Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-16 00:00:00

[PERSON], яка є опікуном та діє в інтересах свого чоловіка [PERSON],визнаного за рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 19.01.2010 року недієздатним, звернулась до суду з позовом, в якому просила скасувати постанову приватного нотаріуса КМНО Анцифєрової А.М. про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 23.06.2016 року. Нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частки квартири з тих підстав, що позивач визнаний судом недієздатним та не може взяти на себе обов»язки набувача по договору довічного утримання. [PERSON], яка є законним представником недієздатного, та її представник [PERSON] в судовому засіданні позов підтримали. Відповідач в судове засідання не з»явилась, подала до суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності. Надала письмові пояснення, в яких послалась на положення п. 2 ст. 746 ЦК України. Вказала, що враховуючи рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 19.01.2010 року, яким [PERSON] визнаний недієздатним, останній не може взяти на себе обов»язки набувача та бути набувачем по договору довічного утримання. Представник 3-ї особи [PERSON] - [PERSON] в судовому засідання не заперечував проти задоволення позову. Представник 3-ї особи Головного територіального управління юстиції у м. Києві в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, прийняти рішення згідно норм чинного законодавства. Вислухавши представників сторін, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про задоволення позову. Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 19.01.2010 року визнано недієздатним [PERSON], [INFO] (а.с. 11).Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 23.09.2010 року встановлено опіку над [PERSON], та його опікуном призначено дружину [PERSON] (а.с. 12). [PERSON] є батьком [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження від 31.10.1969 року (а.с. 9). [INFO] року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 02.12.2015 року, виданим Відділом РАЦС Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №1625 (а.с. 7). Як вбачається з матеріалів справи, 08.10.2004 року між [PERSON] та [PERSON] ( бабусею та онуком) укладено договір довічного утримання, за умовами якого відчужував передала у власність набувача належну їй на праві власності квартиру [ADDRESS], посвідчений державним нотаріусом Шістнадцятої Київської державної нотаріальної контори Дорофеєвою Т.М., зареєстровано в реєстрі за №4-2178 (а.с. 15). З інформаційної довідки Київського міського бюро технічної інвентаризації №17413 від 26.05.2016 року, що міститься в матеріалів спадкової справи, вбачається, що вказана на праві власності зареєстрована за [PERSON] на підставі договору довічного утримання. Згідно ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Після смерті [PERSON] спадкоємцем першої черги є його батько - позивач по справі, а також мати [PERSON] Батько та мати спадкодавця звернулись до нотаріуса з заявами про прийняття спадщини у вигляді по ? частки квартири, яка належала спадкодавцю по договору довічного утримання . Так, з матеріалів копії спадкової справи №3/2016, відкритої Київським міським нотаріальним округом 31.03.2016 року, вбачається, що в порядку ст. 1269 ЦК України опікун в інтересах [PERSON] 22.06.2016 року звернулась до нотаріального округу із заявою про прийняття спадщини у вигляді 1/2 частки квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] в м. Києві. Постановою приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Анцифєрової А.М. від 23.06.2016 року відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, набутого за договором довічного утримання (догляду) у зв»язку зі смертю його батька - набувача - [PERSON] (а.с. 6). Зі змісту постанови вбачається, що [PERSON] був набувачем вищевказаної квартири на підставі договору довічного утримання. Відчужувач за вищевказаним договором - [PERSON] є живою. Відповідно до ст. 757 ЦК України обов»язки набувача за договором довічного утримання переходять до тих спадкоємців, до яких перейшло право власності на майно, що було передане відчужувачем. В ч. 2 ст. 746 ЦК України зазначено, що набувачем в договорі довічного утримання (догляду) може бути повнолітня дієздатна особа або юридична особа. Враховуючи, вищенаведені норми [PERSON] не може взяти на себе обов»язки набувача та бути набувачем до договору довічного утримання, у зв»язку з чим, на підставі ст. 49 Закону України «Про нотаріат» нотаріусом відмовлено у вчиненні нотаріальних дій. Тобто, на момент відмови нотаріусом - станом на 23.06.2016р. бабуся [PERSON] була ще жива, а померла вона [INFO], після звернення до суду з даним позовом. Частиною 4 ст. 1268 ЦК України передбачено, що малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 1273 ЦК України батьки (усиновлювачі), опікун можуть відмовитися від прийняття спадщини, належної малолітній, недієздатній особі, лише з дозволу органу опіки та піклування. Хоча позивач був визнаний судом недієздатним, він вважається таким, що прийняв спадщину у відповідності до вимог ч.4 ст.1268 ЦК України ( він не відмовлявся за згодою піклувальника від спадщини). Тому нотаріус мала видати йому свідоцтво про право на спадщину за законом. А відчужував в разі наявності підстав, передбачених ст.755 ЦК України, могла би за життя звернутися з вимогою про розірвання договору довічного утримання. Відповідно до ст. 49 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо:1) вчинення такої дії суперечить законодавству України; 2) не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії; 3) дія підлягає вчиненню іншим нотаріусом або посадовою особою, яка вчиняє нотаріальні дії; 4) є сумніви у тому, що фізична особа, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, усвідомлює значення, зміст, правові наслідки цієї дії або ця особа діє під впливом насильства; 5) з проханням про вчинення нотаріальної дії звернулась особа, яка в установленому порядку визнана недієздатною, або уповноважений представник не має необхідних повноважень; 6) правочин, що укладається від імені юридичної особи, суперечить цілям, зазначеним у їх статуті чи положенні, або виходить за межі їх діяльності; 7) особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла плату за її вчинення; 8) особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла встановлені законодавством платежі, пов'язані з її вчиненням; 9) в інших випадках, передбачених законом. Нотаріусу або посадовій особі, яка вчиняє нотаріальні дії, забороняється безпідставно відмовляти у вчиненні нотаріальної дії. Статтею 757 ЦК України передбачено, що обов'язки набувача за договором довічного утримання (догляду) переходять до тих спадкоємців, до яких перейшло право власності на майно, що було передане відчужувачем. Якщо спадкоємець за заповітом відмовився від прийняття майна, що було передане відчужувачем, право власності на це майно може перейти до спадкоємця за законом. Якщо у набувача немає спадкоємців або вони відмовилися від прийняття майна, переданого відчужувачем, відчужувач набуває право власності на це майно. У цьому разі договір довічного утримання (догляду) припиняється. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно п. 4.5 Правила опіки та піклування, затверджених Наказ Державного комітету України у справах сім'ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров'я України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26.05.1999 р.N 34/166/131/88 опікуни над дієздатними особами надають цим особам допомогу при здійсненні ними своїх прав та виконанні обов'язків, а також оберігають їх від зловживань з боку третіх осіб. Враховуючи, що набуття права власності на майно, що було передане відчужувачем, переходить до спадкоємців у випадку смерті первісного набувача та не припиняється, окрім випадку відмови у прийнятті майна, а у відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов»язки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини, не залежно від дієздатності спадкоємців, суд приходить до висновку, що майнові права [PERSON] підлягають відновленню. Крім того, і підстава, на яку посилалась приватний нотаріус у відмові про вчинення нотаріальної дії, також відпала, оскільки відчужував померла [INFO] На підставі наведеного, оцінюючи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. На підставі ст.ст. 79, 84 ЦПК України суд стягує на користь [PERSON] витрати, понесені нею на правову допомогу в розмірі 2000,00 грн., сплату яких підтверджено квитанцією №575/з27 від 21.10.2016 року. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved