Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-30 00:00:00

[PERSON] (надалі за текстом - заявник) звернулася до Подільського районного суду м. Києва із заявою про встановлення їй належності правовстановлюючих документів - державного акту серія ХМ №011650 від 7 жовтня 2004 року в частині запису про співвласника, що має 1/2 частку у спільній власності на земельну ділянку площею 0,25 га для обслуговування житлового будинку за адресою: [ADDRESS] та державного акту серія ХМ №011651 від 7 жовтня 2004 року, в частині запису про співвласника, що має 1/2 частку у спільній власності на земельну ділянку площею 0,05 га для ведення особистого селянського господарства за адресою: [ADDRESS] , оскільки при видачі останніх прізвище співвласника земельних ділянок записано як « [PERSON] », замість правильного « [PERSON] ». Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 03.09.2020 року заяву залишено без руху, надано строк для усунення недоліків. 12.11.2020 року до суду надійшла заява про усунення недоліків. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 13.11.2020 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання. Протокольною Ухвалою суду від 08.04.2021 року залучено до участі у справі в якості заінтересованої особи - Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області. Заявник у судовому засіданні підтримала вимоги заяви та просила їх задовольнити. Представник заінтересованої особи - [PERSON]. у судовому засіданні не заперечував щодо задоволення вимог заяви. Інші учасники процесу у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду заяви повідомлені належним чином. Суд, заслухавши думку учасників справи, вивчивши матеріали заяви, зазначає наступне. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Частина 2 ст. 317 Цивільного кодексу України встановлює, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. У відповідності до п. 6 ч. 1 ст.315 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Так, судом встановлено, що відповідно до паспорту громадянина України серія [NUMBER] прізвище заявника [PERSON] - « [PERSON] », на другій сторінці зазначеного паспорту вказано прізвище заявника російською мовою - « [PERSON] » (а.с. 21). Відповідно до Свідоцтва про народження [NUMBER] , яке видано 04.06.1983 року російською мовою, прізвище заявника [PERSON] записано - « [PERSON] » (а.с. 4). Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності заявник є власницею 1/2 садибного житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 24). В свою чергу, згідно державного акту серія ХМ №011650 від 7 жовтня 2004 року в частині запису про співвласника, що має 1/2 частку у спільній власності на земельну ділянку площею 0,25 га для обслуговування житлового будинку за адресою: [ADDRESS] та державного акту серія ХМ №011651 від 7 жовтня 2004 року, в частині запису про співвласника, що має 1/2 частку у спільній власності на земельну ділянку площею 0,05 га для ведення особистого селянського господарства за адресою: [ADDRESS] , прізвище співвласника [PERSON] записано, як « [PERSON] » (а.с. 5-6). Згідно до вимог ч. 1 ст. 76ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Як передбачено ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. У п. 12 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Відповідно до листа Верховного Суду України 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Таким чином, оцінюючи досліджені по справі докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності в їх сукупності, суд доходить висновку, що державний акт серія ХМ №011650 від 7 жовтня 2004 року в частині запису про співвласника, що має 1/2 частку у спільній власності на земельну ділянку площею 0,25 га для обслуговування житлового будинку за адресою: [ADDRESS] та державний акт серія ХМ №011651 від 7 жовтня 2004 року, в частині запису про співвласника, що має 1/2 частку у спільній власності на земельну ділянку площею 0,05 га для ведення особистого селянського господарства за адресою: [ADDRESS] належить - заявнику. При цьому, суд вважає, що заявник позбавлена можливості у позасудовому порядку встановити факт належності правовстановлюючих документів. Дані розбіжності не можуть бути усунуті іншим шляхом, ніж звернення до суду та перешкоджають заявнику в реалізації її права на володіння та користування майном. Отже, факт про встановлення якого просить заявник, має юридичне значення, при цьому, спір про право цивільне - відсутній. Таким чином, суд вважає, що заява про встановлення факту належності правовстановлюючого документу підлягає задоволенню.

Outcome: approved