Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-19 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з позовом до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Червоних партизан-19» про визнання права власності на самочинне будівництво. Позивач [PERSON] просить визнати право власності на самочинно збудований об`єкт нерухомого майна (житловий будинок), розташований за адресою: [ADDRESS] , що складається з гаражу площею 21,2 кв.м, коридору площею 10,4 кв.м, кухні площею 11,4 кв.м, санвузла площею 5,6 кв.м, кімнати площею 18,0 кв.м, коридору площею 9,2 кв.м, кімнати площею 22,6 кв.м, кімнати площею 19,1 кв.м, кімнати площею 20,4 кв.м, туалету площею 1,1 кв.м, коридору площею 11,1 кв.м, кімнати площею 22,1 кв.м, кімнати площею 21, 2 кв.м, усього по літ «В» 193,4 кв.м. Позивач [PERSON] просить визнати право власності на самочинно збудований об`єкт нерухомого майна (житловий будинок), розташований за адресою: [ADDRESS] , що складається з гаражу площею 29,0 кв.м, коридору площею 11,7 кв.м, комори площею 3,6 кв.м, комори площею 2,6 кв.м, сходової клітини площею 1,7 кв.м, холу площею 12,6 кв.м, кімнати площею 18,1 кв.м, санвузла площею 3,6 кв.м, кухні площею 12,6 кв.м, холу площею 16,4 кв.м, кімнати площею 15,0 кв.м, кімнати площею 10,6 кв.м, санвузла площею 2,9 кв.м, коридору площею 8,4 кв.м, кімнати площею 14,3 кв.м, кімнати площею 18,3 кв.м, санвузла площею 4,2 кв.м, усього по літ «Н» 185,6 кв.м. Позов мотивований тим, що відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] від 08.10.2014 відповідач є власником земельної ділянки площею 0,2143 га з кадастровим номером 0510100000:02:055:0101, розташованої у [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] . Цільове призначення вказаної земельної ділянки для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку. На вказаній земельній ділянці фактично розташовані 4 житлові будинки, один з яких під [ADDRESS] має спільну стіну, що підтверджується відповідним технічним паспортом, що додається до матеріалів позовної заяви. Згідно з договором дарування від 27.07.2002 року [PERSON] є власником 2/25 ідеальних частин будинковолодіння по [ADDRESS] . На підставі договору купівлі - продажу від 13.05.1985 р. [PERSON] належало 9/100 будинковолодіння по [ADDRESS] , [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] його дружина [PERSON] через відсутність належно оформлених документів успадкувати 9/100 не змогла, однак продовжила фактично користуватися займаним приміщенням. Позивачами упродовж тривалого часу проводились роботи з реконструкції та перебудови займаного житла за відсутності дозвільних документів відповідних органів, у зв`язку з чим отримати правовстановлюючі документи об`єктивно неможливо. Наразі будинок [ADDRESS] , фактично перебуває у користуванні [PERSON] та [PERSON] . Між позивачами та відповідачем 14.12.2020 укладено договір суперфіцію, що доводить про відведення [PERSON] та [PERSON] земельної ділянки під будинком, у якому вони проживають. В судовому засіданні представники позивачів підтримали позов, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Представник позивача суду пояснив, що позивачі звертались до інспекції державного архітектурно-будівельного контролю з приводу прийняття самочинного будівництва в експлуатацію, але одержали відмову. Представник відповідача у судовому засіданні позов визнала. До суду також надійшла заява відповідача про визнання позову. Представник відповідача суду пояснила, що позивачі мають на праві власності будинок [ADDRESS] . В цьому будинку вони здійснили переобладнання. На звернення позивачів до інспекції державного архітектурно-будівельного контролю одержано відмову. Між сторонами укладено договір суперфіцію про передачу в користування позивачам земельної ділянки, на якій здійснено будівництво. Іншим шляхом, ніж в судовому порядку, позивачі не можуть визнати право власності на самочинне будівництво. Цим будівництвом не порушено права відповідача «ОСББ «Червоних Партизан, 19» та членів цього ОСББ. Заслухавши учасників справи, дослідивши письмові докази в справі, суд дійшов висновку про задоволення позову. Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] від 08.10.2014 відповідач є власником земельної ділянки площею 0,2143 га з кадастровим номером 0510100000:02:055:0101, розташованої у [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] . Цільове призначення вказаної земельної ділянки для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку. На вказаній земельній ділянці фактично розташовані 4 житлові будинки, один з яких під [ADDRESS] має спільну стіну, що підтверджується відповідним технічним паспортом, що додається до матеріалів позовної заяви. Згідно з договором дарування від 27.07.2002 року [PERSON] є власником 2/25 ідеальних частин будинковолодіння по [ADDRESS] . На підставі договору купівлі - продажу від 13.05.1985 року [PERSON] належало 9/100 будинковолодіння по [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] його дружина, [PERSON] , через відсутність належно оформлених документів успадкувати 9/100 не змогла, однак продовжила фактично користуватися займаним приміщенням. Позивачами упродовж тривалого часу проводились роботи з реконструкції та перебудови займаного житла за відсутності дозвільних документів відповідних органів, у зв`язку з чим отримати правовстановлюючі документи наразі неможливо. Будинок [ADDRESS] , фактично перебуває у користуванні [PERSON] та [PERSON] . За зверненням позивачів працівниками КП «Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації» проведено технічне обстеження будинку [ADDRESS] , за наслідками якого позивачам виготовлені відповідні технічні паспорти на вказаний будинок. Згідно з технічним паспортом, виготовленим 25.03.2009 р. КП «Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації» на будинок [ADDRESS] , який фактично перебуває у користуванні [PERSON] , вказаний будинок складається з гаражу площею 21,2 кв.м, коридору площею 10,4 кв.м, кухні площею 11,4 кв.м, санвузла площею 5,6 кв.м, кімнати площею 18,0 кв.м, коридору площею 9,2 кв.м, кімнати площею 22,6 кв.м, кімнати площею 19,1 кв.м, кімнати площею 20,4 кв.м, туалету площею 1,1 кв.м, коридору площею 11,1 кв.м, кімнати площею 22,1 кв.м, кімнати площею 21,2 кв.м, усього по літ «В» 193,4 кв.м. Згідно з технічним паспортом, виготовленим 22.01.2020 р. КП «Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації» на будинок [ADDRESS] , який фактично перебуває у користуванні [PERSON] , вказаний будинок складається з гаражу площею 29.0 кв.м, коридору площею 11,7 кв.м, комори площею 3,6 кв.м, комори площею 2,6 кв.м, сходової клітини площею 1,7 кв.м, холу площею 12,6 кв.м, кімнати площею 18,1 кв.м, санвузла площею 3,6 кв.м, кухні площею 12,6 кв.м, холу площею 16,4 кв.м, кімнати площею 15,0 кв.м, кімнати площею 10,6 кв.м, санвузла площею 2,9 кв.м, коридору площею 8,4 кв.м, кімнати площею 14,3 кв.м, кімнати площею 18,3 кв.м, санвузла площею 4.2 кв.м, усього по літ «Н» 185,6 кв.м. Згідно із звітом з технічного обстеження двохквартирного зблокованого житлового будинку по [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] від 22.03.2021р., складеного фізичною особою-підприємцем [PERSON] , за результатами проведення технічного обстеження об`єкта : «двохквартирний зблокований індивідуальний житловий будинок (1121.2-код за ДК 018-2000) по [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] встановлено його відповідність вимогам надійності і безпечної експлуатації та можливість його експлуатації. Усунення виявлених під час технічного обстеження недоліків (дефекти, пошкодження). В зв`язку з вище виконаним можливість усунення недоліків можливе тільки після усунення недоліків, виявлених в підвальному приміщенні співвласником. У розділі 4 «Результати технічного обстеження» у відомості дефектів та пошкоджень зазначено в ч. 1 «Зблокований індивідуальний житловий будинок» пункт 1.1. «Зовнішні та внутрішні стіни, фундаменти, перегородки» підпункт 1.1.1. Часткове руйнування вимощення по фасаду з проростанням рослин в тріщинах; пункт 2 «Внутрішні стіни (оздоблення), підлога» підпункт 1.2.1. Виконати часткове оздоблення поверхні внутрішніх стін та підлоги. Такі дефекти, пошкодження суд не вважає істотними та такими, що можуть вплинути на надійність і безпечну експлуатацію будинку. Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Відповідно до ч. 3 ст. 376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Між позивачами та відповідачем 14.12.2020 укладено договір суперфіцію, відповідно до якого відведено [PERSON] та [PERSON] земельну ділянку під будинком, у якому вони проживають. Згідно з п. 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 30.03.2012 «Про практику застосування судами статті 376 ЦК України (про правовий режим самочинного будівництва)» суди розглядають спори щодо самочинного будівництва, зокрема, про визнання права власності на самочинно збудоване майно на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснила самочинне будівництво. Відповідно до пунктів 14,15 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 30.03.2012 «Про практику застосування судами статті 376 ЦК України (про правовий режим самочинного будівництва)» на підставі частини третьої статті 376 ЦК суд може задовольнити позов про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно на земельній ділянці, що не надавалася у власність чи користування особі, яка збудувала його, якщо їй у встановленому законом порядку було передано земельну ділянку у власність або надано у користування під уже збудоване нерухоме майно відповідно до її цільового призначення, та за умови, що будівництво велося з додержанням архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил згідно із законодавством, містобудівною та проектною документацією, а також у разі, якщо ці обставини були предметом розгляду компетентного державного органу (частина третя статті 375 ЦК). При цьому суд має враховувати, що відсутність заперечень власника проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила самочинне будівництво, чи визнання такого позову має бути обгрунтовано відповідними доказами, що підтверджують право на вчинення таких процесуальних дій, зокрема, договорами купівлі продажу земельної ділянки, оренди, міни. Виходячи зі змісту частини третьої статті 376 ЦК при доведенні визначених нею умов суд може визнати право власності на самочинно збудоване майно також за особою, яка його збудувала, якщо після закінчення будівництва земельну ділянку цій особі було передано у власність або надано у користування, або з власником земельної ділянки, на якій розміщено майно, укладено договір суперфіцію (частина перша статті 413 ЦК) відповідно до її цільового призначення. Вирішуючи справи такої категорії, суд має виходити з того, що надання земельної ділянки під уже збудоване нерухоме майно чи укладення договору суперфіцію може відбутися як до пред`явлення позову до суду, так і після цього. Позивачі, здійснили самочинну реконструкцію житлового будинку, який перебуває у їх користуванні тривалий час, підписали з відповідачем договір суперфіцію, тобто виконали вимоги ч. 3 ст. 376 ЦК України. В інший спосіб, крім звернення до суду, позивачі позбавлені можливості набути право власності на об`єкт нерухомого майна та захистити свої житлові права. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом при розгляді справи не встановлено обставин, які б перешкоджали прийняттю визнання відповідачем позову. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України. Позивачі не наполягали на стягненні судових витрат з відповідача.

Outcome: approved