Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-20 00:00:00

[PERSON] і [PERSON] в особі представника адвоката Кресюна В. А. 06 грудня 2018 року звернулись з позовною заявою до суду, та уточнивши вимоги позову від 03 жовтня 2019 року, просили визнати незаконними та скасувати у повному обсязі рішення Котовської міської ради № 282-У від 18.06.2008 року в частині передачі у користування [PERSON] земельної ділянки площею 0.1000 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; визнати незаконним та скасувати державний акт на право власності ЯК №500647 від 25.05.2010 року, виданий на ім`я [PERSON] на земельну ділянку площею 0.1000 га, кадастровий номер 5111200000:02:001:0164, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд зі скасуванням відомостей про дану земельну ділянку в Держгеокадастрі; зобов`язати [PERSON] усунути [PERSON] перешкоди у користуванні своєю земельною ділянкою, шляхом перенесення паркану з земельної ділянки [PERSON] на земельну ділянку [PERSON] по межі, починаючи з фасадної сторони будинків [ADDRESS] та [ADDRESS] на 1 см в бік будинку [ADDRESS] та в кінцевій точці на відстань 50 см в бік будинку [ADDRESS] , по прямій відстані 49,68 см, стягнути з відповідача на користь [PERSON] понесені нею судові витрати по справі. Свої вимоги мотивували тим, що між ними та [PERSON] існує спір щодо порядку користування земельною ділянкою. 25.05.2010 року [PERSON] на підставі рішення сесії Котовської міської ради № 282-У від 18.06.2008 року видано державний акт ЯК № 500647 на право власності на земельну ділянку площею 0.1000 га, кадастровий номер 5111200000:02:001:0164, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. Розміри земельної ділянки наступні: 20,15м х 20,18м х 49,63м х 49,68 м. 20.12.2014 року проведена інвентаризація земельної ділянки, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , та належить [PERSON] , в результаті якої встановлено, що площа земельної ділянки становить 1000 кв.м. за наступними розмірами: 20.15 м х 21.00 м х 50.02 м х 50.32 м, а фактично становить 0.1057 кв.м. Фактичне збільшення земельної ділянки [PERSON] , а зараз і [PERSON] сталася із за того, що [PERSON] та [PERSON] перенесли паркан, який належить подружжю [PERSON] , на земельну ділянку [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] від 15 см. до одного метра по межі між ними, яка раніше графічно позначена як пряма, а на даний час фактично скошена на сторону земельної ділянки позивачів. Раніше між парканом та сараєм літ. «Д» позивачів була відстань 50 см, а зараз паркан позивачів впритул проходить по стінці сараю, а за сараєм на 50 см і більше перенесений на земельну ділянку позивачів. Вказує, що при проведенні судової земельно-технічної експертизи експертом, хоча і було вказано лінійне зменшення земельної ділянки в сторону земельної ділянки [ADDRESS] , але при цьому не було проведені лінійні виміри її зменшення, що дає підстави позивачам стверджувати, що воно зменшено не менш як на 50 см (було 20.18 на даний час 19.62 м - 50 см і тому фактично має становити 19.12 см. Крім того, підписи в даному акті в графі «Є. [PERSON] » та «Є. [PERSON] » виконані не нею та не її чоловіком, а сторонньою особою. В той час, коли було видано вказане рішення міської ради та державний акт на ім`я [PERSON] ,. вони з чоловіком знаходилися в Ізраїлі, а не в Україні. Крім цього, між ними ще тоді виник спір через користування земельними ділянками, а тому ніякої згоди [PERSON] на погодження меж та виготовлення технічної документації вони не надавали. Підписи їх підроблені. Вказані обставини і змусили позивачів звернутись до суду з даним позовом. Представник відповідача [PERSON] адвокат Басюк О. М. надала відзив на позов, згідно якого просила відмовити у задоволенні позову. Вказувала, що щодо перенесення паркану [PERSON] (який помер [INFO] ) у бік ділянки [PERSON] , то експертним дослідження встановлено, що навіть за наявного на даний час паркану, встановленого позивачами, землекористування відбувається в межах встановлених чинною документацією, а накладка перебуває в межах допустимої похибки, а сам паркан був відсутній ще у жовтні 2018 року (відповідь управління архітектури містобудування та земельних відносин Подільської міської ради від 05.10.2018 №770 міститься у матеріалах справи). На момент проведення контрольної кадастрової зйомки земельної ділянки по [ADDRESS] , що проводилась 06.06.2019 року паркан вже був встановлений позивачами. З приводу твердження представника позивача, що експертом не проведено лінійні виміри зменшення земельної ділянки, варто зауважити, що обстеження спірних земельних ділянок проводилось у присутності представників як позивача так і відповідача, відповідно він мав змогу просити експерта виконати заміри, які б він вважав за потрібне провести. При цьому у збільшеній позовній заяві представник позивача зазначає, що експертом не було проведено лінійні виміри зменшення земельної ділянки. У зв`язку із чим він вважає, що це дає підстави стверджувати, що воно зменшено не менш як на 50 см. І тому фактично має становити - 19,12 см. Вважає, що вказані твердження є абсолютно надуманими та безпідставними, оскільки нічим не обґрунтовано та є нічим іншим як особистою думкою представника позивачів, хоча у останнього була реальна можливість з`ясувати та вирішити це питання у присутності експерта. З приводу того, що непогодження власниками суміжних земельних ділянок меж земельної ділянки є підставою для скасування державного акту на право власності на земельну ділянку та скасування відповідного рішення вважає за необхідне звернути увагу на рішення колегії суддів Першої судової палати ВЦС/ВС (постанова ВС/КЦС у справі №346/4408/15-ц від 18 квітня 2018 р.), згідно якої відмова сусіда у підписанні акту погодження меж не є порушенням права на приватизацію земельної ділянки і не потребує оскарження у суді. Непідписання суміжним власником та/або землекористувачем акту узгодження меж земельної ділянки саме по собі не є підставою для визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку. Представник позивачів адвокат Кресюн В. А. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач та його представник адвокат Басюк О. М. у судовому засіданні позов не визнали з підстав вказаних у відзиві, та просили відмовити у його задоволенні. Представники виконавчого комітету Подільської міської ради Одеської області, Подільської міської ради Одеської області, Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, у судове засідання не з`явились, були належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомили. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову. Судом встановлено, що житловий будинок з відповідними господарським спорудами та будівлями що розташований за адресою: [ADDRESS] , належав на праві приватної спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON] . На підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №946088, виданого згідно рішення сесії Котовської міської ради від 01.11.2006 року за №59-V, [PERSON] та [PERSON] належила земельна ділянка для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, загальною площею 0,0989 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] . 15 листопада 2012 року [PERSON] та [PERSON] продали, а [PERSON] прийняла у дар житловий будинок з відповідними господарським спорудами та будівлями що розташований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією договору купівлі-продажу житлового будинку, посвідченого приватним нотаріусом Котовського міського нотаріального округу Одеської області за реєстровим №2195. Рішенням Котовської міської ради від 18.06.2008 року за №282-V було передано у власність [PERSON] земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд площею 0,1000 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] . На підставі рішення Котовської міської ради від 18.06.2008 року за №282-V було проведено встановлення в натурі меж земельної ділянки [PERSON] , наданої у власність для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд загальною площею 0,1000 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , та складено відповідний акт. [PERSON] було видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК №500647, для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд загальною площею 0,1000 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Земельні ділянки що розташовані за адресами [ADDRESS] [ADDRESS] є суміжними. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 21.04.2012 року. Відповідач [PERSON] є правонаступником померлого [PERSON] та користувачем земельної ділянки, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Згідно висновку судової земельно-технічної експертизи №07-2019 від 20.08.2019 року встановлено, що: 1) Фактично за даними контрольної кадастрової зйомки, проведеної сертифікованим інженером-землевпорядником [PERSON] 07.06.2019 року станом на дату обстеження площа земельної ділянки, якою фактично користується [PERSON] складає 0,0979 га (979 кв.м). За даними державного акта, виданого 25.05.2010 року відділом Держкомзему у м. Подільськ (Котовськ) Одеської області, серія [NUMBER] №500647, кадастровий номер: 5111200000:02:001:0164, площа земельної ділянки по [ADDRESS] складала 0,1000 га (1000 кв.м). Фактично у користуванні [PERSON] знаходиться земельна ділянка площею на 21 кв.м менше, ніж зареєстровано в Державному земельному кадастрі про земельному ділянку по [ADDRESS] ) [ADDRESS] кадастрова зйомка земельної ділянки по [ADDRESS] проводилась на підставі заяви [PERSON] 10.10.2018 року. Фактична площа земельної ділянки по [ADDRESS] складає 0,1004 га (1004 кв.м). Відповідно до державного акту про право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 946088, що видавався 29.05.2007 року (кадастровий номер 5111200000:02:001:0014) попереднім власникам земельної ділянки по [ADDRESS] , зазначена площа земельної ділянки 0,0989 га (989 кв.м). Фактично у користуванні [PERSON] знаходиться земельна ділянка площею на 15 кв.м більше, ніж зареєстровано в державному земельному кадастрі про земельному ділянку по [ADDRESS] . При вивченні наданих матеріалів та проведеному обміру земельної ділянки по [ADDRESS] встановлено, що існує відхилення, а саме лінійні розміри земельної ділянки : - по фасадній частині: 19,44м замість 30,15м - зменшені на 0,71м; -з боку [ADDRESS] . Успенської, 77: 49,68м замість 49,63м - збільшені на 0,05м; -з тильної сторони: 19,62м замість 20,18м - зменшені на 0,56м; -з боку [ADDRESS] . Успенської, 81: 50,10м замість 49,68м - збільшені на 0.42м. Площа земельної ділянки по [ADDRESS] зазнала змін, а саме зменшена на 11,0 кв.м. При вивченні наданих матеріалів та проведеному обміру земельної ділянки по [ADDRESS] встановлено, що в наявності відхилення, а саме лінійні розміри земельної ділянки : - по фасадній частині: 20,15м замість 20,14м - зменшені на 0,01м; - з боку [ADDRESS] . [ADDRESS] , 79: 50,06м замість 49,68м - збільшені на 0,38м; - з тильної сторони: 19,96м замість 19,54м - збільшені на 0,42м; - з боку [ADDRESS] . [ADDRESS] , 83: 50,28м замість 49,98м - збільшені на 0,30м. Площа земельної ділянки по [ADDRESS] зазнала змін, а саме збільшена на 15,0 кв.м. При дослідженні спірної частини суміжних земельних ділянок по [ADDRESS] встановлено, що в наявності накладка земельної ділянки шириною 0,10м по фасаду, що зменшується до 0м на відстані 19,0м (сарай літ «Д» по [ADDRESS] ) від фасад. Загальна площа накладки земельної ділянки по [ADDRESS] на земельну ділянку по [ADDRESS] складає 0,95 кв.м. За наявною в матеріалах цивільної справи відповіді управління архітектури, містобудування та земельних відносин Подільської міської ради від 05.10.2018 року №770 встановлено, що при виїзді спеціалістами управління виявлено відсутність частини паркану між домоволодіннями [ADDRESS] [ADDRESS] кадастрова зйомка земельної ділянки по [ADDRESS] проводилась 06.06.2019 року після встановлення огорожі між домоволодіннями. Внаслідок встановлення огорожі між домоволодіннями, лінійний розмір земельної ділянки по [ADDRESS] зменшився на 0,01 (1 см). Накладка в межовій частині земельних ділянок по [ADDRESS] , кадастровий номер: 5111200000:02:001:0164, та по [ADDRESS] , кадастровий номер: 5111200000:02:001:0014, складає в середньому менше 0,1м, а площа накладки земельних ділянок - менше 1 кв.м та знаходиться в межах допустимої похибки. 3) При дослідженні матеріалів справи та проведеному обстеженні земельної ділянки по [ADDRESS] встановлено, що на відстані 1,0м від сараю літ «Д» вул. Успенській, 81 в наявності закопані автомобільні покришки, які раніше слугували вигрібною ямою. На дату обстеження дана споруда повністю засипана землею, слідів її використання не виявлено. Натомість, на земельній ділянці збудовано водонепроникну вигрібну яму з дотриманням чинного законодавства на відстані 5,76м від паркану земельної ділянки по [ADDRESS] та 14,81м від стін житлового будинку, що розташований на земельній ділянці по [ADDRESS] . Згідно висновку судової почеркознавчої експертизи №19-581/582 від 21.03.2019 року встановлено, що: 1) Підписи в 2-му та 3-му рядках Акту встановлення в натурі меж земельної ділянки, наданої для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд [PERSON] (поряд з надрукованими розшифровками ПІБ: «Е.Нестеренко»), виконані не [PERSON] , а іншою(-ими) особою (-ами). 2) Підписи в 2-му та 3-му рядках Акту встановлення в натурі меж земельної ділянки, наданої для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд [PERSON] (поряд з надрукованими розшифровками ПІБ: «Е.Нестеренко»), виконані не [PERSON] , а іншою(-ими) особою (-ами). Висновки суду підтверджуються матеріалами справи. У статті 106 ЗК України передбачено, що власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або стали невиразними. Види межових знаків і порядок відновлення меж визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері земельних відносин. На виконання статті 106 ЗК України наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 18 травня 2010 року № 376, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 16 червня 2010 року за N 391/17686, затверджено Інструкцію про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками. У пункті 3.13. Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками від 18 травня 2010 року № 376 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється виконавцем у присутності власника (користувача) земельної ділянки, власників (користувачів) суміжних земельних ділянок або уповноваженою ним (ними) особою. Повідомлення власників (користувачів) суміжних земельних ділянок про дату і час проведення робіт із закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється виконавцем завчасно, не пізніше ніж за п`ять робочих днів до початку робіт із закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Повідомлення надсилається рекомендованим листом, кур`єрською поштою, телеграмою чи за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення. Власники (користувачі) суміжних земельних ділянок, місце проживання або місцезнаходження яких невідоме, повідомляються про час проведення робіт із закріплення межовими знаками поворотних точок меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) через оголошення у пресі за місцезнаходженням земельної ділянки. Закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) може здійснюватися за відсутності власників (користувачів) суміжних земельних ділянок у випадку їх нез`явлення якщо вони були належним чином повідомлені про час проведення вищезазначених робіт, про що зазначається у акті прийомки-передачі межових знаків на зберігання. Аналіз вказаних норм свідчить, що погодження меж є виключно допоміжною стадією у процедурі приватизації земельної ділянки, спрямованою на те, щоб уникнути необов`язкових технічних помилок. Підписання акта погодження меж самостійного значення не має, воно не призводить до виникнення, зміни або припинення прав на земельну ділянку, як і будь-яких інших прав у процедурі приватизації. Непогодження меж земельної ділянки із власником та/або землекористувачем не може слугувати підставою для відмови відповідної місцевої ради в затвердженні технічної документації, за умови правомірних дій кожного із землекористувачів чи землевласників. Не надання особою своєї згоди на погодження меж земельної ділянки суміжного землекористувача та/або власника не може бути перешкодою для розгляду місцевою радою питання про передачу земельної ділянки у власність відповідачу за обставин виготовлення відповідної технічної документації. Непідписання суміжним власником та/або землекористувачем акту узгодження меж земельної ділянки саме по собі не є підставою для визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку. Вказаний правовий висновок викладений у постановах ВСУ від 23 січня 2019 року у справі № 580/168/16-ц, від 20 березня 2019 року у справі № 514/1571/14-ц, від 20 березня 2019 року у справі № 350/67/15-ц. Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. За приписами частини третьої статті 140 та частини першої статті 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території. Згідно статті 25 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання. Статтею 26 зазначеного Закону передбачено, в тому числі, вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин. Таким чином, враховуючи наведені вище норми законодавства та фактичні обставини справи, суд приходить до висновку про необґрунтованість доводів позивачів щодо незаконності та необхідності скасування рішення Котовської міської ради Одеської області від 18.06.2008 року за №282-V. Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. При цьому, виходячи з положень ст. 16 ЦК України особа звертається до суду за захистом свого порушеного права. Тлумачення вказаних норм дозволяє зробити висновок, що для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачами і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. Судом встановлено, що позивачі, заявляючи вимоги про визнання недійсним та скасування державного акту на право власності на земельну ділянку на ім`я [PERSON] , посилались на те, що даним державним актом порушується їх право на користування земельною ділянкою, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Проте, висновком судової земельно-технічної експертизи встановлено, що відповідачем як власником суміжної земельної ділянки, права позивачів не порушені. Суд, оцінюючи наданий висновок експертизи, враховує наступне. Вимоги до висновку експерта визначені ст.102 ЦПК України. Відповідно до вимог ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до вимог ст.77,79,81 ЦПК України визначено, що є належними, достовірними, достатніми доказами. Ст.78 ЦПК України визначено, що суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Суд зазначає, що вказана експертиза була проведена відповідно до ухвали суду, експерта було попереджено про кримінальну відповідальність. Відповідно до вимогст.110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Оцінюючи висновок експерта у сукупності та взаємозв`язку з іншими дослідженими доказами у справі, суд визнає останній достатньо обґрунтованим. Письмових доказів, з яким він вступає у суперечність матеріали справи не містять. Щодо тверджень представника позивачів про непроведення експертом лінійних вимірів зменшення земельної ділянки, то суд зазначає, що при проведенні екпертизи був присутній представник позивачів, під час проведення вимірів дії експерта ним не оспорювалися, будь-яких заперечень представником не вносилося. Зауважень у представника позивачів не було. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, позивачами не надано належних, допустимих та достовірних доказів на підтвердження тієї обставини, що спірний акт на земельну ділянку будь яким чином порушує їх права щодо користування земельною ділянкою, та що відповідачем чиняться перешкоди у користуванні їх земельною ділянкою. Не знайшли такі підтвердження і під час судового розгляду справи. За таких обставин, з урахуванням вищевикладеного, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та у задоволенні позову слід відмовити повністю. У зв`язку з відмовою у задоволенні позову, не підлягають і стягненню з відповідача на користь позивачів судові витрати у справі.

Outcome: dismissed