Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-03 00:00:00

Адвокат Тірська Марія Григорівна в інтересах [PERSON] звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що позивач є власником житлового приміщення, розташованого за адресою: [ADDRESS] , яку придбав у [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу квартири від 07.02.2020 року. У вищезазначеній квартирі залишився зареєстрованим відповідач [PERSON] , реєстрація якого була здійснена колишнім власником. Відповідач з реєстраційного обліку не знявся. Наявність реєстрації відповідача у квартирі порушує права та інтереси позивача, як власника квартири. Просила визнати відповідача [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS] . Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, в якій підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Представник позивача адвокат Тірська М.Г. в судове засідання не з`явилася. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час і місце судового засідання справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутність не надходило. Своїм правом на подачу відзиву не скористався. 04.06.2020 року Сєвєродонецьким міським судом Луганської області було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно з ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основних свобод людини, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Частиною 1 статті 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. В силу ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з правовою позицією Постанови Верховного суду України від 16.01.2012 року по справі №6-57цс11 за позовом про усунення перешкод у користуванні власністю у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши разом з тим одну з таких вимог: про позбавлення права власності на житлове приміщення; про позбавлення права користування житловим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. В судовому засіданні встановлено, що квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] , на праві приватної власності належить [PERSON] , що підтверджується копією договору купівлі-продажу квартири від 07.02.2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Луганської області Малаховою О.О., в реєстрі №128, та копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 07.02.2020 року №199424496. Згідно з п. 4.2. вищевказаного договору купівлі-продажу квартири продавець [PERSON] зобов`язана знятися з реєстрації, зняти з реєстрації всіх зареєстрованих осіб та звільнити квартиру до 13.02.2020 року. Відповідно до копії домової книги для реєстрації громадян, що проживають за адресою: [ADDRESS] , з 27.09.2002 року зареєстрований у спірному житловому приміщенні [PERSON] , [INFO] . В судовому засіданні було встановлено, що в порушення умов п. 4.2. вказаного договору відповідач не був знятий відповідач з реєстрації в строк до 13.02.2020 року. Оскільки [PERSON] перестала бути власником спірної квартири, то, відповідно, [PERSON] , як член її родини, втратив право користування цією квартирою. Суд враховує відсутність у [PERSON] будь-яких договірних відносин з новим власником спірної квартири щодо права користування нею. Відповідач не є членом сім`ї власника квартири [PERSON] , а його право користування спірною квартирою було похідним від прав колишнього власника [PERSON] , яка продала спірну квартиру позивачу. З урахуванням положень ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час. Зазначений висновок відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом України у постановах від 05.11.2014 року у справі №6-158цс14, від 16.11.2016 року у справі №6-709цс16. Таким чином, реєстрація відповідача у квартирі за адресою: [ADDRESS] , яка належить [PERSON] на праві приватної власності, створює перешкоди у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки у зазначеному випадку саме такий спосіб захисту дає можливість реального усунення порушення права власності. Згідно із ч. 1, 3 ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати по оплаті судового збору у сумі 840 грн. 80 коп.

Outcome: approved