Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-25 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в обґрунтування якого зазначає, що 05 жовтня 2005 року між ними зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує, що шлюбні стосунки з відповідачем припинені, подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим, у зв`язку з чим просить розірвати шлюб. Ухвалою суду від 12 травня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в спрощеному позовному провадженні. Позивач [PERSON] , позовні вимоги підтримала, просить задовольнити, слухання справи здійснювати без її участі, про що надала відповідну заяву. Відповідач [PERSON] проти розірвання шлюбу не заперечував, просив слухати справу за його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. Як убачається з матеріалів справи, 08 жовтня 2005 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстровано шлюб, про що відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Світловодськ Світловодського міського управління юстиції Кіровоградської області складено відповідний актовий запис № 290. Після державної реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». У шлюбі у сторін народилися діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 5). Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст. ст. 111, 112 СК України, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, суд вважає примирення сторін неможливим. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї є неможливим і суперечить інтересам сторін, позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного. Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно з ч.ч. 1-2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду підлягав сплаті судовий збір у розмірі 908 грн., а відтак з відповідача на користь позивача необхідно стягнути зазначену суму. Щодо стягнення витрат на правову допомогу, суд виходить з наступного. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Як вбачається з позовної заяви, позивач просила стягнути з відповідача судові витрати на правову допомогу у сумі 5000 грн. На підтвердження понесених витрат [PERSON] надано суду договір № 11/20 про надання юридичних послуг, який укладено між Колективним підприємством «Детективне агентство «Кобра» та [PERSON] , рахунок правових послуг по справі [PERSON] 524/2563/21 про розірвання шлюбу та квитанцію № 13/4 від 19 квітня 2021 року на суму 2500 грн. Представником відповідача надано клопотання про зменшення витрат на правову допомогу до 500 грн., зважаючи на незначну складність справи, враховуючи принцип співмірності відносно затраченого часу. Судом встановлено, що за договором про надання юридичних послуг від 15.04.2021 року, укладеного між [PERSON] та Колективним підприємством «Детективне агентство «Кобра», виконавець надає юридичні послуги з питання розірвання шлюбу, стягнення аліментів на дітей, розподіл спільного майна подружжя. Згідно з рахунком правових послуг, складеним Колективним підприємством «Детективне агентство «Кобра», [PERSON] надана консультація з приводу розірвання шлюбу, складено позов про розірвання шлюбу, за що [PERSON] сплачено 2500 грн. відповідно до квитанції №13/4 від 19.04.2021. Враховуючи заперечення іншої сторони про те, що розмір витрат на правову допомогу, визначений позивачем, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений час, виходячи з критерію реальності витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, суд вважає розумними та співмірними витрати на правову допомогу у розмірі 500 грн.

Outcome: approved