Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-17 00:00:00

[PERSON] через свого представника адвоката Пілігріма П.О., 27.09.2019 року звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЛО», в якому просив стягнути з відповідача на його користь неустойку за несвоєчасно виконані гарантійні зобов`язання в розмірі 32010,49 грн., неустойку за відмову від видачі аналогічного товару на час ремонту із обмінного фонду в розмірі 23530,89 грн. та моральну шкоду в розмірі 10 000,00 грн. На обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що 24.11.2018 року позивачем в магазині «АЛЛО» в м. Краснограді Харківської області, який розташований на привокзальній площі автовокзалу, було придбано ноутбук ХІАОМІ Мі Notebook Air 13.3, ІМЕІ: [NUMBER] , вартістю 21199,00 грн. У період гарантійного терміну продукція втратила якість, ноутбук перестав запускатися і 01.04.2019 року позивач звернувся до вказаного магазину із заявою щодо здійснення гарантійного ремонту, за наслідками чого ноутбук був переданий до сервісного центру для проведення діагностики та ремонту. Дана подія зафіксована через заяву № 06000-000065 № ТТ:600 від 01.04.2019 року та був погоджений сторонами строк ремонту, який склав 14 днів, а також час на транспортування 6 днів, всього разом 20 календарних днів. 15.05.2019 року у Красноградське відділення торгової мережі магазинів «АЛЛО» доставили аналогічний ноутбук на заміну. Проте, працівники магазину запропонували позивачу одержати через касу кошти за ноутбук неналежної якості у розмірі 21199,00 грн. (тобто розірвати договір купівлі-продажу) та придбати такий ноутбук такої самої якості з доплатою у 70000 грн., чим порушили його права на заміну товару на такий же товар або аналогічний, з числа наявних у продавця (у виробника). Також, позивач подав ряд заяв та скарг до мережі «АЛЛО», посилаючись на Закон України «Про захист персональних даних», в яких зазначив про заборону вчиняти будь-які дії з фізичною пам`яттю ноутбука, та вимагав надати можливість переносу (копіювання) персональних даних та конфіденційної інформації, з метою її збереження, із фізичної пам`яті ноутбука на інший носій та просив надати таку можливість до здійснення гарантійного обміну. У відповідь на претензію позивача від 18.06.2019 року відповідач вирішив задовольнити вимоги позивача стосовно зміни товару на аналогічний, а саме Ноутбук МІ notebook Air 13i5G8 MX150 W (JYU4060CN) Silver, проте до вказаної дати зазначав про неможливість вказаного. На прохання позивача, у зв`язку з порушенням строків діагностики, надати ліцензію/сертифікат сервісного центру, в якому два місці здійснювали діагностику товару та надати документи, що підтверджують рівень кваліфікації технічного персоналу сервісного центру, відповідач вказав що даний авторизований сервісний центр є самостійним суб`єктом господарювання та впливати на його діяльність, порядок роботи і висновки відповідач не має змоги. Додатково відповідач зауважив, що він не здійснює гарантійний та сервісний ремонт продукції компанії ХІАОМІ, відповідно не може надати договір, за яким здійснюються вищевказані роботи. Лише 20.09.2019 року між сторонами здійснено гарантійний обмін неякісного товару на аналогічний якісний, із поверненням позивачу різниці вартості в сумі 1200 грн. У зв`язку з тим, що відповідачем було прийнято рішення замінити товар неналежної якості на ноутбук ХІАОМІ Мі Notebook Air 13.3 позивачу було запропоновано повернути кошти на банківську карту Монобанку, а потім здійснити оплату за новий ноутбук. Ця пропозиція є неприпустимою оскільки порушуються правила обміну гарантійного товару. Отримавши кошти за ноутбук неналежної якості на банківську карту, фактично анулюється юридична подія покупки ноутбука і позивач втрачає можливість отримати пеню і звернутися до суду з іншими вимогами і претензіями. Позивач вимагав, щоб заміна неякісного товару відбулася через «Акт заміни гарантійного товару», як того вимагає чинне законодавство України. Також вимогою позивача є виплата за кожний день затримки усунення недоліків понад встановлений строк (чотирнадцять днів) неустойку в розмірі одного відсотка вартості товару. Тобто за період звернення до відповідача із заявою про здійснення ремонту. А саме з 22.04.2019 року (після спливу 14 днів гарантійного ремонту та враховуючи 6 днів перевезення) по дату обміну 20.09.2019 року, минуло 151 день. Відповідальність продавця за несвоєчасно виконані гарантійні зобов`язання становить 1% від вартості товару, тобто: 151 день х (21199 грн. х 1 %) = 32010, 49 грн. Оскільки відповідачем на письмову вимогу споживача від 31.05.2019 року відмовлено від видачі на час ремонту ноутбуку із обмінного фонду, чим порушено приписи Постанови КМУ №172 від 19.03.1994 року «Про реалізацію окремих положень ЗУ «Про захист прав споживачів», відповідач повинен сплатити йому неустойку: період порушення з 01.06.2019 року по 20.09.2019 року становить 111 днів, 111день х (21199 грн. х 1 %) = 23530, 89 грн. А також просить стягнути на користь позивача моральну шкоду в розмірі 10000 грн., яка полягає у певних незручностях у зв`язку з неможливістю користуватися позивачем ноутбуком протягом тривалого часу, втратою свого особистого часу на звернення до відповідача у зв`язку з неможливістю захистити порушене право споживача, що негативно позначилося на його психологічному та фізичному стані та призвело до моральних страждань. Представником відповідача директором ТОВ «АЛЛО» Лисенко К.П. подано відзив на позовну заяву (а.с. 74-78) в якому вважає позовні вимоги безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав. Щодо вимог про стягнення неустойки за відмову від видачі аналогічного товару на час ремонту із обмінного фонду в розмірі 23530, 89 грн. Так, 01.04.2019 року споживач звернувся до ТОВ «АЛЛО» із заявою з проханням передати до сервісного центру для проведення діагностики та обслуговування ноутбук Xiaomi Мі Notebook Air 13,3 4003CN) Silver (У1) 13138.00242327 (надалі - пристрій, товар) у зв`язку з виявленням недоліку - не запускається, білий екран. Вищезазначена вимога Споживача ТОВ «АЛЛО» була виконана в повному обсязі шляхом передачі товару до відповідного сервісного центру. Гарантійне обслуговування здійснюється виключно сервісними центрами Виробника і ТОВ «АЛЛО» не може впливати на способи та методи проведення сервісного обслуговування та ремонтів, що виконуються сервісними центрами виробника. Сервісним центром «РОБИМ ГУД»\~було встановлено наявність істотного недоліку (не запускається, екран), що не може бути усунуто сервісним центром. Про наведене свідчить акт (довідка) даного центру № НКХЭ-0000127133, видана для пред`явлення продавцем [PERSON] , а також додаткові пояснення сервісного центру від 28.10.2019 року. З наведеного вбачається, що сервісний центр взагалі не мав змоги усунути заявлений Споживачем недолік, так як він виявився істотним (таким, що не може бути усунутий). Споживач пред`явив ТОВ «АЛЛО» 16.05.2019 р. іншу вимогу, а саме вимогу про заміну товару на такий самий або на аналогічний, з числа наявних у продавця. При цьому у цій же претензії Споживач також заявив вимогу ТОВ «АЛЛО» про повернення йому переданого Продавцю для організації обслуговування ноутбуку Xiaomi Мі Notebook Air 13.3 - (JYU4060CN) Silver (У 1) 13138.00242327 та видачу товару з обмінного фонду на час ремонту. Питання щодо видачі товару з обмінного фонду регулюється положеннями ч. 9 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів», якою визначено, що на письмову вимогу споживача на час ремонту йому надається товар аналогічної марки (моделі, артикулу, модифікації) незалежно від моделі. Для цього продавець виробник (підприємство, що задовольняє вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті) зобов`язані створювати (мати) обмінний фонд товарів. За кожний день затримки виконання про надання товару аналогічної марки (моделі, артикулу, модифікації) споживачеві виплачується неустойка відповідно в розмірі одного відсотка вартості товару. За таких обставин у ТОВ «АЛЛО» не виникла необхідність у наданні Споживачу товару з обмінного фонду, у зв`язку з відсутністю на це правових підстав. Вищевикладене підтверджує необґрунтованість заявлених вимог, а тому позовні вимоги щодо стягнення неустойки за відмову від видачі аналогічного товару на час ремонту із обмінного фонду в розмірі 23 530,89 гри. задоволенню не підлягають. 3 приводу заміни товару Споживачу повідомлялось, що на час звернення аналогічний товар відсутній у Продавця, при цьому ТОВ «АЛЛО» було запропоновано [PERSON] замінити товар на іншу модель, про що свідчать ряд листів Продавця № 151/ПО від 29.05.2019р., № 226/ПО від 26.06.2019р., № 1286 від 06.09.2019р., № 1348 від 13.09.2019 р. Однак, Споживач досить довгий час ухилявся від проведення відповідного обміну. Фактично обмін товару з перерахунком вартості товару (Споживачу повернуто суму в розмірі 1200 грн.) було здійснено 20.09.2019 року, про що свідчить заява від 20.09.2019 року, та акт про повернення товару й видачі (перерахування) коштів № 0600-000186 від 20.09.2019р. А отже, ТОВ «АЛЛО» не відмовляло у заміні товару Споживачу й відповідно не порушило приписів чинного законодавства України щодо здійснення такої заміни. Крім того, звертають увагу не те, що отримавши новий товар 20.09.2019 року Позивач своїм підписом підтвердив, що всі його вимоги задоволені повністю і він претензій не має. Наведене вбачається зі змісту вищевказаного акту про повернення товару й видачі (перерахування) коштів. Щодо додаткової вимоги Споживача, вказаної у претензії від 16.05.2019 року про повернення йому несправного ноутбуку, відповідач зазначив таке. Зі змісту претензій Споживача така вимога заявлена Споживачем з метою проведення незалежної експертизи пристрою у Харківському науково-дослідному інституті судових експертиз ім. засл. проф. Бокаріуса для встановлення дійсної причини поломки, діагностики та перезапису інформації, що зберігалась на фізичному носії цього ноутбуку на інший носій. ТОВ «АЛЛО» було вчинено всіх можливих заходів аби врегулювати ситуацію, що склалася зі споживачем. Так, неодноразовим повідомленням про можливість здійснення обміну товару, ТОВ «АЛЛО» додатково було здійснено запит до Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім.засл.проф. М.С. Бокаріуса щодо можливості проведення заявленої Споживачем експертизи. Листом від 03.09.2019 року вказаний інститут повідомив про відсутність такої можливості, так як немає фахівців та відповідного сертифікованого устаткування для проведення даного виду досліджень. Крім цього, ТОВ «АЛЛО» посприяло у перенесенні інформації, що зберігалась на фізичному носії цього ноутбуку на інший носій, про що свідчить акт прийому-передачі № 0600-000154 від 08.09.2019 року. Щодо вимог про стягнення неустойки за несвоєчасне виконання гарантійних зобов`язань в розмірі 32 010,49 грн. Підстави для сплати неустойки за несвоєчасне виконання гарантійних зобов`язань регулюються положеннями ч. 9 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів». Наведеною правовою нормою визначено, що при пред`явленні споживачем вимоги про безоплатне усунення недоліків товару вони повинні бути усунуті протягом чотирнадцяти днів з дати його пред`явлення або за згодою сторін в інший строк. За кожний день затримки усунення недоліків понад установлений строк споживачеві виплачується неустойка відповідно в розмірі одного відсотка вартості. В даному випадку будь-які ремонтні роботи товару, який належить Споживачеві, не проводились у зв`язку з виявленням істотного недоліку в товарі. Крім того сам Споживач 16.05.2019р. пред`явив іншу вимогу щодо заміни товару, а також наполягав на поверненні йому несправного ноутбуку, що додатково унеможливлювало здійснювати сервісним центром продавцем будь-яких дій щодо нього (усунення недоліку). Вищевикладене підтверджує необґрунтованість заявлених позовних вимог, що є підставою для відмови у їх задоволенні. Щодо вимог про відшкодування моральної шкоди в розмірі 10 000 грн. Покупцем є фізична особа, яка придбала продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника, а тому спірна ситуація регулюється виключно положеннями Закону України «Про захист прав споживачів». Таким чином, право, передбачене абз. 5 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» може бути реалізовано в разі, якщо продукція з недоліком завдала шкоди життю, здоров`ю або майну потерпілого. Позивачем не надано до суду жодного належного та допустимого доказу в підтвердження завдання шкоди життю, здоров`ю або майну потерпілого, що є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди. 23.01.2020 року [PERSON] через свого представника адвоката Пілігріма П.О. подав уточнену позовну заяву.(а.с. 202-207). В уточненій позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача неустойку за несвоєчасно виконані гарантійні зобов`язання з 22.04.2019 року (оскільки погоджений строк ремонту становить з 01.04.2019 року по 21.04.2019 року) по 15.05.2019 року (заява про надання аналогічного товару датована 16.05.2019 року) в розмірі 4875,77 грн. (23 дні х21199 грн.х1%). Крім того, з дня вимоги позивача про надання аналогічного товару по дату обміну (з 16.05.2019 року по 20.09.2019 року) минуло 127 днів, отже відповідальність продавця за несвоєчасно виконані гарантійні зобов`язання з обміну становить 26922,73 грн. (127 днів х(21199 грн.х1%). Вважає суму моральної шкоди в розмірі 10000,00 грн. повністю обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки відповідачем порушено звичайний спосіб життя позивача, він отримав неякісний товар, а відповідачем постійно затягувалося здійснення гарантійного обміну неякісного товару і не було надано на час здійснення гарантійного ремонту аналогічного товару із обмінного фонду, у зв`язку з чим він не міг використовувати ті можливості ноутбука, на які він розраховував. Позивач також постійно відчував хвилювання щодо необхідності повернення персональних даних та здійснення обміну товару на аналогічний якісний, що мало наслідком постійне емоційне та психологічне напруження. Крім того, позивач просить стягнути на його користь судові витрати та надав суду розрахунок вартості правової допомоги/правових послуг, що фактично надані за договором від 16.06.2019 року. ТОВ «АЛЛО» направило до суду відзив на уточнену позовну заяву від 05.03.2020 року, відповідно до якого вважає, що вимоги позивача є необгрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають, враховуючи наступне (225-232). Зазначає, що ТОВ «АЛЛО» є продавцем товару, а не виробником чи виконавцем послуг, який здійснює гарантійне обслуговування товару, виконавцем послуг, який здійснює гарантійне обслуговування товару є авторизований сервісний центр виробника. Таким чином, гарантійне обслуговування здійснюється виключно авторизованими сервісними центрами виробника. ТОВ «АЛЛО» не може впливати на способи та методи проведення сервісного обслуговування та ремонтів, що виконуються авторизованими сервісними виробниками. Вимоги позивача щодо передачі товару до сервісного центру відповідачем були виконані в повному обсязі, товар передано до відповідного авторизованого сервісного центру виробника. Крім того, сервісним центром «Робим Гуд» не проводився гарантійний ремонт, за результатами діагностики було встановлено наявність істотного недоліку, що не може бути усунений у зв`язку з відсутністю комплектуючих. Тобто будь-які ремонтні роботи, в товарі не проводились у зв`язку з виявленням істотного недоліку в товарі. Крім того, позивач пред`явив іншу вимогу щодо заміни товару, а також наполягав на поверненні йому несправного ноутбуку, що додатково унеможливлювало здійснення сервісним центром або продавцем будь-яких дій щодо нього, у зв`язку із чим вважає необґрунтованим вимоги позивача в частині стягнення неустойки за несвоєчасне виконання гарантійних зобов`язань в розмірі 31798,50 грн., що є підставою для відмови у їх задоволенні. Також звертає увагу, що законодавством не передбачено право Споживача отримувати товар з обмінного фонду на час вирішення питання щодо пред`явленої Споживачем вимоги про здійснення обміну товару на аналогічний. На вимогу позивача з приводу заміни товару повідомлялось, що на час звернення аналогічний товар відсутній у продавця, при цьому ТОВ «АЛЛО» запропонувало замінити товар на іншу модель, про свідчать листи: №151/ПО від 29.05.2019 року, №226/ПО від 26.06.2019 року, №1286 від 06.09.2019 року, №1348 від 13.09.2019 року, отже сам позивач довгий час ухилявся від проведення відповідного обміну. Щодо відшкодування моральної шкоди зазначив, що позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів наявності моральних страждань, спричинених діями відповідача. Крім того, позивач не надав доказів щодо того, що товар має дефект, що не відповідає рівню безпеки на яку споживач має право розраховувати. Позивачем не надано доказів того, що йому була завдана шкода саме відповідачем внаслідок дефекту продукції, у зв`язку із чим його здоров`ю було завдано моральної шкоди, що є підставою для відмови у задоволенні позову в частині відшкодування моральної шкоди. Щодо вимог позивача про відшкодування судових витрат вказує, що витрати за виготовлення претензій, запитів, звернень не відшкодовуються, тому що роботи з досудовим вирішенням спору не пов`язані з розглядом справи в суді, не є витратами по справі, а отже не підлягають відшкодуванню поряд з іншими судовими витратами. Під час судового засідання позивач [PERSON] та його представник адвокат Пілігрім П.О. позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити, навівши підстави, вказані у позовній заяві та уточненій позовній заяві. Від ТОВ «АЛЛО» до суду 07.09.2020 року надійшло клопотання в якому просять проводити розгляд справи №626/2222/19 без участі представника відповідача за наявними у справі матеріалами. Представники третіх осіб в судове засідання не з`явились, треті особи Головне управління Держпродспоживслужби в Харківській області, Товариство з обмеженою відповідальністю «РОБИМ ГУД» про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, клопотань до суду не направляли. Суд, вислухавши учасників процесу, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, вважає наступне. Відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності регулюються Цивільним кодексом України і Законом України «Про захист прав споживачів». Відповідно до статті 42 Конституції України держава захищає права споживачів, здійснює контроль за якістю і безпечністю продукції та усіх видів послуг і робіт, сприяє діяльності громадських організацій споживачів. Законом України «Про захист прав споживачів» установлено права споживачів, а також визначено механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів. Згідно з п.22 ч.1 ст. ЗУ «Про захист прав споживачів» споживач - це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Відповідно до ст. 4 ЗУ «Про захист прав споживачів» споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право, зокрема, на захист своїх прав державою, належну якість продукції та обслуговування, звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав. Судом встановлено, що 24.11.2018 року [PERSON] за адресою: привокзальна площа автовокзалу в магазині «АЛЛО» було придбано ноутбук ХІАОМІ Мі Notebook Air 13.3, ІМЕІ: [NUMBER] , вартістю 21199,00 грн. Відповідно до гарантійного талону №0600-009360 від 24.11.2018 року строк гарантії товару становить 12 місяців з дати продажу (а.с.37). Відповідно до статті 673 ЦК України продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. У разі відсутності в договорі купівлі-продажу умов щодо якості товару продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, придатний для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується. Якщо продавець при укладенні договору купівлі-продажу був повідомлений покупцем про конкретну мету придбання товару, продавець повинен передати покупцеві товар, придатний для використання відповідно до цієї мети. Визначення поняття гарантії якості товару міститься у частині першій статті 675 ЦК України, якою передбачено, що товар, який продавець передає або зобов`язаний передати покупцеві, має відповідати вимогам щодо його якості в момент його передання покупцеві, якщо інший момент визначення відповідності товару цим вимогам не встановлено договором купівлі-продажу. Пунктом 5 частин 1 статті 1 ЗУ «Про захист прав споживачів» передбачено, що гарантійний строк - строк, протягом якого виробник (продавець, виконавець або будь-яка третя особа) бере на себе зобов`язання про здійснення безоплатного ремонту або заміни відповідної продукції у зв`язку з введенням її в обіг. 01.04.2019 року [PERSON] звернувся до магазину «АЛЛО» із заявою з проханням передати до сервісного центру для проведення діагностики та обслуговування ноутбук ХІАОМІ Мі Notebook Air 13.3 (JYU4003CN) Silver (У1), ІМЕІ: 13138.00242327 (а.с. 38) і 01.04.2019 року згідно акту відбулося приймання товару для оцінки та обслуговування (а.с. 39). В Акті зазначено, що приймання товару 01.04.2019 року, термін обслуговування 14 днів, термін транспортування 6 днів, встановлені строки можуть бути продовжені на час обставин непереборної сили (воєнні дії, проведення антитерористичної операції). При цьому він не заявляв вимогу про надання йому на період ремонту аналогічного товару із обмінного фонду. Згідно з частиною першою статті 708 ЦК України у разі виявлення покупцем протягом гарантійного або інших строків, встановлених обов`язковими для сторін правилами чи договором, недоліків, не застережених продавцем, або фальсифікації товару покупець має право за своїм вибором: 1) вимагати від продавця або виготовлювача безоплатного усунення недоліків товару або відшкодування витрат, здійснених покупцем чи третьою особою, на їх виправлення; 2) вимагати від продавця або виготовлювача заміни товару на аналогічний товар належної якості або на такий самий товар іншої моделі з відповідним перерахунком у разі різниці в ціні; 3) вимагати від продавця або виготовлювача відповідного зменшення ціни; 4) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми. Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару. У разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов`язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: 1) розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар. Згідно з пунктами 16, 17 Порядку гарантійного ремонту (обслуговування) або гарантійної заміни технічно складних побутових товарів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 квітня 2002 року № 506 у разі виявлення недоліків чи фальсифікації товару протягом гарантійного терміну споживач має право в установленому порядку за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: безоплатного усунення недоліків або відшкодування витрат на їх виправлення споживачем чи третьою особою; заміни на товар аналогічної марки (моделі, артикулу, модифікації) належної якості; відповідного зменшення його купівельної ціни; заміни на такий же товар іншої марки (моделі, артикулу, модифікації) з відповідним перерахуванням купівельної ціни; розірвання договору купівлі-продажу та відшкодування заподіяних збитків. Згідно ч. 3 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» вимоги споживача пред`являються на вибір споживача продавцеві за місцем купівлі товару, виробникові або підприємству, що задовольняє ці вимоги за місцезнаходженням споживача. У відповідності до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець, виробник (підприємство, що задовольняє вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті) зобов`язані прийняти товар неналежної якості у споживача і задовольнити його вимоги. Положеннями ч. 1 ст. 709 ЦК України передбачено, що продавець або виготовлювач (чи уповноважені ними представники) зобов`язані прийняти товар неналежної якості від покупця і задовольнити його вимоги про заміну товару або усунення недоліків. Доставка товару продавцеві та його повернення покупцеві здійснюються продавцем або виготовлювачем, а в разі невиконання ними цього обов`язку або відсутності продавця чи виготовлювача в місцезнаходженні покупця повернення товару може бути здійснене покупцем за їхній рахунок. Відповідно до ч. 3, 4, 5 ст. 709 ЦК України вимога покупця про безоплатне усунення недоліків товару підлягає задоволенню продавцем або виготовлювачем протягом чотирнадцяти днів або, за домовленістю сторін, в інший строк. На вимогу покупця на час ремонту йому має бути наданий у користування аналогічний товар, незалежно від моделі, з доставкою. У разі усунення недоліків товару шляхом заміни комплектуючого виробу або складової частини товару, на які встановлено гарантійні строки, гарантійний строк на новий комплектуючий виріб або складову частину обчислюється від дня видачі покупцеві товару після усунення недоліків. За кожний день прострочення продавцем або виготовлювачем усунення недоліків товару і невиконання вимоги про надання в користування аналогічного товару на час усунення недоліків продавець сплачує покупцеві неустойку в розмірі одного відсотка вартості товару. Згідно з частиною дев`ятою статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів» при пред`явленні споживачем вимоги про безоплатне усунення недоліків товару вони повинні бути усунуті протягом чотирнадцяти днів з дати його пред`явлення або за згодою сторін в інший строк. Пунктами 26, 28 Порядку гарантійного ремонту (обслуговування) або гарантійної заміни технічно складних побутових товарів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 квітня 2002 року № 506 передбачено, що гарантійний ремонт полягає у виконанні робіт, пов`язаних з усуненням недоліків товару для забезпечення використання його за призначенням протягом гарантійного терміну експлуатації. Усунення недоліків здійснюється шляхом заміни чи ремонту комплектуючого виробу або окремої складової частини, а також виконання регулювальних робіт відповідно до вимог нормативних документів. Термін виконання гарантійного ремонту узгоджується за домовленістю сторін, але не може перевищувати встановленого законодавством. За кожний день затримки усунення недоліків понад установлений термін виконавець виплачує споживачеві неустойку в розмірі 1 відсотка вартості товару. Разом із тим, згідно з роз`ясненнями, які містяться у пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1996 року № 5 «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів», споживачеві, який звернувся із заявою про безоплатне усунення недоліків товару, на його вимогу надається (з доставкою) на час ремонту аналогічний товар (але без урахування моделі). Перелік таких товарів наведено в додатку № 2 до постанови Кабінету Міністрів України від 19 березня 1994 року № 172. На проведення гарантійного обслуговування виробником уповноважені фахівці авторизованого сервісного центру «РОБИМ ГУД», які провадять діагностику товару і формують висновок і самостійно несуть відповідальність за проведені роботи. Відповідно до Акту (довідки) № НК\\Э-0000127133 від 29.05.2019 року - 04.04.2019 року ноутбук ХІАОМІ Мі Notebook Air 13.3, ІМЕІ: [NUMBER] був прийнятий для діагностики у сервісний центр «РОБИМ ГУД»\~де після обстеження зроблено висновок, що товар не може бути відремонтований у 14 денний термін у зв`язку з відсутністю комплектуючих (дисплей) і споживачу рекомендовано звернутися до продавця (а.с.40). У додаткових поясненнях по гарантійному обслуговуванню ноутбуку ХІАОМІ Мі Notebook Air 13.3, ІМЕІ: [NUMBER] ТОВ «РОБИМ ГУД» за вих. №75 від 28.10.2019 року зазначило, що за результатами діагностики було встановлено наявність істотного недоліку, що не може бути усунуто сервісним центром, так як необхідні для ремонту даної моделі ноутбуків запасні частини відсутні і не відвантажуються виробником, про що було повідомлено продавця по електронній пошті, а потім на вимогу споживача надано Акт (довідку) № НК\\Э-0000127133 від 29.05.2019 року для додаткової інформації споживача (а.с.166). Відповідно до пунктів 12, 15 частини першої статті 1 ЗУ «Про захист прав споживачів» істотний недолік - недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак: а) він взагалі не може бути усунутий; б) його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів; в) він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором. Недолік - будь-яка невідповідність продукції вимогам нормативно-правових актів і нормативних документів, умовам договорів або вимогам, що пред`являються до неї, а також інформації про продукцію, наданій виробником (виконавцем, продавцем). Необхідно розмежовувати права споживача, які відносяться до категорії товарів, що мають недоліки (право на безоплатне усунення недоліків товару) та до категорії товарів, що мають істотні недоліки (право на обмін товару чи розірвання договору). Тільки сукупність чотирьох обов`язкових ознак недоліку надає підстави вважати його істотним недоліком із усіма правовими наслідками щодо задоволення вимог споживачів, та повернення грошових коштів, сплачених за товар. Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 01 лютого 2018 року, справа № 661/67/16-ц, провадження № 61-2464св18. Таким чином виявлений недолік ноутбуку є істотним і відповідно до закону [PERSON] мав право на розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми або вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар. [PERSON] не заперечує, що в телефонній розмові йому було повідомлено про неможливість ремонту ноутбука у зв`язку з виявленим істотним недоліком і 16.05.2019 року він звернувся до продавця Красноградського відділення торгової мережі магазинів «АЛЛО» із претензією щодо поставленої продукції неналежної якості, в якій у зв`язку з тим, що пристрій не підлягає ремонту, він просив замінити товар на аналогічний, надати заключення сервісного центру у письмовій формі, повернути ноутбук ХІАОМІ Мі Notebook Air 13.3, на час ремонту надати товар аналогічної марки та виплатити за кожний день затримки усунення недоліків понад встановлений строк (чотирнадцять днів) неустойку в розмірі одного відсотка вартості товару (а.с. 9). Частиною 3 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що споживач має право пред`явити одну з вимог, передбачених частиною першою цієї статті, а в разі її невиконання заявити іншу вимогу, передбачену частиною першою цієї статті. Відповідно до ч. 2 ст. 709 ЦК України вимога покупця про заміну товару підлягає негайному задоволенню, а в разі необхідності перевірки якості товару протягом чотирнадцяти днів або, за домовленістю сторін, в інший строк. У разі відсутності необхідного товару вимога покупця про заміну товару підлягає задоволенню у двомісячний строк з моменту подання відповідної заяви. Якщо задовольнити вимогу покупця про заміну товару у встановлені строки неможливо, покупець на свій вибір має право пред`явити продавцеві або виготовлювачу інші вимоги відповідно до статті 708 цього Кодексу. Відповідно до ч. 6, 7 Закону України «Про захист прав споживачів» за наявності товару вимога споживача про його заміну підлягає негайному задоволенню, а в разі виникнення потреби в перевірці якості - протягом чотирнадцяти днів або за домовленістю сторін. У разі відсутності товару вимога споживача про його заміну підлягає задоволенню у двомісячний строк з моменту подання відповідної заяви. Якщо задовольнити вимогу споживача про заміну товару в установлений строк неможливо, споживач вправі на свій вибір пред`явити продавцю, виробнику (підприємству, що виконує їх функції) інші вимоги, передбачені пунктами 1, 3, 4, 5 частини першої цієї статті. Під час заміни товару з недоліками на товар аналогічної марки (моделі, артикулу, модифікації) належної якості, ціна на який змінилася, перерахунок вартості не провадиться. Під час заміни товару з недоліками на такий же товар іншої марки (моделі, артикулу, модифікації) належної якості перерахунок вартості товару з недоліками у разі підвищення ціни провадиться виходячи з його вартості на час обміну, а в разі зниження ціни - виходячи з вартості на час купівлі. Таким чином, з дня подання позивачем претензії припинилися зобов`язання з проведення гарантійного ремонту пристрою, оскільки позивач обрав інший спосіб захисту порушеного права обмін товару на аналогічний. ТОВ «АЛЛО» надало відповідь за вих. № 151/ПО від 29.05.2019 року, в якій повідомлено позивача, що вимоги замінити товар на аналогічний не може бути задоволена через відсутність у продавця аналогічного товару і вимога про його заміну підлягає задоволенню у двомісячний термін з моменту подання відповідної заяви. Покупцю запропоновано дочекатися результатів вирішення цього питання або споживач вправі пред`явити продавцю, виробнику вимогу про розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми. Вимоги, передбачені абз. 2 ч. 9 ст. 8 ЗУ «Про захист прав споживачів», щодо надання на письмову вимогу споживача на час ремонту товару аналогічної марки незалежної від моделі не підлягають задоволенню, оскільки такий товар надається тільки на час ремонту товару, а ремонт товару не проводився. У зв`язку з тим, що покупцем заявлено вимогу про заміну товару на аналогічний, що знаходиться в процесі виконання, його вимога про повернення товару не може бути задоволена. Так як ремонт товару не проводився у продавця відсутні законні підстави для виплати неустойки за прострочення ремонту товару (а.с. 10-11). [PERSON] 31.05.2019 року звернувся зі скаргою до ГУ Держпродспоживслужби в Харківській області стосовно порушень с боку Красноградського відділення торгової мережі магазинів «АЛЛО» (а.с. 12). З відповіді ГУ Держпродспоживслужби в Харківській області № 52/7064 від 07.06.2019 року вбачається, що скарга [PERSON] прийнята до розгляду (а.с. 13-14). 18.06.2019 року [PERSON] знову звернувся з претензією до керівника Красноградського відділення торгової мережі магазинів «АЛЛО» в якій він зазначив, що на його вимогу замінити товар на такий самий або аналогічний з числа наявних у продавця ним було здійснено підбір ноутбуку на сайті торгової мережі «АЛЛО» і таку модель привезли до м. Краснограда. Але за три місяці змінилась ціна ноутбуку, але працівниками магазину було порушено процедуру заміни товару, оскільки при заміні товару перерахунок вартості не проводиться. Він вимагав надати йому документи що підтверджують рівень кваліфікації технічного персоналу сервісного центру і копію договору, за яким здійснюється гарантійний та сервісний ремонт продукції XIAOMI, а також повернути йому з сервісного центру ноутбук, який ремонтується протягом двох місяців, та за кожний день затримки після чотирнадцяти днів після звернення виплатити йому неустойку, відповідно в розмірі одного відсотка вартості товару (а.с. 15-16). Згідно відповіді на ТОВ «АЛЛО» вих. № 226/ПО від 26.06.2019 року [PERSON] повідомлено, що опції з сайту є тільки орієнтиром для підбору необхідного покупцеві товару і не може оцінюватися як показник наявності аналогічного товару у продавця, на час надходження вимоги споживача щодо обміну на аналогічний. На даний час компанією «АЛЛО» прийнято рішення щодо задоволення вимоги стосовно заміни ноутбуку на такий, який споживач вважає аналогічним -ноутбук notebook Мі Air 13 i5 8G MX150 W (JYU4060CN) Silver. Стосовно висновку авторизованого сервісного центру про гарантійне обслуговування товару повідомляють, що рішення приймається та висновки формуються не співробітниками ТОВ «АЛЛО», а фахівцями ТОВ «РОБИМ ГУД», яке самостійно несе відповідальність за проведені роботи; компанія «АЛЛО» не здійснює гарантійний та сервісний ремонт продукції компанії ХІАОМІ, відповідно вони не можуть надати договір з виробником за яким здійснюються роботи. Також зважаючи на те, що ремонт товару не проводився, вимоги передбачені абз. 2 ч. 9 ст. 8 ЗУ «Про захист прав споживачів» щодо надання на письмову вимогу споживача на час ремонту товару аналогічної марки не підлягають задоволенню, і у продавця відсутні законні також підстави для виплати неустойки. Також повторно зазначили, що в рамках лояльності компанії та з метою наслідування принципів клієнтоорієнтованості було прийнято рішення замінити Ваш товар на Ноутбук Мі Notebook Air 13i5 8G MX150 W (JYU4060CN) Silver. У іншому випадку, так як товар не може бути відремонтовано, про що повідомлялось раніше та засвідчується Актом авторизованого сервісного центру ТОВ «РОБИМ ГУД» рекомендуємо отримати сплачену за товар грошову суму. У зв`язку з чим, запросили [PERSON] завітати до магазину «АЛЛО» для здійснення відповідних дій, за адресою: м. Красноград, Привокзальна площа автовокзалу, із документами, що засвідчують особу (а.с. 19-20). [PERSON] 10.07.2019 року подав претензію щодо поставленої продукції неналежної якості, в якій вказав, що отримав 05.07.2019 року письмову відповідь № 226/ПО від 26.06.2019 на його претензії від 15.05.2019 року щодо постановленої продукції неналежної якості на товар ноутбук. Також вказав, що йому надійшло смс повідомлення, що в Красноградське відділення торгової мережі «АЛЛО» прибув ноутбук ХІАОМІ Мі Notebook Air 13.3 для заміни. Йому було запропоновано повернути кошти на банківську карту Монобанку, а потім йому здійснити оплату за новий ноутбук. Але ця пропозиція неприпустима, оскільки порушуються правила обміну гарантійного товару, оскільки фактично анулюється юридична подія покупки і він втрачає можливість отримати пеню і звернутися до суду з іншими вимогами і претензіями. Він вимагає щоб заміна ноутбука відбулася через «Акт заміни гарантійного товару», як того вимагає чинне законодавство. Так як він є юридичним власником ноутбука ХІАОМІ Мі Notebook Air 13.3, ІМЕІ: [NUMBER] , то вимагає повернути йому ноутбук, так як бажає провести незалежну експертизу даного пристрою в Харківському науково-дослідному інституті судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса, і забороняє вчиняти будь-які дії з фізичною пам`яттю ноутбука (а.с. 21- 22). Із відповіді ТОВ «АЛЛО» вих. № 1155 від 06.08.2019 року вбачається, що [PERSON] запропоновано забрати свій товар, однак повідомлено, що у цьому випадку не може бути реалізовано право на заміну товару або повернення грошових коштів, так як за таких обставин споживач має повернути продавцю придбаний товар (а.с. 24-25). 20.08.2019 року [PERSON] знову було відправлено лист до ТОВ «АЛЛО» зі змістом аналогічним в попередніх листах (а.с. 26-28). 24.07.2019 року [PERSON] звернувся до Головного управління Держспоживслужби в Харківській області із повідомленням про продовження продавцем порушення його прав споживача (а.с.43). 13.09.2019 року ТОВ «АЛЛО» повідомлено [PERSON] , що згідно листа №1860/05-9/19/11 від 03.09.2019 року Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім.. Засл. проф.. М.С. Бокаріуса вбачається, що в інституті відсутні фахівці та відповідне сертифіковане устаткування для проведення такого виду досліджень, а саме виявлення причини поломки ноутбуку ХІАОМІ Мі Notebook Air 13.3. А тому ТОВ «АЛЛО» повідомлено [PERSON] про можливість обміняти товар на ноутбук Mi Notebook Air 13» 15 8G MX150 W (JYU4063GL) Grey (а.с. 65). Головним управлінням Держспоживслужби у Харківській області було видано припис до акту №2329 від 14.08.2019 року про виконання законних вимог щодо усунення порушень законодавства про захист прав споживачів, згідно з яким зобов`язано ТОВ «АЛЛО» відповідно до вимог абз.2 ч.6 ст.8 ЗУ «Про захист прав споживачів» в термін до 14.10.2019 року вжити заходів щодо задоволення вимог споживача [PERSON] , відповідно до його звернення. При цьому встановлено, що при продажу ноутбуку покупцеві продавцем в документах не була вказана інформація про сервісний центр, який здійснює діагностику та ремонт ноутбуку, чим обмежено право споживача на звернення безпосередньо до виконавця робіт по ремонту ноутбука. Споживач не відмовляється, що йому телефонували і повідомляли про неможливість здійснення ремонту, але підтверджуючі документи про результати діагностики станом на 16.05.2019 року споживач не отримав. При цьому ТОВ «АЛЛО» не задовольнило вимог споживача і не надало йому з обмінного фонду аналогічний ноутбук. Висновки сервісного центру були передані споживачу лише 29.05.2019 року. Вимоги щодо неустойки не можуть бути розглянуті, так як виконання гарантійного ремонту (обслуговування в тому числі діагностики) здійснювались сервісним центром, а відсутність інформації по виконавця гарантійного ремонту позбавила можливості споживача висунути свої вимоги виконавцю гарантійного ремонту -сервісному центру «РОБИМ ГУД» . При продажу товару продавцем не вказано, що товар уцінений, у зв`язку з чим здійснено уцінення, зовнішній вигляд та стан товару, не проінформовано споживача про найменування та місцезнаходження виробника (виконавця, продавця) і підприємства, яке здійснює його функції щодо прийняття претензій від споживача, а також проводить ремонт і технічне обслуговування. В листуванні ТОВ «АЛЛО» вбачається, що продавець вживав всіх заходів щоб усунути конфліктні ситуації, зокрема в листі від 26.06.2019 року повідомив споживача про відсутність аналогічного товару, але в двомісячних термін ТОВ «АЛЛО» зможе задовольнити його вимоги. В подальшому в листуванні та телефонних розмовах споживачу пропонувалось здійснити обмін на якісний товар в тій же послідовності, як товар був придбаний, з урахуванням вимог ЗУ «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», тобто проведення операцій по поверненню коштів через касовий апарат, складанням акту про повернення та заміну товару. При цьому не підтверджений факт, що продавець висував вимоги перерахунку вартості товару (а.с.70-71). Відповідно заяви [PERSON] 20.09.2019 року був здійснений обмін товару з перерахунком його вартості (а.с.162-164). Дослідивши і проаналізувавши надані сторонами докази як кожний окремо, так і в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків. Суд вважає безпідставними доводи відповідача про те, що гарантійне обслуговування здійснюється виключно сервісними центрами виробника і ТОВ «АЛЛО» не може впливати на способи та методи проведення сервісного обслуговування та ремонтів, що виконуються сервісними центрами виробника, а отже не відповідає за несвоєчасно виконані гарантійні зобов`язання з ремонту. Відповідно до п. 16 Порядку гарантійного ремонту (обслуговування) або гарантійної заміни технічно складних побутових товарів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 квітня 2002 року № 506 вимоги споживача, встановлені цим пунктом, пред`являються за вибором споживача продавцеві за місцем купівлі товару, виробникові або підприємству, що виконує його функції, за місцем знаходження споживача у формі письмової заяви (додаток 8). Змістом частини 13 статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що вимоги, встановлені частиною першою цієї статті щодо товарів, виготовлених за межами України, задовольняються за рахунок продавця (імпортера). Відповідач по справі не заперечував проти того, що придбаний позивачем ноутбук виготовлений за межами України. Стосовно вимоги позивача по стягнення з відповідача коштів за несвоєчасно виконані гарантійні зобов`язання з ремонту в сумі 4875,77 грн. У Акті приймання товару для передання товару до сервісного центру для оцінки якості та обслуговування зазначено, що приймання товару відбулося 01.04.2019 року, термін обслуговування 14 днів, термін транспортування 6 днів, тобто діагностика і ремонт товару повинен був відбутися протягом 20 днів до 21.04.2019 року. Отже в період з 22.04.2019 року по 15.05.2019 року (заява заміни товару на такий же товар або на аналогічний була подана позивачем 16.05.2019 року) ноутбук вважається таким, що перебував в ремонті понад встановлені строки, і суд погоджується з позивачем, що за цей час повинна бути нарахована неустойка за несвоєчасно виконані гарантійні зобов`язання з ремонту, що становить 1% від вартості товару, тобто 23 дні х(21199 грн.х1%)=4875,77 грн. Отже з відповідача на користь позивача підлягає стягненню неустойка за несвоєчасно виконані гарантійні зобов`язання в сумі 4875,77 грн. Що стосується вимоги про стягнення неустойки за відмову від видачі аналогічного товару на час ремонту з обмінного фонду з 15.06.2019 року по 16.05.2019 року в розмірі 26922,73 грн. суд зазначає таке. У ч. 9 ст. 8 ЗУ «Про захист прав споживачів» зазначено, що на письмову вимогу споживача на час ремонту йому надається (з доставкою) товар аналогічної марки (моделі, артикулу, модифікації) незалежно від моделі. Для цього продавець, виробник (підприємство, що задовольняє вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті) зобов`язані створювати (мати) обмінний фонд товарів.\~Перелік\~таких товарів визначається Кабінетом Міністрів України. За кожний день затримки виконання вимоги про надання товару аналогічної марки (моделі, артикулу, модифікації) та за кожний день затримки усунення недоліків понад установлений строк (чотирнадцять днів) споживачеві виплачується неустойка відповідно в розмірі одного відсотка вартості товару. Враховуючи, що авторизованим сервісним центром був виявлений істотний недолік ноутбуку, який не міг бути усунутий, тобто ноутбук не підлягав ремонту, позивач 16.05.2019 року заявив вимогу про заміну товару на такий самий або на аналогічний, з числа наявних у продавця. До 16.05.2019 року він не заявляв вимог про надання йому на час ремонту аналогічного товару із обмінного фонду. За таких обставин у ТОВ «АЛЛО» не виникла необхідність у наданні [PERSON] товару з обмінного фонду у зв`язку з відсутністю на це правових підстав, так як до 16.05.2019 року він не заявляв таких вимог, а після цього він заявив вимогу про обмін товару, тобто жодного ремонту товару не відбувалось, а тому підстави для виплати неустойки, відповідно до статті 8 ЗУ «Про захист прав споживачів» відсутні. Крім того, відповідно до частин першої, другої статті 689 ЦК України покупець зобов`язаний прийняти товар, крім випадків, коли він має право вимагати заміни товару або має право відмовитися від договору купівлі-продажу. Покупець зобов`язаний вчинити дії, які відповідно до вимог, що звичайно ставляться, необхідні з його боку для забезпечення передання та одержання товару, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства. Як встановлено судом, листом від 26.06.2019 року компанією «АЛЛО» було повідомлено [PERSON] про прийняте рішення щодо задоволення його вимоги від 16.05.2019 року стосовно заміни ноутбуку на такий, який споживач вважає аналогічним -ноутбук notebook Air 13i5G8 MX150 W (JYU4060CN) Silver, в межа строків передбачених чинним законодавством, однак будь-яких дій щодо отримання вказаного ноутбука позивач не вчинив. Згідно з частиною першою статті 613 ЦК України кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов`язку. Частиною четвертою статті 612 ЦК України передбачено, що прострочення боржника не настає, якщо зобов`язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора. Отже позов позивача про стягнення 26922,73 грн. за несвоєчасно виконані гарантійні зобов`язання з обміну не підлягає задоволенню. Щодо вимоги позивача щодо стягнення з відповідача на його користь моральної шкоди у розмірі 10000,00 грн. [PERSON] просить відшкодувати моральну шкоду, яка завдана йому позивачем неналежним виконанням зобов`язання, і полягає у певних незручностях у зв`язку з неможливістю користуватися позивачем ноутбуком протягом тривалого часу, отримувати інформацію з мережі Інтернет, втратою свого особистого часу на звернення до відповідача у зв`язку з неможливістю захистити свого порушеного права споживача, а також до інших органів, порушення відповідачем протягом тривалого строку гарантійного обміну, що негативно позначилося на його психологічному та фізичному стані та призвело до моральних страждань. Загальні положення про відшкодування моральної шкоди закріплені в статтях 23, 1167 ЦК України. Відповідно до частин першої-третьої статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Спори про відшкодування фізичній особі моральної шкоди розглядаються, зокрема: коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції України або випливає з її положень; у випадках, передбачених законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди; при порушенні зобов`язань, які підпадають під дію Закону України «Про захист прав споживачів» чи інших законів, що регулюють такі зобов`язання і передбачають відшкодування моральної шкоди. Захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. При задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди (частини перша, друга статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів»). Пленум Верховного Суду України у пункті 2 постанови від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (із змінами, внесеними згідно з постановами Пленуму від 25 травня 2001 року № 5, від 27 лютого 2009 року № 1) надав роз`яснення, що спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються, коли право на відшкодування моральної шкоди безпосередньо передбачене нормами Конституції або випливає з її положень, або закріплене законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди. Тобто, диспозицією зазначеної правової норми чітко визначено, що підставами для відшкодування шкоди є деліктна поведінка однієї особи по відношенню до іншої, факт настання такої шкоди, як юридичний наслідок, причинний зв`язкою між деліктною поведінкою особи та фактом настання матеріальної шкоди, а також вина завдавача шкоди. Відповідно пункту 5 статті 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону. Статтями 5, 6 Закону України «Про відповідальність за шкоду, завдану внаслідок дефекту продукції», передбачено, що продукція є такою, що має дефект, у разі, коли вона не відповідає рівню безпеки, на яку споживач або користувач має право розраховувати виходячи з усіх обставин, зокрема, пов`язаних з розробленням, виробництвом, обігом, транспортуванням, зберіганням, встановленням, технічним обслуговуванням, споживанням, використанням, знищенням (утилізацією, переробкою) цієї продукції, а також наданням застережень та іншої інформації про таку продукцію. Потерпілий повинен довести наявність шкоди, наявність дефекту в продукції, наявність причино-наслідкового зв`язку між дефектом в продукції та шкодою. Відповідно до статті 711 ЦК України шкода, завдана майну покупця, та шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю у зв`язку з придбанням товару, що має недоліки, відшкодовується відповідно до положень глави 82 цього Кодексу. Позивачем по\~справі не\~надано суду\~доказів,\~які б\~підтвердили наявність\~дефекту товару,\~який не\~відповідає рівню\~безпеки у\~розумінні Закону\~України «Про\~відповідальність за\~шкоду,\~завдану внаслідок\~дефекту продукції»,\~а саме що товар мав дефект та не відповідав рівню безпеки, на яку споживач мав право розраховувати. Крім того, згідно з вимогами статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків та моральної шкоди. Укладений між сторонами договір не передбачав відшкодування моральної шкоди у разі продажу товару неналежної якості. Крім того, суд зазначає, що як вбачається з матеріалів справи, після виявлення істотного недоліку придбаного товару у [PERSON] у відповідності до ЗУ «Про захист прав споживачів» виникло право заявити вимогу про розірвання договору купівлі-продажу та повернення грошових коштів або заміну товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця і 16.05.2019 року він заявив вимогу заміну товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця. Так як аналогічний товар був у продавця відсутній, споживача було повідомлено в листі №151/ПО від 29.05.2019 року, що у двомісячний строк з дня подання заяви його вимогу про заміну товару буде задоволено. 26.06.2019 року компанією «АЛЛО» було прийняте рішення про задоволення вимоги позивача щодо заміни товару на такий, який він вважав аналогічним, а саме notebook Air 13i5G8 MX150 W (JYU4060CN) Silver, про що було повідомлено позивача листом вих.