Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-12 00:00:00

Адвокат Какулія Отарі Євгенович від імені та в інтересах [PERSON] звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що позивач є власником житлового приміщення, розташованого за адресою: [ADDRESS] , яке отримала на підставі договору дарування від 03.12.2018 року від [PERSON] . У вищезазначеній квартирі разом з позивачем залишилася зареєстрованою [PERSON] , реєстрація якої була здійснена колишнім власником. На момент укладання вказаного договору дарування квартири [PERSON] у спірній квартирі не проживала та її особисті речі в ній відсутні. З моменту вселення позивача в квартиру [PERSON] не з`являлася та не заявляла про свої наміри проживання в ній. Фактичне місце проживання відповідача позивачу невідомо, оскільки відповідач є сторонньою особою та спілкування з нею відсутнє. Відповідач в зазначеній квартирі не проживає та до теперішнього часу не виконала свої зобов`язання щодо зняття з реєстраційного обліку. Наявність реєстрації відповідача у квартирі порушує права та інтереси позивача, як власника квартири, оскільки створює перешкоди у здійсненні нею права користування та розпоряджання своїм майном. Позивач змушена нести додаткові витрати по сплаті за комунальні послуги. Позивач позбавлена можливості оформлення субсидії на оплату коштів за комунальні послуги через реєстрацію відповідача. Вважає, що оскільки [PERSON] вже не є власником вказаної квартири, тому і [PERSON] втратила право користування нею, у зв`язку з тим, що воно є похідним від права власності колишнього власника. Просить визнати відповідача [PERSON] , [INFO] , такою, що втратила право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS] . Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Представник позивача адвокат Какулія О.Є. в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі і участі позивача, в якій підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про день, час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Причини неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи у її відсутність не надходило. Своїм правом на подачу відзиву не скористалася. 13.04.2020 року Сєвєродонецьким міським судом Луганської області було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно з ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основних свобод людини, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Частиною 1 статті 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. В силу ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з правовою позицією Постанови Верховного суду України від 16.01.2012 року по справі №6-57цс11 за позовом про усунення перешкод у користуванні власністю у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши разом з тим одну з таких вимог: про позбавлення права власності на житлове приміщення; про позбавлення права користування житловим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. В судовому засіданні встановлено, що квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] , на праві приватної власності належить [PERSON] , що підтверджується копією договору дарування квартири від 03.12.2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Луганської області Короткевич О.Г., копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 03.12.2018 року №147818203, копією інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 02.12.2019 року №191103710. Відповідно до довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 19.06.2019 року №12653, виданої Центром надання адміністративних послуг у м. Сєвєродонецьку, за адресою: [ADDRESS] , станом на 19.06.2019 року зареєстрована [PERSON] , [INFO] . В судовому засіданні було встановлено, що відповідач [PERSON] була зареєстрована у спірній квартирі колишнім власником [PERSON] та не проживає у квартирі з моменту укладання ним договору дарування з позивачем [PERSON] . Оскільки [PERSON] перестав бути власником спірної квартири, то, відповідно, [PERSON] , яка була зареєстрована як член його сім`ї, втратила право користування цією квартирою. Суд враховує відсутність у [PERSON] будь-яких договірних відносин з новим власником спірної квартири щодо права користування нею. Відповідач не є членом сім`ї власника квартири [PERSON] , а її право користування спірною квартирою було похідним від прав колишнього власника [PERSON] , який подарував квартиру позивачу. З урахуванням положень ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час. Зазначений висновок відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом України у постановах від 05.11.2014 року у справі №6-158цс14, від 16.11.2016 року у справі №6-709цс16. Таким чином, реєстрація відповідача у квартирі за адресою: [ADDRESS] , яка належить [PERSON] на праві приватної власності, створює перешкоди у здійсненні нею права користування та розпорядження своїм майном. Суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки у зазначеному випадку саме такий спосіб захисту дає можливість реального усунення порушення права власності. Згідно із ч. 1, 3 ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати по оплаті судового збору у сумі 768 грн. 40 коп.

Outcome: approved