Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-06 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з вказаним позовом, в якому просили: визнати спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] : земельну ділянку [ADDRESS] для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) по [ADDRESS] , площею 0,2344 га, кадастровий номер [NUMBER] ; домоволодіння [ADDRESS] ; домоволодіння [ADDRESS] ; визнання за ними права власності по 1/8 частці за кожним на зазначене нерухоме майно в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] [PERSON] . В обгрунтування позовних вимог зазначили, що з 26.12.1989 року їх батько - [PERSON] , перебував у шлюбі з [PERSON] . Під час шлюбу вони придбали на ім`я [PERSON] : земельну ділянку [ADDRESS] для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) по [ADDRESS] , площею 0,2344 га, кадастровий номер [NUMBER] ; домоволодіння [ADDRESS] ; домоволодіння [ADDRESS] . [INFO] помер [PERSON] . Вказують, що вони, як спадкоємці першої черги, у встановлений законом строк звернулись до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини. Спадкову справу №199/2016 було відкрито державним нотаріусом Бердянської районної державної нотаріальної контори Косенковим В.М. Іншими спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є: його дружина - [PERSON] , дочка - [PERSON] , яка відмовилась від спадщини на користь дружини померлого - [PERSON] . Вважають, що у відповідності до ст. 70 СК України, спадкове майно складається з 1/2 частки вказаних вище житлових будинків та земельної ділянки, а отже вони мають право на спадкування по 1/8 частці спадкового майна кожний. Проте, оформити свої спадкові права у натаріуса виявилось неможливим через відсутність у них оригіналів правовстановлюючих документів, що підтверджують право власності на спадкове майно. В судовому засіданні позивач [PERSON] та представник позивача адвокат Левицький Р.П. підтримали позовні вимоги, просили позов задовольнити. Відповідач [PERSON] та її представник адвокат Барачевський С.С. в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень. Причину неявки суду не повідомили, відзив на позов не подали. Державний нотаріус Бердянської районної державної нотаріальної контори Запорізької області Косенков В.М. подав заяву про розгляд справи у йог овідсутність. [PERSON] в судове засідання не з`явилась, причину неявки суду не повідомила. Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Фактичні обставини справи підтверджуються письмовими доказами, вивченими та оголошеними в судовому засіданні. Так, судом встановлено, що [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 26.12.1989 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу. Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] помер [INFO] . Матеріалами справи підтверджується, що під час перебування у зареєстрованому шлюбі на підставі нотаріально посвідчених договорів купівлі-продажу [PERSON] набула право власності на: земельну ділянку [ADDRESS] для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) по [ADDRESS] , площею 0,2344 га, кадастровий номер [NUMBER] ; домоволодіння [ADDRESS] ; домоволодіння [ADDRESS] . Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ст. 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Статтею 368 ЦК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю. Пунктом 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» роз`яснено, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69 -72 СК України та ст. 372 ЦК України. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК України, ч. 3 ст. 368 ЦК України), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов`язальними правовідносинами, тощо. Частиною 1 ст. 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Сторонами у справі не заперечується відсутність будь-яких домовленостей між [PERSON] та [PERSON] щодо визначення їх часток у праві спільної сумісної власності. Таким чином, суд приходить до висновку про рівність часток [PERSON] та [PERSON] в праві спільної сумісної власності. З огляду на викладене, позов в частині позовних вимог про визнання вказаного вище нерухомого майна спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] доведений належними доказами та підлягає задоволенню. Як зазначалося вище, [PERSON] помер [INFO] . Після його смерті відкрилася спадщина на: 1/2 частку земельної ділянки [ADDRESS] для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) по [ADDRESS] , площею 0,2344 га, кадастровий номер [NUMBER] ; 1/2 частку домоволодіння [ADDRESS] ; 1/2 частку домоволодіння [ADDRESS] . Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини ( ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Відповідно до матеріалів справи, спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є: дружина померлого [PERSON] , дочка [PERSON] , син [PERSON] та дочка [PERSON] , яка відмовилась від прийняття спадщини на користь дружини померлого [PERSON] . За змістом ч.1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Постановами приватного нотаріуса від 17.04.2018року, від 27.04.2018 , [PERSON] та [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом після смерті [INFO] [PERSON] через відсутність у спадкоємців оригіналів правовстановлюючих документів на майно, яке вони успадковують. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, позивач повинен довести за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст. ст. 77-79 ЦПК України, зазначені ним обставини. Аналізуючи надані докази у їх сукупності, суд приймає до уваги наявні письмові докази, пояснення учасників справи, і приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] про визнання за ними права власності в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] [PERSON] на 1/8 частку спадкового майна за кожним є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved