Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-04 00:00:00

[PERSON], інтереси якого представляє [PERSON], звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, посилаючись на те, що на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 17.03.1995 року, виданого згідно розпорядження від 16.03.1995 року №2419 [PERSON], на праві приватної власності належить будинок , який розташований за адресою: Херсонська область, Бериславський район, с.Високе, вул..Молодіжна. При збиранні документів для реалізації своїх прав, було виявлено розбіжності в написанні імені в свідоцтві про право власності, а саме: замість вірного по-батькові «Андрійович», вказано «Анатолійович». У звязку з такими розбіжностями, [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Просить встановити факт належності [PERSON] Свідоцтва про право власності на житло від 17.03.1995 року, виданого згідно розпорядження від 16.03.1995 року №2419 на імя [PERSON] про належність йому на праві приватної власності будинку, який знаходиться за адресою : Херсонська область, Бериславський район, с.Високе, вул..Молодіжна . Заявник [PERSON] в судове засідання не зявився, причини неявки суду не відомі. Представники заявниці [PERSON] в судовому засіданні на задоволенні заяви наполягала з підстав викладених у заяві. Представник заінтересованої особи Високівської сільської ради Бериславського району Херсонської області в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення заяви не заперечував. У відповідності до ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 4 статті 10 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи: розяснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обовязки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє їхніх прав у випадках встановлених нормами ЦПК України. Вирішуючи зазначений спір суд повинен застосовувати норми цивільного законодавства, які регулюють зазначені правовідносини та Конституцію України. Вислухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Згідно ч.1 п.6 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно листа ВСУ 01.01.2012 р. «Про судову практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПКгромадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Згідно п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, на збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаним у свідоцтві про народження або в паспорті, в тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Судом встановлено, що на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 17.03.1995 року, виданого згідно розпорядження від 16.03.1995 року №2419 [PERSON], на праві приватної власності належить будинок , який розташований за адресою: Херсонська область, Бериславський район, с.Високе, вул..Молодіжна. У зазначеному документі його по-батькові вказано як «Анатолійович» ( а.с.8) Високівською сільською радою 03.02.2017 року видано довідку в тому, що згідно погосподарської книги с.Високе Бериславського району Херсонської області, будинку, який розташований по вул.Молодіжна, номер господарського об'єку №01-0034-1 присвоєно №22. Відповідно до підтвердження правильності написання вірного по-батькові, заявник надав до суду документи : паспорт громадянина України, ідентифікаційний номер платника податків, довідку Високівської сільської ради Бериславського району Херсонської області №424 від 03.02.2017 року, де по-батькові заявника вказано вірно «Андрійович».(а.с.4-7, 9). Оцінюючи дослідженні по справі докази та обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що мається достатньо підстав для визнання факту належності правовстановлюючого документу. Встановлення даного факту несудовим шляхом неможливо, він має для заявника юридичне значення, з ним повязано оформлення спадщини . На підставі викладеного,

Outcome: approved