Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-12 00:00:00

[PERSON] міський центр зайнятості звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], про стягнення безпідставно отриманої допомоги, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 24 грудня 2015 року відповідач звернувся до [PERSON] міського центру зайнятості з заявою про надання йому статусу безробітного та призначення допомоги по безробіттю. В даній заяві [PERSON] зазначив, що через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, у тому числі не забезпечує себе роботою самостійно. Статус безробітного відповідачу було надано 24 грудня 2015 року. За результатами звірки з ДРЗДСС було виявлено, що [PERSON] у період перебування на обліку у [PERSON] міському центрі зайнятості як безробітний, працював та отримував дохід у ТОВ «Нова Пошта». Таким чином відповідач перебував на обліку у [PERSON] міському центрі зайнятості з 24 грудня 2015 року по 28 січня 2016 року. Допомогу по безробіттю отримував з 31 грудня 2015 року по 27 січня 2016 року. Позивачем було зроблено запит до ТОВ «Нова Пошта» з метою підтвердження інформації щодо працевлаштування відповідача на вказаному підприємстві. Відповідно отриманої відповіді з ТОВ «Нова Пошта» слідує, що [PERSON] працював вантажником згідно договору підряду. Отже, в період перебування на обліку в центрі зайнятості [PERSON] працював та отримував дохід, у звязку з чим права на отримання допомоги по безробіттю не мав, але в порушення вимог чинного законодавства факт зайнятості приховав, а відтак не повідомив службу зайнятості про обставини, що впливають на умови виплати допомоги по безробіттю. На підставі вищевказаного було складено акт розслідування страхових випадків та обгрунтованості виплат матеріального забезпечення від 24.03.2016р. № 60, яким підтверджено факт зайнятості [PERSON] у період його перебування на обліку в [PERSON] міському центрі зайнятості та отримання матеріальної допомоги по безробіттю. Комісією з розслідування страхових випадків та з питань обґрунтованості виплат матеріального забезпечення [PERSON] міського центру зайнятості було проведено засідання стосовно працевлаштування та отримання доходу [PERSON] у ТОВ «Нова Пошта» в період перебування на обліку у центрі зайнятості та отримання допомоги по безробіттю, що оформлено Протоколом від 28.03.2016р. № 6. За результатами розслідування, комісією було вирішено стягнути з [PERSON] незаконно отриману допомогу по безробіттю за період з 31 грудня 2015 року по 27 січня 2016 року у загальній сумі 995,71 гривень. У зв'язку з вищезазначеним, [PERSON] міським центром зайнятості було прийнято рішення - наказ від 28.03.2015р. № 6 «Про повернення коштів особою». 29 березня 2016 року [PERSON] було надіслано копію наказу від 28.03.2016 р. № 6 «Про повернення коштів особою» та претензію, в якій їй було запропоновано протягом 15 днів в добровільному порядку відшкодувати всю суму незаконно отриманої допомоги по безробіттю. Станом на 20 січня 2017 року допомога по безробіттю у сумі 995,71 гривень [PERSON] не відшкодована, у звязку з чим позивач змушений звернутися до суду з позовною заявою та просить суд стягнути з відповідача безпідставно отримане матеріальне забезпечення на випадок безробіття в період з 31 грудня 2015 року по 27 січня 2016 року у сумі 995,71 гривень. Представник позивача [PERSON] міського центру зайнятості в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду повідомлявся належним чином, проте до суду надав заяву, про розгляду справи за його відсутності, в якій наполягав на заявлених позовних вимогах, просив їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, проте надав суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, при цьому вказав, що позивні вимоги визнає повністю та не заперечує проти їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов [PERSON] міського центру зайнятості до [PERSON], про стягнення безпідставно отриманої допомоги підлягає задоволенню. Так у ході судового засідання з достовірністю було встановлено, що: 24 грудня 2015 року [PERSON] звернувся до [PERSON] міського центру зайнятості з заявами про надання йому статусу безробітного та призначення допомоги по безробіттю, в яких зазначив, що через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, у тому числі не забезпечує себе роботою самостійно. У звязку з чим, 24 грудня 2015 року [PERSON] було надано статус безробітного. Згідно акту розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення [PERSON] міського центру зайнятості № 60 від 24 березня 2016 року слідує, що центром було проведено звірку з Державним реєстром загальнообовязкового державного соціального страхування під час якої було виявлено, що [PERSON] у період перебування на обліку у [PERSON] міському центрі зайнятості як безробітний, працював та отримував дохід у ТОВ «Нова Пошта». Відповідно договору підряду № НП-00004576 від 06 листопада 2015 року, актів приймання-передачі виконаних робіт до вказаного договору № НП-00000001/705, № НП-00000012/533, № НП-00000011/1635 слідує, що [PERSON] працював вантажником у ТОВ «Нова Пошта» згідно зазначеного договору підряду. Відповідно до протоколу засідання комісії з розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення [PERSON] міського центру зайнятості № 6 від 28 березня 2016 року слідує, що було проведено засідання стосовно працевлаштування та отримання доходу [PERSON] у ТОВ «Нова Пошта» в період перебування на обліку у центрі зайнятості та отримання допомоги по безробіттю. За результатами розслідування, комісією було вирішено стягнути з [PERSON] незаконно отриману допомогу по безробіттю за період з 31 грудня 2015 року по 27 січня 2016 року у загальній сумі 995,71 гривень. Згідно наказу [PERSON] міського центру зайнятості № 6 від 28 березня 2016 року слідує, що було прийнято рішення щодо здійснення розрахунку суми матеріального забезпечення на випадок безробіття, отриманих [PERSON], яка підлягає відшкодуванню за період з 31 грудня 2015 року по 27 січня 2016 року, а також забезпечити його повернення. Відповідно до розрахунку матеріальних виплат, що підлягають відшкодуванню, у звязку з отриманням їх на підставі неправдивих відомостей [PERSON] міського центру зайнятості встановлено, що [PERSON] отримано допомогу за період з 31 грудня 2015 року по 31 грудня 2015 року у розмірі 35,56 гривень, з 01 січня 2016 року по 10 січня 2016 року у розмірі 355,61 гривень, з 11 січня 2016 року по 27 січня 2016 року у розмірі 604,54 гривень, а всього 995,71 гривень. 29 березня 2016 року [PERSON] міським центром зайнятості за № 06-19/746 [PERSON] було надіслано претензію разом із копію наказу від 28.03.2016 р. № 6 «Про повернення коштів особою» в якій їй було запропоновано протягом 15 днів в добровільному порядку відшкодувати всю суму незаконно отриманої допомоги по безробіттю. Однак, станом на 20 січня 2017 року допомога по безробіттю у сумі 995,71 гривень [PERSON] не відшкодована. При вирішенні даного спору суд виходить з наступного: Статтею 60 ЦПК України, визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 8 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» Фонд загальнообовязкового державного соціального страхування України на випадок безробіття створюється для управління страхуванням на випадок безробіття, акумуляції страхових внесків, контролю за використанням коштів, виплати забезпечення та надання соціальних послуг, здійснення інших функцій згідно із законом і статутом Фонду. Відповідно до ч.2 та ч.3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» передбачено, що застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Виходячи з зазначеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] міського центру зайнятості знайшли своє підтвердження у ході судового розгляду справи і підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved