Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-16 00:00:00

[PERSON]»як Л.В. звернулася до суду з позовом до [PERSON]»як І.А. про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 27 листопада 2006 року, в якому у них народилася одна дитина - дочка [PERSON]»як [PERSON], [INFO]. Поряд з тим, зазначила з самого початку спільного подружнього життя відносини між сторонами були незадовільні - відповідач часто обманював її, брав без дозволу гроші, та зловживав спиртними напоями, з приводу чого між ними виникали сварки та скандали. Матеріально сім»ю не забезпечував, ніде не працював. Також безпідставно ревнував її. Через таку поведінку відповідача, не один раз виганяла його з дому, і він йшов жити до своїх батьків, а згодом повертався, обіцяючи виправитись. 18.11.2016 року відповідач знову напився, дістав білу гарячку та погрожував їй вбивством, тому через два дні позивач виганла відповідача, і з тих пір проживають окремо, подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. Шлюб набрав формальних рис, що суперечить її інтересам, важає, що за таких обставин подальше збереження шлюбу є неможливим, в зв»язку з чим просила суд шлюб між ними розірвати, і після розірвання шлюбу залишити їй дошлюбне прізвище «Янчик». Позивач [PERSON]»як Л.В. на розгляд справи не з»явилася, подала до суду заяву, згідно якої розгляд справи просила провести без її участі, позов підтримала, надала згоду на заочний розгляд справи. Відповідач [PERSON]»як І.А. в судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений у визначеному законом порядку, про що свідчить наявне у матеріалах справи поштове повідомлення про отримання судової повістки. Причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутності, чи відкладення розгляду справи до суду не подав. За таких обставин, враховуючи згоду позивача, суд вважає за необхідне ухвалити у справі заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, відповідно до якої у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, що сторонами не оспорювалося, стверджено свідоцтвом про шлюб серії 1-ИД № 022407, виданого 27 листопада 2006 року Іванківською сільською радою Борщівського району Тернопільської області, [PERSON]»як [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб 27 листопада 2006 року, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 9. Після укладення шлюбу присвоєно прізвище чоловікові та дружині «Куб»як». В шлюбі у них народилася одна дитина, дочка [PERSON]»як [PERSON], [INFO], яких проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Також судом встановлено, що через негативну поведінку відповідача, сторони припинили подружні відносини, такі не підтримують з листопада 2016 року, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Взаєморозуміння та примирення досягти не можуть. Шлюб між ними існує формально. Позивач наміру зберегти шлюб не має. В наданий судом строк сторони примирення не досягли. Виходячи з наведеного вище, суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, а його розірвання не суперечить будь-чиїм законним правам та інтересам. Поряд з тим, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені останньою судові витрати по справі. Тому, враховуючи викладене, на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved