Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-16 00:00:00

[PERSON] , що є бабусею дітей [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] звернулась до суду з позовом про позбавлення батьківських прав їх матері [PERSON] [INFO] . Діти знаходяться на утриманні позивача, яка дбає про них та здійснює за ними догляд та виховання. Відповідач не цікавиться дітьми, їх здоров`ям, не утримує їх. У зв`язку з невиконанням батьківських обов`язків відповідачем позивач зверталась до поліції, служби у справах дітей. Батько дітей, син позивача [PERSON] [INFO] помер. Позивач має намір оформити опікунство щодо дітей. З метою найбільш повного та всебічного забезпечення прав дітей позивач вважає доцільним позбавити відповідача батьківських прав. В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали та наполягали на його задоволені. Подано заяву про уточнення позовних вимог, де позивач просила позбавити відповідача батьківських прав щодо всіх дітей та призначити її опікуном дітей. Відповідач на судовий розгляд не з`явилась, повідомлялась про час та дату судового засідання в установленому порядку, що свідчить про її незацікавленість у долі дітей. Третя особа надала висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав та представили подання щодо встановлення піклування щодо [PERSON] [INFO] та опіки щодо малолітніх [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] позивачем по справі. Допитані в судовому засіданні свідки підтвердили суду недбале відношення відповідача до дітей, відсутність будь-яких перешкод з боку позивача відповідачу у спілкуванні з дітьми. Клопотання про відкладення розгляду справи, розгляд справи за відсутності до суду не надходили від відповідача. При відсутності заперечень, роз`яснивши наслідки заочного розгляду, суд вважає за можливе заочно розглянути справу та винести заочне рішення. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов підлягаючим задоволенню частково. Судом встановлено, що відповідач є матір`ю дітей: [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження. Батько дітей, син позивача [PERSON] [INFO] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть. Позивач є бабусею дітей. Вихованням дітей та піклуванням займається їх бабуся [PERSON] , що підтверджується матеріалами з лікувальних, навчальних закладів. Вона докладає максимально зусиль для створення дітям належних умов проживання. [PERSON] попереджалась працівниками служби у справах дітей про відповідальність за невиконання батьківських обов`язків. Здоров`ям дітей у педіатра відповідач не цікавиться, не займається їх лікуванням, у школу, дошкільний заклад не приходить. Відповідач не вчиняє жодних дій з метою налагодження зв`язку із дітьми. За інформацією з Головного управління Пенсійного Фонду України в Хмельницькій області, Управління праці та соціального захисту населення відповідач по справі не зверталась за призначенням пенсії по втраті годувальника для дітей,виплат державної соціальної допомоги. У пункті 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (далі - Постанова) роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Пунктом 15 Постанови передбачено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. У вирішенні справи суд має визначити першочергове значення найкращих інтересів дитини. Найкращі інтереси дитини можуть, залежно від їх характеру та серйозності, перевищувати інтереси батьків. За висновку органу опіки та піклування Хмельницької міської ради [PERSON]. доцільно позбавити батьківських прав щодо дітей: [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] . У статті 9 цієї Конвенції зазначено, що «якнайкращі інтереси дитини» мають відігравати визначальну роль при вирішенні питань щодо місця її проживання з одним із батьків. За змістом статей 150, 155 СК України, здійснюючи свої права та виконуючи обов`язки, батьки повинні передусім дбати про інтереси дитини, усупереч яким не можуть здійснюватись батьківські права. Отже, найкращі інтереси дітей повинні мати першочергове значення. При цьому найкращі інтереси дитини можуть залежно від їх характеру та серйозності перевищувати інтереси батьків (правовий висновок Верховного Суду України від 29 листопада 2017 року в справі № 6-1945цс17). Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину(ст.166 СК). За змістом ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. (ч. 3 ст. 181 СК України). Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.(ст.182 СК). Відповідно до ст.183 СК України суд призначає аліменти на трьох і більше дітей в розмірі половини заробітку(доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину у випадку видачі судового наказу. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову(ст.191 СК України). Згідно зі статтею 55 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Відповідно до статті 60 ЦК України, суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Суд встановлює піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і визначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування. За правилом статті 243 СК України опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених ЦК України. Оскільки аргументи викладені позивачем на обґрунтування заявленого позову не спростовані в суді та не підтверджено дотримання найкращих інтересів дітей без позбавлення батьківських прав при наявності свідомої бездіяльності відповідача та реального нехтування батьківськими обов`язками, ухилення від виконання батьківських обов`язків, підготовки дітей до дорослого життя, розвитку нахилів дітей та здібностей, суд приходить до висновку про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав, стягнення з неї аліментів у розмірі половини заробітку(доходу) відповідача, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідно віку на кожну дитину з дати пред`явлення позову та до досягнення дітьми повноліття. Зважаючи на вік дітей, беручи до уваги подання органу опіки та піклування призначити опікуном [PERSON] [INFO] щодо малолітніх [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] та піклувальником щодо неповнолітнього [PERSON] [INFO] . На підставі ст.ст.2,12,13,76,81,141,258,259,263-265, 280-282 ЦПК України, суд -

Outcome: approved