Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-05 00:00:00

[PERSON], яка діє в інтересах малолітньої дитини [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні власністю. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 30.01.2015 року між позивачем та [PERSON] був укладений договір дарування 37/50 часток житлового будинку № 2-с по вул. Новомосковській в м. Запоріжжі, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 60. На підставі вказаного договору [PERSON] набула право власності на житловий будинок, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 30.01.2015 року. Відповідно до довідки № 17 від 24.07.2015 року, виданої головою квартального комітету № 22 Комунарського району м. Запоріжжя за даною адресою зареєстрована [PERSON], яка була вселена в якості члена сімї попереднього власника. На сьогоднішній день відповідач фактично у будинку не мешкає, не несе витрат з утримання будинку. Місцезнаходження відповідача позивачу невідомо. Посилаючись на зазначене, просить суд усунути [PERSON] перешкоди в здійсненні права користування 37/50 часток житлового будинку № 2-с по вул. Новомосковській в м. Запоріжжі, визнати [PERSON] такою, що втратила право користування 37/50 часток житлового будинку № 2-с по вул. Новомосковській в м. Запоріжжі. Представник позивача у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений судом своєчасно та належним чином, заявою від 06.10.2015 року [PERSON] просить розглядати справу без його участі, на задоволенні позовних вимог наполягає у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена судом своєчасно та належним чином. Згідно з даними поштових повідомлень судові повістки про виклик у суд відповідача повернуті у звязку з тим, що вона не проживає за адресою: [INFO]. На підставі даних адресно-довідкового підрозділу УДМС в Запорізькій області [PERSON] зареєстрована за вказаною адресою. Судом вживалися заходи до встановлення місця перебування та належного повідомлення відповідача про час, дату і місце розгляду справи. 17.09.2015 року в газеті «Запорізька правда» № 106-107 (23639-23640) була розміщена обява про виклик останньої у судове засідання. Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, відповідно до вимог ч. 4 ст. 169 Цивільно-процесуального кодексу України, суд вирішує справу, взявши до уваги заяву представника позивача, на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України). Розглянувши матеріали справи та дослідивши надані письмові докази, суд встановив наступне. За вимогами ч. 3 ст. 10 Цивільно-процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. \~ \~ Згідно з ч. 1 ст. 11 Цивільно-процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб та в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. \~ \~ Відповідно до ст. 60 Цивільно-процесуального кодексу України докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. На підставі ст. 57 Цивільно-процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 30.01.2015 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір дарування 37/50 часток житлового будинку № 2-с, розташованого по вул. Новомосковській в м. Запоріжжі, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 60 (а.с. 4-5). На підставі даного договору [PERSON] набула право власності на 37/50 часток вище зазначеного житлового будинку, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 30.01.2015 року (а.с. 6-7). Відповідно до довідки № 17 від 24.07.2015 року, виданої головою квартального комітету № 22 Комунарського району м. Запоріжжя за адресою: м. Запоріжжя, вул. Новомосковська, буд. № 2-с зареєстрована [PERSON] Як вбачається з матеріалів справи, остання була вселена в якості члена сімї попереднього власника (а.с. 8, 26). Як вбачається із акту, складеного квартальним комітетом № 22 Комунарського району м. Запоріжжя [PERSON] не проживає у [INFO] з 2009 року (а.с. 27). Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За змістом ст. 405 ЦК України лише члені сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом у відповідності до вимог закону. При цьому приміщення, яке вони мають право займати, визначається самим власником. Питання проживання не членів сімї власника житла, врегульовано Главою 59 (ст. ст. 810-826) ЦК України, якою передбачено, що підставою проживання таких осіб є договір найму жилого приміщення. Згідно зі ст. ст. 810, 811 ЦК України власник житла (наймодавець) передає наймачеві житло для проживання на певний строк і за плату на підставі договору найму (оренди), який укладається в письмовій формі. Як видно з матеріалів справи, відповідач не укладав з власником житла (позивач по справі) договору найму житлового будинку № 2-с по вул. Новомосковській в м. Запоріжжі та не є членом сімї власника. Відповідач не знімається з реєстраційного обліку за вищезазначеною адресою у добровільному порядку шляхом подачі відповідної заяви до Комунарського районного відділу державної міграційної служби у м. Запоріжжі. На підставі ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином, аналізуючи у сукупності зібрані по справі докази, суд вважає, що відповідач на теперішній час не мешкає у спірному будинку, не є його власником, не несе обовязків, що випливають з договору найму жилого приміщення, але залишається зареєстрованим у спірному будинку, що спричиняє позивачу додаткові матеріальні витрати за прописаного відповідача, тому позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved