Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-01 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] знаходяться в шлюбі, зареєстрованому 19 жовтня 2003 року відділом РАЦС Сторожинецького РУЮ Чернівецької області, актовий запис №113. Від подружнього життя народилися діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] Позивач просить розірвати шлюб, посилається на те, що сімейні стосунки не склалися. Причиною розпаду сім'ї стали різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, постійні сварки та скандали призвели до фактичного припинення шлюбних відносин. На даний час відповідач має постійне місце роботи, працюючи інженером з охорони праці у приватного підприємця, отримує щомісячну заробітну плату, тому позивач просила стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] по ? частці його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені вище. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав повністю, пояснив, що він погоджується на розірвання шлюбу та згідний з причинами, які призвели до розпаду сімї, зазначені позивачем в позові, погоджується сплачувати аліменти щомісячно на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] по ? частці його заробітку (доходу) до досягненнями дітьми повноліття. Суд знаходить, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Суд знаходить, що шлюб необхідно розірвати, оскільки в судовому засіданні дослідженими судом доказами встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача та неповнолітніх дітей подружжя, що має істотне значення. Зокрема про це свідчить твердження позивача в обґрунтування своїх вимог про не підтримання подружжя сімейних стосунків протягом року та визнання позову відповідачем. Дослідженими в судовому засіданні доказами встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України зобовязаний утримувати своїх дітей. Згідно ст.181 ч.4 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст.182 ч.2 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 183 ч.1 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти визначається судом. Відповідач є повнолітньою, працездатною людиною, батьком, який за законом зобовязаний утримувати своїх дітей до повноліття в силу ст.84 ч.2 СК України. Відповідач має постійне місце роботи, отримує заробітну плату в розмірі 1378 грн., що підтвердив в судовому засіданні. В звязку з цим суд приходить до висновку про необхідність визначення аліментів у частці від його заробітку (доходу). При вирішенні питання про розмір стягнення аліментів, суд також враховує стан здоровя та матеріальне становище дітей і платника аліментів, відсутність у платника аліментів інших утриманців. Не виходячи за межі позовних вимог та з урахуванням встановлених в судовому засіданні обставин справи, суд визначає аліменти на дітей до досягнення ними повноліття в розмірі ? частці заробітку (доходу) відповідача.

Outcome: approved