№226/ПО. Однак [PERSON] відмовився від проведення обміну з тих підстав, що бажає здійснити обмін товару на підставі Акту заміни гарантійного товару, без застосування РРО. Пункт 7 ст. 1 ЗУ «Про захист прав споживачів» \~визначає, що договір - це усний чи письмовий правочин між споживачем і продавцем (виконавцем) про якість, терміни, ціну та інші умови, за яких реалізується продукція. Підтвердження вчинення усного правочину оформляється квитанцією, товарним чи касовим чеком, квитком, талоном або іншими документами (далі - розрахунковий документ). Аналіз\~ст. 698 ЦК України\~дає підстави вважати, що роздрібна купівля-продаж передбачає наступний алгоритм дій продавця та покупця. Так, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, а покупець зобов`язується прийняти товари і оплатити його. Таким чином, наявність у позивача доказів оплати товару свідчить про його отримання, оскільки оплата можлива тільки після прийняття товару покупцем. Згідно зі \~ст.2 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», від 6 липня 1995 року N 265/95-ВР із\~змінами, розрахунковий документ - документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) коштів, купівлі-продажу іноземної валюти, надрукований у випадках, передбачених цим Законом, і зареєстрований у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або заповнений вручну. Відповідно до п.2 ст.3 ЗУ «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» для реалізації права споживача на заміну товару згідно абз.2 ч.1 ст.8 ЗУ «Про захист прав споживачів» продавець, який використовує реєстратори розрахункових операцій має видавати особі, яка отримує або повертає товар, розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції. Відповідно ч. 11\~ ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» вимоги споживача розглядаються після пред`явлення споживачем розрахункового документа, а щодо товарів, на які встановлено гарантійний строк, - технічного паспорта чи іншого документа, що його замінює, з позначкою про дату продажу. Вимоги споживача щодо лікарських засобів та виробів медичного призначення розглядаються після пред`явлення споживачем розрахункового документа, передбаченого\~Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», а щодо технічно складних побутових товарів - після пред`явлення розрахункового документа, передбаченого\~Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», та технічного паспорта чи іншого документа, що його замінює, з позначкою про дату продажу. Відповідно до «Переліку груп технічно складних побутових товарів, які підлягають гарантійному ремонту (обслуговуванню) або гарантійній заміні, в цілях застосування реєстраторів розрахункових», затвердженого\~Постановою КМУ від 16.03.2017 № 231, ноутбук відносяться до технічно складних побутових товарів. У пункті 15 Порядку гарантійного ремонту (обслуговування) або гарантійної заміни технічно складних побутових товарів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 квітня 2002 року № 506 передбачено, що під час продажу товару, який підлягає гарантійному ремонту (обслуговуванню) або гарантійній заміні, продавець зобов`язаний зокрема видати споживачеві розрахунковий документ (квитанцію, товарний, касовий чек чи інший документ, що засвідчує факт купівлі товару). Отже заміна товару може проводитися через РРО як дві послідовні окремі операції: складання відповідного акту про повернення товару і видачі (перерахування коштів) і з відповідною заміною товару шляхом продажу нового справного товару з відповідною видачою фіскального чеку, тобто проведення операцій по поверненню коштів через касовий апарат, складання акту про повернення та заміну товару. Відповідно до вимог абз. 2 ч. 6 ст. 8 ЗУ «Про захист прав споживачів» у разі відсутності товару вимога споживача про його заміну підлягає задоволенню у двомісячний строк з моменту подання відповідної заяви. Якщо задовольнити вимогу споживача про заміну товару в установлений строк неможливо, споживач вправі на свій вибір пред`явити продавцю, виробнику (підприємству, що виконує їх функції) інші вимоги, передбачені пунктами 1, 3, 4, 5 частини першої цієї статті. [PERSON] неодноразово повідомлявся відповідачем про порядок обміну товару і йому постійно пропонувалось здійснити обмін товару у відповідності до ЗУ «Про застосування РРО у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» або розірвати договір і отримати гроші. Але він відмовлявся здійснювати обмін із застосуванням РРО, вважаючи операції з обміну товару із застосуванням РРО безпідставними і неприйнятними для нього. При цьому [PERSON] повідомлялось, що його вимога щодо одночасної заміни товару і вимога про повернення товару не могли бути реалізовані, споживач може заявити лише одну вимогу, оскільки у разі заміни товару споживач повинен повернути придбаний товар продавцю. 20.09.2019 року за заявою [PERSON] був здійснений обмін товару на аналогічний з перерахування його вартості і в порядку, передбаченому Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг». При цьому він підтвердив, що всі його вимоги задоволені повністю і він претензій не має, про що свідчить його підпис в Акті про повернення товару й видачі (перерахунку) коштів від 20.09.2019 року (а.с.162-164). Крім цього, ТОВ «АЛЛО» посприяло у перенесенні інформації, що зберігалась на фізичному носії цього ноутбуку на інший носій, про що свідчить акт прийому-передачі №0600-000154 від 08.09.2019 року. За таких обставин суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди. Частинами 1, 2, 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Враховуючи вище викладене з ТОВ «АЛЛО» на користь держави підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволеної частини вимог майнового характеру в розмірі 4875,77 грн. (4875,77х100%/31797,75=15,33%, 840,80х15,33%/100%= 128,83 грн.). Таким чином, з ТОВ «АЛЛО» на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 128,83 грн. Крім того, позивач в уточненій позовній заяві (а.с. 202-207) просить стягнути понесені судові витрати та представником позивача [PERSON] наданий розрахунок вартості правової допомоги/правових послуг, що фактично надані [PERSON] за договором від 16.06.2019 року, а також копію квитанції від 22.01.2020 (а.с. 195-196), відповідно до розрахунку вартість послуг склала 6000 грн. Частиною 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно ч. 2, 3 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Дослідивши розрахунок вартості правової допомоги/правових послуг, що фактично надані [PERSON] за договором від 16.06.2019 року, суд приходить до висновку, що відшкодуванню підлягають кошти затрачені позивачем пропорційно до задоволених позовних вимог за виготовлення адвокатом позовної заяви, так як витрати за виготовлення, претензій, запитів, звернень пов`язані з досудовим вирішенням спору та не пов`язані з розглядом справи в суді, а отже не є витратами по справі, у зв`язку із чим не підлягають відшкодуванню поряд з іншими судовими витратами. Відповідно до розрахунку позивачем [PERSON] сплачено адвокату за виготовлення позовної заяви 1800,00 грн., розмір таких витрат суд вважає співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову. Враховуючи вище викладене з ТОВ «АЛЛО» на користь [PERSON] підлягають стягненню судові витрати пов`язані з розглядом справи на професійну правничу допомогу пропорційно до задоволених позовних вимог. Враховуючи ціну позову 41798,50 грн. (31798,50 грн. (заявлена сума до стягнення на відшкодування матеріальної шкоди) + 10000,00 грн. (заявлена сума до стягнення на відшкодування маральної шкоди), таким чином на користь позивача з відповідача підлягають стягненню на професійну правничу допомогу судові витрати в сумі 210, 60 грн. (4875,77х100%/41798,50 = 11,7%, 1800х11,7%/100%=210,60 грн.).

Outcome: partial