Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-11 00:00:00

[PERSON] і [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 24.01.2004 року; в шлюбі сторони мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. [PERSON] 17.06.2015 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про встановлення для подружжя (сторін) режиму окремого проживання, посилаючись на те, що за період шлюбу склалися обставини, за яких сторони вже понад два роки проживають окремо один від одного, кожен утримує себе самостійно та не має бажання вести спільне господарство. В судове засідання позивач [PERSON], явка якого судом була визнана обов»язковою, не з»явився; до матеріалів справи позивачем було надано нотаріально посвідчену заяву від 24.11.2015 року (а.с.50), згідно якої позивач [PERSON] просить позовні вимоги задовольнити та встановити подружжю (сторонам) режим окремого проживання, стверджуючи, що всі майнові питання, а також питання щодо утримання дитини, місця проживання дитини та участі у вихованні - між сторонами повністю врегульовано, будь-яких претензій сторони один до одного не мають і потребують за спільним рішенням подружжя (сторін) встановлення режиму окремого проживання; даною заявою позивач [PERSON] також просить справу розглядати за його відсутності; представник позивача [PERSON] - [PERSON] (довіреність від 10.06.2015 року) в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити на підставі заяви та пояснень позивача; відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов визнала та просила позовні вимоги задовольнити, посилаючись на спільне рішення подружжя у цьому питанні, яке відповідає інтересам подружжя (сторін) та їхньої дитини. Заслухавши пояснення представника позивача - [PERSON] та відповідачки [PERSON] в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.119 СК України - за заявою подружжя або позовом одного з них суд може постановити рішення про встановлення для подружжя режиму окремого проживання у разі неможливості чи небажання дружини і (або) чоловіка проживати спільно. Режим окремого проживання припиняється у разі поновлення сімейних відносин або за рішенням суду на підставі заяви одного з подружжя. Згідно ст.120 СК України - встановлення режиму окремого проживання не припиняє прав та обов»язків подружжя, які встановлені цим Кодексом і які дружина та чоловік мали до встановлення цього режиму, а також прав та обов»язків, які встановлені шлюбним договором. У разі встановлення режиму окремого проживання - майно, набуте в майбутньому дружиною та чоловіком, не вважатиметься набутим у шлюбі; дитина, народжена дружиною після спливу десяти місяців, не вважатиметься такою, що походить від її чоловіка. В судовому засіданні встановлено: [PERSON] і [PERSON] (сторони) перебувають в зареєстрованому шлюбі з 24.01.2004 року; шлюб між сторонами було зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міського управління юстиції Київської області за №48 (а.с.4); в шлюбі сторони мають малолітню дитину - малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.5). Як стверджують сторони (подружжя), вони понад два роки на момент звернення до суду позивача [PERSON] проживають окремо один від одного; сторонами прийнято спільне рішення щодо встановлення для них режиму окремого проживання подружжя, стверджуючи, що таке рішення відповідає інтересам подружжя (сторін) та їхньої спільної дитини; сторони ознайомлені з правовими наслідками встановлення режиму окремого проживання подружжя, тощо. Як стверджують сторони, позивач [PERSON] на даний час проживає фактично за адресою [ADDRESS] (місце реєстрації); відповідачка [PERSON] на даний час проживає за адресою [ADDRESS] (місце реєстрації), що підтверджується паспортними даними сторін (а.с.6-14). З наданих до матеріалів справи копій договорів вбачається, що сторонами (подружжям) укладено нотаріально посвідчені: договір про поділ майна між подружжям від 10.06.2015 року (а.с.15-18) та Договір про визначення місця проживання дитини, умов утримання дитини і участі батьків в вихованні дитини від 10.06.2015 року, з додатковою угодою №1 від 13.08.2015 року до цього Договору; сторонами місце проживання дитини визначено - з матір»ю [PERSON], відповідачкою (а.с.19-21, 51). За таких обставин, оскільки підставою для встановлення режиму окремого проживання подружжя є неможливість чи небажання дружини і (або) чоловіка проживати спільно; обидва подружжя (сторони) наполягають на встановленні для них судом режиму окремого проживання подружжя, підстав для відмови в задоволенні позову в судовому засіданні не встановлено, тому позовні вимоги [PERSON] у даній справі підлягають задоволенню на підставі визнання позову відповідачкою [PERSON] (ст.174 ЦПК України).

Outcome: approved