Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-22 00:00:00

[PERSON] (надалі - також «Позивач») звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] (надалі - «Відповідач»), в якому просив стягнути з [PERSON] на його користь відшкодування завданої матеріальної шкоди в розмірі 182 639,93 грн., відшкодування завданої моральної шкоди в розмірі 50 000,00 грн., а також витрати на складання експертного висновку в сумі 1 512,00 грн. Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві. Зокрема, як зазначив представник Позивача, внаслідок затоплення з вини Відповідача квартири Позивача 26 червня 2017 року, його майну було завдано шкоди, яку станом на час розгляду справи оцінено експертом у 182 639,93 грн. Крім того, Позивач в судовому засіданні зазначив про те, що внаслідок залиття його квартири йому було завдано моральної шкоди, яка виразилася у душевних стражданнях та значних хвилюваннях, погіршенні стану здоров`я. Зазначену моральну шкоду Позивач оцінює у 50 000,00 грн., які просить стягнути з Відповідача. Представник Відповідача - [PERSON] , - в судовому засіданні проти позовних вимог заперечила, та просила відмовити в задоволенні позову з підстав, викладених у відзиві на позов. Зокрема, в судовому засіданні представник Відповідача покликалася на відсутність вини [PERSON] у завданні шкоди Позивачу, оскільки, на думку представника Відповідача, Позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження її вини, а поданий суду акт виявлених пошкоджень, як зазначено представником Відповідача таких відомостей не містить, та, окрім того, не відповідає встановленій законом формі. Проаналізувавши пояснення Позивача та його представника, пояснення представників Відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, Судом встановлено наступне. [PERSON] , [INFO] , є власником квартири [ADDRESS] (Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (а.с.8). Відповідно до Акту виявлення пошкоджень [ADDRESS] від 08 липня 2017 року (а.с. 12) під час обстеження квартири №10 , яка знаходиться на 4-му поверсі , працівниками ЖЕО «Гал Комфорт» виявлено потьоки на стінах, мокрі плями на стелі та підлозі, вздуті шпалери, ламінат, обналічка на міжкімнатних дверях. Під час обстеження квартири №13 , що знаходиться поверхом вище (на 5-му поверсі) було видно вздутий ламінат в кімнаті, а також стінки шафи в коридорі, що свідчить про наявність води в квартирі, що на час огляду вже була сухою. Відповідно до Експертного висновку №В-307 проведення експертної оцінки пошкодженого майна від 31 серпня 2017 року (а.с. 14-22), розрахунок вартості необхідних відновлювальних робіт з ремонту квартири [ADDRESS] внаслідок затоплення у локальному кошторисі №51-0-1 у програмному комплексі АС-4 версія 10.9.3.001.і становить 182 639,93 грн. Враховуючи вищевикладене, посилаючись на те, що вищевказаної шкоди внаслідок затоплення було завдано з вини Відповідача [PERSON] , яка є власником квартири №13 поверхом вище, [PERSON] звернувся до суду з даним цивільним позовом про стягнення з Відповідача завданого матеріального збитку в розмірі 182 639,93 грн., 50 000,00 грн. моральної шкоди та 1512,00 грн. витрат на складання експертного висновку. Частиною 3 статті 386 Цивільного кодексу України визначено, що власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Згідно зі статтею 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування в повному обсязі. Збитками є втрати, яких особа зазнала, у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до частини 1 статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (частина 2 статті 1166 Цивільного кодексу України). Як роз`яснено у пункті 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Згідно зі статтею 1192 Цивільного кодексу України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Таким чином, системний аналіз норм чинного законодавства щодо відшкодування шкоди свідчить про те, що предметом доказування у справі про відшкодування шкоди, завданої внаслідок залиття квартири є обставини щодо: - факту залиття квартири - особи-завдавача шкоди - причинного зв`язку між діями завдавача та наслідками у вигляді шкоди - вини завдавача шкоди у завданні збитків - розміру збитків, заподіяних внаслідок залиття квартири Так, в матеріалах справи міститься наданий Позивачем Акт виявлення пошкоджень [ADDRESS] від 08 липня 2017 року (а.с. 12), зі змісту якого вбачається, що під час обстеження квартири №10 , яка знаходиться на 4-му поверсі , працівниками ЖЕО «Гал Комфорт» виявлено потьоки на стінах, мокрі плями на стелі та підлозі, вздуті шпалери, ламінат, обналічка на міжкімнатних дверях. Під час обстеження квартири №13 , що знаходиться поверхом вище ( на 5-му поверсі) було видно вздутий ламінат в кімнаті, а також стінки шафи в коридорі, що свідчить про наявність води в квартирі, що на час огляду вже була сухою. Отже, вищевказаним актом підтверджується факт виявлення відповідних пошкоджень у квартирі [PERSON] В обґрунтування розміру завданих матеріальних збитків Позивачем надано суду Експертний висновок №В-307 проведення експертної оцінки пошкодженого майна від 31 серпня 2017 року (а.с. 14-22), відповідно до якого розрахунок вартості необхідних відновлювальних робіт з ремонту квартири [ADDRESS] внаслідок затоплення у локальному кошторисі №51-0-1 у програмному комплексі АС-4 версія 10.9.3.001.і становить 182 639,93 грн. Стосовно особи, яка зобов`язана відшкодувати завдану Позивачу шкоду, Суд звертає увагу на наступне. Звертаючись з даним цивільним позовом до суду, Позивач покликається на те, що особою, з вини якої його майну було завдано шкоди, є [PERSON] , що, як було зазначено представником Позивача, підтверджується актом виявлення пошкоджень від 08.07.2017 року. Однак, як вбачається зі змісту вказаного акту (а.с.12), даний документ містить опис виявлених працівниками ЖЕО «Гал-Комфорт» пошкоджень у квартирі [ADDRESS] (яка на праві власності належить Позивачу), а також опис на момент огляду стану квартири №13 , яка знаходиться поверхом вище (власником якої є Відповідач). Будь-яких інших відомостей як щодо самого факту затоплення квартири №10 , особи, з вини якої сталося таке затоплення вказаний акт не містить. Так, Наказом Держжитлокомунгоспу України від 17.05.2005 N 76 затверджено Правила утримання жилих будинків та прибудинкових територій, пунктом 2.3.6 якого визначено, що заявки на несправність інженерного обладнання або конструкцій повинні розглядатися в день їх надходження. У тих випадках, коли для усунення несправностей необхідний тривалий час, потрібно письмово повідомити заявника про прийняті рішення із зазначенням строку виконання робіт. При цьому термін виконання робіт повторно не продовжується. Неусунення несправностей в установлений термін є невиконанням робіт. Заявки, пов`язані з забезпеченням безпеки проживання, усуваються в терміновому порядку. У разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт (додаток 4). Додатком 4 до пункту 2.3.6 Правила утримання жилих будинків та прибудинкових територій затверджено форму Акту про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання), який затверджується начальником ЖЕО та складається комісією у складі головного інженера виконавця послуг, голови комісії, майстра технічної дільниці, майстра ремонтної дільниці, слюсаря-сантехніка (слюсаря-електрика), представників організації, яка відповідно до укладеної угоди обслуговує внутрішньобудинкові системи опалення та гарячого водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету. Крім того, дана форма акту передбачає зазначення в ньому причини залиття, аварії, що трапилась на системі ЦО, ГВС, а також висновків і рекомендацій комісії (надаються висновки про те, що необхідно зробити, хто заподіяв шкоду та ін.). Вказаний акт підписується членами комісії та мешканцями квартир. Отже, згідно додатку № 4 вищевказаних Правил акт про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання) має містити відомості: про дату та місце його складання; склад комісії; адресу, за якою трапилось залиття; описуються подія та наслідки події (що залито, обсяги робіт, ушкодження); причина залиття; висновки та рекомендації комісії; відомості про особу, яка заподіяла шкоду; підписи членів комісії. Крім того, з вказаним актом мають бути ознайомлені мешканці квартир. Тобто, факт залиття квартири та його наслідків фіксується актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди обслуговує внутрішньобудинкові системи опалення та водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної є обов`язковою. Акт обов`язково має бути підписаний всіма членами комісії. Відмова від підпису складеного акта присутніми особами від потерпілої сторони та з боку винної не впливає на його чинність. В такому випадку в акті має бути зазначено, що згадані особи підписувати складений акт відмовилися та зазначити причини такої відмови. Наданий Суду Позивачем Акт виявлення пошкоджень від 08.07.2017 року (а.с.12) таких відомостей не містить, і по своїй формі не відповідає встановленому Додатком 4 до Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій Акту про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання). Будь-яких інших належних доказів, які б свідчили про те, що особою-винуватцем залиття квартири Позивача є [PERSON] . Позивачем суду не надано. Частиною 1 статті 103 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - «ЦПК України») визначено, що суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності. Згідно з частинами 2, 3 статті 102 ЦПК України предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права. Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. В ході підготовчого судового засідання, як і до початку розгляду справи по суті Судом неодноразово роз`яснювалося право сторін на подачу клопотань про призначення в даній цивільній справі судової експертизи з метою з`ясування причин залиття квартири та осіб, винних в такому залитті, однак таких клопотань перед судом не заявлялось. Крім того, представниками сторін не було надано суду підготовлених на замовлення учасника справи експертних висновків. За таких обставин, Суд приходить до висновку про те, що в даній цивільній справі Позивачем не доведено за допомогою належних засобів доказування того факту, що залиття, яке мало місце в належній йому на праві власності квартирі 26.06.2017 року мало місце з вини Відповідача [PERSON] , оскільки матеріали справи таких доказів не містять. Посилання представника Позивача на те, що факт виявлення станом на 08.07.2017 року у квартирі Відповідача вздутого ламінату та стінки шафи в коридорі (а.с.12) свідчить про те, що саме Відповідач є винуватцем затоплення квартири Позивача 26.06.2017 року, має форму виключно припущень. Так, частинами 1-4 статті 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Так, статтею 81 ЦПК України встановлено правила обов`язку доказування і подання доказів в цивільній справі. Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а частиною 5 вказаної статті визначено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина 6 статті 81 ЦПК України). Згідно ж з частиною 7 статті 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (стаття 77 ЦПК України). Враховуючи зазначене, Суд звертає увагу на те, що надані представником Позивача в судовому засіданні пояснення щодо вини [PERSON] у залитті квартири [PERSON] не підтверджуються належними та допустимими доказами, мають форму припущень, що суперечить вимогам процесуального закону та не відповідає правилам доказування в цивільному процесі. Наявні в матеріалах справи фотокартки та відеозаписи, надані як Позивачем, так і Відповідачем, не відповідають правилам належності та допустимості доказів, оскільки на даних документах відсутні необхідні ідентифікуючі ознаки, які б свідчили про те, що дані докази стосуються саме спірних об`єктів (квартир Позивача та Відповідача). Суд також звертає увагу на те, що посилання представників Відповідача на те, що залиття квартири Позивача трапилось внаслідок надмірного опадоутворення у відповідний період часу мають форму суб`єктивних припущень і не доведені належним чином. Будь-яких інших доказів на підтвердження вини Відповідача у завданні шкоди майну Позивача матеріали справи не містять. При цьому, згідно з правовою позицією, викладеною в Постанові Верховного Суду України від 23.08.2017 року у цивільній справі № 676/4719/15-ц, обов`язок доведення факту залиття квартири покладається на позивача. Враховуючи зазначене, Суд приходить до висновку про те, що Позивачем не доведено факту завдання йому майнової шкоди саме Відповідачем, як і вини останньої в завданні шкоди, у зв`язку з чим Суд не знаходить підстав для задоволення позовної вимоги про стягнення з Відповідача на користь Позивача відшкодування майнової шкоди в сумі 182 639,93 грн. Оскільки позовна вимога про стягнення з Відповідача на користь Позивача моральної шкоди в розмірі 50 000,00 грн. є похідною позовною вимогою, враховуючи вищевикладений висновок суду, в її задоволенні теж слід відмовити. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст..ст. 22, 23, 386, 1166, 1192 Цивільного Кодексу України, Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», п. 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Держжитлокомунгоспу України від 17.05.2005 N 76,

Outcome: dismissed