Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-09 00:00:00

[PERSON] (по тексту [PERSON]М.) звернувся до Ізяславського районного\~суду Хмельницької\~області з позовом про зменшення розміру аліментів, стягуваних на підставі рішення Ізяславського районного суду Хмельницької області від 29.09.2003 року з нього на користь [PERSON] на утримання [PERSON], [INFO] з 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 1/2 прожиткового мінімуму доходів громадян до 1/8 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач в обгрунтування позовних вимог вказує, що розмір стягуваних з нього аліментів приводить його у скрутний матеріальний стан. На думку [PERSON], слід врахувати ту обставину, що з часу присудження з нього аліментів суттєво змінився його сімейний та матеріальний стан. Так, вказує, що ним було зареєстровано 17.10.2012 року шлюб з [PERSON], від спільного шлюбу з якою має двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO]. При цьому, як підставу заявленого позову, просить врахувати, що на даний час не працює, 19.01.2017 року через скрутне фінансове становище припинив здійснення підприємницької діяльності, яка була основним джерелом доходів, будь-яких соціальних виплат не отримує та не отримував. Як вважає позивач з покликанням на приписи ст. 192 СК України, такі обставини безумовно свідчать про необхідність зменшення розміру стягуваних з нього аліментів. Відповідач позов не визнала у повному обсязі про що подала суду відзив на позовну заяву. У своєму відзиві відповідач вказала на навмисне приховування офіційних доходів позивачем. [PERSON] акцентувала увагу, що позивач має у своїй власності автомобіль та орендує приміщення під майстерню по ремонту мобільних телефонів та ремонту іншої апаратури. Також просила врахувати, що по наявних у неї відомостях дружина позивача працює, а [PERSON], на якого стягуються аліменти переніс складну операцію та потребує додаткових витрат на своє утримання. У судовому засіданні представник позивача заявлений позов підтримав у повному обсязі, просив задовольнити його повністю. \~ \~ \~ \~Відповідач у судовому засіданні заперечувала щодо задоволення позову покликаючись на обставини, які нею викладені у відзиві на позовну заяву, просила відмовити у позові. Заслухавши пояснення учасників справи, показання свідка, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, рішенням Ізяславського районного суду Хмельницької області від 29.09.2003 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 1/2 прожиткового мінімуму доходів громадян. У відповідності з рішенням Ізяславського районного суду Хмельницької області від 21.04.2011 року [PERSON] позбавлено батьківських прав щодо його сина [PERSON], [INFO]. Матеріалами справи, а саме за відомостями Ізяславського районного ВДВС від 26.03.2018 року №4914 стверджено, що станом на 21.03.2018 року заборгованість по сплаті аліментів на утримання [PERSON], [INFO] відсутня. Згідно свідоцтва про шлюб серії 1-БВ №102007, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Ізяславського районного управління юстиції у Хмельницькій області вбачається, що 17.10.2012 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (після реєстрації шлюбу [PERSON]). Разом з тим, встановлено і те, що позивач від спільного шлюбу з [PERSON] має спільних двох дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Вказані обставини підтверджуються свідоцтвами про народження вказаних дітей серій І-БВ№193330 та І-БВ №260034, виданими відділом реєстрації актів цивільного стану Ізяславського районного управління юстиції у Хмельницькій області. Також суд зясував, що позивач по справі є непрацюючою особою та не отримує соціальних виплат, що вбачається з довідки Управління соціального захисту населення Ізяславської РДА від 26.04.2018 року № 578 та довідки Ізяславського районного центру зайнятості від 26.04.2018 року № 397. Як вбачається з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань №23586467 станом на 26.04.2018 року за параметрами пошуку - [PERSON], останній 19.01.2017 року припинив підприємницьку діяльність: ремонт обладнання звязку, роздрібна торгівля уживаними товарами в магазинах (запис про державну реєстрацію такого виду діяльну внесено 23.10.2006 року). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789 ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Таким чином, системний аналіз норм законодавства, дає підстави стверджувати, що як матір, так і батько зобов'язані неухильно дотримуватися свого обов'язку щодо утримання та виховання дитини. Відповідно до вимог\~ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог\~ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Значне погіршення матеріального становища батька, зміна його сімейного стану може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. \~ Суд констатує, що відповідно до ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. У відповідності до ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України,\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду зазделегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу ( групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу. З огляду на встановлені судом вище обставини, матеріальний та сімейний стан відповідача змінився, а тому відповідно до ст. до ч. 1 ст.\~192\~Сімейного кодексу\~України є підстави для зменшення розміру стягуваних з нього аліментів. На думку суду, обставини, що наводить позивач в обґрунтування та на підтвердження заявлених вимог, в розумінні вищезазначених норм матеріального закону (ст. 192 СК України) та позиції Верховного Суду України, є істотними та достатніми для зменшення визначеного за рішенням суду розміру аліментів. Разом з тим, на переконання суду, позивач не довів, що його матеріальний стан погіршився настільки, що на даний час необхідне встановлення аліментів в розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На противагу цьому свідчить відсутність у позивача заборгованості по сплаті аліментів. Доводи відповідача про наявність у власності позивача автомобіля RENAULT MEGANE спростовуються свідоцтвом про його реєстрацію САК 783730, згідно якого власник такого транспортного засобу [PERSON]. Показання свідка [PERSON] суд оцінює критично в силу того, що вони не можуть бути належним та достовірним доказом здійснення [PERSON] діяльності з надання платних послуг. Суд врахував також доводи відповідача щодо складу її сім'ї та в цілому інтереси дитини, на утримання якої стягуються аліменти. Зважаючи на наведене, позов підлягає частковому задоволенню. Аналізуючи надані суду докази, враховуючи життєві стандарти, приймаючи до уваги гарантований та встановлений державою розмір аліментів, необхідний та достатній для забезпечення гармонійного розвитку дитини, суд вважає можливим зменшити розмір аліментів, стягуваних на підставі рішення Ізяславського районного суду Хмельницької області від 29.09.2003 року з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання [PERSON], [INFO] з 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 1/2 прожиткового мінімуму доходів громадян до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Слід зазначити, що стягнення аліментів у вказаному вище розмірі на дитину відповідного віку є справедливим та достатнім з урахуванням сімейного та матеріального стану позивача, рівності прав та обовязків батьків щодо дитини, фактичного приділення відповідачем більше сил та засобів на виховання та розвиток дитини. Відповідно до розяснень абз. 1, 4 п. 23\~постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року, у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. На підставі викладеного та

Outcome: partial