Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-28 00:00:00

[PERSON] звернулася суду з позовом до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності, посилаючись на те, що 22 жовтня 1996 року, [PERSON] уклала з [PERSON] договір купівлі-продажу №600/Б на квартиру [ADDRESS], цей договір був зареєстрований на Одеській товарній Біржі. [PERSON] виконала усі вимоги договору, сплатила відповідачу грошові кошти вказані у договорі купівлі-продажу та по цей час сплачує усі платежі за надані комунальні послуги. Відповідач також виконав усі умови угоди купівлі-продажу, отримав грошові кошти за квартиру, виписався та виїхав з квартири. Однак, вищевказаний договір купівлі-продажу нотаріально завірений не був, що перешкоджає позивачу у реалізації її прав на квартиру [ADDRESS], тому, на підставі вищевикладеного, позивач звернулася до суду з позовом про визнання договору купівлі-продажу №600/Б дійсним. Позивач в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутністю, та просила суд задовольнити позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи сповіщався належним чином, причини неявки суду не відомі. Згідно ч. 2\~ст. 158 ЦПК України\~особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У відповідності до\~ст. 224 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнанні неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За ч. 2\~ст. 197 ЦПК України\~у разі неявки всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу звукозаписувальним засобом не здійснюється. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів щодо взаємовідносин сторін, а також маючи згоду позивача на заочний розгляд справи, суд вважає можливим заочно розглядати справу у відсутності відповідача. Суд, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що 22 жовтня 1996 року між позивачем та відповідачем був укладений договір купівлі-продажу № 600/Б, зареєстрований на Одеській товарній біржі, згідно з яким відповідач продав, а позивач купила квартиру [ADDRESS], загальною площею 43,3 кв.м., житловою площею 28,9 кв.м., що складається з 1-коридор, 2-житлова, 3-кухня, 4-санвузол, 6-житлова, 8-балкон. Відповідно до п.11, 12 зазначеного Договору: цей договір у відповідності з вимогами, встановленими ст.. 15 ЗУ «Про товарну біржу», зареєстровано на Одеській товарній біржі в Журналі реєстрації біржових угод нерухомістю, реєстраційний номер 600/Б від 22.10.1996 року. Договір подальшого нотаріального посвідчення не підлягаю. Право власності, що виникло на підставі зазначеного договору купівлі-продажу, зареєстровано в комунальному підприємстві «Білгород-Дністровське міжміське бюро технічної інвентаризації» цей договір купівлі-продажу був зареєстрований 29 жовтня 1996 року за №4895 в реєстрову книгу № 50. У відповідності до ст. ст.\~8,\~9,\~15 Закону України «Про товарну біржу», членами товарної біржі є прийняті в її склад фізичні особи. Член товарної біржі має право сам здійснювати біржові операції на біржі. Біржовою операцією визнається угода, яка являє собою купівлю-продаж товарів, дозволених до обороту на товарній біржі, якщо її учасниками є члени біржі, якщо вона подана до реєстрації та зареєстрована на товарній біржі. На момент укладення угоди купівлі-продажу сторони були членами біржі, зазначена біржова операція являла собою угоду купівлі-продажу нерухомого майна, допущену до обороту на товарній біржі. Між позивачем та відповідачем, була досягнута згода за всіма істотними умовами договору. Свої зобов'язання позивач, як «покупець» виконала повністю, коли передала гроші за квартиру. Факт передачі покупної ціни від покупця, позивача по справі, до продавця - відповідача, підтверджується пунктом 5 договору №600/Б, зареєстрованого на Одеській товарній біржі, згідно з яким продавцем отримана сума в розмірі 8\~607,00 грн. за відчужувану квартиру до підписання договору. Таким чином, позивач придбала у приватну власність квартиру [ADDRESS], загальною площею 43,3 кв.м., житловою площею 28,9 кв.м.. Після укладання зазначеного договору, сторони повністю виконали його умови. Відповідач виселився зі спірної квартири, а також самостійно знявся з реєстраційного обліку за вказаною адресою. Позивач виконала усі вимоги договору, сплатила відповідачу грошові кошти вказані у договорі купівлі-продажу та по цей час сплачує усі платежі за надані комунальні послуги і несе всі витрати по її утриманню. Позивач має намір розпорядитися належною їй квартирою, але у зв`язку з протиріччям правових норм зробити цього не може, оскільки укладений договір купівлі-продажу не був нотаріально посвідчений. Згідно\~ст.55 Конституції України\~права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно до\~ст.16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права. Пунктом 2\~Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» № 9 від 06.11.2009 р. регламентовано, що відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину. Вказаний договір купівлі-продажу був вчинений у жовтні 1996 року, тобто під час дії\~ЦК УРСР 1963 року, який на той час регулював купівлю-продаж майна.\~\~ Відповідно до ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 01.07.2004 р., п.62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої\~наказом МЮУ від 03.03.2004 р. за № 20/5, підставою для державної реєстрації, що посвідчує виникнення, перехід, припинення речових прав на нерухоме майно, обмежень цих прав, та підтвердженням такого права (правовстановлюючим документом), є в тому числі договір купівлі-продажу нерухомого майна, зареєстрований на біржі в установленому порядку, за наявності відмітки на ньому про реєстрацію відповідних прав тощо. На даний момент нотаріально посвідчити договір, укладений на товарній біржі, сторони не можуть, оскільки згідно з\~ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Згідно\~ст. 227 ЦК УРСР від 1963 р., (діяв на момент укладення договору), нотаріальна форма договору була обов'язкова для договорів, по яким предметом купівлі-продажу були житлові будинки. Але позивач за договором отримувала право власності на квартиру, а не на житловий будинок. Частиною 2\~ст. 47 ЦК України\~та ст. ст.\~224,\~227 ЦК України\~(в ред.1963р.) які діяли на час укладення договору, передбачено - якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення суд може визнати такий договір дійсним. Таким чином, суд вважає, що зібрані по справі докази та встановлені судом фактичні обставини справи, дозволяють задовольнити позов. На підставі ст.ст.\~3-4,\~10-11,\~15,\~38,\~44,\~60,\~109,\~118,\~208-209,\~212-215,\~218,\~224-226,\~294 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved