Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-04 00:00:00

[PERSON] пред`явила до суду позов шляхом подання позовної заяви до [PERSON] , яким просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 11 червня 2016 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області за актовим записом № 768. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] . Спільне життя у сторін не склалося, за час перебування у шлюбі відповідач не бажав створювати міцні сімейні відносини. Від постійних скандалів самопочуття позивача погіршилось, сторони спільно не проживають, спільного господарства не ведуть. Спору про розподіл спільного майна немає, подальше збереження шлюбу неможливе. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 29 листопада 2019 року провадження по справі відкрито в порядку загального позовного провадження, справа призначена до розгляду в підготовчому засіданні. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 26 грудня 2019 року підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду. Позивач у судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити, прізвище просила змінити на дошлюбне « [PERSON] ». Відповідач у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, в якій позовні вимоги визнав, проти їх задоволення не заперечував. Інших заяв та клопотань від відповідача не надійшло. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 11 червня 2016 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області за актовим записом № 768, під час державної реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане 11 червня 2016 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області). Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 26 серпня 2016 року Виконавчим комітетом Васищівської селищної ради Харківського району Харківської області). За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України та ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх до збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і зберігання шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. Суд, з`ясувавши причини розірвання шлюбу та фактичні взаємовідносини подружжя, вважає подальше сімейне життя подружжя і збереження сім`ї неможливим. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадках визнання позову відповідачем. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач [PERSON] у своїй заяві просить після розірвання шлюбу її прізвище змінити на дошлюбне « [PERSON] ». Згідно квитанції № 0.0.1503663019.1 від 23 жовтня 2019 року при пред`явленні позову до суду позивачем були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 768,40 гривень. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 768,40 гривень. На підставі викладеного і

Outcome: approved