Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-24 00:00:00

[PERSON], як особа в сім'ї, якої проживала [PERSON], [INFO] звернулась до суду з позовом про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно її малолітньої дитини [PERSON], [INFO] та визначення місця проживання дитини до усиновлення з нею за її адресою, обґрунтовуючи позов тим, що відповідач, всупереч вимогам ст.ст.150, 155 СК України, ухиляється від виконання обов'язків по утриманню та вихованню малолітньої доньки - [PERSON], [INFO], внаслідок чого остання була поміщена до Чернігівського центру соціально-психологічної реабілітації дітей, а в період з 28.08.2015 р. по 12.11.2015 р. проживала в їхній сім'ї. На даний час, дитина проживає в сім'ї [PERSON], на підставі довіреності від матері [PERSON]. В судовому засіданні [PERSON] позов підтримала, з підстав зазначених в ньому. З приводу предмету позову, підтвердила, що [PERSON] з 28.08.2015 р. по 12.11.2015 р. проживала в їхній сім'ї, навчалась в 27 школі в м.Чернігові. За час проживання в їхній сім'ї дитина окріпла фізично, духовно, морально. Дитині подобалось в їхній сім'ї. Однак, в подальшому дитину у них було відібрано, наразі вона проживає у [PERSON], на підставі незрозумілої довіреності. В судовому засіданні [PERSON], як представник відповідача та третя особа заперечила проти позову, з підстав подання позову не суб'єктом звернення до суду, передбаченим ст. 165 СК України. З приводу предмету позову, пояснила, що на даний час [PERSON] проживає в її сім'ї і вона бажає встановити опіку, як бабуся. Вказує, що відсутнє підтвердження, що її син є батьком дитини з юридичної точки зору, так як в свідоцтві про народження батько записаний зі слів матері. В той же час, у неї відсутні сумніви в тому, що вона є біологічною бабусею. Саме на підставі родинних відносин, а не на підставі проходження навчання, як опікуна, вона може стати опікуном над дитиною. В судовому засіданні представник Ріпкинської районної державної адміністрації Чернігівської області Савенко В.О. та представник Ріпкинського районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Сидоренко Л.В., не заперечуючи доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно дитини, просили в позові відмовити, так як в сім'ї [PERSON] дитина вже не проживає, тобто остання не є особою, яка, в розумінні ст. 165 СК України, має право на звернення з позовом до суду про позбавлення батьківських прав. Вислухавши пояснення позивачки [PERSON], [PERSON], як представника відповідачки та третьої особи, представника Ріпкинської районної державної адміністрації Чернігівської області Савенко В.О., представника Ріпкинського районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Сидоренко Л.В., показання свідка [PERSON], яка показала, що вона була класним керівником учениці 5-а класу загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 27 [PERSON], яка за період навчання в школі та проживання в сім'ї [PERSON], окріпла фізично, духовно, морально, підвищився рівень її знань, вивчивши дану справу та справу № 743/952/15-ц за позовом органу опіки та піклування в особі Губицької сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області до [PERSON], про позбавлення батьківських прав, прослухавши надані позивачкою аудіозаписи, суд приходить до такого висновку. Судом встановлено, що [PERSON] є матір'ю малолітньої [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про її народження, а Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 СК України вбачається, відомості про батька «[PERSON]» вказані зі слів матері [PERSON]. Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобов'язані: - виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; - піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; - забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; - поважати дитину. Вказаною статтею передбачено, що передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Згідно п. 2 ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. В той же час, ст. 165 СК України передбачає, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають: - один з батьків; - опікун, піклувальник; - особа, в сім'ї якої проживає дитина; - заклад охорони здоров'я; - навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває; - орган опіки та піклування; - прокурор; - сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Тобто ст. 165 СК України надає що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав особі, в сім'ї якої проживає дитина, на час звернення до суду, а не проживала в минулому часі. Судом встановлено та визнається сторонами, що [PERSON], [INFO], на підставі наказу служби у справах дітей Ріпкинської районної державної адміністрації від 28 серпня 2015 р. «Про тимчасове влаштування [PERSON], [INFO].», тимчасова була влаштована в сім'ю [PERSON], яка перебуває на обліку служби у справах дітей Деснянської у м. Чернігові ради, як кандидат в опікуни та перебувала в указаній сім'ї з 28.08.2015 р. по 12.11.2015 р.р.. Судом встановлено, що на даний час [PERSON], [INFO] перебуває в сім'ї [PERSON], на підставі довіреності від 01.12.2015 р., виданої [PERSON]. Суд не вдається до оцінки правомірності перебування дитини в даній сім'ї, так як це виходить за межі предмету спору. Таким чином, в розумінні ст. 165 СК України, [PERSON], як особа, в сім'ї якої проживала дитина не має права на подачу позову про позбавлення батьківських прав, тобто не є належним позивачем по справі. Виходячи з наведено, з цих підстав слід відмовити в позові [PERSON] до [PERSON] в частині позбавлення батьківських прав. Крім того, в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] в частині визначення місце проживання дитини до усиновлення слід відмовити, оскільки ст.ст. 160, 161 СК України надають право визначати місце проживання дитини батькам, а в разі відсутності такої згоди спір вирішується органом опіки та піклування або судом, тобто законодавець не надає особам, в сім'ї, якої проживала дитина права вимагати в судовому порядку визначення місця проживання дитини з ними. Слід зауважити, що судом, на підставі ч. 3 ст. 45 ЦПК України, ст. 19 СК України, залучався орган опіки і піклування Губицької сільської ради Чернігівської області для дачі висновку щодо доцільності позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно її малолітньої дитини [PERSON], [INFO], який не надав суду висновок з причини не проживання дитини на території сільської ради. Суд, в разі пред'явлення позову не належним позивачем, не дає оцінки обставинам розв'язуваного спору, тому є недоцільним залучення належного органу опіки і піклування (в даному випадку Новозаводської районного у м.Чернігові ради) для дачі письмового висновку щодо розв'язуваного спору, ініційованого неналежним суб'єктом.

Outcome: dismissed