Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-19 00:00:00

Акціонерне товариства «Оператор газорозподільних систем «Житомиргаз» (далі - Позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі - Відповідач) про звернення стягнення, в якому вказує, що Позивач є спадкоємцем після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , який був споживачем природного газу. 29 жовтня 2018 року працівниками Позивача було припинено газопостачання споживачу про що було складено Акт на припинення газопостачання, в якому було зафіксовано показник лічильника - 11689 та акт було підписано споживачем. 13 вересня 2019 року було складено акт перевірки стану обліку природного газу з побутовим лічильником в якому зазначено: самовільне відновлення газопостачання, пломба на вхідному крані відсутня, абонент користується газовими приладами, показник лічильника - 12878.45 та складено акт про порушення, споживач підписав дані акти. На засіданні комісії з розгляду актів про порушення, внаслідок яких здійснюється перерахунок (донарахування) або зміна режиму нарахування об`ємів природного газу 25 вересня 2019 року, було задоволено акт про порушення від 13 вересня 2019 року та направлено споживачу акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості споживачу. На підставі вищевикладеного, Позивач просить звернути стягнення на майно, яке було передане [PERSON] у натурі, а саме житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , шляхом його примусового відчуження в порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження» та подальшого стягнення 12295.00 гривень на користь акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Житомиргаз» та стягнути з [PERSON] на користь акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Житомиргаз» сплачений судовий збір та збір за отримання відомостей з реєстру речових прав на нерухоме майно. Ухвалою суду від 19 листопада 2021 року відкрито спрощене позовне провадження по даній справі. Представник Позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання 06 грудня 2021 року та 20 грудня 2021 року не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання була належним чином повідомлена, відповідно до статті 128 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомила, що не перешкоджає розгляду справи по суті на підставі наявних в справі доказів. Відповідно до Судового виклику № 288/2066/21/14343/21 вих. від 06 грудня 2021 року, розміщеного на офіційному веб - порталі судової влади України в мережі Інтернет, Відповідач - [PERSON] була повідомлена про судове засідання, яке відбудеться 20 грудня 2021 року о 09.30 годині. Частиною одинадцятою статті 128 ЦПК України визначено, що відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Згідно частини четвертої статті 223 ЦПК України, в разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Справу судом розглянуто у порядку спрощеного позовного провадження, згідно з вимогами статей 274-279 ЦПК України. Суд, вислухавши представника Позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. У відповідності до статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно Акту № 22 про припинення газопостачання від 29 жовтня 2018 року, проведено відключення від газопостачання житлового будинку за адресою [ADDRESS] , абонент - [PERSON] . Подачу газу було припинено шляхом перекриття та пломбування крану дворового вводу в закритому положенні в зв`язку з заборгованістю, показник лічильника на момент відключення - [NUMBER] . /а.с.8/ Відповідно до Акту № 2720 від 13 вересня 2019 року перевірки стану обліку природного газу з побутовим лічильником, споживач [PERSON] за адресою [ADDRESS] . В результаті перевірки встановлено самовільне відновлення газопостачання, пломба на вхідному крані відсутня, абонент користується газовими приладами, лічильник - № 036509, модель Метрікс, показник лічильника - 12878.45. Виявлено порушення: несанкціоноване відновлення газопостачання. /а.с.9/ 13 вересня 2019 року за участю споживача - [PERSON] складено Акт про порушення № 66 в якому зазначено, що в будинку за адресою: [ADDRESS] встановлено порушення Розділу ХІ глави 2 п.1.2 Кодексу газорозподільних систем - несанкціоноване відновлення газопостачання. /а.с.10/ До матеріалів справи додано фотознімок газового лічильника № 036509, модель Метрікс, з показником - 12878.45. /а.с.11/ Як вбачається з Витягу з протоколу № 53 засідання Комісії з розгляду актів про порушення, внаслідок яких здійснюється перерахунок (донарахування) або зміна режиму нарахування об`ємів природного газу від 25 вересня 2019 року, за № 71 прийнято рішення про задоволення та по особовому рахунку [NUMBER] , споживач [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , вирішено провести нарахування об`єму газу в розмірі 1451.19 м.куб на суму 12295.00 гривень, відповідно до п.2 гл.3 розд.ХІ Кодексу ГРМ за 6 місяців. Припинено газопостачання за борги 29 жовтня 2018 року, пломба відсутня, газом користуються, використано 1189 м3. /а.с.12/ В Акті-розрахунку необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості споживачу від 25 вересня 2019 року зазначено, що споживачу - [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , особовий рахунок: [NUMBER] на підставі розділу ХІ, пп.2 п.1 гл.2 Кодексу газорозподільних систем, згідно Акту про порушення № 66 від 13 вересня 2019 року проведено розрахунок з 13 березня 2019 року по 31 серпня 2019 року, остаточний розрахунок становить 1451.19 м.куб, вартістю 12295 гривень. /а.с.13-14/ Згідно списку рекомендованих листів АТ «Житомиргаз» та списку № 3946 згрупованих поштових відправлень листів рекомендованих на ім`я [PERSON] за адресою: [ADDRESS] було відправлено акт-розрахунок та акт надання послуг від 28 серпня 2019 року. /а.с.15-18/ Відповідно до розрахунку необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості, о/р [NUMBER], [ADDRESS] , споживачу - [PERSON] , відповідно до Кодексу газорозподільної системи нараховано 1451.19 м3 на суму 12295.00 гривень. /а.с.19/ 01 жовтня 2021 року на адресу [PERSON] було направлено вимогу кредитора в якій зазначено, що необхідно здійснити в період семи днів, з моменту отримання даної вимоги, оплату заборгованості на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Житомиргаз» в розмірі 12295.00. У випадку не можливості виконати пункт перший даної вимоги одноразовим платежем, звернутися до представника АТ «Житомиргаз» для укладення мирової угоди, якою реструктуризувати вказану заборгованість. У випадку ігнорування даної вимоги та відмови у її виконанні, АТ «Житомиргаз» буде змушене звернутись до суду з позовом про стягнення суми основної заборгованості, шляхом звернення стягнення суми заборгованості на спадкове майно, а також 3 % річних, інфляційних втрат, судового збору та витрат на правову допомогу. /а.с.20-28/ Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, 19 січня 2021 року на підставі свідоцтва про право на спадщину, зареєстровано право приватної власності [PERSON] на житловий будинок розташований за адресою: [ADDRESS] . /а.с.29-30/ За отримання відомостей з Державного реєстру речових прав було сплачено кошти в розмірі 35.00 гривень, що підтверджується квитанцією № 3YU7-ZLFA-TL8E від 28 вересня 2021 року. /а.с.31/ Згідно статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Позивач звернувся до суду з позовом про звернення стягнення на майно, яке було передане Відповідачу з тих підстав, що вона є спадкоємцем [PERSON] , якому в зв`язку встановленим порушенням - з несанкціонованим відновленням газопостачання було нараховано об`єм газу в розмірі 1451.19 м.куб на суму 12295.00 гривень. Згідно з пунктом 1 Глави 7 розділу VI Кодексу газорозподільних систем (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), Оператор ГРМ в установленому законодавством порядку має право припинити/обмежити газопостачання (розподіл природного газу) на об`єкт споживача (у тому числі побутового споживача) з дотриманням Правил безпеки системи газопостачання України та нормативних документів, що визначають порядок обмеження/припинення природного газу, у таких випадках: 1) несвоєчасна та/або неповна оплата послуг згідно з умовами договору розподілу природного газу. Якщо припинення газопостачання (розподілу природного газу) на об`єкт побутового споживача буде здійснюватися у випадках, визначених у підпунктах 1 - 5 (крім випадку подання споживачем письмової заяви про припинення газопостачання), 9 цього пункту, Оператор ГРМ має надіслати рекомендованим поштовим відправленням або надати з позначкою про вручення повідомлення про припинення газопостачання/розподілу природного газу побутовому споживачу не менше ніж за три доби до запланованої дати припинення газопостачання (розподілу природного газу). При цьому в повідомленні мають бути зазначені підстави та дата припинення газопостачання (розподілу природного газу) Оператором ГРМ. Як вбачається з матеріалів справи, 29 жовтня 2018 року споживачу [PERSON] за адресою: [ADDRESS] було припинено подачу газу в зв`язку з заборгованістю /а.с.8/. 13 вересня 2019 року виявлено, що споживачем за вказаною адресою допущено порушення - несанкціоноване відновлення газопостачання, про що складено відповідний акт /а.с.9/. На підставі даного акту, 25 вересня 2019 року Комісією з розгляду актів про порушення, внаслідок яких здійснюється перерахунок (донарахування) або зміна режиму нарахування об`ємів природного газу прийнято рішення, яким проведено нарахування об`єму газу в розмірі 1451.19 м.куб на суму 12295.00 гривень/а.с.12/. Зазначені акти та рішення в судовому порядку оскаржено не було та ніким не скасовано. Відповідно до пункту 4 Глави 1 Розділу І Кодексу газорозподільних систем несанкціоноване відновлення газоспоживання - це виявлений після складання акта про припинення розподілу природного газу (газопостачання) та/або пломбування запірних пристроїв чи встановлення інвентарної заглушки факт несанкціонованого втручання в роботу газорозподільної системи, в тому числі шляхом зривання або пошкодження пломб на запірних пристроях, засувках на вводі на об`єкт споживача, пошкодження або зняття інвентарних заглушок тощо, внаслідок чого здійснюється чи є можливість несанкціонованого відбору природного газу на об`єкті споживача (окремих його газових приладах чи пристроях), у тому числі поза обліком. На підтвердження факту порушення положень Кодексу ГРС, а саме несанкціоноване відновлення газопостачання, встановлено, що: - пломба на вхідному крані відсутня, абонент користується газовими приладами, показник лічильника змінився з 11689 м3 на 12878.45 м3, в актах міститься підпис споживача. Позивач, звертаючись до суду з позовом вказує, що Відповідач, як правонаступник споживача [PERSON] , має заборгованість перед Позивачем, а тому підлягає зверненню стягнення на належне їй майно - житловий будинок за адресою [ADDRESS] , шляхом його примусового відчудження та подальшого стягнення коштів в розмірі 12295.00 гривень. У відповідності до статті 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства закріплено статтею 15 ЦК України. Право на захист виникає з певних підстав, якими виступають порушення цивільного права, його невизнання чи оспорювання. Згідно з частиною першою статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках (абзац дванадцятий частини другої статті 16 ЦК України). Згідно з частинами першою, другою статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Тлумачення вказаних норм свідчить, що цивільні права/інтереси захищаються у спосіб, який передбачений законом або договором, та є ефективним для захисту конкретного порушеного або оспорюваного права/інтересу позивача. Якщо закон або договір не визначають такого ефективного способу захисту, суд відповідно до викладеної в позові вимоги позивача може визначити у рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. При розгляді справи суд має з`ясувати: чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права/інтересу позивача; чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права/інтересу у спірних правовідносинах. Якщо суд зробить висновок, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права/інтересу позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги не підлягають задоволенню. Однак, якщо обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором, проте є ефективним і не суперечить закону, а закон або договір, у свою чергу, не визначають іншого ефективного способу захисту, то порушене право/інтерес позивача підлягає захисту обраним ним способом. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Відповідні правові висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17, провадження № 14-144цс18, від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16, провадження № 12-187гс18, від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц, провадження № 14-338цс18. Відповідно до частини першої статті 48 Закону України «Про виконавче провадження», звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову. Частинами першою, другою статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення. Наведені норми вказують на те, що зверненню стягнення на майно передує звернення особи до суду з позовом або заявою про видачу судового наказу стосовно стягнення заборгованості, оскільки факт заборгованості не є підставою для звернення стягнення на майно. Примусове стягнення боргу за житлово-комунальні послуги після набрання законної сили відповідним рішенням суду або судовим наказом, відбувається в першу чергу за рахунок грошових коштів боржника, інших цінностей, коштів на рахунках боржника в банках та інших фінансових установах та здійснює державний або приватний виконавець згідно з Законом України «Про виконавче провадження». І лише у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Крім того, згідно частини сьомої статті 48 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо сума, що підлягає стягненню за виконавчим провадженням, не перевищує 20 розмірів мінімальної заробітної плати, звернення стягнення на єдине житло боржника та земельну ділянку, на якій розташоване таке житло, не здійснюється. У такому разі виконавець зобов`язаний вжити заходів для виконання рішення за рахунок іншого майна боржника. Тобто, у разі якщо сума, що підлягає стягненню за виконавчим провадженням, не перевищує 20 розмірів мінімальної заробітної плати, звернення стягнення на єдине житло боржника та земельну ділянку, на якій розташоване таке житло, не здійснюється, у такому разі виконавець зобов`язаний вжити заходів для виконання рішення коштом іншого майна боржника. Позивач не звертався до суду з вимогою про стягнення з Відповідача заборгованості, виконавчі документи про стягнення з неї коштів на користь Позивача відсутні, тобто Відповідач не є боржником у даних правовідносинах, а тому у суду відсутні підстави для задоволення заявленого Позивачем позову про звернення стягнення на належне Відповідачу майно - житловий будинок за адресою [ADDRESS] , так як Позивачем обрано неналежний спосіб захисту порушеного права. Частиною першою статті 76 ЦПК України, передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до статті 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову. Відповідно до статті частини першої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Не підлягають, відповідно до статті 141 ЦПК України, до подальшого розподілу понесені Позивачем судові витрати, оскільки в задоволенні позову відмовлено.

Outcome: dismissed