Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-12 00:00:00

[PERSON] у поданому ним до суду позові до Костянтинівської міської ради просить визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку площею 0,0560 га, кадастровий номер 1412600000:00:023:0733, з цільовим призначенням для індивідуального житлового, гаражного та дачного будівництва, розташовану за адресою: [ADDRESS] , яка належала [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ДН №1675, виданого Костянтинівською міською радою 10.04.1997 р., пославшись на таке: [INFO] помер його батько - [PERSON] , який був зареєстрований та мешкав за адресою: [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на все його майно, у тому числі на земельну ділянку площею 0,0560 га, кадастровий номер 1412600000:00:023:0733, надану для індивідуального житлового гаражного і дачного будівництва на території Костянтинівської міської ради Донецької області, що належала померлому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія ДН №1675, виданого Костянтинівською міською радою 10.04.1997 р. Відповідно до ст.1261 Цивільного кодексу України він є спадкоємцем першої черги за законом після смерті свого батька. Інші спадкоємні (його мати та рідна сестра) відмовилися від спадщини у встановленому законом порядку. Зазначену спадщину відповідно до ст.1269 Цивільного кодексу України він прийняв, подавши заяву про прийняття спадщини до Костянтинівської державної нотаріальної контори. З метою надання до нотаріальної контори відповідних документів для оформлення спадщини після смерті батька ним було отримано витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. Згідно з інформацією, яка міститься у витягу, земельна ділянка площею 0,0560 га, кадастровий номер 1412600000:00:023:0733, з цільовим призначенням для індивідуального житлового, гаражного і дачного будівництва, розташована на території м. Костянтинівки Донецької області, але відомості про право власності у ньому відсутні. У зв`язку з тим, що в отриманому вищезазначеному витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку відсутні відомості про право власності, він з цього питання звернувся до міськрайонного управління у Костянтинівському районі та м. Торецьку Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області та отримав лист, у якому зазначено, що земельна ділянка розташована за адресою [ADDRESS] за кадастровим номером 1412600000:00:023:0733, площею 0,0560 га належала [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДН № 1675 від 10.04.1997р. Також у листі було зазначено, що вищезазначена земельна ділянка була внесена до Національної кадастрової системи без блоку власника. На даний момент Управлінням неможливо внести даний блок та рекомендовано для вирішення цього питання звернутися до суду з відповідною позовною заявою. Від Костянтинівської державної нотаріальної контори він отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії з зазначенням підстав, а саме ненадання ним документів, які відповідають вимогам законодавства, зокрема, у витягу з ДЗК відсутні відомості про власника, а тому також було рекомендовано звернутися до суду для вирішення цього питання з позовною заявою. Ухвалою судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 18 липня 2019 року (а.с.19-20) відкрите провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 03 вересня 2019 року (а.с.31) підготовче провадження у справі закрите, справу призначено до судового розгляду по суті в судовому засіданні. В судове засідання позивач не з`явився, надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність з посиланням на підтримання позову (а.с.28). Представник відповідача - Костянтинівської міської ради Ісмаілов С.Н., належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився: матеріали справи містять заяву представника про розгляд справи без його участі з посиланням на те, що прийняття рішення за позовом він залишає на розсуд суду (а.с.35). З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дістає такого висновку: Спірною є земельна ділянка площею 0,056 га, кадастровий номер 1412600000:00:023:0733 для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських будівель, розташована на території [ADDRESS] , за належністю [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю, виданого на підставі рішення виконкому Костянтинівської міської ради народних депутатів від 13.11.1996 р. №840, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №1675 (копія Державного акту - на а.с.11). [INFO] [PERSON] помер (копія свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] - на а.с.10). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, зокрема на спірну земельну ділянку. У відповідності до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Позивач [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом як син спадкодавця, що підтверджується свідоцтвом про його народження (копія свідоцтва про народження Серії [NUMBER] - на а.с.12). 04.06.2019 р. за заявою [PERSON] про прийняття спадщини за законом була заведена спадкова справа за номером у спадковому реєстрі 64276265, що підтверджено Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (а.с.24), а також інформаційним листом Костянтинівської державної нотаріальної контори від 25.04.2019 р. за №2359/02-14 (а.с.23), згідно з яким також встановлено, що дочка спадкодавця [PERSON] надала заяву про відмову від спадщини на користь дружини спадкодавця [PERSON] , а від дружини спадкодавця [PERSON] надійшла заява про відмову від спадщини на користь сина спадкодавця [PERSON] . Перевіряючи коло спадкоємців після смерті [PERSON] , суд виходить з вищезгадуваної інформації, а також відомостей, відображених у довідці Комунального підприємства «Служба єдиного замовника» №4 за №672 від 18.07.19 р. про те, що на момент смерті [PERSON] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] , разом з ним була зареєстрована його дружина [PERSON] (а.с.09), яка відмовилася від спадщини після смерті чоловіка на користь позивача - сина спадкодавця. Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. 09.08.2019 р. нотаріально було посвідчено право на спадщину за законом [PERSON] після смерті [PERSON] у виді житлового будинку з надвірними будівлями номер [ADDRESS] (а.с.29). У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у виді земельної ділянки після смерті [PERSON] Постановою нотаріуса Костянтинівської державної нотаріальної контори за №2256 від 08.07.2019 р. (а.с.15) [PERSON] було відмовлено за тих підстав, що у наданому спадкоємцем Державному акті на право приватної власності на землю не зазначено кадастровий номер, а у відомостях Державного реєстру речових прав на нерухоме майно не зазначено власника земельної ділянки. Листом Міськрайонного управління у Костянтинівському районі та м. Торецьку Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області від 10.06.2019 р. за №347/113-19 (а.с.16) повідомлено про те, що земельна ділянка, розташована за адресою: [ADDRESS] , за кадастровим номером 1412600000:00:023:0733, площею 0,0560 га для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських будівель і споруд, належала [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку ДН від 10.04.1997 р. №1675. Дана земельна ділянка була внесена до Національної кадастрової системи без блоку власника, який на даний момент управлінням неможливо внести. Відповідно до п.3 ч.1 ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», заявником є власник, інший правонабувач, сторона правочину, у яких виникло речове право, або уповноважені ними особи - у разі подання документів для проведення державної реєстрації набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав. Відповідно до п.2 ч.1 ст.24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо заява про державну реєстрацію прав подана неналежною особою. Відповідно до п.8 ч.1 ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі державного акта на право приватної власності на землю, державного акта на право власності на землю, державного акта на право власності на земельну ділянку або державного акта на право постійного користування землею, виданих до 1 січня 2013 року. Тож проведення державної реєстрації права власності на спірну земельну ділянку за померлим [PERSON] у теперішній час не можливо відповідно до вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» через припинення права власності за спадкодавцем в силу п.11 ч.1 ст.346 ЦК України - внаслідок смерті. На підставі ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Пунктом 1 ч.2 ст.16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Відповідно до ч.3 ст.152 Земельного кодексу України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав. З огляду на встановлені судом обставини та приписи наведеного вище законодавства, суд дістає висновку, що право позивача на спадкування має бути захищено у спосіб визнання за ними права власності на спадкове майно - спірну земельну ділянку. Тож позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved