Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-05 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення грошових коштів. Позивач зазначала, що 01 лютого 2016 року між нею та відповідачем [PERSON] в особі її представника [PERSON] , що діє на підставі довіреності, було укладено попередній договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шкода О.М., зареєстрованого в реєстрі за №277 (зі змінами та доповненнями), згідно із пунктом 1 якого [PERSON] зобов`язується у строк не пізніше 01.02.2019 р. продати [PERSON] , а [PERSON] зобов`язується придбати у [PERSON] квартиру [ADDRESS] , загальною площею 41 кв.м., або укласти договір купівлі-продажу майнових прав на зазначену квартиру. Згідно п. 3 даного договору, купівля-продаж вказаної квартири (майнових прав) має бути вчинена за 328 000,00 грн. Пунктом 3 вказаного договору зазначено, що на підтвердження дійсних намірів про наступне укладання договору купівлі-продажу [PERSON] передала, а [PERSON] отримала забезпечувальний платіж у розмірі 200 000,00 грн. Відповідно до п. 7 договору, решту суми [PERSON] зобов`язується вносити на карту VISA ПАТ КБ «ПриватБанк» № [NUMBER] (отримувач [PERSON] ), або готівкою під розписку, щомісяця 6095,00 грн. до 10-го числа місяця протягом 21-го дня, починаючи з 10.02.2018 р. Згідно п. 9 договору, [PERSON] зобов`язується ввести в експлуатацію зазначений в п.1 цього договору житловий будинок до 19.06.2018 р. та підписати акт прийому-передачі квартири. Пунктом 5 договору зазначено, що передбачений у договорі забезпечувальний платіж не є одним з видів забезпечення виконання зобов`язання, які передбачені ст. 546 ЦК України, тобто не є завдатком, неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням. Пунктом 12 вказаного договору зазначено, що у разі коли договір купівлі-продажу не відбудеться з вини (відмова від договору, нез`явлення для підписання договору, не введення об`єкту в експлуатацію тощо) продавця [PERSON] , зазначена сума забезпечувального платежу та інших платежів повертається покупцю [PERSON] . В цьому разі [PERSON] має додатково сплатити штраф у розмірі 1500 грн. Пунктом 14 договору зазначено, зокрема наступне: прихованих недоліків, які відомі [PERSON] , та про які представник свідомо не попередив [PERSON] , квартира, що підлягає відчуженню, не має; обставини, які б перешкоджали укладанню договору купівлі-пролажу та які б умовчувалися представником, не існують. Згідно із п. 20 договору, сторони в цьому правочині стверджують один одному, зокрема наступне: при укладенні договору відсутній будь-який обман чи інше приховування фактів, які б мали істотне значення та були свідомо приховані ними. 03.07.2018 р. між [PERSON] та [PERSON] , який діяв в інтересах та від імені [PERSON] , було підписано заяву (розписку) із підтвердженням того, що [PERSON] сплатила суму в розмірі 30000,00 грн. за придбання у [PERSON] квартири [ADDRESS] . Решту заборгованості у сумі 98000,00 грн. було запропоновано сплачувати на нові реквізити, а саме на картку № [NUMBER] в ПАТ КБ «ПриватБанк», на ім`я [PERSON] . У серпні 2018 року [PERSON] надав позивачу нові реквізити для перерахування коштів, а саме: картка № [NUMBER] , Акцент Банк, на ім`я [PERSON] . 02.08.2018 р. платіжним дорученням [PERSON] . на вищевказані реквізити було перераховану суму в розмірі 6 000,00 грн., 10.09.2018 р. - суму в розмірі 6 000,00 грн., 06.10.2018 р. - суму в розмірі 6 000,00 грн., 09.11.2018 р. - суму в розмірі 10 000,00 грн.; 07.12.2018 р. - у розмірі 10 000,00 грн., 06.01.2019 р. на вказані реквізити [PERSON] було перераховано суму в розмірі 5 000,00 грн., згідно квитанції №ТS800493 від 06.01.2019 р., 22.01.2019 р. - суму в розмірі 10 000,00 грн. У період із серпня 2018 року по січень 2019 року [PERSON] сплатила на користь [PERSON] суму в розмірі 53 000,00 грн. З урахуванням раніше підписаного попереднього договору купівлі- продажу від 01.02.2016 р. (п. 3), заяви (розписки) від 03.07.2018 р. та перелічених вище платіжних доручень, [PERSON] перерахувала на користь [PERSON] , що діяв від імені та в інтересах [PERSON] , суму в розмірі 283 000,00 грн. Станом на 20.06.2019 р. будинок [ADDRESS] не добудований та не введений в експлуатацію. 04.01.2017 р. Рішенням інвестиційної ради відмовлено в будівництві індивідуальних житлових будинків: - по [ADDRESS] , в зв`язку з тим, що наміри забудови земельної ділянки по [ADDRESS] (житловий будинок квартирного типу на 24 квартири) не відповідають містобудівній документації «Детальний план території VI житлового району. І етап. Схема планування території», затверджений рішенням Броварської міської ради від 14.06.2007 р. №363-22-05 та відсутністю інженерних мереж водопостачання та каналізування в зазначеному районі: - по [ADDRESS] , в зв`язку із відсутністю інженерних мереж водопостачання та каналізування в VI житловому районі, відсутня можливість підключення житлового будинку площею 1428,3 кв.м. до магістральних мереж водопостачання та каналізування та дотримання санітарних та будівельних вимог при будівництві. У зв`язку з чим, [PERSON] , що діяв від імені та в інтересах [PERSON] , не маючи дозвільних документів на будівництво, вводячи в оману [PERSON] , продовжував безпідставно вимагати грошові кошти за неіснуючу квартиру, чим порушив п.п. 14, 20 попереднього договору. 21.06.2019 р. на адресу [PERSON] та [PERSON] були надіслані вимоги про повернення грошових коштів. Станом на дату подання позову, відповіді отримано не було. Посилаючись на викладене, позивач просила суд стягнути солідарно із відповідачів суму боргу в розмірі 284500,00 грн., а також понесені судові витрати. В судове засідання позивач [PERSON] та її представник Березка Р.М. не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. В судове засідання відповідачі [PERSON] та [PERSON] не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином через оголошення на офіційному веб-сайті Броварського міськрайонного суду Київської області на офіційному веб-порталі «Судова влада України». Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлено, що 01 лютого 2016 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] в особі її представника [PERSON] , що діє на підставі довіреності, було укладено попередній договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шкода О.М., зареєстрованого в реєстрі за №277 (зі змінами та доповненнями), згідно із пунктом 1 якого [PERSON] зобов`язується у строк не пізніше 01.02.2019 р. продати [PERSON] , а [PERSON] зобов`язується придбати у [PERSON] квартиру [ADDRESS] , загальною площею 41 кв.м., або укласти договір купівлі-продажу майнових прав на зазначену квартиру (а.с.6-13). Згідно п. 3 даного договору, купівля-продаж вказаної квартири (майнових прав) має бути вчинена за 328 000,00 грн. Пунктом 3 вказаного договору зазначено, що на підтвердження дійсних намірів про наступне укладання договору купівлі-продажу [PERSON] передала, а [PERSON] отримала забезпечувальний платіж у розмірі 200 000,00 грн. Відповідно до п. 7 договору, решту суми [PERSON] зобов`язується вносити на карту VISA ПАТ КБ «ПриватБанк» № [NUMBER] (отримувач [PERSON] ), або готівкою під розписку, щомісяця 6095,00 грн. до 10-го числа місяця протягом 21-го дня, починаючи з 10.02.2018 р. Згідно п. 9 договору, [PERSON] зобов`язується ввести в експлуатацію зазначений в п.1 цього договору житловий будинок до 19.06.2018 р. та підписати акт прийому-передачі квартири. Пунктом 5 договору зазначено, що передбачений у договорі забезпечувальний платіж не є одним з видів забезпечення виконання зобов`язання, які передбачені ст. 546 ЦК України, тобто не є завдатком, неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням. Пунктом 12 вказаного договору зазначено, що у разі коли договір купівлі-продажу не відбудеться з вини (відмова від договору, нез`явлення для підписання договору, не введення об`єкту в експлуатацію тощо) продавця [PERSON] , зазначена сума забезпечувального платежу та інших платежів повертається покупцю [PERSON] . В цьому разі [PERSON] має додатково сплатити штраф у розмірі 1500 грн. Пунктом 14 договору зазначено, зокрема наступне: прихованих недоліків, які відомі [PERSON] , та про які представник свідомо не попередив [PERSON] , квартира, що підлягає відчуженню, не має; обставини, які б перешкоджали укладанню договору купівлі-пролажу та які б умовчувалися представником, не існують. Згідно із п. 20 договору, сторони в цьому правочині стверджують один одному, зокрема наступне: при укладенні договору відсутній будь-який обман чи інше приховування фактів, які б мали істотне значення та були свідомо приховані ними. 03.07.2018 р. між [PERSON] та [PERSON] , який діяв в інтересах та від імені [PERSON] , було підписано заяву (розписку) із підтвердженням того, що [PERSON] сплатила суму в розмірі 30000,00 грн. за придбання у [PERSON] квартири [ADDRESS] (а.с.14). Решту заборгованості у сумі 98000,00 грн. було запропоновано сплачувати на нові реквізити, а саме на картку № [NUMBER] в ПАТ КБ «ПриватБанк», на ім`я [PERSON] . У серпні 2018 року [PERSON] надав позивачу нові реквізити для перерахування коштів, а саме: картка № [NUMBER] , Акцент Банк, на ім`я [PERSON] . 02 серпня 2018 року платіжним дорученням № 180802 РР111533226309148214 позивачем [PERSON] на вищевказані реквізити було перераховану суму в розмірі 6 000,00 грн., 10.09.2018 р. платіжним дорученням № 180910 РР21153657137921829 - суму в розмірі 6 000,00 грн., 06.10.2018 р. платіжним дорученням № 181006 РР111538809148204981 - суму в розмірі 6 000,00 грн., 09.11.2018 р. платіжним дорученням № 181109 РР1115417603161131656 - суму в розмірі 10 000,00 грн.; 07.12.2018 р. платіжним дорученням № 181207 РР2115441965311502199 - у розмірі 10 000,00 грн., 06.01.2019 р. на вказані реквізити [PERSON] було перераховано суму в розмірі 5 000,00 грн., згідно квитанції №ТS800493 від 06.01.2019 р., 22.01.2019 р. платіжним дорученням №190122РР1115481456371145594 - суму в розмірі 10 000,00 грн. (а.с.17-23). Таким чином, у період із серпня 2018 року по січень 2019 року [PERSON] сплатила на користь [PERSON] суму в розмірі 53 000,00 грн. З урахуванням раніше підписаного попереднього договору купівлі- продажу від 01.02.2016 р. (п. 3), заяви (розписки) від 03.07.2018 р. та перелічених вище платіжних доручень, [PERSON] перерахувала на користь [PERSON] , що діяв від імені та в інтересах [PERSON] , суму в розмірі 283 000,00 грн. Станом на 20.06.2019 р. будинок [ADDRESS] не добудований та не введений в експлуатацію. 04.01.2017 р. Рішенням інвестиційної ради відмовлено в будівництві індивідуальних житлових будинків: - по [ADDRESS] , в зв`язку з тим, що наміри забудови земельної ділянки по [ADDRESS] (житловий будинок квартирного типу на 24 квартири) не відповідають містобудівній документації «Детальний план території VI житлового району. І етап. Схема планування території», затверджений рішенням Броварської міської ради від 14.06.2007 р. №363-22-05 та відсутністю інженерних мереж водопостачання та каналізування в зазначеному районі: - по [ADDRESS] , в зв`язку із відсутністю інженерних мереж водопостачання та каналізування в VI житловому районі, відсутня можливість підключення житлового будинку площею 1428,3 кв.м. до магістральних мереж водопостачання та каналізування та дотримання санітарних та будівельних вимог при будівництві. 21.06.2019 р. на адресу [PERSON] та [PERSON] були надіслані вимоги про повернення грошових коштів (а.с.24-30). Згідно ч.1 ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 525 ЦК України зазначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 540 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні беруть участь кілька кредиторів або кілька боржників, кожний із кредиторів має право вимагати виконання, а кожний із боржників повинен виконати обов`язок у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства. Відповідно до статті 541 ЦК України, солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. Згідно із статтею 543 ЦК України, у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.ч.1,5 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно ч.ч.1,2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З огляду на викладене, суд вважає, що хоча відповідач [PERSON] діяв по довіреності від імені та в інтересах [PERSON] , грошові кошти отримував на власну банківську картку, тому й відповідати він повинен солідарно разом із відповідачем [PERSON] . З урахуваннями вищевикладеного, відповідачі [PERSON] та [PERSON] повинні солідарно повернути позивачу [PERSON] грошові кошти у розмірі 283 000,00 грн., та у відповідності до п. 12 договору сплатити штраф у розмірі 1 500,00 грн. За таких обставин суд дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Крім того, відповідно до ч.ч.2, 3 ст.137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. ля визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно витягу з угоди на представництво інтересів у цивільній справі №10/06/19 від 10 червня 2019 року, укладеного між [PERSON] та адвокатом Березка Р.М., ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії АІ №1005058, акту виконаних робіт від 27.08.2019 р. та квитанції №1 від 27.08.2019 р., позивач [PERSON] понесла витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 5000 грн. (а.с.40-44). Таким чином, у зв`язку із задоволенням позовних вимог в повному обсязі, суд вважає за можливе стягнути солідарно із відповідачів на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 5000 грн. Також суд,

Outcome: approved