Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-17 00:00:00

[PERSON] у березні 2019 року звернулася до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу і стягнення аліментів на утримання дітей, а саме просить суд: 1) розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 08.09.2000 року Дзержинським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Харкова, актовий запис №628, залишивши їй прізвище Сугак; 2) стягнути із [PERSON] аліменти на утримання дітей: доньки [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку до досягнення дітьми повноліття. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем з 08.09.2000 року перебуває у зареєстрованому шлюбі, у якому народилося двоє дітей: донька [PERSON] та син [PERSON] . На початку 2018 року подружжя припинило шлюбні відносини, постійно виникають чвари, ініціатором яких є її чоловік. Примирення між сторонами неможливо, так як такі стосунки негативно впливають на формування психологічного стану та характеру спільних дітей. Майнового спору немає, спільно нажите майно відсутнє. З урахуванням уточнених позовних вимог від 18.12.2019 року, позивач просить суд розірвати шлюб між сторонами, зареєстрований 08.09.2000 року Дзержинським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Харкова, актовий запис №628. Просить суд позов задовольнити. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву щодо розгляду справи за її відсутністю, уточнені позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву щодо розгляду справи за його відсутністю, заявлені позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Як встановлено матеріалами справи, між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , 08.09.2000 року Дзержинським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Харкова зареєстровано шлюб, прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу - [PERSON] , актовий запис №628, що підтверджує свідоцтво про одруження серії [NUMBER] , видане Дзержинським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Харкова 08.09.2000 року. Від шлюбу мають двоє дітей: доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджує свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане міським відділом реєстрації актів громадянського стану Харківського обласного управління юстиції 26.06.2002 року, та сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджує свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції 12.08.2014 року. Подружні стосунки між позивачем та відповідачем на даний час фактично припинені, подружжя не веде спільного господарства і не проживає однією сім`єю, збереження шлюбу неможливе та суперечить інтересам позивача та відповідача. Згідно частини 1, 3 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до частини 1, 6 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до частини 1 статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 статті 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до частини 2 статті 104, частини 3 статті 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т. ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частиною 3 статті 109 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до частини 2 статті 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно із пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved