Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-20 00:00:00

АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО [PERSON] «ПРИВАТБАНК» (далі - позивач), діючи через свого представника\~[PERSON], звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 02.09.2011 року у розмірі 112848 грн. 14 коп. Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до вказаного договору відповідач отримав від позивача кредит у розмірі 6000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Станом на 31 травня 2018 року відповідач свої зобов'язання за кредитним договором не виконує, у результаті чого виникла прострочена заборгованість у розмірі 112848 грн. 14 коп., з яких: 5934 грн. 76 коп. заборгованість за тілом кредиту та 106913 грн. 38 коп. заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом за період з 02.09.2011 року по 30.12.2017 року. Ухвалою суду від 06.09.2018 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі. Відповідачу було запропоновано протягом пятнадцяти днів із дня вручення йому ухвали про відкриття провадження подати відзив на позовну заяву та заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача разом з позовною заявою направив клопотання, в якому просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. 28 вересня 2018 року та 31 жовтня 2018 року направив до суду клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції з Шосткинським міськрайонним судом Сумської області. Про час і місце розгляду справи позивач повідомлений належним чином, ухвалу про розгляд справи в режимі відеоконференції також отримав, причини неявки представника не повідомив. Відповідач в судове засідання не з'явився, причини своєї неявки не повідомив, не надав до суду у встановлений строк відзив на позовну заяву та заперечення проти розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження. будь - яких заяв та клопотань направив. Враховуючи неявку належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача в судове засідання, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив, відповідно до ст. 280 ЦПК України суд, за згодою позивача, проводить заочний розгляд справи та ухвалює заочне рішення. Безпосередньо дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків. З матеріалів справи вбачається, що 02 вересня 2011 року між сторонами укладено договір шляхом оформлення й підписання анкети-заяви про приєднання до умов і правил надання банківських послуг у Приватбанку (а.с. 12). 25 червня 2013 року відповідачу було встановлено кредитний ліміт у розмірі 6000 грн., та знижено до 300 грн., що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування (а.с. 11). З наданого позивачем розрахунку слідує, що станом на 31.05.2018 р. борг відповідача складає 112848,14 грн., з яких: 5934,76 грн. тіло кредиту, 106913,38 грн. відсотки за користування кредитом (а.с. 9-10). При укладенні цього договору сторони керувалися положенням частини першої статті 634 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), відповідно до якого договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно пункту 2.1.1.2.1. Умов та правил надання банківських послуг (далі - Умови), що визначають умови укладеного сторонами договору, [PERSON] видає клієнту Картку, її вид визначений у Пам'ятці клієнта/Довідці про умови кредитування і Заяві, підписанням якого Клієнт та Банк укладають Договір про надання банківських послуг. Датою укладення Договору є дата отримання картки, зазначена в Заяві. Зі змісту заяви, поданої відповідачем про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг вбачається, що відповідачу було видано картку 02 вересня 2011 року. Подавши відповідну заяву відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з Умовами та Тарифами складає укладений між ним та позивачем кредитний договір. З доданого до позовної заяви розрахунку заборгованості за договором вбачається, що після укладення договору відповідач користувався кредитними коштами, отриманими нею за договором, частково здійснював погашення кредиту, в результаті чого виникла заборгованість за тілом кредиту у розмірі 5934 грн. 76 коп. (а.с.9-10). Отже, позивач належним чином виконав свої зобов'язання за кредитним договором, укладеним з відповідачем. Згідно з пунктом 1.1.7.12.Умов договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же строк. На час розгляду справи суду не надано жодних доказів, які б свідчили про інформування однією зі сторін зазначеного вище договору іншу сторону про його припинення, відповідно цей договір з моменту його укладення автоматично лонгувався на кожні наступні 12 місяців після укладення. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно пункту 2.1.1.5.5 Умов позичальник зобов'язується погашати заборгованість по кредиту, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, визначених цим Договором. Відповідно до пункту 2.1.1.5.6 Умов клієнт зобов'язаний у разі невиконання зобов'язань за Договором, на вимогу Банку виконати зобов'язання з повернення Кредиту (у тому числі прострочених кредитів та Овердрафту) та оплатити Винагороду Банку. Пунктом 2.1.1.7.6. Умов передбачено, що при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф, розмір якого встановлено тарифами Договору. Згідно частини другої статті 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. З наданого суду представником позивача розрахунку заборгованості за договором, укладеним з відповідачем 02 вересня 2011 року вбачається, що відповідач свої зобов'язання за договором належним чином не виконує, останній платіж на виконання своїх зобов'язань був здійснений ним 28 квітня 2014 року у розмірі 09 грн. 84 коп., у результаті чого станом на 31 травня 2018 року, згідно вказаного розрахунку, виникла прострочена заборгованість у розмірі 112848 грн. 14 коп., з яких: 5934 грн. 76 коп. заборгованість за тілом кредиту, 106913 грн. 38 коп. заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом (а.с. 9-10). Аналізуючи зміст наданого представником позивача розрахунку суд погоджується з розміром вказаної у ньому заборгованості за тілом кредиту, що становить\~5934 грн. 76 коп. З приводу розміру нарахованих за кредитним договором процентів суд бере до уваги, що згідно наданих представником позивача доказів по 31 серпня 2014 року процентна ставка за договором становила 30% річних. У подальшому процентна ставка за договором підвищувалася позивачем в односторонньому порядку з 01 вересня 2014 року до 34,8% річних та з 01 квітня 2015 року до 43,2% річних. Право змінювати розмір процентів за кредитним договором представником позивача обґрунтовується положеннями пункту 1.1.3.2.3 Умов, яким передбачено можливість односторонньої зміни тарифів, а також інших умов обслуговування рахунку. З цього приводу суд враховує правову позицію Верховну Суду України, висловлену у постанові від 19 грудня 2012 року, винесеній за результатами розгляду справи № 6-144цс12,\~відповідно до якої якщо умовами кредитного договору, щодо яких сторони дійшли згоди під час його укладення, передбачено право банку в односторонньому порядку збільшувати розмір процентної ставки за користування кредитом у разі настання певних умов з додержанням встановленої кредитним договором процедури повідомлення позичальника, то збільшення банком розміру процентної ставки за цим кредитним договором в односторонньому порядку є правомірним, за умови, що рішення банку про таку зміну розміру процентної ставки було прийнято до набрання чинності\~Закону України від 12 грудня 2008 року № 661-VІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо заборони банкам змінювати умови договору банківського вкладу та кредитного договору в односторонньому порядку», тобто до 09 січня 2009 року. Також суд зазначає, що частиною першою\~статті 1056-1 ЦК України\~передбачено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Згідно ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Частиною третьою\~статті 1056-1 ЦК України\~визначено, що у разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов'язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов'язаний письмово повідомити позичальника, поручителя та інших зобов'язаних за договором осіб про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка. У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника. Хоча чинним законодавством і передбачена можливість визначення у кредитному договорі змінюваної процентної ставки, однак у кредитному договорі, укладеному між позивачем та відповідачем, лише вказано на право позивача в односторонньому порядку змінювати умови договору, зокрема й процентної ставки. При цьому у договорі не визначено періодичність зміни процентної ставки, порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосування індексу, що має бути також погоджений сторонами і вимоги до якого визначені у частині п'ятій\~статті 1056-1 ЦК України. Також договір не містить умов, які б дозволяли точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Крім того суд враховує, що згідно вимог закону саме на кредитодавця покладається обов'язок письмово повідомляти позичальника та інших зобов'язаних осіб про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати з якої застосовуватиметься нова ставка. Представником позивача до позовної заяви не надано доказів дотримання вимог положень\~статті 1056-1 ЦК України\~щодо визначення кредитним договором, укладеним між позивачем та відповідачем, змінюваної процентної ставки, а також доказів належного надіслання позивачем відповідачу пропозиції про зміну фіксованої процентної ставки за кредитним договором та прийняття такої пропозиції відповідачем. При цьому боржник вважається належно повідомленим про збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом в тому разі, якщо банк не лише відправив на адресу такого боржника листа про зміну умов кредитного договору, а й довів факт його вручення адресатові під розписку. Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду України від 11 жовтня 2017 року, винесеній у справі № 6-1374цс17, у зв'язку з чим вона має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні відповідних норм права. Отже, позивач не мав права підвищувати в односторонньому порядку процентну ставку за кредитним договором, укладеним між ним та відповідачем (оскільки представником позивача не доведено, що на адресу відповідача направлявся лист про зміну умов кредитного договору, а також не доведено факту його вручення адресатові під розписку), відповідно нарахування процентів за вказаним договором має здійснюватися виходячи з процентної ставки, яка була визначена на час укладення договору, тобто 30% річних, нарахування процентів має здійснюватися за формулою, яка діяла до збільшення процентної ставки. Як вбачається з розрахунку, наявного в матеріалах справи, 30 травня 2014 року поточна заборгованість склала 5612,44 грн., прострочена 322,32 грн., та в подальшому не змінювалася і станом на вказану в розрахунку дату заборгованість відповідача за тілом кредиту загалом становила 5934 грн. 76 коп., при цьому заборгованість зі сплати процентів на день, що передував моменту зміни процентної ставки 31 серпня 2014 року становила 1572 грн. 41 коп. У подальшому, за період з 01 вересня 2014 року по 31 травня 2018 року відповідачу було нараховано проценти за користування кредитом виходячи зі змінюваної позивачем в односторонньому порядку процентної ставки, у розмірі 105340 грн. 97 коп. (106913 грн. 38 коп. - 1572 грн. 41 коп.). З розміром процентів, нарахованих позивачем за кредитним договором станом на 31 серпня 2014 року у сумі 1572 грн. 41 коп. суд погоджується, оскільки він відповідає умовам кредитного договору. Водночас, виходячи з розміру процентної ставки 30% річних, яка має застосовуватися за даним договором, суми заборгованості, періоду її існування з 02 вересня 2011 року по 31 травня 2018 року, беручи до уваги положення пункту 2.1.1.12.6 Умов про те, що проценти за користування кредитом визначають з розрахунку 360 календарних днів на рік, сума нарахованих процентів має становити 8912 грн. 03 коп. (5934 грн. 76 коп. х 30% х 1 802 днів /360 днів). За таких обставин суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача в якості заборгованості за процентами підлягає стягненню\~10484 грн. 44 коп.\~(8912 грн. 03 коп. + 1572 грн. 41 коп.). Відповідно в цій частині позов підлягає задоволенню частково. Отже, загальна сума заборгованості, з урахування тіла кредиту та процентів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача за кредитним договором, укладеним між ними 02 вересня 2011 року, становить\~16419 грн. 20 коп.\~(5934 грн. 76 коп.\~+ 10484 грн. 44 коп.). Відповідно суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову частково. Оскільки позов підлягає задоволенню частково, відповідно до частини першої\~статті 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати на сплату судового збору пропорційно до задоволеної частини позовних вимог у розмірі\~270 грн. 60 коп.\~(16419 грн. 20 коп. х 1 762 грн. 00 коп. /106913 грн. 38 коп.). Враховуючи наведене,

Outcome: partial