка площею 0,1345га у [ADDRESS], - призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку. Із копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 01.07.2002 року відомо, що спадкоємцем майна [PERSON], який помер [INFO] року, є його дружина [PERSON] та дочка [PERSON]. Із приводу спадкування [PERSON] та [PERSON] зверталися до нотаріальної контори, однак їм було відмовлено в оформленні права власності на земельну ділянку. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ст. 1261 ЦК України [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями першої черги майна [PERSON] Згідно ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Ураховуючи вище наведені норми законів у сукупності з позицією сторони позивача, що іншого шляху переходу права власності немає, суд прийшов до переконання, що позов [PERSON] та [PERSON] є підставний та підлягає до задоволення.

Outcome: approved