Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-22 00:00:00

[PERSON] пред`явив у Подільському районному суді м. Києві позов до [PERSON] про звільнення від сплати аліментів на утримання дитини та звільнення від сплати заборгованості за аліментами. Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на те, що на підставі рішення суду з позивача на користь відповідача на утримання спільного сина [PERSON] [INFO] , стягуються аліменти у розмірі 1000 грн. 00 коп. щомісячно. Наразі у позивача за період з травня 2015 року по листопад 2017 року наявний борг по сплаті аліментів у розмірі 29099 грн. 99 коп. Позивач також зазначив, що є інвалідом 3 групи, має серйозні проблеми зі здоров`ям та отримує у зв`язку з цим пенсію. Іншого доходу він немає, працевлаштуватись у зв`язку зі станом здоров`я немає можливості. Майна, на яке могло би бути звернено стягнення в рахунок погашення аліментів, позивач немає. За таких обставин, позивач просить суд звільнити його від сплати аліментів на утримання сина [PERSON] [INFO] та звільнити від сплати заборгованості по сплаті аліментів за період з травня 2015 року по листопад 2017 року у розмірі 29099 грн. 99 коп. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином. Направив до суду заяву, в якій просив розгляд справи провести без його участі, позовні вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про розгляд справи була повідомлена належним чином. Подала до суду заяву, в якій проти задоволення позову заперечувала в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку про відмову в задоволенні позову з таких підстав. Судом встановлено, що у сторін є спільний син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджено Свідоцтвом про народження серія [NUMBER] . (а.с. 7) Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 12.06.2015 у справі № 756/6651/15-ц, позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини задоволено, шлюб розірвано, та стягнуто зі [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1000 грн. 00 коп. (а.с. 8-10) З матеріалів справи вбачається, що позивачу було присвоєно 3 групу інвалідності відповідно до пенсійного посвідчення (а.с. 12) Відповідно до Довідки Центрального об`єднаного управління ПФУ позивач отримував пенсію по інвалідності внаслідок загального захворювання у розмірі від 866,33 грн. до 1312,00 грн. за період з вересня 2016 року по травень 2017 року. (а.с. 14) Згідно Довідки МСЕК від 08.09.2016 року, 3 група інвалідності встановлена позивачу строком до 11.09.2018 року. (а.с. 17) Крім того, згідно даної довідки, комісією було зроблено висновок про умови та характер праці рекомендовані позивачу: «без фізичних та психоемоційних перенавантажень». Позивачем було надано до суду значну кількість медичної документації, з якої вбачається, що позивач звертався за медичною допомогою до лікарів щодо стану свого здоров`я. Однак, суд позбавлений об`єктивної можливості встановити, чи є ці медичні документи підтвердженням того, що позивач хворіє саме на тяжку хворобу, яка унеможливлює щодо працевлаштування. Відповідно до Довідки-розрахунку складеної старшим державним виконавцем Оболонського РВДВС міста Київ ГТУЮ у м. Києві Шевченком Ю.І. від 29.11.2017 року, заборгованість позивача по сплаті аліментів на утримання сина становить станом на 30.11.2017 року 29099 грн. 99 коп. (а.с. 57) Згідно відомостей позовної заяви та свідоцтва про смерть, мати позивача померла. Відомостей про наявність інших непрацездатних осіб на утриманні позивача матеріали справи не містять. Крім того, позивачем надано квитанції, відповідно до яких було придбано певний перелік лікарських препаратів. (а.с. 99-103) Однак, матеріали справи не містять відомостей про те, що ці ліки були придбані саме позивачем та на його лікування. Як вбачається з Довідки МСЕК від 17.12.2019 року позивачу присвоєно 2 групу інвалідності з 10.12.2019 року. Спірні правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Сімейного кодексу України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, наявність у платника аліментів рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; докази про витрати платника аліментів, що перевищують десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, а також наявність інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно ст. 197 Сімейного кодексу України з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів суд може відстрочити або розстрочити сплату заборгованості за аліментами. За позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Як на правову підставу позову позивач посилається на ст. 273 Сімейного кодексу України, відповідно до якої, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Разом з тим, вищевказана норма передбачає можливість звільнення від сплати аліментів виключно осіб, зазначених у статтях 267-271 цього Кодексу, тобто: повнолітніх братів та сестер, мачуху та вітчима, осіб, у сім`ї яких виховувалася дитина, повнолітніх падчерку та пасинка, осіб, з ким вони проживали однією сім`єю до досягнення повноліття. Відтак, вищевказана правова підстава для звільнення від сплати аліментів, судом не приймається до уваги, як така, що не регулює правовідносини батьків та дітей. З матеріалів справи не можливо встановити факт того, що позивач є непрацездатною особою. Відповідно до довідки МСЕК від 17.12.2019 року, позивач має змогу працювати в спеціально створених умовах. (а.с. 106) Також, в матеріалах справи відсутні відомості та відповідні докази того, що на утриманні позивача перебувають інші непрацездатні особи. Позивачем також не було надано доказів того, що у його власності не перебуває рухоме та/або нерухоме майно, на яке може бути звернуто стягнення по сплаті аліментів. Крім того, позивачем не було доведено факт наявності тяжкої хвороби, яка є підставою для звільнення його від сплати заборгованості по аліментам, а також того, що ця тяжка хвороба настала саме у період з травня 2015 року по листопад 2017 року, тобто в період за який позивач просить суд звільнити його від сплати боргу по аліментам. Клопотань про призначення у справі відповідної експертизи сторонами не заявлялось. Також, варто наголосити, що позивачем не ставиться питання про зменшення розміру аліментів, зважаючи на його низький дохід, який він отримує від пенсії та допомоги по безробіттю, він ставить питання про повне звільнення його від сплати аліментів. Суд виходить з того, що 2 група інвалідності позивача, яка так само не є підставою для того, щоб вважати його непрацездатною особою, була присвоєна йому з 10.12.2019 року; борг же по сплаті аліментів стосується періоду до 2017 року, а тому не має правового зв`язку з вказаною обставиною. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Ч. 7 ст. 81 ЦКП України імперативно встановлює, що суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Сторонами не було заявлено жодних клопотань про витребування або забезпечення доказів. Враховуючи вищевикладене, суд не вбачає доведеними позовні вимоги та приходить до висновку про відмову у їхньому задоволенні. На підставі викладеного, ст.ст. 104, 110, 112, 115, 180-183, 185, 191, 192 СК України, та

Outcome: dismissed