Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-27 00:00:00

[PERSON] свою заяву обґрунтовує тим, що є дочкою [PERSON], яка померла 17.07.2017 р. на території, непідконтрольній державній владі України за адресою: м. Луганськ, вул. Волгодонська, 63, причина смерті: хронічна недостатність кровообігу, атеросклеротичний кардіосклероз. З метою реєстрації смерті матері та отримання свідоцтва про смерть звернулася до відділу реєстрації актів цивільного стану у м. Суми, але їй відмовили, оскільки нею подано копію лікарського свідоцтва про смерть, яке видано Луганською міською поліклінікою № 11, що знаходиться на тимчасово окупованій території України. Зазначає, що встановлення факту смерті матері їй необхідно для державної реєстрації смерті та для отримання спадщини, що залишилася після матері. Просила встановити факт смерті [PERSON], [INFO], яка померла 17.07.2017 р. та проживала по день смерті за адресою: м. Луганськ, вул. Волгодонська, 63. У судовому засіданні [PERSON] заяву з наведених підстав підтримала. Суду пояснила, що 17.07.2017 р. у м. Луганськ померла її мати [PERSON], яка була похилого віку та хворіла. Вона була зареєстрована разом з матірю, зареєстрована у м. Суми, як внутрішньо переміщена особа. 18.07.2017 р. вона поховала матір у м. Суходольськ, де поховані інші родичі. Їй видали лікарське свідоцтво про смерть матері у Луганській міській лікарні № 11. У видачі свідоцтва про смерть у м. Суми їй відмовили, оскільки надані нею документи не мають юридичної сили на території України. Встановлення факту смерті матері їй необхідно для державної реєстрації смерті та для отримання спадщини, що залишилася після смерті матері. Представник заінтересованої особи Ковпаківського районного у місті Суми відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області у судове засідання не зявився, будучи повідомленим про час і місце розгляду справи. Заслухавши заявника, дослідивши докази по справі, суд дійшов наступних висновків. Згідно п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Згідно розяснень Пленуму Верховного Суду України, наданих у п. 13 постанови № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заяви про встановлення факту смерті особи в певний час (п. 7 ст. 273 ЦПК України) приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. При цьому слід мати на увазі, що встановлення з зазначених підстав факту смерті відрізняється від встановлення факту реєстрації смерті (яке провадиться на підставі п. 4 ст. 273 ЦПК і полягає у з'ясуванні, насамперед, обставин не самої події смерті, а її реєстрації в органах реєстрації актів громадянського стану). Судом встановлено, що заявник [PERSON], дошлюбне прізвище [PERSON] є дочкою [PERSON], [INFO] уродженки [INFO]. За життя [PERSON] була зареєстрована за адресою: [INFO]. Відповідно до Довідки від 14.04.2017 р. № 1285 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, заявник [PERSON], [INFO] зареєстрована за адресою: [INFO] взята на облік за фактичним місцем проживання: [INFO], що є територією Ковпаківського району м. Суми. Згідно лікарського свідоцтва про смерть № 175, виданого 17.07.2017 р. Луганською міською поліклінікою № 11, [PERSON], [INFO] померла 17.07.2017 р. у віці 88 років, причина смерті: хронічна недостатність кровообігу, атеросклеротичний кардіосклероз. У м. Луганськ видано свідоцтво про смерть [PERSON]. Відповідно до Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, затвердженого розпорядженням КМУ від 07.11.2014 р. № 1085-р. м. Луганськ віднесено до населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Постановою Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України. Відтак, лікарське свідоцтво про смерть [PERSON], [INFO] та свідоцтво про смерть видано у м. Луганськ, у якому органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. З наданих [PERSON] замовлення на надання ритуальних послуг, талона на похована та фотографій вбачається, що [PERSON], [INFO], яка померла 17.07.2017 р. похована на кладовищі м. Суходольськ р-н [PERSON] 18.07.2017 р. Згідно ч. 1 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державною фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров'я або судово-медичної установи, - не пізніше п'яти днів. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі встановлення у судовому порядку факту смерті. За вимогами пункту 1 Розділу 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/5 від 18.10.2000 р., підставою для державної реєстрації смерті є: лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 р. №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 р. за №1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 р. № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 р. за № 1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; рішення суду про оголошення особи померлою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. На звернення [PERSON], Ковпаківський районний у місті Суми відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області листом від 28.07.2017 р. № 2851-14.19-52 відмовив їй у державній реєстрації смерті [PERSON], оскільки заявником на підтвердження факту смерті предявлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Встановлення факту смерті заявнику необхідно для державної реєстрації смерті [PERSON] та реалізації майнових та особистих немайнових прав заявника, зокрема для оформлення спадкових справ після смерті матері. Оцінюючи надані заявником докази суд враховує висновки Європейського суду з прав людини по справам «Кіпр проти Туреччини», «Мозер проти Молдови і Росії» у яких суд застосовуючи «намібійський виняток» зазначав, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території та становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать. Зважаючи на викладене, оскільки заявнику відмовлено у державній реєстрації смерті матері, у звязку з предявленням документа, виданого на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, у інший спосіб провести реєстрацію смерті та отримати свідоцтво про смерть неможливо, суд дійшов висновку, що заява про встановлення факту смерті 17 липня 2017 року у м. Луганськ [PERSON], [INFO] підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 4 ст. 257-1 ЦПК України рішення у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved