Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-01 00:00:00

Адвокат Попов В`ячеслав Михайлович, який діє в інтересах позивачки [PERSON] , звернувся до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області з позовом до [PERSON] про відшкодування майнової шкоди. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що 18.11.2020 року сталася дорожньо-транспортна пригода, в якій відповідач, керуючи транспортним засобом ГАЗ 33021, який належить позивачці [PERSON] , у стані наркотичного сп`яніння скоїв наїзд на дерево, в результаті чого автомобіль отримав механічні пошодження. Постановою Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області [PERSON] було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 та ч.1 ст.130 КУпАП України. Позивачкою були понесені витрати на експертний звіт про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу. У зв`язку з цим, просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 54805,80 грн на відшкодування шкоди, заподіяної майну, 4000 грн. на відшкодування збитків та 7908,00 грн на відшкодування судових витрат. Позивачка [PERSON] та її представник Попов В.М. до судового засідання не з`явились, надали суду заяву з проханням розглянути справу за їх відсутності, просили задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явився, надав суду заяву про визнання вимог в повному обсязі, просив розглянути справу за його відсутності. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 15.04.2021 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадждення суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , автомобіль ГАЗ 33021 СПГ, реєстраційний номер [NUMBER] належить [PERSON] . Згідно звіту №201 від 06.01.2021 року про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, оцінювачем було зроблено висновок про вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу ГАЗ 33021. Згідно проведених розрахунків, вартість відновлювального ремонту колісного транспортного засобу складає 72761,07 грн., а вартість матеріального збитку, заподіяного власнику становить 54805,80 грн. Відповідно до договору № 85 від 26.11.2020 року про надання послуг на проведення авто товарознавчої оцінки пошкодженого колісного транспортного засобу, вартість послуг складає 4000 грн., які позивачка [PERSON] сплатила оцінювачу, що підтверджується квитанцією 2156-4451-6810-1348 від 26.11.2020 року. Постановою судді Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 28.12.2020 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст..124 КУпАП України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Також, постановою Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення. Таким чином, вина [PERSON] у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП встановлена та в порядку ст.82 ЦПК України доказуванню не підлягає. Відповідно до ч. 1ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1ст. 16 ЦК України). Відповідно до положень п.п. 8, 9 ч. 2ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Згідно ч. 1ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. За змістом ч. 2 ст. 22 ЦК України 2. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Згідно ч.1, ч. 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб; шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку; особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З огляду на вищевикладені норми права, суд дійшов висновку, що відповідач [PERSON] своїми неправомірними діями завдав позивачці [PERSON] майнову шкоду, яка підлягає відшкодуванню, внаслідок чого суд стягує з відповідача на користь позивачки майнову шкоду в розмірі 54805,80 грн та витрати на проведення оцінки вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу в розмірі 4000,00 грн, а всього 58805,80 грн. Згідно п.1 ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Згідно додатку до договору №3 від 19.01.2021 року про надання правової допомоги, вартість послуг адвоката складають 3500,00 грн за складання та подання позовної заяви в інтересах клієнта, 3500,00 грн за представництво клієнта в суді, а разом 7000,00 грн., які позивачка сплатила представнику Попову В.М. , що підтверджується розписками адвоката. Також позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 908,00 грн. З огляду на висновки суду про задоволення заявлених позивачем позовних вимог, судові витрати підлягають відшкодуванню позивачу відповідачем у порядку, передбаченому ст. 141 ЦПК України, внаслідок чого суд стягує з відповідача [PERSON] на користь позичвачки [PERSON] судові витрати у розмірі 7908,00 грн, які складаються з витрат на правничу допомогу в розмірі 7000,00 грн та судовий збір в розмірі 908,00 грн.

Outcome: approved