Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-14 00:00:00

[PERSON] , який діє від імені [PERSON] звернувся до суду позовом до Державного реєстратора Виконавчого комітету Петрівської сільської ради Генічеського району Херсонської області Мустафаєва Фаріта Анваровича(далі державний реєстратор), Акціонерного товариства «Альфа Банк»(далі АТ «Альфа -Банк») про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 06.06.2008року між Акціонерним товариством «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Альфа-Банк» та [PERSON] було укладено Генеральний договір про надання кредитних послуг №9-МСБ, з урахуванням додаткової угоди №12.2.6-41 до Генерального договору про надання кредитних послуг №9-МСБ від 06 червня 2008 року, відповідно до якого банк надав позичальнику грошові кошти в межах суми максимального ліміту в розмірі 178 000 доларів США зі сплатою 14,5 відсотків річних та кінцевим терміном повернення всієї заборгованості до 05 червня 2018 року або достроково у випадках, передбачених договором кредиту. 06.06.2008року з метою забезпечення виконання кредитних зобов`язань, між банком та позичальником було укладено нотаріально посвідчений іпотечний договір №02-23-9МСБ-1092, відповідно до умов якого, позичальник надав в іпотеку банку належне йому на праві власності нерухоме майно, а саме, житловий будинок [ADDRESS] та земельну ділянку, загальною площею 0,1358га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер 6510165300:04:085:0004, на якій розташований предмет іпотеки - житловий будинок [ADDRESS] . Згідно рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 03.03.2010року у справі № 2-306/10 з [PERSON] на користь АТ «Укрсоцбанк» достроково стягнуто всю суму заборгованості за договором кредиту в еквіваленті національної валюти України 1 601 358,71грн. У відповідності до рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 14.12.2014року у справі №666/5882/14-ц в рахунок часткового погашення заборгованості [PERSON] в розмірі 2 732 854, 46грн. звернено стягнення на житловий будинок [NUMBER] , який складається з житлового будинку Літ. А, загальною площею 442,0кв.м. , житловою площею 165,8кв.м ., входу у підвал з підвалом Літ. Б , огорожі № 1 , № 2 , та земельну ділянку площею 0,1358га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських будівель та споруд, кадастровий номер 6510165300:04:085:0004, на якій розташований предмет іпотеки, шляхом продажу предмета іпотеки банком з укладенням від свого імені договору купівлі-продажу з будь-якою особою-покупцем за ціною не нижче встановленої на підставі незалежної експертної оцінки. 29 листопада 2019 року йому стало відомо, що 09 серпня 2019 року державний реєстратор Мустафаєв Ф.А. прийняв рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (індексний номер запису 48228558 від 14.08.2019), відповідно до якого проведено державну реєстрацію права власності (номер запису про право власності 32808593) за АТ «Укрсоцбанк» на земельну ділянку площею 0,1358га за адресою: [ADDRESS] ., а також 09.08.2019 року державний реєстратор Мустафаєв Ф.А. прийняв рішення про державну реєстрацію права власності (індексний номер запису 48225887 від 14.08.2019року) за АТ «Укрсоцбанк» на житловий будинок загальною площею 442кв.м., житловою 165,8кв.м., за адресою: [ADDRESS] . Вважає, що дії державного реєстратора щодо зазначених вище реєстраційних дій є незаконними, оскільки згідно із вимогами Закону України «Про іпотеку» застосування позасудових способів звернення стягнення на іпотечне майно передує виконання іпотекодержателем вимог ч.1 ст.35 Закону України «Про іпотеку», а саме, направлення боржнику та іпотекодавцю, якщо він є відмінним від боржника, вимоги про виконання порушеного зобов`язання та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки, у випадку не виконання такої вимоги в тридцятиденний строк. Відповідно до приписів п.61 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1127 від 25.12.2015року для реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки подаються також: копія письмової вимоги про усунення порушень, надіслана іпотекодержателем іпотекодавцю, що підтверджує наявність факту завершення тридцятиденного строку з моменту отримання іпотекодавцем письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у відповідній письмовій вимозі. Фактично відсутність документу, що підтверджує отримання такої письмової вимоги, унеможливлює набуття іпотекодержателем у власність іпотечного майна в позасудовому порядку. Позивач твердо наголошує що, документ, який підтверджує отримання позивачем такої письмової вимоги АТ «Укрсоцбанк» (для застосування позасудового способу звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття іпотекодержателем у власність предмета іпотеки) відсутній або є підробленим, оскільки він жодного повідомлення, у тому числі повідомлення серії номер 8249649/21 від 16.05.2019року не отримував. Даний факт заслуговує на увагу та має бути спростований або підтверджений. З огляду на викладене, вбачається незаконність дій державного реєстратора щодо прийняття рішення від 09.08.2019року про державну реєстрацію прав власності на предмет іпотеки за АТ «Укрсоцбанк». Відповідно до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(1950р), ратифікованої 17.07.1997року зокрема, статті 1 Першого протоколу до неї, передбачено право кожної фізичної особи безперешкодно користуватися майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплено у ч.4 ст.41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. На підставі викладеного позивач просив визнати протиправними та скасувати рішення державного реєстратора виконавчого комітету Петрівської сільської ради Генічеського району Херсонської області Мустафаєва Фаріта Анваровича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер запису 48228558 від 14.08.2019року та індексний номер запису 48225887 від 14.08.2019року, скасувати внесений на підставі цього рішення до Державного реєстру речових права на нерухоме майно запис про право власності № 32808593 та запис про право власності за № 32807940 за АТ «Укрсоцбанк», вирішити питання щодо розподілу судових витрат. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 24.12.2019 року відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду від 10.01.2020року задоволено заяву про забезпечення позову, заборонено вчиняти будь-які нотаріальні дії, пов`язані зі зміною власника об`єкта нерухомого майна , а саме, житлового будинку [ADDRESS] , який розташований на земельній ділянці площею 0,1358га, що належить АТ «Укрсоцбанк». Ухвалою суду від 22.06.2020року задоволено заяву про забезпечення позову, заборонено АТ «Альфа-Банк» вчиняти будь-які дії відносно житлового будинку та земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] та заборонено АТ «Альфа -Банк» перешкоджати [PERSON] та членам його сімї [PERSON] , [PERSON] користуванні житловим будинком та земельною ділянкою за адресою: [ADDRESS] . У відзиві на позов представник АТ «Альфа-Банк» за дорученням [PERSON] заперечував проти позову, зазначивши, що державна реєстрація права власності за АТ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк» проведена в установленому законом порядку. Іпотекодавцеві [PERSON] направлялася вимога про усунення порушень кредитного договору, а також повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки в позасудовому порядку, яка була останнім проігнорована. Відповідно до укладеної 06.08.2008року між АКБСР «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк» і [PERSON] . Генеральної угоди про надання кредитних послуг банк зобов`язується надати позичальнику грошові кошти в розмірі 178 000 доларів США у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання. 06.06.2008року між тими ж сторонами було підписано іпотечний договір №02-23-9МСБ-1092, відповідно до умов якого іпотекодавець передає в іпотеку іпотекодержателю, в якості забезпечення виконання іпотекодавцем за Генеральним договором зобов`язань нерухоме майно, а саме, житловий будинок [ADDRESS] . Банк повністю виконав взяті на себе зобов`язання, натомість за боржником [PERSON] рахується заборгованість у розмірі 91 000 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 1 148 000,00грн. Відповідно до умов іпотечного договору, а саме, пунктів 2.4.3,2.4.4, 2.4.7 іпотекодержатель має права: у разі невиконання або неналежного виконання іпотекодавцем основного зобов`язання задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки; у разі невиконання іпотекодавцем хоча б одного із своїх обов`язків, встановлених згідно зі пп.2.1.1-2.1.10 цього договору, вимагати дострокового виконання іпотекодавцем основного зобов`язання, а у разі його невиконання - задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки; у разі виникнення права звернення стягнення на предмет іпотеки, реалізувати його відповідно до приписів чинного законодавства, зокрема, Закону України «Про іпотеку», Закону України «Про іпотечне кредитування, операції з консолідованим іпотечним боргом та іпотечні сертифікати». Згідно зі пп. 4.5.3, 4.5 іпотечного договору іпотекодержатель за своїм вибором звертає стягнення на предмет іпотеки в один із таких способів, у тому числі, шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов`язань в порядку, вставленому ст.37 Закону України «Про іпотеку». Отже, застереження в іпотечному договорі щодо позасудового способу звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки також є - договором про задоволення вимог іпотекодержателя, і не потребує укладення додаткового договору, угоди або надання дозволу з боку іпотекодавця для реалізації права іпотекодержателя на іпотечне майно. Частиною 5 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться незалежно від місцезнаходження нерухомого майна в межах Автономної Республіки Крим, області, міст Києва та Севастополя. На підставі ст.ст.3, 6, 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор правомірно прийняв рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, оскільки має право реєструвати право власності та інші речові права незалежно від місцезнаходження нерухомого майна. АТ «Укрсоцбанк» на виконання вимог законодавства надало державному реєстратору копію повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору та анулювання залишку заборгованості за основним зобов`язанням, надісланого рекомендованим листом з повідомленням про вручення [PERSON] . Дане повідомлення не було отримано боржником, оскільки він не виявив бажання отримати таке повідомлення, чим змарнував своє право на спростування тверджень, зазначених у повідомленні, а також не надав жодних доказів, зокрема, щодо належного виконання взятих на себе зобов`язань, розрахунків заборгованості або інших документів. Пунктом 6.2 іпотечного договору визначено, що усі повідомлення за цим договором будуть вважатися зробленими належним чином, у випадку, якщо вони здійснені у письмовій формі та надіслані рекомендованим листом, кур`єром, телеграфом, або вручені особі за зазначеними сторонами адресами. Отже, наявність у державного реєстратора застереження у договорі іпотеки та направлення іпотекодавцю вимоги про усунення порушень основного зобов`язання було підставою для здійснення реєстрації права власності за іпотекодержателем, а тому вимоги позивача щодо порушення реєстратором Закону України «Про іпотеку» є помилковими. Суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «Оціночно-консалтингова група «Експрес- капітал» 08.08.2019року для задоволення вимог іпотекодержателя в позасудовому порядку було проведено оцінку майна - житлового будинку [ADDRESS] , з урахуванням вартості земельної ділянки, про що складено відповідний висновок. Висновок суб`єкта оціночної діяльності відсутній у п.61 Порядку №1127, в якому закріплений повний перелік документів для подачі державному реєстратору для проведення реєстраційних дій, тому не повинен подаватися державному реєстратору. Згідно зі ч.3 ст.37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності. У разі набуття права власності іпотекодержатель зобов`язаний відшкодувати іпотекодавцю перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя. Таким чином, банком повністю дотримано процедуру щодо визначення вартості предмета іпотеки, на який звертається стягнення шляхом набуття права власності іпотекодержателя. У відзиві на позов державний реєстратор Мустафаєв Ф.А. позов не визнав, зазначив, що позовна вимога про визнання незаконною та скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно не може бути звернена до реєстратора, тому державний реєстратор не є належним відповідачем у даній справі. Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду України від 01.04.2020 року у справі № 520/13067/17. Відповідь на відзиви до суду не надходила. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотань про виклик сторін у судове засідання не надходило. Дослідивши матеріали справи, суд установив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Частиною першою ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно із ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Статтею 628 ЦК України визначено зміст договору, який становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. . Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Судом установлено, підтверджено матеріалами справи та визнається сторонами, що 06 червня 2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», який змінив своє найменування на Акціонерне товариство «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] було укладено Генеральний договір про надання кредитних послуг №9-МСБ, з урахуванням додаткової угоди №12.2.6-41 до Генерального договору про надання кредитних послуг №9-МСБ від 06 червня 2008 року, відповідно до якого банк надав позичальнику грошові кошти в межах суми максимального ліміту в розмірі 178 000 доларів США на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності цільового характеру використання з кінцевим терміном погашення 05.06.2018року. 06 червня 2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», який змінив своє найменування на Акціонерне товариство «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] було укладено нотаріально посвідчений іпотечний договір № 02-23-9МСБ-1092 за умовами, якого іпотекодавець передав в іпотеку іпотекодержателю у якості забезпечення виконання іпотекодавцем зобов`язань за Генеральним договором про надання кредитних послуг №9МСБ від 06.06.2008року наступне нерухоме майно: будинок житловий за номером [NUMBER] , який складається з: житлового будинку Літ. А, загальною площею 442,0кв.м., житловою площею 165,8кв.м., входу у підвал з підвалом Літ. Б, огорожі № 1, №2 та земельну ділянку, загальною площею 0,1358 га, цільове призначення якої, для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських будівель та споруд, кадастровий номер 6510165300:04:085:0004, на якій розташований житловий будинок [ADDRESS] , який належить іпотекодавцеві на праві власності на підставі нотаріально посвідченого 19.03.2007року договору купівлі -продажу житлового будинку та земельної ділянки. Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а позичальник [PERSON] допустив порушення умов договору, що стало причиною дострокового стягнення кредитної заборгованості. Чинним рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 03 березня 2010 року по цивільній справі № 2-306/10 за позовом Акціонерно -комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом [PERSON] до Акціонерно -комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк» про визнання кредитного договору недійсним задоволено первісний позов АКБ «Укрсоцбанк» та стягнуто з [PERSON] на користь АКБ «Укрсоцбанк» 1 601 358,71грн. в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №9-МСБ від 06.06.2008року. В задоволенні зустрічного позову [PERSON] до АКБ «Укрсоцбанк» про визнання кредитного договору та договору іпотеки недійсними відмовлено за необґрунтованістю. Рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 14.12.2014року у цивільній справі №666/5882/14-ц за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок часткового погашення заборгованості [PERSON] в розмірі 2 732 854, 46грн. за договором кредиту було звернуто стягнення на будинок житловий за номером [NUMBER] , який складається з: житлового будинку Літ. А, загальною площею 442,0кв.м., житловою площею 165,8кв.м., входу у підвал з підвалом Літ. Б, огорожі № 1, №2 та земельну ділянку, загальною площею 0,1358 га, цільове призначення якої , для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських будівель та споруд, кадастровий номер 6510165300 :04: 085:0004 , на якій розташований житловий будинок [ADDRESS] , шляхом продажу предмету іпотеки ПАТ «Укрсоцбанк» з укладенням від свого імені договору купівлі-продажу з будь - якою особою-покупцем за ціною, не нижче встановленої на підставі незалежної експертної оцінки. 09 серпня 2019 року державним реєстратором виконавчого комітету Петрівської сільської ради Генічеського району Херсонської області Мустафаєвим Ф.А. проведено державну реєстрацію права власності (номер запису про право власності 32808593) за АТ «Укрсоцбанк» на земельну ділянку площею 0,1358га за адресою: [ADDRESS] (індексний номер запису 48228558), а також проведено державну реєстрацію права власності (номер запису про право власності 32807940) за АТ «Укрсоцбанк» на житловий будинок загальною площею 442кв.м., житловою 165,8кв.м., за адресою: [ADDRESS] (індексний номер запису 48225887 від 14.08.2019року). Відповідно до пункту 2.4.4 іпотечного договору, укладеного 06 червня 2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та [PERSON] , у разі невиконання іпотекодавцем вимог пункту 2.1.1-2.1.10 цього договору іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання іпотекодавцем основного зобов`язання, у разі його невиконання - задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. В іпотечному договорі міститься відповідне застереження, що передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в разі порушення кредитних зобов`язань. Зокрема, у п.п.4.6-4.6.3 іпотечного договору зазначено, що іпотекодержатель за своїм вибором звертає стягнення на предмет іпотеки в один із наступних способів: на підставі рішення суду; або на підставі виконавчого напису нотаріуса; або шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов`язань в порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку». Положення цього пункту є застереженням про задоволення вимог іпотекодержателем і мають силу договору про задоволення вимог. Тобто сторони, підписавши іпотечний договір, обумовили всі його умови, у тому числі вирішили питання щодо позасудового врегулювання спору. Статтею 204 ЦК України закріплено презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. Чинним рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 03.03.2010року відмовлено в задоволенні позову [PERSON] до АКБСР «Укрсоцбанк» про визнання недійсними кредитного та іпотечного договорів. Отже, у разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню. Згідно зі ст.12 Закону України «Про іпотеку» в разі порушення іпотекодавцем обов`язків, установлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов`язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Статтею 33 цього Закону передбачає, що в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, установлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя(ч.4 ст. 33 Закону України «Про іпотеку»). Тобто, законом передбачено чітко визначені способи звернення стягнення на предмет іпотеки в разі невиконання чи неналежного виконання забезпеченого іпотекою зобов`язання. Відповідно до ст.36 Закону України «Про іпотеку» сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем та іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати, зокрема, передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання в порядку, встановленому ст. 37 Закону України «Про іпотеку». Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання. Рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, може бути оскаржене іпотекодавцем у суді. Статтею 3 Закону України від 07.07.2004року №1953-ЙV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»(з послідуючими змінами) передбачена можливість реалізації іпотекодержателем права на звернення стягнення шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, у якій визначено, що загальними засадами державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень є, зокрема: гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження; обов`язковість державної реєстрації прав у Державному реєстрі прав; публічність державної реєстрації прав; внесення відомостей до Державного реєстру прав виключно на підставах та в порядку, визначених цим Законом; відкритість та доступність відомостей Державного реєстру прав. Державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться в межах Автономної Республіки Крим, області, міст Києва та Севастополя за місцезнаходженням нерухомого майна(ч.5 ст.3 Закону). Статтею 18 Закону №1953-ЙV передбачений порядок проведення державної реєстрації прав. Перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Згідно зі пунктами 6,9,12,18-19,57 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015року №1127, державна реєстрація проводиться за заявою заявника шляхом звернення до суб`єкта державної реєстрації прав або нотаріуса, крім випадків, передбачених цим Порядком. Державний реєстратор за результатом прийнятого рішення щодо державної реєстрації прав відкриває та/або закриває розділи в Державному реєстрі прав, вносить до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідні відомості про речові права та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав. Для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, також подаються: копія письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця; документ, що підтверджує наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя в разі, коли більш тривалий строк не зазначений у відповідній письмовій вимозі; заставна (якщо іпотечним договором передбачено її видачу). Наявність зареєстрованої заборони відчуження майна, накладеної нотаріусом під час посвідчення договору іпотеки, на підставі якого набувається право власності на предмет іпотеки іпотекодержателем, а також зареєстрованих після державної реєстрації іпотеки інших речових прав, у тому числі іпотеки, на передане в іпотеку майно не є підставою для відмови в державній реєстрації права власності за іпотекодержателем. Тобто для реалізації іпотекодержателем позасудового способу звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності на нього за загальним правилом необхідні тільки воля та вчинення дій з боку іпотекодержателя, якщо договором не передбачено іншого порядку. АТ «Укрсоцбанк» на адресу [PERSON] 16.05.2019року за вих. №8249649/21 направлено повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору та анулювання залишку заборгованості за основним зобов`язанням, що підтверджується рекомендованим поштовим повідомленням, фіскальним чеком на оплату поштових послуг за направлення цього повідомлення та відміткою поштового відділення одержувача від 06.06.2019року про повернення поштового відправлення у зв`язку із закінченням строків зберігання. Пунктом 6.2 іпотечного договору сторонами визначено, що усі повідомлення за цим договором будуть вважатися зробленими належним чином, у випадку якщо вони здійснені у письмовій формі та надіслані рекомендованим листом, кур`єром, телеграфом, або вручені особисто за зазначеними адресами сторін. Датою отримання таких повідомлень буде вважатися дата їх особистого вручення, або дата поштового штемпеля відділення зв`язку одержувача. Отже, матеріалами справи підтверджено дотримання іпотекодержателем - АТ «Укрсоцбанк» умов іпотечного договору та вимог чинного законодавства необхідних для позасудового звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності на нього, державному реєстратору, серед інших документів, надано копію повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору та анулювання залишку заборгованості за основним зобов`язанням, надісланого 16.05.2019року рекомендованим листом з повідомленням про вручення [PERSON] , а іпотекодавцем - [PERSON] не надано жодних доказів на підтвердження здійснення ним дій для усунення порушень за основним зобов`язанням, дій на отримання кореспонденції від банку для врегулювання питання щодо погашення заборгованості, а також дій на виконання судового рішення про дострокове стягнення заборгованості, зважаючи що процедура звернення стягнення на предмет іпотеки була порушення іпотекодержателем ще у 2014році. Посилання представника позивача на порушення ст. 41 Конституції України, ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод позбавленні правового обґрунтування, оскільки статтею 204 ЦК України закріплено презумпцію правомірності правочину, АТ «Укрсоцбанк» і [PERSON] підписавши іпотечний договір, обумовили всі його умови, у тому числі вирішили питання щодо позасудового врегулювання спору, шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов`язань в порядку, встановленому ст. 37 Закону України «Про іпотеку», тому всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню. За таких обставин, суд дійшов висновку, що рішення державного реєстратора з приводу перереєстрації права власності на житловий будинок та земельну ділянку проведено з дотримання чинного законодавства і скасуванню не підлягає. Частинами 9 і 10 ст. 158 ЦПК України визначено, що у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням. Оскільки, суд дійшов висновку про відмову в задоволення позову в повному обсязі, заходи забезпечення позову, що були вжиті ухвалою суду від 10.01.2020року та 22.06.2020року підлягають скасуванню. Відповідно до п.2 ч.2 ст. 141 ЦПК України судові витрати у разі відмови в задоволенні позову покладаються на позивача, тому вимоги про стягнення з відповідачів на користь позивача судового збору в сумі 704,80грн., а також витрат на правову допомогу задоволенню не підлягають. На підставі викладеного, ст.ст.6, 13, 626- 629 ЦК України, Закону України «Про іпотеку»,

Outcome: dismissed