overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-22 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі з 14.03.2019року, від даного шлюбу мають дитину сина [PERSON] [INFO] . У червні 2021року позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на припинення між ними сімейних відносин з квітня 2021року внаслідок різних поглядів на життя, втрати взаємопорозуміння, у зв`язку із чим вважає подальше збереження сім`ї неможливим. Зазначає, що спільного господарства з відповідачем не веде, примирення не бажає. Позивач та відповідач надали заяви про слухання справи в їх відсутності, та прохали задовольнити даний позов. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Перевіривши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до ч.3 ст. 209 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Підстави для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя передбачені статтею 112 СК України. Як вбачається з наданих сторонами доказів шлюбні відносини між ними припинені у зв`язку з різними поглядами на сімейне життя і шлюб, що потягло за собою втрату між ними почуття любові та поваги, і доказів можливості відновлення сім`ї до суду не надано. Сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини не підтримують, на примирення не погоджуються. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. У зв`язку із зазначеним суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не відповідає інтересам подружжя. Спору щодо поділу спільного майна та утриманням їх неповнолітніх дітей між сторонами не виникає. Відповідно до вимог ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-02 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі з 14 серпня 1999 року,мають повнолітню дочку [PERSON] [INFO]. У квітні 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на припинення між ними шлюбно-сімейних відносин з травня 2013 року через різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, втрати почуття любові та поваги, у зв'язку із чим вважає подальше збереження сім'ї неможливим. Зазначає, що спільного господарства з відповідачем не веде, примирення не бажає. [PERSON] просить розглянути справу за його відсутністю, про що надав відповідну заяву, підтримав доводи позову та просив розглянути справу у заочному порядку у разі неявки відповідачки до суду. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася без повідомлення причин своєї неявки, повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи, відзив на позов не надала. У зв'язку із зазначеним суд вважає можливим розглянути справу в заочному порядку на підставі вимог ст.ст. 280-282 ЦПК України. Перевіривши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Підстави для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя передбачені статтею 112 СК України. Як вбачається з наданих доказів шлюбні відносини між подружжям [PERSON] і [PERSON] припинені з травня 2013 року у зв'язку з різними поглядами на сімейне життя та ведення спільного господарства, що потягло за собою втрату між ними почуття любові та поваги, і доказів можливості їх відновлення до суду не надано. Сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини не підтримують, примирення не бажають. У зв'язку із зазначеним суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не відповідає інтересам подружжя. Спору щодо поділу спільного майна між сторонами не виникає. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Між тим [PERSON] не бажає примирення, тому застосування зазначеної норми права по суті є формальним обов'язком суду та суперечить інтересам позивача і подружжя вцілому. Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-07 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі з 15 травня 2010 року, від якого 14 березня 2011 року в них народився син [PERSON]. 8 вересня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 із всіх видів заробітку (доходу) щомісячно і до повноліття сина, посилаючись на те, що відповідач матеріальної допомоги не надає. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав. Відповідач в судовому засіданні проти позову не заперечує. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Так, відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Як з'ясовано судом, відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-11 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі з 16 серпня 2013 року, від якого 3 березня 2014 року в них народилась донька Діана. 11 липня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання доньки в розмірі 750 грн., 1/3 частки із всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дати подачі позову і до повноліття доньки, посилаючись на те, що відповідач матеріальної допомоги не надає. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала. Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечує, посилаючись на те, що він хоче сплачувати аліменти в добровільному порядку. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Так, відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Як з'ясовано судом, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, на даний час працює вантажником в ТОВ «Зарічанка», яке знаходиться за адресою: м. Хмельницький, вул. Пілотська, 10/3. Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що з [PERSON] підлягають стягненню аліменти на утримання неповнолітньої доньки Діани, [INFO], в розмірі 1/4 частини із всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 11 липня 2016 року і до повноліття дитини.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-04 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі з 17 квітня 2015 року. Від спільного проживання 14 червня 2015 року в них народився син [PERSON]. 6 жовтня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частини із всіх видів заробітку (доходу) щомісячно і до повноліття сина та в розмірі 1/4 частини із всіх видів заробітку (доходу) щомісячно на її утримання та до досягнення сином [PERSON] трирічного віку, посилаючись на те, що відповідач матеріальної допомоги не надає. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлений про час і місце судового розгляду належним чином, не повідомивши про причини неявки. Відповідно до вимог ст. 224 ч. 1 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Заслухавши учасника процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до вимог ч.2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Так, відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Як з'ясовано судом, відповідач матеріальної допомоги на утримання сина та дружини не надає. Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що з [PERSON] підлягають стягненню аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини із всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 6 жовтня 2015 року і до повноліття дитини, та дружини в розмірі 1/8 частини із всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 6 жовтня 2015 року та до досягнення сином [PERSON] трирічного віку.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-10 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі з 17 червня 2009 року, мають двох неповнолітніх синів: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], які проживають разом із матірю. У лютому 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на припинення з січня 2018 року між ними шлюбно-сімейних відносин через відсутність взаємопорозуміння, суперечки, що потягло за собою відчуження, у звязку із чим вважає подальше збереження сімї неможливим. Зазначає, що спільного господарства з відповідачем не веде, примирення не бажає. Зазначає, що і після розірвання шлюбу із відповідачем діти будуть проживати з матірю . Просить розглянути справу за його відсутністю, про що надав відповідну заяву, підтримуючи доводи позову. [PERSON] проти розірвання шлюбу не заперечує, факт припинення шлюбних відносин за мотивами, зазначеними позивачем, не оспорює, вважаючи неможливим збереження сімї. Просить розглянути справу за її відсутністю. Перевіривши матеріали справи та оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Підстави для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя передбачені статтею 112 СК України. \~ \~ \~ \~ \~ \~ Як\~вбачається з\~наданих сторонами\~доказів шлюбні\~відносини між\~подружжям припинені\~ з\~січня 2018\~року у звязку\~з \~ відсутністю\~ порозуміння\~між ними\~з багатьох\~ питань\~сімейного життя, що потягло за собою відчуження, втрату почуттів, і доказів можливості їх відновлення суду не надано. Сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини не підтримують, примирення не бажають. У звязку із зазначеним суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін. Спорів щодо поділу спільного майна та утримання дітей між сторонами не виникає. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Між тим сторони не бажають примирення, тому застосування зазначеної норми права по суті є формальним обовязком суду. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-25 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] перебувають\~у шлюбі\~з 17 червня 2016 року, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який проживає разом із матір`ю. У вересні 2020 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на припинення між ними сімейних відносин з серпня 2018 року внаслідок різних поглядів на життя, втрати взаємопорозуміння, у зв`язку із чим вважає подальше збереження сім`ї неможливим. Зазначає, що спільного господарства з відповідачем не веде, примирення не бажає. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги визнав за заявленими підставами, також вважає збереження шлюбу не можливим. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Перевіривши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Підстави для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя передбачені статтею 112 СК України. Як вбачається з наданих сторонами доказів шлюбні відносини між ними припинені з січня 2016 року внаслідок різних поглядів на життя, втрати взаємопорозуміння, і доказів можливості відновлення сім`ї до суду не надано. Сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини не підтримують, на примирення не погоджуються. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. У зв`язку із зазначеним суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не відповідає інтересам подружжя. Спору щодо поділу спільного майна та утриманням їх неповнолітньої дочки між сторонами не виникає. Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом,\~що засвідчує\~факт розірвання\~шлюбу судом,\~є рішення\~суду про\~розірвання шлюбу,\~яке набрало\~законної сили.\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-12 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі з 18 липня 1992 року. 16 серпня 1999 року в них народився син [PERSON]. 3 грудня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 із всіх видів заробітку (доходу) щомісячно і до повноліття сина, посилаючись на те, що відповідач матеріальної допомоги не надає. В судове засідання позивач не з'явилася, повідомлена про час і місце судового розгляду належним чином, направивши на адресу суду заяву, в якій просить розглянути дану справу за її відсутності в порядку заочного розгляду, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлений про час і місце судового розгляду належним чином, не повідомивши про причини неявки. Відповідно до вимог ст. 224 ч. 1 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Так, відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Як з'ясовано судом, відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-02 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі з 18 лютого 2012 року, мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], якого утримують матеріально. У вересні 2018 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на припинення між ним сімейних відносин з квітня 2015 року внаслідок різних інтересів, поглядів на життя, втрати взаємопорозуміння та поваги, у зв'язку із чим вважає подальше збереження сім'ї неможливим. Зазначає, що спільного господарства з відповідачем не веде, примирення не бажає, оскільки тривалий час вони разом не проживають. [PERSON] просить розглянути справу за його відсутністю, про що надав відповідну заяву, підтримав доводи позову у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги визнала за заявленими підставами. Перевіривши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Підстави для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя передбачені статтею 112 СК України. Як вбачається з наданих доказів шлюбні відносини між подружжям припинені з квітня 2015 року у зв'язку з різними поглядами на сімейне життя та ведення спільного господарства, що потягло за собою втрату між ними почуття любові та поваги, і доказів можливості відновлення сім'ї до суду не надано. Сторони тривалий час проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини не підтримують, на примирення не погоджуються. У зв'язку із зазначеним суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не відповідає інтересам подружжя. Спору щодо поділу спільного майна та утримання малолітнього сина, який проживає разом з позивачкою, між сторонами не виникає. Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-12 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі з 19 березня 2004 року, мають двох дітей: сина [PERSON] [INFO] та дочку [PERSON] [INFO] , яких утримують матеріально. У жовтні 2019 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на припинення між ним сімейних відносин внаслідок різних поглядів на життя, втрати взаємопорозуміння та поваги, у зв`язку із чим вважає подальше збереження сім`ї неможливим. Зазначає, що спільного господарства з відповідачем не веде, примирення не бажає. Просить розглянути справу за його відсутністю у підготовчому засіданні, про що надав відповідну заяву, підтримавши доводи позову у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги визнала за заявленими підставами. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Перевіривши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Підстави для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя передбачені статтею 112 СК України. Як вбачається з наданих доказів шлюбні відносини між подружжям припинені у зв`язку з різними поглядами на сімейне життя і шлюб, що потягло за собою втрату між ними почуття любові та поваги, і доказів можливості відновлення сім`ї до суду не надано. Сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини не підтримують, на примирення не погоджуються. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. У зв`язку із зазначеним суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не відповідає їх інтересам. Спору щодо поділу спільного майна між сторонами не виникає. Питання щодо утримання неповнолітніх дітей сторонами вирішено в позасудовому порядку. Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved