Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-26 00:00:00

[PERSON] у серпні 2021 року звернулася до суду із позовом до ТОВ «ВВС-Факторинг» про визнання виконавчого напису №88051 від 05.04.2021 року, виданого приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В., таким що не підлягає виконанню. Позовні вимоги мотивує тим, що приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. 05.04.2021 вчинено виконавчий напис про звернення стягнення з [PERSON] по кредитному договору 9718292 від 20.11.2019 року на користь ТОВ «ВВС-Факторинг» на загальну суму 12950 грн. 06.05.2021 року приватним виконавцем Чупис Т.П. відкрито виконавче провадження №65344228, а також 26.07.2021 року винесено постанову про звернення стягнення на доходи боржника у вказаному виконавчому провадженні. Позивач вважає оскаржуваний виконавчий напис нотаріуса винесений без правових підстав, оскільки заборгованість не є безспірною. Так позивач зазначає, що виходячи з спірного виконавчого напису, він вчинений на підставі кредитного договору 9718292 від 20.11.2019 року, однак сама наявність кредитного договору не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості. Так не зрозуміло як саме здійснювалось нарахування заборгованості, штрафу та відсотків за користування кредитом. Сума заборгованості становить 2500 грн., а прострочена заборгованість за штрафами та пеню становить 9250 грн., що у чотири рази більше за саму заборгованість. Позивачка вказує, що їй нічого невідомо про укладання кредитного договору з ТОВ «Фінансова компанія «Аргон». Жодного документу від нотаріуса щодо наявності заборгованості вона також не отримувала, що свідчить про те, що нотаріусом не було перевірено, що позивачка належним чином повідомлена про існування заборгованості за кредитним договором. Крім того позивачка вказувала, що за порушення правил професійної етики 05.04.2021 року Вищою Кваліфікаційною комісією нотаріату було анульовано свідоцтво Головкіної Я.В . Тобто приватним нотаріусом Головкіною Я.В. було вчинено оскаржуваний виконавчий напис в день анулювання її свідоцтва. За таких обставин, позивач вважає, що є достатні правові підстави вважати виконавчий напис №88051, вчинений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. від 05.04.2021 року було вчинено з порушенням чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, в зв`язку з чим просила його скасувати, а також стягнути понесені судові витрати. Ухвалою суду від 28.08.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Сторонам встановлено строк для подачі заяв про суті спору. В судове засідання позивачка [PERSON] надала заяву з проханням справу розглянути без її участі, підтримала позов та просила його задоволити. Представник відповідача ТОВ «ВВС-Факторинг» в судове засідання не з`явився, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку - шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцезнаходженням засобами поштового зв`язку. Відзив на позов не подав. Треті особи приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Я.В., приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Чупис Т.П. в судове засідання не з`явились, хоча про день, час та місце розгляду справи були повідомлені в установленому законом порядку - шляхом направлення судової повістки засобами поштового зв`язку за зареєстрованим місцезнаходженням. Своїх пояснень щодо предмету спору не надали. Справу вирішено за правилами заочного розгляду, передбаченими ст. 280-282 ЦПК України, за відсутності відповідача, повідомленого у встановленому законом порядку про дату, час і місце судового засідання, який не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, не подав відзиву проти позову, та зі згоди позивача щодо такого порядку розгляду справи, викладеної в позовній заяві. Суд, дослідивши письмові докази, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). 20.11.2019 року між [PERSON] та ТОВ «Фінансова компанія «АРАГОН»» було укладено договір №9718292 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, за умовами якого [PERSON] було надано кредит в сумі 2500 грн. 05.04.2021 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. було вчинено виконавчий напис, зареєстрований під № 88051 про стягнення з [PERSON] , яка є боржником за Кредитним договором 9718292 від 20.11.2019, укладеним з ТОВ «АРАГОН», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору відступлення прав вимог за кредитними договорами 31/03.2020 від 31.03.2020 є ТОВ «ВВС-Факторинг», заборгованість за кредитним договором 9718292 від 20.11.2019 року, що утворилась за період з 31.03.2020 року по 25.01.2021 року в сумі 12950,00 грн, в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту 2500,00 грн., прострочена заборгованість за комісією 0,00 грн., прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом 1200,00 грн., строкова заборгованість за сумою кредиту 0,00 грн., строкова заборгованість за комісією 0,00 грн., строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом 0,00 грн., строкова заборгованість за штрафами і пенями 9250,00 грн. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Чупис Т.П. від 06.05.2021 року відкрито виконавче провадження (ВП № 65344228) з виконання виконавчого напису №88051 від 05.04.2021 року. Також постановою приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Чупис Т.П. від 26.07.2021 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника було звернено стягнення на пенсію [PERSON] . На підтвердження своїх доводів про незаконність вчиненого виконавчого напису позивачем надано лист Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 25.06.2021 №Б-5423/6.3 та Міністерства юстиції України №25654/Б-16751/19.1.1 від 14.06.2021, в яких вказано, що Наказом Міністерства юстиції України від 19.04.2021 №1424/5 відповідно до рішення Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату від 05.04.2021 №3 на підставі підпункту «і» пункту 2 частини першої статті 12 Закону України «Про нотаріат», а саме у зв`язку з неодноразовим порушенням нотаріусом правил професійної етики, свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю, видане Міністерством юстиції України 28.07.2008 за №6997 на ім`я Головкіної Яни Вікторівни , анульовано. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першої статті 1 Закону України від 02 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат» (далі - Закон) нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена глава 14 Закону та глава 16 розділу ІІ Порядку. Згідно зі статтею 87 Закону для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у кредитора (підпункт 2.2 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку). За змістом підпункту 2.3 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку, вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка боржника на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану у договорі адресу. Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі та Порядку. Статтею 50 Закону визначено, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати саме безспірна заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону). Характер правового регулювання вказаних правовідносин дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості, чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із Переліком документів, є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, у судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. [PERSON] заперечує наявність заборгованості стягнутої оскаржуваним виконавчим написом. А також вказує, що доказів безспірності стягнутої заборгованості надано не було, сума боргу значно менша він суми стягнутого штрафу. Крім того наголошує на тому, що приватним нотаріусом було вчинено виконавчий напис в день анулюванні її свідоцтва на право зайняття нотаріальною діяльністю. ТОВ «ВВС-Факторинг» не було надано доказів, що спростовують доводи позивача викладені в позовній заяві. Крім того, всупереч вимогам ухвали суду про відкриття провадження від 28.08.2021 року та ТОВ «ВВС-Факторинг» суду не було надано пакет документів, на підставі якого було вчинено оскаржуваний виконавчий напис, а тому суд позбавлений можливості перевірити наявність та безспірність заборгованості [PERSON] перед ТОВ «ВВС-Факторинг» та дотримання приватним нотаріусом Головкіною Я.В. вимог чинного законодавства України. Також не надано доказу про отримання [PERSON] письмової вимоги ТОВ «ВВС-Факторинг» або ж повідомлення з відміткою поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану у договорі адресу. Вказані обставини спростовують безспірність заборгованості, а за таких обставин стягнення коштів на підставі виконавчого напису нотаріуса неможливо. За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, є законними, доведеними і підлягають задоволенню. [PERSON] просила стягнути з відповідача понесені нею судові витрати. До позову [PERSON] надала розрахунок судових витрат, які складаються з судового збору за подання позовної заяви в сумі 908 грн., судового збору за подання заяви про забезпечення позову в сумі 454 грн., витрат на професійну правничу допомогу в сумі 5000 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, - інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до ст. 133 ЦПК України - судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) ч. 8 ст. 141 ЦПК України). Позивачем при звернення до суду з даним позовом було сплачено судовий збір в сумі 908,00 гривень, що підтверджено квитанцією №34044075 від 20.08.2021 року. Оскільки позовні вимоги [PERSON] задоволено, то із відповідача на її користь необхідно стягнути понесені судові витрати у виді судового збору в сумі 908,00 грн. В той же час не підлягає до стягнення з відповідача сплачений позивачем судовий збір за подання заяви про забезпечення позову в сумі 454 грн., оскільки доказів понесення таких витрат позивачем не надано, як і доказів розгляду заяви про забезпечення позову. Щодо стягнення витрат на правничу допомогу в сумі 5000 грн. суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 137 ЦПК України - витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Отже, необхідною умовою для вирішення питання про розподіл вказаної категорії судових витрат є наявність доказів, які підтверджують фактичне здійснення позивачем таких витрат. Як вбачається із матеріалів справи, позивачем було надано: Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю; Ордер серія ЧК №180584 від 16.08.2021; Договір про надання правничої допомоги № 02-08/2021 від 11.08.2021, укладений між [PERSON] та адвокатом Юрко С.С., умовами якого визначено сторонами гонорар в сумі 5000 грн.; квитанція від 11.08.2021 про сплату [PERSON] 5000 грн., згідно до договору про надання правничої допомоги № 02-08/2021 від 11.08.2021, в якій зазначено надані послуги та їх вартість (консультація, узгодження правової позиції - 500 грн., підготовка позовної заяви, збір доказів - 2500 грн., представництво в суді - 2000 грн.). Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що до стягнення з відповідача ТОВ «ВВС-Факторинг» на користь відповідача [PERSON] підлягають витрати на правничу допомогу адвоката в розмірі 3000 грн., які складаються з 500 грн. (узгодження правової позиції) та 2500 грн. (підготовка позовної заяви, збір доказів). В той же час не підлягають до відшкодування витрати позивача на правничу допомогу в сумі 2000 грн. за представництво в суді, оскільки судові засідання за участі адвоката судом не проводились, доказів здійснення адвокатом представництва в суді першої інстанції позивачем не надано. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial