Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-10 00:00:00

[PERSON], яка діє в інтересах [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], громадської організації «Трускавець-автомайдан» про захист честі, гідності, ділової репутації, відшкодування моральної шкоди. Позивач позовні вимоги мотивує тим, що працює на посаді заступника міського голови м. Трускавця відповідно до рішення Трускавецької міської ради №7 від 18.11.2015 року. Відносно нього відповідачами у справі [PERSON], [PERSON], [PERSON] - депутатами Трускавецької міської ради була поширена недостовірна, негативна інформація такого змісту за таких обставин. [INFO] на 13-й позачерговій сесії Трускавецької міської ради 7 демократичного скликання вказаними особами, членами фракції Конгресу Українських націоналістів в Трускавецькій міській раді до депутатів та міського голови було зачитано звернення, оформлене в письмовому вигляді, у якому відносно [PERSON] поширена недостовірна інформація наступного змісту: «Новина, яка цього тижня сколихнула Трускавець не може залишатися поза увагою міського голови та депутатів Трускавецької міської ради. Мова йде про виявлення скандальних фактів з біографії і трудової діяльності заступника міського голови [PERSON]. Вдалося з'ясувати, що пан [PERSON] працював помічником народного депутата 5 скликання, заступника голови фракції партії регіонів [PERSON] в період з 17.06.2006 року по 15.07.2007 року. На підтвердження цього факту було отримано листа-відповідь з Апарату Верховної Ради України підписаного перщим заступником керівника Апарату Верховної Ради України паном Слишинським. Зважаючи на негативне ставлення в суспільстві до партії регіонів та, враховуючи одіозність вищезгаданого народного депутата, помічником якого був [PERSON], вимагаємо усунути [PERSON] від займаної посади - заступника міського голови Трускавеця.» Основою звернення є лист першого заступника керівника апарату Верховної Ради України народному депутату України [PERSON]. У вказаному листі зазначається інформація, що згідно наявної інформації в електронній формі в Управлінні кадрів Апарату Верховної Ради України помічник-консультатнт на громадських засадах з прізвищем, іменем та по-батькові [PERSON] значився у народних депутатів України четвертого скликання [PERSON] в період 22.12.2005 - 25.05.2006 року, п'ятого скликання [PERSON] в період 17.06.2006 -15.07.2007 року. В трудових відносинах з апаратом ВРУ не перебував. Одночасно зазначено, що особові справи помічників-консультантів тих років знищено згідно до номенклатури справ ВРУ. Таким чином єдиним співпадінням з особою заступника міського голови міста Трускавця [PERSON] є прізвище, ім'я та по-батькові. Це звернення депутатів було активно також поширене ними на їхніх сторінках у соціальній мережі Фейсбук . Крім того, Відповідач 4 поширив серед мешканців міста шляхом вкидання у поштові скриньки випуск так би мовити інформаційного бюлетеня «Українські посіпаки», [NUMBER] за червень 2016 року, публікація в якому має назву «[INFO]», у якій автори акцентують на тому, що [PERSON] (заступник міського голови міста Трускавця) прибічник регіоналів, оскільки працював на посаді помічника-консультанта народних депутатів від партії регіонів [PERSON] та [PERSON], а відповідно негайно повинен бути звільнений з посади заступника міського голови. Відповідачі розповсюдили широкому колу громадян недостовірну інформацію у стверджувальній формі, яка принижує честь, гідність і ділову репутацію [PERSON]. Позивач стверджує, що він ніколи не працював помічником народних депутатів [PERSON], [PERSON]. Позивач вважає, що розповсюджена відповідачами інформація мала на меті дезінформувати та негативно налаштувати проти позивача невизначене коло осіб, серед яких його співробітники, депутати Трускавецької міської ради, мешканці міста Трускавець, друзі, колеги, тощо. Ця інформація негативно також впливає на імідж міського голови міста Трускавця, обраного законним шляхом від політичної партії «Самопоміч», заступником у якого працює [PERSON] Також зазначає, що у вказаному вище зверненні Відповідачі, не володіючи жодними доказами, стверджують, що позивач працював на народного депутата України від політичної партії, яка вкрай негативно сприймається в українському суспільстві як партія зрадників України, члени якої та верхівка спричинили та спровокували масові вбивства «Небесної сотні» та інших патріотів України, сприяли агресорським діям російських найманців. Позивач вказує, що не має жодного відношення ні до Партії регіонів, ні до народних депутатів України від цієї партії [PERSON] та [PERSON]. У відповіді з Апарату Верховної Ради України не зазначено жодних персональних даних [PERSON], які б могли ідентифікувати цю особу з позивачем. Інші докази у відповідачів відсутні. Представник позивача [PERSON] адвокат [PERSON] в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задоволити, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про визнання позову, просить розгляд справи проводити у його відсутності. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання повторно не з'явились та не повідомили причини своєї неявки, з заявами про розгляд справи у їх відсутності не звертались. Відповідач громадська організація «Трускавець-Автомайдан» повторно в судове засідання не забезпечив уповноваженого представника, та не повідомили причини своєї неявки, з заявами про розгляд справи у їх відсутності не звертались. У відповідності до ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату час та місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, та який не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вивчивши матеріали справи, зі згоди представника позивача суд ухвалив на підставі ст. 280 ЦПК України постановити рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення із наступних підстав. Згідно ст.3 Конституції України людина, її життя і здоров'я, честь і гідність визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Право висловлювати судження, оцінки, думки гарантовано ст.34 Конституції України. Вказане право закріплено також у ст.10 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, яка відповідно до ст.9 Конституціїє складовою частиною національного законодавства. Відповідно до вимог ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Відповідно до ст.4 ЦПК України, Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.. Відповідно ч.3 ст.12 ЦПК України, Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.. Згідно ст.297 Цивільного кодексу України, кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканими. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі. Фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації має право на спростування цієї інформації згідно ст.277 Цивільного кодексу України. Відповідно до роз'яснень наведених у п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» № 1 від 27.02.2009р. при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Під поширенням інформації слід розуміти : опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації, поширення в мережі Інтернет, викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам, повідомлення в публічних виступах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Під негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації. Як вбачається з п.18 Постанови Пленуму ВСУ №1 від 27.02.2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», згідно з положеннями ст. 277 ЦК та ст.10 ЦПК України обов'язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації. Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права. В свою чергу, відповідно до ст. 34 Конституції України, кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Крім цього у відповідності п.19 Постанови Пленуму ВСУ №1 від 27.02.2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з'ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням. За змістом зазначеного вище законодавства, кожному гарантується право на свободу вираження поглядів, не завдаючи при цьому шкоди репутації окремих осіб і не порушуючи їх прав. У законодавстві при цьому робиться чітке розмежування між інформацією фактичного характеру, яка має бути доведена й оціночними судженнями, які не підлягають доведенню і спростуванню. Відповідно до вимог Закону України «Про інформацію» оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Статтею 47 Закону України «Про інформацію» передбачено, що відповідальність за порушення законодавства про інформацію несуть особи, винні у поширенні відомостей, що не відповідають дійсності, ганьблять честь і гідність особи. Статтею 201 Цивільного кодексу України передбачено, що честь, гідність і ділова репутація є особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством. Судом встановлено, що позивач працює на посаді заступника міського голови м. Трускавця відповідно до рішення Трускавецької міської ради №7 від 18.11.2015 року. Відносно нього відповідачами у справі [PERSON], [PERSON], [PERSON] - депутатами Трускавецької міської ради, [INFO] на 13-й позачерговій сесії Трускавецької міської ради 7 демократичного скликання вказаними особами, членами фракції Конгресу Українських націоналістів в Трускавецькій міській раді до депутатів та міського голови було зачитано звернення, оформлене в письмовому вигляді, у якому відносно [PERSON] поширена інформація наступного змісту: «Новина, яка цього тижня сколихнула Трускавець не може залишатися поза увагою міського голови та депутатів Трускавецької міської ради. Мова йде про виявлення скандальних фактів з біографії і трудової діяльності заступника міського голови [PERSON]. Вдалося з'ясувати, що пан [PERSON] працював помічником народного депутата 5 скликання, заступника голови фракції партії регіонів [PERSON] в період з 17.06.2006 року по 15.07.2007 року. На підтвердження цього факту було отримано листа-відповідь з Апарату Верховної Ради України підписаного перщим заступником керівника Апарату Верховної Ради України паном Слишинським. Зважаючи на негативне ставлення в суспільстві до партії регіонів та, враховуючи одіозність вищезгаданого народного депутата, помічником якого був [PERSON], вимагаємо усунути [PERSON] від займаної посади - заступника міського голови Трускавеця.» Основою звернення є лист першого заступника керівника апарату Верховної Ради України народному депутату України [PERSON]. У вказаному листі зазначається інформація, що згідно наявної інформації в електронній формі в Управлінні кадрів Апарату Верховної Ради України помічник-консультатнт на громадських засадах з прізвищем, іменем та по-батькові [PERSON] значився у народних депутатів України четвертого скликання [PERSON] в період 22.12.2005 - 25.05.2006 року, п'ятого скликання [PERSON] в період 17.06.2006 -15.07.2007 року. В трудових відносинах з апаратом ВРУ не перебував. Одночасно зазначено, що особові справи помічників-консультантів тих років знищено згідно до номенклатури справ ВРУ. Таким чином єдиним співпадінням з особою заступника міського голови міста Трускавця [PERSON] є прізвище, ім'я та по-батькові. Це звернення депутатів було активно також поширене ними на їхніх сторінках у соціальній мережі Фейсбук. Крім того, Відповідач 4 поширив серед мешканців міста шляхом вкидання у поштові скриньки випуск так би мовити інформаційного бюлетеня «Українські посіпаки», [NUMBER] за червень 2016 року, публікація в якому має назву «[INFO]», у якій автори акцентують на тому, що [PERSON] (заступник міського голови міста Трускавця) прибічник регіоналів, оскільки працював на посаді помічника-консультанта народних депутатів від партії регіонів [PERSON] та [PERSON], а відповідно негайно повинен бути звільнений з посади заступника міського голови. Позивачем, як доказ поширення відносно нього недостовірної інформації відповідачами надано інформаційний бюлетень «Українські посіпаки», [NUMBER] за червень 2016 року, публікація в якому має назву «[INFO]», копію звернення фракції Конгресу Українських Націоналістів у Трускавецькій міській раді до депутатів та міського голови Трускавця, скріншоти з мережі інтернет. Позивач зазначає, що вище зазначені інформаційні звернення містять неправдиву інформацію, що в свою чергу, порушує особисте немайнове право на повагу до честі, гідності позивача, а також суттєво вплинула на його ділову репутацію. Як неправдиву інформацію, та таку що в свою чергу, порушила його особисте немайнове право на повагу до честі, гідності позивач вважає певний текст, а саме: те, що він працював помічником народних депутатів партії регіонів, оскільки він не має жодного відношення ні до Партії регіонів, ні до народних депутатів України від цієї партії [PERSON] та [PERSON]. На переконання суду наведені вище фрагменти, містять чіткі твердження про факти, тому така інформація за своїми стилістичними ознаками не може вважатись оціночними судженнями, є повідомленням про факти, які можуть бути перевірені на предмет їх достовірності. Згідно запиту народного депутата України [PERSON] №266/16-2/70 від 05.05.2016 року, останній в своєму запиті ставить питання відносно [PERSON], [INFO]. Як вбачається з паспорту громадянина України виданого на ім'я позивача, позивач [PERSON] народився 1978 року. Згідно відповіді першого заступника Керівника Апарату Верховної ради - керуючого справами [PERSON] за вихідним №20-45/316(21926) від 31.01.2017 року, за наявною інформацією в електронній формі в Апараті Верховної Ради України, помічник-консультант на громадських засадах з прізвищем, іменем та по-батькові [PERSON] значився у народних депутатів України: четвертого скликання [PERSON] в період 22.12.2005 - 25.05.2006, п'ятого скликання [PERSON] в період 17.06.2006-15.07.2007. В трудових відносинах з Апаратом Верховної ради не перебував. Однак підтвердити, що це одна і та ж особа немає можливості, оскільки особові справи помічників-консультантів народних депутатів України четвертого та п'ятого скликань знищено в установленому порядку відповідно до Номенклатури справ Верховної Ради України. Отже з відповіді народному депутату [PERSON], неможливо ідентифікувати чи [PERSON] зазначений у відповіді, і [PERSON] - позивач, є однією і тою особою. Згідно відповіді Державної міграційної служби України від 03.10.2017 року, за даними баз даних ДМС значиться 211 записів громадян України, які мають прізвище, ім'я та по-батькові [PERSON]. Отже інформація подана відповідачами ґрунтується не на доказах, а на припущеннях. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Будь-яких достатніх та належних доказів, які б свідчили про те, що поширена інформація, яка негативно впливає на ділову репутацію позивача відповідає дійсності, відповідачами не надано. Фізична особа, особисті немайнові права якої порушено у друкованих або інших засобах масової інформації, має право на відповідь, а також на спростування недостовірної інформації у тому ж засобі масової інформації в порядку, встановленому законом. Що стосується способу спростування недостовірної інформації, суд приходить до висновку, що обов'язок по спростуванню таких відомостей має бути покладений на відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], громадської організації «Трускавець-автомайдан» у спосіб, найбільш наближений до її поширення, тобто у спосіб, який визначений позивачем у позовній заяві. Що стосується позовної вимоги позивача щодо зобов'язання Відповідача 4 громадську організацію «Трускавець-Автомайдан» код ЄДРПОУ 39777665 спростувати відомості, поширені у інформаційному бюлетені «Українські посіпаки» [NUMBER], червень 2016 року шляхом вкидання у поштові скриньки мешканців міста Трускавця копії рішення Трускавецького міського суду у даній справі у 5-денний термін з моменту набрання законної сили даного рішення то на переконання суду, дану вимогу позивача слід залишити без задоволення, оскільки копії судових рішень видаються особам, які відповідно до законодавства мають право на їх одержання. Отже беручи до уваги вищенаведене, позов підлягає до часткового задоволення.

Outcome: dismissed