Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-26 00:00:00

[PERSON] подав до суду позовну заяву, в якій просить визнати незаконним та скасувати рішення Сарненської міської ради № 1142 від 22 лютого 2019 року про відмову у наданні позивачеві дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 0,0801 га. для індивідуального садівництва в [ADDRESS] , в зв`язку із тим, що дана земельна ділянка розміщена у прибережній захисній смузі водного об`єкту. Крім цього, позивач просить вирішити питання розподілу судових витрат. В обґрунтування заявлених вимог позивачем зазначено, що 4 грудня 2018 року він вдруге звернувся до Сарненської міської ради Рівненської області із письмовим клопотанням про надання йому дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 0,0801 га. для індивідуального садівництва, розташованої по [ADDRESS] . Вказане клопотання було розглянуто Сарненською міською радою 22 лютого 2019 року, за наслідками чого прийнято рішення №1142, яким [PERSON] було відмовлено у наданні відповідного дозволу, в зв`язку із тим, що дана земельна ділянка розташована у прибережній захисній смузі водного об`єкту. Позивач зазначає, що він має право на отримання земельної ділянки відповідно до чинного законодавства, а рішення №1142 Сарненською міською радою прийнято всупереч нормам ст.118 ЗК України, так як відмова у наданні [PERSON] дозволу на розроблення проекту землеустрою не було вмотивованою. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, дав пояснення відповідно до змісту позовної заяви. Крім цього, позивач пояснив, що єдиною підставою для відмови Сарненською міською радою у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою, зазначено, що на вказаній земельній ділянці розташований водний об`єкт. Позивач вважає таку мотивацію надуманою, оскільки вказаний об`єкт як такий у жодній документації не обліковується. Представник відповідача [PERSON] в суді не визнала заявлені [PERSON] вимоги, пояснивши, що оскаржуване рішення прийнято у відповідності до вимог чинного законодавства. Представника третьої особи - Брусняк В.С. в судовому засіданні не заперечувала проти вимог [PERSON] , пояснивши, що позивач дійсно звертався до Сарненського управління водного господарства з метою отримання інформації щодо наявності водного об`єкта по [ADDRESS] . Так, за наявними у третьої особи документами як такого водного об`єкту по [ADDRESS] немає. На земельній ділянці, на яку претендує позивач розташований об`єкт по типу «копанка», який як водний об`єкт не обліковується. Позивачем було заявлено клопотання про відкриття провадження у цій справі в порядку спрощеного позовного провадження. Однак, судом було постановлено ухвалу про розгляд справи за правилами загального позовного провадження - з огляду на те, що в даному випадку суд вважав за необхідне заслухати пояснення сторін. Під час судового провадження сторонами були заявлені клопотання про доручення до матеріалів справи додаткових письмових доказів. Вказані клопотання судом задоволені. В даному випадку між сторонами виникли правовідносини з приводу повноважень органів місцевого самоврядування в сфері земельних відносин. Зазначені правовідносини регулюються нормами ЗК України, ВК України. Відповідно ч.1 ст.12 ЗК України - до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, в тому числі : розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; а також організація землеустрою. Статтею 116 ЗК України встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Із наданих позивачем суду копій клопотань від 24 жовтня 2018 року та від 4 грудня 2018 року вбачається, що [PERSON] виявив бажання отримати безоплатно у власність земельну ділянку для садівництва орієнтовною площею 0,0801 га., розташовану у м.Сарни Рівненської області, в зв`язку із чим просив надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність. [PERSON] листом №02/16-2128 від 5 грудня 2018 року було повідомлено, що за результатами розгляду постійною комісією Сарненської міської ради з питань земельних відносин, житлового-комунального господарства та інвестиційного розвитку клопотання позивача від 24 жовтня 2018 року було винесено на пленарне засідання міської ради, де під час голосування проект рішення не набрав необхідної кількості голосів. Аналогічне клопотання позивача від 4 грудня 2018 року розглядалось на пленарному засіданні Сарненської міської ради 22 лютого 2019 року, що не заперечується позивачем, який був присутній на вказаному засіданні, оскільки 6 грудня 2018 року подавав відповідну заяву про особисту присутність на сесії міської ради під час розгляду його заяви, копія якої досліджена судом. Вказані обставини доводяться, також витягом з протоколу №30 ХХХ чергової сесії Сарненської міської ради. Із змісту ч.1, ч.2 ст.118 ЗК України вбачається, що громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. Рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки. За результатами розгляду заяви [PERSON] відповідачем - Сарненською міською радою 22 лютого 2019 року було прийнято рішення №1142. Із дослідженої копії вказаного вище рішення встановлено, що [PERSON] було відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 0,0801 га. для індивідуального садівництва в [ADDRESS] . підставою для відмови зазначено розташування земельної ділянки у прибережній захисній смузі водного об`єкту. В обґрунтування правомірності прийняття Сарненською міською радою оскаржуваного рішення №1142, представник посилалась на ч.1 ст.58 ЗК України та ст.4 ВК України, якими встановлено, що до земель водного фонду належать землі : зайняті морями, річками, озерами, водосховищами, іншими водними об`єктами, болотами, а також островами; землі, зайняті прибережними захисними смугами вздовж морів, річок та навколо водойм; гідротехнічними, іншими водогосподарськими спорудами та каналами, а також землі, виділені під смуги відведення для них; береговими смугами водних шляхів. Враховуючи наведені обставини, представник відповідача зазначала, що на земельній ділянці, стосовно якої позивачем порушувалось питання, існує водний об`єкт, а тому вказана земельна ділянка не може бути йому передана, так як слугує для функціонування та належної експлуатації вказаного водного об`єкта. На підтвердження заперечень представником відповідача надано фрагмент генерального плану м.Сарни Сарненського району Рівненської області, затвердженого рішенням Сарненської міської ради №214 від 20 липня 2016 року. Крім цього, судом оглянуті фотознімки земельної ділянки, надані сторонами по справі. Вказані докази доводять, що на земельній ділянці, на яку претендує [PERSON] дійсно розташовано певний водний об`єкт. Крім цього, відповідно до відповіді за №01-132 від 17 липня 2019 року за підписом начальника ДПРЗ-5 ГУ ДСНС України у Рівненській області, наданої на запит міського голови за №02/16-991 від 2 липня 2019 року - вказаний вище водний об`єкт, розташований по [ADDRESS] , використовується пожежно-рятувальним загоном для заправки водою в цілях пожежогасіння. Дійсно, відповідно до ст.88 ВК України - з метою охорони поверхневих водних об`єктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності вздовж річок, морів і навколо озер, водосховищ та інших водойм в межах водоохоронних зон виділяються земельні ділянки під прибережні захисні смуги. Землі прибережних захисних смуг перебувають у державній та комунальній власності та можуть надаватися в користування лише для цілей, визначених цим Кодексом. Однак, згідно із нормами цієї ж ст.88 ВК України - у межах існуючих населених пунктів прибережна захисна смуга встановлюється з урахуванням містобудівної документації. Прибережні захисні смуги встановлюються за окремими проектами землеустрою. Проекти землеустрою щодо встановлення меж прибережних захисних смуг (з установленою в них пляжною зоною) розробляються в порядку, передбаченому законом. Як вбачається із ст.87 ВК України - порядок визначення розмірів і меж водоохоронних зон та режим ведення господарської діяльності в них встановлюються Кабінетом Міністрів України. Виконавчі комітети сільських, селищних, міських рад зобов`язані доводити до відома населення, всіх заінтересованих організацій рішення щодо меж водоохоронних зон і прибережних захисних смуг, а також водоохоронного режиму, який діє на цих територіях. Таким чином, для віднесення земельної ділянки до ділянок захисної смуги водного об`єкта недостатньо лише фактичного розташування відповідного водного об`єкта. В такому випадку прибережна захисна смуга має визначатись містобудівною документацією, що орган місцевого самоврядування має зафіксувати відповідним рішенням. Із повідомлення №188 від 12 грудня 2018 року, наданого за підписом начальника Сарненського УВГ Овсійчука О. на запит позивача, встановлено, що згідно обліку водних об`єктів Сарненського району Сарненським УВГ та проведеної спільної інвентаризації з управлінням Держземагенства в Сарненському районі «Про наявність документів встановлення водоохоронних зон і прибережних захисних смуг та наявність їх в натурі», водних об`єктів (річок, озер, ставків, струмків, джерел) в районі вулиці Костомарова м.Сарни немає. Враховуючи надані сторонами докази, з урахуванням вимог ст.81 ЦПК України, за якими кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд вважає, що вимоги [PERSON] підлягають до задоволення, оскільки доказів того, що земельна ділянка відноситься до прибережної захисної смуги відповідачем надано не було. В той же час, судом, у відповідності до ч.1 ст.77 ЦПК України не приймаються до уваги надані [PERSON] докази, а саме : рішення Сарненської міської ради №1530 від 27 червня 2014 року та №1557 від 29 серпня 2014 року, копію запиту на отримання публічної інформації від 16 травня 2016 року, а також повідомлення Сарненського міського голови від 20 травня 2016 року, оскільки ці докази не містять інформації щодо предмета доказування у даній справі. Крім цього, позивач просить стягнути з відповідача суму сплаченого нею судового збору. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України - судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 2 статті 141 ЦПК України встановлено, що інші судові витрати, пов`язані із розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Оскільки суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог - слід стягнути з відповідача на користь позивача суму понесених судових витрат : витрат на професійну правничу допомогу, оплата яких у сумі 1130 грн. доводиться наданою суду квитанцією №7 від 3 квітня 2019 року та відповідним договором про надання правничої допомоги від 26 березня 2019 року із актом надання відповідних послуг від 2 квітня 2019 року. На підставі наведеного, ст.ст. 12, 118, 116 ЗК України, ст.15, 16 ЦК України,

Outcome: approved