Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-01 00:00:00

[PERSON], який одночасно діє в інтересах малолітнього сина - [PERSON] (надалі - «Позивач») звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] («відповідачі») про визнання права власності в порядку спадкування за законом, в якому просив визнати за ним право власності на 1/6 частину квартири [ADDRESS], набутого ним в порядку спадкування по закону після смерті дружини [PERSON], померлої [INFO]; визнати за малолітнім сином, [PERSON] (в інтересах якого діє Позивач) право власності на 1/6 частину квартири [ADDRESS], набутого малолітнім в порядку спадкування по закону після смерті матері [PERSON], померлої [INFO]. Представником Позивача подано до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, просила позов задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві, не заперечувала щодо заочного розгляду справи. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання повторно не з'явились, про причини енявки суду не сповістили, про дату, місце і час розгляду справи повідомлялись належним чином у встановленому законом порядку, про що свідчать конверти з рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, які повернулись на адресу суду з відміткою поштового органу «за закінченням терміну зберігання». Відзиву на позов до суду від відповідачів не надходило. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав заяву про визнання позовних вимог, в якій також просив розглядати справу без його участі. Оскільки відповідачі належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, про причини своєї неявки в судове засідання не повідомили, відзиву не подали, а представник позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на підставі ст. 280 ЦПК України на місці ухвалив про заочний розгляд справи. Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - «ЦПК України») у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Проаналізувавши викладені в позовній заяві пояснення Позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, Судом встановлено наступне. [INFO] померла дружина Позивача, [PERSON] , яка проживала в [ADDRESS], що стверджується свідоцтвом про її смерть від 15.09. 2011 року, виданого відділом РАЦС муніципалітету міста Наратовіце Чеська Республіка (запис в низі реєстрації актів про смерть том 4, комплект 2011,сторінка 196,порядковий номер 82). З [PERSON] Позивач одружився 31.12.1991 року в м. Івано-Франківську та вказані дані були внесені в книгу реєстрації актів про укладення шлюбу міської адміністрації міста Брно, Брно-Стржед, район Брно-Место (том ZM/І/15, року 2008 на сторінці 161, запис номер 625). Від шлюбу народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про його народження від 4.12.2008 року, виданого відділом РАЦС муніципалітету міської частини м.Брно, Брно-центр, район Брно-місто Чеська Республіка та син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про його народження від 15.12.2008 року, виданого ЗАГС міської адміністрації Нератовіце Чеська Республіка. На час смерті дружини Позивач спільно проживав з нею, як одна сім'я в [ADDRESS], що підтверджується, зокрема, довідкою житлового кооперативу «Вуtove druzs НЕКАТОУІСЕ 1112,1113,1114» від 29.08.2017 року. В зв'язку зі смертю дружини відкрилася спадщина на її майно, яке, як зазначено в позовній заяві, знаходиться на території Чеської Республіки та на Україні. Районним судом м. Мельника Чеська Республіка 14.02.2012 року винесено ухвалу у справі № 50 О 886/2011-86 у про спадщину після смерті [PERSON] щодо визнання за [PERSON] права на спадкове майно померлої, що знаходиться на території Чеської Республіки. До спадкового майна померлої [PERSON] на території України належить 1/3 частина квартири [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 26.08.1997 року, виданим Агентством по приватизації державного житлового фонду виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради (а.с.26). Іншими співвласниками вказаної квартири є [PERSON] та [PERSON]. 11 серпня 2017 року [PERSON] звернувся із заявою в своїх інтересах та інтересах малолітнього сина [PERSON] до приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Українець В.В. про прийняття спадщини після смерті дружини. Відомості про реєстрацію спадкової справи після смерті [PERSON] внесені до Спадкового реєстру, що підтверджується витягом від 11.08.2017 року №48741598 (а.с.28). До кола спадкоємців померлої належить також старший син [PERSON], який не претендує на вказане спадкове майно та написав заяву про це і засвідчив свій підпис нотаріально 4.12.2017 року нотаріусом в м. Прага Чеська Республіка (реєстр нотаріальної дії : О 2984X2017). Листом №07/01-16 від 11.01.2018 року приватним нотаріусом Українець В.В. відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з відсутністю оригіналу свідоцтва про право власності на квартиру [ADDRESS]. Як зазначено Позивачем в позовній заяві, в документації померлої дружини була тільки копія вищевказаного свідоцтва, оригінал даного документу відсутній. Враховуючи зазначене, Позивач, який одночасно діє і в інтересах малолітнього сина, звернувся до суду з даним цивільним позовом. Статтею 328 Цивільного кодексу України (надалі - «ЦК України») визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Частиною 1 статті 1268 визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина 1 статті 1269 ЦК України). Згідно з частинами 1, 3 статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до листа №07/01-16 від 11.01.2018 року приватного нотаріуса Українець В.В. [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з відсутністю оригіналу свідоцтва про право власності на квартиру [ADDRESS]. Враховуючи вищевикладене, Позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності на спірне спадкове майно. Главою 86 ЦК, а також спеціальним законодавством, зокрема, Законом України «Про нотаріат», підзаконними нормативними актами визначено нотаріальний порядок оформлення права на спадщину, що відповідає встановленій законодавством сукупності функцій притаманній юрисдикційній діяльності судів та нотаріусів. Це знайшло також підтвердження у постанові Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування». Як зазначено в пункті 3.1 Листа Вищого спеціалізованого суду Ураїни з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду. Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів визначений у ст. 16 ЦК України. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права, що в рівній мірі означає як наявність права, так і його відсутність або й відсутність обов'язків. Враховуючи все вищевикладене в сукупності, дослідивши матеріали справи,Суд дійшов висновку про те, що право власності [PERSON] на 1/3 квартири за адресою [ADDRESS], підтверджується дркументально, однак внаслідок відсутності оригіналу відповідного правовстановлюючого документу її спадкоємці позбавлені можливості належним чином реалізувати та оформити свої спадкові права. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права, що в рівній мірі означає як наявність права, так і його відсутність або й відсутність обов'язків. Оскільки є законні підстави для визнання за позивачем та його малолітнім сином, як спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] права власності на спадщину у порядку спадкування за законом в рівних долях, позов необхідно задовольнити в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved