Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-10 00:00:00

АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «Державний ощадний банк України» (далі - АТ «Ощадбанк») в особі філії - Одеського обласного управління публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», яке є правонаступником ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «Державний ощадний банк України» (далі - ПАТ «Ощадбанк»), звернулося до суду з зазначеною позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором на загальну суму 58557,14 грн., яка складається з заборгованості за основним боргом (кредитом), комісії, пені. В подальшому у зв`язку з частковим погашенням відповідачем зазначеної заборгованості, позивач позовні вимоги зменшив та просив суд стягнути з відповідача 3 % річних за несвоєчасне погашення основного боргу в сумі 332,42 грн., 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом в сумі 22,23 грн., посилаючись на те, що між ПАТ «Ощадбанк», правонаступником якого є позивач, і відповідачем 29 січня 2019 року було укладено заяву про приєднання № 95827816/290119 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки), згідно умов якого ПАТ «Ощадбанк» надав, а відповідач отримав кредит у розмірі 66700,00 грн. у вигляді встановленої кредитної лінії на картковий рахунок відповідача зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 38 % річних та за перевищення витратного ліміту поточного рахунку (овердрафт) у розмірі 60 % річних, однак відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконував, внаслідок чого станом на 05 лютого 2021 року після часткового погашення відповідачем заборгованості, у нього перед позивачем виникла заборгованість, яка складається з 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту), 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом, що склала загальну суму 354,65 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача, оскільки останній ухиляється від добровільного погашення заборгованості. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою суду від 25 листопада 2020 року відкрито провадження у справі, її розгляд призначений у порядку спрощеного позовного провадження на 22 грудня 2020 року 08 год. 15 хв., про що сторони не були повідомлені у зв`язку з відсутністю у суді фінансування на поштові витрати та розгляд справи було відкладено на 09 лютого 2021 року 08 год. 15 хв., про що сторони були повідомлені, однак, 09 лютого 2021 року, у зв`язку з неявкою сторін, розгляд справи було відкладено на 17 лютого 2021 року 08 год. 00 хв., про що сторони були повідомлені. 17 лютого 2021 року, у зв`язку з неявкою сторін, розгляд справи було відкладено на 11 березня 2021 року 08 год. 00 хв., про що сторони були повідомлені. Ухвалою суду від 17 лютого 2021 року прийнято до розгляду заяву позивача про зменшення розміру позовних вимог по наявній цивільній справі. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, але надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, у разі повторної неявки відповідача в судове засідання не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи двічі повідомлявся належним чином, однак до суду не з`явився клопотання про розгляд справи у його відсутність не подавав, про причини неявки суд не повідомляв, а також не подавав відзив на позовну заяву. Суд зазначає, що відповідно до вимог ч. 1 ст. ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. В силу вимог частини першої статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного терміну. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції. Така позиція викладена в рішенні Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі «Смірнова проти України». Отже відповідач зобов`язаний добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. З матеріалів справи не вбачається, що відповідач надав суду доказів неможливості прибути в судове засідання. Суд враховує строки розгляду справи, передбачені законом, неявка відповідача в судове засідання без поважних причин, а також не встановлення наявності поважних причин для неявки. Також, судом вжито всіх можливих заходів для повідомлення відповідача про розгляд справи, забезпечено всі процесуальні права у спосіб, передбачений ЦПК України. Вирішуючи питання про проведення розгляду справи в заочному порядку, суд вважає за необхідне зазначити, що інститут заочного провадження призначений впливати на відповідача, який не вчиняє дій щодо участі у розгляді справи. Верховний Суд також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. Враховуючи вказані факти, згоду представника позивача, що викладена у її письмовому клопотанні, суд вважає за можливе, відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, ухвалити рішення у справі при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, судом, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, надані докази, давши їм оцінку в сукупності, суд вважає позовну заяву позивача обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд вважає, що між сторонами склалися правовідносини, що випливають із зобов`язального права, пов`язані з ухиленням боржника від виконання своїх обов`язків з повернення кредитних коштів кредитору, тому при вирішенні спору між сторонами слід керуватися Цивільним Кодексом України. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Між ПАТ «Ощадбанк» (а.с. 29, 30-31, 32-33) та [PERSON] , (а.с. 26-27, 28) 29 січня 2019 року укладено ЗАЯВУ ПРО ПРИЄДНАННЯ № 95827816/290119 (далі за текстом Заява) до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) (далі за текстом - Договір) (а.с. 6-7, 8-13). Згідно з п. 3.1 зазначеної ЗАЯВИ шляхом підписання цієї Заяви про приєднання до Договору відповідач беззастережно приєднався до Договору в редакції, яка на день підписання цієї Заяви на приєднання розміщена на інтернет-сторінці Банку та уклав з Банком Договір, складовою частиною якого є умови договору банківського рахунку. Відповідно до п. 3.4.1. Заяви банк на підставі наданих клієнтом документів, відповідно до вимог чинного законодавства України відкрив клієнту рахунок № [NUMBER] в гривні України на умовах тарифного пакету «Мій комфорт» та надає платіжну карту типу «Моя картка» та ПІН- конверт до неї. Відповідно до п. 1.6 Договору, [PERSON] , відповідач по справі, було надано кредит шляхом встановлення кредитної лінії на картковий рахунок клієнта. Згідно додатку № 1 до Договору процентна ставка за кредитом є фіксованою і складає 38% річних за користування кредитними коштами, за перевищення витратного ліміту поточного рахунку (овердрафт) складає 60 % річних. Згідно з п. 1.14.1 Договору відповідач зобов`язався своєчасно та в повному обсязі сплачувати всі нараховані проценти та інші платежі, передбачені кредитним договором. Як вбачається з Виписки з карткового рахунку позивачем на виконання вищезазначених Заяви та Договору надано відповідачу кредит у сумі 66700,00 грн. (а.с. 17-25). В порушення умов зазначеного кредитного договору відповідач взяті на себе зобов`язання не виконував, внаслідок чого в нього виникла заборгованість перед позивачем, яка згідно розрахунку, наданого позивачем, станом на 24 вересня 2020 року, тобто до подання до суду позовної заяви, з урахуванням заборгованості за кредитом, комісії, пені склала загальну суму 58557,14 грн. (а.с. 14-15, 16). Відповідно до ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язані видати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що позивачем був наданий кредит в розмірі та на умовах, передбачених вищезазначеним кредитним договором, однак, відповідач всупереч вимог чинного законодавства, Заяви про приєднання та Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) належним чином свої зобов`язання з сплати процентів за користування кредитом не виконав та не здійснював сплату процентів у повному обсязі у встановлені строки. Ці обставини не підлягають доказуванню, оскільки про них зазначено в позовній заяві та вони не спростовані відповідачем. Згідно з розрахунком, наданим позивачем, правильність якого перевірена судом, загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем після уточнення позовних вимог станом на 05 лютого 2021 року становить 354,65 грн.: 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) у сумі 332,42 грн., 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом у сумі 22,23 грн. (а.с. 14-15, 16, 58, 65). Доказів, в розумінні ст. ст. 77, 78 ЦПК України, щодо неправильності складеного банком розрахунку заборгованості за кредитним договором відповідачем до суду не надано, інший розрахунок заборгованості на іншу дату за укладеним між сторонами по справі договором суду також не надано, відтак, розрахунок приймається судом як доказ у вирішенні спору. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності, надавши їм оцінку, суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову ПАТ «Ощадбанк» про стягнення з відповідача заборгованості на загальну суму 354,65 грн., яка складається з 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) у розмірі 332,42 грн., 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом у розмірі 22,23 грн., оскільки зібрані у справі докази та їх належна оцінка доводять, що позов обґрунтований, а викладені позивачем в позовній заяві обставини знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та вони не спростовані відповідачем. Що стосується клопотання позивача про стягнення з відповідача на користь позивача витрат по сплаті судового збору у розмірі 12,82 грн., повернення позивачу судового збору у сумі 2089,18 грн. у зв`язку зі зменшенням розміру позовних вимог, суд вважає, що воно не підлягає задоволенню виходячи з наступного. У відповідності до п. 2 ч. 2 ст.\~49\~ЦПК позивач вправі зменшити розмір позовних вимог до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідно до ч. 3 ст. 176 ЦПК у разі зменшення розміру позовних вимог питання про повернення суми судового збору вирішується відповідно до закону. Згідно з вимогами до п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду юридичною особою позовної заяви майнового характеру судовий збір становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Як вбачається з матеріалів цивільної справи позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір у сумі 2102,00 грн. (а.с. 5), тобто 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб на момент подачі до суду позовної заяви (18 листопада 2020 року). Ухвалою суду від 17 лютого 2021 року прийнято до розгляду заяву про зменшення розміру позовних вимог по наявній цивільній справі, а саме ціни позову. Судом встановлено, що, відповідно до вимог п.\~1\~ч.\~2\~ст.\~4\~Закону України\~«Про судовий\~збір»,\~з урахуванням зменшення позовних вимог, а саме ціни позову, позивачем підлягає сплаті сума судового збору у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 2102,00 грн., тобто мінімальна сума судового збору. Враховуючи, що позивачем при зверненні до суду, а також при зменшенні ціни позову, в ході розгляду наявної цивільної справи, сплачено мінімальну суму судового збору, яка передбачена п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», а не в більшому розмірі, ніж встановлено законом, суд прийшов до висновку, що клопотання позивача про стягнення\~з відповідача\~на користь\~позивача судових\~витрат по\~сплаті судового\~збору у\~розмірі 12,82\~грн.,\~повернення позивачу\~судового збору\~у сумі\~2089,18\~грн. не підлягає задоволенню. Беручи до уваги, що уточнені позовні вимоги позивача підлягають задоволенню,

Outcome: approved