Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-05 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] (далі-позивачі) звернулись до суду із позовом до Макарівської селищної ради (далі - відповідач) про визнання права власності на спадкове нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом, в якому, вказали, що [INFO] померла їхня мати - [PERSON] , яка до дня своєї смерті проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] , відкрилася спадщина, до складу якої увійшов житловий будинок з погосподарськими спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] та грошові вклади. За свого життя [PERSON] , 08.10.1996 року склала заповіт, яким зробила таке розпорядження: Все моє майно, де б воно не було і з чого не складалося, і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона матиме право по закону, заповіла, позивачам: [PERSON] та [PERSON] в рівних долях кожному. Після смерті матері, позивач [PERSON] спадщину прийняв, подавши до нотаріуса відповідну заяву. Окрім того, оскільки іншим спадкоємцем [PERSON] заяву про прийняття спадщини у визначений законодавством строк не подано, тому [PERSON] відповідно до ч. 2 ст. 1272 ЦК України подано до нотаріуса заяву, якою останній надав свою згоду на подачу [PERSON] заяви про прийняття спадщини та включення її до кола спадкоємців, з якою в подальшому і звернулась позивач [PERSON] . Отже, позивачі є такими, що спадщину після смерті матері прийняли. Окрім того, 27.09.2012 р. державним нотаріусом Макарівської районної державної нотаріальної контори Київської області, позивачу [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за заповідальним розпорядження на грошові вклади, що належали померлій [PERSON] . Проте, державний нотаріус Макарівської районної державної нотаріальної контори Київської області, своєю постановою № 505/02-31 від 15.06.2021 року у видачі відповідних свідоцтв про право на спадщину за заповітом відмовив у зв`язку з відсутністю документів, які би підтверджували право власності спадкодавця на спадковий житловий будинок. Враховуючи викладене, позивачі просили суд: визнати за ними, право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [INFO] [PERSON] , в рівних частинах по 1/2 частині за кожним, а саме на домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , до складу якого входить: житловий будинок (А), загальною площею 74,2 кв.м, житловою площею 48,0 кв.м., прибудова (а), погріб (під а), ганок, сарай (Б), вбиральня (В), ворота з хвірткою (№1), огорожа (№2), огорожа (№3). Судові витрати просили з відповідача не стягувати, покласти на них. Ухвалою суду від 01.09.2021 року позов [PERSON] та [PERSON] , прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 21.09.2021 р., встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Також вказаною ухвалою витребувано від Макарівської районної державної нотаріальної контори Київської області належним чином засвідчену копію спадкової справи № 32 за 2005 рік до майна померлої [INFO] [PERSON] . Вказані докази надійшли до суду 14.09.2021 р. та приєднані до матеріалів справи. Від представника відповідача надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника селищної ради, рішення просили прийняти за наявними у справі матеріалами. Ухвалою суду від 21.09.2021 р. підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду по суті на 06.10.2021 р. У судове засідання 06.10.2021 р. позивачі не з`явилися, в позові просили розглянути справу без їх участі. Від представника позивача [PERSON] - [PERSON] надійшла заява про підтримання позовних вимог та про розгляд справи у його відсутність. Відповідач будучи належним чином повідомлений про розгляд справи, у судове засідання 06.10.2021 р. свого представника не направив. Згідно наявного у матеріалах справи клопотання, просив розглянути справу за відсутності представника селищної ради, рішення прийняти за наявними у справі матеріалами. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослі дивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне. [INFO] померла мати позивачів - [PERSON] , яка до дня своєї смерті проживала та була зареєстрована одна за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , довідкою Макарівської селищної ради № 2341 від 27.08.2021 року та копіями свідоцтв про народження позивачів, копією свідоцтва про укладення шлюбу та копією свідоцтва про розірвання шлюбу [PERSON] . Після смерті [PERSON] , відкрилася спадщина, до складу якої увійшов житловий будинок з погосподарськими спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] та грошові вклади. За свого життя [PERSON] , 08.10.1996 року склала заповіт, яким зробила таке розпорядження: Все моє майно, де б воно не було і з чого не складалося, і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона матиме право по закону, заповіла, позивачам: [PERSON] та [PERSON] в рівних долях кожному. З матеріалів спадкової справи № 32 за 2005 рік до майна померлої [INFO] [PERSON] встановлено, що після смерті [PERSON] , позивач [PERSON] спадщину прийняв, подавши до нотаріуса відповідну заяву. Окрім того, оскільки іншим спадкоємцем [PERSON] заяву про прийняття спадщини у визначений законодавством строк не подано, тому [PERSON] відповідно до ч. 2 ст. 1272 ЦК України подано до нотаріуса заяву, якою останній надав свою згоду на подачу [PERSON] заяви про прийняття спадщини та включення її до кола спадкоємців, з якою в подальшому і звернулась позивач [PERSON] . Отже, позивачі є такими, що спадщину після смерті матері прийняли. Окрім того, 27.09.2012 р. державним нотаріусом Макарівської районної державної нотаріальної контори Київської області, позивачу [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за заповідальним розпорядження на грошові вклади, що належали померлій [PERSON] . Проте, державний нотаріус Макарівської районної державної нотаріальної контори Київської області, своєю постановою № 505/02-31 від 15.06.2021 року у видачі відповідних свідоцтв про право на спадщину за заповітом відмовив у зв`язку з відсутністю документів, які би підтверджували право власності спадкодавця на спадковий житловий будинок. Так, житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] належав покійному чоловіку [PERSON] - [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого згідно рішення виконкому Макарівської сільради Макарівського району Київської області від 24.02.2000 року та зареєстрованого у Макарівському бюро технічної інвентаризації 13.04.2000 року за № 2659. 07.06.2000 р. державним нотаріусом Макарівської районної державної нотаріальної контори Київської області Лисенко Л.В. було видано покійній [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Інша 1/2 частина (частка в спільному сумісному майні подружжя, придбаному за час шлюбу) вказаного житлового будинку, належала покійній [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про право власності від 07.06.2000 р. Згідно технічного паспорту на будинок садибного типу з погосподарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , до складу домоволодіння входить: житловий будинок (А) 1963 року побудови, загальною площею 74,2 кв.м, житловою площею 48,0 кв.м, прибудова (а), погріб (під а), ганок, сарай (Б), вбиральня (В), ворота з хвірткою (№1), огорожа (№2), огорожа (№3), вартістю 216 000,00 грн. Між сторонами виникли правовідносини, які регулюються вимогами Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків фізичної особи, яка померла (спадкодавець) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 та 1223 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1233 та ч. 1 ст. 1235 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Згідно з ч. 1, ч. 2, ч. 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1278 ЦК України, частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину за законом/заповітом. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження (Пленум ВСУ п. 23 Постанови №7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування»). Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що позивачі будучи спадкоємцями за заповітом майна [PERSON] , яка померла [INFO] , спадщину у встановленому законом порядку прийняли, інших спадкоємців, які б прийняли спадщину судом не встановлено, до складу спадщини увійшов житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , щодо якого нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судові витрати за клопотанням позивачів стягненню з відповідача не підлягають. Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved