Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-23 00:00:00

[PERSON] (надалі за текстом - позивач) звернулася до суду з позовом до ПАТ «Родовід Банк» (надалі за текстом - відповідач), про дострокове розірвання кредитного договору та договору застави. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 17.07.2007 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір №77.1/АА-445.07.2 (надалі за текстом - кредитний договір), відповідно до якого, відповідач надає позивачу кошти на придбання автомобіля. В забезпечення виконання позивачем своїх обов'язку між позивачем та відповідачем 17.07.2007 року було укладено договір застави №77.1/АА-445.07.2 (надалі за текстом - договір застави), відповідно до якого, позивач передав відповідачу у заставу автомобіль «Mitsubishi Outlander», д.н.з. [NUMBER], номер кузова [NUMBER]. Позивач у відповідності до умов кредитного договору достроково повернув кредитні кошти. 01.07.2013 року звернувся до відповідача з заявою про надання довідки про погашення кредиту і автоматичного знаття заборони на відчуження предмету застави, однак відповідач довідки не надав. У судовому засіданні позивач вимоги позовної заяви підтримав, просив позов задовольнити з викладених у ньому підстав. Представник відповідача у судовому засіданні заперечувала проти позову. Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову у зв'язку з наступним. Як встановлено судом, 17.07.2007 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір кредитний договір, відповідно до якого, відповідач надає позивачу кошти у розмірі 44 950 доларів США на придбання автомобіля. В забезпечення виконання позивачем своїх обов'язку цим же договором визначено заставу, а саме автомобіль «Mitsubishi Outlander», д.н.з. [NUMBER], номер кузова [NUMBER]. 01.07.2013 року звернувся до відповідача з заявою про надання довідки про погашення кредиту і автоматичного знаття заборони на відчуження предмету застави (а.с. 6). Обґрунтовуючи позов, позивач зазначає, що підставою є повне погашення зобов'язань за кредитним договором. Проте, дані висновки є необґрунтованими та такими, які суперечать нормам матеріального права та фактичним обставинам справи. Так, відповідно до ч. 1 п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року N 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом. Згідно з ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. У відповідності до ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК). Такі підстави, зокрема, зазначені у статтях 599- 601, 604- 609 ЦК. В судовому засіданні позивачем було зазначено про повне погашення боргу, що не заперечувалось відповідачем, крім того, відповідач вказав, що при достроковому погашенні кредиту договір автоматично вважається виконаним, а зобов'язання припиненими. У відповідності до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. Тому суд приходить до висновку, що заявлені вимоги позивача не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, а тому позов задоволенню не підлягає. Судовий збір у сумі 122 грн. на підставі ст. 88 ЦПК України, залишити у дохід держави. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: dismissed