Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-16 00:00:00

[PERSON] , яка діє також в інтересах [PERSON] , [PERSON] ( [ADDRESS] ) звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] ( [ADDRESS] ) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, в обґрунтування своїх вимог вказує, що позивачу та її неповнолітнім дітям належить по 1/15 житлового блоку (секції) № 27,29,30,31,32,33,34, 36 об`єкту житлової нерухомості, яка складається з 8-ми кімнат, розташованого на 2 поверсі 5-ти поверхового будинку загальною площею 174,8 кв.м. В даному житловому блоку(секції) у гуртожитку зареєстрований відповідач, який в ньому не проживає з січня 2017 року і його особистий речей немає, про що свідчать акти. Позивач має намір розпорядитися майном, але не має можливості у зв`язку з тим, що там зареєстрований відповідач по справі. Просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим блоком (секцією) у гуртожитку по [ADDRESS] . В судове засідання позивачка звернулась з заявою про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримав, просив задоволити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відзиву на позов не подав. Відповідно до п. 3 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02.06.2016 року №1402-VІІІ «Про судоустрій та статус суддів», районні, міжрайонні, районні у містах, міські, міськрайонні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачці та її неповнолітнім дітям на підставі свідоцтва про право власності на житло від 05.08.2013 року належить по 1/15 житлового блоку (секції) № 27,29,30,31,32,33,34, 36 об`єкту житлової нерухомості, яка складається з 8-ми кімнат, розташованого на 2 поверсі 5-ти поверхового будинку загальною площею 174,8 кв.м., що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Право власності відповідача на спірне нерухоме майно не зареєстроване. Згідно довідки органу реєстрації фізичних осіб виконавчого комітету Черкаської міської ради відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 11.04.2012 року. Позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 21.06.2012р., розірваному рішенням Христинівського районного суду Черкаської області від 01 лютого 2019 року. Відповідно до акта опитування сусідів від 10.07.2019 року № 163, завіреного головою комітету соморганізації населення мікрорайону «зелений» [PERSON] фактично не проживає з січня 2017 року за адресою [ADDRESS] , речі його відсутні. Згідно до ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом, Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпоряджання своїм майном, відповідно до ст.391 ЦК України. Як роз`яснено у постанові Верховного Суду України від 16.01.2012 року, вирішення питання про зняття особи з реєстрації обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства. ( ст.ст. 71, 72, 116, 156, ЖК УРСР; ст. 405 ЦК України). Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши водночас одну із таких вимог: про позбавлення права власності на житлове приміщення; про позбавлення права користування житловим приміщення; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. Право на реєстрацію у житловому приміщенні є похідним від наявності права на користування житлом. Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до повного задоволення, оскільки зібраними у справі доказами підтверджено, що відповідач понад один рік не проживає в належному позивачу та її неповнолітнім дітям житловому помешканні, однак не знятий з реєстрації, участі в оплаті комунальних послуг не бере, реєстрація відповідача у спірному житловому приміщенню створює перешкоди позивачці у користуванні належним майном, збільшуючи витрати по утриманню житла, чим порушує права позивача як власника, порушені права та законні інтереси позивача підлягають до поновлення та судового захисту. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення, що передбачено ст.280 ЦПК України.

Outcome: approved