Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-15 00:00:00

[PERSON] подала на розгляд суду позовну заяву до [PERSON] про встановлення батьківства. Позивач [PERSON] та ї представник [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю із підстав наведених у позовній заяві, просили позов задовольнити. Із змісту позовних вимог [PERSON], вбачається, що в період з відповідачем [PERSON] позивач вела сімейне життя без реєстрації шлюбу, тобто проживала в цивільному шлюбі з лютого 2011 року по березень 2013 року. В цей період [PERSON] проживав з позивачем у будинку її батьків за адресою [ADDRESS]. після народження дочки [PERSON], [INFO], між сторонами склалися неприязні відносини, а саме відповідач відмовився подавати заяву про визнання батьківства, сказав, що відмовляється від дитини, не хотів забрати [PERSON] із дитиною з пологового відділення Косівської ЦРЛ. Відповідач [PERSON] є біологічним батьком дитини [PERSON]. Просила визнати [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], жителя [ADDRESS], батьком дитини [PERSON], [INFO], в актовому записі про народження [PERSON], вчиненому Виконкомом Черганівської сільської ради № 13 від 14 жовтня 2013 року, у графі відомості про батька, зазначити батьком [PERSON], [INFO] і стягнути судові витрати. Відповідач у справі, [PERSON] у судовому засідання позов визнав частково. Після отримання висновку експертизи не заперечував, що він є батьком дитини. Однак відмовлявся визнати вимогу про стягнення з нього судових витрат. Заслухавши сторони та вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню із таких підстав. Заслухавши пояснення позивача та його представника, пояснення відповідача, дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне. Із копії свідоцтва про вінчання вбачається, що [PERSON] і [PERSON] обвінчалися в храмі Святого Духа м. Косів 25 вересня 2011 року (а.с.9). Вказане стверджується п'ятьма фотографіями долученими до матеріалів справи (а.с.12). Відповідно до довідки № 435 від 15 червня 2016 року виданої Черганівською сільською радою і акту обстеження матеріально-побутових умов сім'ї № 443 від 15 червня 2016 року вбачається, що в господарстві [PERSON], що знаходиться в [ADDRESS], проживав [PERSON] з лютого 2011 року по березень 2013 року (а.с.10, 11). Згідно з копією свідоцтва про народження Серії [NUMBER] від 14 жовтня 2013 року вбачається, що [PERSON] дочка [PERSON], народилася [INFO] (а.с.8) Із копії постанови про закриття кримінального провадження від 22 березня 2013 року вбачається, що сторони проживали разом (а.с.6, 7). Відповідно до висновку експерта № 361 від 23 листопада 2016 року вбачається, що молекулярно-генетичним дослідженням встановлено: вірогідність підтвердження біологічного батьківства [PERSON] відносно [PERSON] складає величину не менш ніж 99,99 %. Таким чином, біологічне батьківство [PERSON] відносно [PERSON] практично доведено. Відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України (далі СК України), при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Відповідно до ч. 2 ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Спільної заяви сторони не подавали. Відповідно до ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Як роз'яснено в п. 9 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до статей 213, 215 ЦПК рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім'я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ст. 212 ЦПК, згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Враховуючи наведене суд прийшов до висновку, що позивач є батьком дитини [PERSON] Стаття 57 ЦПК України вказує на те, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Відповідач доказів на спростування фактів викладених в позовній заяві суду не надав. Статтею 3 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація актів цивільного стану у встановлених законом випадках є обов'язковою. Відомості про народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та Єдиного державного демографічного реєстру в обсязі, визначеному Законом України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус». Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться відповідно до цього Закону, Цивільного та Сімейного кодексів України та інших актів законодавства органами державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», органами державної реєстрації актів цивільного стану є також відділи державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі, районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних управлінь юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану). За змістом ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану. Актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акта цивільного стану. Статтею 134 СК України визначено, що на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Таким чином, судом встановлено, що факти, викладені позивачем у своїй позовній заяві в обґрунтування своїх позовних вимог є достовірними, у зв'язку з чим, позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним (а.с.1) судові витрати, а саме за сплату судового збору при поданні позовної заяви у розмірі 551,20 грн. і витрати пов'язані із проведенням судової експертизи у розмірі 1350,00 грн. На підставі наведеного, ст.ст. 128, 135 СК України,

Outcome: approved