Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-03 00:00:00

Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» звернулось до суду із позовом до [PERSON] , посилаючись на те, що 18.07.2018 р. відповідач підписала з позивачем в особі територіально відокремленого відділення №10018/074 філії - Сумське обласне управління АТ «Ощадбанк» заяву про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки). Відповідно до пункту 3.1 блоку 3 Заяви про приєднання до Договору визначено, що клієнт шляхом підписання заяви про приєднання беззастережно приєднався до договору в редакції, яка на день підписання цієї заяви на приєднання розміщена на інтернет-сторінці банку, та уклав з банком договір, складовою частиною якого є умови договору банківського рахунку, кредитного договору. На виконання блоку 6 Заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредиту) Банк встановив відповідачу Кредит у сумі 10000 грн., процентна ставка за яким є фіксованою і складає 38 % річних за користування кредитними коштами. Оскільки відповідач взяті на себе зобов`язання не виконує, позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості у розмірі 14706,92 грн., а також понесені судові витрати. 02.01.2020 р. суд відкрив провадження у цій справі та з урахуванням ч. 4 ст. 19 ЦПК України вирішив її розглянути у порядку спрощеного провадження. 02.01.2020 р. на зареєстровану адресу відповідача була направлена копія ухвали про відкриття провадження у справі разом з копією позовної заяви та копіями доданих до неї матеріалів, із пропозицією направити до суду свій відзив на позов (а.с. 45). 08.01.2020 р. відповідач отримала цю ухвалу, проте відзиву на позов в установлений судом строк не подала. Також вона не подавала клопотань про призначення судового засідання або ж розгляд справи за правилами загального позовного провадження (а.с. 47). Розглянувши наявні у справі документи і матеріали, суд встановив наступне. Як було встановлено під час розгляду справи, відповідно до укладеного договору у вигляді заяви про приєднання № 485141419 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) від 18.07.2018 р. відповідачу було встановлено кредит у сумі 10000 грн., процентна ставка за яким є фіксованою і складає 38 % річних за користування кредитними коштами. Однак, відповідачем умови договору не виконуються та станом на 09.12.2019 р. утворилась заборгованість в сумі 14706,92 грн., в т.ч.: заборгованість за основним боргом (кредитом) - 9753,30 грн.; проценти за користування кредитом - 2723,17 грн.; комісія - 227,50 грн.; пеня за несвоєчасне погашення основного боргу та процентів - 1669,26 грн.; 3% річних за несвоєчасне погашення кредиту та процентів - 180,46 грн.; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення кредиту та процентів - 153,23 грн. (а.с. 8-28). Згідно ст.ст. 526, 527, 530 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ст.ст. 550, 624 ЦК України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Проценти на неустойку не нараховуються. Якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Відповідно до ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно зі ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Частиною 1 ст. 1049 ЦК України передбачено обов`язок позичальника повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановлені договором. Таким чином, суд приходить до висновку, що право позивача порушене і підлягає захисту, а тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути суму заборгованості, а також на підставі ст. 141 ЦПК України понесені та документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного та відповідно до ст.ст. 526, 527, 530, 549, 550, 611, 624, 625, 1049ЦК України,

Outcome: approved