Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-01 00:00:00

[PERSON] свою заяву обґрунтовує тим, що [INFO] р. у м. Донецьк на 61 році від хронічної ішемічної хвороби серця померла її тітка - рідна сестра матері [PERSON], [INFO]. Після її смерті у м. Донецьк було отримано медичну довідку про причину смерті № [NUMBER] від 24.10.2016 р. та свідоцтво про смерть [NUMBER] від 25.10.2016 р. Вказані документи видані від імені органів ДНР та не мають юридичної сили на території України. 29.11.2016 р. Ковпаківським районним у м. Суми відділом державної реєстрації актів цивільного стану їй відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті [PERSON] у зв'язку з тим, що нею було пред'явлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Просила встановити факт смерті [PERSON], [INFO], уродженки села Братське Тростянецького району Сумської області, громадянки України та яка померла в Кіровоградському районі м. Донецьк [INFO] року у віці 61 року, причина смерті - хронічна ішемічна хвороба серця. У судовому засіданні [PERSON] та її представник [PERSON] заяву з наведених підстав підтримали та просили її задовольнити. [PERSON] суду пояснила, що [PERSON] її рідна тітка, проживала одна останні 25 років у м. Донецьк, хворіла і [INFO] р. від хронічної ішемічної хвороби серця померла. Її у м. Донецьк поховали, на підтвердження смерті видали довідку та свідоцтво про смерть, які не мають юридичної сили на території України. Встановлення факту смерті тітки їй необхідно для отримання свідоцтва про смерть та у подальшому його пред'явлення до пенсійного фонду для припинення виплати пенсії, а також для подальшого оформлення спадкових прав, оскільки відповідно до заповіту вона є єдиною спадкоємицею після смерті тітки. Заінтересована особа - Ковпаківський районний у м. Суми відділ державної реєстрації актів цивільного стану у судове засідання представника не направив, надав листа про розгляд справи без їх участі (а.с. 19). Заслухавши заявника та її представника, дослідивши докази по справі суд дійшов наступних висновків. Згідно п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, наданих у п. 13 постанови № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заяви про встановлення факту смерті особи в певний час (п. 7 ст. 273 ЦПК України) приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. При цьому слід мати на увазі, що встановлення з зазначених підстав факту смерті відрізняється від встановлення факту реєстрації смерті (яке провадиться на підставі п. 4 ст. 273 ЦПК і полягає у з'ясуванні, насамперед, обставин не самої події смерті, а її реєстрації в органах реєстрації актів громадянського стану) та від оголошення особи померлою, яке провадиться за правилами глави 35 ЦПК. Відповідно до ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Судом встановлено, що заявник [PERSON] є племінницею [PERSON], [INFO] (остання є рідною сестрою [PERSON] - матері заявника) (а.с. 12, 13, 16). Згідно Довідки про причини смерті № [NUMBER], виданої 24.10.2016 р. Центральною міською клінічною лікарнею № 24 м. Донецьк, [PERSON] померла у віці 61 рік [INFO] р., причина смерті - хронічна ішемічна хвороба серця (а.с. 4). У Свідоцтві про смерть, виданому 25.10.2016 р. Кіровським відділом запису актів цивільного стану м. Донецька Державної Реєстраційної Палати Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки [NUMBER], російською мовою вказано, що [PERSON], [INFO] померла [INFO] р. у віці 61 рік у м. Донецьк, Кіровський район, про що 25.10.2016 р. складено відповідний актовий запис № 1748 (а.с. 5). За життя [PERSON] вчинила заповіт, яким все своє майно заповіла заявнику - [PERSON] (а.с. 20). На звернення [PERSON] Ковпаківський районний у м. Суми відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області листом від 29.11.2016 р. № 2795-03.1-19 відмовив їй у державній реєстрації смерті [PERSON] та у видачі свідоцтва про смерть, оскільки заявником на підтвердження факту смерті пред'явлено документ, виданий на території де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження (а.с. 15). Відповідно до Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, затвердженого розпорядженням КМУ від 07.11.2014 р. № 1085-р. м. Донецьк відносено до населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Постановою Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України. Згідно ч. 1 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державною фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров'я або судово-медичної установи, - не пізніше п'яти днів. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі встановлення у судовому порядку факту смерті. Відповідно до п. 1 Розділу 5 «Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні», затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/5 від 18.10.2000 р., підставою для державної реєстрації смерті є: лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 р. №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 р. за №1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 р. №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 р. за №1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; рішення суду про оголошення особи померлою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Свідоцтво про смерть [PERSON], яка померла [INFO] р., видане 25.10.2016 р. Кіровським відділом запису актів цивільного стану м. Донецька не створює юридичних наслідків, оскільки видано на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, тобто не на підставі, не у межах повноважень та у не спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Встановлення факту смерті заявнику необхідно для отримання свідоцтва про смерть та для забезпечення реалізації майнових та немайнових прав, зокрема права на спадкування. Зважаючи на викладене, оскільки заявнику відмовлено у державній реєстрації смерті тітки, у зв'язку з тим, що вона пред'явленням документа, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, у інший спосіб провести реєстрацію смерті та отримати свідоцтво про смерть неможливо, суд дійшов висновку, що заява про встановлення факту смерті [INFO] року у м. Донецьк [PERSON], [INFO], уродженки села Братське, Тростянецького району, Сумської області підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 4 ст. 257-1 ЦПК України рішення у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved