overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-02 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі з 09 вересня 2008 року, мають двох неповнолітніх синів: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. У квітні 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на припинення між ними шлюбно-сімейних відносин через різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, наявності конфліктних відносин між ними та неправомірної поведінки відповідача, що потягло за собою втрату почуття любові та поваги. У зв'язку із чим вважає подальше збереження сім'ї неможливим. Зазначає, що спільного господарства з відповідачем не веде, примирення не бажає. Також [PERSON] просить розглянути справу за її відсутністю, про що надала відповідну заяву, підтримала доводи позову та просила розглянути справу у заочному порядку у разі неявки відповідача до суду. Відповідач [PERSON] ( який відповідно до довідки № 10-1197 від 11.04.2018 взятий на облік в Управлінні праці та соціального захисту населення Чугуївської районної державної адміністрації Харківської області як внутрішньо переміщена особа) в судове засідання не з'явився без повідомлення причин своєї неявки, був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, відзив на позов не надав. У зв'язку із зазначеним суд вважає можливим розглянути справу в заочному порядку на підставі вимог ст.ст. 280-282 ЦПК України. Перевіривши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Підстави для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя передбачені статтею 112 СК України. Як вбачається з наданих доказів шлюбні відносини між подружжям припинені у зв'язку з різними поглядами на сімейне життя та ведення спільного господарства, наявністю конфліктів, що потягло за собою втрату між ними почуття любові та поваги, і доказів можливості їх відновлення до суду не надано. Сторони спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини не підтримують, примирення [PERSON] не бажає. У зв'язку із зазначеним суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не відповідає інтересам сім'ї . Спору щодо поділу спільного майна між сторонами та матеріального утримання дітей не виникає. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Між тим [PERSON] не бажає примирення, тому застосування зазначеної норми права по суті є формальним обов'язком суду та суперечить інтересам позивача і подружжя в цілому. Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-20 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі з 10 грудня 1994 року, мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який проживає із матір`ю. 22 серпня 2019 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на припинення між ним сімейних відносин внаслідок різних поглядів на життя, втрати взаємопорозуміння, у зв`язку із чим вважає подальше збереження сім`ї неможливим. Зазначає, що спільного господарства з відповідачем не веде, примирення не бажає. Також просила відшкодувати судові витрати понесені нею та стягнути їх на її користь з відповідача. [PERSON] просить розглянути справу за її відсутністю, про що надала відповідну заяву, підтримала доводи позову у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги визнав за заявленими підставами. Згідно ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Перевіривши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Підстави для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя передбачені статтею 112 СК України. Як вбачається з наданих доказів шлюбні відносини між подружжям припинені у зв`язку з різними поглядами на сімейне життя та ведення спільного господарства, що потягло за собою втрату між ними почуття любові та поваги, і доказів можливості відновлення сім`ї до суду не надано. Сторони спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини не підтримують, на примирення не погоджуються. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. У зв`язку із зазначеним суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не відповідає інтересам подружжя. Спору щодо поділу спільного майна та утримання неповнолітньої дитини між сторонами не виникає. Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. За таких підстав, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до положень\~ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача витрати зі сплати судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-23 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі з 11 грудня 2003 року, від якого [INFO] року в них народилась донька [PERSON]. 2 липня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частини із всіх видів заробітку (доходу) щомісячно і до повноліття доньки, посилаючись на те, що відповідач матеріальної допомоги не надає. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Так, відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Як з'ясовано судом, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-24 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі з 11 лютого 2012 року. Від спільного проживання [INFO] в них народився син [PERSON]. 18 грудня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частини із всіх видів заробітку (доходу) щомісячно і до повноліття сина та в розмірі 1000 грн. щомісячно на її утримання та до досягнення сином [PERSON] трирічного віку, посилаючись на те, що відповідач матеріальної допомоги не надає. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Так, відповідно до вимог ч.2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Як з'ясовано судом, відповідач на даний час працює на підприємстві «Нові аграрні технології», матеріальної допомоги на утримання сина та дружини не надає. Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що з [PERSON] підлягають стягненню аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини із всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 18 грудня 2015 року і до повноліття дитини, та дружини в розмірі 1/8 частини із всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 18 грудня 2015 року та до досягнення сином [PERSON] трирічного віку.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-12 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі з 11 січня 2011 року, мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . 25 лютого 2020 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на припинення між ним сімейних відносин внаслідок різних поглядів на життя, втрати взаємопорозуміння, у зв`язку із чим вважає подальше збереження сім`ї неможливим. Зазначає, що спільного господарства з відповідачою не веде, примирення не бажає. Також просить розглянути справу за його відсутністю, про що надав відповідну заяву, підтримав доводи позову у повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги визнала за заявленими підставами. Згідно ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Перевіривши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Підстави для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя передбачені статтею 112 СК України. Як вбачається з наданих доказів шлюбні відносини між подружжям припинені у зв`язку з різними поглядами на сімейне життя та ведення спільного господарства, що потягло за собою втрату між ними почуття любові та поваги, і доказів можливості відновлення сім`ї до суду не надано. Сторони спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини не підтримують, на примирення не погоджуються. Визнання відповідачкою позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. У зв`язку із зазначеним суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не відповідає інтересам подружжя. Спору щодо поділу спільного майна та утримання неповнолітньої дитини між сторонами не виникає. Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. За таких підстав, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-03 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі з 12 вересня 2009 року, мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON] [INFO] та дочку [PERSON] , які проживають із матір`ю. У вересні 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на втрату між ними взаємопорозуміння та поваги внаслідок різних життєвих обставин, інтересів, у зв`язку із чим вважає подальше збереження сім`ї неможливим. Зазначає, що спільного господарства з відповідачем не веде, примирення не бажає, оскільки вони разом не проживають з липня 2019 року. Подалі [PERSON] надала до суду заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутністю, доводи позову підтримала у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги визнав за заявленими підставами. Перевіривши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Підстави для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя передбачені статтею 112 СК України. \~ \~ \~ \~ \~ \~ Як\~вбачається з\~наданих сторонами\~ доказів\~шлюбні відносини\~між подружжям\~припинені \~з липня\~2019 року у зв`язку з різними поглядами на сімейне життя та ведення спільного господарства, що потягло за собою втрату між ними почуття любові та поваги, і доказів можливості відновлення їх сімейного життя до суду не надано. Сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини не підтримують, на примирення не погоджуються. У зв`язку із зазначеним суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не відповідає інтересам подружжя. Спорів щодо поділу спільного майна та матеріального утримання дітей між сторонами не виникає. Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-14 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі з 12 серпня 2010 року, від якого 1 листопада 2010 року в них народився син [PERSON]. 15 червня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частини із всіх видів заробітку (доходу) щомісячно і до повноліття сина, посилаючись на те, що відповідач матеріальної допомоги не надає. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Так, відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Як з'ясовано судом, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-27 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі з 13 липня 2007 року. Від спільного проживання 10 жовтня 2008 року в них народився син [PERSON], а 21 лютого 2011 року син [PERSON]. 28 лютого 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей в розмірі по 30% заробітної плати, починаючи з дня подачі заяви та до повноліття дітей, посилаючись на те, що відповідач матеріальної допомоги не надає. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала. Відповідач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги визнали частково, посилаючись на те, що у нього на утриманні перебувають батьки. Крім того, він має намір залишити дружині ? частки квартири № 43, що по проспекту Миру, 71/2 в м. Хмельницькому. Заслухавши учасників процесу, д ослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Так, відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Як з'ясовано судом, відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що з [PERSON] підлягають стягненню на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та сина, [PERSON] [INFO], в розмірі 1/3 частини із всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 28 лютого 2017 року і до повноліття сина [PERSON], а потім на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини із всіх видів заробітку (доходу) щомісячно і до його повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-25 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі з 13 серпня 2013 року, від якого мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом із матір`ю. У серпні 2020 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на припинення між ними сімейних відносин з вересня 2019 року внаслідок різних поглядів на життя, втрати взаємопорозуміння, у зв`язку із чим вважає подальше збереження сім`ї неможливим. Зазначає, що спільного господарства з відповідачем не веде, примирення не бажає. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги визнав за заявленими підставами, також вважає збереження шлюбу не можливим. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Перевіривши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Підстави для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя передбачені статтею 112 СК України. Як вбачається з наданих сторонами доказів шлюбні відносини між ними припинені з січня 2016 року внаслідок різних поглядів на життя, втрати взаємопорозуміння, і доказів можливості відновлення сім`ї до суду не надано. Сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини не підтримують, на примирення не погоджуються. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. У зв`язку із зазначеним суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не відповідає інтересам подружжя. Спору щодо поділу спільного майна та утриманням їх неповнолітньої дочки між сторонами не виникає. Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-25 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі з 14.02.2012 року, мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з матір'ю та перебуває на її утриманні. Відповідач не надає матеріальної допомоги неповнолітній дитині. Позивачка у судовому засіданні просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі ? частини заробітку відповідача, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, оскільки відповідач не надає матеріальної допомоги дитині. Відповідач повідомлений про час і місце розгляду справи, але не побажав приїхати до суду, позовні вимоги він визнає. Відповідач у справі [PERSON] у судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. Суд вважає можливим справу розглянути у відсутність відповідача, постановивши рішення суду на підставі наданих у справу доказів. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали у справі, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати неповнолітню дитину. Згідно ст. 181 СК України способом виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначено - за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити у обсязі стягнень по ? частині з усіх видів заробітку відповідача щомісячно, оскільки відповідає розміру аліментних зобов'язань батька на утримання малолітньої дитини, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: approved