Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-25 00:00:00

[PERSON] обґрунтувала позов тим, що наказом генерального директора Національного музею народної архітектури та побуту України від 10.02.2017 року №61 її незаконно звільнено з роботи касиром квиткового відділу бухгалтерського обліку та фінансово - планової діяльності ніби то за прогул ( в тому числі за відсутність на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин. Але акти на підтвердження вказаних обставин складені особами які мають до неї неприязне та вороже ставлення. Також акт від 6.01.2017 року не може бути підставою для звільнення так як її було звільнено після спливу місячного строку для накладення дисциплінарного стягнення на працівника. 11.01.2017 року вона приїхала на роботу в 11 год. 45 хв. Первинна профспілкова організація не давала попередньої згоди на її звільнення. Також послалась на те, що 14.03.2016 року відповідач забрав вхідні квитки та журнали і фактично її роботу по продажу квитків виконувала по договору інша юридична особа , а їй не запропонували виконувати інших обов'язків аж до 30.01.2017 року коли повернули квитки для продажу. Позивач просила суд наказ генерального директора Національного музею народної архітектури та побуту України від 10.02.2017 року №61 « Про звільнення [PERSON] та [PERSON].» визнати незаконним та скасувати. Визнати незаконним звільнення [PERSON] з роботи касиром квиткового відділу бухгалтерського обліку та фінансово - планової діяльності Національного музею народної архітектури та побуту України. Поновити [PERSON] на роботі касиром квиткового відділу бухгалтерського обліку та фінансово - планової діяльності Національного музею народної архітектури та побуту України. Стягнути з Національного музею народної архітектури та побуту України на користь [PERSON] 10564,20 грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 11.02.2017 року по день винесення рішення . В судовому засіданні позивач позов підтримала і пояснила, що 6.01.2017 року вона знаходилась на території Національного музею народної архітектури та побуту України з 9 год. до 18 год., а 10.01.2017 року з 11 год.50 хв. так як перед цим була в черзі на прийом до лікаря, але доказів на підтвердження вказаної обставини не має. В судовому засіданні представник відповідач пояснив, що позов не визнає, так як позивач допустила прогули 6.01.2017 року і 10.01.2017 року. Судом встановлено слідуюче. З 12.05.2008 року позивач працювала у Національному музеї народної архітектури та побуту України по трудовому договору , укладеному на невизначений строк касиром квиткового відділу бухгалтерського обліку та фінансово - планової діяльності з початком роботи 09 год . 00 хв. і закінченням роботи о 18 год. 00 хв. Згідно посадової інструкції вона зобов'язана продавати квитки в касі музею, здавати виручку до каси бухгалтерії кожного дня. Здійснювати передачу іншому касиру квитків, що є у продажу та виручки від їх реалізації. З 14.03.2016 року позивач не виконувала вказані обов'язки , так як відповідач забрав вхідні квитки та журнали і фактично її роботу по продажу квитків виконувала по договору інша юридична особа з допомогою автоматизованої системи продажу вхідних квитків, а позивачу не запропонували виконувати інших обов'язків аж до 30.01.2017 року коли повернули квитки для продажу, що стверджується наказами від 12.03.2016 року про введення автоматизованої системи продажу квитків, від 11.03.2016 року про роботи каси, актом передачі вхідних квитків від 14.03.2016 року. Відповідно до ст.40 ч.1 п.4 КЗпП України трудовий договір , укладений на невизначений строк може бути розірваний власником або уповноваженим ним органом у випадку прогулу( в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня ) без поважних причин. Вказане положення закону передбачає, що не може вважатися прогулом відсутність працівника на робочому місці в той час, коли він був присутній на території підприємства, установи чи організації. Позивач вчинила прогул, так як була відсутня на робочому місці в касі і на території Національному музеї народної архітектури та побуту України 6.01.2017 року з 9 год. 00 хв. до 16.год. 45 хв. без поважних причин , що підтверджується письмовими поясненнями позивача на ім'я керівника Національному музеї народної архітектури та побуту України про те, що їй завчасно не повідомили, що 6.01.2017 року їй необхідно буде виконувати обов'язки по продажу квитків, актом про відсутність працівника на роботі , складеним 6.01.2017 року в 16 го.45 хв., що підписали 5 працівників . Позивач відповідно до ст.60 ЦПК України не надала доказів, що вказані працівника мають неприязнь до позивача. Позивач вчинила прогул, так як була відсутня на робочому місці в касі і на території Національному музеї народної архітектури та побуту України 10.01.2017 року з 9 год. 00 хв. до 12 год. 05 хв. без поважних причин , що підтверджується письмовими поясненнями позивача на ім'я керівника Національному музеї народної архітектури та побуту України про те, що їй завчасно не повідомили, що 10.01.2017 року їй необхідно буде виконувати обов'язки по продажу квитків і що знаходилась на території Національному музеї народної архітектури та побуту України з 12 год. 30 хв., актом про відсутність працівника на роботі , складеним 10.01.2017 року в 12 год.05 хв., що підписали 5 працівників . Позивач відповідно до ст.60 ЦПК України не надала доказів, що вказані працівника мають неприязнь до позивача. Наказ генерального директора Національного музею народної архітектури та побуту України від 10.02.2017 року №61 « Про звільнення [PERSON] та [PERSON].» [PERSON] звільнено з роботи касиром квиткового відділу бухгалтерського обліку та фінансово - планової діяльності Національного музею народної архітектури та побуту України за вказані прогули. Відповідно до ст.147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення : догана; звільнення. Відповідно до ст.149 ч. 3 КЗпП України при обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок і попередню роботу працівника. Але при обранні стягнення відповідач не врахував обставин за яких вчинено проступок, що відповідач на порушення положень ст.141 КЗпП України не виконував протягом тривалого часу обов'язку правильно організувати працю позивача , так як фактично обов'язки позивача виконувала інша юридична особа, а позивачу інші обов'язки на цей час не були визначені. Не врахував попередню роботу позивача яка не мала дисциплінарних стягнень, що підтверджується трудовою книжкою. Не врахував, що шкоду не заподіяно. Відповідно до ст.60 ЦПК України представник відповідача не довів, що позивачем заподіяно шкоду у вигляді недоотримання безпосередньо 6.01.2017 року коштів до спеціального фонду державного бюджету , так як наданий доказ повідомлення ТОВ « МАЕСТРО ТІКЕТ СИСТЕМ» від 6.01.2017 року про пропозицію відповідачу достроково з 6 січня 2017 року розірвати договір від 15.02.2016 року про надання послуг з реалізації квитків так як не надано доказів про висловлення згоди відповідача на дострокове розірвання договору відповідно до положень ст.651 ч.1 ЦК України. Також відповідачем не надано доказів з яких причин у вказаний день не визначено іншу особу з числа працівників для продажу квитків. Посилання позивача, що не отримано попередньої згоди виборного органу первинної профспілкової організації на звільнення позивача не має правового значення, так як рішення профспілкового комітету первинної профспілкової організації працівників культури Національного музею народної архітектури та побуту України від 6.02.2017 року не має обґрунтування відмови в наданні згоди на розірвання трудового договору з позивачем, а тому відповідач має право звільнити позивача без згоди вказаного виборного органу відповідно до положень ст.43 ч.7 КЗпП України. Відповідно до ст.148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебуванням його у відпустці. Позивач перебувала на лікарняному з 18.01.2017 року по 27.01.2017 року, що підтверджується листком непрацездатності. А тому посилання позивача, що акт від 6.01.2017 року не може бути підставою для звільнення так як її було звільнено після спливу місячного строку для накладення дисциплінарного стягнення на працівника не є правомірним. Клопотання позивача слід задоволити і на підставі ст.234 КЗпП України поновити позивачу пропущений з поважних причин строк установлений ст.233 КЗпП України, а саме місячний строк на звернення до суду з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. Позивача звільнено з роботи з 10.02.2017 року. Позов подано до Кагарлицького районного суду 20.04.2017 року . В межах місячного строку позивач в силу своєї правової необізнаності подавала позов до Подільського районного суду м. Києва за місцем свого фактичного проживання, а не за зареєстрованим місцем проживання який ухвалою суду від 24.03.2017 року повернув позовну заяву позивачу. Позов задоволити частково. У зв'язку з звільненням без законної підстави відповідно до ст.235 ч.1 КЗпП України наказ генерального директора Національного музею народної архітектури та побуту України від 10.02.2017 року №61 « Про звільнення [PERSON] та [PERSON].» в частині , що стосується [PERSON] визнати незаконним та скасувати. Визнати незаконним звільнення [PERSON] з роботи касиром квиткового відділу бухгалтерського обліку та фінансово - планової діяльності Національного музею народної архітектури та побуту України. Поновити [PERSON] на роботі касиром квиткового відділу бухгалтерського обліку та фінансово - планової діяльності Національного музею народної архітектури та побуту України. Також на підставі ст.235 ч.2 КЗпП України стягнути з Національного музею народної архітектури та побуту України на користь [PERSON] 10564,20 грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 11.02.2017 року по день винесення рішення . Середній заробіток працівника визначено відповідно до ст.27 ЗУ « Про оплату праці» за правилами, передбаченими порядком, затвердженим постановою КМ України від 8.02.1995 року №100, виходячи з розміру середньоденної заробітної плати за останні 2 місяці роботи, а саме за 8 робочих днів у лютому 2017 року отримала 726,40 грн. окладу і за 5 робочих днів в січні 2017 року отримала 454 грн. окладу + 346 грн. доплати. (726,40 грн. + 454 грн. + 346 грн.) : ( 8 + 5) = 117,38 грн. Середній заробіток за час вимушеного прогулу з 11.02.2017 року по день винесення рішення визначено шляхом множення середньоденного заробітку на число робочих днів 117,38 грн. Х 90 робочих днів =10564,20 грн.

Outcome: approved