Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-12 00:00:00

[PERSON], уточнивши свої позовні вимоги, звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 26.01.2002 року, та визначення місця проживання дітей. У обґрунтування позовних вимог посилався на те, що спільне життя з відповідачкою не склалось через несумісність характерів, різні погляди на життя, з приводу чого між ними виникали непорозуміння, які з часом переросли у конфлікти, що негативно впливало на його моральний стан та душевний спокій, психологічну обстановку у сім`ї. За таких обставин вважає, що їх сім`я розпалася остаточно і зберегти її неможливо, а тому звернувся до суду з позовом, в якому просить шлюб, укладений між ним і відповідачкою розірвати та визначити місце проживання дітей, залишивши їх проживати разом з матір`ю. Позивач подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності, уточненні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити у повному обсязі. Відповідачка подала до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити без її участі, уточненні позовні вимог визнала, проти їх задоволення не заперечувала. Одночасно просила суд після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]. Відповідно до ч. 1 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відтак, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у даній цивільній справі на здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони зареєстрували шлюб 26.01.2002 року, від якого мають двох дітей: сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], що вбачається із свідоцтва про шлюб та копій свідоцтв про народження. В судовому засіданні встановлено, що сім`я фактично розпалася, шлюб існує тільки формально, позивачка і відповідач спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин не підтримують, разом не проживають через те, що відносини між ними загострились внаслідок взаємних звинувачень і небажання сторін проживати разом у шлюбі. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується лише на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких обставинах, суд вважає, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивачки, примирення між сторонами неможливе, їх сім'я розпалася остаточно, а шлюб існує формально. Подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки і після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін. У відповідності до ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Згідно з ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. При вирішенні питання щодо визначення місця проживання дітей: сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], судом беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

Outcome: approved