Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-10 00:00:00

[PERSON] Олександрович звернувся до Кілійського районного суду Одеської області з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. В обґрунтування заяви зазначив, що після смерті своєї бабусі [PERSON], яка померла 06.10.2016 року на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого державним нотаріусом Четвертої одеської державної нотаріальної контори [PERSON], 07.06.2017 року і зареєстрованого у реєстрі за № 4-657, заявник отримав спадщину. Оскільки вказане Свідоцтво заявником було втрачене, він звернувся до Одеського державного нотаріального архіву за його дублікатом, внаслідок чого вказаною установою йому було видано дублікат Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 30.11.2018 року, який зареєстрований в реєстрі за № 2-356. Після цього зясувалося, що в Свідоцтві про право на спадщину за заповітом державним нотаріусом було допущено помилку, а саме: замість належного заявнику реєстраційного номера облікової картки платника податків № [NUMBER], помилково вказано реєстраційний номер облікової картки платника податків № [NUMBER]. Оскільки дублікат Свідоцтва видавався на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, аналогічна помилка міститься і в дублікаті Свідоцтва. На його звернення щодо внесення виправлення в Свідоцтво про право на спадщину за заповітом та в дублікат Свідоцтва про право на спадщину за заповітом державний нотаріус [PERSON], надала письмову відмову за №837/01-16 від 11.12.2018 року, з якої вбачається що внести виправлення до Свідоцтва про право на спадщину за заповітом вона не може, оскільки Наказом Міністерства юстиції України від 28.12.2017 року за №4332/5 «Про ліквідацію Четвертої Одеської державної нотаріальної контори та утворення Суворовської державної нотаріальної контори у м. Одеса» Четверта одеська держнотконтора ліквідована без правонаступництва, її печатка ліквідована, справи контори передані до Одеського державного нотаріального архіву та внести виправлення до дублікату Свідоцтва про право на спадщину за заповітом вона не може, тому що цей документ виданий іншим підрозділом Управління юстиції. На звернення до Одеського державного нотаріального архіву, який видав дублікат Свідоцтва, заявником було отримано письмову відмову за вих. № 2593/01-18 від 14.12.2018 року, з якої вбачається, що внести виправлення до дублікату Свідоцтва про право на спадщину за заповітом вказана установа не може, оскільки повноважень щодо внесення змін або виправлень на документах нотаріального діловодства державних нотаріальних контор або приватних нотаріусів, які надійшли на архівне зберігання, у державного нотаріального архіву немає. Вказана помилка державного нотаріуса ставить під сумнів належність йому вищевказаних правовстановлюючих документів, що в свою чергу, унеможливлює повноцінне здійснення права власності щодо належного заявнику майна, з огляду на що він вимушений звернутись до суду за захистом своїх прав. На підставі вищезазначеного заявник просить суд, встановити факт належності [PERSON], [INFO], РНОКПП № [NUMBER], Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого державним нотаріусом Четвертої одеської державної нотаріальної контори [PERSON] 07.06.2017 року і зареєстрованого у реєстрі за № 4-657 та дублікату Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Одеським державним нотаріальним архівом 30.11.2018 року і зареєстрованого в реєстрі за №2-356. [PERSON] Олександрович в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, заявлені вимоги підтримав у повному обсязі. Державний нотаріусСуворовської державної нотаріальної контори у м. Одеса [PERSON], в судове засідання не зявилась, про причини неявки суд не повідомила, письмових клопотань не надала. Представник Одеського державного нотаріального архіву в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, письмові клопотання не надав. В звязку з тим, що розгляд справи проведено за відсутності осіб, які беруть участь у справі фіксування ходу судового засідання звукозаписувальним технічним пристроєм не здійснювалось, що узгоджується з положеннями ст. ст.\~ 223, 247 ЦПК України. Дослідивши подану заяву та надані докази по справі, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до дублікату свідоцтва про право на спадщину за заповітом виданого 30.11.2018 року державним нотаріусом Одеського державного нотаріального архіву, зареєстрованого в реєстрі за № 2-356, встановлено, що на підставі заповіту, посвідченого Четвертою одеською державною нотаріальною конторою 02.06.2014 року та зареєстрованого в реєстрі за № 1-208 спадкоємцем, зазначеного в заповіті майна [PERSON], [INFO], яка померла 06 жовтня 2016 року є її онук [PERSON], [INFO], реєстраційний номер облікової карти платника податків [NUMBER], що зареєстрований за адресою: [INFO]. Відповідно до копії паспорту серії КМ 938309 виданого 28.01.2015 року Біляївським РВ ГУ ДМС України в Одеській області встановлено, що [PERSON] народився 06.01.1999 року в с. Усатове Біляївського району Одеської області. Також встановлено, що [PERSON] має наступний реєстраційний номера облікової картки платника податків: [NUMBER]. Повідомленням Суворовської\~державної нотаріальної\~контори у\~місті [PERSON] територіального\~управління юстиції\~в Одеській\~області за\~вих.\~№ 837-01-16\~від 11.12.2018\~року встановлено,\~що внести\~виправлення у\~свідоцтво про\~право на\~спадщину за\~заповітом,\~дублікат якого\~виданий Одеським\~державним нотаріальним\~архівом 30.11.2018\~року за\~реєстровим №\~2-356,\~не має\~можливості,\~оскількиНаказом Міністерства юстиції України від 28.12.2017 року за № 4332/5 «Про ліквідацію Четвертої Одеської державної нотаріальної контори та утворення Суворовської державної нотаріальної контори у м. Одеса» Четверта одеська держнотконтора ліквідована без правонаступництва, її печатка ліквідована, справи контори передані до Одеського державного нотаріального архіву. Таким чином внести виправлення до дублікату Свідоцтва про право на спадщину за заповітом неможливо, тому що цей документ виданий іншим підрозділом Управління юстиції. Згідно повідомлення Одеського державного нотаріального архіву [PERSON] територіального управління юстиції в Одеській області за вих. № 2593/01-18 від 14.12.2018 року встановлено, що повноважень у Одеського державного нотаріального архіву, щодо внесення виправлення до дублікату Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Четвертою одеською державною нотаріальною конторою 07.06.2017 року за реєстровим № 4-657, не має. У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Таким чином заявник позбавлений можливості в позасудовому порядку внести виправлення до відповідного державного акту. Згідно ч.1\~ст.293 ЦПК України, окреме провадження\~це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п.5 ч.2\~ст.293 ЦПК України\~суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 -5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення\~повинно\~ґрунтуватися\~на засадах\~верховенства\~права,\~бути\~законним\~і обґрунтованим. Законним\~є\~рішення,\~ухвалене\~судом\~відповідно до\~норм\~матеріального\~права із\~дотриманням\~норм\~процесуального права. Судове\~рішення\~має\~відповідати завданню\~цивільного\~судочинства,\~визначеному\~цим\~Кодексом. При\~виборі\~і\~застосуванні норми\~права\~до\~спірних правовідносин\~суд\~враховує\~висновки щодо\~застосування\~відповідних\~норм права,\~викладені\~в\~постановах Верховного\~Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Зважаючи на встановлені з досліджених доказів обставини справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог заявника та беручи до уваги, що в позасудовому порядку неможливо встановити відповідний юридичний факт задовольняє заяву. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~суд покладає сплату судового забору на позивача.

Outcome: approved