overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-09 00:00:00

[PERSON] позовній заяві просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання двох дітей у розмірі 1/3 відсотків заробітку відповідача. Позовні вимоги мотивує тим, що з відповідачем проживала в зареєстрованому шлюбі з 2007 року по 08.05.2012 року. Від шлюбних стосунків у них є дві дочки: Юлія, [INFO] та Дарія, [INFO]. Відповідач разом з сімєю не проживає. Він, хоч і є біологічним батьком дітей, але добровільно матеріальної допомоги на утримання дочок не надає. В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала. Відповідач позовні вимоги визнав. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази вважає, що позовні вимоги обґрунтовані, оскільки їх визнав відповідач і матеріалами справи підтверджується, що сторони проживали в зареєстрованому шлюбі з 2007 року по 08.05.2012 року, від якого у них є дві дочки: Юлія, [INFO] та Дарія, [INFO]. Незважаючи на те, що діти відповідача проживають та утримуються позивачкою, батько дітей регулярної відповідно діючого законодавства матеріальної допомоги на їх утримання не надає. Поскільки відповідач є батьком неповнолітніх дітей, добровільно матеріальну допомогу на їх утримання не надає, а тому в силу ст.180 СК України позов підлягає задоволенню. Крім того, в силу ст. 88 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути 551.20 гривень судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-31 00:00:00

[PERSON] позовній заяві просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання двох дітей у розмірі 1/3 відсотків заробітку відповідача. Позовні вимоги мотивує тим, що з відповідачем проживала в зареєстрованому шлюбі по 02.09.2011 року. Від шлюбних стосунків у них є двоє дітей: донька Яна-16.03.1999 року народження та син Дмитро-11.04.2001 року народження. Відповідач разом з сімєю не проживає та добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, хоч відповідно до законодавства зобовязаний надавати таку допомогу своїм дітям. В судове засідання позивачка не прибула, але в заяві просить справу слухати без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не прибув, але в заяві просить справу слухати без його участі, позовні вимоги визнає. Відповідно до положень ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані, оскільки в судовому засіданні із копій свідоцтв про народження дітей (а.с.6,), довідки Денихівської сільської ради № 1156 від 06.07.2016 року, копії рішення Тетіївського районного суду про розлучення від 02.09.2011 року встановлено, що позивачка проживала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 17.10.1997 року по 02.09.2011 року та від шлюбних стосунків у них є двоє дітей: донька Яна-16.03.1999 року народження та син Дмитро-11.04.2001 року народження., які виховуються та утримуються позивачкою. Поскільки відповідач є батьком неповнолітніх дітей, добровільно матеріальну допомогу на їх утримання не надає, а тому в силу ст.180 СК України позов підлягає задоволенню. Крім того, в силу ст. 88 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути 551.20 гривень судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-08 00:00:00

[PERSON] позовній заяві просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання двох дітей у розмірі 1/3 частини заробітку відповідача. Позовні вимоги мотивує тим, що з відповідачем проживає в зареєстрованому шлюбі з 2008 року. Від шлюбних стосунків у них є два неповнолітніх сини: Андрій -[INFO] та Дмитро-24.04.2013 року народження. Відповідач хоч і проживає разом з сімєю, але добровільно матеріальної допомоги на утримання синів не надає. В судовому засіданні позивачка заявлені вимоги підтримала. Відповідач позовні вимоги визнав. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані, оскільки їх визнав відповідач і матеріалами справи підтверджується, що сторони проживають в зареєстрованому шлюбі з 2008 року, від якого у них є два неповнолітніх сини: Андрій -[INFO] та Дмитро-24.04.2013 року народження. Не зважаючи на те, що діти відповідача проживають та утримується позивачкою, батько дітей регулярної відповідно діючого законодавства матеріальної допомоги на їх утримання не надає. Поскільки відповідач є батьком неповнолітніх дітей, добровільно матеріальну допомогу на їх утримання не надає, а тому в силу ст.180 СК України позов підлягає задоволенню. Крім того, в силу ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути 551.20 гривень судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-03 00:00:00

[PERSON] позовній заяві просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання двох дочок - [PERSON], [INFO] та [PERSON] - [INFO], які проживають та утримуються позивачкою. Позовні вимоги мотивує тим, що з відповідачем проживала у фактичних шлюбних стосунках від яких мають дві дочки. Чоловік з 2011 року з сім'єю не проживає, неповнолітні діти проживають та утримуються фактично за її рахунок. Відповідач інколи надає допомогу дітям, але така допомога не регулярна, а тому вона просить стягувати аліменти в установленому законом порядку. В судове засідання позивачка не прибула, але в заяві просить справу слухати в її відсутності. Позовні вимоги підтримує. Відповідач проти позовних вимог не заперечує. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази вважає, що позовні вимоги обґрунтовані, оскільки їх визнав відповідач і в судовому засіданні встановлено, що сторони проживали у фактичних стосунках з 2009 року, від яких у них [INFO] народилося дві дочки, які є неповнолітніми та проживають і утримуються позивачкою, що підтверджується копіями свідоцтва про народження дітей та довідкою № 03.25153 від 13.03.2014 року Рудківської сільської ради Бобровицького району Чернігівської області про склад сім'ї позивачки. По скільки відповідач є батьком двох неповнолітніх дітей, добровільно допомогу хоч і надає, але як установлено судом не регулярно і не в повному обсязі, а тому в силу ст.180 СК України позов підлягає задоволенню. Крім того, в силу ст. 88 ЦПК України, з відповідачки необхідно стягнути 243.60 гривень судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-04 00:00:00

[PERSON] позовній заяві просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання двох дочок у розмірі 1/3 відсотків заробітку відповідачки. Позовні вимоги мотивує тим, що з відповідачкою він проживав в зареєстрованому шлюбі з 2001 року по 29.07.2013 року. Від шлюбних стосунків у них народилося дві дочки: [PERSON] [INFO] та [PERSON]-[INFO]. Відповідачка, хоч і являється матір'ю дитини, добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, з сім'єю не проживає. В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав, визнав, що інколи бувша дружина надає матеріальну допомогу, але така допомога не регулярна. Відповідачка в судове засідання не прибула, але по мобільному телефону повідомила про визнання позовних вимог, та просить справу слухати в її відсутності. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані, оскільки їх визнала відповідачка і матеріалами справи підтверджується, що сторони проживали в зареєстрованому шлюбі з 2001 року по 29.07.2013 року, від якого в них народилася дві дочки: [PERSON] [INFO] та [PERSON]-[INFO]. Незважаючи на те, що дочки відповідачки проживають та утримується позивачем, мати дочок матеріальну допомогу на їх утримання надає не регулярно. Поскільки відповідачка є матір'ю неповнолітніх дочок, матеріальну допомогу на їх утримання надає не регулярно, а тому в силу ст.180 СК України позов підлягає задоволенню. Крім того, в силу ст. 88 ЦПК України, з відповідачки необхідно стягнути 243.60 гривень судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-13 00:00:00

[PERSON] помер 01 вересня 2013 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 03.09.2013 серії І-ЖС № 273826. [PERSON] померла 10 березня 2017 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 10.03.2017 серії І-ЖС № 382809. Заявник [PERSON] є сином [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження (повторне) від 11.04.2017 серії І-ЖС № 329389. [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями [PERSON] за її заповітом від 09.06.2016. Згідно зі свідоцтвом № 19 про право особистої власності на будівлі, виданим 01 серпня 1985 року виконавчим комітетом Новомиколаївської селищної ради народних депутатів, власником домоволодіння № 8(2) по вул. Суворова в смт. Новомиколаївка Новомиколаївського району Запорізької області є «Криволоп Василий Григорьевич». Постановою нотаріуса від 10.10.2017 № 287/02-31 заявнику було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, що відкрилася після смерті [PERSON], з огляду на вищезазначені розбіжності у написанні прізвища [PERSON] Разом з цим, допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили, що вони особисто бачили та памятають як зводився будинок, розташований за адресою: по вул. Суворова № 8(2), смт. Новомиколаївка Новомиколаївського району Запорізької області, і що саме [PERSON] проживав у вказаному будинку з сімєю. При цьому, будь-якої особи з прізвищем «Криволоп» зазначені свідки не знають. Відповідно до ст.ст. 234, 256 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. З матеріалів справи випливає, що виправити помилку, допущену у свідоцтві № 19 про право особистої власності на будівлі, виданому 01 серпня 1985 року виконавчим комітетом Новомиколаївської селищної ради народних депутатів, у позасудовому порядку неможливо, що підтверджується листом Новомиколаївської селищної ради Новомиколаївського району Запорізької області від 27.09.2017 № 3632. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що вищезазначені докази у їх сукупності є достатніми для встановлення факту належності свідоцтва № 19 про право особистої власності на будівлі, виданого 01 серпня 1985 року виконавчим комітетом Новомиколаївської селищної ради народних депутатів, [PERSON], отже вимоги заявника є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Враховуючи вищезазначене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-13 00:00:00

[PERSON] помер 10 жовтня 2015 року у віці 72 років в с. Шевченківське Новомиколаївського району Запорізької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖС № 331255 від 12.05.2015. [PERSON], [INFO], проживала з [PERSON] і вела з ним спільне господарство протягом 2003-2015 років, а саме: з 2003 року по 2008 рік в с. Новокасянівка, з 2008 року по 2015 рік в с. Шевченківське, а з березня 2015 року по день смерті в с. Зелене Новомиколаївського району Запорізької області, що підтверджується довідкою Зеленівської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області від 13.07.2016 № 02-0720/219. Факт спільного проживання заявника з [PERSON] однією сімєю протягом 2003-2015 років також підтверджується отриманими в судовому засіданні показаннями свідків [PERSON] та [PERSON] З матеріалів спадкової справи № 1/2016 вбачається, що [PERSON] заінтересована особа у справі, є спадкоємцем [PERSON] за заповітом, який прийняв спадщину шляхом подання заяви про прийняття спадщини 12.01.2016. Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення заяви, суд виходить з наступного. Згідно зі ст.ст. 234, 256 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, в тому числі факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без шлюбу (п. 5 ч. 1 ст. 256 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини. Отже, встановлення факту проживання однією сімєю заявника зі спадкодавцем необхідне заявнику для реалізації його права на прийняття спадщини. Вищенаведеними доказами у їх сукупності підтверджується факт того, що [PERSON] проживала однією сімєю з [PERSON] без реєстрації шлюбу з 2003 року по день його смерті. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню в повному обсязі. Враховуючи вищезазначене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-01 00:00:00

[PERSON] помер [INFO] в с. Новоукраїнка Новомиколаївського району Запорізької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 18.12.2002 серії [NUMBER] . Заявник [PERSON] 04.02.2003 звернулася до Новомиколаївської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом, що відкрилася після смерті [PERSON] , що підтверджується матеріалами спадкової справи № 19/2003 (номер спадкової справи у Спадковому реєстрі - 2565158). Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення заяви, суд виходить з такого. Відповідно до ст.ст. 293, 315ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. За правилами статті 549 ЦК УРСР 1963 року, визнавалося, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Таким чином, оскільки [PERSON] у встановлений законом строк подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини, вона є такою, що прийняла спадщину. Факт прийняття нею спадщини підтверджується документально, а відтак не потребує встановлення у судовому порядку. З огляду на викладене, суд визнає заяву необґрунтованою і такою, що не підлягає задоволенню. За правилом ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення у справі окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. Враховуючи вищезазначене та

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-28 00:00:00

[PERSON] помер [INFO] року у віці 56 років в с. Терсянка Новомиколаївського району Запорізької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 14.11.2016 серії [NUMBER] За життя [PERSON], [INFO], уродженця с. Вікторівка Новомиколаївського району Запорізької області, його особа посвідчувалася паспортом громадянина України серії [NUMBER], виданим Новомиколаївським РВ УМВС України в Запорізькій області 23.02.2000. Проте у свідоцтві про народження від 22.04.1960 серії [NUMBER] ім'я дитини, [INFO], уродженця с. Вікторівка Новомиколаївського району Запорізької області, записано російською мовою як «[PERSON] а імена батьків як «[PERSON]» та «[PERSON]». Особа заявника [PERSON] (російською мовою прізвище зазначено як «[PERSON]») посвідчується паспортом громадянина України серії [NUMBER], виданим Новомиколаївським РВ УМВС України в Запорізькій області 23 лютого 2000 року. У свідоцтві про одруження від 15.02.1957 серії [NUMBER] прізвище заявника російською мовою зазначено як «[PERSON]», а її чоловіка - «[PERSON]». Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення заяви, суд виходить з наступного. Відповідно до ст.ст. 234, 256 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема факту родинних відносин між фізичними особами. Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Отже, встановлення факту родинних відносин необхідно заявнику для прийняття спадщини після смерті сина. Дослідивши в сукупності вищенаведені докази, суд визнає їх достатніми для встановлення факту родинних відносин між заявником та померлим [PERSON]. Таким чином, суд дійшов висновку про те, що вимоги заявника є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Враховуючи вищезазначене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-13 00:00:00

[PERSON] помер [INFO] року у віці 74 років у м. Токмак Запорізької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть (повторне) від 26.03.2015 серії [NUMBER] Відповідно до заповіту [PERSON], складеного 27.12.2007, зареєстрованого в реєстрі за № 2644, земельну ділянку площею 7,98 га, яка розташована на території Барвінівської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області для ведення особистого селянського господарства, що належала йому на праві приватної власності на підставі Державного акту на право приватної власності на змелю серії [NUMBER], він заповів позивачу по справі, [PERSON]. Згідно з інформаційною довідкою зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 40067232 від 03.04.2015 у Спадковому реєстрі відсутня зазначена інформація щодо [PERSON], який помер [INFO]. Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення позову, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи. Згідно зі ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. За правилом частини першої статті 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Отже, позивач на момент звернення до суду із даним позовом пропустив передбачений ст. 1270 ЦК України строк для прийняття спадщини. Частиною третьою статті 1272 ЦК України визначено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1277 ЦК України, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов'язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Разом з цим, як вбачається з листа Тернуватської селищної ради Новомиколаївського району Запорізької області від 10.04.2015 № 136, даний орган місцевого самоврядування не заперечує проти встановлення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини. Інших спадкоємців після смерті [PERSON], які прийняли спадщину, судом не встановлено. Суд визнає необізнаність позивача про факт смерті [PERSON] поважною причиною пропуску ним строку для прийняття спадщини. З огляду на викладене, враховуючи відсутність спадкоємців, які прийняли спадщину після смерті [PERSON], відсутність заперечень з боку органу місцевого самоврядування проти встановлення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини, суд визнає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі. Враховуючи вищезазначене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-01 00:00:00

[PERSON] помер [INFO], у віці 61 рік, в с. Заливне Новомиколаївського району Запорізької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть від [INFO] серії [NUMBER]. 27.01.2015 [PERSON], рідний брат [PERSON], та [PERSON] подали до Новомиколаївської державної нотаріальної контори Запорізької області заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], що підтверджується матеріалами спадкової справи № 4/2015. Згідно з довідкою Терсянської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області від 26.03.2015 № 201 [PERSON], який помер [INFO], постійно був зареєстрований в [ADDRESS], але проживав по [ADDRESS] разом із своєю цивільною дружиною [PERSON], з 6 січня 1990 року по день смерті. Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] пояснили, що [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім'єю та вели спільне господарство приблизно 25 років до дня смерті [PERSON] Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення заяви, суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Отже, встановлення факту проживання однією сім'єю заявника зі спадкодавцем необхідне заявнику для реалізації його права на прийняття спадщини. Відповідно до ст.ст. 234, 256 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Спору про право між спадкоємцями з матеріалів даної справи не вбачається. Вищенаведеними доказами у їх сукупності підтверджується факт того, що [PERSON] проживала однією сім'єю з [PERSON] без реєстрації шлюбу з 06.01.1990 року по день його смерті З огляду на викладене, суд визнає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Враховуючи вищезазначене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-18 00:00:00

[PERSON] помер [INFO] у віці 61 року в с. Тернівка Новомиколаївського району Запорізької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть (повторне) від 11.07.2017 серії [NUMBER]. [PERSON], [INFO], є сином [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження від 20.05.1992 серії [NUMBER]. Довідкою Терсянської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області від 04.09.2017 № 220 підтверджується те, що [PERSON] був зареєстрований та проживав по день смерті один за адресою: с. Кущівка Новомиколаївського району Запорізької області. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 20.06.2017, винесеною державним нотаріусом Дмитрієвою Н.П., позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [INFO] батька - [PERSON] у зв'язку з пропуском строку, передбаченого ст. 1270 ЦК України. При цьому, у постанові зазначено, що спадкову справу № 52/2017 нотаріусом було заведено на підставі заяви позивача від 20.06.2017. Відповідно до довідки Новомиколаївської ЦРЛ № 998 від 23.05.2017 позивач [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні у Запорізькій обласній психіатричній лікарні в період з 28.03.2016 по 22 травня 2017 року. Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення позову, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч. 1). Часом відкриття спадщини є день смерті особи (ч. 2). Згідно зі ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. За правилом частини першої статті 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частиною першою статті 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано її початок. Відповідно до ч. 3 ст. 254 ЦК України строк, що визначений місяцями, спливає у відповідне число останнього місяця строку. Отже, строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON], який помер [INFO], закінчився 02 липня 2016 року. Позивач у зазначений строк не звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Частиною третьою статті 1272 ЦК України визначено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини. Як було встановлено під час розгляду даної справи, позивач протягом останньої частини шестимісячного строку для прийняття спадщини знаходився на стаціонарному лікуванні. Дана обставина об'єктивно унеможливлювала реалізацію позивачем його права на прийняття спадщини. Отже, перебування позивача на тривалому стаціонарному лікуванні на момент закінчення строку для прийняття спадщини є поважною причиною пропуску цього строку. З огляду на викладене, суд визнає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Враховуючи вищезазначене та

Outcome: approved