Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-04 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до АТ «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз», ТОВ «Київоблгаз Збут» про відшкодування моральної шкоди. Позивач зазначала, що 01 квітня 2016 року між нею та ПАТ по газопостачанню та газифікації «Київоблгаз» в особі Броварської ФЕГГ ПАТ «Київоблгаз» було укладено Типовий договір розподілу природного газу, затверджений постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2498, який було розробленого відповідно до Закону України «Про ринок природного газу» і Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року № 2494. Згідно рішення Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (постанова №1588 від 21.05.2015 р.) для побутових споживачів власників об`єктів розташованих Київській області, з 01 липня 2015 року гарантованим постачальником природного газу, який постачається для потреб населення призначено ТОВ «Київоблгаз Збут». Між [PERSON] та ТОВ «Київоблгаз Збут» було укладено Типовий договір розподілу природного газу, затверджений постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року №2498. 28 квітня 2017 року відбулося відключення позивача від газопостачання з порушенням правил постачання природного газу. Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 23 липня 2018 року по справі №361/4122/17 було визнано дії ПАТ «Київоблгаз» в особі Броварської ФЕГГ (код ЄДРПОУ 25298288) та ТОВ «Київоблгаз Збут» (код ЄДРПОУ 39592941) щодо припинення газопостачання до будинку [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , незаконними. Внаслідок дій відповідачів, що визнані в судовому порядку незаконними, позивачу завдано моральну шкоду. Протягом тривалого часу позивач зазнавала душевних страждань від: - усвідомлення явної незаконності дій вчинених відповідачами по відношенню до себе; - небажанням відповідачів добровільно усунути негативні наслідки своїх негативних дій та відновити газопостачання; -створення відповідачами ситуації, коли розуміючи ризик залишитись без опалення та гарячої води, що зробило б проживання в осінньо-зимовий період в будинку нестерпним, позивач змушена була здійснити дії, які відповідно до законодавства зобов`язана вчиняти лише винна особа (подати заяву про повторне підключення); - необхідність внаслідок вищевикладеного публічно доводити незаконність явно протиправних дій відповідачів в судовому порядку. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розрахунок розміру моральної шкоди можливий з використанням різних методик, в тому числі А.М. Ерделевського . На даний час методика А.М. Ерделевського пройшла апробацію та включена до списку спеціальної літератури, що використовується науково-дослідними установами судових експертиз до застосування. Враховуючи ступінь та тривалість душевних страждань, які відчувала позивач, у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї, розмір компенсації презюмованої моральної шкоди становить 18 МЗП. Розмір мінімальної заробітної плати на 2019 рік, затверджений Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» від 23.11.2018 р. №2629-VIII, складає 4173 грн. Отже, фактичний розмір заявленої до стягнення моральної шкоди, завданої солідарно незаконними та протиправними діями відповідачів, становить 300456 грн. Посилаючись на викладене, позивач просила суд стягнути солідарно з відповідачів на її користь відшкодування моральної шкоди в розмірі 300456 гривень, завданої їх незаконними діями, а також судові витрати в розмірі 27768,40 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник адвокат Єлєнін С.М. позовні вимоги підтримали, надали пояснення аналогічні позовній заяві, просили про задоволення позову в повному обсязі. В судовому засіданні представник відповідача ТОВ «Київоблгаз Збут» Кислощук Я.С. позовні вимоги не визнала, заперечувала проти їх задоволення в повному обсязі. В судове засідання представник відповідача АТ «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» адвокат Дмитренко О.О. не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, направила до суду відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнала, заперечувала проти їх задоволення. Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 12 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 23 липня 2018 року по справі №361/4122/17 було визнано дії ПАТ «Київоблгаз» в особі Броварської ФЕГГ (код ЄДРПОУ 25298288) та ТОВ «Київоблгаз Збут» (код ЄДРПОУ 39592941) щодо припинення газопостачання до будинку [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , незаконними (а.с.15-20). Відповідно до висновку експерта Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України Терешкевич Н.Д. №19/23/2/2/30-СЕ/19 від 15 січня 2020 року, умовами ситуації, що досліджуються у справі, а саме внаслідок протиправних дій відповідачів по відключенню будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , від газопостачання, що визнані рішенням суду у цивільній справі №361/4122/17 незаконними, [PERSON] спричинено психічні (на моральному рівні) страждання. За умов визнання судом заподіяння [PERSON] моральної шкоди, орієнтовний розмір її грошової компенсації може становити 4,5 мінімальних заробітних плат (або у грошовому еквіваленті, на момент складання даного висновку, - 21253,5 грн.) (а.с.76-91). Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової шкоди). Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визначаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Відповідно до ч. 1 ст. 32 Конституції України, ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадів, передбачених Конституцією України. Відповідно до ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла. Відповідно до ч. 1 ст. 270 Цивільного кодексу України, відповідно до Конституції України фізична особа має право на життя, право на охорону здоров`я, право на безпечне для життя і здоров`я довкілля, право на недоторканість особистого сімейного життя. Відповідно до ч. 1 ст. 23 Цивільного кодексу України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Частиною 1 ст. 1167 ЦК України встановлено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.. Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного суду України №4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Разом з тим, відповідно до статті 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, зокрема, може полягати у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Отже, моральну шкоду розуміють як втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне, за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого, спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Європейський суд з прав людини зауважив, що оцінка моральної шкоди за своїм характером є складним процесом, за винятком випадків, коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV (Станков) v. BULGARIA (Болгарії) § 62, ЄСПЛ від 12 липня 2007 року). З огляду на викладене, суд вважає, що висновок експерта підтверджує обставини, що обґрунтовують вимоги позивача, а саме: завдання психічних (на моральному рівні) страждань позивачу, внаслідок протиправних дій відповідачів при відключенні позивача від газопостачання, що сталося 28 квітня 2017 р., чим позивачу завдано моральну шкоду. З метою визначення розміру відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд зазначає, що Методика встановлення заподіяння моральної шкоди та метод оцінки розміру компенсації спричинених страждань, розробником якої є А.М. Ерделевський , на яку в розрахунках посилається позивач, є неофіційною методикою, скільки 29.01.2016 р. рішенням Координаційної ради з проблем судової експертизи при Міністерстві юстиції України остання була виключена з реєстру методик та внесена до Переліку рекомендованої науково-технічної та довідникової літератури, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, тому не підлягає застосуванню. Суд, враховуючи моральні страждання, які спричинені позивачу незаконними діями відповідачів щодо втручання в приватне життя позивача (незаконне проникнення на територію її домоволодіння та припинення газопостачання, а також невизнання незаконності вчинених дій та відмова у усунення негативних наслідків, що змусило позивача звернутися до суду за захистом своїх прав), характер таких дій, їх тривалість, обставини та наслідки, дійшов висновку, що заявлена нею сума моральної шкоди є необґрунтованою та такою, що не відповідає обсягу завданої шкоди та характеру порушення прав позивача. Відповідно до положень ч.1 ст.1190 ЦК України, особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути солідарно із відповідачів на користь позивача суму в рахунок відшкодування моральної шкоди в розмірі 5000 грн. За таких обставин суд дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Outcome: partial