Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-15 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Як зазначає позивач, сім`я фактично розпалася, сторони не підтримують подружні відносини, у них різні погляди на сімейне життя та обов`язки , відсутні взаєморозуміння та повага , примирення не можливе. Сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачем. Також позивач просила після розірвання шлюбу змінити її прізвище на дошлюбне « [PERSON] ». Позивач та відповідач у засідання не з`явилися, були повідомлені належним чином. В матеріалах справи є заява позивача про підтримання позовних вимог, в якій вона також просила розглядати справу за її відсутності. Від відповідача надійшов відзив, в якому він підтвердив неможливість спільного проживання та визнав позовні вимоги про розірвання шлюбу, просив розглядати справу без його участі. В своїх заявах сторони зазначили про неможливість примирення між ними. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За змістом норми ч.6 ст.259 ЦПК України, складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи. За нормами ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони зареєстрували шлюб 12 серпня 2016 року у Суворовському районному у місті Одесі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №945, згідно виданого 12 серпня 2016р. свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] .(а.с.3) Подружжя має малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , актовий запис №3798, виданого Суворовським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області 26.12.2018 року.(а.с.4) Причинами розпаду сім`ї стали різні погляди на сімейне життя та обов`язки, відсутність взаєморозуміння та поваги один до одного, у зв`язку з чим сторони не підтримують подружні відносини. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст.24СК України шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка, та примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно із положеннями ст. 18 ч. 2 п. 3, ст.ст. 51, 56 ч. 3, ст.110 ч. 1 СК України, дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі, є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред`явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним із подружжя. Враховуючи, що у сторін сім`я розпалась, відповідач погодився на розірвання шлюбу, суд вважає, що надавати строк для примирення не доцільно, тому що це суперечить моральним засадам суспільства. Отже, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані і доведені, а тому шлюб слід розірвати. Як було судом встановлено, під час укладення шлюбу позивач змінила своє дошлюбне прізвище « [PERSON] » на прізвище чоловіка « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Заявлена вимога про відновлення позивачу дошлюбного прізвища « [PERSON] » задоволенню не підлягає, оскільки така вимога в порядку позовного провадження не розглядається. Про вибір прізвища в рішенні суду зазначається під час розгляду справ окремого провадження, коли звертаються за спільною заявою подружжя, відповідно до ч.3 ст.293 та ч.8 ст.294 ЦПК України. Крім того, необхідно звернути увагу, що згідно пп.22 п.3 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом №52/5 від 18 жовтня 2000 року Міністерством юстиції України, той з подружжя, який бажає відновити своє дошлюбне прізвище, повинен письмово заявити про це у відділі державної реєстрації актів цивільного стану під час державної реєстрації розірвання шлюбу. Тобто, враховуючи те, що спір розглядається в порядку позовного провадження, а не в окремому провадженні, вирішення питання стосовно залишення дошлюбного прізвища відноситься до компетенції відділу ДРАЦС. За змістом частини другої статті 114, статті 115СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Розірвання шлюбу, здійснене за рішенням суду, повинно бути зареєстроване в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та постановлення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 420,40 грн. на користь позивача.

Outcome: partial