Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-12 00:00:00

[PERSON] пред`явив до суду позов шляхом подання позовної заяви до [PERSON] , треті особи: Служба у справах дітей Харківської районної державної адміністрації, Служба у справах дітей Золочівської районної державної адміністрації Харківської області, яку в подальшому уточнив та просив позбавити відповідача батьківських прав відносно їх неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] ; стягнути з [PERSON] на його користь аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 гривень щомісячно, починаючи з дня подання заяви до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що з 2011 року перебував з відповідачем у фактичних шлюбних відносинах від яких у них [INFO] народилися син [PERSON] , який помер [INFO] та донька [PERSON] . З лютого 2018 року малолітня [PERSON] проживає разом з позивачем та знаходиться на його утриманні. Відповідач припинила спілкування з донькою, її вихованням не займається, не цікавиться долею дитини, не піклується про фізичний і духовний розвиток останньої, її навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує доньку необхідним харчуванням, медичним доглядом та лікуванням і не надає матеріальної допомоги на утримання [PERSON] [PERSON] зазначив, що в той час, коли діти проживали з відповідачем, вона залишала їх самих вдома на тривалий час, зловживала спиртними напоями, при цьому в будинку де проживала [PERSON] з дітьми була антисанітарія, діти були голодні, в зв`язку з чим, сусіди викликали поліцію та зверталися з вказаного приводу до служби у справах дітей. На думку позивача, нехтування батьківськими обов`язками з боку матері принижує гідність дитини та в подальшому може призвести до негативних наслідків у житті [PERSON] як з моральної так із правової точки зору. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 12 березня 2019 року провадження у справі відкрито, розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено проведення підготовчого засідання. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 14 серпня 2019 року підготовче провадження у цивільній справі закрито, справу призначено до судового розгляду у відкритому судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Позивач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, в якій позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити. Відповідач у судове засідання повторно не з`явилася, про день та час слухання справи була повідомлена своєчасно і належним чином в порядку ст. 128 ЦПК України, шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання відповідно до відомостей Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Головного Управління ДМС України в Харківській області, отриманих судом відповідно до вимог ч.6 ст.187 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив. Будь яких заяв та клопотань від відповідача не надходило. Представник третьої особи Служби у справах дітей Харківської районної державної адміністрації Чопорова В.В., яка діє на підставі довіреності, в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій просила позовні вимоги [PERSON] задовольнити. Представник третьої особи Служби у справах дітей Золочівської районної державної адміністрації Харківської області в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про час дату та місце судового засідання повідомлявся своєчасно та належним чином. У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленої про дату, час та місце судового засідання відповідача, яка не повідомила про причини неявки та не подала відзив відповідно до статті 280 ЦПК України, суд за згодою позивача вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 08 травня 2012 року Іллічівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, [INFO] народилася [PERSON] , батьками якої записані [PERSON] та [PERSON] . Малолітня [PERSON] , [INFO] , проживає разом зі своїм батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідками №661 та №662, виданими 02 жовтня 2018 року Котлярівською сільською радою Харківського району Харківської області. Як вбачається з акту обстеження житлово-побутових умов сім`ї [PERSON] , складеного 02 жовтня 2018 року депутатом Котлярівської сільської ради Колісник К .Б., малолітня [PERSON] проживає разом з батьком у належному йому приватному житловому будинку, загальною площею 113,6 кв.м. Будинок газифікований, технічний стан будинку задовільний, дитина має свою окрему кімнату. [PERSON] знаходиться на повному утриманні свого батька [PERSON] , навчається в першому класі ЗОШ №90 м. Харкова. Мати дитини з донькою не проживає з лютого 2018 року, вихованням дитини не займається, матеріальну допомогу не надає, тобто не виконує своїх батьківських обов`язків. Вихованням дитини займається батько, якому допомагає вся сім`я. Всі умови для навчання та проживання дитини створені. Згідно довідки №103, виданої 20 грудня 2018 року директором Харківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №90 Харківської міської ради Харківської області Богдановим Г.М. та характеристики учениці [PERSON] , виданої 28 грудня 2019 року директором Харківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №90 Харківської міської ради Харківської області Богдановим Г .М. та класним керівником [PERSON] , [PERSON] навчається в 1-В класі Харківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №90 Харківської міської ради Харківської області, проживає за батьком, який завжди цікавиться навчанням доньки, піклується про зовнішній вигляд дитини, відвідує батьківські збори. Мати не бере участі у вихованні доньки. Малолітня [PERSON] , [INFO] , знаходиться на амбулаторному обліку в амбулаторії загальної практики сімейної медицини с. Котляри. За останні 5 років на планові профілактичні огляди та планову вакцинацію дитина з`являлася у супроводі батька [PERSON] та бабусі [PERSON] Останній візит до амбулаторії - 17 жовтня 2018 року, дитину приводив батько ( довідка №4888, видана 22 жовтня 2018 року сімейним лікарем амбулаторії ЗПСМ с. Котляри Комунального некомерційного підприємства Харківської районної ради «Центр первинної медичної допомоги №3 Харківського району» [PERSON] ). [PERSON] працює на розподільчому центрі №4 (підрозділу у м. Харків) ТОВ «Сільпо-Фуд» на посаді комірника. За час роботи зарекомендував себе з позитивної сторони. Загальна сума доходу [PERSON] за період з 01 січня 2018 року по 31 жовтня 2018 року становила 66457,15 гривень, що підтверджується характеристикою, виданою 30 вересня 2018 року заступником управляючого РЦ №4 ТОВ Сільпо-Фуд Вілінською Т.А. та довідкю про доходи №010439, виданою 07 жовтня 2018 року директором та головним бухгалтером ТОВ «Сільпо-Фуд». Частиною 4 ст. 19 СК України визначено, що при розгляді судом спорів зокрема щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Харківська районна державна адміністрація Харківської області вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , про що до суду надано відповідний висновок №01-22/1147 від 27 травня 2019 року. Відповідно до вимог ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Згідно зі ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.ч. 2,3 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Процедура, підстави та правові наслідки позбавлення батьківських прав передбачені нормами СК України (статті 164-167). Статтею 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Позивач [PERSON] в обґрунтування своїх позовних вимог в частині позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , посилається на те, що підставою для позбавлення батьківських прав є ухилення матері від виконання обов`язків по вихованню дитини. В пункті 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. В матеріалах справи містяться достатні дані на підтвердження тих обставин, що відповідач протягом тривалого часу нехтує своїми батьківськими обов`язками по відношенню до малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , а саме: не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не забезпечує необхідного харчування та медичного догляду, не цікавиться здоров`ям дитини, не створює необхідних умов для проживання дитини. Існування обставин, які перешкоджають участі відповідача у матеріальному утриманні та вихованні дитини, судом не встановлено. Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідачем не надано жодних доказів, які б спростовували вищевказані обставини. Приймаючи до уваги обставини справи, враховуючи свідоме нехтування матір`ю своїми батьківськими обов`язками по відношенню до малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , суд прийшов до висновку, що відповідач систематично, протягом тривалого часу не виконує батьківських обов`язків, передбачених ст.ст. 150, 153, 180 Сімейного Кодексу України, по відношенню до своєї малолітньої доньки, а тому позбавлення батьківських прав відповідача є єдиним можливим засобом забезпечення дитині належного життя та розвитку. Відповідно до преамбули Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою ВР України № 789- ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння. Статті 9, 18 вказаної Конвенції також визначає, що держави -учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. 3 метою гарантування і сприяння здійсненню прав, викладених у цій Конвенції, Держави-учасниці надають батькам і законним опікунам належну допомогу у виконанні ними своїх обов`язків по вихованню дітей та забезпечують розвиток мережі дитячих установ. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Частиною 3 статті 166 СК України передбачено, що при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом ч. 3 ст. ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову,а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Частинами 1, 2 ст.182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідачем в ході розгляду справи не надано суду доказів на підтвердження того, що вона офіційно працевлаштована, має постійний, регулярний дохід, а також відомості щодо наявності на її утриманні інших неповнолітніх дітей та непрацездатних батьків. Докази, які свідчать про наявність підстав для звільнення від обов`язку утримувати дитину в матеріалах справи відсутні, заперечень щодо розміру аліментів відповідачем також не надано. Враховуючи всі вищевикладені обставини, а також прожитковий мінімум, встановлений Законом України «Про державний бюджет України на 2019 рік» для дітей віком від 6 до 18 років, який станом на 13 вересня 2019 року становить 2118 гривень, суд вважає необхідним встановити розмір аліментів на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 гривень, починаючи із дня пред`явлення позову до суду, а саме 21 лютого 2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Згідно ч.2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. Суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 768,40 гривень за подання до суду позовної заяви про позбавлення батьківських прав. Витрати по сплаті судового збору у розмірі 768,40 гривень за подання до суду позовної заяви про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини суд стягує з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного і

Outcome: approved