Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-23 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися в суд із позовною заявою про визнання за ними права на земельну частку (пай). Позивачі посилаються на те, що Розпорядженням голови [PERSON] районної державної адміністрації №189 від 03.04.1996 року «Про видачу сертифікатів на право на земельну частку (пай) особам, що мають право на середню земельну частку згідно статті 6 Земельного кодексу України по [PERSON] сільській раді» було затверджено середню земельну частку (пай) по [PERSON] спілці власників селянських господарств в розмірі 1.60 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі та вирішено видати сертифікати на право на середню земельну частку (пай) особам, що мають право на земельну частку, в якому їх включено не було. Вважають, що мають право на земельну частку (пай), оскільки із 07.06.1986 року позивач [PERSON] був прийнятий у члени колгоспу імені Мічуріна [PERSON] сільської ради і був членом колективного сільськогосподарського підприємства на час розпаювання земель і формування списків осіб, які мали право на земельні частки (пай), а позивач [PERSON] також таким правом була наділена як особа, яка була направлена на навчання, якщо залишилася членом КСП, як жінка, котра перебувала у відпустці через вагітність та пологи або у відпустці для догляду за дитиною до 3років. Тому позивачі просять постановити рішення яким визнати у судовому порядку за ними право на земельну частку (пай). Під час розгляду справи позивач уточнив позовні вимоги та просив залучити до участі у розгляді справи у якості співпозивача [PERSON], та визнати за [PERSON] та [PERSON] право на середні земельні частки (паї) розміром 1.6 в умовних кадастрових гектарах на території [PERSON] сільської ради на вищенаведених підставах. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] [PERSON] підтримала заявлені вимоги та посилалася на обставини, зазначені в позовній заяві; просила даний позов задовольнити. Залучена до участі у розгляді справи в якості позивача [PERSON] до суду не зявилася, подала заяву в якій позов підтримала і просила його задовольнити, справу слухати в її відсутності. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Самбірського району до суду не зявився, подав заяву, в якій позов визнав, справу просив слухати у його відсутності. Представник відповідача [PERSON] районної державної адміністрації в судове засідання не зявився, подав до суду заперечення проти позову, в якому просив у задоволенні позовних вимог відмовити посилаючись на викладені у ньому обставини, просив справу слухати у його відсутності. Тому суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності представників відповідачів на підставі наявних даних про права та взаємовідносини сторін, у заочному провадженні, проти чого не заперечила представник позивача. Зясувавши обставини справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд вважає, що позов про визнання права на середні частки (паї) підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом установлено, що Розпорядженням голови [PERSON] районної державної адміністрації №189 від 03.04.1996 року «Про видачу сертифікатів на право на земельну частку (пай) особам, що мають право на середню земельну частку згідно статті 6 Земельного кодексу України по [PERSON] сільській раді» було затверджено середню земельну частку (пай) по [PERSON] спілці власників селянських господарств в розмірі 1,6 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі та вирішено видати сертифікати на право на середню земельну частку (пай) особам, що мають право на земельну частку, в якому позивачів включено не було. Відповідно до ст. 2 Указу Президента України від 08.08.1995р. №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», право па земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського: підприємства, кооперативу, акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта па право колективної власності на землю. Право громадян як співвласників колективної власності на землю набувається із дня видачі підприємству в установленому порядку державного акта на право колективної власності на землю. У відповідності до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» член колективного сільськогосподарського підприємства включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність, не може позбавити її права на земельну частку. Законом України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05.06.2003 року регламентовано організаційні та правові засади виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок у натурі (на місцевості) із земель, що належали колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам на праві колективної власності, а також порядок обміну цими земельними ділянками. Статтею першою вищезгаданого закону право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку і рішення суду відповідно до ст. 2 є документом, що посвідчує таке право. Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів від 04.02.2004р. «Про організацію робіт методику розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв)» у разі виявлення після обробки проекту землеустрою факту не включення громадян, які відповідно до законодавства набули право на земельну частку (пай), до списку власників земельних ділянок таким громадянам здійснюється відповідною місцевою радою чи районною державною адміністрацією за рахунок коригування проекту, або за рахунок земель запасу чи резервного фонду. Аналізуючи вищевикладені норми законів у сукупності із обґрунтованою позицією сторони позивача, суд приходить до переконання, що [PERSON] та [PERSON] мають право на земельні частки (пай) в розмірі 1,6 умовних кадастрових гектарів із земель запасу чи резервного фонду [PERSON] сільської Самбірського району Львівської області. Разом з тим суд не приймає до уваги заяву відповідача [PERSON] районної державної адміністрації про застосування строків позовної давності, оскільки відповідно до ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Позивачі дізналася про своє порушене право на отримання земельної частки (паю) із 2016 року, коли масово земельні паї почали орендувати агрофірми і, з того часу постійно прагнуть отримати своє право на земельні частки (пай), що неможливо реалізувати у позасудовому порядку.

Outcome: approved