Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-20 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] просять визнати за ними право власності на житловий будинок, який розташований за адресою [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] помер [PERSON] . Після смерті [PERSON] залишилася спадкове майно, а саме - житловий будинок [ADDRESS] . Спадкоємцями після смерті [PERSON] є [PERSON] (дружина) та [PERSON] (донька), інших спадкоємців не має. 31 жовтня 2019 року позивачі звернулася до Василівської державної нотаріальної контори в Запорізькій області, де й була зареєстрована спадкова справа за №90/2019 року. 14 листопада 2019 року позивачі звернулися до Василівської державної нотаріальної контори Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказаний житловий будинок було відмовлено по причині відсутності правовстановлюючих документів та надано з цього приводу постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 745/02- 14 від 15.листопада 2019 року. Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 31 січня 2020 року відкрито провадження у даній справі та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, але від представника позивача - адвоката Луценко С.М. надійшла заява про розгляд справи без участі представника позивача та позивача, позовні вимоги просить задовольнити у повному обсязі. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, але надала суду заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги просить задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача Підгірненської сільської ради Василівського району Запорізької області в особі сільського голови Соколовського А. подав заяву про розгляд справи без участі представника відповідача за наявними матеріалами справи. Представник третьої особи - Василівської державної нотаріальної контори Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) надав заяву про розгляд справи без їх участі, проти позовних вимог не заперечують. Суд вважає можливим розглянути справу без участі осіб, що не з`явилися у судове засідання. У зв`язку із здійсненням судом розгляду справи за відсутності учасників справи, на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ч.ч.3, 4 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого судового провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому судовому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206,207 цього Кодексу. Згідно ч.4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові матеріали справи та докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Стаття 392 ЦК України визначає, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] у віці 64 роки помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 14.01.2016 року виданим Виконкомом Підгірненської сільською радою Василівського району Запорізької області (а.с.12). Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 30.05.1987 року, [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] , після укладення шлюбу присвоєні прізвища: чоловікові - [PERSON] , дружині - [PERSON] (а.с.7). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 08.10.1984 року, [PERSON] , народилася [INFO] , мати записана як « [PERSON] », батько записаний як « [PERSON] » (а.с.9). Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 27.04.2013 року, [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] , після укладення шлюбу присвоєні прізвища: чоловіку - [PERSON] , дружина - [PERSON] (а.с.10). Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.ст.1269, 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, та на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має протягом шести місяців з дати відкриття спадщини подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Відповідно до спадкової справи №90/2019 року від 31.10.2016 року, спадкоємцями за законом першої черги після смерті [INFO] [PERSON] є його дружина [PERSON] , [INFO] , та дочка [PERSON] , [INFO] , які 31 жовтня 2019 року звернулися до Василівської державної нотаріальної контори Запорізької області з заявами про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] (а.с.44). Згідно ст.1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент смерті. Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу її відкриття. За вимогами ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обов`язковим, коли об`єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов`язковій державній реєстрації. Для підтвердження наявності спадкового майна, яке підлягає державній реєстрації та місця його знаходження, нотаріусу слід подати документ, що підтверджує право власності спадкодавця на майно з відміткою органу, що проводить реєстрацію, або реєстраційного посвідчення, яке є невід`ємною частиною правовстановлюючого документа. В свою чергу право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця лише з моменту державної реєстрації цього майна (ч.2 ст.1299 ЦК України). Право власності на нерухоме майно може бути оформлене на ім`я особи, яка померла, у разі наявності документів, які б підтвердили право власності на майно цієї особи. У випадку відсутності таких документів порушене питання вирішується у судовому порядку. Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб ( спадкоємців). Відповідно до ч.3 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч.4 ст.3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. При вирішенні спору суд керується законодавством, яке регулювало виникнення права власності у спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків, зокрема: ЦК УРСР 1963 року, Законом України від 07 грудня 1990 року №553-ХІІ «Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування», постановою Ради Міністрів Української РСР від 11 березня 1985 року №105 «Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР», Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за №112/5, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року №5-24-26, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31 січня 1966 року. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затв. заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року №56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п.4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п.20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Згідно рішення виконавчого комітету Василівської районної ради народних депутаті Запорізької області від 17 жовтня 1990 року №196, додатку №3 (а.с.23, 23 зворот), вирішено питання про оформлення права власності за [PERSON] на житловий будинок [ADDRESS] з видачею свідоцтва про право власності, обов`язок видачі поклався, в тому числі на Мелітопольське міжміське бюро технічної інвентаризації. Однак це рішення в частині видачі [PERSON] свідоцтва про право власності виконано не було. Відповідно до довідки №03.1-18/2862 виданої Підгірненською сільською радою Василівського району Запорізької області від 22.11.2019 року (а.с.24), [PERSON] дійсно був зареєстрований, згідно по господарської книги №1 за 2016-2020 роки особовий рахунок [NUMBER] , в [ADDRESS] по день смерті [INFO] . Разом з [PERSON] за вищевказаною адресою на час відкриття спадщини і впродовж шести місяців з моменту смерті спадкодавця були зареєстровані: дружина - [PERSON] , донька [PERSON] , не родич - [PERSON] , не родич - [PERSON] , онук - [PERSON] . Згідно погосподарської книги №1 за 2016-2020 роки особ.рах.[NUMBER] записано головою домогосподарства за адресою: [ADDRESS] [PERSON] . Згідно погосподарсьвої книги №1 за 2016-2020 роки особ.рах.[NUMBER], розділ ІІІ «Земля в особистому користуванні об`єкта на 1 січня 2016 року» за адресою: [ADDRESS] , значиться площа земельних ділянок - всього 0,25 га з неї за цільовим призначенням: 0,25 га - для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка була в користуванні [PERSON] . Зважаючи на реєстрацію вказаного житлового будинку в погосподарській книзі за померлим [PERSON] за його життя у виконкомі Підгірненської сільської ради, останній мав вищевказаний будинок на праві особистої власності, відповідно до діючої на той час ст.13 Конституції СРСР, ст.101, ст.128, ст.134, ст.ст.224-227 ЦК УРСР (редакції 1963 року), право власності на який переходить в порядку спадкування. Згідно довідки виданої районним комунальним підприємством «Василівське бюро технічної інвентаризації» Василівської районної ради Запорізької області №892 від 25.11.2019 року (а.с.21), станом на 31.12.2012 року право власності за адресою: [ADDRESS] , не зареєстроване. Неможливість для позивача оформлення спадщини в нотаріальній конторі підтверджено постановою нотаріуса від 15 листопада 2019 року (а.с.13), якою позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, після померлого [INFO] [PERSON] , який проживав у [ADDRESS] . Таким чином, враховуючи, що житловий будинок [ADDRESS] , належав на праві власності померлому [PERSON] , позивачі [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями за законом першої черги після смерті [PERSON] і у встановленому законом порядку прийняли спадщину після його смерті, інші спадкоємці відсутні, правовстановлюючі документи на будинок відсутні, що унеможливлює оформлення позивачем в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, тому позовні вимоги позивачів [PERSON] та [PERSON] про визнання за ними права власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved