Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-24 00:00:00

[PERSON] пред'явила у Подільському районному суді м. Києва позов до [PERSON], за участю третьої особи - Служби у справах дітей Подільської районної в місті Києві державної адміністрації, про усунення перешкод у здійсненні бабусею своїх прав щодо виховання онука, визначення місця і часу спілкування з онуком. Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на те, що відповідач після смерті сина позивача та відповідно чоловіка відповідача чинить перешкоди позивачеві у спілкування із малолітнім онуком. Також зазначила, що дитина часто хворіє та потребує постійної додаткової уваги та піклування. Відповідач в свою чергу більше переймається своїм особистим життям. За таких обставин [PERSON] просить суд зобов'язати відповідача не чинити перешкоди у спілкуванні з дитиною та встановити місце і час спілкування дитини з бабусею. В судове засідання позивач не з'явилась, про розгляд справи була повідомлена належним чином. Подала до суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання також не з'явилась, про розгляд справи була повідомлена належним чином. В матеріалах справи містяться заперечення відповідача на позовні вимоги. Третя особа в судове засідання не з'явилась, про розгляд справи була повідомлена належним чином. Направила до суду заяву, в якій просила справу розглянути без участі її представника, при ухваленні рішення врахувати Висновок Органу опіки та піклування Подільської районної в місті Києві державної адміністрації від 23.11.2016 № 106-7404. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку про часткове задоволення позову з таких підстав. Судом достовірно встановлено, що позивач - [PERSON] є матір'ю [PERSON], [INFO], що підтверджено відповідним Свідоцтвом про народження [NUMBER]. (а.с. 6) 11.10.2011 між сином позивача - [PERSON] та відповідачем - [PERSON] укладено шлюбу, про що видане Свідоцтво про шлюб серія [NUMBER]. (а.с. 12) [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народився спільний син - [PERSON], що підтверджено Свідоцтвом про народження серія [NUMBER]. (а.с. 14) [INFO] син позивача - [PERSON] - помер, що підтверджено Свідоцтвом про смерть серія [NUMBER]. (а.с. 7) Як було з'ясовано в судових засіданнях, саме після смерті сина позивача та відповідно чоловіка відповідача, стосунки між сторонами погіршились. Сторони не можуть досягти згоди щодо порядку та умов спілкування та піклування про онука з боку бабусі. Відповідно до Виписки із медичної картки [PERSON], [INFO], дитина потребує нагляду у лікаря ЛОР, періодичного лікування в ОВЛ, оздоровлення в весняно-літній період в санаторіях бронхо-легеневого профілю. (а.с. 83) Саме з цих, зокрема, підстав позивач прагне брати участь у піклуванні за дитиною, адже вважає, що відповідач не приділяє захворюванню дитини належної, на її думку, уваги. Разом з цим, в матеріалах справи містяться докази, що обґрунтовують належну матеріальну та моральну спроможність позивача, брати участі у вихованні та піклування за дитиною. Згідно Довідки від 04.05.2016 № 4 позивач з 01.10.2007 працює в Науково-дослідному інституті інформатики і права Національної академії правових наук України на посаді завідувача наукового сектору (а.с. 9) Заробітна плата позивача згідно Довідки від 04.05.2016 № 25 за період з 01.01.2015 по 31.12.2015 разом складає 65745 грн. 56 коп. (а.с. 10) За місцем роботи позивач характеризується позитивно, має значний обсяг наукових праць та нагород у галузі, в якій працює (а.с. 16) Згідно Довідки № 134, виданої Київським міським психоневрологічним диспансером № 5 позивач на обліку у лікаря-психіатра не перебуває. (а.с. 11) Крім того, у користуванні позивача наявна 3-кімнатна квартира [ADDRESS], що підтверджено Довідкою ЖБК «КІБІ-3». Будинок має всі вигоди та знаходиться у задовільному технічному стані. (а.с. 13) Відповідно до Акта обстеження умов проживання, затвердженого Службою у справах дітей Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації від 18.11.2016, квартира, в якій проживає позивач, а саме: [ADDRESS] відповідає всіх вимогам, умови для проживання з усіма зручностями; для дитини є все необхідне для перебування у баби, діда, багато іграшок, книжок за віком. (а.с. 82) Згідно з Висновком Органу опіка та піклування Подільської районної в м. Києві державної адміністрації від 03.11.2016, саме після смерті сина позивача, відповідач стала перешкоджати у спілкуванні дитини з бабусею та дідусем (а.с. 103). Відповідно до вищевказаного Висновку, Орган опіки та піклування, вважає за доцільне встановити наступний порядок спілкування дитини - [PERSON], [INFO], з бабусею та дідусем - [PERSON], [PERSON], з урахуванням стану здоров'я дитини, дотриманням режиму годування та гігієнічного догляду, з можливістю відвідувати з дитиною місця проживання бабусі та дідуся за домовленістю з матір'ю - [PERSON] та не в її присутності таким чином: - кожного четверга з 10 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв.; - в суботу з 10 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв. тиждень через тиждень; - в неділю з 10 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв. тиждень через тиждень; - один раз на рік протягом 14 діб; - додаткові години для можливості забезпечення навчання онука з викладачем іноземних мов, відвідування дитячих спортивних секцій та дитячих розважальних закладів; - можливість привітати онука у святкові дні, день народження онука та дні пам'яті [PERSON]. На підтвердження того, що між онуком та бабусею з дідусем склались теплі родинні відносини, позивач надала до суду фото таблиці, що містяться в матеріалах справи. (а.с. 121-146, 173-175) В поданих до суду запереченнях, відповідач зазначала, що конфлікти між сторонами ініціює позивач, після зустрічей її з дитиною, остання стає роздратованою, її психологічний стан погіршується, при зустрічі з позивачем дитина не виявляє жодних позитивних емоцій, спілкується формально. Крім того, зазначила, що захворювання позивача на цукровий діабет впливає на її активність, відтак позивачем не може бути здійснено належного догляду за дитиною, яка є гіперактивною. Звертала також увагу, що дитина тяжко переживає смерть батька, а відтак, забираючи його ще і від матері, дитина перебуватиме у вкрай небезпечному психологічному та моральному стані. В матеріалах справи наявні докази того, що умови проживання дитини та її матері, за адресою: [ADDRESS] п/б, відповідає всіх вимогам та нормам, дитина має необхідні умови для проживання: місце для сну, шафу для одягу, іграшки, дитячі книги та телевізор (а.с. 111). Крім того, згідно Психологічного висновку за даними експериментально-діагностичного дослідження дитини від 04.04.2017, наданого лікарем-психологом Центру первинної медико-санітарної допомоги, дитини розвивається відповідно віку, має достатній запас уявлень та знань, емоційно-вольова сфера відповідає віку (а.с. 153). Відповідно до показів свідка [PERSON] між сторонами були наявні загальноприйняті нормальні відносини до того часу, коли відповідач почала чинити перешкоди позивачеві у спілкуванні з дитиною. Як зазначив свідок, причиною конфлікту між сторонами стало те, що після смерті сина позивача, остання перестала давати особисто відповідачем кошти на утримання, які надавала весь час, за життя свого сина. За таких обставини, спір, що виник між сторонами регулюється Сімейним кодексом України. Відповідно до ст. 257 СК України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення. Матеріалами справи встановлено, що дійсно з боку відповідача чиняться перешкоду у спілкуванні позивача з онуком. Позиція відповідача з цього приводу ґрунтується на тому, що між онуком та бабусею не виникло психоемоційного відношення, яке б сприяло гармонійному розвитку дитини. Це також ґрунтується на тому, що батько дитини та відповідно син позивача помер, дитина тривалий час не спілкувалась з бабусею, а в періоди такого спілкування ставала дратівливою. Позиція позивача, щодо спору обґрунтована небажанням невістки надавати можливість спілкуватись бабусі з дитиною. Така обставина виникла, зокрема, у зв'язку з фінансовими суперечностями. Дослідження матеріалів справи дало змогу зробити висновок, що психічний стан дитини є нормальним, дитина розвивається відповідно віку, рекомендації відвідувати лікаря ЛОР та вивозити дитину на відпочинок приймаються до уваги судом, однак не дають підстав вважати, що дитина хворіє, внаслідок недбалого ставлення матері до неї. Разом з тим, суд також вважає, що смерть чоловіка відповідача та відповідно сина позивача не є підставою чинити перешкоди бабусі у спілкуванні з онуком. Доказами, що містяться в матеріалах справи підтверджений матеріальний та моральний стан позивача спілкуватись з дитиною, без негативного впливу на її гармонійний розвиток. Судом приймається до уваги висновок Органу опіка та піклування Подільської районної в м. Києві державної адміністрації від 03.11.2016, з якого вбачається можливість спілкування бабусі з дитиною, на умовах, що відповідають позовним вимогам. Однак, необґрунтованим вбачається те, що вищевказаний Висновок стосується як спілкування бабусі з онуком, так і спілкування онука з дідусем (чоловіком позивача). Чоловік позивача та відповідно дідусь малолітнього [PERSON] не заявляв жодних вимог щодо надання йому можливості спілкуватись з онуком; крім того, він не залучений до участі у даній справі, та не наділений процесуальним статусом, що б давав можливість суду вирішити питання про його права та обов'язки. На підставі викладеного, ст.ст. 257, СК України,

Outcome: partial