Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-18 00:00:00

[PERSON] (надалі за текстом - позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (надалі за текстом - відповідач 1), приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Дніпромед» (надалі за текстом - відповідач 2), про стягнення страхового відшкодування. З урахуванням уточнень позовних вимог, зазначив, що 19.03.2013 року о 08 год. 00 хв. по просп. Правди в м. Києві відбулася дорожньо-транспортна пригода (надалі за текстом - ДТП) за участю автомобілів «Skoda Fabia», д.н.з. [NUMBER] під керуванням відповідача 1 та автомобіля «Mercedes-Benz S 500 L», д.н.з. [NUMBER] під керуванням позивача. Постановою Подільського районного суду м. Києва від 08.05.2013 року відповідача 1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Цивільно - правова відповідальність перед третіми особами відповідача 1 була застрахована відповідачем 2 за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/2026467. Відповідачем 2 було проведено огляд пошкодженого автомобіля «Mercedes-Benz S 500 L», д.н.з. [NUMBER] та визначено розмір матеріальної шкоди у розмірі 20 000 грн. Позивачем з метою визначення збитків, завданих автомобілю «Mercedes-Benz S 500 L», д.н.з. [NUMBER], було замовлено проведення автотоварознавчого дослідження, яке проведене ТОВ «Юніверсал асі станс - Україна». Відповідно до звіту № 2809/1298 від 31.05.2013року про визначення матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Mercedes-Benz S 500 L», д.н.з. [NUMBER] останній складає 63 031 грн. 50 коп. Позивач подав заяву до відповідача 2 про виплату страхового відшкодування, однак, відповідач 2 відмовився приймати заяву, позивач направив рекомендованим листом вказану заяву на адресу відповідача. Оскільки ліміт відповідальності відповідача 1 за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності складає 50 000 грн. Таким чином, з урахуванням уточнень позовних вимог, відповідач 2 повинен сплатити страхове відшкодування у розмірі 26 977 грн. 34 коп. В свою чергу, відповідач 1 має відшкодувати позивачу матеріальну шкоду у розмірі 13 031 грн., 50 коп., також, позивач був змушений звернутися за правовою допомогою, у зв'язку з чим поніс додаткові витрати у розмірі 3 000 грн. Понесені витрати на правову допомогу та судовий збір просив стягнути з відповідачів пропорційно до задоволених вимог. У зв'язку з порушенням своїх прав, позивач звернувся до суду. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з викладених в позові підстав та просив їх задовольнити. Відповідач 1 в судове засідання не з'явився, участь представника не забезпечив, про день, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Так, в судові засідання викликався судовими повістками із зворотнім повідомленням на 25.12.2013 року, 28.01.2014 року, 19.03.2014 року, (а.с. 77, 80, 136). Відповідач 2 в судове засідання не з'явився, участь представника не забезпечив про день, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Так, в судові засідання викликався судовими повістками із зворотнім повідомленням на 25.12.2013 року, 28.01.2014 року, 19.03.2014 року, (а.с. 77, 80, 136). Направив на адресу суду письмові заперечення проти позову (а.с. 92 - 116), заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав. Згідно ст. 74 ЦПК України судові повістки - про виклик та телеграми зі зворотнім повідомленням направлялись за зареєстрованим у вставленому законом порядку місця проживання фізичної особи - відповідача. У разі ж їх відсутності за даною адресою, вважається, що судовий виклик вручений належним чином. Повідомлення про причини неявки до суду від відповідача не надходило. У разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи (ч. 4 ст. 169 та ст. 224 ЦПК України). Зважаючи на вищевикладене та відсутність заперечень представника позивача, суд приходить до висновку про можливість розгляду позову у відсутності відповідачів та постановлення заочного рішення по справі. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі обставини справи, на яких ґрунтується позов, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову виходячи з наступних підстав. Як встановлено судом, 19.03.2013 року о 08 год. 00 хв. по просп. Правди в м. Києві ДТП за участю автомобілів «Skoda Fabia», д.н.з. [NUMBER] під керуванням відповідача 1 та автомобіля «Mercedes-Benz S 500 L 4M», д.н.з. [NUMBER] під керуванням позивача. Постановою Подільського районного суду м. Києва від 08.05.2013 року відповідача 1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП (а.с. 8). Автомобіль «Mercedes-Benz S 500 L 4M», д.н.з. [NUMBER] належить позивачу на праві власності, що підтверджено свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 20). Цивільно - правова відповідальність відповідача 1 перед третіми особами була застрахована відповідачем 2 за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/2026467, що не заперечувалось сторонами (а.с. 60). За замовленням відповідача 2 було проведено огляд пошкодженого автомобіля «Mercedes-Benz S 500 L», д.н.з. [NUMBER] та визначено розмір матеріального збитку у розмірі 34 095 грн. 08 коп. (а.с. 94 - 112). Згідно платіжного доручення № 3756 від 05.09.2013 року відповідачем 2 було було здійсненно страхову виплату позивачу у розмірі 23 022 грн. 66 коп. (а.с. 59). Позивачем з метою визначення збитків, завданих автомобілю «Mercedes-Benz S 500 L», д.н.з. [NUMBER], було замовлено проведення автотоварознавчого дослідження, яке проведене ТОВ «Юніверсал асістанс-Україна». Відповідно до звіту № 2809/1298 від 31.05.2013 року про визначення матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Mercedes-Benz S 500 L», д.н.з. [NUMBER] останній складає 63 031 грн. 50 коп. (а.с. 12 - 19). Відповідач 2 заперечуючи проти позову вказував, що визначаючи вартість пошкодженого майна виходив із звіту № 4252 про вартість матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу «Mercedes-Benz S 500 L», д.н.з. [NUMBER] від 13.09.2013 року де коефіцієнт фізичного зносу автомобіля дорівнює 0.521, таким чином вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу дорівнює 34 095 грн. 08 коп. (а.с. 40-58). Правовідносини, що виникли між сторонами, крім загальних норм цивільного законодавства врегульовані спеціальним законодавством у сфері страхування ЗУ «Про страхування» та ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» даний вид страхування здійснюється з метою відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих унаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників. У відповідності до ст. 6 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час ДТП, яка сталася за участю транспортного засобу страхувальника і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Згідно ст. 22 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності відшкодовує у встановленому Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Статтею 28 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено шкоду, яка заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, як шкоду, пов'язану: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров'я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди. Статтею 1187 Цивільного Кодексу України (надалі за текстом - ЦК України) передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоду було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. За визначенням ст. 9 ЗУ «Про страхування» страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. За правилом ст. 25 ЗУ «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування або законодавством. Цим Законом встановлено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов'язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу (ст. ст. 22, 28 Закону). Стаття 9 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначає ліміти відповідальності страховика. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про страхування», страхова компанія при настанні страхового випадку сплачує страхувальнику страхове відшкодування. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Однак, згідно ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. ст. 27 - 30 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Стаття 57 ЦПК України передбачає, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а відповідно до ч. 2 ст. 59 цього ж Кодексу обставини справи, які за законом мають бути підтверджені засобами доказування, не можуть бути підтверджені іншими засобами доказування. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. У відповідності до ст. 34 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик терміново, але не пізніше трьох робочих днів (враховуючи день отримання письмового повідомлення про страховий випадок), зобов'язаний направити аварійного комісара або експерта на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо у визначений строк аварійний комісар або експерт не з'явився, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому випадку страховик зобов'язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи. Згідно до ст. 7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» оцінка майна є обов'язковою при визначенні збитків або розміру відшкодування. В судовому засіданні під час дослідження доказів, від спеціаліста - оцінювача [PERSON] було отримано відповідні роз'яснення згідно яких, розбіжності у проведених автотоварознавчих дослідженнях ним було пояснено необґрунтованим застосуванням при проведенні дослідження ТОВ «Експертум Аве» коефіцієнта фізичного зносу. Крім того, останнім було підтверджено, що огляд автомобіля спеціалісти здійснювали одночасно та підтвердили відсутність інших пошкоджень в протоколі огляду. Під час судового розгляду справи судом не встановлено обставин за яких має застосовуватись коефіцієнт фізичного зносу, не було встановлено таких обставин і оцінювачем - [PERSON] при проведенні автотоварознавчого дослідження, за результатом якого, було складено відповідний звіт. Частиною 2 статті 12 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страхове відшкодування зменшується на суму франшизи. Таким чином, на основі з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які піддягають застосуванню до цих правовідносин, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позову в цій частині та стягнення з відповідача 2 на користь позивача суму невиплаченого страхового відшкодування у розмірі 25 977 гривень 34 копійок, з урахуванням франшизи. Відповідно до ст. 11 ЦПК України щодо диспозитивності цивільного судочинства, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/2026467 передбачена франшиза, як частина збитків, що не відшкодовується страховиком у розмірі 1 000 грн., в той же час, позивачем по справі заявлено вимогу про стягнення з відповідача 1 різницю між лімітами відповідальності відповідача 2 у розмірі 13 031 гривня 50 копійок, а відтак, з урахуванням принципу диспозитивності цивільного процесу, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача 1 на користь позивача суму збитку, що не покривається страховим відшкодуванням у розмірі 13 031 гривня 50 копійок. Заперечень на позов відповідачем 1 до суду надано не було, розрахунки позивача в цій частині також спростовано не було. Згідно ст. ст. 84, 88 ЦПК України з відповідачів 1, 2 підлягають стягненню на користь позивача документально - підтверджені понесені витрати на правову допомогу. Згідно Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» від 20 грудня 2011 року N 4191-VI передбачені граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних справ. Представником позивача надано договір про надання юридичних послуг з копією свідоцтва про державну реєстрацію ФОП (а.с. 21 - 23, 25), квитанцію до прибуткового касового ордера (а.с. 24), якими частково доведено розрахунок понесених витрат на правову допомогу, пов'язаних з участю представника позивача в судовому засіданні та часу затраченого по підготовці позовної заяви. З урахуванням чого, суд приходить до висновку, що позивач обґрунтував та довів факт понесення витрат на правову допомогу, пов'язаних з участю представника позивача в судовому засіданні та часу затраченого по підготовці позовної заяви з розрахунку 4 год. 27 хв. на загальну суму 2 041 гривня 65 копійок, в зв'язку з чим, з відповідача 2 підлягають стягненню на користь позивача витрати на правову допомогу у розмірі 712 гривень 78 копійок, з відповідача 1 підлягають стягненню на користь позивача витрати на правову допомогу у розмірі 708 гривень 25 копійок Враховуючи, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача 2 підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 195 грн. 66 коп., з відповідача 1 на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 194 грн. 42 коп. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: partial