Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-19 00:00:00

[PERSON] у серпні 2013 року заявила позов до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», за яким просила визнати відсутність договорів поруки №116958 від 07.05.2007р. та №116958/15282 від 07.05.2007р., визнати відсутність забов'язань та заборгованості щодо забезпечення кредитного договору №11151796001 від 11.02.2009р. та визнати припиненими зобов'язання за договором поручительства №11151796000-П від 07.05.2007 року. Позов мотивовано тим, що відповідач пред'являє позивачу вимоги про виконання зобов'язань по не існуючим договорам та договорам, зобов'язання за якими виконані належним чином. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні на вимогах позову наполягав, надав пояснення, що по суті зводяться до викладеного в ній та письмових поясненнях до позову. Представник відповідача Алейніков Д.В. заперечив проти позову, просив в задоволенні його вимог відмовити за безпідставністю та необґрунтованістю. Судом встановлено таке. 7 травня 2007 року між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено Договір про надання споживчого кредиту та заставу майна №11151796000 на суму 21 386 дол. США. Цього ж дня на забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір поруки №11151796000-П від 07.05.2007 року, за яким остання поручилась за виконання зобов'язань кредитного договору в тому ж обсязі, що і позичальник. Рішенням Київського районного суду м. Сімферополя АР Крим від 14.12.2010р. було задоволено позов «УкрСиббанк», і стягнуто в солідарному порядку з [PERSON] та [PERSON] на користь банку заборгованість за кредитним договором №11151796000 від 07.05.2007 року в сумі 114 568 грн. 60 коп. Дане рішення набуло чинності 09.02.2011 року після того як було залишене без змін Апеляційним судом АР Крим і в наступному виконане в порядку примусового виконання. Разом з тим, зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК). Такі підстави, зокрема, зазначені у статтях 599- 601, 604- 609 ЦК. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК. У зв'язку з цим, відповідачем після винесення судового рішення за кредитним договором продовжувались нараховуватися відсотки за користування кредитом та неустойка за прострочення виконання зобов'язань, а тому на час виконання рішення суду залишились непогашеною певна заборгованість, а відповідно не були припинені зобов'язання, як за кредитним договором так і за спірним договором поруки. 08 грудня 2011 року між АТ «Дельта Банк» та ПАТ УкрСиббанк» укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, згідно якого ПАТ «УкрСиббанк» передав, а права ПАТ «Дельта Банк» прийняв право вимоги за кредитами та договорами забезпечення до них, в тому числі і за кредитним договором № 11151796000 від 07.05.2007 року та договором поруки №11151796000-П від 07.05.2007 року. Отже, суд приходить до висновку, що відповідач вправі вимагати виконання зобов'язань за кредитним договором, як від позичальника [PERSON] так і від поручителя [PERSON] При цьому посилання позивача на те, що первісним кредитором передано відповідачу право вимоги за неукладеним кредитним договором суперечить доказам у справі, тобто є надуманим. Доводи позивача, про те, що відповідачем не погоджено з позивачем суттєві зміни договірних зобов'язань за кредитним договором, зокрема підвищення процентної ставки за договором, не відповідають дійсності, оскільки сторони кредитного договору не досягли згоди на такі зміни. Інших зобов'язань між сторонами в судовому засіданні не встановлено. Визнавати зобов'язання такими, що не існують, не має потреби оскільки ці зобов'язання і так не існують. До того ж, такого способу захисту права законодавством не передбачено. Той, факт, що в претензіях відповідача на ім'я позивача невірно зазначено номер договору поруки, не може вказувати, що їй пред'являються необґрунтовані вимоги, оскільки, як це вже вказувалось вище, зобов'язання за кредитним договором та договором поруки не припинились. За таких обставин, суд приходить до висновку, що права позивача не порушенні, а тому в задоволенні вимог позову слід відмовити, за необґрунтованістю. Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору. суд за обставин справи відносить судові витрати на рахунок держави відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: dismissed