Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-15 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися в суд із позовною заявою до Черкаської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом, обґрунтовуючи свій позов тим, що [INFO] померла [PERSON] . Дана обставина підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 07.03.2019 року. Померла [PERSON] є рідною матір`ю позивачів. В підтвердження родинних стосунків між ними надається копія свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] видане 12.05.1966 року, копія свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 21.10.1950 року. 1977 року [PERSON] вийшла заміж за [PERSON] та змінила дівоче прізвище на [PERSON] . Після розірвання шлюбу із [PERSON] вона вдруге вийшла заміж за [PERSON] та змінила прізвище на [PERSON] . Померла [PERSON] проживала та була зареєстрована за адресою - [ADDRESS] . Після її смерті [PERSON] звернулася до Управління з питань державної реєстрації Департаменту організаційного забезпечення ЧМР із заявою про зняття матері з місця проживання за вищевказаною адресою. [INFO] 2019 року після смерті матері [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді квартири [ADDRESS] . Дана квартира належить померлій на підставі договору купівлі-продажу зареєстрованого на товарній біржі «Українська біржа нерухомості» (Черкаська філія) [INFO] р.р. 153-2. Померла [PERSON] заповіту не залишила. Право на спадкування у позивачів, як її спадкоємців, виникло за законом. В установлений законом строк вони подали заяви про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] до приватного нотаріуса Черкаського МНО Левицької Р.В. і відповідно була заведена спадкова справа №28/2019. Після спливу 6-ти місяців вони повторно звернулися до нотаріуса аби отримати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON] . При прийомі у нотаріуса ними були подані всі необхідні документи на зазначене майно. Але переглянувши їх нотаріус роз`яснив, що не має можливості здійснити переоформлення, а зазначену причину надав в письмовому вигляді з роз`ясненням, як правильно успадкувати спадщину, що відкрилась після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] . В постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії виданої приватним нотаріусом №431/20-14 від 06.09.2019р. зазначено, що для переоформлення спадщини, до нотаріуса необхідно подати правовстановлюючі документи. Договір купівлі- продажу укладений на товарній біржі «Українська біржа Нерухомості» (Черкаська філія) 29 липня 1997 року відповідно до Протоколу відкритих торгів №6 не є зазначеним документом, адже не відповідає нормам матеріального права щодо дійсності та належності. Відмова нотаріуса ґрунтувалася на тому, що саме невідповідність форми складання та умови нотаріального посвідчення позбавляють нотаріуса вчинити нотаріальну дії та видати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до ч.3 ст.47 ЗУ «Про нотаріат» для вчинення нотаріальних дій не приймаються документи, які не відповідають вимогам законодавства. Таким чином, у спадкоємців [PERSON] та [PERSON] відсутні умови для оформлення спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину на квартиру. Отож, позивачі як спадкоємці позбавлені можливості в нотаріальному порядку отримати спадкове майно з видачею їм свідоцтва про право на спадщину за законом. Причина неможливості надати належним чином зареєстрований правовстановлюючий документ зумовлено саме тим, що на час його видачі він являвся підставою для здійснення реєстрації права власності за особою покупцем. Доказом тому є копія довідки з КП «ЧООБТІ» №4727о від 15.08.2019 року за якою станом на 01.01.2013 року право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу зареєстрованого на товарній біржі «Українська біржа Нерухомості» (Черкаська філія) 29.07.1997 року п.п.№153-2, частка 1. Також ними був виготовлений новий технічний паспорт на квартиру, в якого відсутні будь-які перепланування та порушення умов забудови. Право власності померлої матері не визнається нотаріусом, проте даний договір на час його укладення та видачі являвся підставою набуття права власності за вигодонабувачем. Згідно ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, вони, рідні діти померлої є спадкоємцями першої черги і мають право на оформлення спадкових прав після смерті матері [PERSON] . Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За нормою ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до роз`яснень, які містяться в абзаці 3 п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.208 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. У відповідності до п.4.15 пункту 4 глави 10 розділу II Положення про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно або видача свідоцтва про право власності на частку у спільному сумісному майні подружжя, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Згідно п.4.18. пункту 4 глави 10 розділу II Положення, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що піддягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Частиною 2 статті 12 Закону України «Про власність», який діяв станом на момент укладання договору, визначено, що громадянин набуває право власності на майно одержане внаслідок укладення угод не заборонених законом. Покупець та продавці нотаріально договір не оформляли, так як біржові договори купівлі-продажу відповідно до діючого на той час Закону України «Про товарну біржу» не підлягали подальшому нотаріальному посвідченню, про що також зазначено в тексті договору. Яких-небудь суперечок між сторонами договору не встановлено, протизаконних умов угода не містить та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Однак порушена форма угоди, тому що при оформлені її не була дотримана нотаріальна форма договору, передбачена ст. 227 ЦК Української УРСР 1963 року. Оскільки зазначена угода цілком виконана сторонами, протизаконних дій не містить і була укладена на біржі відповідно до норм Закону України «Про товарні біржі», який діяв на той час, підстав вважати даний договір недійсним неможливо . Згідно ст. 15 ЗУ «Про товарну біржу» від 10.12.1991 року біржовою операцією визнається угода, що відповідає сукупності визначений вимог, а саме якщо вона являє собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі. Угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права. На підставі викладеного вище просять суд визнати за кожним з них право власності в порядку спадкування за законом на спадщину по 1/2 частини квартири [ADDRESS] , яка відкрилась після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] . Ухвалою судді від 29.10.2019 справу прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. В судове засідання позивачі не з`явилися. Надали до суду заяву про розгляд справи без їх участі. Просили суд позов задовольнити. Від представника відповідача за довіреністю Михно Р.М. надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника відповідача, при вирішенні спору покладаються на розсуд суду та просять прийняти рішення відповідно до вимог діючого законодавства. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази та оцінивши їх у сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Згідно до Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 07.03.2019 року 01 [INFO] померла [PERSON] . Померла [PERSON] є рідною матір`ю позивачів ( [PERSON] про народження [PERSON] серії [NUMBER] видане 12.05.1966 року, Свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 21.10.1950 року) Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 31.01.2020, 23.08.1979 у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Черкаси Черкаського міського управління юстиції, [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , актовий запис № 1573, прізвище після державної реєстрації шлюбу [PERSON] , який розірваний 05.03.1986 у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по Соснівському району м. Черкаси Черкаського міського управління юстиції, актовий запис № 127. Відповідно до Свідоцтва про укладення шлюбу [PERSON] 12.06.1986 у міському РАЦС м. Черкаси уклала шлюб з [PERSON] , актовий запис 1285, після укладення шлюбу присвоєно прізвище [PERSON] . Після смерті [PERSON] , [INFO] [PERSON] звернулася до Управління з питань державної реєстрації Департаменту організаційного забезпечення ЧМР із заявою про зняття матері з місця проживання за вищевказаною адресою: [ADDRESS] . На підставі договору купівлі-продажу зареєстрованого на товарній біржі «Українська біржа нерухомості» (Черкаська філія) [INFO] року р.р. 153-2, квартира [ADDRESS] належала [PERSON] .. 07.08.2019 позивачі подали заяви про прийняття спадщини після смерті їх матері [PERSON] до приватного нотаріуса Черкаського МНО Левицької Р.В., і, відповідно, була заведена спадкова справа №28/2019. Згідно Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 431/20-14 від 06.09.2019, виданої приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Левицькою Р.В., під час розгляду заяви було встановлено, що [PERSON] , та [PERSON] в якості документа, який підтверджує право власності на зазначену квартиру надав договір купівлі-продажу зареєстрований на товарній біржі «Українська Біржа Нерухомості» (Черкаська філія) 29 липня 1997 року, відповідно Протоколу відкритих торгів №6, однак нотаріально посвідченим договір не був. Відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення цього правочину, а саме ст. 42 Цивільного кодексу УРСР від 18.07.1963 р. (далі ЦК) угоди можуть укладатися усно або в письмовій формі (простій чи нотаріальній). Водночас, згідно зі ст. 47 згаданого Кодексу, нотаріальне посвідчення угод обов`язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди. Частина 2 ст. 15 ЗУ «Про товарну біржу» передбачає, що зареєстровані на біржі угоди не підлягають нотаріальному посвідченню, однак і не вказано, що такі угоди прирівнюються до нотаріально посвідчених. А до нотаріально посвідчених документів прирівнюються лише документи, складені згідно з вимогами ст. 40 ЗУ «Про нотаріат» (02.09.1993 рокуь № 3425-ХІІ). Згідно зі ст. 227 «Форма договору купівлі-продажу жилого будинку» та 242 «Застосування до договору міни правил купівлі продажу» ЦКУ, відповідно до яких договори купівлі-продажу (міни) житлового будинку (квартири), однією із сторін яких виступає громадянин (фізична особа), обов`язково мають посвідчуватися нотаріально. Недотримання цієї вимоги тягне недійсність договору. Враховуючи вищевикладене та недотримання законодавчо встановленої форми зазначеного вище договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] - неможливо видати свідоцтво про право на спадщину за законом на цю кватиру. Відповідно до положення статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно зі ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та Закону України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Статтею 549 ЦК УРСР 1963 року визначено, що спадщина вважалася прийнятою за умови, якщо спадкоємець фактично вступив в управління чи володіння спадковим майном або якщо він подав до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Відповідно до пунктів 4 та 5 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України,цивільний кодекс України застосовуються до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Згідно ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Нормою ч. 1 ст. 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до роз`яснень, які містяться в абзаці 3 п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Підпунктом 4.15 пункту 4 глави 10 розділу II Положення про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно або видача свідоцтва про право власності на частку у спільному сумісному майні подружжя, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Згідно п.4.18. пункту 4 глави 10 розділу II Положення, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Частиною 2 статті 12 Закону України «Про власність», який діяв станом на момент укладання договору, визначено, що громадянин набуває право власності на майно одержане внаслідок укладення угод не заборонених законом. Покупець та продавці нотаріально договір не оформляли, так як біржові договори купівлі-продажу відповідно до діючого на той час Закону України «Про товарну біржу» не підлягали подальшому нотаріальному посвідченню, про що також зазначено в тексті договору. Яких-небудь суперечок між сторонами договору, за яким померла [PERSON] не встановлено, протизаконних умов угода не містить та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Оскільки зазначена угода цілком виконана сторонами, протизаконних дій не містить і була укладена на біржі відповідно до норм Закону України «Про товарні біржі», який діяв на той час, підстав вважати, що даний договір недійсним у суду не має. Згідно ст.15 ЗУ «Про товарну біржу» від 10.12.1991 року біржовою операцією визнається угода, що відповідає сукупності визначений вимог, а саме якщо вона являє собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі. Угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved