Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-09 00:00:00

[PERSON] та [PERSON], 11.06.1994 року, у Відділі реєстрації актів громадського стану виконкому Суворовської райради народних депутатів зареєстрували шлюб, актовий запис № 512. Від шлюбу у сторін народилися доньки [PERSON] та [PERSON] Заявники звернулися до суду із заявою про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя у них не склалося, вони перестали розуміти один одного, спільно не проживають. Посилаючись на викладене, заявники просили суд розірвати шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON], 11.06.1994 року. В судове засідання сторони не з'явилися, до суду, до судового засідання, представник [PERSON] та заявниця [PERSON] надали заяви про розгляд справи за їх відсутність, заяву про розірвання шлюбу підтримують у повному обсязі та просять її задовольнити. Згідно ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу звукозаписувальним засобом не здійснюється. Суд, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, враховуючи визнання сторонами позову, що не суперечить вимогам закону і не порушує прав та інтересів сторін та третіх осіб, відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 110 ЦПК України, за домовленістю подружжя справа про розірвання шлюбу може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них. Як випливає з матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON], 11.06.1994 року, у Відділі реєстрації актів громадського стану виконкому Суворовської райради народних депутатів, зареєстрували шлюб, актовий запис № 512 (свідоцтво про укладення шлюбу серія [NUMBER] від 11.06.1994 року). Від шлюбу у сторін народилися доньки [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Заявники просять суд розірвати шлюб, посилаючись на те, що спільне життя у них не склалося, вони перестали розуміти один одного, спільно не проживають, спільного господарства не ведуть. Відповідно до ст. 51 Конституції України, ст. ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. ст. 104-105, 110 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, зокрема, за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу. За таких обставинах, суд дійшов висновку, що шлюб, укладений 11.06.1994 року між [PERSON] та [PERSON] носить формальний характер, подальше подружнє життя та збереження сім'ї стало неможливим із-за несумісності характерів та різних поглядів на подружнє життя, тому шлюб, на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України підлягає розірванню. На підставі ст. 51 Конституції України, ст. ст. 105, 110, 112-113 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 3-4, 6-8, 10, 15, 58, 60, 110, 208-209, 212-215, 218, 294 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved