Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-05 00:00:00

[PERSON] мотивувала позов тим, що 17.06.2016 року між нею та [PERSON] був укладений договір позиви, згідно з яким вона позичила відповідачу грошові кошти в сумі 59500 грн., які відповідач зобовязувався повернути в термін до 31.10.2016 року, про що написав розписку. Однак, у строк, зазначений в розписці, відповідач боргу не повернув, на неодноразові вимоги позивача лише обіцяв їх повернути, однак не повернув. В розписці не зазначено про сплату відповідачем процентів за користування позикою, однак, на підставі ст. 1048 ЦК України позивач вважає, що має право на отримання процентів за користування її грішми з дати укладення договору позики по 29.03.2017 року, в розмірі на рівні облікової ставки НБУ, що становить загальну суму 6886,49 грн. Крім того, відповідно до ст. 625 ЦК України відповідач зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та 3% річних. Позивач просила стягнути з відповідача на її користь суму позики 59500 грн., проценти в сумі 6886,49 грн., три відсотка річних 728,67 грн. інфляційні 2796,50 грн. та судові витрати. В судове засідання представник позивача [PERSON] [PERSON] не зявився, надав заяву з проханням розглянути справи в його відсутності та просив задоволити позов у повному обсязі. Надав суду оригінал розписки [PERSON] від 17.06.2016 року, яка приєднана до матеріалів справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений завчасно, позов не оспорив, заяви про відкладення розгляду справи суду не надавав. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу без участі відповідача та ухвалити відповідно до ст. 169 ч. 4, гл. 8 розд. 3 ЦПК України заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 17.06.2016 року між позикодавцем [PERSON] та позичальником [PERSON] був укладений договір позики на суму 59500 грн. Грошові кошти відповідач отримав в присутності [PERSON] та [PERSON] та зобовязався повернути до 31.10.2016 року. На підтвердження укладення договору позики і передачі грошей позичальник [PERSON] написав власноручно розписку, оригінал якої знаходиться в матеріалах справи. Таким чином, сторони в належній формі досягли згоди з істотних умов договору позики щодо його предмету, порядку і строку виконання і даний договір відповідає вимогам ст. 1046 ЦК України. Позикодавець [PERSON] виконала умови договору позики від 17.06.2016 року та передала грошові кошти в сумі 59500 грн. позичальнику [PERSON], який, в порушення взятих на себе зобовязань, у строк, зазначений в розписці, борг не повернув. Правовідносини, що виникли між сторонами із договору позики є зобов`язальними, і регулюються нормами глави 47, 48, 51, 71 ЦК України. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною 2\~ст. 1047 ЦК України\~передбачено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Уразі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Договір позики вважається безпроцентним, якщо: він укладений між фізичними особами на суму, яка не перевищує п'ятдесятикратного розміру неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, і не пов'язаний із здійсненням підприємницької діяльності хоча б однією із сторін; позичальникові передані речі, визначені родовими ознаками. Відповідно до ч. 1\~ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. За приписами ч. 2\~ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно розрахунку, що наданий позивачем і не був оспорений відповідачем, сума боргу за договором позики становить 59 500 грн., проценти, встановлені\~ст. 1048 ЦК України за період з 17.06.2016 року до 29.03.2017 року 6886,49 грн.; 3 % річних відповідно до ст. 625 ЦК України за період з 01.11.2016 року до 29.03.2017 року 728,67 грн.; інфляційні за період з листопада 2016 року до лютого 2017 року включно 2796,50 грн. Відповідно до\~ст. 526 Цивільного Кодексу України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Наявність оригіналу розписки у позивача свідчить про невиконання зобов`язання боржником. Враховуючи наведені обставини та норми Закону суд вважає необхідним стягнути з відповідача суму основного боргу з урахуванням 3% річних та інфляції відповідно до ч. 2\~ст. 625 ЦК України, а також проценти на підставі ст. 1048 ЦК України. Відповідно до\~ст.88 ЦПК України судові витрати слід стягнути з відповідача на користь позивача: витрати позивача на правову допомогу, що підтверджуються угодою від 24.03.2017 року, ордером адвоката, розрахунком та квитанцією, в сумі 4000 грн., а також судовий збір, сплата якого підтверджується квитанціями (а.с. 1, 2), в сумі 1020 грн.

Outcome: approved