Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-19 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики в сумі 8000,00 доларів США, що за курсом становить 2657.8496 за 100, 00 доларів США, відповідно до довідки НБУ станом на 02.10.2017 року, складає 212 560,00 грн та витрати по оплаті судового збору в сумі 2180,00 грн. В суді позивачка , уточнивши позовні вимоги, просить стягнути борг в сумі 8000, 00 доларів США., що за курсом становить 2649.9087 за 100, 00 доларів США, відповідно до довідки НБУ станом на 20.11.2017 року, тобто на день ухвалення рішення, складає 212 000,00 грн. та витрати по оплаті судового збору в сумі 2120,00 грн. Також вказує, що 09 липня 2015 року уклала з відповідачем договір позики, згідно якого передала йому грошові кошти в сумі 8000,00 доларів США., які він зобовязався повернути до 09.07.2016 року, що підтверджується розпискою. Взяті на себе зобовязання [PERSON] по розписці не виконав, в результаті чого , станом на 20.11.2017 року , заборгованість становить 212 000,00 грн., яку позивачка просить стягнути з відповідача та судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 2120, 00 грн. Відповідач в судовому засіданні позов визнав , проти стягнення заборгованості за договором позики не заперечує Заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що між сторонами 09 липня 2015 року було укладено договір позики, згідно якого [PERSON] передала [PERSON] грошові кошти в сумі 8000,00 доларів США., які останній зобовязався повернути до 09 липня 2016 року, що підтверджується розпискою. Взяті на себе зобовязання [PERSON] по договору позики не виконав, в результаті чого станом на 20.11.2017 року заборгованість становить 212 000,00 грн., що еквівалентно сумі боргу 8000,00 доларів США. Відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною 2 статті 1047 даного кодексу передбачено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Вказаний правовий висновок висловлений Верховним Судом України в постанові від 18.09.2013 року за № 6-63 цс13. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено наступне: якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Із розяснень Пленуму Верховного Суду України у п. 14 постанови № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», згідно з ч. 1 ст. 192 Цивільного кодексу України законним платіжним засобом, обовязковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України гривня. У звязку з цим, при задоволенні позову про стягнення грошових сум суди повинні зазначати в резолютивній частині рішення розмір суми, що підлягає стягненню, цифрами і словами у грошовій одиниці України гривні. При стягненні періодичних платежів суд має вказати період, протягом якого проводиться виконання. У разі пред»явлення позову стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українському за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. Частиною 1 статті 88 ЦПК України, передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Виходячи з наведеного, судові витрати понесені [PERSON] по квитанції № 0.0.862571966.1 від 03.10.2017 року, слід стягнути з відповідача на користь позивача .

Outcome: approved