Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-05 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися в суд із позовом до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. Свої позовні вимоги мотивують тим, що 11.02.2016 року в с.Чепа Виноградівського району померла [PERSON], матір позивачки [PERSON] і бабуся позивачки [PERSON] Після її смерті залишилося спадкове майно, а саме житловий будинок в с.Чепа по вул.Миру, 14 Виноградівського району і земельна ділянка площею 0,73 га на території Чепівської сільської ради. На випадок своєї смерті [PERSON] залишила заповіт, яким все своє майно заповіла сину [PERSON], відповідачу по справі та внучці [PERSON], позивачці по справі. Позивачка [PERSON] на момент відкриття спадщини після смерті матері з 2012 році являлась пенсіонером, тому відноситься до повнолітніх непрацездатних дітей спадкодавця, які мають право на обовязкову частку у спадщині. Вказує, що її обовязкова частка становить 1/4 частини, а 3/4 частки належать пополам [PERSON] і відповідачу [PERSON], тобто по 3/8 частки кожному. Позивачка [PERSON]. прийнявши свою частку у спадщині, відмовляється на користь своєї доньки [PERSON] і тому її частка буде становити 5/8 часток із цілого житлового будинку і земельної ділянки. Державним нотаріусом позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Позивачі просять суд визнати за [PERSON] 5/8 часток житлового будинку з надвірними спорудами в с.Чепа по вул.Миру, 14 Виноградівського району та 5/8 часток земельної ділянки площею 0,73 га на території Чепівської сільської ради. Сторони в судове засідання не зявилися. Від представника позивачки [PERSON] - [PERSON], який діє на підставі довіреності від 18.01.2017 року, до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі та участі позивачки [PERSON] Позовні вимоги підтримують повністю та просять суд такі задовольнити. Позивачка [PERSON] подала до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, підтримує заявлені позовні вимоги та просить такі задовольнити. Відповідач [PERSON], будучи повідомленим про день, час та місце розгляду справи належним чином своєчасно, в судове засідання з невідомих суду причин не з'явився і від нього не надійшло жодного клопотання про відкладення слухання справи або поважні причини неявки, тому на підставі ст.224 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 11.02.2016 року у с.Чепа Виноградівського району померла [PERSON], матір та бабуся позивачів. Вказане стверджується свідоцтвом про смерть серії І-ФМ №207317 від 11.02.2016 року. За життя спадкодавцем [PERSON] було залишено заповіт від 20.07.2015 року, який посвідчений секретарем виконкому Чепівської сільської ради та зареєстровано в реєстрі за №95. Цим заповітом [PERSON] все своє майно заповіла в рівних частках сину [PERSON], [INFO], відповідачу по справі та внучці [PERSON], [INFO], позивачці по справі. Спадковим майном визначено житловий будинок з надвірними спорудами за адресою с.Чепа, вул.Миру, 14 та земельна ділянка площею 0,73 га на території Чепівської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. На день смерті [PERSON], яка померла 11.02.2016 року, проживала і була зареєстрована в [INFO] і за вказаною адресою з нею проживали: [PERSON], [INFO] - син; [PERSON], [INFO], донька; [PERSON], [INFO] - внук і [PERSON], [INFO], внучка, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Чепівської сільської ради від 22.02.2017 року №02-40/261. З свідоцтва про право особистої влсності на жилий будинок від 27.06.2001 року, що видане [PERSON] на підставі розпорядження голови Виноградівської РДА №356 від 25.06.2001 року вбачається, що житловий будинок по вул.Миру, 14 в с.Чепа дійсно належить [PERSON] Згідно довідки Виноградівського РБТІ №873 від 27.10.2016 року слідує, що житловий будинок з надвірними спорудами в с.Чепа по вул.Миру, 14 завершений будівництвом. Земельна ділянка розміром 0,73 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Чепівської сільської ради згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ЗК №026224 виданого 22.11.2000 року на підставі розпорядження Виноградівської РДА від 10.11.2000 р. №608, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної вланості на землю №3237, належить [PERSON] Згідно приписів ч.1 ст.1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Позивачка [PERSON] являється донькою спадкодавця [PERSON], яка померла у 2016 році. На час відкриття спадщини [PERSON] являлась пенсіонером, тому відноситься до повнолітніх непрацездатних дітей спадкодавця, яка має право на обовязкову частку у спадщині. Вказане підтверджується пенсійним посвідченням серії ААЄ №985855 від 25.09.2012 року. Так, обовязкова частка у спадковому майні [PERSON] після смерті матері [PERSON] становить 1/4 частки, в свою чергу 3/4 частки належать пополам [PERSON] і відповідачу [PERSON], тобто по 3/8 частки кожному. Згідно ч.1 ст.1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Статтею 1274 ЦК України передбачено право на відмову від прийняття спадщини на користь іншої особи. Так, спадкоємець за заповітом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця за заповітом. Позивачка [PERSON], прийнявши свою частку у спадщині після смерті матері, відмовилася на користь своєї доньки [PERSON] і тому її частка буде становити 5/8 часток із цілого житлового будинку і земельної ділянки. Верховний Суд України в п. 23 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 роз'яснив, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження. Листом завідувача Виноградівської державної нотаріальної контори №380/01-16 від 26.09.2017 року [PERSON] повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] Одночасно розяснено, що 02.09.2016 року нею подано до Виноградівської держнотконтори заяву про відмову від належної їй частки в спадковому майні в користь спадкоємців за заповітом: [PERSON] та [PERSON] Відповідно до ст. 16 ЦК України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом. Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до ч.1 ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст. 1225 Цивільного кодексу Україниправо власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Частиною 3 статті 1223 ЦК Українипередбачено, що право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст.1268 ЦК Україниспадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Стаття 41 Конституції України закріплює, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності (ч. 1). Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом (ч. 2). Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним (ч. 4). В п.3.1 узагальнення проведеного ВССУ від 16.05.2013 року відмічено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК), а в п.3.3 - що у випадках відсутності правовстановлюючих документів та відсутності реєстрації об'єкта нерухомості за спадкодавцем (на ім'я спадкодавця) суди в основному задовольняють вимоги спадкоємців про визнання права власності на нерухоме майно. Отже, застосуванню підлягає ст.392 ЦК, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред'явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року № 703 (в редакції від 01.01.2013 року), рішення суду є правовстановлюючим документом, на основі якого може бути проведена реєстрація права власності на нерухоме майно. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвецїї про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. За таких встановлених у судовому засіданні обставин, суд, розглядаючи вказану справу в межах заявлених вимог та наданих позивачами доказів, які оцінені судом в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю.

Outcome: approved