Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-16 00:00:00

[PERSON] (надалі також - позивач) звернувся до суду із зазначеним позовом до ТОВ «Глухів-Агроінвест» (надалі також - відповідач) мотивуючи його тим, що згідно зі свідоцтвом про право власності на спадщину за заповітом від 21.12.2000 р. він є власником земельної частки (паю) загальною мірою 7,61 га, розташованої у колективному сільськогосподарському підприємстві «Побєда», що належала спадкодавцю [PERSON] на підставі сертифікату про право на земельну частку (пай) від 30.06.1996 р., а 08.08.2002 р. він отримав державний акт на право приватної власності на цю земельну ділянку. 26.12.2011 р. він уклав з відповідачем догорів оренди землі, за яким передав свою земельну ділянку відповідачу в оренду за 1716, 78 грн. на рік. Протягом 2007-2011 р.р. він неодноразово звертався до відповідача провести повний розрахунок за оренду відповідно до умов договору, однак відповіді не отримав. У зв'язку з цим він вважає, що відповідач повинен сплатити йому заборгованість по орендній платі за 2007-2011 р.р. в сумі 8583, 90 грн. та пеню за прострочення виконання зобов'язання в сумі 3133, 12 грн. У судове засідання позивач не з'явився, однак подав заяву, у якій просив розглядати справу без його участі та наполягав на задоволенні позовних вимог. Від представника відповідача до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі. Під час розгляду справи до суду надійшли письмові заперечення від відповідача, у яких зазначається, що 26.12.2011 р. ТОВ «Глухів-Агроінвест» уклало з позивачем договір оренди земельної ділянки площею 5,19 га кадастровий номер [NUMBER], розташованої на території Ходинської сільської ради, строком на 20 років за 1716, 78 грн. на рік, що складає 3 % від нормативної грошової оцінки. Зобов'язання щодо орендної плати за цим договором відповідач виконує своєчасно. Вимоги позивача вважає безпідставними через те, що виходячи з приписів статей 11, 509 ЦК України у відповідача не виникало зобов'язань щодо сплати орендної плати перед позивачем за 2007-2011 р.р., оскільки договір був укладений 26.11.2011 р., а до цього часу відповідач користувався цією земельною ділянкою як нерозподіленою (не витребуваною) на підставі договору від 07.12.2007 р., укладеного між ним та Глухівською РДА зі сплатою орендної плати до бюджету Ходинської сільської ради. Дослідивши і перевіривши подані сторонами докази і документи, суд встановив наступне. В силу вимог ст.ст. 10, 11, 60 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), які встановлюють змагальність та диспозитивність цивільного процесу, як одну з основних гарантій права на справедливий розгляд справи, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі поданих сторонами доказів. Судом встановлено, що позивачу 21.12.2000 р. державним нотаріусом Глухівської міськдержнотконтори видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, де зазначено, що спадкове майно складається з земельної частки (паю) загальною мірою 7,61 га, розташованої у колективному сільськогосподарському підприємстві «Побєда», що належала спадкодавцю [PERSON] на підставі сертифікату про право на земельну частку (пай) від 30.06.1996 р. (а.с.9). 08.08.2002 р. Ходинською сільрадою, на підставі зазначеного вище свідоцтва про право на спадщину, позивачу видано державний акт на право приватної власності на землю площею 5,19 га на території Ходинської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.82). Витягом з Держреєстру речових прав на нерухоме майно від 23.10.2013 р. стверджується, що позивач зареєстрував у реєстрі право на земельну ділянку площею 5,1862 га, кадастровий номер [NUMBER] від 10.09.2013 р. (а.с.8, 83). 26.12.2011 р. позивач уклав з відповідачем догорів оренди землі, за яким передав свою земельну ділянку, площею 5,1862 га відповідачу в оренду за 1716, 78 грн. на рік., що підтверджується наявними у справі довогором, схемою розташування земельної ділянки та актами прийому-передачі (а.с.10-14, 75-82). Сторонами не заперечується та обставина, що з дати укладення договору, тобто з 26.12.2011 р., розрахунок за оренду проводиться справно та відповідно до умов договору, що підтверджується наданими відповідачем платіжними документами (а.с.84-91). З предмету позову слідує і про це зазначає сам позивач, заявлена вимога, яка походить з зобов'язальних правовідносин - стягнення боргу по орендній платі за 2007-2011 р.р. та пені за прострочення виконання зобов'язання. За приписами ст. 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають із підстав встановлених ст. 11 цього кодексу. Відповідно до ст. 11 Цивільного Кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені актами цивільного законодавства, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Позивач не надав суду жодних доказів того, що до укладення договору, тобто до 26.12.2011 р., між ним та відповідачем склалися визначені відносини, які б породжували взаємні права та обов'язки. Відсутність доказів змісту зобов'язання та які саме вимоги цього зобов'язання не були дотримані відповідачем, не дають суду підстав застосовувати правові наслідки порушення зобов'язання, а відтак у позові про стягнення з відповідача орендної плати та пені слід відмовити. Разом з цим, судом встановлено, що земельну ділянку позивача у 2007-2011 р.р., за договором оренди землі від 07.12.2007 р., укладеного між Глухівською районною державною адміністрацією та ТОВ «Глухів-Агроінвест», обробляв відповідач у справі. Ці обставини підтверджуються, зокрема, копією відповідного договору, копією акту прийому передачі земельної ділянки та іншими документами (а.с.44-74). Виходячи з цього, суд приходить до висновку, що відповідач добросовісно, на підставі відповідного договору оренди користувався спірною земельною ділянкою. На момент розгляду справи суду не надано відомостей про розірвання, визнання недійсним тощо вказаного договору оренди земельної ділянки. Укладення договору вказаної земельної ділянки стало можливим внаслідок того, що посадовими особами Ходинської сільської ради всупереч вимогам ст. 13 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» земельна ділянка була помилково включена до списків невитребуваних паїв, хоча підстав для включення вказаної земельної ділянки до відповідних списків не було, оскільки право власності на цю земельну ділянку було посвідчене державним актом на право власності на земельну ділянку. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач, посилаючись у своїх поясненнях (а.с.16) на фактичне користування відповідачем його земельною ділянкою та зазначаючи, що Ходинська сільська рада та Глухівський земельний відділ не повідомивши його про те, що потрібно робити з землею, використали земельний пай у своїй цілях, обрав неналежний спосіб захисту свого порушеного права, пред'явивши позов до відповідача з приводу визначених зобов'язальних правовідносин, зміст та наявність яких до 26.12.2011 р. не доведені. На підставі викладеного та відповідно до статей 3, 11, 16, 509, 530 ЦК України,

Outcome: dismissed