Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-23 00:00:00

[PERSON] у квітні 2021 року звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дітей до досягнення повноліття. Позов мотивовано тим, що з 12.08.2006 року між сторонами було зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу сторони мають трьох дочок: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що їй важко забезпечувати трьох дітей, а тому звернулася до суду та просила стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на трьох дітей в розмірі Ѕ частки доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду. До початку розгляду справи по суті [PERSON] в травні 2021 року подав зустрічний позов до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину до досягнення нею повноліття. Позов мотивований тим, що станом на 21.05.2021 року [PERSON] , [INFO] будучи зареєстрованою за іншою адресою проживає з батьком за адресою: [ADDRESS] . Проживаючи з батьком [PERSON] , [INFO] перебуває на повному його утриманні, при цьому позивач не приймає участі у матеріальному забезпеченні саме [PERSON] , що підтверджується актами, які було складено уповноваженими особами МКП «УК «Київська». [PERSON] , [INFO] , проживає із батьком та перебуває на його утриманні, останній несе витрати на утримання дочки, що підтверджується квитанціями та чеками. Згідно зустрічного позову [PERSON] погоджується сплачувати щомісячно на користь позивача 2395 грн. на утримання [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , відповідно до с. 7 ЗУ «Про державний бюджет України на 2021 рік», згідно прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років. У зв`язку з вищенаведеним [PERSON] звернувся до суду із зустрічним позовом на просив стягнути з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі у розмірі 3000,00 грн. щомісячно, починаючи з дати звернення із даним зустрічним позовом і до досягнення дитиною повноліття. А також просив стягнути витрати на правову допомогу у розмірі 3000,00 грн. Представник позивача за первісним та відповідач за зустрічним позовами просила первісний позов задовольнити, а в задоволенні зустрічного позову відмовити, також надала суду відзив на зустрічний позов, який мотивовано тим, що до 20.02.2021 року позивач і відповідач разом із дітьми проживали однією сім`єю за адресою: [ADDRESS] . Позивач [PERSON] та діти проживали за вказаною адресою без реєстрації. 19.02.2021 року о 22:30 год за місцем проживання відповідач [PERSON] вчинив відносно позивача домашнє насильство. Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 22.04.2021 року, залишеним без змін постановою Вінницького апеляційного суду від 26.05.2021 року [PERSON] визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді громадських робіт стоком 40 годин. 20.02.2021 року інспектором було винесено терміновий заборонний припис стосовно кривдника [PERSON] та зобов`язано залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи, заборона на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи; заборона у будь який спосіб контактувати з постраждалою особою. У зв`язку з вищенаведеним [PERSON] разом з усіма дітьми 20.02.2021 року залишила місце проживання та перейшла жити за адресою реєстрації: [ADDRESS] де проживає з дітьми о даний час. За цією адресою діти перебувають на обліку в КНП «Центр первинної медико санітарної допомоги № 5 м. Вінниці». Позивач не заперечує, що дочка [PERSON] залишається подекуди ночувати у квартирі де зареєстрований і проживає її батько, однак постійно вона проживає з часу вчинення відповідачем домашнього насильства за місцем своєї реєстрації. Надані відповідачем чеки, квитанції не є доказами виконання ним обов`язку по утриманню дітей, в тому числі [PERSON] . Ним не надано належних та допустимих доказів, які б засвідчували, що дочка [PERSON] , знаходиться на його утримання, а позивач [PERSON] ухиляється від обов`язку, не виконує обов`язок щодо утримання дочки. Представник відповідача за первісним та позивач за зустрічним позовами в судовому засіданні в задоволенні первісного позову просив відмовити, зустрічний позов просив задовольнити. Також останній надав суду відповідь на відзив на зустрічну позовну заяву, в які зазначено, що у відзиві на зустрічний позов не було обгрунтовано належними, достовірними та достатніми доказами ту обставину, що [PERSON] утримує наших спільних дітей. Докази, які були подані до позовної заяви не можуть підтвердити факту спільного проживання спільних дітей, зокрема [PERSON] із позивачем. Допитана в судовому засіданні дочка сторін [PERSON] , [INFO] , в судовому засіданні пояснила, що вона мешкала частково з батьком і частково з матір`ю до липня 2021 року з тим, щоб не образити жодного з батьків. На даний час вона проживає з матір`ю, батько допомоги не надає. Вислухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що первісний позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 12.08.2006 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 12.08.2006 року. За час спільного проживання у сторін народилося троє дочок: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER] від 14.03.2007 року, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER] від 11.08.2009 року та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER] від 28.07.2011 року. Останні зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи за № 41192, № 41190, № 41194 від 27.08.2018 року. Згідно довідки асоціації органів самоорганізації населення м. Вінниці квартальний комітет/комітет мікрорайону від 25.03.2021 року № 136 позивач [PERSON] дійсно зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , а також разом з нею проживають [PERSON] , 2007 року народження, [PERSON] , 2009 року народження, [PERSON] , 2011 року народження. Діти знаходяться на утриманні матері. Згідно акту № 104-Г від 18.05.2021 року, складеного комісією у складі майстра МКП «УК «Київська» А.А. Григорук, майстра МКП «УК «Київська» В.В. Максименко з виходом за адресою: [ADDRESS] , встановлено що за даною адресою зареєстрований [PERSON] (власник) та [PERSON] (син, відповідач за первісним та позивач за зустрічним позовами). Також було встановлено, що на момент обстеження з виходом за даною адресою тимчасово перебувають без реєстрації [PERSON] з 2014 року, за даною адресою проживає без реєстрації. Відповідно до акту № 106-Г від 18.05.2021 року, складеного комісією у складі майстра МКП «УК «Київська» А.А. Григорук, майстра МКП «УК «Київська» В.В. Максименко з виходом за адресою: [ADDRESS] , встановлено що за даною адресою зареєстрований [PERSON] (власник) та [PERSON] (син, відповідач за первісним та позивач за зустрічним позовами), [PERSON] (внучка), з 2014 року проживає за даною адресою без реєстрації. Також було встановлено, що зі слів сусідів [PERSON] проживає за вищевказаною адресою, здійснює догляд за неповнолітньою дитиною [PERSON] , з 2014 року проживає без реєстрації за даною адресою. Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 22.04.2021 року, залишеною без змін постановою Вінницького апеляційного суду від 26.05.2021 року визнано [PERSON] винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП (вчинення домашнього насильства) та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді громадських робіт строком 40 годин. Вирішено питання про судові витрати. 20.02.2021 року інспектором було винесено терміновий заборонний припис стосовно кривдника [PERSON] та зобов`язано залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи, заборона на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи; заборона у будь який спосіб контактувати з постраждалою особою. Згідно акту про проживання особи в житловому приміщенні від 07.07.2021 року, посвідченого головою квартального комітету «Лівобережний», [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] постійно проживають у будинку за адресою: [ADDRESS] з лютого 2021 року. Відповідно акту обстеження від 16.08.2021 року, посвідченого головою квартального комітету «Лівобережний», при перевірці було встановлено, що за адресою: [ADDRESS] проживають: власник [PERSON] , 1951 року народження, [PERSON] , 1981 року народження, [PERSON] , 2007 року народження, [PERSON] , 2009 року народження, [PERSON] , 2011 року народження. На час обстеження комісією, 16.08.2021 року в будинку перебували [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . В кімнатах були виявлені особисті речі, одяг, взуття предмети гігієни дітей. Умови проживання задовільні. Акт складено на предмет проживання та фіксування особистих речей [PERSON] . Згідно довідки квартального комітету «Лівобережний» від 11.08.2021 року № 40 на момент виходу на місце, 10.08.2021 року за адресою: [ADDRESS] в присутності [PERSON] були опитані сусіди: [PERSON] та [PERSON] , які підтвердили факт проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . У частині третій статті 51\~Конституції України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 8\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до статті 141\~СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Згідно з частиною другою статті 150\~СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Статтею 180\~СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до статті 182\~СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» 17.05.2017 року № 2037-VIII внесено ряд змін та доповнень до Сімейного кодексу України, так зокрема внесено зміни в ч. 2 ст.\~182\~СК України та згідно даних змін передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з статтею 181\~СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що за загальним правилом спосіб виконання батьками своїх обов`язків по утриманню неповнолітніх дітей, зокрема, сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними, однак, у разі відсутності такої домовленості той з батьків, з ким проживають діти, має право звернутися до суду з відповідним позовом і в цьому разі аліменти на них можуть бути присуджені в частці від заробітку (доходу) їх матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до статті 183\~СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Визначаючись щодо стягнення аліментів, суд враховує те, що старша дочка [PERSON] , [INFO] , після припинення подружніх відносин частково мешкала і з батьком і матір`ю, які витрачали кошти на утримання доньки, що підтверджується поясненнями останньої, а також актом № 104-Г від 18.05.2021 року, актом № 106-Г від 18.05.2021 року, актом про проживання особи в житловому приміщенні від 07.07.2021 року, актом обстеження від 16.08.2021 року, довідкою квартального комітету «Лівобережний» від 11.08.2021 року № 40. За таких обставин первісний позов в частині стягнення аліментів на утримання [PERSON] з 15.04.2021 року по 15.08.2021 року включно та зучтрічний позов не підлягають задоволенню. Суд вважає справедливим та обґрунтованим визначити аліменти на утримання дітей, а саме [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] за період з 15.04.2021 року по 15.08.2021 року у розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, а також з 16.08.2021 року встановивши, що із матір`ю діти проживають більшість часу, а отже на [PERSON] покладено більше турбот щодо утримання дітей, зважаючи на реальні і розумні потреби в матеріальному утриманні дітей, взаємний обов`язок батьків по їх утриманню, встановлені обставини, що мають значення в їх сукупності. Також як зазначалось вище відповідно акту обстеження від 16.08.2021 року, посвідченого головою квартального комітету «Лівобережний», який складено на предмет проживання та фіксування особистих речей [PERSON] , встановлено, що на час обстеження комісією, 16.08.2021 року в будинку перебували [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . В кімнатах були виявлені особисті речі, одяг, взуття предмети гігієни дітей, а тому суд вважає справедливим та обґрунтованим визначити аліменти саме з 16.08.2021 року на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/2 частини його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно до повноліття старшої дитини. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] здорова, працездатна особа та може надавати матеріальну допомогу, протилежних доказів він не надав. У відповідності до ч. 2 ст.\~430\~ЦПК України суд, ухвалюючи рішення, може допустити негайне його виконання у разі стягнення всієї суми боргу при присудженні платежів, визначених пунктами 1 - 3 частини першої цієї статті. За вказаних обставин суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення первісного позову у повному обсязі. Підсумовуючи наведене, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевіреними в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про відмову у зустрічному позові за безпідставністю. Щодо стягнення витрат на правову допомогу, понесених [PERSON] , суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1, 2 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Між [PERSON] та Адвокатським бюро «Костюк Г.М.» 27.05.2021 року було укладено договір про надання правової допомоги № 011. Згідно п. 1.4 договору, клієнт доручає, а бюро бере на себе зобов`язання надавати правничу допомогу [PERSON] щодо представництва її інтересів у цивільній справі № 127/9871/21 за її позовом до [PERSON] про стягнення аліментів та зустрічним позовом [PERSON] до неї, [PERSON] про стягнення аліментів, що знаходиться в провадженні Вінницького міського суду Вінницької області. На підтвердження понесених витрат на отримання професійної правничої допомоги адвокатом Костюк Г.М. надано квитанцію № ПН496 від 01.06.2021 року на оплату послуг у сумі 3000,00 грн. Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом із тим, граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах». Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відтак, ураховуючи засади виваженості, розумності та справедливості, суд приходить до висновку до задоволення вимоги про стягнення судових витрат з [PERSON] в розмірі 3000,00 грн. з урахуванням складності справи і частковим задоволенням позову; виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часу, витраченого адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягу наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Щодо стягнення витрат на правову допомогу, понесених [PERSON] , суд зазначає, що у зв`язку з відмовою у задоволенні зустрічного позову, у суду відсутні підстави для стягнення із відповідача на користь позивача судових витрат у порядку\~ст. 141 ЦПК України. Також відповідно до ст.\~141\~ЦПК України з [PERSON] підлягає до стягнення в дохід держави судовий збір в сумі 908,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial