Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-03 00:00:00

Адвокат Воронкін В.А. звернувся з позовом в інтересах [PERSON] до Старобільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про стягнення недоотриманої суми пенсії, набутої в порядку спадкування за законом. В обґрунтування свого позову посилається на те, що [INFO] померла мати позивачки - [PERSON] , [INFO] . Померла мати за життя перебувала на обліку як отримувач пенсії у Старобільському об`єднаному управлінню Пенсійного фонду України Луганської області. Рішенням Новоайдарського районного суду Луганської області від 02.09.2019 року за [PERSON] визнано право власності на спадкове майно, як спадкоємця першої черги після померлої матері недоотриманої пенсії за період з 01.03.2016 року по 30.10.2018 року в розмірі 53128 грн. 14 коп. 21 квітня 2020 року позивачка звернулася до відповідача з заявою про виплату всієї суми недоотриманої пенсії, оскільки за рішенням суду вона отримала лише 40699 грн. 63 коп. У відповідь на звернення було надано лист від 05.05.2020 року № 93/Г-14, в якому повідомили, що оскільки вона звернулася до них 21.11.2019 року, то сума недоотриманої пенсії склала 40699 грн. 63 коп. за період з 21.11.2016 року по 30.10.2018 рік. Відповідачем за рішенням Новоайдарського районного суду Луганської області від 02.09.2019 року було не виплачено 12428 грн. 51 коп. Просить суд стягнути зі Старобільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області на користь [PERSON] грошові кошти у сумі 12428 грн. 51 коп.. У судове засідання позивач, представник позивача [PERSON] не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі та без участі позивача [PERSON] . Позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. У судове засідання представник відповідача Старобільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області не з`явився, за невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлявся. Від начальника управління Касяненко Н. надійшов відзив, в якому управління просить відмовити в задоволені позовних вимог. Суд, розглянувши вимоги, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла матір позивачки [PERSON] - [PERSON] , [INFO] (а.с. 8). Листом Старобільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області від 05.05.2020 № 93/Г-14 позивачці [PERSON] повідомлено, що станом на 30.08.2019 року сума недоотриманої пенсії [PERSON] складала 53128 грн. 14 коп. Оскільки вона звернулася з заявою про виплату недоотриманої пенсії 21.11.2019 року то сума недоотриманої пенсії змінилася в залежності від дати звернення, а саме за три роки до дня звернення, яка склала 40699,63 грн. за період з 21.11.2016 року по 30.10.2018 рік. На зазначену суму сформовано разове доручення 21.02.2020 року та передано на поштове відділення смт. Новоайдар, виплата по якому проведено 25.02.20 року, про що свідчить особистий підпис у талоні до разового доручення № 909270143388/51. (а.с. 10) Рішенням Новоайдарського районного суду Луганської області від 02.09.2019 року задоволено позов [PERSON] в інтересах [PERSON] до Військово-цивільної адміністрації сіл Трьохізбенка, Кряківка, Лобочеве, Лопаскине та Оріхове-Донецьке, третя особа: Старобільське об`єднане управління Пенсійного фонду України у Луганській області про визнання права власності на недоотриману пенсію в порядку спадкування за законом задоволено, визнано за [PERSON] , [INFO] , ідн. [NUMBER] право власності на спадкове майно, як спадкоємця першої черги після померлої [PERSON] недоотриманої пенсії за період з 01.03.2016 року по 30.10.2018 року в розмірі 53 128, 14 грн. (а.с. 12). На підставі ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи (а тому і органи та посадові особи пенсійного фонду України, як органи виконавчої влади, до яких відноситься і відповідач) зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно із ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. На підставі ст. 8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг. Статтею 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. Згідно із ч. 1 ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», сума пенсії, яка належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині 2 статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи ні. Частиною другою статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що члени сім`ї, зазначені в частині 1 цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. На підставі ч. 3 ст. ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. Цивільним кодексом України регулюються правовідносини у сфері спадкування. Відповідно до частини першої статті 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною першою статті 1218 Цивільного кодексу України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно із частиною першою статті 1227 Цивільного кодексу України, суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Статтею 91 Закону України «Про пенсійне забезпечення визначено, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003). Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. При цьому, під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам. Аналізуючи зазначені положення законодавства, суд вважає, що у даних спірних правовідносинах застосуванню підлягає саме стаття 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», як така, що регулює правовідносини, які виникли після смерті пенсіонера та після визнання певної суми недоотриманої пенсії спадщиною. Натомість стаття 46 зазначеного Закону подібних вказівок не містить та, вона призначена для реалізації свого права на отримання пенсії саме особою, яка безпосередньо отримує пенсію. Також положення зазначеної статті застосовуються лише у випадку встановлення власної вини пенсіонера, що полягає у недоотриманні пенсії. Втім наявність або відсутність вини не може бути інкримінованою лише за судженням установи пенсійного фонду. Суд вважає, що у даному конкретному випадку належним способом захисту його порушених прав буде зобов`язання відповідача виплатити позивачу залишок недоотриманої пенсії, яка залишилась після смерті її матері та увійшла до складу спадщини. Відповідно до Листа Старобільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області від 05.05.2020 № 93/Г-14 [PERSON] відповідно до разового доручення № 909270143388/51 було виплачено 40 699, 63 грн. Залишок недоотриманої частини пенсії складає у розмірі 12 428, 51 грн.( 53128,14 грн. - 40 699,63 грн.) Таким чином, враховуючи положення статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які підлягають застосуванню в контексті цієї справи, суд вважає доцільним стягнути з відповідача залишок недоотриманої пенсії у розмірі 12 428, 51 грн, яка входить до складу спадщини, на підставі рішення Новоайдарського районного суду Луганської області від 02.09.2019 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved