Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-21 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до ВАТ « Сарненський комбінат хлібопродуктів» ( далі ВАТ « Сарненський КХП») про стягнення на її користь середнього заробітку за час не проведення виплати належної їй заробітної плати за період з 30 травня 2009 року . Вказує , що по 29 травня 2009 року працювала у ВАТ « Сарненський КХП», була звільнена з посади на підставі ч. 1 ст. 40 КЗпП України у зв'язку із скороченням штату та чисельності працюючих . На день звільнення відповідачем не було виплачено їй заборгованість по заробітній платі . З часу звільнення не дивлячись на неодноразові звернення до керівництва підприємства їй не виплачено існуючого боргу по заробітній платі . Просить стягнути на її користь заборгованість по заробітній платі та середній заробіток за весь час невиплати належної їй заборгованості по заробітній платі . В позовній заяві просить витребувати у відповідача довідку про середній заробіток за 2009 рік . Заявою від 14. 03. 2014 року [PERSON] просить справу слухати у її відсутність , позовні вимоги підтримує . Представники відповідача ВАТ « Сарненський КХП» [PERSON] позовні вимоги не визнала, просить в задоволенні позову відмовити з таких підстав. Не заперечуючи боргу підприємства по заробітній платі позивачки та його невиплаті протягом тривалого часу , вказує , що невиплата заробітної плати пов'язана з тим , що з 2009 року товариство за рішенням власника знаходиться в процедурі припинення юридичної особи , а саме в процесі самоліквідації . З 2009 року припинена виробничо -господарська діяльність . Товариство має значну заборгованість до бюджету України , тому перебуваючи в процедурі ліквідації , товариством було створено проміжний ліквідаційний баланс . Для виплати грошових сум кредиторам встановлена спеціальна черговість , яка визначена ст.. 112 ЦК України та ст.. 89 Закону України « Про акціонерні товариства» , відповідно до якої в першу чергу задовольняються вимоги щодо відшкодування шкоди , завданої ушкодженням здоров»я , вимоги кредиторів , забезпечених заставою чи іншим способом . Вимоги працівників в частині виплати заборгованості по заробітній платі задовольняються у другу чергу. Оскільки розрахунки з кредиторами не завершені , ліквідаційний баланс остаточно не був складений та затверджений . Оскільки вини підприємства у невиплаті належних [PERSON] сум при звільнені немає , вважає , що положення ст.. 117 КЗпП України в даному випадку не мають братись до уваги при вирішенні спору . Крім того , оскільки відносно ВАТ « Сарненський КХП» порушено справа про банкрутство , кредиторські вимоги, в тому числі по заробітній платі , підлягають розгляду у господарському суді Рівненської області в межах провадження у справі про банкрутство № 5019/2076/12 від 02. 01 2013 року. Суд , заслухавши показання представника відповідача, дослідивши надані письмові докази , прийшов до висновку , що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. Факт припинення трудових відносин позивача з ВАТ « Сарненський КХП» вбачається з трудової книжки позивачки де вказано , що вона була звільнена з роботи на підставі наказу № 50-к від 29. 05. 2009 року на підставі п.1 ст. 40 КЗпП України . Факт існування боргу по заробітній платі [PERSON], не виплаченій позивачеві ВАТ « Сарненський КХП» вбачається із судових наказів № 2н-63/2009 від 10. 04. 2009 року та № 2н-243/2009 від 26.06. 2009 року та не заперечується відповідачем . Сума заборгованості по заробітній платі становить 6101 грн. 85 коп., однак суд знаходить безпідставною вимогу позивачки в частині стягнення цієї заборгованості по заробітній платі , оскільки вказана сума заборгованості стягнута на підставі вказаних судових наказів , тобто є таке , що набуло чинності рішення суду про ті ж саме вимоги . Вирішуючи позовні вимоги [PERSON] щодо стягнення середнього заробітку за час невиплати розрахунку , суд приймає до уваги те, що відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП України у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строк , визначений ст.. 116 КЗпП України , тобто у день звільнення , організація повинна виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Разом з тим , [PERSON] , подавши до суду позов , просила витребувати у відповідача довідку про середній заробіток за 2009 рік для обрахування середнього заробітку за весь час невиплати заробітної плати . Вказана довідка ВАТ « Сарненським КХП» суду не надана , оскільки як пояснила представник відповідача [PERSON] , всі бухгалтерські документи , в тому числі касові книги , вилучені правоохоронними органами 05. 04. 2012 року , про що подала суду відповідний протокол обшуку . Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень , докази подаються сторонами , які беруть участі у справі . Як вбачається з позову , [PERSON] не надала доказі у справі , на підставі яких може бути ухвалено рішення . С права неодноразово призначалась до слухання, однак кожного разу позивачка надавала суду заяву про розгляд справи у її відсутність , не забезпечивши суд належними доказами . Таким чином , суд приходить до висновку , що позов [PERSON] про стягнення заробітної плати та середнього заробітку за час не проведення розрахунку не підлягає до задоволення . На підставі ст. 117 КЗпП України , ст. 60 ЦПК України ,

Outcome: dismissed