Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

[PERSON] звернулася у суд з наведеним позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. В процесі розгляду справи позивачка збільшила позовні вимоги та просила встановити опіку на малолітньою [PERSON] та призначити її опікуном малолітньої [PERSON]. 03 лютого 2014 року позивачка просила позовну вимогу про встановлення опіки на малолітньою [PERSON] та призначення її опікуном малолітньої [PERSON] залишити без розгляду. Ухвалою суду від 12 лютого 2014 року позовні вимогу позивачки про , встановлення опіки на малолітньою [PERSON] та призначення її опікуном малолітньої [PERSON] залишено без розгляду за заявою позивачки. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона є рідною бабусею малолітньої [PERSON]. Мати [PERSON] та дочка позивачки - [PERSON] померла [INFO] року. Вона перебувала у шлюбі з відповідачем [PERSON], який є батьком малолітньої [PERSON]. Шлюб між ними було розірвано 25 грудня 2007 року. Батько дитини ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, що виражається в наступному. Відразу після народження дочки [PERSON], відповідач залишив сім'ю, жодної матеріальної допомоги не надавав і не надає. Відповідач був засуджений Івано-Франківським міським судом за злісне ухилення від сплати аліментів на утримання дітей, перебував на обліку в Івано-Франківському МП КВІ з 03.06.2009 року. Згодом був засуджений Івано-Франківським міським судом за ухилення від покарання не пов'язаного з позбавленням волі. [PERSON] хворіє і потребує постійного догляду та лікування, однак батько не цікавиться здоров'ям дитини. Батько [PERSON] жодного разу не відвідав батьківські збори, вихованням та навчання дитини не цікавиться, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, не спілкується з нею взагалі. Відповідач перебував на обліку в міліції як «сімейний насильник». Дівчинка проживає разом з позивачкою та дідусем, який є чоловіком позивачки. Позивачка виховує [PERSON], створює їй належні умови проживання, утримує її повністю. Про батька [PERSON] ніколи не згадувала та не знає його. З наведених обставин просить позбавити [PERSON] батьківських прав щодо малолітньої [PERSON]. В судовому засіданні позивачка та її представник вимоги позову підтримали з мотивів наведених в ньому, просили його задовольнити. Відповідач [PERSON] в жодне з судових засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Будь-яких заяв від нього не надходило. З урахуванням положень ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради надав суду висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо малолітньої [PERSON]. В судовому засіданні позов підтримав з підстав наведених у висновку. Представник прокуратури в судовому засіданні вимоги позову підтримала, вказав, що доцільно буде позбавити [PERSON] відносно малолітньої [PERSON]. Свідок [PERSON], яка є директором навчального закладу де навчалась [PERSON], в судовому засіданні суду пояснила, що позивачку знає як бабусю [PERSON], відповідача не знає та з ним не знайома, ніколи його не бачила. Мама [PERSON], [PERSON], забезпечувала навчально-виховний процес дитини. Дитина завжди була охайною, позитивно налаштованою, дитина про батька ніколи не згадувала. Бабусю зі сторони батька [PERSON] вона бачила тільки раз. На даний час вона постійно бачить [PERSON] з бабусею, позивачкою по справі. Свідок [PERSON], яка є вчителем [PERSON], суду пояснила, що батька [PERSON], відповідача по справі, вона жодного разу не бачила, навчальним процесом він не цікавиться. Навчанням та вихованням [PERSON] займається бабуся [PERSON] та дідусь [PERSON]. Дитина про батька жодного разу не згадувала. Коли бабуся [PERSON] зі сторони батька прийшла до школи, то [PERSON] не виявила бажання спілкуватись з нею. Вперше бабусю [PERSON] зі сторони батька, свідок побачила цього року у вересні місяці. Свідок [PERSON], яка є сусідкою позивачки, суду пояснила, що відповідача вона не бачила сім років. [PERSON] проживає, гуляє на вулиці з бабцею та дідусем [PERSON]. Померла [PERSON] говорила свідку, що матеріальної допомоги батько дівчинки не надає. Свідок [PERSON], яка є хресною [PERSON], суду пояснила, що вона з відповідачем не спілкується. [PERSON] виховують [PERSON] та [PERSON]. Дитина про батька не згадує, а він нею не цікавиться, ніякої допомоги не надає. Батьки відповідача приходили до [PERSON] коли та була ще маленькою, а після смерті матері [PERSON] знову почали цікавитись дівчинкою. Свідок [PERSON], суду пояснила, що з дня народження [PERSON] доглядали її мати [PERSON] та бабуся [PERSON], утримували дитину також вони. [PERSON] про батька не згадує. Вислухавши пояснення позивачки та її представника, представника органу опіки та піклування, висновок прокурора, покази свідків, всебічно, повно та об'єктивно дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 30 березня 2006 року (а.с.6) [PERSON] є батьком, а [PERSON] матір`ю [PERSON], [INFO] року народження. Позивачка, [PERSON] є матір'ю [PERSON] (а.с.7) та рідною бабцею [PERSON]. Як вбачається із свідоцтва про розірвання шлюбу від 25 грудня 2007 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано 25.12.2007 року. [INFO] року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 13.08.2013 року (а.с.8). Рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області задоволено позов [PERSON] про стягнення аліментів з [PERSON] (а.с.10-11). Однак, відповідач [PERSON] вказаного рішення суду не виконував та аліменти на утримання своєї дитини [PERSON] не сплачував, що підтверджується довідкою ВДВС Івано-Франківського міського управління юстиції (а.с.12-14). Довідкою Івано-Франківського міжрайонного відділу КВІ підтверджується, що відповідач був засуджений Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області за ст. 164 ч. 1 КК України - за злісне ухилення від сплати аліментів на утримання дітей та за ст. 389 ч. 2 КК України - за ухилення від покарання не пов'язаного з позбавленням волі (а.с.15). Як вбачається із відповіді на адвокатський запит (а.с.42), відповідач [PERSON] перебував на обліку як «сімейний насильник». З довідки виданої дошкільним начальним закладом «Катруся» та характеристики ЗОШ № 10 (а.с.18, 19), [PERSON] перебуває на утриманні бабусі [PERSON], яка займається її вихованням. Батько дівчинки з нею не проживає, батьківські збори не відвідує, не цікавиться життям дитини. Вказаними доказами, показами свідків підтверджується факт того, що відповідач по справі [PERSON] всіляко ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків та життям дитини, її вихованням не цікавився та цікавиться і зараз. Орган опіки та піклування у своєму висновку вказує на доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо малолітньої [PERSON], [INFO] року народження. (а.с.60-65) Як вказано у висновку, дівчинка зареєстрована і проживає з бабусею [PERSON] та дідусем [PERSON], дівчинці створені належні житлово-побутові умови. З інформації про результати психологічного обстеження [PERSON] вбачається, що на думку дівчинки її сім'я складається із чотирьох осіб: дідуся [PERSON], бабусі [PERSON], прабабусі [PERSON] та неї самої. Батька, а також бабусю та дідуся по батьковій лінії дівчинка не зобразила (а.с.61). Громадянина [PERSON] було запрошено в службу у справах дітей та на засідання комісії з питань захисту прав дитини за адресою його реєстрації для з'ясування питання щодо його участі у вихованні дитини, але він не з'явився і не надав відомостей про причини своєї неявки. За змістом ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Доказів на спростування наведених фактів, відповідачем суду не надано. Відповідно до ст. 165 СК з позовом про позбавлення батьківських прав можуть звернутися: один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина; заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, у якому вона перебуває; орган опіки та піклування; прокурор; сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. [PERSON] проживає з своєю бабусею, що підтверджується довідкою про склад сім'ї (а.с.20), а тому бабця може звернутись до суду із вказаним позовом. Відповідно до вимог ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Пункт 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» закріплює, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Судом встановлено, що батько [PERSON], відповідач по справі свідомо злісно ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, вина його встановлена. Згідно з ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року) держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч. 2 ст. 6 Конвенції про права дитини). Частиною 1 та 2 ст. 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Батько [PERSON] не хоче забезпечувати своїй дитині належних умов для її розвитку, бабуся [PERSON] та дідусь [PERSON] такі умови [PERSON] забезпечують, дбають про неї, дитини вважає їх своєю сім'єю, а тому доцільно та необхідно до призначення офіційного опікуна дитини, залишити проживати малолітню [PERSON] із [PERSON], оскільки таким чином не буде порушено звичний ритм життя дитини до якого вона звикла з народження. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO] року народження, щодо малолітньої [PERSON], [INFO] року народження є обгрунтованими, такими, що відповідають інтересам дитини та підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача також слід стягнути на користь позивачки понесені нею судові витрати. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст.ст. 3, 6, 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ст. ст. 164, 165 Сімейного кодексу України, п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ст. ст. 3, 4, 10, 11, 59, 60, 88 ЦПК України,

Outcome: approved