Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-02 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовною заявою про визначення місця проживання малолітнього [PERSON], [INFO], разом з нею - його матір'ю. Свої вимоги мотивує тим, що 05.07.2006 року між нею та [PERSON] був укладений шлюб, [INFO] року у сторін народився син [PERSON]. В червні 2014 року позивач змушена була припинили шлюбні стосунки, недовіра, сварки і суперечки призвели до остаточної втрати почуття взаємоповаги. Напружена психологічна атмосфера негативно впливала на малолітнього сина [PERSON], що спонукало позивача остаточно припинити шлюбні стосунки та надалі залишитися окремо проживати разом із своїм малолітнім сином. 22.01.2015 року рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано. Після припинення шлюбних відносин син залишився проживати з позивачем, при цьому відповідач виявив своє бажання приймати участь у вихованні сина. Розуміючи те, що для дитини є важливою участь обох батьків в її житті та вихованні, а також зважаючи, що кожен із батьків має рівні права щодо своєї дитини, позивач підтримала бажання відповідача приймати участь у житті сина. Сторони дійшли згоди, що в подальшому спільним інтересом між ними буде лише дитина та її життя. За таким сторони домовилися, що відповідач через тиждень забиратиме сина до себе за виключенням часу перебування ним на заробітках поза містом. 23.09.2015 року рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова стягнуто з [PERSON] на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 29.07.2015 року і до досягнення дитиною повноліття. В січні 2016 року, намагаючись завдати позивачу моральних страждань, [PERSON] прийшов до дитячого садка і не попередивши позивача забрав сина [PERSON]. Про дану подію позивача повідомила вихователька дитячого садка. Коли позивач зателефонувала [PERSON], то він заявив, що поверне сина в обмін на золото. В зв'язку з цим позивач змушена була звернутися до правоохоронних органів, дізнавшись про це, відповідач повідомив, що дитину позивач може забрати у його сестри. Згодом відповідач кожного разу спілкуючись із сином [PERSON], намагався дізнатися від нього подробиці життя позивача, а також почав налаштовувати дитину проти позивача та проти її теперішнього чоловіка. Дедалі ставало все гірше і кожного разу після спілкування із [PERSON] син [PERSON] був дуже роздратований і кожного разу позивач змушена була заспокоювати дитину. При цьому з розповіді чотирьохрічної дитини, позивач дізналася, що [PERSON] в досить непристойній формі, використовуючи нецензурні слова, розповідав про позивача і про її теперішнього чоловіка. Позивач неодноразово намагалася роз'яснити відповідачу, що у спілкуванні з малолітньою дитиною не можна використовувати непристойні і нецензурні слова, а також здійснювати психологічний тиск, але він на це не реагував, продовжував тиснути на дитину та навчати різним образливим висловам. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач в судове засіданні вдруге не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у відповідності до ч. 5 ст. 74 ЦПК України.

Outcome: approved