Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-23 00:00:00

Адвокат [PERSON], як представник [PERSON] у червні 2016 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на спільне майно, поділ спільного майна, визначення порядку користування спільним майном, вказавши, що позивач з 2001 року перебувала у шлюбі з [PERSON]. Шлюб було розірвано рішенням суду 18.09.2014 року. Від шлюбу сторони мають дітей - [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. В період шлюбу сторонами було набуто право власності на трикімнатну квартиру [ADDRESS]. Після розірвання шлюбу спільне проживання у вказаній квартирі є ускладненим, оскільки між [PERSON] та [PERSON] виникають сварки, а крім того відповідач без згоди [PERSON] поселив у спільну квартиру свою матір. За таких обставин з метою правовою визначеності [PERSON] в інтересах [PERSON] просила суд визнати квартиру [ADDRESS] спільною власністю [PERSON] та [PERSON], а також визнати за сторонами право власності за кожним на ? частину квартири [ADDRESS]; встановити порядок користування даною квартирою виділивши їй в користування житлову кімнату площею 12,1 кв. м. з балконом, а відповідачу житлову кімнату площею 10,5 кв.м., інші приміщення залишити в спільному користуванні; судові витрати стягнути з відповідача на користь позивача. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала позовні вимоги та просила їх задоволити, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Справу розглянуто за відсутності відповідача [PERSON], повідомленого про час та місце судового засідання у встановленому законом порядку шляхом публікації в пресі оголошення про виклик, при цьому суд не має відомостей про причину неявки відповідача, та згідно ст. 224 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. [PERSON] та [PERSON] з 16.02.2001 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням суду від 18.09.2014 року (набрало законної сили 29.09.2014 року), що підтверджується відміткою у паспорті [PERSON] (а.с. 6-7) та копією рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси (а.с. 8). [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с. 9-10). Згідно нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу квартири від 26.10.2006 року (а.с. 11-12) [PERSON] було придбано квартиру [ADDRESS]. Право власності [PERSON] на вказану квартиру зареєстровано у встановленому порядку, що підтверджено Витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с. 14) та Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 46). Відповідно до ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку. Таким чином обґрунтованими є доводи позивача, про те, що квартира [ADDRESS], яка придбана під шлюбу [PERSON] та [PERSON] є їх спільною сумісною власністю. Частиною 1 ст. 70 СК України визначено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Крім того згідно абзацу першого частини 2 ст. 372 ЦК України, - у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Оскільки шлюб між сторонами розірвано і позивач бажає розділити спільну квартиру шляхом визначення часток у праві спільної власності то за [PERSON] та [PERSON] необхідно визнати за кожним право власності на ? частку квартири [ADDRESS]. Підстав для відступу від рівності часток співвласників судом не встановлено. Визначаючи порядок користування квартирою [ADDRESS] суд виходить із даних технічного паспорту складеного Черкаським обласним об'єднаним бюро технічної інвентаризації (а.с. 48-49), відповідно до якого вказана квартира складається із двох житлових кімнат, - площею 10,5 кв.м. та площею 12,1 кв.м із балконом, а також підсобних приміщень (кухня-столова, ванна-туалет, коридори). Своїх заперечень проти позову [PERSON] та запропонованого нею порядку користування квартирою відповідач не надав, а тому необхідно визначити для співвласників наступний порядок користування квартирою [ADDRESS], - у користуванні [PERSON] перебуває житлова кімната прощею 12,1 кв.м. із балконом позначена в технічному паспорті під №5; у користуванні [PERSON] перебуває житлова кімната площею 10,5 кв.м позначена в технічному паспорті під №4; всі інші приміщення квартири перебувають у спільному користуванні [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір в сумі 1102,4 гривень, що підтверджено банківськими квитанціями (а.с. 1, 2).

Outcome: approved