Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-18 00:00:00

[PERSON] (надалі позивач) 23 лютого 2015 року звернувся до суду із позовом до Реєстраційної служби Олександрійського міськрайонного управління юстиції Кіровоградської області (надалі відповідач) про встановлення факту, що має юридичне значення, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до нотаріально посвідченого договору купівлі продажу від 01 березня 2000 року він є власником житлового будинку по провулку Леніна, 7 в м. Олександрія, Кіровоградської області (зареєстровано в реєстрі №471), та зареєстрованого Олександрійським КМБТІ за реєстраційним номером 2152/8 44 ст.272, технічний паспорт виготовлений Олександрійським МБТІ 18 липня 1974 року (інвентарний № 2198, реєстраційний №2152/44 ст.272), адреса якого вказана провулок Леніна, 7. В січні 2009 року він отримав дозвіл провести реконструкцію свого будинку, де зазначена адреса провулок Ленінський, 7. Маючи намір належним чином зареєструвати своє право власності на реконструйоване майно, звернувшись до Реєстраційної служби Олександрійського міськрайонного управління юстиції Кіровоградської області його повідомили про неможливість здійснення реєстрації, оскільки адреса будинку пров. Леніна, 7, яка вказана в правовстановлюючому документі, в місті Олександрія не існує. Не вірно зазначена адреса у правовстановлюючому обєкті, оскільки цк перешкоджає зареєструвати право власності на реконструйоване майно та розпоряджатись своєю власність на власний розсуд. Зважаючи на викладене він змушений звертатися до суду. Уточнивши позовні вимоги просив суд встановити юридичний факт та встановити факт тотожності адреси будинку. В судовому засіданні позивач та представник позивача на позовних вимогах наполягають, посилаючись на викладенні обставини. Просять суд врахувати, що іншу 1/2 частину квартири вона зареєструвала за собою і є власником цієї частини. Інтереси позивача в суді по довіреності представляла [PERSON] Представник Реєстраційної служби Олександрійського міськрайонного управління юстиції Кіровоградської області, будучи належним чином повідомленим, до суду не зявився, за письмовою заявою Реєстраційної служби Олександрійського міськрайонного управління юстиції Кіровоградської області, що надійшла до суду, не мають заперечень розглянути справу за відсутності їх представника. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши докази у сукупності з іншими матеріалами справи, зясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково. За змістом ст. 10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У відповідності до вимог ст.15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. За змістом ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до вимог ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. Правовідносини сторін врегульовані ст.ст. . 3-11, 15, 16, 22, 182, 328, 392, 1261, 1268 -1270, 1274, 1275, 1296, 1299 ЦК України. Cтаттею 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Отже, обєктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес, саме вони є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Такі способи захисту передбачені відповідно статтею 16 ЦК України. За змістом ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Суд приймає до уваги, що з 01 січня 2013 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», за змістом якого державний реєстратор вносить записи до Державного реєстру прав, зокрема і на підставі рішення суду. Судом встановлено, що відповідно до нотаріально посвідченого договору купівлі продажу від 01 березня 2000 року позивач у справі [PERSON] є власником житлового будинку по провулку Леніна, 7 в м. Олександрія, Кіровоградської області (зареєстровано в реєстрі №471), який було зареєстровано Олександрійським КМБТІ за реєстраційним номером 2152/8 44 ст.272, технічний паспорт виготовлений Олександрійським МБТІ 18 липня 1974 року (інвентарний № 2198, реєстраційний №2152/44 ст.272), адреса якого вказана провулок Леніна, 7. В січні 2009 року позивач отримав дозвіл провести реконструкцію свого будинку, де зазначена адреса домоволодіння - провулок Ленінський, 7. Маючи намір належним чином зареєструвати своє право власності на реконструйоване майно, звернувшись до Реєстраційної служби Олександрійського міськрайонного управління юстиції Кіровоградської області позивач дізнався про неможливість здійснення реєстрації, оскільки адреса будинку пров. Леніна, 7, яка вказана в правовстановлюючому документі, в місті Олександрія не існує. Суд приймає до уваги лист Олександрійської міської ради від 03 липня 2014 року № А-39-д7, що початковою назвою є провулок Ленінський. Суд дійшов висновку, що в правовстановлюючих документах попередніх власників цей житловий будинок державною нотаріальною конторою в 1975 році була вказана адреса провулок Леніна, 7 в м. Олександрія, Кіровоградської області замість правильної провулок Ленінський, 7 в м. Олександрія, Кіровоградської області. Звернення до суду свідчить про те, що позивач має намір розпорядитись своєю власністю, що дає суду підстави для того, щоб задовольнити позов. Про те, що саме позивач користувався та володів житловим будинком № 7 в провулку Леніна, в м. Олександрія, Кіровоградської області, свідчать такі докази : - реєстрація в паспорті за адресою: пров. Леніна, №7 в м. Олександрія; - технічний паспорт на житловий будинок №7 пров. Леніна в м. Олександрія, що знаходився у власності у позивача, зареєстрованого Олександрійським КМБТІ за реєстраційним номером 2152/8 44 ст.272, технічний паспорт виготовлений Олександрійським МБТІ 18 липня 1974 року (інвентарний № 2198, реєстраційний №2152/44 ст.272), адреса якого вказана саме провулок Леніна, 7; - нотаріально посвідчений договір купівлі продажу від 01 березня 2000 року, за яким саме позивач є власником житлового будинку по провулку Леніна, 7 в м. Олександрія, Кіровоградської області (зареєстровано в реєстрі №471). Зазначені обставини вказують на те, що є наявним право позивача про встановлення факту, оскільки при реєстрації за ним в Олександрійському МБТІ нерухомого майна було допущено помилку. Судом встановлено, що будь-кому свідоцтво про право власності на це домоволодіння по пров. Леніна, 7 в м. Олександрія не видавалося. Викладене є підставою для того, щоб задовольнити позовні вимоги позивача. Щодо позовних вимог щодо визнання тотожності адреси житлового будинку в м. Олександрія, пров. Леніна, 7 вони задоволенню не підлягають, оскільки достовірних, належних та допустимих доказів що саме так буде відновлено право позивача до суду не надано. З огляду на викладені обставини ці позовні вимоги задоволенню не підлягають. Судові витрати суд відносить на рахунок позивача. Враховуючи викладені обставини та

Outcome: partial