Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-13 00:00:00

\~ \~ \~ \~[PERSON]\~у вересні\~2017\~року звернувся\~до суду\~з позовом\~до ПП\~«ЧВК-Трейд»про стягнення компенсації за невикористану відпустку у розмірі 803,68 грн., заборгованості по невиплаченій заробітній платі в розмірі 8514,37 грн., середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати 60728,07 грн., компенсації за затримку виплати заробітної плати з урахуванням індексу інфляції в розмірі 10113,78 грн., а всього 80310,59 грн.. Вказав, що наказом №28-К від 12.03.2012 року його було офіційно прийнято на роботу в ПП «ЧВК-Трейд» на посаду водія автотранспортних засобів зі ставкою 1080 грн. \~ \~ \~ \~З моменту офіційного працевлаштування відповідач не сплачував заробітну плату. На всі усні звернення директор пояснював, що на підприємстві виникли фінансові труднощі повязані із затримкою розрахунків замовниками. У звязку з невиплатою заробітної плати він звільнився за власним бажанням, про що винесено Наказ від 06.11.2012 року. При звільненні відповідач не провів з ним повного розрахунку. 19.11.2012 року він надіслав листа на адресу ПП «ЧВК-Трейд» із вимогою про виплату йому заборгованості по заробітній платі, але жодної відповіді не отримав. Незадовго до звільнення йому також стало відомо, що у травні 2012 року директор виніс наказ, яким встановлювався перехід підприємства на неповний робочий день, що значно зменшувало розмір заробітної плати. Однак всупереч вимогам КЗпП України відповідачем не було дотримано процедури переходу на неповний робочий день, оскільки не було попереджено працівників, зокрема і його, про такі істотні зміни праці за два місяці, не було ознайомлено з Наказом про зміни умов праці, письмової згоди про погодження зі змінами умов праці він не давав. Якщо працівник відмовився продовжувати роботу у звязку зі зміною істотних умов праці, то він підлягає звільненню на підставі п. 6 ст. 36 КЗпП України. Він звернувся зі скаргою до Територіальної державної інспекції з питань праці у Черкаській області та 08.11.2013 року отримав відповідь на своє звернення в якій зазначалось, що за результатами перевірки в ПП «ЧВК-Трейд» виявлено заборгованість по виплаті йому заробітної плати лише за період з липня по жовтень 2012 року, а відповідно до відомостей про виплату заробітної плати за період з березня по червень 2012 року заробітну плату він отримував, про що ставив свої підписи. Оскільки це не відповідало дійсності, бо у відомостях він не розписувався, то за його заявою Черкаським відділом поліції було відкрито кримінальне провадження №42014250010000023 за ч. 1 ст. 175 КК України. В рамках кримінального провадження було призначено почеркознавчу експертизу, якою було встановлено, що підписи виконані від імені гр. [PERSON] у відомостях про виплату грошей №ВЗП-000008 за березень 2012р., №ВЗП-000011 за квітень 2012, №ВЗП-000014 за травень 2012р., №ВЗП-000015 за червень 2012р. виконані не [PERSON], а іншою особою. Таким чином, заробітну плату з березня по червень 2012 року він також не отримував, що підтвердила експертиза. А тому він має право на отримання заробітної плати за період з 12 березня по 06 листопада 2012 року в сумі 8514,37 гривень. Оскільки з вини відповідача з ним не було проведено повного розрахунку в день звільнення, то він має право і на стягнення середнього заробітку за час затримки з 06.11.2012 по 04.09.2017 в сумі 60878,76 гривень, виходячи з розрахунку: 50,23 грн. (середньоденна заробітна плата) х 1212 робочих днів. Відповідач має також сплатити йому компенсацію втрати частини заробітної плати з урахуванням індексу інфляції за період з 06.11.2012 по 04.09.2017 в сумі 10054,39 гривень та компенсацію за невикористану відпустку в сумі 803,68 гривень. Просив суд стягнути з ПП «ЧВК-Трейд» заборгованість по заробітній платі в сумі 8514,37 гривень, середній заробіток за час затримки розрахунку в сумі 60728,07 гривень, компенсацію за затримку виплати заробітної палати з урахуванням індексу інфляції за період з 06.11.2012 по 04.09.2017 в розмірі 10113,78 гривень та компенсацію за невикористану щорічну відпустку в розмірі 803,68 гривень, що разом становить 80310,59 гривень. Ухвалою суду від 11.09.2017 провадження у справі відкрито. Ухвалою суду від 24.11.2017 відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача про зупинення провадження у справі. Ухвалою суду від 24.11.2017 задоволено клопотання представника відповідача про витребування доказів. 15.12.2017 набрала чинності нова редакція Цивільного процесуального кодексу України згідно із Законом України №2147-VIII від 03.10.2017. Відповідно до п.п. 9 п.1 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України (в ред. згідно із Законом №2147-VIII від 03.10.2017), - справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Згідно ухвали суду від 22.01.2018 розгляд справи продовжено за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду від 25.01.2018 за клопотанням представника відповідача у справі призначено почеркознавчу експертизу та провадження зупинено на час проведення експертизи. Ухвалою суду від 16.07.2018 провадження в справі відновлено. В судовому засіданні представник позивача підтвердила обставини викладені у позові, підтримала заявлені позовні вимоги, наполягала на їх задоволенні. У письмових поясненнях наданих в судовому засіданні 14.08.2018 року представник позивача посилалась на те, що висновок експерта, на виконання ухвали суду від 25.01.2018 року про призначення почеркознавчої експертизи, є недопустимим доказом, оскільки відповідачем було заявлено клопотання про призначення експертизи після початку розгляду справи по суті, а тому відповідно до ст. 78 ЦПК України суд не повинен брати даний висновок до уваги. Крім того Територіальною державною інспекцією з питань праці у Черкаській області було виявлено заборгованість по виплаті заробітної плати [PERSON] за період з липня по жовтень 2012 року. У відомостях про отримання заробітної плати за період з березня по липень 2012 року відсутні підписи [PERSON], що підтверджено висновком експерта в рамках кримінального провадження. Таким чином неотримання позивачем заробітної плати за період з березня по жовтень 2012 року підтверджене. Також висновком експерта від 19.06.2018 року №1/1118 не спростовується факт порушення директором ПП «ЧВК-Трейд» законодавства про оплату праці та прав позивача як працівника. Правопорушення було вчинене директором підприємства [PERSON] і його вина встановлена. Порушення прав позивача як працівника підтверджено і висновком Територіальної інспекції з питань праці у Черкаській області, який складено не лише на підставі відомостей про виплату грошей за жовтень 2012 року, а й на підставі первинної бухгалтерської документації, яка підтвердила факт несплати заробітної плати, та результатами експертизи, які не оспорюються відповідачем. Представник відповідача позовні вимоги не визнав повністю. Посилався на те, що позивачу було в повному обсязі виплачено належну йому заробітну плату та проведено розрахунок, що підтверджено підписами [PERSON] у відомостях про отримання заробітної плати. Крім того вважав, що висновок експерта із кримінального провадження не може бути використаний як доказ у цивільній справі. Суд заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази та висновки експертів, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Висновки суду щодо позовних вимог про стягнення заборгованості по заробітній платі. Відповідно до Наказу №28-К від 12.03.2012 (а.с. 42) [PERSON] був прийнятий на роботу до ПП «ЧВК-Трейд» на посаду водія автотранспортних засобів з окладом в розмірі 1080 гривень. Наказом № 45/1-К від 06.11.2012 року про припинення трудового договору (а.с. 43) [PERSON] був звільнений з роботи на підставі ст. 38 КЗпП України за власним бажанням, на підставі заяви від 06.11.2012. 19.11.2012 року [PERSON] направив на адресу ПП «ЧВК-Трейд» заяву з вимогою виплатити йому заборгованість по заробітній платі за період з березня по листопад 2012 року. Вказану заяву ПП «ЧВК-Трейд» було отримано 20.11.2012 року, що підтверджено рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 44). Територіальна державна інспекція з питань праці у Черкаській області у своєму листі вих. №23-М890/61-20 від 08.11.2012 на адресу [PERSON] (а.с. 46) вказала, що при здійснені перевірки додержання законодавства про плату праці на ПП «ЧВК-Трейд» та згідно відомостей на виплату грошей, [PERSON] заробітна плата не виплачена за липень-жовтень 2012 року. При цьому [PERSON] розяснено його право на звернення до суду. За заявою [PERSON] щодо неправомірних дій директора ПП «ЧВК-Трейд», 26.03.2014 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за №42014250010000023 про вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 175 КК України (а.с. 45). На час розгляду даної цивільної справи досудове розслідування у кримінальному провадженні №42014250010000023 не закінчене, відомості про повідомлення будь-кому про підозру відсутні. Представник відповідача посилався на те, що факт виплати [PERSON] заробітної плати підтверджено його підписами у відповідних відомостях. Оглянуті судом відомості ПП «ЧВК-Трейд» на виплату грошей №ВЗП-000008 за березень 2012, №ВЗП-000011 за квітень 2012, №ВЗП-000014 за травень 2012, №ВЗП-000015 за червень 2012 (а.с. 136-143) містять підписи від імені [PERSON]. В той же час, відповідно до Висновку експерта від 05.02.2015 № 1/857 (а.с. 48-54) складеного експертом Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при УМВС України в Черкаській області [PERSON], в межах кримінального провадження №42014250010000023 - підписи виконані від імені [PERSON] у відомостях на виплату грошей №ВЗП-000008 за березень 2012, №ВЗП-000011 за квітень 2012, №ВЗП-000014 за травень 2012, №ВЗП-000015 за червень 2012, виконані не [PERSON]М, а іншою особою з наслідуванням будь-якого дійсного підпису (підписів) [PERSON], підписи в даних відомостях виконані однією і тією ж особою. Суд приймає вказаний висновок експерта від 05.02.2015 № 1/857, як належний та допустимий доказ, оскільки він складений уповноваженою особою, є науково обґрунтованим, містить докладний опис проведених досліджень та відповіді на питання, які мають істотне значення для розгляду цивільної справи. Окрім відомостей на виплату грошей №ВЗП-000008 за березень 2012, №ВЗП-000011 за квітень 2012, №ВЗП-000014 за травень 2012, №ВЗП-000015 за червень 2012, інших доказів, які б могли підтвердити факт виплати [PERSON] заробітної плати за березень-червень 2012 року, відповідачем суду не надано. Відомості ПП «ЧВК-Трейд» на виплату грошей за липень 2012 №ВЗП-000016, за серпень 2012 №ВЗП-000017, за вересень 2012 №ВЗП-000018 (а.с. 140-142) взагалі не містять підписів [PERSON] про отримання коштів. В той же час згідно Відомості ПП «ЧВК-Трейд» на виплату грошей за жовтень 2012 року (а.с. 143) [PERSON] отримано 1800 гривень. Відповідно до Висновку експерта №1/1118 від 19.06.2018 року (а.с. 192-196), складеного експертом Черкаського НДЕКЦ МВС України [PERSON], - підпис від імені [PERSON] у колонці «Підпис про одержання» рядку позначеного «7» Відомості на виплату грошей за жовтень 2012 ПП «ЧВК-Трейд» виконаний самим [PERSON]. Суд приймає вказаний висновок експерта №1/1118 від 19.06.2018 року, як належний та допустимий доказ, оскільки він складений уповноваженою особою, є науково обґрунтованим, містить докладний опис проведених досліджень та відповідь на питання, яке має істотне значення для розгляду цивільної справи. Суд відхиляє, як необґрунтовані, доводи представника позивача про неналежність такого доказу, як висновок експерта №1/1118 від 19.06.2018. При цьому суд враховує, що висновок експерта №1/1118 від 19.06.2018 складено на виконання ухвали суду від 25.01.2018, яка набрала законної сили. Відповідно до ст. 115 КЗпП України - заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Позивачем заявлено\~вимоги про\~стягнення заборгованості\~по заробітній\~платі за період з 12 березня по 6 листопада 2012 в сумі 8514,37 гривень, виходячи із місячної заробітної плати в сумі 1080 гривень (із розрахунку 1080 гривень х 7 місяців + 19 днів х 50,23 гривень = 8514,37 грн.). За змістом ст. 13 ЦПК України, - суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Розглядаючи справу в межах позовних вимог, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог [PERSON] щодо стягнення заборгованості по заробітній платі в сумі 6714,37 гривень (із розрахунку 8514,37 грн. 1800 грн. = 6714,37 грн., де 8514,37 грн. розмір заявлених позовних вимог, 1800 грн. кошти, отримання яких [PERSON] підтверджено Відомістю на виплату грошей за жовтень 2012 року). Висновки суду щодо позовних вимог про стягнення грошової компенсації за невикористану відпустку. Відповідно до ст. 83 КЗпП України та ст. 24 Закону України «Про відпустки» - у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткові відпустки працівникам, які мають дітей. Відповідачем на надано суду доказів, які б підтверджували факт або використання [PERSON] належної йому щорічної відпустки, або виплату грошової компенсації за невикористану відпустку. Розрахунок суми компенсації за невикористану відпустку проводиться відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою КМУ №100 від 08.02.1995. Згідно із п. 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, - обчислення середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв'язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або для виплати компенсації за невикористані відпустки провадиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки. Працівникові, який пропрацював на підприємстві, в установі, організації менше року, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактичний час роботи, тобто з першого числа місяця після оформлення на роботу до першого числа місяця, в якому надається відпустка або виплачується компенсація за невикористану відпустку. У розглядуваній справі кількість невикористаних [PERSON] днів щорічної відпустки становить 16 днів (із розрахунку 24 календ. дні / 365 календ. днів х 240 календ. днів за період із 12.03.2012 по 06.11.2012). Кількість робочих днів за період з 12.03.2012 по 06.11.2012 становить 165. За підрахунками позивача розмір його заробітної плати за цей період становить 8514,37 грн. Середньоденна заробітна плата обчислена згідно п.2 Порядку затвердженого постановою КМУ №100 складає 8514,37 грн. / 165 роб. днів = 51,60 грн. Таким чином розмір грошової компенсації за невикористану відпустку має становити 51,6 грн. х 16 днів = 825,6 грн.. В той же час позивачем заявлено вимоги про стягнення компенсації за невикористану відпустку в сумі 803,68 гривень. Розглядаючи справу в межах позовних вимог, суд приходить до висновку, що із ПП «ЧВК-Трейд» на користь [PERSON] необхідно стягнути грошову компенсацію за невикористану щорічну відпустку в сумі 803 гривні 68 копійок. Висновки суду щодо позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Позивач вважав, що має право на отримання середнього заробітку за час затримки розрахунку з 06.11.2012 по 04.09.2017 в сумі 60878,76 гривень, із розрахунку 50,23 грн. х 1212 робочих днів, де 50,23 розмір середньоденної заробітної плати. Згідно статті 47 КЗпП України, - власник або уповноважений ним орган зобовязаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок. За змістом ст. 116 КЗпП України, - при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Відповідно до ч.1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Між [PERSON] та ПП «ЧВК-Трейд» виник спір щодо розміру коштів належних йому при звільненні. ПП «ЧВК-Трейд» заперечувало наявність будь-якої заборгованості перед [PERSON], а останній наполягав на тому, що не отримав заробітну плату в сумі 8514,37 гривень за період з 12.03.2012 по 06.11.2012 та грошову компенсацію за невикористану відпустку в сумі 803,68 гривень. Даний спір вирішений на користь працівника частково, а саме суд прийшов до висновку про необхідність стягнення із відповідача на користь [PERSON] заборгованості по заробітній платі в сумі 6714 гривень 37 копійок та грошової компенсації за невикористану щорічну відпустку в сумі 803 гривні 68 копійок. Відповідно до ч.2 ст. 117 КЗпП України, - при наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Пленум Верховного Суду України в п. 20 Постанови №13 від 24.12.1999 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» розяснив, що у разі\~непроведення розрахунку\~у зв'язку\~із виникненням\~спору про\~розмір належних\~до виплати\~сум,\~вимоги про\~відповідальність за\~затримку розрахунку\~підлягають задоволенню\~у повному\~обсязі,\~якщо спір\~вирішено на\~користь позивача\~або такого\~висновку \~дійде \~суд,\~що розглядає\~справу.\~При частковому\~задоволенні позову\~працівника суд\~визначає розмір відшкодування за час затримки розрахунку з урахуванням спірної суми, на яку той мав право, частки, яку вона становила у заявлених вимогах, істотності цієї частки порівняно із середнім заробітком та інших конкретних обставин справи. Оскільки спір щодо розміру належних [PERSON] до виплати сум, вирішено на користь працівника частково, суд вважає за необхідне

Outcome: partial