Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-08 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до Талалаївської центральної районної лікарні (далі Талалаївська ЦРЛ) в якому вказала, що з 1 липня 2004 року працювала на посаді молодшої медичної сестри інфекційного відділення у Талалаївській ЦРЛ, а 23.09.2014 року звільнена із займаної посади за ст. 38 КЗпП України за власним бажанням в звязку з виходом на пенсію за віком. В період з січня 2012 року і по день звільнення з роботи їй, в порушення вимог трудового законодавства, не виплачувалася індексація заробітної плати, заборгованості щодо виплати інших складових заробітної плати не було. У зв'язку з чим просить стягнути з відповідача індексацію заробітної плати за період з 10 січня 2012 року по 23.09.2014 року та стягнути компенсацію втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати. В судове засідання позивачка не зявилася, надала суду заяву в якій вказала, що позовні вимоги підтримує, та просить розглянути справу без її участі. Представник відповідача Талалаївської ЦРЛ в судове засідання не зявився, надали суду заяву про розгляд цивільної справи без участі представника ЦРЛ. В запереченні на позов [PERSON] Талалаївська ЦРЛ просила відмовити в його задоволенні. Згідно ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Оскільки сторони в судове засідання не зявились, то відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд дослідивши докази приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON]підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Позивачка з 01 липня 2004 року працювала в Талалаївській ЦРЛ на посаді молодшої медичної сестри по догляду за хворими інфекційного відділення, і була звільнена із займаної посади 23.09.2014 року за ст. 38 КЗпП України, що підтверджується копією витягу з наказу про звільнення та копією трудової книжки та ( а.с.5, 7) Відповідно до ч.5 ст. 95 КЗпП України і ст. 33 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата підлягає індексації у встановленому законодавством порядку. Статтею 18 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» від 5 жовтня 2000 року № 2017-III, індексацію доходів населення, яка встановлюється задля підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін, віднесено до державних соціальних гарантій, що, згідно зі ст.19 цього Закону, є обов'язковими для всіх підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності. З викладеного виходить, що індексація заробітної плати є однією з основних державних гарантій щодо оплати праці. За вимогами вказаних нормативно правових актів проведення індексації у зв'язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов'язковою для всіх юридичних осіб роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи. Індексація заробітної плати працівників провадиться відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03 липня 1991 № 1282-XII з наступними змінами. У рішенні Конституційного суду України від 15 жовтня 2013 року № 9-рп/2013 у справі за конституційним зверненням громадянина [PERSON] щодо офіційного тлумачення положення ч.2 ст. 233 Кодексу законів про працю України зазначено, що держава передбачає заходи, спрямовані на забезпечення реальної заробітної плати, тобто грошової винагороди за виконану роботу як еквівалента вартості споживчих товарів і послуг. Згідно з положеннями частини шостої статті 95 Кодексу, статей 33, 34 Закону «Про оплату праці» такими заходами є індексація заробітної плати та компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати. Відповідно до статті 33 Закону в період між переглядом розміру мінімальної заробітної плати індивідуальна заробітна плата підлягає індексації згідно з чинним законодавством. Індексація грошових доходів населення це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. Конституційний Суд України дійшов висновку, що кошти, які підлягають нарахуванню в порядку індексації заробітної плати та компенсації працівникам частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати, мають компенсаторний характер. Як складові належної працівникові заробітної плати ці кошти спрямовані на забезпечення реальної заробітної плати з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності заробітної плати у зв'язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги. Також, Конституційний Суд України дійшов висновку, що працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення сумм індексації заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати як складових належної працівнику заробітної плати без обмеження будь-яким строком незалежно від того, чи були такі суми нараховані роботодавцем. Це право працівника відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим конституційного принципу верховенства права та не порушує балансу прав і законних інтересів працівників і роботодавців. Згідно довідки Талалаївської ЦРЛ [PERSON] нарахована індексація заробітної плати з травня 2014 року по вересень 2014 року в сумі 422 гривні 68 копійок (а.с 6). Посилання відповідача на відсутність підстав для виплати індексації у зв'язку з відсутністю бюджетного фінансування лікарні на вказані цілі суд вважає безпідставними. Порушення ч.5 ст. 95 КЗпП, ст. 33 ЗУ «Про оплату праці» щодо не нарахування і виплати Талалаївською ЦРЛ працівникам індексації заробітної плати було встановлено під час перевірки проведеної інспекторами Управління держпраці у Чернігівській області протягом 12-17 травня 2016 року, що підтверджується актом перевірки № 25-23-011\\0254. За результатами перевірки внесено припис щодо усунення виявлених порушень законодавства про працю. Таким чином, задоволенню підлягають вимоги позивачки щодо стягнення з Талалаївської ЦРЛ індексації заробітної плати за період з травня 2014 року по вересень 2014 року включно в сумі 422 гривні 68 копійок, з якої слід утримати податки та обовязкові платежі. За період з січня 2012 року по квітень 2014 року включно заробітна плата [PERSON] індексації не підлягала, так як згідно Постанови КМ України від 27.03.2013 року № 197 «Про підвищення оплати працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери» із 01.01.2013 року відбулося підвищення посадових окладів працівникам закладу і січень 2013 року став базовим для проведення індексації, в звязку з чим в цій частині вимог необхідно відмовити. Відповідно до ст.2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати» компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законіслід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру; пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші. Оскільки позивачці не була вчасно виплачена індексація заробітної плати за період з травня 2014 року по вересень 2014 року необхідно зобовязати Талалаївську центральну районну лікарню провести розрахунок компенсації втрати частини заробітної плати [PERSON] зв'язку з порушенням строків її виплати та здійснити її виплату на користь позивачки.

Outcome: partial