Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-14 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовною заявою до Дулівської сільської ради Тячівського району Закарпатської області, третя особа приватний нотаріус Тячівського районного нотаріального округу Закарпатської області Гримут Павло Володимирович про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Мотивуючи свої вимоги тим, що їхня бабуся - [PERSON] померла [INFO] . 12.06.2018 року, на випадок смерті, зробила нотаріально посвідчене заповітне розпорядження, яким заповіла їм - своїм внукам [PERSON] та [PERSON] належний їй житловий будинок, який знаходяться в [ADDRESS] . Вказаний будинок за час життя належав бабусі на праві власності на підставі свідоцтва про право приватної власності на нерухоме майно № [NUMBER] від 12.12.2001 року. Після смерті бабусі відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України на спадкове майно, на яке нею за час життя було складено заповіт відкрилася спадщина. 13.01.2020 року при зверненні до приватного нотаріуса Тячівського районного нотаріального округу про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, їм було відмовлено з посиланням на пропуск встановленого ч. 1 ст. 1270 ЦК України строку для додання заяви про прийняття спадщини та роз`яснено необхідність звернення до суду для визначення додаткового строку для прийняття спадщини, що стверджується довідкою приватного нотаріуса Тячівського районного нотаріального округу від 13.01.2020 року №01/01-16. Про встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини їм було відомо однак обставини, що не залежали від їхньої волі склалися так, що своєчасно звернутися до нотаріуса з відповідною заявою вони не мали можливості. Починаючи від смерті бабусі і до січня 2021 року вся їхня сім`я почергово почала хворіти та вони опинювались кожен раз на самоізоляції з підозрою на COVID-19. Так як, в нього - [PERSON] троє малолітніх діток він не міг ризикувати їх здоров`ям та здоров`ям інших близьких. Вони як свідомі громадяни утримувались від контакту з іншими людьми, щоб не наражати їх на небезпеку. Наведені обставини унеможливили своєчасність їхнього звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини на житловий будинок, через що вони і пропустили встановлений законом шестимісячний строк. Про настання обставин щодо їхнього захворювання та членів їхніх сімей завчасно знати вони не могли, а тому вважають, що причини з яких ними було пропущено шестимісячний строк є поважними. Просять визначити [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , уродженцям с. Дулово Тячівського району Закарпатської області додатковий строк - в два місяці, для подання ними заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] на спадкове майно. 20 січня 2021 року ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання, а також встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Представник відповідача не скористався своїм правом щодо подачі відзиву на позовну заяву. 02 березня 2021 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Позивач [PERSON] , в судове засідання не з`явився, згідно поданої заяви просив розглянути справу у його відсутності за наявними доказами, які містяться в матеріалах справи, у зв`язку з сімейними обставинами та не можливістю брати участь в судовому процесі. Представник відповідача Дулівської сільської ради Тячівського району Закарпатської області та третя особа приватний нотаріус Тячівського районного нотаріального округу Закарпатської області Гримут Павло Володимирович в судове засідання також не з`явилися, згідно поданих заяв просили справу розглядати без їх участі. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 19.06.2020 року виконавчим комітетом Дулівської сільської ради Тячівського району, Закарпатської області, України, [PERSON] , [INFO] - померла [INFO] , у віці 90 років, місце смерті Закарпатська область Тячівський район село Кричево, про що складено відповідний актовий запис за № 14 (а.с. 12). Згідно копії заповіту, посвідченого 12.06.2018 року секретарем виконавчого комітету Дулівської сільської ради Кевешлігеті Н.І., та зареєстрованого в реєстрі за №28 вбачається, що [PERSON] , [INFO] , на випадок своєї смерті зробила таке заповітне розпорядження: житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] , та все її майно, де б воно не було, і з чого б не складалося, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповідає: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.13). Копією свідоцтва про право приватної власності на нерухоме майно [NUMBER] від 12.12.2001 року, виданого виконавчим комітетом Дулівської сільської ради на підставі рішення виконкому №03 від 21.11.2001 року, зареєстрованого в Тячівському державному підприємстві технічної інвентаризації в реєстровій книзі №01 під реєстровим номером 38 від 04.01.2002 року, стверджується, що житловий будинок з надвірними спорудами, в цілому, розташований в [ADDRESS] дійсно належить [PERSON] в цілому, на праві приватної власності(а.с.14). З витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №63219055 від 19.01.2021 року, виданого приватним нотаріусом Гримут П.В., вбачається, що інформація щодо відкриття спадкової справи після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] - відсутня (а.с.20). Довідкою за вих.№01/01-16 від 13.01.2021 року виданою приватним нотаріуса Тячівського районного нотаріального округу Гримут П.В., встановлено, що на звернення [PERSON] та [PERSON] щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, на житловий будинок, який знаходиться в [ADDRESS] , до майна померлої [INFO] [PERSON] , видати вказане свідоцтво неможливо, так як пропущений строк прийняття спадщини, згідно ст.1270 ЦКУ та рекомендовано продовжити строки для прийняття спадщини на підставі рішення суду (а.с.15). Відповідно до положень ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом особистого майнового чи немайнового права та інтересу, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. У відповідності до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Статтею 1217 ЦК України, встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1222 ЦК України). Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст. ст. 1220-1221 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття є останнє місце проживання спадкодавця. Частиною 1 ст. 1269 ЦК України, передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини згідно із ч. 1 ст. 1270 ЦК України, встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Частина 3 ст. 1272 ЦК України, передбачає, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року, «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Причиною пропуску строку на прийняття спадщини позивачі вказують те, що починаючи від дня смерті бабусі і до січня 2021 року вся їхня сім`я почергово почала хворіти на COVID-19, у зв`язку з чим вони передували на самоізоляції, як свідомі громадяни утримувались від контакту з іншими людьми, щоб не наражати їх на небезпеку. Судом встановлено, що Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS- CoV-2», на усій території України з 12 березня 2020 року встановлено карантин, який постановами КМУ продовжується і по теперішній час. Разом з цим, факт пропуску позивачами строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення їх від спадкування, а тому суд проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст. 81 ЦПК України докази в їх сукупності, зважаючи на те, що позивачі [PERSON] та [PERSON] , є спадкоємцями за заповітом, мають намір прийняти спадщину після смерті їхньої бабусі, а також зазначили причину пропуску строку, встановленого законом для прийняття спадщини, яка визнана судом поважною та беручи до уваги той факт, що позивачі позбавлені в позасудовому порядку реалізувати своє право на спадщину, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити, визначивши [PERSON] та [PERSON] додатковий строк для прийняття спадщини терміном два місяців з моменту набрання рішенням законної сили.

Outcome: approved