Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-29 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] (далі Позивачі) звернулись до суду з позовом до Квітневої сільської ради Попільнянського району Житомирської області (далі Відповідач) про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування,\~в якому вказує, що 17 жовтня 2012 року помер їхній батько [PERSON]. Після смерті батька відкрилася спадщина до складу якої входять земельні ділянки площею 0,52 га, яка розташована на території Романівської сільської ради Попільнянського району Житомирської області та має цільове призначення для ведення особистого підсобного господарства та обслуговування житлового будинку, та земельної ділянки площею 0,30 га, яка розташована на території Романівської сільської ради Попільнянського району Житомирської області, має цільове призначення для ведення особистого підсобного господарства та обслуговування житлового будинку. Рішенням Квітневої сільської ради Попільнянського району Житомирської області розмежовано земельну ділянку загальною площею 0,3000 га, що знаходиться за адресою вул. Лісова, 19, с. Романівка Попільнянського району Житомирської області відповідно до цільового використання площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд, площею 0,0500 га для ведення особистого селянського господарства. Рішенням цієї ж сесії розмежовано земельну ділянку загальною площею 0,5200 га, що знаходиться за адресою вул. Лісова, 17 с. Романівка Попільнянського району Житомирської області відповідно до цільового використання: площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд, площею 0,2700 га для ведення особистого селянського господарства. Позивачі вчасно прийняли спадщину після смерті батька подавши відповідні заяви до нотаріуса. Звернувшись до нотаріуса з метою отримання свідоцтв про право на спадщину за законом на вказану земельну ділянку Позивачі отримали відмову, в звязку з тим, що за життя спадкодавцем не було виготовлено Державні акти на право власності на земельні ділянки, та не зареєстровано вказане право у встановлений законом спосіб. Позивачі просять, визнати за [PERSON] та [PERSON], в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], який помер 17 жовтня 2012 року, в рівних частках за кожним, право власності на: -земельну ділянку площею 0,25 га, яка знаходиться в с. Романівка вул. Лісова, 17, Попільнянського району Житомирської області та має цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд; -земельну ділянку площею 0,27 га, яка знаходиться в с. Романівка вул. Лісова, 17, Попільнянського району Житомирської області та має цільове призначення для ведення особистого селянського господарства; -земельну ділянку площею 0,25 га, яка знаходиться в с. Романівка вул. Лісова, 19, Попільнянського району Житомирської області та має цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд; -земельну ділянку площею 0,05 га, яка знаходиться в с. Романівка вул. Лісова, 19, Попільнянського району Житомирської області та має цільове призначення для ведення особистого селянського господарства. Позивачі в судове засідання не зявились, надали до суду заяви в яких просили справу слухати у їх відсутність. Представник Відповідача в судове засідання не зявився, надав до суду заяву в якій просив справу слухати без участі його представника, позовні вимоги визнають в повному обсязі. Пунктом 24\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року N 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції»\~судам розяснено, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Враховуючи визнання Відповідачем позовних вимог, суд, у відповідності до\~статті 174 ЦПК України, ухвалює рішення про задоволення позову виходячи з наступного. Згідно копії Свідоцтва про смерть серії І-ОК № 264924, [PERSON] помер 17 жовтня 2012 року. Як вбачається з копії Свідоцтва про народження серії ІІ-БК № 453285, батьками [PERSON], [INFO], зазначені [PERSON] та [PERSON]. 12 червня 2002 року [PERSON] одружилась з [PERSON] Олексієвичем, після чого змінила своє прізвище на «Прокопенко» (Свідоцтво про одруження серії І-БК №178955). Як вбачається з копії Свідоцтва про народження І-АГ № 1334047, [PERSON], [INFO], її батьками зазначені [PERSON] та [PERSON]. 01 липня 1994 року, [PERSON], зареєструвала шлюб з [PERSON], після чого змінила своє прізвище на «Корж» (Свідоцтво про шлюб серія І-ОК № 198030). В Свідоцтві про народження [PERSON] невірно вказано по батькові батька, не «Ночник Василь Ілліч» як є правильним, та вказано в паспорті та свідоцтві про смерть, а «Ночник Василь Ількович». Вказані розбіжності спростовуються експертним висновком №056/535-а від 28 липня 2017 року згідно якого розбіжності в записах виникли внаслідок документальної фіксації форм імені по батькові від нормативних варіантів особового імені ІЛЛЯ / ІЛЬКО, яким у практиці міжмовного співвіднесення імен відповідає російське імя ИЛЬЯ. Згідно з чинними правилами нормативними є такі українські форми: ІЛЬКОВИЧ, ІЛЬКІВНА від ІЛЬКО та ІЛЛІЧ, ІЛЛІВНА від ІЛЛЯ; російські - ИЛЬЯ - ИЛЬИЧ, ИЛЬИНИЧНА. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина до складу якої входять земельні ділянки площею 0,52 га, яка розташована на території Романівської сільської ради Попільнянського району Житомирської області та має цільове призначення для ведення особистого сільськогосподарського виробництва та обслуговування житлового будинку, та земельної ділянки площею 0,30 га, яка розташована на території Романівської сільської ради Попільнянського району Житомирської області, має цільове призначення для ведення особистого підсобного господарства та обслуговування житлового будинку. Дана обставина підтверджується копіями Свідоцтв про право на спадщину за законом серії ВЕЕ №924430 виданого 27 лютого 2007 року державним нотаріусом Попільнянської державної нотаріальної контори [PERSON] та свідоцтвом про право на спадщину за законом серії ВЕО №936844 виданого 22 червня 2007 року державним нотаріусом Бердичівської державної нотаріальної контори [PERSON] Рішенням пятої сесії сьомого скликання від 02 червня 2017 року Квітневої сільської ради Попільнянського району Житомирської області розмежовано земельну ділянку загальною площею 0,3000 га, що знаходиться за адресою вул. Лісова, 19, с. Романівка Попільнянського району Житомирської області відповідно до цільового використання площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд; площею 0,0500 га для ведення особистого селянського господарства. Рішенням пятої сесії сьомого скликання від 02 червня 2017 року Квітневої сільської ради Попільнянського району Житомирської області розмежовано земельну ділянку загальною площею 0,5200 га, що знаходиться за адресою вул. Лісова, 17, с. Романівка Попільнянського району Житомирської області відповідно до цільового використання: площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд; площею 0,2700 га для ведення особистого селянського господарства. Згідно витягів із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки відділу Держгеокадастру у Попільнянському районі від 19 липня 2017 року вартість спірних земельних ділянок складає 113212,77 (сто тринадцять тисяч двісті дванадцять) гривень 77 копійок. Згідно листів державного нотаріуса Фастівської міської державної нотаріальної контори від 07 липня 2017 року №\~822-823/02-14, [PERSON] та [PERSON], відмовлено в оформленні спадщини та видачі свідоцтв про право на спадщину після смерті [PERSON], на земельні ділянки, що знаходяться на території Романівської сільської ради Попільнянського району Житомирської області, в звязку з відсутністю факту державної реєстрації права власності на обєкти нерухомого майна за [PERSON]. Згідно з положеннями частини першої, другої статті 1220, частини першої статті 1222, частини третьої статті 1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, часом відкриття спадщини в такому випадку є день смерті особи. Частинами першою, третьою статті 1268, частиною першою статті 1269, частиною першою статті 1270 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкоємцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно приписів частини першої статті 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачою йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. За змістом пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження в разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, відповідно до статті 1218 ЦК України. Згідно приписів статті 1261 ЦК України, Позивачі являються спадкоємцем першої черги за законом. Відповідно до частини п'ятої статті 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцям з часу її відкриття. Відповідно до пункту 1 статті 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Статтею 131 ЗК України, передбачено, що громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Як вбачається з статті 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання за Позивачами право власності, в порядку спадкування за законом, після смерті батька на земельні ділянки.

Outcome: approved