Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-26 00:00:00

[PERSON] у березні 2018 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, вказавши, що рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06.05.2015 відповідача зобовязано привести у попередній стан спадкове майно, яке знаходиться по провулку Семашко, 22 в м. Черкаси, а саме провести електропроводку до туалету «В», провести у літній кухні «Б» світло та газове опалення, провести газове опалення та електропроводку від ? домоволодіння (частини будинку) до літньої кухні «Б», огорожу №3, водоколонку №4 привести у попередній стан, встановити газову плиту «Електа» та газовий котел КЧМ, привести у попередній стан газове опалення в двох кімнатах, кухні, коридорі, веранді, встановити два вікна в середній кімнаті, пятеро дверей по всьому будинку, вимикачі, розетки, патрони, огорожу №4 замість стіни прибудови а4. Однак до цього часу [PERSON] не виконав вказане рішення суду. У звязку із тривалим ухиленням відповідача від виконання рішення суду та руйнуванням будинку вона за власні кошти почала виконувати роботи, які суд зобовязав виконати [PERSON]. Так, зокрема, нею було придбано вимикачі, розетки, патрони, кабель та проведено електропроводку від ? частини домоволодіння до літньої кухні «Б», в літній кухні, до туалету та у туалеті «В». За таких обставин [PERSON] просила стягнути із [PERSON] кошти в сумі 1276,39 грн., які були нею витрачені на виконання робіт вказаних у рішенні суду від 06.05.2015, а також 10000 грн. на відшкодування завданої їй моральної шкоди. У вересні 2018 року [PERSON] збільшила розмір позовних вимог, а саме просила стягнути із [PERSON] витрати в сумі 1813 грн., які були понесені нею на виконання рішення суду від 06.05.2015 року, а саме придбання матеріалів в сумі 1313 грн. та оплату виконаних робіт по відновленню електропроводки в сумі 500 гривень. Вимоги щодо відшкодування моральної шкоди в сумі 10000 грн. залишила без змін. Ухвалою судді Придніпровського районного суду м. Черкаси Колоди Л.Д. від 13.04.2018 провадження у справі відкрито, вирішено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Рішенням №2227/0/15-18 Вищої ради правосуддя суддю Колоду Л.Д. звільнено у відставку. В результаті повторного автоматизованого розподілу справа передана судді Шиповичу В.В.. Ухвалою від 14.08.2018 справу прийнято до провадження та призначено до розгляду. В судовому засіданні [PERSON] підтримала позовні вимоги викладені у заяві про збільшення позовних вимог від 21.09.2018. Додатково суду пояснила, що оскільки [PERSON] не виконує та не збирається виконувати рішення суду від 06.05.2015, то вона вимушена сама за власні кошти оплачувати відновлювальні роботи вказані у рішенні суду. Вважала, що відповідач має компенсувати їй понесені збитки та відшкодувати завдану моральну шкоду. Відповідач [PERSON]І в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити у задоволенні позову [PERSON]. Пояснив, що від виконання рішення суду не ухиляється, але позивачка своїми діями перешкоджає йому виконати рішення суду. У відзиві на позов, [PERSON] заперечував проти задоволення вимог [PERSON] посилаючись на те, що він не може виконати рішення суду від 06.05.2015, оскільки позивачка чинить йому перешкоди у будівництві. Крім того [PERSON] не зверталася до інших співвласників домоволодіння для отримання згоди на виконання будівельних робіт. Надані позивачкою докази про понесені витрати вважає недопустимими, оскільки в квитанції від 15.03.18 магазину «Епіцентр К» на загальну суму 1026,39 грн. не зазначено ким було придбано вказані товари, а товарний чек від 22.03.2018 на суму 250 грн. виданий підприємцем [PERSON], який відповідно до даних ЄДРПОУ не здійснює торгівлю вказаним у чеку товаром. У відповіді на відзив [PERSON] не погодилась із доводами відповідача та просила задовольнити її вимоги у повному обсязі. Представник третьої особи Придніпровського ВДВС м. Черкаси будучи належно повідомленим про час та місце судового розгляду, в судове засідання 27.12.2018 не зявився. У судовому засіданні 12.12.2018 представник третьої особи Придніпровського ВДВС м. Черкаси головний державний виконавець Тімофєєв В.