Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-14 00:00:00

[PERSON] , уточнивши позовні вимоги, звернулася в суд з позовом до органу місцевого самоврядування - Олешанської сільської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на 1/3 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами. Свої вимоги обґрунтовує тим, що їй як члену колгоспного двору, належить 1/6 частка житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані в [ADDRESS] . Також по 1/6 частці вказаного майна належала їхній покійним матері [PERSON] , брату [PERSON] та належить [PERSON] і [PERSON] . 18. [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті, матір [PERSON] прийняла спадщину, так як на момент смерті спадкодавця проживала разом з ним, але юридично її не оформила. 23. [INFO] [PERSON] померла. 19.11.2009 року остання посвідчила заповіт, згідно якого все належне на день смерті майно заповіла їй та [PERSON] порівну. Вона прийняла спадщину за заповітом після смерті матері, оскільки в шестимісячний термін звернулись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. 21.07.2020 року вона звернулася додержавного нотаріуса Тлумацької державної нотаріальної контори Васильєвої Н.М. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частку житлового будинку та приналежних до нього господарських будівель та споруд, що розташовані за адресою: [ADDRESS] і залишилась після смерті матері [PERSON] . Однак нотаріус своєю постановою відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищенаведене нерухоме майно, з тих підстав, що відсутній правовстановлюючий документ, який би посвідчував право власності на спадкове домоволодіння. У зв`язку з вищевказаним, просила суд визнати за нею право власності на належну їй 1/6 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: [ADDRESS] та на 1/6 частку вказаного домоволодіння в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] (разом на 1/3 частку). Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилася, однак у позовній заяві просила розгляд справи провести у її відсутності, позов підтримує, просила його задовольнити. Представник відповідача - Олешанської сільської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області в підготовче судове засідання не з`явився, однак надіслав заяву, в якій вказав, що заперечень проти позову немає, позов визнає у повному обсязі та просив справу розглянути у його відсутності. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилася, однак надіслала заяву, в якій вказала, що заперечень проти позову немає, позов визнає у повному обсязі та просила справу розглянути у її відсутності. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, відзиву на позовну заяву суду не надали, причин неявки суду не повідомили, хоча неодноразово були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, в тому числі в порядку ст. 128 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с. 116, 128). 15.10.2020 року судом постановлено ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду, відкриття провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з таких підстав. Судом встановлено, що згідно виписки з погосподарської книги №2 Делівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області, виданої Олешанською сільською радою ОТГ Тлумацького району Івано-Франківської області № 5/02-24 від 14.01.2020 року, домогосподарство за адресою: [ADDRESS] числиться як колгоспний двір, і в ньому станом на 01.07.1990 року були зареєстровані та проживали: голова двору [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с.70). Згідно п. 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року, при вирішенні питань щодо визнання права власності на житлові будинки у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності із іншими доказами. У п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду від 22 грудня 1995 року № 20 із змінами «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» зазначено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Пунктом 3 вищевказаної Постанови визначено, що вирішуючи спори про право приватної власності на майно, суди повинні виходити з того, що відповідно до ст. 13 Закону України «Про власність» об`єктами права приватної власності є жилі будинки, квартири, предмети особистого користування, дачі, садові будинки, предмети домашнього господарства, продуктивна і робоча худоба, земельні ділянки, насадження на земельній ділянці, засоби виробництва, вироблена продукція, транспортні засоби, грошові кошти, акції, цінні папери, а також інше майно споживчого і виробничого призначення, набуті з передбачених законом підстав. Виходячи з вищенаведеного, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] як членам колгоспного двору в рівних частках (по 1/6 кожному) належить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими за адресою: [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 40). В силу ст. 1268 ЦК України (в редакції 2003 р.), спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України (в редакції 2003р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини після смерті спадкодавця вважається: постійне проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подача спадкоємцем у шестимісячний термін заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Після смерті [PERSON] , матір [PERSON] прийняла спадщину за законом, оскільки була зареєстрована та проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується копією довідки Олешанської сільської ради ОТГ Тлумацького району Івано-Франківської області № 55 від 15.01.2020 року (а.с. 68). [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 54). Ще за життя [PERSON] посвідчила на ім`я [PERSON] та [PERSON] заповіт, яким порівну заповіла їм все належне їй на день смерті майно, що підтверджується копією заповіту від 19.11.2009 року (а.с. 56). [PERSON] прийняла спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , так як у шестимісячний строк звернулись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Дані обставини підтверджуються копією спадкової справи № 338/2011 від 28.11.2011 року, заведеної Тлумацькою державною нотаріальною конторою Івано-Франківської області після смерті [PERSON] (а.с. 77-95). На момент звернення до суду [PERSON] правомірно претендує на 1/3 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по [ADDRESS] , в тому числі на належну їй 1/6 частку домоволодіння та на 1/6 частку домоволодіння в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] . Позивачу в нотаріальному порядку відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , після смерті [PERSON] , оскільки у спадкоємця [PERSON] відсутній необхідний для видачі свідоцтва про право на спадщину документ, який підтверджує право власності на нерухоме майно, що підтверджується копією постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій, виданою державним нотаріусом Тлумацької державної нотаріальної контори Івано-Франківської області Васильєвою Н.М. за № 386/02-31 від 21.07.2020 року (а.с.60). Зазначені обставини перешкоджають позивачу належним чином оформити право власності на частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за заповітом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачем в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За встановлених судом обставин, позов слід задовольнити. На підставі ст. 316-319, 391, 392, 1216 - 1222, 1268 ЦК України,

Outcome: approved