Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-08 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] в травні 2014 року подали до Івано-Франківського міського суду позов до [PERSON] про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном. У позовній заяві зазначено, що позивачі є власниками квартири №2 (І поверх) по вул.Софіївка, 42 в м.Івано-Франківську. Відповідач є власником квартири №1 (І поверх) та №3 (мансарда) в цьому ж будинку, який є трьохквартирним. Рішенням Івано-Франківського міського суду у справі №0907/5844/2012 встановлено факт що відповідач чинить перешкоди позивачам у користуванні допоміжними приміщеннями. Рішення суду ним не виконується, а окрім того [PERSON] розпочав реконструкцію горища з метою розширення своєї житлової площі, що підтверджено протоколом про адмінправопорушення та приписів Інспекції ДАБК в області. Позивачі просили зобовязати відповідача припинити дії які порушують право власності та користування майном позивачів, шляхом повернення до попередніх характеристик квартири №3 за Технічним паспортом на цю квартиру. 28.07.2014р. [PERSON] подав зустрічний позов до [PERSON] та [PERSON] про реальний розподіл будинку, усунення перешкод в користуванні власністю, стягнення коштів за заміну газового вводу, стягнення судових витрат. В зустрічній позовній заяві зазначено, що позивач є власником двох квартир з обладнаним окремим входом в трьохквартирному житловому будинку, та власником частини земельної ділянки площею 0.538га за місцезнаходженням квартир. Будинок по вул.Софіївка, 42 в м.Івано-Франківську переданий в самоуправління власникам, відокремлений порядок користування квартирами та будинком склався давно, до заселення відповідачів, які також мають окремий вхід до квартири №2. 26.04.2014р. відповідачі проломили стіну до квартири №3 позивача, про що було звернення до правоохоронних органів. Дійсно у власній квартирі №3, вільну частину горища [PERSON] не використовує і не створює перешкод відповідачам. Враховуючи постійні конфліктні відносини між сторонами, позивач просить провести реальний розподіл будинковолодіння у відповідності до належних на праві власності часток у будинку, зобовязати відповідачів не чинити перешкоди користуванні приміщення (коридору) до квартири №3, стягнути кошти 789.19грн. за заміну газового вводу. В подальшому позовну вимогу про стягнення коштів 789.19грн. за заміну газового вводу з відповідачів, позивач за зустрічним позовом просив залишити без розгляду. Ухвалою суду від 29.09.2014р. зустрічний позов прийнято до провадження та обєднано в одне провадження позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] до [PERSON] та вимоги [PERSON] до [PERSON] та [PERSON]. 08.10.2015р. представник позивача 1 [PERSON] [PERSON], яка є позивачем 2, та її представник позов [PERSON] та [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, залишили без розгляду. Суд продовжив розгляд справи за позовом [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] про реальний розподіл будинку, усунення перешкод в користуванні власністю, оскільки клопотання про залишення без розгляду з врахуванням ст..11 ЦПК України позивач не подавав. 08.10.2015р. позивач [PERSON] уточнив вимогу №2 з врахуванням експертного висновку, а саме просив провести реальний розподіл будинковолодіння у відповідності до належних на праві власності часток у будинку по вул.Софіївка, 42 в м.Івано-Франківську, виділивши власнику квартири №1 [PERSON], що становить 42/100 ідеальних частин будинковолодіння, а саме: перший поверх - тамбур літ. «І» пл.1,70кв.м; коридор літ. «II» пл.4,75кв.м. (по 1/2 із спільного користування для квартир №1 і №3); погріб літ. «III» пл.4,40кв.м. (по 1/2 із спільного користування для квартир №1 і №3); коридор літ. 1-1 пл.2,80кв.м; кухня літ. 1-2 пл.9,30кв.м; житлова кімната літ. 1-3 пл. 12,80кв.м; житлова кімната літ. 1-4 пл.22,20кв.м. Загальна площа користування приміщень 1-ого поверху квартири №1 становить 57,95кв.м. Як власнику квартири №3, що становить 29/100 ідеальних частин житлового будинку приміщення 2-ого мансардно-горищного поверху, а саме: перший поверх - коридор літ. «II» пл.4,75кв.м; (по 1/2 із спільного користування для квартир №1 і №3 ); погріб літ. «III» пл.4,40кв.м; (по 1/2 із спільного користування для квартир №1 і №3) другий поверх: балкон літ.«VI» пл.0,60кв.м.; коридор літ.3-1 пл.8,80кв.м; житлова кімната літ.3-2 пл. 10,25кв.м; житлова кімната літ.З-З пл. 11,80кв.м. Загальна площа користування приміщень 1- 2-ого поверхів квартири №3, становить 40,60кв.м, Відповідачам [PERSON], [PERSON], як власникам квартири №2 відповідно виділити частину житлового будинку, що становить 29/100 ідеальних частин житлового будинку, із влаштуванням окремого входу до житлового будинку, а саме: перший поверх - веранда літ. «III» пл.4,60кв.м; кухня літ.2-1 пл. 13,30кв.м; житлова кімната літ.2-2 пл.22,30кв.м. Загальна площа користування приміщень 1-ого поверху квартири №2, становить 40,20кв.м.. Провести між [PERSON] та [PERSON], [PERSON]поділ горища житлового будинку по вул.Софіївка № 42 в м.Івано - Франківську відповідно до варіанту судової будівельно -технічної експертизи виділивши [PERSON]: як власнику квартири № 1 горище площею 30,52 кв.м над своєю квартирою, при її 42/100 ідеальних частин; як власнику квартири № 3 горище площею 43,40 кв.м над своєю квартирою, при її 29/100 ідеальних частин; [PERSON],[PERSON], як власникам квартири №2 виділити горище площею 36,50 кв.м при її 29/100 ідеальних частин. Зобов'язати [PERSON] та [PERSON], [PERSON] провести перебудовчі ремонтно будівельні-роботи, як власників квартир в будинку в зв'язку з його реальним розподілом , що визначені експертом у висновку судової будівельно-технічної експертизи. Представники відповідачів щодо позову [PERSON] заперечили. Позивач та його представник позов просили задовольнити. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON], [PERSON] підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири №2 (І поверх) по вул.Софіївка, 42 в м.Івано-Франківську, згідно Свідоцтва про право власності від 03.10.2003р., [PERSON] є користувачем (мама власника) даної квартири (а.с.5 т.1). [PERSON] є власником квартири №1 (І поверх) та №3 (так звана мансарда) в цьому ж будинку, згідно договору довічного утримання від 09.02.1995р. та договору купівлі-продажу квартири від 14.09.2010 року (а.с.47-51 т.1). Будинок є в цілому трьохквартирним, дві квартири на І поверсі і одна під дахом будинку (мансарда). Будинок по вул.Софіївка, 42 в м.Івано-Франківську переданий в самоуправління власникам з 10.06.2014р. (а.с.52, т.1). Земельна ділянка під обслуговуванням даного житлового будинку знаходиться: частина (пл.0.0538га)у власності [PERSON], згідно Державного акту на право приватної власності на землю 1995 року (а.с.53-54), інша частина землі не є приватизована іншим власником квартири №2, що підтверджено в судовому засіданні. На час розгляду даної цивільної справи в провадженні суду розглядається адміністративна справа №0907/16758/2012 за позовом [PERSON] до Івано-Франківської міської ради, Управління Держкомзему в місті, т/о [PERSON] про визнання недійсним рішення в частині та визнання недійсним Державного акту на право власності на землю, постанови щодо спору не ухвалено на час ухвалення рішення суду в даній справі. Предметом судового розгляду вже було оскарження зі сторони [PERSON]: договору купівлі-продажу квартири №3 та договору довічного утримання щодо квартири №1 які є власністю [PERSON], зобовязання усунути перешкоди до спільного коридору, сходової клітки та горища (допоміжних приміщень спільної власності власників квартир). Так, рішенням Апеляційного суду Івано-Франківської області від 18.12.2012 року було скасовано рішення Івано-Франківського міського суду від 17.08.2012 року за позовом [PERSON] до [PERSON], виконкому Івано-Франківської міської ради, міського голови, госпрозрахункової групи з питань приватизації державного житлового фонду, [PERSON], [PERSON], [PERSON], позов задоволено частково. Зобовязано [PERSON] усунути перешкоди в користуванні [PERSON] спільним коридором, сходовою кліткою та горищем в спірному будинку, шляхом передачі ключів від зовнішніх дверей до коридору та демонтажем металевої решітки до спільного коридору та горища, в решті вимог відмовлено (а.с.8-12т.1). При цьому судом встановлено обставини, що спільними для трьох квартир є сходова клітка на горище та вхід на сходову клітку. До даного спору будинок перебував у приватній власності, спільній сумісній та спільній частковій власності Як вбачається з матеріалів справи та договору купівлі-продажу (п.2), квартира №3 що знаходиться в мезоніні, є загальною площею 40.6 м.кв., житловою площею 21.7 м.кв., кількість кімнат дві, до загальної площі внесено коридор 8.8 м.кв. та 9.5 м.кв., балкон 0.6 м.кв. (а.с.56-58 т.1). Згідно Плану експлікації (1990 рік) для розрахунку ідеальних долей коридор на І поверсі (№ІІ площею 9.5м.кв.), який веде до мансарди та вниз до підвалу належить по ? до квартири №1 та квартири №3 (а.с.94-101, 103, 104-106 т.1), та коридор площею 8.8 м.кв., що веде до мансарди до квартири №3, тобто до квартир що належать на праві власності [PERSON] Однак в приміщенні мансарди окрім квартири №3 є ще горище, яке не входить до приміщень квартири №3, про що буде зазначено нижче. Станом на 04.02.2014 року Інспекцією ДАБК в Івано-Франківській області позаплановою перевіркою було встановлено, що [PERSON] розпочато реконструкцію квартири [ADDRESS], та складено припис про усунення протягом 13 місяців виявлені порушення шляхом повернення до попереднього стану квартири або реєстрації в Інспекції ДАБК відповідних дозвільних документів (а.с.19 т.1). Відповідно до даного припису, [PERSON] подав Декларацію про початок виконання будівельних робіт по реконструкції квартири №1 та №3, що зареєстрована Інспекцією ДАБК 31.10.2014р. згідно проектної документації затвердженої 21.10.2014р.(119-122 т.1), одержав містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки та сам проект реконструкції (а.с.185-217 т.1). Про можливе врегулювання спору в позасудовому порядку, не досягнуто, між сторонами є тривалий конфлікт. Згідно ухвали суду від 18.11.2014р. у справі за клопотанням позивача була призначена судова будівельно-технічна експертиза. 06.03.2015р. складений висновок №036/БТ-14 судово-експертної фірми «Експо-Фірма» (експерт будівельник [PERSON]А.) (а.с.2-24 т.2), згідно якого визначено, що загальну ідеальну частку до складу будинковолодіння по вул.Софіївка,42 становить: квартира №1 площею 57.95 м.кв. 42/100 ідеальної частки, квартира №2 пл.40.2 м.кв. 29/100 ідеальної частини та квартира 33 пл.40.6 м.кв. - 29/100 ідеальної частини (при цьому суд також встановив, про що вказано вище, що саме дана площа відповідає правовстановлюючим документам власників квартир). Провести реальний розподіл всіх приміщень можна (з врахуванням що до кожної квартири є окремі входи), а саме виділивши власнику квартири №1 [PERSON], що становить 42/100 ідеальних частин будинковолодіння: перший поверх - тамбур літ. «І» пл.1,70кв.м; коридор літ. «II» пл.4,75кв.м. (по 1/2 із спільного користування для квартир №1 і №3); погріб літ. «III» пл.4,40кв.м. (по 1/2 із спільного користування для квартир №1 і №3); коридор літ. 1-1 пл.2,80кв.м; кухня літ. 1-2 пл.9,30кв.м; житлова кімната літ. 1-3 пл. 12,80кв.м; житлова кімната літ. 1-4 пл.22,20кв.м. Загальна площа користування приміщень 1-ого поверху квартири №1 становить 57,95кв.м. [PERSON] як власнику квартири №3, що становить 29/100 ідеальних частин житлового будинку приміщення 2-ого мансардно-горищного поверху, а саме: перший поверх - коридор літ. «II» пл.4,75кв.м; (по 1/2 із спільного користування для квартир №1 і №3 ); погріб літ. «III» пл.4,40кв.м; (по 1/2 із спільного користування для квартир №1 і №3) другий поверх: балкон літ.«VI» пл.0,60кв.м.; коридор літ.3-1 пл.8,80кв.м; житлова кімната літ.3-2 пл. 10,25кв.м; житлова кімната літ.З-З пл. 11,80кв.м. Загальна площа користування приміщень 1- 2-ого поверхів квартири №3, становить 40,60кв.м. [PERSON] та [PERSON], як власникам квартири №2 відповідно виділити частину житлового будинку, що становить 29/100 ідеальних частин житлового будинку, із влаштуванням окремого входу до житлового будинку, а саме: перший поверх - веранда літ. «III» пл.4,60кв.м; кухня літ.2-1 пл. 13,30кв.м; житлова кімната літ.2-2 пл.22,30кв.м. Загальна площа користування приміщень 1-ого поверху квартири №2, становить 40,20кв.м.. Провести між [PERSON] та [PERSON], [PERSON] поділ горища житлового будинку по вул.Софіївка № 42 в м.Івано - Франківську відповідно до варіанту судової будівельно - технічної експертизи, виділивши [PERSON], як власнику квартири № 1: горище площею 30,52 кв.м над своєю квартирою, при її 42/100 ідеальних частин; [PERSON]. як власнику квартири № 3: горище площею 43,40 кв.м над своєю квартирою, при її 29/100 ідеальних частин; [PERSON], [PERSON], як власникам квартири №2 виділити горище площею 36,50 кв.м при її 29/100 ідеальних частин (на а.с.16 т.2 зазначено що спільне горище складається з трьох частин дві частини по двох сторонах квартири №3 та одна суцільна частина навпроти квартири №3 та над квартирою №2). Зобов'язати [PERSON]та [PERSON], [PERSON] провести перебудовчі ремонтно будівельні-роботи, як власників квартир в будинку в зв'язку з його реальним розподілом , що визначені експертом у висновку судової будівельно-технічної експертизи. Відповідно до розрахунку ідеальних часток, право власності в трьохквартирному житловому будинку є: щодо трьох квартир безспірним та встановленим правовстановлюючими документами, та відповідає ідеальним часткам визначеним експертизою, при цьому хоча спір щодо цього відсутній, суд вважає що вимоги в цій частині щодо визначення ідеальних часток в будинку на кожну квартиру не суперечить диспозитивності сторони позивача та підлягає до задоволення. При цьому обидва коридори на І та ІІ поверхах та підвал (про що вказано вище) перебували у спільній частковій власності осіб, які є власниками квартири №1 та квартири №3, а на сьогоднішній час це є один і той самий власник цих квартир [PERSON], тому і з цих підстав також доцільно було визначити ідеальні частки будинковолодіння. Однак позивачем не вірно предявляється вимога до [PERSON], яка не є власником квартири, а тільки мешканцем, тому вимоги підлягають до задоволення в частині відповідача [PERSON] Щодо горища, яке перебуває у спільній сумісній власності трьох власників: квартир №1, 3 [PERSON] та власника №1 [PERSON], то за висновком експертизи такий реальний поділ спільної сумісної власності також провести можна. Як слідує зі ст..368, 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Отже, зважаючи на конфліктні відносини співпроживання двох власників трьох квартир будинковолодіння, та неможливість користування спільно горищем як майном спільної сумісної власності, суд прийшов до висновку про часткове задоволення вимог позивача щодо проведення між [PERSON] та [PERSON] поділ горища житлового будинку по вул.Софіївка № 42 в м.Івано - Франківську відповідно до варіанту судової будівельно - технічної експертизи, а саме виділивши [PERSON], як власнику квартири № 1: горище площею 30,52 кв.м над своєю квартирою, при її 42/100 ідеальних частин; [PERSON]. як власнику квартири № 3: горище площею 43,40 кв.м над своєю квартирою, при її 29/100 ідеальних частин (при цьому частка горища [PERSON] є значно меншою до його частки прав власності на квартири №1,3); а [PERSON], як власнику квартири №2 виділити горище площею 36,50 кв.м при її 29/100 ідеальних частин будинковолодіння. Щодо вимог до [PERSON] слід відмовити, так як вона не є власником квартири №2. Не підлягає до задоволення вимога позивача щодо зобов'язання [PERSON] та [PERSON], [PERSON] провести перебудовчі ремонтно будівельні-роботи, як власників квартир в будинку в зв'язку з його реальним розподілом , що визначені експертом у висновку судової будівельно-технічної експертизи, дана вимога є передчасною. Проведення таких робіт є можливим в подальшому різними варіантами, в тому числі можливе для узгодження сторін і по варіанту визначеному експертизою. Позовна вимога позивача до відповідачів в частині зобовязати їх не чинити перешкоди в користуванні його приміщеннями в будинку також підлягає до задоволення, так як судом встановлено що такі перешкоди є наявними, однак зобовязання замурувати влаштований відповідачами дверний проріз до коридору квартири №3, то дана вимогами до задоволення не підлягає, оскільки саме даним рішенням проведено реальний розподіл будинковолодіння, після набрання чинності якого, такі дії щодо тих чи інших робіт будуть вчиняти власники самостійно щодо своїх визначених часток. Ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом та ст.61 цього Кодексу. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ст..212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності. Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обовязок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому зсіданні дослідити кожен доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів (п.27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції»). Пленум Верховного Суду України у п.11 постанови від 18.12.2009 р. №11 «Про судове рішення у цивільній справі» розяснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів. За вимогами ст..88 ЦПК України понесені стороною витрати підлягають розподілу судом у відповідності до частини задоволення вимог, а тому з відповідача [PERSON] слід стягнути судовий збір в сумі 3654 грн. (щодо судового збору в сумі 243.6 грн. та 243.6 грн. відмовити), витрати на проведення експертизи в сумі 4000грн. На підставі вищевикладеного, статтей 368, 369, 372 ЦК України,

Outcome: partial