Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-04 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про повернення суми попередньої оплати за шафу-купе в розмірі 4000,00 грн. В обгрунтування вимог вказує, що в березні 2016 року уклала з [PERSON] усний договір на виготовлення протягом одного місяця шафи-купе вартістю 8000,00 грн. При цьому на вимогу відповідача передала йому 4000,00 грн. авансу. У визначений термін меблі їй не виготовили. В подальшому в червні 2016 року [PERSON] написав розписку, взявши на себе зобовязання доставити меблі 25.06.2016 року або повернути кошти в сумі 4000,00 грн. Взяті зобовязання відповідач не виконав по даний час, тому вона вимушена звернутися з позовом до суду. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримав вимоги [PERSON] і просить суд задовольнити їх повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про день і час розгляду справи повідомлявся своєчасно, належним чином через оголошення в газету «Подільські Вісті» за № 132 від 22.11.2016 року. Представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує. Суд вважає за можливе справу розглядати у відсутності відповідача і постановити заочне рішення з дотриманням вимог, встановлених законом. Заслухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 05 березня 2016 року сторони уклали усний договір на виготовлення меблів. Згідно даного договору [PERSON] зобовязався в місячний термін виготовити для [PERSON] шафу-купе вартістю 8000 грн., при цьому остання передала відповідачу кошти в сумі 4000 грн. в рахунок попередньої оплати. Взяті на себе зобовязання [PERSON] не виконав, тому 22 червня 2016 року сторони уклали письмовий договір, а саме - відповідач написав розписку про те, що 25 червня 2016 року доставить позивачці шафу-купе або поверне суму попередньої оплати 4000 грн. Умови вказаного письмового договору відповідачем не виконані до теперішнього часу. Частиною 2 статті 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства, що передбачено ч. 1 ст. 628 ЦК України. Статтею 632 ЦК України, передбачено, що ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Крім того, відповідно до вимог ст. 638 вказаної норми права, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Iстотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких , за заявою хоча б однієї із сторін, має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до ст. 641 ЦК України, пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобовязаною у разі її прийняття. Статтею 530 ЦК України визначено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та чинного законодавства. Відповідно до ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов?язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов?язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Частиною 1 статті 693 Цивільного кодексу України передбачено, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати. На підставі вищевикладеного та аналізуючи докази наведені позивачем та його представником, суд приходить до висновку, що позивачем доведено обставини того, що відповідач не передав товар (шафу-купе) у встановлений по розписці строк до 25.06.2016 року, позивачеві, тому покупець [PERSON] має право вимагати повернення суми попередньої оплати., у зв»язку з чим вимоги позивача підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача слід стягнути на користь позивача [PERSON], витрати понесені нею по оплаті судового збору по квитанції № ПН95446 від 31.08.2016 року та витрати по оплаті за оголошення в гезету згідно рахунку-фактури СФ-009296 від 15.11.2016 року.

Outcome: approved