Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-23 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з позовом до [PERSON], третя особа Черкаська районна державна нотаріальна контора про визнання договору та свідоцтва недійсним та продовження строку на прийняття спадщини. Позивачі мотивують свої позовні вимоги тим, що батько позивача [PERSON] та чоловік позивача [PERSON] [PERSON] помер 18.02.2013 року. Заповіту він не залишив. Після смерті батька позивач не звернулась до нотаріальної контори у шестимісячний строк, оскільки з 2009 року постійно проживає у Португальській Республіці і на території України майже не перебувала. Крім позивача [PERSON], спадкоємцями першої черги є її брат [PERSON] та мати [PERSON] Після смерті батька позивачі домовилися, що 1/2 частина спірного будинку, що знаходиться за адресою: вул. Комсомольська 86 с. Руська Поляна Черкаського району Черкаської області успадкує відповідач, а іншу 1/2 частину успадкує мати, тобто позивач [PERSON], що остання напише на іншого позивача заповіт, оскільки у неї немає можливості оформити спадщину. 25.05.2015 року відповідач та представник позивача [PERSON] [PERSON] уклали договір про поділ спадщини, відповідно до якого, за відповідачем визнано право власності на увесь спірний будинок № 86 по вул. Комсомольській у с. Руська Поляна, про що позивач випадково дізналася у квітні 2016 року. На питання позивача до матері пояснити чому вона не оформила по домовленості 1/2 частину спірного будинку на себе, а оформила весь будинок на відповідача, та повідомила, що не уповноважувала дружину відповідача [PERSON] вчиняти такі дії, лише уповноважувала оформити 1/2 частину спадкового майна за дорученням на себе. Щодо самого доручення, то вона його не читала, а просто підписала та відразу передала відповідачу, при чому ніяких правових наслідків за вказаним дорученням їй розяснено не було, а оскільки позивач [PERSON] є особою похилого віку, не має змоги без окулярів читати і не мала їх при собі, то і з текстом доручення знайома не була. На даний час вона не має ні його оригіналу, ні копії. Позивач [PERSON] вказує, що мала намір прийняти спадщину, вчинила для цього усі дії, але не могла фізично закріпити їх юридично, а тому вважає, що строк для прийняття спадщини пропущено з поважних причин та підлягає продовженню. Позивач [PERSON] продовжує проживати у спірному будинку та не схвалювала вказаний правочин. Вважає його недійсним та свідоцтво про право на спадщину теж недійсним. Уклавши угоду про поділ спадщини представник позивача [PERSON] позбавила її частки у спадковому майні померлого, а саме 1/2 частини спірного домоволодіння. Тепер спірне майно не може бути передано позивачем [PERSON] позивачу [PERSON] у спадок. У звязку із цим, позивачі просять визнати недійсним доручення [PERSON] [PERSON] [PERSON] укласти угоду про поділ спадщини, визнати недійсною угоду про поділ спадщини від 29 травня 2015 року, укладену між [PERSON] та [PERSON], що діяла від імені [PERSON], визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину від 29 травня 2015 року, видане на підставі угоди про поділ спадщини від 29 травня 2015 року, укладеної між [PERSON] та [PERSON], що діяла від імені [PERSON], посвідчене державним нотаріусом Черкаської районної державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстроване у реєстрі за № 1-849. Визначити [PERSON] додатковий строк у два місяці для подачі нею заяви про прийняття спадщини після померлого батька [PERSON] до Черкаської районної державної нотаріальної контори. У судовому засіданні представником відповідача заявлено клопотання про закриття провадження у справі у частині вимог позивача [PERSON] у звязку з тим, що вона 10.07.2017 року подала до суду заяву про відмову від позову та закриття провадження у справі щодо її вимог, та згодом 09.08.2017 року померла, яке судом було задоволено та винесено ухвалу про закриття провадження у справі у частині вимог позивача [PERSON] У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги з підстав зазначених у позові та вказав, що між матірю та відповідачем була усна домовленість укласти договір про поділ спадкового майна про те, що матері належатиме 1/2 частина спірного будинку, а не весь будинок належатиме відповідачу, однак її представник уклала договір про отримання відповідачем усього спірного будинку. Щодо заяви позивача [PERSON] про не підтримання позову та відмову від позовних вимог, то вважає, що дана заява була написана під впливом відповідача, адже остання проживала разом з ним. Представник відповідача у судовому засіданні заперечувала проти позовних вимог з підстав, зазначених у запереченнях та просила відмовити у його задоволенні. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав повністю, підтримавши думку свого представника. Представник третьої особи у судове засідання не зявився, подавши до суду заяву про слухання справи за його відсутності, у вирішенні спору покладається на розсуд суду. Дослідивши надані письмові докази, суд встановив наступні фактичні обставини справи. Судом встановлено, що згідно договору про поділ спадщини від 29 травня 2015 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON], що діє в інтересах [PERSON], посвідченого державним нотаріусом Черкаської районної державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрованого у реєстрі за № 1-848, спадкоємці за законом після смерті [PERSON] домовились, що [PERSON] отримує домоволодіння № 86 по вул. Комсомольській у с. Руська Поляна Черкаського району Черкаської області. [PERSON] отримує земельну ділянку площею 1,14 га, кадастровий номер 71244985200:03:002:0166, розташовану на території Руськополянської сільської ради Черкаського району Черкаської області, грошові вклади з відповідними відсотками та нарахованою компенсацією, що знаходяться в ТББВ № 10023/053 (раніше ТББВ № 220/099 філії Соснівського відділення) філії Черкаського облуправління АТ Ощадбанк на рахунках: пенсійний № 21737 (26204018262723), компенсаційний № 91551000436. На підставі вказаного договору нотаріусом видано [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом від 29.05.2015 року на домоволодіння № 86 по вул. Комсомольській у с. Руська Поляна Черкаського району Черкаської області, яке зареєстровано у спадковому реєстрі за № 57512482. [PERSON] видано свідоцтво про право на спадшину за законом від 29.05.2015 року на земельну ділянку 1,14 га, кадастровий номер 71244985200:03:002:0166, розташовану на території Руськополянської сільської ради Черкаського району Черкаської області, яке зареєстровано у спадковому реєстрі за № 57512387 та видано свідоцтво про право на спадшину за законом від 29.05.2015 року на грошові вклади з відповідними відсотками та нарахованою компенсацією, що знаходяться в ТББВ № 10023/053 (раніше ТББВ № 220/099 філії Соснівського відділення) філії Черкаського облуправління АТ Ощадбанк на рахунках: пенсійний № 21737 (26204018262723), компенсаційний № 91551000436, на загальну суму 5484,84 грн, яке зареєстровано у спадковому реєстрі за № 57512396. Згідно відомостей Черкаської районної державної нотаріальної контори, які надійшли на запит суду, після смерті [PERSON] із заявами про прийняття спадщини у встановлений законом строк звернулись його син [PERSON] 13.08.2013 року та дружина [PERSON] 02.08.2013 року, заведено спадкову справу № 436/2013. У матеріалах спадкової справи відсутня заява позивача [PERSON] про прийняття спадщини після смерті батька. У спадковій справі наявна заява [PERSON] про те, що усе спадкове майно спадкодавця [PERSON] є його особистим майном та вона як дружина померлого не претендує на свідоцтво про право власності у спільному майні подружжя. Відповідно до довіреності, наявної у матеріалах спадкової справи, від 15.05.2015 року, яка посвідчена секретарем Руськополянської сільської ради Черкаського району Черкаської області [PERSON], зареєстрованої у реєстрі за № 103, [PERSON] за попередньою домовленістю уповноважує [PERSON] бути її представником в уповноважених органах: суді, міграційній службі Черкаського районного управління юстиції Черкаської області, нотаріальній конторі, Управлінні Держземагенства у Черкаському районі Черкаської області, управлінні Держкомзему у Черкаському районі по питанню оформлення спадкових справ після померлого [PERSON], який помер 18.02.2013 року і укласти договір про поділ спадкового майна з [PERSON], згідно якого вона отримає свідоцтво про право власності на земельну ділянку, кадастровий номер 71244985200:03:002:0166, та всі грошові вклади, [PERSON] отримає свідоцтво про право на спадщину на домоволодіння за адресою: по вул. Комсомольська 86 у с. Руська Поляна Черкаського району Черкаської області. Для цього надала їй право подавати від її імені будь-які документи, включаючи представляти її інтереси в органах нотаріату, судах, бюро технічної інвентаризації, у компетентних реєструючих органах, у відповідних землевпорядних органах, інших організаціях, отримувати довідки та документи, отримати на її імя свідоцтво про право на спадщину, сплачувати належні з неї платежі, включаючи державне мито, а також усі інші юридично значимі дії, повязані з цією довіреністю. Відповідно до заяви [PERSON] від 01.03.2013 року, зареєстрованої у реєстрі за № 42, яка посвідчена секретарем Руськополянської сілької ради [PERSON], вона приймає спадщину після смерті батька [PERSON], який помер 18.02.2013 року. У відповідності до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, не визнаних, або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно вимог частини 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом можуть бути підтверджені певними засобами доказування не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Як вбачається з матеріалів справи та з пояснень представника позивача, [PERSON] мала можливість звернутися до нотаріуса для подачі заяви про прийняття спадщини, однак подала її особисто до Руськополянської сільської ради 01.03.2013 року, тобто перебувала на території України та звернулась не до уповноваженого органу, чим спростовується поважність причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Суд критично оцінює вказану заяву [PERSON] оскільки вона не тягне за собою жодних юридичних наслідків. Крім того, позивач на підтвердження вимог про визнання недійсним доручення, договору про поділ спадщини, та виданого на його підставі свідоцтва про право власності на спадщину за законом вказує на існування усної домовленості між позивачами, що договір про поділ спадщини буде укладений таким чином, що матір отримає 1/2 частину домоволодіння, яку потім заповість доньці. Жодних письмових правочинів на закріплення даної домовленості укладено не було. Інших доказів недійсності доручення, договору про поділ спадщини, та виданого та його підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, окрім усних пояснень, стороною позивача надано не було. Відповідно до ч. 3 ст. 1267 ЦК України спадкоємці за письмовою угодою між собою, посвідченою нотаріусом, якщо це стосується нерухомого майна або транспортних засобів, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них. Відповідно до договору про поділ спадщини від 29 травня 2015 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON], що діяла в інтересах [PERSON], посвідченого державним нотаріусом Черкаської районної державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрованого у реєстрі за № 1-848, спадкоємці за законом після смерті [PERSON] домовились, що [PERSON] отримує домоволодіння № 86 по вул. Комсомольській у с. Руська Поляна Черкаського району Черкаської області. [PERSON] отримує земельну ділянку площею 1,14 га, кадастровий номер 71244985200:03:002:0166, розташовану на території Руськополянської сільської ради Черкаського району Черкаської області, грошові вклади з відповідними відсотками та нарахованою компенсацією, що знаходяться в ТББВ № 10023/053 (раніше ТББВ № 220/099 філії Соснівського відділення) філії Черкаського облуправління АТ Ощадбанк на рахунках: пенсійний № 21737 (26204018262723), компенсаційний № 91551000436. Тобто спадкоємці за законом скористались своїм правом на розподіл спадщини на власний розсуд. Оцінивши докази у їх сукупності, враховуючи те, що позивач [PERSON] подала до суду заяву про відмову від позову та непідтримання позовних вимог, суд вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими і такими, що не підлягають до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed