Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-14 00:00:00

Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (Далі - АТ КБ «ПриватБанк») звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором кредиту з ціною позову 12227,27 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до договору № б/н від 19.05.2008 р., укладеного між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON], остання отримала кредит у розмірі 4000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків відповідно до умов договору. З 21.05.2018 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» змінило назву на Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк». Відповідно до ч. 2\~ст. 5 Закону України «Про акціонерні товариства», зміна типу товариства з приватного на публічне або з публічного на приватне не є його перетворенням. Зміна назви юридичної особи не тягне за собою правонаступництва, а лише правовий наслідок проведення державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, повязаних зі зміною назви. Відповідач [PERSON] свої зобовязання за договором не виконала і станом на 22.10.2018р. внаслідок невиконання нею взятих на себе кредитних зобовязань сума її заборгованості складає 12227,27грн., з яких: 17,07грн. тіло кредиту, 3572,60грн. нараховані відсотки за користування кредитом, 7579,16грн. заборгованість за пенею, а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500грн. штраф (фіксована частина), 558,44грн. штраф (процентна складова). У звязку з невиконанням відповідачем [PERSON] своїх зобовязань за договором кредиту № б/н від 19.05.2008 р. позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитом у сумі 12227,27 грн. та 1762,00 грн. судових витрат зі сплати судового збору. Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5\~ст. 279 ЦПК України, проте в ухвалі про відкриття провадження від 07.11.2018 року відповідачу був наданий строк, на подачу відзиву на позовну заяву. 27.11.2018 року відповідачем [PERSON] було надано відзив на позовну заяву, у якому зазначає, що позов не визнає та вважає, що вказана сума відсотків є завищеною. Відповідачка вказує на те, що позивач разом із стягненням пені, заявив вимоги про стягнення двох штрафів, що суперечить постанові Верховного Суду України від 21.10.2015 року по справі №6-2003цс15. Та згідно положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, отже позивач намагається в подвійному розмірі стягнути кошти з відповідача за неналежне виконання умов договору. Та відповідно ст.258 ЦК України просить суд застосувати строки позовної давності та у задоволенні позову відмовити повністю. Дослідивши надані позивачем письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до договору № б/н від 19.05.20008 р., укладеного між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON], остання отримала кредит у розмірі 4000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків відповідно до умов договору. З 21.05.2018 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» змінило назву на Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк». Відповідно до\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно із\~ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до\~ст. 625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання\~повинен\~сплатити суму боргу, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як вбачається із матеріалів справи відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг складає між ним та Банком Договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Згідно з\~п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг\~позичальник зобовязується\~погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання,\~за перевитрати платіжного ліміту,\~а також оплачувати комісії на умовах,\~передбачених цим договором. Як вбачається з п. 2.1.1.7.6 Умов надання банківських послуг -\~при порушенні позичальником\~строків платежів по якомусь з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів,\~позичальник зобовязаний сплатити\~банку штраф в розмірі 500 грн., +5% від суми позову. Нормами статей\~526,\~527,\~530 ЦК України\~визначено, що\~зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Із матеріалів справи судом встановлено, що у порушення умов договору та закону відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав, суму коштів не повернув та ухиляється від її сплати. Відповідно до ч. 2 ст.\~1054\~та ч. 2 ст.\~1050 Цивільного кодексу України\~наслідками порушення боржником зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Разом із тим із розрахунку заборгованості за договором №б/н від 19.05.2008 року, укладеного між позивачем та\~[PERSON] вбачається, що позивач включив до суми заборгованості нараховану пеню в сумі 7579,16грн. Поруч із вказаним позивач також нараховує штраф та процентну складову штрафу від суми позову, яка визначена\~умовами вказаного вище договору та разом складає 1058,44грн. Однак, у своїй постанові від 11.10.2017 року у справі №6-1374цс17 Судова палата у цивільних та господарських справах Верховного Суду України зазначила, що відповідно до\~статті 549 ЦК України\~штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у\~статті 61 Конституції України\~щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Таким чином вбачається, що позивач намагається в подвійному розмірі стягнути кошти із відповідача за неналежне виконання умов договору. При вирішенні вказаної справи суд бере до уваги, що позивач достеменно знав про неналежне виконання відповідачем умов договору та своєчасно не звертався до суду для його розірвання продовжуючи при цьому безпідставно нараховувати пеню за неналежне виконання умов договору. Отже, суд частково погоджується з відзивом на позов, наданим відповідачем [PERSON], оскільки зазначена позивачем сума відсотків є завищеною, так як позивач разом із стягненням пені, заявив вимоги про стягнення двох штрафів, що суперечить нормам, зазначених у постанові від 11.10.2017 року у справі №6-1374цс17 Судова палата у цивільних та господарських справах Верховного Суду України, відповідно до статті 549 ЦК України. Щодо застосування строків давності, як на підставу для відмови у задоволенні позову, суд зауважує, що відповідачем жодним чином дану заяву не обгрунтовано, відповідач не надала свого розрахунку суми заборгованості, відповідного періоду виникнення заборгованості від якого необхідно рахувати відповідний строк давності, крім того не погоджуючись з розрахунком банку, відповідач не скористалася своїм правом та не клопотала перед судом про призначення судово-економічної експертизи, лише подала письмові заперечення на позов. З огляду на наведене суд не вбачає підстав для застосування строків давності за заявою відповідача у даній справі, оскільки як вбачається з розрахунку позивача, по рахунку відповідача відбувася рух коштів, відповідачем періодично погашалася заборгованість, а тому у позивача виникло право вимоги за даним договором в межах строків давності. Суд приходить до висновку, що відповідач порушив умови кредитного договору №б/н від 19.05.2008 року та має понести відповідну відповідальність визначену нормами чинного законодавства та умовами договору, однак позивач своєчасно не звертався за захистом своїх порушених прав та невиправдано продовжував нараховувати пеню за невиконання умов договору. На підставі вказаного вище, задовольняючи позов банку суд,

Outcome: partial