Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-23 00:00:00

Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (Далі - АТ КБ «ПриватБанк») звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором кредиту з ціною позову 37188,65 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до договору № б/н від 13.12.2011р., укладеного між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] , остання отримала кредит у розмірі 2600,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків відповідно до умов договору. З 21.05.2018 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» змінило назву на Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк». Відповідно до ч. 2 ст. 5 Закону України «Про акціонерні товариства», зміна типу товариства з приватного на публічне або з публічного на приватне не є його перетворенням. Зміна назви юридичної особи не тягне за собою правонаступництва, а лише правовий наслідок проведення державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, пов`язаних зі зміною назви. Відповідач [PERSON] свої зобов`язання за договором не виконала і станом на 25.02.2019р. внаслідок невиконання нею взятих на себе кредитних зобов`язань сума її заборгованості складає 37188,65грн., з яких: 16657,35грн. - тіло кредиту, 8072,58грн. - заборгованість за простроченим тілом кредита, 10000,16грн. -нарахована пеня за прострочене зобов`язання, 211,48грн. - нараховано пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100грн., а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500грн. - штраф (фіксована частина), 1747,08грн. - штраф (процентна складова). У зв`язку з невиконанням відповідачем [PERSON] своїх зобов`язань за договором кредиту № б/н від 13.12.2011 р. позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитом у сумі 37188,65грн. та 1921,00 грн. судових витрат зі сплати судового збору. Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, проте в ухвалі про відкриття провадження від 09.04.2019 року відповідачу був наданий строк, на подачу відзиву на позовну заяву. 23 травня 2019 року відповідачем подано клопотання про витребування оригіналів письмових доказів та надання додаткового строку на подання відзиву. Зазначає, що має сумніви щодо достовірності та правильності інформації, внесеної до заяви позичальника від 13.12.2011 року та припускає, що до зазначеної заяви могли вноситись виправлення. Та просить суд витребувати у позивача оригінал «анкеты-заявления о присоединении к Условиям и Правилам предоставления банковских услуг в ПриватБанке» від 13.12.2011 року на її ім`я, копію якої позивачем надано як доказ до позовної заяви та надати відповідачу додатковий строк для подання відзиву на позовну заяву, оскільки без огляду оригіналу вищезазначеної заяви вона не має можливості подати відзив. Суд, дослідивши клопотання відповідача зазначає, що остання просить витребувати оригінал анкети-заяви від 13.12.2011 року, проте не вказує на яких підставах та з якою метою виникла дана необхідність. Також відповідач не заперечує факт укладення з ПАТ КБ «ПриватБанк» та підписання нею вказаної анкети-заяви від 13.12.2011 року. Суд зазначає, що анкета-заява від 13.12.2011 року, наявна у матеріалах справи, подана представником позивача, завірена належним чином. У своєму клопотанні відповідач не просить проводити розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін чи за правилами загального позовного провадження. Оскільки, клопотання відповідача не обґрунтоване та не мотивоване належним чином, відповідач не спростовує і не заперечує факт отримання грошових коштів та укладення договору між нею та позивачем, суд не вбачає підстав для задоволення указаного клопотання. Дослідивши надані позивачем письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до договору № б/н від 13.12.2011 р., укладеного між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] , остання отримала кредит у розмірі 2600,00грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків відповідно до умов договору. З 21.05.2018 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» змінило назву на Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк». Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно із ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання повинен сплатити суму боргу, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як вбачається із матеріалів справи відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг складає між ним та Банком Договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Згідно з п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Як вбачається з п. 2.1.1.7.6 Умов надання банківських послуг - при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн., +5% від суми позову. Нормами статей 526, 527, 530 ЦК України визначено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Із матеріалів справи судом встановлено, що у порушення умов договору та закону відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала, суму коштів не повернула та ухиляється від її сплати. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Разом із тим із розрахунку заборгованості за договором №б/н від 13.12.2011 року, укладеного між позивачем та [PERSON] , вбачається, що позивач включив до суми заборгованості нараховану пеню за прострочене зобов`язання у розмірі 10000,16грн. та заборгованість за нарахованою пенею за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. у розмірі 211,48грн. Поруч із вказаним позивач також нараховує штраф та процентну складову штрафу від суми позову, яка визначена умовами вказаного вище договору та разом складає 2247,08грн. Однак, у своїй постанові від 11.10.2017 року у справі №6-1374цс17 Судова палата у цивільних та господарських справах Верховного Суду України зазначила, що відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Таким чином вбачається, що позивач намагається в подвійному розмірі стягнути кошти із відповідача за неналежне виконання умов договору. При вирішенні вказаної справи суд бере до уваги, що позивач достеменно знав про неналежне виконання відповідачем умов договору та своєчасно не звертався до суду для його розірвання продовжуючи при цьому безпідставно нараховувати пеню за неналежне виконання умов договору. Суд приходить до висновку, що відповідач порушив умови кредитного договору №б/н від 13.12.2011 року та має понести відповідну відповідальність визначену нормами чинного законодавства та умовами договору, однак позивач своєчасно не звертався за захистом своїх порушених прав та невиправдано продовжував нараховувати пеню за невиконання умов договору. На підставі вказаного вище, задовольняючи позов банку суд,

Outcome: partial