Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-09 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до суду про стягнення з [PERSON] - батька дітей, на утримання сина - Мартіна, [INFO] та доньки - [PERSON], [INFO] аліментів у розмірі по 1000,00 гривень на кожну дитину щомісячно. Позовні вимоги мотивовані тим, що з батьком дітей - відповідачем сімейне життя не склалося, останній не надає матеріальної допомоги і не бере ніякої участі у вихованні дітей. Вона працює психологом в Ракошинській ЗОШ Мукачівського району, отримує заробітню плату в середньому 3500 гривень, однак її доходу не вистачає на забезпечення дітей всім необхідним. Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю, просили суд позов задоволити. Відповідач та його представник в судовому засіданні позов визнали повністю. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку: Судом встановлено, що відповідач [PERSON], [INFO]. - є батьком неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження [NUMBER]) та [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження [NUMBER]). Позивач в судовому засіданні повідомила, що відповідач дітьми не цікавиться, матеріальної допомоги на їх утримання не надає, а вона одна не може повною мірою забезпечити дітей всім необхідним для нормального життя та розвитку. Статтею 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Обов'язками батьків по вихованню та розвитку дитини, відповідно до ст.150 СК України, є обов'язок піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готування її до самостійного життя. У відповідності до статті 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХII), держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства» регламентує, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідач відмовляється в добровільному порядку утримувати дітей, які проживають з матір'ю і на теперішній час знаходяться на її утриманні, що стверджується матеріалами справи. Судом враховані обставини, передбачені вимогами ст.182 СК України та п.17 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судом окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ, щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». У зв'язку з відсутністю домовленості між батьками щодо утримання дитини, стягнення аліментів проводиться з метою захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для життєдіяльності, збереження по можливості того рівня життя, який дитина мала тоді, коли проживала з батьками. Відповідно до ч.1,2 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. У судовому засіданні встановлено, що відповідач є батьком неповнолітніх дітей, не працює, у зв'язку з чим суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню аліменти у твердій грошовій сумі щомісячно, яка підлягає індексації відповідно до ч. 2 ст. 184 СК України до досягнення ними повноліття. Враховуючи викладене вище, суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів в сумі по 1000,00 грн. на кожну дитину. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. За п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved