Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-25 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися в суд з позовом Органу опіки та піклування Ківерцівської районної державної адміністрації Волинської області про повернення відібраної дитини батькам. Позовні вимоги мотивують тим, що на підставі рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 22.09.2010 року у них було відібрано неповнолітнього сина [PERSON] без позбавлення батьківських прав. Підставою відібрання дитини було те, що вони є глухонімими батьками, і через неможливість спілкування з сином не могли впливати на його негативну поведінку. Неповнолітній [PERSON] був направлений до Люблинецької ЗОШ І-ІІІ ступенів для дітей сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, де навчався до 01.03.2013 року. У свою чергу вони не припиняли турбуватися про сина, відвідували його у навчальному закладі, отримували дозволи на приїзд дитини додому на вихідні та на канікули. За скоєння крадіжки [PERSON] було засуджено на 3 роки позбавлення волі, і на підставі ЗУ «Про амністію у 2014 році» 03.07.2014 року був звільнений з місць позбавлення волі. Враховуючи, що [PERSON] не був повернутий до Люблинецької ЗОШ І-ІІІ ступенів для дітей сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, оскільки в установі відбуття покарань здобув повну загальну середню освіту, і після звільнення прибув на проживання до них, тому просять повернути [PERSON] на виховання батькам. Позивачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, подали до суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримують та просять розгляд справи проводити без їх участі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про визнання заявленого позову та розгляд справи без його участі. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з цим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши обставини справи та надані докази, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 170 СК України, суд може постановити рішення про повернення дитини батькам за їх заявою, якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками. Судом встановлено, що рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 22.09.2010 року, яке набрало законної сили, було задоволено позов Органу опіки та піклування Ківерцівської РДА та відібрано у батьків [PERSON] та [PERSON] їх неповнолітню дитину, [PERSON], [INFO], та передано її органу опіки для подальшого влаштування. Батьківських прав позивачів позбавлено не було /а.с. 4-5/. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, які встановлені судовим рішенням, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. Згідно обставин встановлених вищезгаданим рішенням суду, причиною відібрання дитини було те, що [PERSON] та [PERSON] є глухонімими батьками, і через неможливість спілкування з сином не могли впливати на його негативну поведінку. Як вбачається з матеріалів справи, зокрема вироку Ківерцівського районного суду Волинської області від 13.12.2012 року, довідки Ковельської виховної колонії ЗОШ № 14 м. Ковеля та пояснень викладених у позовній заяві, [PERSON] відбував покарання у виді позбавлення волі, в установі відбування покарань здобув повну загальну середню освіту, і після звільнення з місць позбавлення волі на підставі ЗУ «Про амністію у 2014 році» повернувся проживати до своїх батьків [PERSON] та [PERSON] в [ADDRESS] /а.с. 2, 7-12/. Згідно акту обстеження житлово-побутових умов проживання [PERSON] в [ADDRESS], умови проживання сім'ї є належними і стосунки в сім'ї доброзичливі, тому за результатами бесіди комісією був зроблений висновок про доцільність повернення дитини батькам /а.с. 13/. Відповідно до характеристик з місця проживання [PERSON] та [PERSON], останні за час проживання на території Цуманської селищної ради ківерцівського району Волинської області зарекомендували себе з позитивної сторони /а.с. 21/. Згідно ст. 11 ЗУ «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. З огляду на викладене, суд вважає, що на даний час відсутні причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, тому відібрану дитину [PERSON] слід повернути на виховання батькам [PERSON] та [PERSON] На підставі ст. 170 СК України, ст.ст. 11, 14 ЗУ «Про охорону дитинства», ст.ст. 9, 12 Конвенції про права дитини ООН від 20.11.1989 року,

Outcome: approved