Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-14 00:00:00

Адвокат [PERSON] в інтересах [PERSON] звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог, посилається на те, що відповідач є наймачем житлового приміщення, розташованого за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Менделєєва, б. 43, кв. 60. Згідно з умовами ст. 64 ЖК України, відповідач [PERSON] користується нарівні з наймачем усіма правами і несе обовязки, що випливають з договору найму жилого приміщення, оскільки є членом сімї наймача та проживає за вищевказаною адресою. З 2015 року відповідач [PERSON] не проживає за місцем реєстрації. Наявність реєстрації відповідача у квартирі порушує права та інтереси позивача, оскільки створює перешкоди у здійсненні нею права користування та розпоряджання майном. Оскільки відповідач відсутня за місцем реєстрації більше ніж шість місяців, позивач вважає її такою, що втратила право користування вказаною квартирою. [PERSON] в інтересах [PERSON] звернулася з цим позовом до суду і просить визнати відповідача [PERSON] такою, що втратила користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Менделєєва, б. 43, кв. 60.\~ Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, до початку розгляду справи до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити.. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявилася, до початку розгляду справи до суду надала заяву про розгляд справи за її та позивача відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про день, час і місце судового засідання справи повідомлялась належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Причини неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності не надходило. Своїм правом на подачу відзиву не скористалася. Представник позивача [PERSON] у письмовій заяві не заперечувала проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, у звязку з чим судом 15.01.2019 року на підставі ст.ст. 280, 281 ЦПК України було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. Частиною 1 ст. 71 ЖК України передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Статтею 72 ЖК України встановлено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. В силу положень ст. 163 ЖК України у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. Тимчасова відсутність наймача та членів його сімї не звільняє їх від виконання обовязків за договором найму жилого приміщення. Згідно положень ст. 156 ЖК України члени сімї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Члени сімї власника будинку (квартири) зобовязані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Повнолітні члени сімї власника зобовязані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту. Спори між власником та членами його сімї про розмір участі в витратах вирішуються в судовому порядку. До членів сімї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сімї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 64 ЖК України до членів сімї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сімї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] є наймачем житлового приміщення, розташованого за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Менделєєва, б. 43, кв. 60, що підтверджується копією ордеру № 444 «п», виданого Виконкомом Сєвєродонецької міської ради від 02 жовтня 1979 року.\~ Відповідно до довідки про склад сімї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 32221 від 03.09.2018 року, виданої відділом адміністративних послуг Центру надання адміністративних послуг у м. Сєвєродонецьку Сєвєродонецької міської ради Луганської області, за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Менделєєва, б. 43, кв. 60, станом на 03.09.2018 року зареєстровані: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO].\~\~\~ Згідно з актом про встановлення факту проживання / не проживання / № 1079 від 06.09.2018 року, затвердженого директором комунального підприємства «Єдиний розрахунковий центр м. Сєвєродонецька», за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Менделєєва, б. 43, кв. 60, фактично проживають [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], окрім вказаних осіб з 2015 року по теперішній час ніхто не проживає. З листа Управління житлово-комунального господарства Сєвєродонецької міської ради Луганської області № 108 від 30 листопада 2018 року вбачається, що квартира за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Менделєєва, б. 43, кв. 60, станом на 30.11.2018 року не приватизована. Згідно із копією посвідки на проживання на території Російської Федерації серії ВУ № 0230907, [PERSON], [INFO], зареєстрована на території Російської Федерації з 07.12.2017 року. Частиною 2 статті 107 ЖК України передбачено, що у разі вибуття наймача та членів його сімї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сімя, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сімї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Застосовуючи вказану норму матеріального права, суд враховує розяснення, надані Пленумом Верховного Суду України у пункті 11 постанови «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» № 2 від 12.04.1985 року. Зокрема, в тій частині, що на ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресовка кореспонденції, утворення сімї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо). Оскільки відповідач перестала проживати у спірній квартирі з 2015 року, то, відповідно, вона втратила право користуватися спірною квартирою. Таким чином, реєстрація відповідача за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Менделєєва, б. 43, кв. 60, наймачем якої є позивач, створює перешкоди у здійсненні нею права користування та розпорядження житловим приміщенням, оскільки вона змушена сплачувати комунальні послуги за зареєстрованого відповідача. Суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки відповідач не проживає в спірній квартирі без поважних причин понад шість місяців і не приймає участі в витратах по утриманню і оплаті комунальних послуг житлового приміщення, а отже втратив інтерес до вказаного житлового приміщення. На підставі викладеного,

Outcome: approved