С., пояснив, що рішення суду від 06.05.2015 на даний час боржником [PERSON] не виконане. Суд заслухавши пояснення сторін, а також пояснення представника третьої особи у судовому засіданні за його участі, вивчивши заяви сторін по суті справи, дослідивши письмові докази встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06.05.2015 у цивільній справі №711/7955/14-ц за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON], треті особи: [PERSON], [PERSON] про зобовязання вчинити дії та стягнення моральної шкоди, позовні вимоги задоволено частково, зокрема зобовязано [PERSON] привести спадкове майно, яке знаходиться по пер. Семашко, 22 в м. Черкаси в попередній стан, а саме: провести електропроводку до туалету «В»; провести в літній кухні «Б» газове опалення та світло; провести газове опалення та електропроводку від Ѕ частини будинку до літньої кухні «Б»; огорожу № 3, водоколонку № 4 привести в попередній стан; встановити плиту газову «Електра» та газовий котел КЧМ; привести в попередній стан водяне опалення в 2-х кімнатах, кухні, коридорі, встановити два вікна в середній кімнаті, пятеро дверей по всьому будинку, виключателі, розетки, патрони, огорожу замість стіни прибудови «а-4». Вказане рішення суду набрало законної сили та 31.07.2015 Придніпровським районним судом м. Черкаси видано виконавчий лист №711/7955/14-ц (а.с. 113). 07.08.2015 головним державним виконавцем Придніпровського ВДВС винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №711/7955/14-ц (а.с. 112). Згідно із ч. 1 ст. 18 ЦПК України, - судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України, - цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду (ч. 5 ст. 11 ЦК України). Отже із набранням законної сили рішенням суду від 06.05.2015 у справі №711/7955/14-ц у [PERSON] виникло право вимагати від [PERSON] виконання робіт зазначених у рішенні суду, а у [PERSON] виник обовязок виконати роботи згідно рішення суду. Відповідно до\~ст.\~19\~ЦК України,\~-\~особа має\~право на\~самозахист свого\~цивільного права\~та права\~іншої особи\~від порушень\~і протиправних\~посягань. Самозахистом є застосування особою засобів протидії, які не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства. Способи самозахисту\~мають відповідати\~змісту права,\~що порушене,\~характеру дій,\~якими воно\~порушене,\~а також\~наслідкам,\~що спричинені\~цим порушенням. Способи самозахисту можуть обиратися самою особою чи встановлюватися договором або актами цивільного законодавства. Відповідно до ст. 621 ЦК України, - у разі невиконання боржником для кредитора певної роботи чи ненадання йому послуги кредитор має право виконати цю роботу власними силами або доручити її виконання чи надання послуги третій особі і вимагати від боржника відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства або не випливає із суті зобов'язання. Згідно ч.1-3 ст. 22 ЦК України, - особа,\~якій завдано\~збитків у\~результаті порушення\~її цивільного\~права,\~має право\~на їх\~відшкодування. Збитками є: 1)\~втрати,\~яких особа\~зазнала у\~зв'язку\~зі знищенням\~або пошкодженням\~речі,\~а також\~витрати,\~які особа\~зробила або\~мусить зробити\~для відновлення\~свого порушеного\~права (реальні\~збитки); 2)\~доходи,\~які особа\~могла б\~реально одержати\~за звичайних\~обставин,\~якби її\~право не\~було порушене\~(упущена\~вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до Акту головного державного виконавця Придніпровського ВДВС м. Черкаси [PERSON] від 19.09.2018 (а.с. 48), - при виході за адресою м. Черкаси, пров. Семашко, 22 з метою перевірки виконання виконавчого листа № 711/7955/14-ц встановлено, що [PERSON] за власний рахунок провела електропроводку до туалету «В», провела електропроводку від ? частини будинку до літньої кухні «Б». Рішення суду боржником [PERSON] не виконано. На підтвердження понесених витрат [PERSON] надала суду: фіскальний чек від 15.03.18 ТОВ «Епіцентр К» про придбання електротоварів (провід, патрон, коробка розподільча, кліпса, наконечник, розетки, вимикачі) на суму 1026,39 грн.; товарний чек №171 від 21.06.2018 ФОП [PERSON] про придбання електротоварів (коробка розподільча, клемник, провід) на суму 37 гривень; товарний чек від 22.03.2018 ФОП [PERSON] про придбання електротоварів (вимикачі, розетки, патрон) на суму 250 гривень (а.с. 47). За таких обставин суд приходить до висновку, що рішення суду від 06.05.2015 у справі №711/7955/14-ц, яке набрало законної сили, тривалий час (понад три роки) не виконане боржником ні добровільно, ні в результаті застосування органами державної виконавчої служби заходів примусового виконання. В свою чергу тривале невиконання рішення суду є порушенням передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, права [PERSON] на справедливий судовий розгляд, суперечить законним сподіванням позивача та фактично нівелює результати судового розгляду справи. Отже у ситуації що склалася, з метою захисту своїх прав [PERSON], не отримавши протягом трьох років належного виконання рішення суду від 06.05.2015, яким зобовязано [PERSON] виконати певні роботи, самостійно виконала за власні кошти частину із присуджених робіт та має право на відшкодування завданих цим збитків. Суд вважає, що такі дії [PERSON] не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства. Розмір понесених [PERSON] збитків в сумі 1313 гривень на придбання електрообладнання підтверджено належними доказами дослідженими судом (а.с. 47), а тому вказану суму майнової шкоди необхідно стягнути із відповідача на користь позивача. Суд відхиляє доводи відповідача про неналежність товарного чеку виданого [PERSON] ФОП [PERSON], щодо якої в Єдиному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань не зазначено вид діяльності, - торгівля електротоварами (а.с. 76-77). При цьому суд враховує, що споживач при придбанні товарів у підприємця не зобовязаний перевіряти, який вид своєї діяльності той вказав у відповідному реєстрі. Також суд відхиляє доводи відповідача про необхідність позивачу отримати дозвіл інших співвласників домоволодіння на проведені [PERSON] роботи. При цьому суд враховує, що [PERSON] здійснила роботи передбачені рішенням суду у справі №711/7955/14-ц, яке набрало законної сили, та участь у вказаній цивільній справі брали всі співвласники будинку №22 по пров. Семашко у м. Черкаси. Наданий відповідачем [PERSON] державного виконавця від 23.08.2017 (а.с. 56) стосується іншого виконавчого провадження із виконання рішення суду у справі №711/9410/13-ц, а тому не може бути доказом неможливості виконання [PERSON] рішення суду у справі №711/7955/14-ц. Звернення [PERSON] до поліції та органів державної виконавчої служби (а.с. 57-75) щодо неправомірних, на його думку дій [PERSON], самі по собі без належно оформлених результатів їх розгляду та розслідування, не дають суду правових підстав для відмови у задоволенні позову. В той же час не підлягають задоволенню вимоги [PERSON] про відшкодування витрат в сумі 500 гривень на оплату робіт з відновлення електропроводки, оскільки доказів понесення таких витрат позивачем суду не надано. Згідно ст. 23 ЦК України, - особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода\~полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2)\~у душевних\~стражданнях,\~яких фізична\~особа зазнала\~у зв'язку\~з протиправною\~поведінкою щодо\~неї самої,\~членів її\~сім'ї\~чи близьких\~родичів; 3)\~у душевних\~стражданнях,\~яких фізична\~особа зазнала\~у зв'язку\~із знищенням\~чи пошкодженням\~її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Суд погоджується із доводами позивача про те, що необхідність замість боржника виконувати певні роботи передбачені рішення суду, яке набрало законної сили, завдало душевних страждань [PERSON], призвело до вимушених змін у її звичному житті та необхідності застосування додаткових зусиль для організації свого життя. В той же час з урахуванням обставин справи, тривалості правопорушення, обсягу і характеру виконаних робіт та глибини душевних страждань позивача, враховуючи вимоги розумності і справедливості суд вважає, що розмір відшкодування завданої позивачу моральної шкоди у грошовому виразі необхідно визначити у 500 гривень. Заявлений позивачем до відшкодування розмір моральної шкоди у 10\~000 гривень суд вважає надмірним та необґрунтованим. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 141 ЦПК України\~ - судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» [PERSON] звільнена від сплати судового збору, як особа з інвалідністю першої групи (а.с. 3), а тому судовий збір в сумі 704,80 гривень від сплати якого була звільнена [PERSON], необхідно стягнути з [PERSON]І на користь держави. На підставі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 11, 19, 22, 23, 621 ЦК України, ст. 10, 12, 18, 76, 81, 89, 141, 259, 263-265, 273 ЦПК України, суд

Outcome: partial