Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-05 00:00:00

[PERSON]»ятова Н.Є. 30.07.2014 року звернулася до суду з вищезазначеним позовом, мотивуючи тим, що у 1998 році, перебуваючи у шлюбі з [PERSON]»ятовим В.О., нею за власні кошти придбано автомобіль DAEWOO Lanos , 1998 Р.В., д.н.з. [NUMBER]. Оскільки позивачка не мала посвідчення водія, то вищевказаним автомобілем користувалися її син [PERSON]»ятов С.В. та її чоловік [PERSON]»ятов В.О. на підставі нотаріально посвідчених довіреностей. З 2010 року вказаний автомобіль перебував у володінні [PERSON]»ятова В.О. і саме з цього часу спірний автомобіль рідше з»являвся на території домоволодіння позивачки. На початку 2013 року [PERSON]»ятов В.О. повідомив позивачку про те, що в 2010 році він, [PERSON]»ятов В.О. вказаний автомобіль у 2010 році зняв з обліку та продав. Надалі позивачці стало відомо про довіреність Серії ВВМ №657364, посвідченої 25.09.2014 року державним нотаріусом [PERSON] Одинадцятої Київської держнотконтори за реєстровим №9с-1977, в якій, як стверджує позивачка, стоїть не її підпис, і яку позивачка не підписувала. Пізніше позивачці стало відомо, що спірний автомобіль DAEWOO Lanos , 1998 Р.В., д.н.з. [NUMBER] зареєстрований на відповідача [PERSON] [PERSON] прохає витребувати від [PERSON] автомобіль DAEWOO Lanos , 1998 Р.В., д.н.з. [NUMBER], який належить позивачці на праві власності. Позивач [PERSON]»ятова Н.Є.в судове засідання не з»явилась, її представник за дорученням [PERSON]»ятов А.В. (її син) повідомив суду, що позивачка перебуває за кордоном України, час її там перебування не визначений, а тому він (представник) просить справу розглядати по суті без участі [PERSON]»ятової Н.Є. та її адвоката [PERSON] В судовому засіданні представник [PERSON]»ятов А.В. заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, дав суду пояснення, які за змістом ідентичні змісту позовної заяви, додавши, що позивачка [PERSON]»ятова Н.Є.та третя особа по справі [PERSON]»ятов В.О. є бувшим подружжям, та перебували у зареєстрованому шлюбі з 1979 року по 2013 рік. У 1998 році позивачка придбала за свої особисті кошти спірний по справі автомобіль DAEWOO Lanos, 1998 Р.В., д.н.з. [NUMBER]. Так як вона (позивачка) не мала водійських прав то зазначеним автомобілем за дорученням, свого часу, користувались він (син позивача) та [PERSON]»ятов С.В. (син позивача) і третя особа [PERSON]»ятов В.О. (чоловік позивача). Останні роки він (представник) [PERSON]»ятов А.В. вищезазначеним авто не користувався так, як придбав собі власний автомобіль. Відповідач [PERSON] та його представник за дорученням адвокат [PERSON] зазначені позовні вимоги не визнали в повному обсязі, та повідомили, що [PERSON] є добросовісним набувачем, 11.11.2010 року купив у [PERSON]»ятова В.О. за відплатним договором автомобіль [NUMBER]. Перед купівлею автомобіль оглядався відповідачем [PERSON] в присутності позивачки [PERSON]»ятової Н.Є. та її чоловіка (третьої особи по справі) [PERSON]»ятова В.О. у дворі їх приватного будинку. [PERSON] час огляду автомобіля відповідач [PERSON] ( а на той час покупець) був присутній зі своєю дружиною (нині третьою особою) [PERSON] Після зняття автомобіля з реєстрації та обліку гроші за автомобіль покупець [PERSON] вручив у 2010 році продавцю [PERSON]»ятову В.О. в присутності дружини останнього (а нині позивачки) [PERSON]»ятової Н.Є. у дворі домоволодіння за місцем проживання останніх При цьому [PERSON]»ятова Н.Е. не заявляла, що автомобіль, який продається, придбаний нею виключно за її власні кошти. Заперечень щодо продажу автомобіля також не виказувала. Автомобіль продавався як спільне майно подружжя [PERSON]»ятових і вибув з їх власності шляхом його продажу за згодою кожного з подружжя, тобто: [PERSON]»ятової Н.Є. та [PERSON]»ятова [PERSON] час купівлі вказаний автомобіль мав значні пошкодження, [PERSON] купив його з такими пошкодженнями свідомо та відремонтував його повністю за власні кошти. Треті особи: [PERSON] (дружина відповідача) та [PERSON]»ятов В.О. дали пояснення за змістом аналогічним. [PERSON]»ятв В.О. також додав, що станом на час продажу відповідачу [PERSON] автомобіля DAEWOO Lanos він ([PERSON]»ятов В.О.) та позивачка ([PERSON]»ятова Н.Є.) перебували з 1979 року у зареєстрованому шлюбі і цей автомобіль також ними куплявся під час зареєстрованого шлюбу у 1998 році, за спільні кошти подружжя, особистих коштів на його купівлю [PERSON]»ятова Н.Е. не мала так, як працювала на низькооплачуючій роботі в дитячому садочку. Станомна на 1998 рік він ([PERSON]»ятов В.О.) як приватний підприємиць мав на своє ім.»я чотири вантажних автомобілі, а тому легковий автомобіль [NUMBER] вирішили зареєструвати на ім»я [PERSON]»ятової Н.Є., яка водійських прав не мала і за її дорученням автомобіль перебував періодично у керуванні їх синів [PERSON]»ятова А.В. та [PERSON]»ятова С.В., а також самого [PERSON]»ятова [PERSON] спільно з дружиною вирішили автомобіль продати, то [PERSON]»ятова Н.Є. дала свою згоду на таке відчуження шляхом використання її доручення від 25.09.2004 року складеного нею в Одинадцятій Київській державній нотаріальній конторі, так, як на той час (2004 рік) вона перебувала в Києві з сином який навчався та зупинилась для проживання в Києві у своїх родичів. За змістом довіреності [PERSON]»ятова Н.Є. уповноважувала свого сина [PERSON]»ятова А.В. та свого чоловіка [PERSON]»ятова В.О. користуватися і розпоряджатися від її імені (продавати-обліковувати..) автомобіль [NUMBER]. Станом на час продажу автомобіля (2010 рік) вказана довіреність не була скасована і залишалась в силі. Надалі у червні 2013 року їх шлюб було рішенням суду розірвано. У жовтні 2013 року [PERSON]»ятова Н.Є. звернулася з заявою до суду про поділ майна. Автомобіль DAEWOO Lanos в позові не зазначався так як з її відома у 2010 році він був проданий. Третя особа Одинадцята Київська державна нотаріальна контора, надала суду на огляд вказану [PERSON]»ятовим О.В. довіреність, про дату час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, в судове засідання не з»явилась, заперечень щодо розгляду справи у відсутності свого представника суду не надала. Суд, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об»єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв»язок доказів у їх сукупності встановив наступне. \~ Згідно зі ст.ст. 15,16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказування не можуть ґрунтуватись на припущеннях. Суд звертає увагу також на ті обставини, що вищезазначений автомобіль [NUMBER] було оплатно передано [PERSON]»ятовим В.О. [PERSON] під час перебування [PERSON]»ятової Н.Є. та [PERSON]»ятова В.О. в зареєстрованому шлюбі, а також ними [PERSON]»ятовою Н.Є. та [PERSON]»ятовим В.О. куплявся у 1998 році під час їх перебування у зареєстрованому між ними шлюбі. Згідно ч.3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, спірний автомобіль, придбаний позивачем та її чоловіком [PERSON]»ятовим В.О. був ними набутий, як об»єкт спільної сумісної власності. Жодних доводів, фактів та відповідно доказів придбання автомобіля за свої особисті гроші Позивачем суду не надано та не доводяться. Згідно ст.. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що нажито їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. У відповідності до ст.. 65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об»єктом права спільної власності подружжя, за взаємною згодою. За ч.2 ст. 65 СК України при укладенні договорів один із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним, як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Аналогічні норми містяться в ч.ч.2,4 ст. 369 ЦК України. Також зазначається, що правочин відносно розпорядження спільним майном вчинений одним із співвласників, може бути визнаний судом недійсним за позовом іншого співвласника у разі відсутності у співвласника, який вчинив правочин необхідних повноважень. Згідно наданого суду Рішення від 19.06.2013 року Кременчуцького районного суду Полтавської області (позивачка) [PERSON]»ятова Н.Є. та [PERSON]»ятов В.О. ( який є третьою особою по справі) перебували у зареєстрованом шлюбі з 15.09.1979 по 19.06.2013 року. З рішення Апеляційного суду Полтавської області від 31.03.2014 року вбачається, що у жовтні 2013 року [PERSON]»ятова Н.Є. звернулася до суду про поділ майна, що є об»єктом спільної сумісної власності подружжя. В переліку майна яке підлягає поділу автомобіль [NUMBER] не зазначався. Довідкою-рахунком № 173981 від 11.11.2010 року серія КІМ продано і видано автомобіль DAEWOO Lanos громадянину [PERSON]. За заявою 17323545 (1873933) [PERSON]»ятова Н.Є. довіряє [PERSON]»ятову В.О. зняття з обліку для продажу автомобіль [NUMBER] який за базою «угон», АРМ «Розшук» не значиться. За довіреністю від 25.09.2004 року, посвідченою державним нотаріусом Одинадцятої Київської державної нотаріальної контори за реєстровим №9с-1977, [PERSON]»ятова [PERSON] уповноважувала [PERSON]»ятова [PERSON] та [PERSON]»ятова [PERSON] від її імені продавати обліковувати автомобіль [NUMBER]. Держнотаріус підпис [PERSON]»ятової [PERSON] засвідчив. У вищезазначених документах: довідки-рахунку, заяві, довіреності - зазначено один і той же автомобіль за маркою, д.н.з., свідоцтвом про реєстрацію ТЗІХС №220626, датою випуску (1998р.), № кузуву, № двигуна, та зареєстрованого в Кременчуцькому МРЕВ 04.12.1998 року. З наданих суду для огляду матеріалів кримінального провадження № 12013180220000362 від 12.03.2013 року, за заявою [PERSON]»ятова [PERSON] (представника позивачки) з приводу заволодіння шляхом обману майном його матері [PERSON]»ятової [PERSON], а саме автомобілем DAEWOO Lanos постановою слідчого від 01.04.2013 року кримінальне провадження закрито в зв»язку з відсутністю в діях [PERSON]»ятова [PERSON] (третя особа по справі) кримінального провадження передбаченого ч.2 ст. 190 КК України (шахрайство). За правилами ч.1 ст. 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач) власник, має право витруювати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1)було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2)було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3)вибуло з володіння власника або особи, якій він передавав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. З наведених вище доказів вбачається, що жодних підстав 1), 2), 3) ч.1 ст. 388 ЦК України в судовому засіданні не знайшло свого підтвердження та спростовується вищенаведеними доказами та навпаки доводиться що автомобіль відчужено добросовісному набувачу [PERSON] з волі власника автомобіля [PERSON]»ятової Н.Є. та [PERSON]»ятова В.О. В судовому засіданні як в Глобинський районний суд так і в інших судах України, «Позивач» не ставить позовних вимог про визнання довіреності від 25.09.2004 року [PERSON]»ятової Н.Є. посвідченої державним нотаріусом Одинадцятої Київської державної нотаріальної контори за р. №9С-1977 недійсною з причини підробки, а тому Глобинський районний суд з власної ініціативи не може вийти за межі позову та розглядати питання дійсності чи недійсності вищевказаної довіреності. При таких обставинах суд виходить з того, що вона, (довіреність), є дійсною. Ті обставини, що заявою від 11.09.2013 року [PERSON]»ятової [PERSON] до приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області вона ([PERSON]»ятова) скасовує свою довіреність яку посвідчену 25.09.2004р. Одинадцятою Київською держнотконторою на ім.»я [PERSON]»ятова А.В., [PERSON]»ятова В.О. на користування і розпорядженням автомобілем [NUMBER] не є підставою вважати продаж цього автомобіля [PERSON] вчинений 11.11.2010 року недійсним, так як станом на 11.11.2010 року вищезначена довіреність державного нотаріуса Одинадцятої Київської держнотконтори мала юридичну силу а тому вибування автомобіля з володіння співвласника [PERSON]»ятової Н.Є. поза її волі (ч.1 ст. 388 ЦЦ України) не доведено. Змінити свої наміри щодо продажу вказаного автомобіля тобто воля [PERSON]»ятової Н.Є. про незгоду на відчуження автомобіля, мала місце лише з 11.09.2013 року (з часу заяви [PERSON]»ятової Н.Є.) тобто через три роки після реалізації автомобіля, коли лише 11.09.2013 року [PERSON]»ятова Н.Є. «передумала» його продавати. За ст.. 248 ЦК України представництво за довіреністю припиняється у разі: 2) скасування довіреності особою, яка її видала. За змістом ст.. 249 ЦК України вбачається, що правочин укладений до часу скасування довіреності є дійсним, а тому суд находить, що майно: автомобіль [NUMBER] вибув 11.11.2010 року з володіння позивачки [PERSON]»ятової Н.Є. з її волі. При цьому жодних судових рішень, які б визнавали договір купівлі-продажу автомобіля недійсним не існує. На підставі вищевикладеного правочин щодо купівлі-продажу автомобіля [NUMBER] слід вважати, вчиненим за згодою Позивача, а тому в задоволенні позовних вимог [PERSON]»ятової Н.Є. необхідно відмовити.

Outcome: approved