Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-04 00:00:00

[PERSON], з урахуванням зменшених позовних вимог, просить: встановити факт прийняття ним спадщини після смерті [INFO] року матері - [PERSON]; визнати за ним, в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] року [PERSON], право власності на 1/ 4 частину житлового будинку [NUMBER] (загальна площа - 78,9 кв.м., житлова площа - 51,4 кв.м.) з відповідними надвірними будівлями, що розташований по [ADDRESS] встановити факт його проживання однією сім'єю з батьком - [PERSON] на момент його смерті [INFO] року; визнати за ним, в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] року [PERSON], право власності на 3/ 8 частини житлового будинку [NUMBER] (загальна площа - 78,9 кв.м., житлова площа - 51,4 кв.м.) з відповідними надвірними будівлями, що розташований по [ADDRESS] та право власності на 1/ 2 частину земельної ділянки, загальною площею 2,4683 га., яка складається з трьох земельних ділянок площами 1,0689 га., 1,0107 га. та 0,3887 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Пристромської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, та належала [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого Переяслав-Хмельницькою районною державною адміністрацією 08.01.2004 та зареєстрованого за номером 491. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що після смерті [INFO] року матері [PERSON], відкрилася спадщина на 1/ 2 частину житлового будинку [ADDRESS] який був спільним майном подружжя (його батьків). Спадкоємцями за законом першої черги були: він, його брат [PERSON] та батько [PERSON], як чоловік померлої. До нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини ніхто з них не звертався, але він та його батько фактично вступили у володіння спадковим майном, оскільки були зареєстровані і проживали однією сім'єю із спадкодавцем на день її смерті. Таким чином вони з батьком успадкували по 1/ 4 частині будинку. [INFO] року [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина на 3/ 4 частини зазначеного житлового будинку та на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площами 1,0689 га., 1,0107 га., та 0,3887 га., що розташовані на території Пристромської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області. До нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини він не звертався, але фактично вступив у володіння спадковим майном, оскільки був зареєстрований і проживав однією сім'єю із спадкодавцем по день його смерті. Відповідач [PERSON], який проживав окремо, подавав в установлений законом строк заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори, на підставі якої була заведена спадкова справа № 271/2007. Відповідач не визнає факту його проживання із спадкодавцем на час його смерті, тому він вимушений звернутися до суду для встановлення цього факту. Державний нотаріус відмовив у видачі йому свідоцтва про право на спадщину на спірний будинок та земельну ділянку через відсутність у нього правовстановлюючих документів на це майно. Всі правовстановлюючі документи забрав відповідач, який відмовляється їх надати для оформлення його спадкових прав. До початку розгляду справи по суті відповідач [PERSON] подав зустрічний позов, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить: усунути позивача [PERSON] від права на спадкування за законом на спадкове майно після смерті [INFO] року батька [PERSON]; визнати за ним, в порядку спадкування за законом, після смерті [PERSON], право власності на житловий будинок [NUMBER] (загальна площа - 78,9 кв.м., житлова площа - 51,4 кв.м.) з відповідними надвірними будівлями, що розташований по [ADDRESS] та на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,4683 га., що розташована на території Пристромської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області. Свої вимоги обґрунтовує тим, що після смерті [INFO] матері [PERSON], якій належала 1/ 2 частина спірного житлового будинку, ніхто із спадкоємців першої черги, не звертався до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини. Спадщину фактично прийняв батько, чоловік померлої - [PERSON]. Окрім нього, ніхто не був зареєстрований та не проживав з нею однією сім»єю на час смерті. [INFO] року батько помер. Після його смерті відкрилася спадщина на спірний житловий будинок та земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Спадкоємцями за законом першої черги є він та його брат - позивач [PERSON] У встановлений законом строк він подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, на підставі якого заведена спадкова справа. [PERSON] спадщину не прийняв, оскільки заяву до нотаріуса він не подавав і на час смерті батька з ним не проживав та не був зареєстрований. В судовому засіданні позивач та його представник [PERSON] уточнені позовні вимоги підтримали, зустрічний позов визнали частково. Відповідач та його представник [PERSON] підтримали зустрічний позов, проти задоволення первісного позову заперечують. Представник третьої особи [PERSON] вважає, що первісний позов підлягає задоволенню, посилаючись на те, що позивач прийняв спадщину, як після смерті матері, так і після смерті батька. Батьки за життя побудували будинок для сина [PERSON] і бажали, щоб спірний будинок успадкував їх син [PERSON]. З письмових доказів, що містяться в матеріалах справи, матеріалів спадкової справи № 271 за 2007 рік, заведеної після смерті [PERSON], погосподарських та паспортних книг Пристромської сільської ради судом встановлено такі обставини. Згідно копією свідоцтва про смерть [NUMBER], виданого повторно Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Київській області 11.09.2014 р., [PERSON] померла [INFO] року. Спадкоємцями померлої за законом першої черги були: її чоловік [PERSON] та діти - [PERSON] і [PERSON], родинні відносини яких підтверджуються копіями свідоцтв про народження. З довідки Виконавчого комітету Пристромської сільської ради від 23.01.2015. № 52 вбачається, що на день смерті [PERSON] проживала та була зареєстрована по [ADDRESS] За даною адресою проживали та були зареєстровані: [PERSON], 1933 року народження, (чоловік) та [PERSON], 1962 року народження (син). Вказані обставини підтверджуються і випискою з погосподарської книги № 4 за 1996-1999 роки та оригіналом погосподарської книги, оглянутої судом. Згідно з випискою з погосподарської книги № 4 за 1996-1999 роки житловий будинок побудований в 1970 році. Головою домогосподарства до смерті [INFO] була [PERSON], а після її смерті - її чоловік [PERSON], що підтверджується випискою з погосподарської книги № 3 за 2006-2010 роки. Дані, що містяться в цих доказах підтверджені оригіналами оглянутих судом погосподарських книг. 26.12.1990 на ім»я [PERSON]. Пристромською сільською радою видане свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок [ADDRESS], яке 25.01.1991 зареєстроване в Переяслав-Хмельницькому МБТІ за № 1/183 (назва вулиці Пролетарська зазначена помилково, що підтвердили третя особа [PERSON] (сільський голова) та свідок [PERSON] (секретар виконкому). Згідно з технічним паспортом на вказане домоволодіння, який виготовлено 22.09.2014 на замовлення позивача [PERSON]., загальна площа будинку становить 78,90 кв.м., житлова площа - 51,40 кв.м.; загальна вартість домоволодіння - 89512 грн. Спадкова справа після смерті [PERSON]. не заводилася, про що свідчить інформаційна довідка зі спадкового реєстру № 39237121 від 20.12.2004. З будинкових книг с. Пристроми встановлено, що [PERSON] зареєстрований у спірному будинку з 28.07.1997 року. 11.09.2007 проведена його перереєстрація у зв»язку із заміною втраченого паспорта. З оглянутих судом по господарських книг вбачається, що він з 28.07.1997 року значиться членом домогосподарства. Свідок [PERSON] показав, що на момент смерті матері [PERSON] проживав з нею однією сім»єю і залишився проживати в належному їй будинку після її смерті. Після її смерті він зробив водопровід у господарстві, посадив сад. В м. Києві він почав жити після одруження. Свідок [PERSON]., колишня дружина позивача, показала, що вони почали проживати разом в м. Києві після народження 12.06.1998 дочки. До цього часу [PERSON] проживав у своїх батьків в с. Пристроми, а вона - зі своїми батьками. Він працював в м. Києві позмінно (через тиждень) і після зміни повертався в село. Після смерті матері вони разом їздили в с. Пристроми, - обробляли город, вели домашнє господарство. Свідок [PERSON] показав, що [PERSON] перестав проживати в селі після смерті матері. До цього він господарював разом з батьками: збудував літню кухню, перекрив дах на будинку. Його (свідка [PERSON].) син [PERSON] впродовж 1995-1997 років будував будинок в м. Переяславі-Хмельницькому і [PERSON] допомагав йому по будівництву. Вказані показання підтвердив і свідок [PERSON], додавши, що він допомагав [PERSON] в 1996 році будувати в с. Пристроми времянку (літню кухню). Згідно з копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], [PERSON] помер [INFO] року. До складу його спадщини, окрім 3/ 4 частин зазначеного житлового будинку з належними до нього господарськими спорудами, входить також земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва № 466, розташована на території Пристромської сільської ради, площею 2.4683 га, яка складається з трьох земельних ділянок: площами 1,0689 га., 1,0107 га., 0,3887 га., що підтверджується копією Державного акту про право приватної власності на землю серії [NUMBER] Суд визнає неналежним доказом довідку Управління Держземагенства у Переяслав-Хмельницькому районі Київської області від 19.09.2014 № 06-10/3292 (а.с.16), оскільки вона містить інформацію, яка суперечить вищезазначеному державному акту. 25.04.2007 заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON]. подав його син [PERSON], заведена спадкова справа № 271 за 2007 рік. Згідно з випискою з погосподарської книги Пристромської сільської ради № 3 за 2006-2010 роки по особовому рахунку [NUMBER] головою домогосподарства [ADDRESS] значиться [PERSON]. В господарстві зареєстрований його син - [PERSON]. Свідок [PERSON] - секретар виконкому Пристромської сільради, - показала, що при закладенні в 2006 році нової погосподарської книги вона з»ясовувала в [PERSON]. чи не знімався з реєстрації в належному йому будинку син [PERSON], на що той пояснив, що син залишається зареєстрованим у будинку. З показань свідків [PERSON]., [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] вбачається, що на день смерті [PERSON]. позивач не проживав з ним однією сім»єю. Свідок [PERSON]. показала, що після розірвання шлюбу з позивачем (згідно з копією запису акта про одруження № 411 вони перебували в шлюбі з 28.08.1998 по 28.07.2005) він проживає разом з дочкою в с. Жуків Вишгородського району Київської області. Свідок [PERSON] (лікар) показав, що більше місяця до дня смерті [PERSON]. тяжко хворів, перебував у безпорадному стані та потребував сторонньої допомоги, яку йому надавав син [PERSON] та невістка [PERSON] Ці обставини підтвердили і свідки [PERSON] й [PERSON] Позивач повідомив, що про тяжкий стан батька перед смертю він дізнався вже на похоронах. Йому про це ніхто не повідомляв і за допомогою не звертався. Вказане підтвердив і відповідач [PERSON] Згідно з постановами державного нотаріуса Переяслав-Хмельницької районної державної нотаріальної контори від 02.09.2014 № 2198/02-31 та № 2199/02-31 П»янилу В.І відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину, оскільки він не надав правовстановлюючих документів на спадкове майно. Постановою державного нотаріуса Переяслав-Хмельницької районної державної нотаріальної контори від 26.12.2014 № 3136/02-31 П»янилу А.І відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину через наявність спору між спадкоємцями, який розглядається судом. Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються ст.ст.22,28 КпШС України; ст.ст.524,529,548,549,553,560,561 ЦК України 1963 р., Законом України «Про власність», ст.ст.1223,1224,1261,1268,1269,1270,1296 ЦК України 2003 р. (далі ЦК України). Відповідно до положень ст. 12 ЗУ «Про власність» основою створення і примноження власності є праця громадян. Громадяни набувають права на майно, одержане внаслідок успадкування. Об»єктами права приватної власності, згідно зі ст. 13 закону, можуть бути жилі будинки. В ст. 49 цього закону зазначено, що володіння майном вважається правомірним, якщо інше не буде встановлене судом, третейським судом, і власник, згідно з ч.1 ст.55 Закону, не може бути позбавлений права на своє майно, крім випадків, передбачених чинним законодавством. Згідно з ч.3 ст.19 вказаного закону право приватної власності може бути передане у спадщину. Відповідно до ст.16 ЗУ «Про власність», ст.22 КпШС України, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Їх частки, згідно з положеннями ст. 28 КпШС України, є рівними. Таким чином суд дійшов висновку, що домоволодіння [ADDRESS] належало на праві спільної сумісної власності подружжю [PERSON] та [PERSON]. Частка кожного із них у праві власності становить 1/ 2. Відповідно до ст. 524 ЦК України 1963 р. спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінене заповітом. При спадкуванні за законом, відповідно до ст. 529 ЦК України, спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти, дружина і батьки померлого. Згідно зі ст.548 ЦК для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Діями, що свідчать про прийняття спадщини, відповідно до ст.549 ЦК, є фактичний вступ в управління або володіння спадковим майном або подання державній нотаріальній конторі заяви про прийняття спадщини протягом шести місяців з дня її відкриття. Згідно з ч.2 ст.553 ЦК України 1963 р. вважається, що той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини, відмовився від неї. Відповідно до ст.560 ЦК України спадкоємці, закликані до спадкоємства, можуть одержати в державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини свідоцтво про право на спадщину, яке, згідно з положеннями ст. 561 цього Кодексу, видається не раніше як через шість місяців з дня відкриття спадщини. На підставі встановлених обставин та норм спадкового законодавства, які були чинними на час відкриття спадщини після смерті [PERSON], суд дійшов висновку, що прийняли спадщину після її смерті чоловік [PERSON]. та син [PERSON], які залишилися проживати у будинку, де вони проживали разом із спадкодавцем, та вступили в управління майном померлої. За нормами спадкового законодавства їх частки у спадщині є рівними. Отже, вимоги позивача [PERSON]. про встановити факту прийняття ним спадщини після смерті [INFO] року [PERSON] та визнання за ним в порядку спадкування за законом після її смерті права власності на 1/ 4 частину житлового будинку [NUMBER] з відповідними надвірними будівлями, що розташований по [ADDRESS]- підлягають задоволенню. Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Спадкоємці за законом, відповідно до ст.1258 ЦК України, одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст.1259 цього кодексу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець за заповітом чи за законом, відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України, має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно з ч.1 ст. 1269 та ч.1 ст.1270 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживає постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини у шестимісячний строк з часу її відкриття. Відповідно до п.5 ст. 1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від З0 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. З пояснень сторін та показань свідків вбачається, що спадкодавець, який більше місяця перед смертю перебував у безпорадному стані, не звертався за допомогою до позивача. Відповідач [PERSON] підтвердив в суді, що він не повідомляв своєму брату [PERSON] про тяжкий стан батька. Отже, з встановлених судом обставин не вбачається підстав для усунення позивача [PERSON]. від права на спадкування після смерті батька в порядку п.5 ст. 1224 ЦК України. Разом з тим судом встановлено, що позивач на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем [PERSON] Заяву про прийняття спадщини нотаріусу у визначений законом строк він не подав, отже не прийняв спадщину. За встановлених обставин його позовні вимоги про встановлення факту його проживання однією сім'єю з батьком - [PERSON] на момент його смерті [INFO] року та визнати за ним, в порядку спадкування за законом після смерті батька права власності на спадкове майно (3/ 8 частини житлового будинку [NUMBER] з відповідними надвірними будівлями, що розташований по [ADDRESS] та 1/ 2 частину земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва) задоволенню не підлягають. Судом встановлено, що спадщину після смерті [PERSON]. прийняв відповідач [PERSON] Його позовні вимоги підлягають задоволенню частково - за виключенням 1/ 4 частини домоволодіння, яку успадкував після смерті матері позивач [PERSON] Отже зустрічний позов підлягає до часткового задоволення. Відповідно до ст.88 ЦПК України між сторонами розподіляються понесені ними при зверненні до суду та документально підтверджені судові витрати. Враховуючи, що вимоги позивача задоволені на 27% , з відповідача на його користь підлягає стягненню 345,60 грн. судових витрат. З урахуванням того, що вимоги відповідача задоволені на 84,4% , з позивача на користь відповідача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 1210,23 грн. З урахуванням зменшених вимог, відповідно до п.1 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір», позивачеві мають бути повернені витрати на сплату судового збору. Виходячи з первісних позовних вимог та вартості домоволодіння (89512) і земельної ділянки (53880) позивачем при зверненні до суду сплачено 1433,92 грн. судового збору. У зв»язку з подальшим зменшенням позовних вимог (5/ 8 частин домоволодіння та 1/ 2 частина земельної ділянки) судовий збір становить 828,85 грн. (559,45+269,40). Таким чином позивачем зайво сплачений судовий збір у розмірі 605,07 грн. (1433,92-828,85). На підставі ст.ст.22,28 КпШС України, ст.ст.524,529,548,549,553,560,561 ЦК України 1963 р., Закону України «Про власність», ст.ст.1223,1224,1261,1268,1269,1270, 1296 ЦК України 2003 р.,

Outcome: partial