Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-03 00:00:00

[PERSON] (по тексту - [PERSON] , позивач); третя особа - [PERSON] (по тексту - [PERSON] , третя особа) звернулася до Ізяславського районного суду Хмельницької області з позовною заявою до [PERSON] (по тексту - [PERSON] , відповідач) про стягнення на свою користь аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 2000 гривень 00 копійок, щомісячно, і до закінчення ним навчання, але не більше ніж до досягнення 23 (двадцяти трьох) років. Позов мотивовано тим, що [PERSON] являючись повнолітньою особою навчається на денній формі навчання у Вищому професійному училищі №4 м. Хмельницького та потребує матеріальної допомоги свого батька [PERSON] . Так, як вказує позивач, вона самостійно позбавлена можливості утримувати спільного сина, так як її матеріальний стан об`єктивно не дозволяє цього зробити. На думку позивача, слід врахувати, що повнолітня дитина, яка продовжує навчання змушена платно проживати в гуртожитку та сплачувати кошти на інші з цим пов`язані потреби. За покликанням позивача, з огляду, що спільний з відповідчем син знаходиться на денній формі навчання, то він позбавлений можливості самостійно працювати, а витрати пов`язані з утриманням мають нести батьки у рівних частках. Як вважає позивач, відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу, однак ухиляється від свого обов`язку. На думку позивача є усі підстави, які визначені ч. 1 ст. 199 Сімейного кодексу України для задоволення позовних вимог. У судове засідання позивач не з`явилася, подала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі з покликанням, що позов підтримує та просить його задовольнити повністю. Відповідач у судове засідання не з`явився, подав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі з покликанням, що в нього відсутні заперечення щодо стягнення аліментів в заявленому розмірі. Третя особа в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце судового розгляду повідомлений в установленому порядку, подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності. З огляду на неявку учасників у судове засідання, суд вважає за можливе розглянути справу без їх участі на підставі наданих письмових матеріалів. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши доводи учасників справи, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог. Так, у відповідності до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Як встановлено приписами ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. При цьому суд при розгляді справи керується принципом верховенства права (ч. 1 ст. 10 ЦПК України). Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Як встановлено судом, [PERSON] являється сином позивача та відповідача - [PERSON] , що підтверджується даними його свідоцтва про народження [NUMBER] , виданого 28.11.2002 року Білівською сільською радою Ізяславського району Хмельницької області, свідоцтва про одруження [NUMBER] , виданого 17.01.2001 року Білівською сільською радою Ізяславського району Хмельницької області, свідоцтва про розірвання шлюбу серія [NUMBER] , виданого 14.12.2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Ізяславського районного управління юстиції, свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] , виданого 29.05.2008 року виконавчим комітетом Підполозянської сільської ради Воловецького району Закарпатської області. У відповідності до даних довідки Ріпківської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області №590 від 12.11.2020 року випливає, що [PERSON] , [INFO] , знаходиться на утриманні [PERSON] . Судом встановлено і те, що згідно довідки Вищого професійного училища №4 м. Хмельницького від 09.11.2020 року №931 [PERSON] являється учнем І курсу денної форми навчання; термін навчання - з 01.09.2020 року по 01.03.2022 року. Суд констатує, що факт проживання [PERSON] в гуртожитку за місцем навчання підтверджується відповідною квитанцією від 25.08.2020 року про оплату таких послуг позивачем та не оспорюється і самим відповідачем. Суд вважає доведеною ту обставину, що в зв`язку з навчанням на денній формі [PERSON] не має можливості працевлаштуватися, потребує матеріальної допомоги. Ухвалюючи рішення по суті заявлених позовних вимог суд також врахував наступне. За правилами частини першої статті 199 Сімейного кодексу України (по тексту - СК України), якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Сімейний кодекс України виходить із принципу рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. За змістом статей 191, 200 СК України аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на повнолітніх дочку, сина, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. З урахуванням встановлених обставин у справі, а також того, що відповідач є фактично працездатною особою та отримує дохід, що ним не заперечується, в той час як його син, який знаходиться на утриманні своєї матері, позбавлений можливості працевлаштуватись та отримувати самостійний дохід, оскільки навчається на денній формі навчання, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених вимог про стягнення аліментів із відповідача на утримання [PERSON] . На думку суду, відповідач повинен докладати всіх зусиль для надання повноцінного утримання своєї дитини, яка продовжує навчання. Слід зазначити, і те, що відповідач не вправі перекладати обов`язок піклуватися та матеріально забезпечувати повнолітнього сина, який навчається, винятково на матір, що є порушенням норм закону. Слід зазначити, що стягнення аліментів у розмірі 2000 гривень, щомісячно, починаючи з 04.12.2020 року (дати подання позову) і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення 23 (двадцяти трьох) років, заявленому у позовній заяві в повній мірі відповідає засадам рівності прав та обов`язків батьків, є справедливим, який визнається відповідачем, та є достатнім розміром аліментів, які підлягають до стягнення на період навчання [PERSON] , який відповідатиме інтересам обох сторін по справі. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивач на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору при подачі позову до суду, а тому в порядку ч. 1 ст. 141 ЦПК України має підстави покласти судовий збір на іншу сторону та стягнути із відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі ставки судового збору, встановленого п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» на дату подання позовної заяви, у сумі 840 гривень 80 копійок. Відповідно до п. 1 ч. 1 статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved