Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-09 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із заявою про встановлення факту належності їм свідоцтва про право власності на квартиру [ADDRESS], виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів 08.04.1994 р., р.№16-1265, та про належність [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Восьмою одеською державною нотаріальною конторою 29.03.2000 р. посилаючись на те, що в в свідоцтві про право власності на житло було помилково вказано ім'я та по-батькові заявниці «[PERSON]», тоді як в паспорті вказано «[PERSON]» та прізвище заявника вказано «[PERSON]», тоді як в паспорті зазначено «[PERSON]». Також невірно вказано прізвище заявника «[PERSON]» замість «[PERSON] і в свідоцтві про право на спадщину за заповітом. Оскільки внести виправлення до вищевказаних правовстановлюючих документів не є можливим, заявники змушені звернутись до суду про встановлення факту належності їм свідоцтва про право власності на квартиру та свідоцтва про право на спадщину за заповітом. В судовому засіданні заявники підтримали заявлені вимоги в повному обсязі. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином,заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Вислухавши заявників, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Факт, про встановлення якого просять заявники, має для них юридичне значення, оскільки від його встановлення залежить можливість розпорядження заявниками своєю власністю. Згідно розпорядження органу приватизації від 08 квітня 1994 року №35165, передано в приватну спільну часткову власність [PERSON], [PERSON], [PERSON] квартиру [ADDRESS](а.с.12). Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 08 квітня 1994 року квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] дійсно належить [PERSON], [PERSON], [PERSON] на правах спільної часткової власності. 29 березня 2000 року державним нотаріусом Восьмої одеської державної нотаріальної контори [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, в якому зазначено, що спадкоємцем зазначеного в заповіті майна [PERSON], померлого 12 вересня 1996 року, є [PERSON], що мешкає в [ADDRESS] (а.с.11). 21 грудня 2009 року Суворовським РВ УМВС України в Одеській області було видано паспорт громадянина України серії [NUMBER] на ім'я [PERSON], [INFO], уродженки с. Стара Сарата Фалештського району, Молдова (а.с.4). 04 серпня 1998 р. [PERSON] одержала картку фізичної особи-платника податків в Державній податковій інспекції у Суворовському районі м. Одеси № [NUMBER] (а.с.4-зворот). 18 грудня 2013 р. було видано пенсійне посвідчення [NUMBER] на ім'я [PERSON], [INFO] (а.с.7). [PERSON] народився [INFO] в с. Добрянка Добровеличківського району Кіровоградської області, про що Добрянським СЗАГС Добрянського району Кіровоградської області зроблено запис в книзі записів актів громадянського стану про народження 06.01.1964 р. №1, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.14). 24 червня 2009 року Суворовським РВ УМВС України в Одеській області було видано паспорт громадянина України серії [NUMBER] на ім'я [PERSON], [INFO], уродженця с. Добрянка Добровеличківського району, Кіровоградської області(а.с.5). 19 грудня 1996 р. [PERSON] було присвоєно реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків в Державній податковій інспекції у Суворовському районі м. Одеси № [NUMBER](а.с.6). Отже, наявність помилки в написанні прізвища [PERSON] в свідоцтво про право на спадщину за заповітом та помилка в написанні імя та по-батькові [PERSON] та прізвище [PERSON] в свідоцтві про право власності на житло від 08 квітня 1994 року підтверджується написанням прізвища ім'я та по-батькові у інших документах, зокрема у картці фізичної особи-платника податків, в паспорті громадянина України, в яких прізвище заявника вказано «[PERSON]», ім'я та по-батькові заявниці «[PERSON]». Оцінивши представлені докази в сукупності, суд приходить до висновку, що свідоцтво про право власності на квартиру [ADDRESS], видане Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів 08.04.1994 р., р.№16-1265 дійсно належить [PERSON] та [PERSON], а свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане Восьмою одеською державною нотаріальною конторою 29.03.2000 р. належить [PERSON]

Outcome: approved