Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-26 00:00:00

[PERSON] , який діє в інтересах [PERSON] , звернувся з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . Позов обґрунтовує тим, що відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] . Остання досягла повноліття, однак продовжує навчання у класі FOS-2T19 в якості учениці денної форми навчання 5 днів на тиждень в професійно-технічному училищі району Бургенланд міста Цайнц (Республіка Німеччина) в період з 09 вересня 2019 року по 21 липня 2021 року. В зв`язку з навчанням дочка не має можливості працювати та фактично перебуває на утриманні матері. Позивач вказує, що відповідач є повністю працездатним, працює на посаді завідуючого травматологічним відділенням Горохівської центральної районної лікарні, отримуючи при цьому регулярний грошовий дохід, а отже має можливість надавати матеріальну допомогу дочці, яка продовжує навчання. З огляду на наведене позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання повнолітньої дочки в розмірі 1/4 частини його заробітку щомісячно і до досягнення дитиною двадцяти трьох років. Ухвалою судді Горохівського районного суду Волинської області від 05 лютого 2020 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. 28 лютого 2020 року на адресу суду від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому він зазначає, що позов не визнає в повному обсязі. Відповідач вказує, що довідкою, яка підтверджує навчання його повнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , в професійно-технічному училищі району Бургенланд міста Цайнц (Республіка Німеччина) не передбачено, що навчання дитини є платним. Крім того, дана довідка в офіційному порядку не узаконена компетентним органом Республіки Німеччина, на документі відсутня відмітка про апостиль, що свідчить про те, що цей письмовий доказ не є належним та допустимим у розумінні положень ст.ст.77, 78 ЦПК України. Також позивач зазначив, що він регулярно перераховує на рахунок своєї дочки [PERSON] кошти на її утримання та на підтвердження даних фактів надав відповідні банківській квитанції. З огляду на це, просить в задоволені позову відмовити у повному обсязі, зважаючи на його безпідставність та неправомірність вимог. Крім цього, 27 травня 2020 року відповідачем додатково також було надано суду додаткові квитанції, які підтверджують факт перерахунку коштів на ім`я дочки [PERSON] , а також рішення Горохівського районного суду Волинської області від 03 лютого 2020 року відповідно до якого з відповідача також стягуються аліменти на утримання ще однієї дочки [PERSON] , [INFO] . Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 19 вересня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Горохівського районного управління юстиції Волинської області (а.с.4). Відповідно до довідки про відвідування школи від 17 жовтня 2019 року, перекладеної з німецької на українську мову, [PERSON] , [INFO] , дійсно відвідує Професійно-технічне училище району Бургенланд міста Цайц (Республіка Німеччина) в якості учениці денної форми навчання 5 днів на тиждень і навчається у 2019/20 навчальному році у класі FOS-2T 19. Термін навчання з 09 вересня 2019 року по 21 липня 2021 року. За правилами ч.1 ст.199 Сімейного кодексу України (далі - СК України), якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. За змістом статей 191, 200 СК України аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на повнолітніх дочку, сина, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Судом встановлено, що сторони проживають окремо, дитина проживає з матір`ю та фактично перебуває на утриманні останньої, що відповідачем не заперечується. Також встановлено, що [PERSON] , [INFO] , навчається в вищому навчальному закладі в Республіці Німеччина, в зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги батька, зокрема, на витрати, пов`язанні з навчанням, харчуванням, проживанням, витрати на проїзд. Відповідач [PERSON] є працездатною особою, офіційно працевлаштований, зокрема, працює на посаді завідуючого травматологічним відділенням Горохівської центральної районної лікарні, що ним також не заперечується та будь-якими письмовими доказами не спростовується. З досліджених письмових доказів суд позбавлений можливості перевірити матеріальне становище сторін по справі, оскільки ані позивач, ані відповідач документально не підтвердили види та розміри своїх доходів. Разом з тим, з наданих відповідачем банківських квитанцій, вбачається, що він за період з жовтня 2019 року по травень 2020 року систематично перераховує кошти для своєї дочки [PERSON] . Загальна сума перерахованих коштів становить 55079 (п`ятдесят п`ять тисяч сімдесят дев`ять) гривень 92 (дев`яносто дві) копійки. Крім того, судом також встановлено, що рішенням Горохівського районного суду Волинської області від 03 лютого 2020 року було збільшено розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] в користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] , [INFO] з 1/6 до 1/4 частки щомісячно та стягнуто з відповідача в користь відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини - дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини його заробітку, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття. З врахуванням вищенаведеного та враховуючи встановлені обставини справи, а також того, що відповідач має змогу надавати матеріальну допомогу, суд вважає за можливе визначити розмір аліментів в розмірі 1/6 частини всіх видів доходу відповідача, які належить стягувати з відповідача в користь позивача щомісячно до закінчення [PERSON] навчання. Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до обов`язкового негайного виконання. Порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується ст.141 ЦПК України. Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», тому судовий збір в сумі 840,80 гривень слід стягнути з відповідача на користь держави. Виходячи з наведеного,

Outcome: partial