Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-26 00:00:00

[PERSON] (надалі - позивач-1) та [PERSON] (надалі - позивач-2) звернулися в суд з позовною заявою, в якій, посилаючись на норми закону про захист прав споживачів просили зобов'язати Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтернет - провайдер «Самарь» (надалі - відповідач-1, ТОВ «Інтернет - провайдер «Самарь») виконати заявку від 16 квітня 2013 року за №3025.13 |НМVІР абонент [PERSON], про підключення до Інтернет мережі та надання послуги безлімітного Інтернету «Старт» в приміщені за адресою [ADDRESS]. В попередньому судовому засіданні збільшили позовні вимоги, залучивши в якості другого відповідача Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Мрія» (надалі - відповідач-2, ОСББ «Мрія») та доповнив позовні вимоги наступними: зобов'язати ОСББ «Мрія» надати доступ технічним працівникам провайдера ТОВ «Інтернет - провайдер «Самарь»» до технічного обладнання ТОВ «Інтернет - провайдер «Самарь»», яке знаходиться на території будинку за адресою: [ADDRESS] для виконання робіт з виконання заявки на підключення до мережі Інтернет від 16 квітня 2013 року за №3025.13 |НМVІР абонент [PERSON]; заборонити керівництву ОСББ «Мрія» перешкоджати виконанню заявки від абонента [PERSON] приміщення за адресою [ADDRESS] працівниками провайдеру Інтернету ТОВ «Інтернет - провайдер «Самарь»; зобов'язати ОСББ «Мрія» відшкодувати завдану [PERSON] та [PERSON] матеріальну шкоду 1099 гривень; зобов'язати ОСББ «Мрія» відшкодувати моральну шкоду, яку причинило дане підприємство діями або своєю бездіяльністю та не професіональними діями в розмірі 1000 гривень; зобов'язати ОСББ «Мрія» відшкодувати витратила захист, послуги юриста. Позовні вимоги обґрунтовують тим, що позивач-1, як власник квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], а позивач-2, як користувач означеної квартири мають право на отримання послуг з доступу до мережі Інтернет. Позивач-2 подавши відповідну заявку на підключення тим самим уклав відповідний договір з відповідачем-1, однак відповідач-1 підключення не здійснив пояснивши про неможливість проведення робіт з підключення до мережі Інтернет з причин наявності заборони керівництва відповідача-2 у допуску до технічного поверху де розміщено обладнання ТОВ «Інтернет - провайдер «Самарь»» за договором з ОСББ «Мрія». Вважаючи що такими діями порушуються їх права, позивачі звернулись з позовом до суду. В судовому засіданні позивач-2, який є також і представником позивача-1 за довіреністю підтримав позовні вимоги в повному обсязі, наполягав на необхідності доступу до мережі Інтернет та на протиправності дій відповідачів. Представник відповідача-1 заперечив проти задоволення позовних вимог, вказуючи на те, що в публічному договорі про надання телекомунікаційних послуг по доступу до мережі Інтернет, який є типовим і який уклав Позивач-2подавши відповідну заявку передбачено обов`язок Абонента надати доступ до технічних приміщень працівникам Оператора, чого позивачем зроблено не було. В судове засідання, призначене на 27 березня 2014 року не з`явився, подавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача-2 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову посилаючись на те, що внаслідок несплати позивачами комунальних послуг та їх негативної поведінки, з урахуванням звернення більшої частини мешканців будинку було прийнято рішення про не допуск працівників відповідача-1 для підключення позивачів до мережі Інтернет. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд доходить до наступного. Позивач-1 є власником квартири [ADDRESS] /а.с.46/. 16 квітня 2013 року за № 3025.13 |НМVІР [PERSON] подано заяву до ТОВ «Інтернет - провайдер «Самарь», про підключення до мережі Інтернет та надання послуги безлімітного Інтернету «Старт» в приміщення за адресою [ADDRESS] та сплачено на рахунок відповідача-1 грошові кошти в сумі 100 гривень 00 коп. /а.с.5/ чим прийнято пропозицію укласти Публічний договір з відповідачем-1 на надання платних послуг до мережі Інтернет /а.с.19-23/ та отримано від відповідача-1 акт реєстрації адреси абонента для доступу в мережу Інтернет. 17 квітня 2013 року за вих№7 відповідачем-1 на адресу відповідача-2 направлено запит про причини відмови по підключенню до мережі Інтернет абонента [PERSON] 18 квітня 2013 року на адресу відповідача-1 відповідачем-1 надано лист - відповідь №14 про відмову в допуску до обладнання мережі Інтернет та неможливості виконання заявки [PERSON] /а.с.9, 39/ 23 квітня 2013 року позивачем-2 подано заяву до відповідача-1 із вимогою про надання інформації про причину невиконання заявки від 16 квітня 2013 року за № 3025.13 |НМVІР. Листом від 24 квітня 2013 року вих.№8 позивача повідомлено, що при спробі здійснити підключення позивача до мережі, керівництво ОСББ «Мрія» заборонило проводити підключення позивачів, не надавши доступ працівникам відповідача-1 до технічних приміщень будинку. З посиланням на пп.2.3.1 п.2.3 Публічного договору позивача-2 повідомлено про необхідність надання доступу оператору до технічних приміщень. Як передбачено ст.629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Отже, сторони договору зобов'язані виконувати договір у відповідності до його умов та вимог закону. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ч.1 ст.614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно пп.2.3.1 п.2.3 Публічного договору про надання послуг доступу до мережі Інтернет, укладеного між позивачем-2 та відповідачем-1 Абонент зобов`язаний надати своє комунікаційне устаткування для з`єднання з портом комутації устаткування Оператора, доступ до технічних приміщень (технічні поверхи, підвали). Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідачем-2 доведено, що ним здійснено всі, залежні від нього заходи по виконанню укладеного між сторонами договору - здійснено вихід працівників відповідача-1 з метою підключення позивачів, направлено лист до керівництва відповідача-2 з метою виявлення причин не допуску працівників, в той час, як позивачем-2, в порушення пп.2.3.1 Публічного договору не виконано зобов`язання за договором по наданню доступу працівникам відповідача-1 до технічних приміщень, внаслідок чого позовні вимоги в частині зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтернет - провайдер «Самарь» (надалі - відповідач-1, ТОВ «Інтернет - провайдер «Самарь») виконати заявку від 16 квітня 2013 року за №3025.13 |НМVІР абонент [PERSON], про підключення до Інтернет мережі та надання послуги безлімітного Інтернету «Старт» в приміщені за адресою [ADDRESS] задоволенню не підлягають. Стосовно вимог про зобов'язання ОСББ «Мрія» надати доступ технічним працівникам провайдера ТОВ «Інтернет - провайдер «Самарь» до технічного обладнання ТОВ «Інтернет - провайдер «Самарь», яке знаходиться на території будинку за адресою: [ADDRESS] для виконання робіт з виконання заявки на підключення до мережі Інтернет від 16 квітня 2013 року за №3025.13 |НМVІР абонент [PERSON] та про заборону керівництву ОСББ «Мрія» перешкоджати виконанню заявки від абонента [PERSON] приміщення за адресою [ADDRESS] працівниками провайдеру Інтернету ТОВ «Інтернет - провайдер «Самарь», суд зазначає наступне. У відповідності до ч.1, 2 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно вимог ч. 2 ст. 382 ЦК України власникам квартири у двох або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку. Згідно ст.385 ЦК України, власники квартир для забезпечення експлуатації багатоквартирного житлового будинку, користування квартирами та спільним майном житлового будинку можуть створювати об'єднання власників квартир (житла). Таке об'єднання може бути створено також власниками житлових будинків. Об'єднання власників квартир, житлових будинків є юридичною особою, яка створюється та діє відповідно до статуту та закону. Згідно ч. 2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, але з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню та згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Позивач-1 не надав суду докази того, що саме його право власності або користування порушене діями або бездіяльністю відповідача-2 і заявляючи вимоги про зобов`язання відповідача-2 вчинити певні дії щодо відповідача-1 та заборони відповідачу-2 перешкоджати вчиненню дій відповідачем-1 - позивачами фактично заявляються вимоги в інтересах відповідача-1, на що у позивачів відсутні повноваження. Таким чином позовні вимоги в цій частині, як і вимоги про стягнення моральної, матеріальної шкоди не підлягають задоволенню. Судові витрати розподілити на підставі ст. 88 ЦПК України. З урахуванням викладеного,

Outcome: dismissed