Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-17 00:00:00

[PERSON] просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON] [INFO] . В обгрунтування позову вказує, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків, свідомо нехтує ними, матеріальної допомоги не надає. Навіть після попередження суду не змінив свого ставлення до виховання та утримання доньки. Позивач, представник третьої особи просили розглянути справу за їхньої відсутності (а.с. 48, 25). Відповідач про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином за зареєстрованим місцем проживання (перебування) (а.с. 17), однак на пошту за отриманням судових повісток, копії позовної заяви з доданими до неї документами і в судове засідання не з`явився (а.с. 40, 41, 46, 47), причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву та заяви про розгляд справи за його відсутності не надав, поважності неявки не убачається. Судом встановлені обставини і визначені відповідні до них правовідносини. Відповідач та позивач [PERSON] та [PERSON] є батьками дитини: [PERSON] [INFO] (а.с. 7). Дитина проживає разом з матір`ю (а.с. 13). Шлюб між сторонами розірваний. За рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 22.12.2017р. було відмовлено у позбавленні батьківських прав відповідача відносно дитини [PERSON] , при цьому його було попереджено про необхідність змінити ставлення до виховання доньки, виконуючи в подальшому обов`язки щодо виховання та утримання дитини, передбачені сімейним законодавством, а також було покладено на Нововодолазьку районну державну адміністрацію Харківської області, як орган опіки та піклування, контроль за виконанням відповідачем батьківських обов`язків (а.с. 8, 9). У своєму листі від 29.03.2019р. начальник служби у справах дітей Нововодолазької районної державної адміністрації Харківської області повідомив, що в ході проведеної роботи на виконання вищевказаного рішення було встановлено, що позивач проживає з малолітньою донькою [PERSON] в [ADDRESS] , у будинку, який належить її матері. Зі слів сусідів батько дитини [PERSON] за вищевказаною адресою не зареєстрований та не проживає з грудня 2015р., ніякої допомоги не надає, участі у вихованні доньки не приймає. Також відповідач має заборгованість по аліментам станом на 01.03.2019р. на утримання дитини - 45256,22грн., а на утримання матері дитини до досягнення нею трирічного віку - 45756,22грн. Вважають, що на даний час відповідач не виконує батьківські обов`язки щодо виховання та утримання доньки, передбачені СК України (а.с. 10). Актом Нововодолазької селищної ради Харківської області від 18.03.2019 року № 236 встановлено, що у домоволодінні за адресою: [ADDRESS] зареєстрована та фактично проживає [PERSON] , [INFO] . Разом з матір`ю в домоволодінні фактично проживає її донька [PERSON] , [INFO] , і знаходиться на повному її утриманні. Батько [PERSON] , [INFO] , за вищевказаною адресою не зареєстрований та фактично не проживає з родиною з грудня 2015 року, допомоги родині не надає. Участі у вихованні доньки не приймає. Це підтверджується свідками-сусідами позивача [PERSON] та [PERSON] (а.с. 13). Згідно до висновку служби у справах дітей Нововодолазької селищної ради Харківської області від 27.06.2019р., визнано доцільним позбавлення відповідача батьківських прав стосовно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Рішення обґрунтовано тим, що [PERSON] мешкає окремо від дитини з грудня 2015р., до дитини не приїжджає, матеріально не підтримує, не виконує свої батьківські обов`язки у вихованні доньки. Згідно з розрахунком заборгованості по аліментам від 04.03.2019р. Балаклійського ВДВС ГТУЮ у Харківській області борг по аліментам за період з 01.05.2018р. по 01.03.2019р. становить 45756,22грн. Згідно з довідкою сімейного лікаря КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Нововодолазької селищної ради дитина [PERSON] перебуває під наглядом сімейного лікарня АЗПСМ, з приводу медичного огляду дитина з`являлась у супроводі матері. У сім`ї позивача та її дитини відсутні ознаки складних життєвих обставин, дитина активна, весела, вага, зріст відповідають віку, одяг відповідає сезону, дитина любить свою маму, зі слів останньої батько дитини не бере участі у вихованні дівчинки, на зв`язок з нею не виходить (акт від 07.05.2019р.). На засідання комісії з питань захисту прав дитини відповідач жодного разу не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про розгляд даного питання, яке розглядалось 23.04.2019р., 29.05.2019р. та 26.06.2019р. (а.с. 12). Частиною 1 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а також здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Статтею 152 СК України закріплено право дитини на належне батьківське виховання. Згідно з ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності , встановленої законом. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України однією з підстав для позбавлення батьківських прав визначено ухилення батьків від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. З огляду на зміст норми закону (п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України), позбавлення батьківських прав може застосовуватися лише тоді, коли батьки не просто не виконують свої обов`язки по вихованню дітей, а й ухиляються від їх виконання, тобто за умови доведення винної поведінки того з батьків, який свідомо нехтує здійсненням своїх обов`язків, передбачених ст. 150 СК України. У п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» дано роз'яснення про те, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Тому, виходячи із змісту вищезазначених вимог закону, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони свідомо не піклуються про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, хоча мають реальну можливість для цього. З матеріалів справи вбачається, що донька проживає з позивачем і знаходиться на повному її утриманні, відповідач з грудня 2015 року з родиною не проживає, допомоги не надає, участі у вихованні доньки не приймає, тричі викликався на засідання комісії з питань захисту прав дитини, однак жодного разу не з`явився. При цьому, будучі попередженим про необхідність змінити ставлення до виховання доньки, згідно рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 22.12.2017р., відповідач жодних висновків для себе не зробив, ніяких дій, спрямованих на цю зміну не вчинив, ставлення до виконання батьківських обов`язків не змінив, натомість аліменти не сплачує, про що свідчить наявна заборгованість по їх сплаті. Все це свідчить про те, що відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, тобто взагалі не виявляє бажання до виховання та утримання доньки, піклування про неї, протилежного відповідачем не доведено. Доводи позивача про те, що відповідач грошову допомогу у вигляді аліментів дитині не надає, життям доньки не цікавиться, ухиляється від виконання батьківських обов'язків, всі питання щодо виховання доньки вирішуються тільки позивачем самостійно без участі та підтримки з боку відповідача, дитина перебуває на повному її утриманні матеріали справи не спростовують. Водночас, жодного доказу того, що відповідач виконує свої батьківські обов`язки щодо дочки матеріали справи не містять. Таким чином, суд приходить до переконання, що жодного з покладених законом на батьків обов`язків, відповідач не виконує, від їх виконання самоусунувся, життям та здоров`ям доньки не цікавиться, не підтримує зв`язок з дитиною, не спілкується з нею в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не цікавиться її долею, аліменти на утримання дитини не сплачує, не піклується про стан її здоров`я, фізичний та духовний розвиток, не цікавиться її успіхами, тобто відсутня будь - яка участь у вихованні та утриманні дитини протягом тривалого часу. Така поведінка батька дитини є винною та свідчить про свідоме нехтування своїми обов`язками, тому є підставою для позбавлення відповідача батьківських прав, яке відбувається саме в інтересах дитини. Окрім цього, відповідач не позбавлений права, у разі зміни ставлення до своїх обов'язків, щодо виховання доньки звернутися до суду з позовом про поновлення в батьківських правах. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд виходить з принципів судочинства про змагальність судового процесу та ухвалення рішення судом лише на підставі доказів, наданих сторонами. Внаслідок задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved