Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-03 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом, в якому вказують, що відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] ,\~яка проживає з матір`ю - [PERSON] та перебуває на її утриманні. Вона вступила до Тернопільського національного економічного університету за спеціальністю - «Міжнародне право» і відповідно до Договору № 139427 про надання освітньої послуги між вищим навчальним закладом та фізичною особою від 07.08.2017 р. є одержувачем освітніх послуг, а [PERSON] - замовником освітніх послуг. З початку навчання у Тернопільському національному економічному університеті [PERSON] . за навчання доньки та її проживання у гуртожитку сплачено 29450 грн. Окрім того, [PERSON] , з початку навчання у Тернопільському національному економічному університеті за кошти її матері [PERSON] , було сплачено за навчання та проживання у гуртожитку 20690 грн. та 1690 грн. за придбання складових до окулярів та їх виготовлення, оскільки в неї погіршився зір. На даний час вона продовжує навчання, тому не має змоги працювати. Враховуючи викладені обставини, вважають, що відповідач має сплатити половину понесених витрат. Відповідно до п.10 ч.3 ст.175 ЦПК України повідомляють, що ними не було подано іншого позову до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав. Просять стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] користь половину додаткових витрат на дитину - на доньку [PERSON] , [INFO] , пов`язаних із здобуттям повної вищої юридичної освіти у Тернопільському національному економічному університеті, відповідно до договору № 139427 про надання освітньої послуги між вищим навчальним закладом із фізичною особою від 07.08.2017 р. та пов`язаних з цим витрат на проживання гуртожитку - в розмірі 14725 грн.; стягнути із\~ [PERSON] на\~користь [PERSON] половину додаткових витрат на нею, пов`язаних із здобуттям повної вищої юридичної освіти у Тернопільському національному економічному університеті, відповідно до договору № 139427 про надання освітньої послуги між вищим навчальним закладом та фізичною особою від 07.08.2017 р. та, пов`язаних з цим витрат на проживання у гуртожитку, а також придбання складових до окулярів та їх виготовлення - в розмірі 10345 грн. Ухвалою судді від 24.09.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Запропоновано відповідачу в п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали подати до суду відзив на позовну заяву. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та представник позивачки [PERSON] - [PERSON] позовні вимоги підтримали, просять їх задоволити з підстав, наведених в позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] , позов не визнав, вважає його безпідставним, підтримав обставини, які викладені у відзиві на позов, мотивуючи тим, що відповідач не взмозі приймати участь у додаткових витратах на дочку, оскільки має ще одну малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , на утримання якої судом присуджені аліменти; має постійні проблеми зі здоров`ям, в зв`язку з чим періодично лікується; 17.01.2019 року [PERSON] припинив свою діяльність як підприємець; з 21.01.2019 року зареєстрований як безробітний в Тиврівській районній філії; наразі [PERSON] не працює; крім того, [PERSON] досягла повноліття, а відтак статусу дитини не має і підстав вимагати додаткові витрати на нею немає. Суд, вислухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що в задоволенні позову [PERSON] слід відмовити, а позов [PERSON] підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. [PERSON] та [PERSON] батьки [PERSON] , [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 4). [PERSON] проживає з [PERSON] , що стверджується довідкою виконавчого комітету Тиврівської селищної ради № 667 від 11.09.2019 року (а.с. 12) та актом про встановлення факту не проживання за місцем реєстрації [PERSON] (а.с. 13). Згідно довідки Тернопільського національного економічного університету № 51 від 07.06.2019 року [PERSON] навчається в Тернопільському національному економічному університеті за спеціальністю 293 «Міжнародне право». Ступінь вищої освіти бакалавр. Курс навчання 2. Форма навчання денна. Академічна група МП-21. Умови навчання - повна оплата. Нормативний термін навчання 3 роки 10 місяців. Завершення навчання 30 червня 2021 року. Згідно договору № 1399427 про надання освітньої послуги між вищим навчальним закладом та фізичною (юридичною) особою від 07.08.2017 року, замовником якого є - [PERSON] одержувач - [PERSON] , загальна вартість освітньої послуги на весь строк навчання становить 70150 грн., вартість одного місяця - 1525 грн., строк навчання з 01.09.2017 року по 30.06.2021 рік (а.с.10). Згідно із частиною першою\~статті 185 СК України\~той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Отже, виходячи з аналізу\~статті 185 СК України\~додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Згідно п.18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», до передбаченої ст. 185 СК участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Разом з тим, відповідно до ст. 1 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001року № 2402-III дитина це особа віком до 18 років (повноліття), якщо згідно з законом, застосовуваним до неї, вона не набуває прав повнолітньої раніше. Відтак, з огляду на положення ч.1 ст. 185 СК України, ст.1 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001року № 2402-III, на додаткові витрати на дитину відповідні особи можуть претендувати за період існування у особи, на утримання якої здійснювались витрати, статусу дитини. [PERSON] [INFO] , тобто 01.01.2019 року досягла повноліття і статус дитини втратила. Отже, додаткові витрати на її утримання, які були понесені після досягнення нею 18-річного віку, стягненню на підставі ст. 185 СК України, не підлягають. Слід також зауважити, що самі позивачі в позовній заяві зазначили і позивачка [PERSON] в судовому підтвердила, що власником коштів, які були проплачені від імені [PERSON] , є вона [PERSON] , тобто [PERSON] не є власником коштів, на які претендує, а тому її вимоги задоволенню не підлягають і з даних підстав. До досягнення [PERSON] 18-річного віку [PERSON] на її навчання витрачено 20300 грн., що стверджується квитанціями від 17.01.2018, 04.09.2018, 07.08.2017 року (а.с.15). Згідно\~ст.11 ЗУ «Про охорону дитинства»\~\~та\~ст. 141 СК України, батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Розірвання шлюбу між батьками чи проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно наданих стороною відповідача документів: консультативного висновку від 24.05.2015 року, виписки із медичної картки стаціонарного хворого про перебування [PERSON] на лікуванні в Тиврівській ЦРЛ з 05.05.2015 року по 18.05.2015 року, протоколу обстеження шийного хребта від 10.06.2017 року у [PERSON] діагностовано остеохондроз грудного відділу хребта; циркулярні протрузії міжребцевих дисків; спондилоартроз; сколіоз грудного хребта; крім того, у нього є ще одна дочка [PERSON] , [INFO] , на утримання якої рішенням Тиврівського районного суду від 16.10.2019 року присуджено аліменти в мінімальному розмірі, даних про те, що відповідач офіційно працевлаштований, суду не надано. Разом з тим, відповідач молодого віку, інвалідність йому не встановлено, тобто він працездатний. Враховуючи викладене, а також принцип рівності прав й обов`язків батьків, визначений ст. 141\~СК України, суд дійшов висновку, що відповідач має нести половину додаткових витрат [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , що також узгоджується і з позовними вимогами [PERSON] , яка просила про стягнення з відповідача половини її витрат на дочку. Отже, до стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] підлягають 10150 гривень (20300 грн. / 2 = 10150 грн.), що становить половину від суми додаткових витрат, що пов`язані із здобуттям [PERSON] вищої освіти у Тернопільському національному економічному університеті, які доведені позивачкою [PERSON] . Виходячи із вищевикладеного, її позов в решті вимог доказами не обґрунтовано. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~пропорційно до розміру задоволених позовних вимог суд присуджує судовий збір з відповідача з врахуванням мінімального розміру судового збору з урахуванням мінімального розміру судового збору.

Outcome: approved