Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-27 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з позовом до [PERSON] про виділення частини будинку в окрему квартиру. В позовній заяві, уточненій під час розгляду справи в суді, покликаються на ту обставину, що на підставі рішення Володимир - Волинського міського суду Волинської області від 02 червня 1986 року, позивачі являються власниками 23/100 частки житлового будинку, який розташований в [ADDRESS]. В їхньому повному володінні та користуванні знаходяться коридор, площею 2,6 кв.м., санвузол, площею 4,8 кв.м., житлова кімната, площею 13,3 кв.м., житлова кімната, площею 19,7 кв.м., житлова кімната, площею 10,6 кв.м., кухня, площею 11,9 кв.м., надвірні будівлі і споруди сарай - гараж Б-1, вбиральня В, стічна яма Ж, огорожа 1-2 знаходиться в спільному користуванні із відповідачем [PERSON], який являється власником другої частини вищевказаного житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами. Належна позивачам на праві спільної часткової власності частина вищевказаного будинковолодіння, обладнана окремим входом. Друга частина вищевказаного будинковолодіння, яка належить на праві спільної часткової власності відповідачу, також обладнана окремим входом. В належній позивачам частині вищевказаного будинковолодіння частково проведено перепланіровку, побудовано допоміжні споруди, які у встановленому законом порядку прийнято в експлуатацію. З 1985 року і по даний час [PERSON], разом із своєю сім'єю, проживає за вказаною вище адресою, в належній йому та його рідному братові [PERSON] частині вищевказаного будинковолодіння, а [PERSON] із 1960 року проживає окремо, а саме по [ADDRESS]. На початку серпня 2014 року позивачі зверталися до Володимир - Волинської міської ради Волинської області із заявою про присвоєння поштової адреси частині належного їм будинковолодіння як окремої квартири [ADDRESS]. 21 серпня 2014 року позивачам надійшов лист від Володимир - Волинської міської ради Волинської області, в якому їх повідомили, що задовольнити це прохання неможливо, в зв'язку із тим що відсутня заява та згода співвласника другої частини вищевказаного будинковолодіння відповідача [PERSON], який безпідставно відмовляє їм у наданні заяви та своєї згоди, щодо виділення частини будинку в окрему квартиру. Просять виділити належну їм частину індивідуального житлового будинку, що складається з коридор, площею 2,6 кв.м., санвузол, площею 4, 8 кв.м., житлова кімната, площею 13,3 кв.м., житлова кімната, площею 19,7 кв.м., житлова кімната, площею 10,6 кв.м., кухня, площею 11,9 кв.м., надвірні споруди: огорожа 1-2, що становить 23/100 частки належної їм на праві спільної часткової власності з надвірними будівлями та спорудами сарай-гараж Б-1, вбиральня В, стічна яма Ж, в окрему квартиру [ADDRESS] та визнати за ними право власності на вказану квартиру. В судовому засіданні позивачі та їх представник [PERSON]позов підтримали та просять його задовольнити з підстав, викладених у тексті позовної заяви. В своїх поясненнях послались на обставини, викладені у позовній заяві Відповідач [PERSON] для участі у розгляді справи неодноразово не з»являвся, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку як по місцю своєї реєстрації, так і по місцю фактичного проживання, від одержання судових повісток відмовився, а тому суд відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), проти чого позивачі та їх представник не заперечують. Заслухавши пояснення позивачів, їх представника, дослідивши зібрані у справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задовільнити повністю з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі ухвали Володимир - Волинського міського суду Волинської області від 02 червня 1986 року, та інших правовстановлюючих документів, позивачі являються власниками 23/100 частки житлового будинку, який розташований в [ADDRESS]. В їхньому повному володінні та користуванні знаходяться коридор, площею 2,6 кв.м., санвузол, площею 4,8 кв.м., житлова кімната, площею 13,3 кв.м., житлова кімната, площею 19,7 кв.м., житлова кімната, площею 10,6 кв.м., кухня, площею 11,9 кв.м., надвірні будівлі і споруди сарай - гараж Б-1, вбиральня В, стічна яма Ж, огорожа 1-2 знаходиться в спільному користуванні із відповідачем [PERSON], який являється власником другої частини вищевказаного житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами. Дана обставина стверджується копією ухвали суду. Як вбачається з копій рішень виконкому Володимир-Волинської міської ради, будівельного паспорта на забудову, акта приймання в експлуатацію та технічного паспорта, виданого КП «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації», в належній позивачам частині вищевказаного будинковолодіння у встановленому законом порядку ними частково проведено перепланування, побудовано допоміжні споруди, які у встановленому законом порядку прийнято в експлуатацію. Належна позивачам на праві спільної часткової власності частина вищевказаного будинковолодіння, обладнана окремим входом. Друга частина вищевказаного будинковолодіння, яка належить на праві спільної часткової власності відповідачу, також обладнана окремим входом. Згідно ст.392 ЦК України, власник майна може пред»явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст.356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно ст.364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Як вбачається із відповіді на звернення позивачів, виконавчий комітет Володимир-Волинської міської ради відмовив їм у виділенні належної їм частини спірного будинковолодіння в окрему квартиру лише з тих підстав, що відсутня заява та згода співвласника другої частини вищевказаного будинковолодіння відповідача [PERSON] З технічного паспорта на спірний житловий будинок вбачається, що він складається з двох окремих ізольованих квартир, квартирою №1 в якому фактично володіють позивачі. За таких обставин справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. На підставі ст.ст.392, 356, 364 ЦК України,

Outcome: approved