Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-08 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON], [PERSON], треті особи: орган опіки та піклування Черкаської міської ради, Управління з питань державної реєстрації департаменту організаційного забезпечення Черкаської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Позовні вимоги мотивує тим, що вона є власником квартири [ADDRESS]. Відповідачі виїхали з міста Черкаси в 2004 році та на даний час місце їх проживання їй не відоме, хоча залишаються зареєстрованими у квартирі. Комунальні послуги вона оплачує самостійно, відповідачі участі в утриманні майна не приймають, що покладає на неї додатковий фінансовий тягар. На підставі вищевикладеного просить суд усунути перешкоди в користуванні нею своєю власністю шляхом визнання [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS] та зняти їх з реєстрації за цією адресою. Представник позивача за довіреністю [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задоволити. Представник [PERSON] - адвокат Демчик В.І. в судовому засіданні просив суд позов задоволити. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися, про причину не явки суду не повідомили, були належним чином повідомлені про день та час розгляду справи рекомендованими листами. Представники третіх осіб органу опіки та піклування Черкаської міської ради, Управління з питань державної реєстрації департаменту організаційного забезпечення Черкаської міської ради в судове засідання не з'явилися, про причину не явки суду не повідомили, були належним чином повідомлені про день та час розгляду справи рекомендованими листами. Суд ухвалив на підставі ст. 224 ЦПК України провести заочний розгляд справи на підставі наявних в справі доказах. Заслухавши пояснення представників позивача, дослідивши письмові матеріали справи, на підставі їх повного, об'єктивного та всебічного дослідження, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та [PERSON] є власниками по ? частини квартири [ADDRESS], що підтверджується витягом з свідоцтва про право власності на нерухоме майно [NUMBER] виданим 13.06.2008 КП «Черкаське обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації». Згідно довідки №3084 виданої 02.06.2016 КП «Придніпровська СУБ» Черкаської міської ради у квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] - власник житла, [PERSON] - син; [PERSON] - чоловік. Відповідно до відомостям, які зазначені в акті опитування сусідів від 27.05.2016 посвідченого головою комітету мікрорайону «Припортовий», [PERSON] та [PERSON] виїхали з місця свого проживання ([ADDRESS]) [PERSON] з 2004 року, [PERSON] з 2008 року та назад не поверталися. Згідно ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. В постанові Верховного суду України від 16 січня 2012 року № 6-57цс11 сформульована обов'язкова для всіх судів України правова позиція про те, що за змістом ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 р. № 1382-ІV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою. У зв'язку з тим, що зазначений Закон є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. З огляду на це вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства - статей 71, 72, 116, 156 ЖК України, ст. 405 ЦК України. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] у житловому приміщенні за адресою: квартира [ADDRESS] не проживає з 2004 року, власником вищевказаного нерухомого майна не являється, суд приходить до висновку, що його слід визнати таким, що втратив право на користування житловим приміщенням. У відповідності до ст. 41 Конституції України, статей 316-319 ЦК України право власності є абсолютним правом, яке включає право володіння, користування та розпорядження майном, якого ніхто не може бути позбавлений, крім випадків, передбачених законом. Відповідно до положень п. 1 ст. 8 Європейської конвенції про захист прав людини та основних свобод кожна особа, окрім інших прав, має право на повагу до її житла. Воно охоплює насамперед право займати житло, не бути виселеною чи позбавленою свого житла. Оскільки відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно [NUMBER] виданого 13.06.2008 КП «Черкаське обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації» [PERSON] є власником ? частини квартири [ADDRESS], суд не вбачає підстав, які би були виправданими та необхідними в демократичному суспільстві для можливості позбавлення відповідача права користування належним йому на праві власності майном, а тому в задоволенні позовної вимоги в частині визнання відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням слід відмовити. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed