Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-11 00:00:00

[PERSON] пред`явила у Подільському районному суді м. Києві позов до [PERSON] про стягнення аліментів за минулий час та стягнення аліментів на утримання дитини. Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на те, що 06.08.2005 року між сторонами було укладено шлюб, від якого у сторін народився син - [PERSON] , [INFO] . Шлюб між сторонами було розірвано рішенням суду від 26.02.2016 року. Після розірвання шлюбу відповідач не приймає участі в матеріальному утриманні дитини. Відтак, позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] за минулий час, починаючи з вересня 2015 року у розмірі 1/4 частки з усіх заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, а також стягнути з [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частки з усіх заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову та до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з`явилась, про розгляд справи була повідомлена належним чином. До суду звернулась із заявою, в якій позовні вимоги згідно заяви про збільшення позовних вимог підтримала, просила їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судові засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про день, час та місце розгляду справи судом повідомлений належним чином. Зважаючи на це та враховуючи ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, суд 12.09.19 постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку про часткове задоволення позову з таких підстав. Судом достовірно встановлено до у сторін [INFO] народився спільний син - [PERSON] , що підтверджено Свідоцтвом про народження серія [NUMBER] . (а.с. 4) Відповідно до рішення Подільського районного суду м. Києва від 26.02.2016 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. (а.с. 5-6) В матеріалах справи також містяться квитанції, відповідно до яких 19.05.18 та 05.07.18 від [PERSON] на користь [PERSON] було здійснено переказ грошових коштів у розмірі 2500 грн. у якості сплати аліментів. (а.с. 10, 11) Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Сімейного кодексу України. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, наявність у платника аліментів рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; докази про витрати платника аліментів, що перевищують десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, а також наявність інших обставин, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (п. 2 ч. 2 ст. 182 СК України). Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) батька дитини визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи те, що відповідачем не було належними та допустимими доказами спростовано обставини позову, суд вважає за можливе стягнути аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів (заробітку) батька. Крім того, відповідачем не було спростовано відповідними доказами факт проживання дитини разом з матір`ю та перебування дитини на її утриманні. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а тому, вимога позивача підлягає задоволенню з дня подання позовної заяви до суду, тобто з 10.09.2018 року. Згідно з вимогами п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дітей в межах суми платежу за один місяць. При цьому, суд не вбачає підстав для стягнення аліментів за минулий період з огляду на наступне. Відповідно до ч. 2 ст.191 СК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач надасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. Зважаючи на відсутність в матеріалах справи будь-яких доказів про те, що відповідач ухилявся від сплати аліментів, підстав для задоволення позовних вимог позивача в частині стягнення аліментів за минулий період не вбачається. За таких обставин, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково. На підставі викладеного, ст.ст. 75, 76, 104, 110, 112, 115, 180-183, 185, 191 СК України, та

Outcome: partial