Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-26 00:00:00

[PERSON] (надалі також - позивач) звернулася до суду з позовом до Сопицької сільської ради Глухівського району Сумської області (надалі також - відповідач), про визнання права власності на земельну частку (пай) у порядку спадкування за законом. Позивач обґрунтовувала позов тим, що [INFO] року помер її дідусь [PERSON] Після його смерті відкрилась спадщина на земельну частку (пай) в розмірі 5,06 умовних кадастрових гектара, що належала [PERSON] згідно з Сертифікатом серія [NUMBER], зареєстрований під № 74 від 18.06.1996 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Глухівською РДА. Спадкоємцем вказаного майна померлого [PERSON] є його дружина [PERSON], яка прийняла спадщину, оскільки на день смерті [PERSON], вона проживала разом з померлим, бо відповідно до ст. 549 ЦК УРСР, діями, що свідчать про прийняття спадщини є дії, що свідчать про фактичний вступ в управління або володіння спадковим майном. [INFO] року померла [PERSON], останнє місце проживання якої було с. Сопич Глухівського району. Спадкоємцем за законом є вона, її онука, бо син [PERSON], а її батько - [PERSON], помер [INFO] року, не прийнявши спадщину після смерті матері. Однак, коли вона звернулася до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, нотаріус відмовила їй у видачі відповідно свідоцтва про право на спадщину. Оскільки сертифікат було втрачено, вона не може оформити спадщину після померлої бабусі і просить визнати за нею право власності на зазначену земельну ділянку в порядку спадкування за законом. Від представника позивача надійшла заява, у якій той просив розглянути справу без участі сторони позивача. Відповідач подав заяву, у якій не заперечував проти позову та просив розглянути справу без участі представника. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, так як розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи. Перевіривши та дослідивши подані сторонами докази, суд дійшов до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що бабуся позивача - [PERSON], померла [INFO] р. у с. Сопич у віці 72 років (а.с. 4-9, 52). Згідно копії сертифікату на право на земельну частку (пай) Серія [NUMBER], зареєстрований під № 74 від 18.06.1996 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Глухівською РДА, [PERSON] належить право на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності САПТЗ «Сопич» в розмірі 5,06 умовних кадастрових гектара. Сертифікат видано на підставі рішення Глухівської райдержадміністрації від 31.05.1996 року під № 226 (а.с. 10). Пленум Верховного Суду України у п. 24 своєї Постанови від 16.04. 2004 року №7 «Про Практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних спорів» визначено, що сертифікати про право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю. Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта про право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і вразі його смерті успадкування права на земельну частку (пай) здійснюється за нормами ЦК України, зокрема, коли особа із різних причин не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Враховуючи, що померлий [PERSON] за життя був включений в списки осіб, які мають право на земельну частку (пай), отримав сертифікат на право на земельну частку (пай), площею 5,06 умовних кадастрових гектара, то він набув право, яке позивач може успадкувати після його смерті. З копії свідоцтва про смерть вбачається, що [PERSON] помер [INFO] р. (а.с. 3), а відповідно до довідок Сопицької сільської ради останнє постійне місце проживання [PERSON] було: [ADDRESS], Глухівського району, на час смерті разом з померлим постійно проживала дружина [PERSON], яка померла [INFO] року. На час смерті [PERSON] проживала одна за адресою: [ADDRESS], Глухівського району. Заповіти від імені померлих [PERSON] та [PERSON] Сопицькою сільською радою не посвідчувалися (а.с. 12, 45). Згідно ст. 548 ЦК УРСР від 1963 р., для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв, а відповідно до ст. 549 цього ж кодексу, діями, що свідчать про прийняття спадщини є дії, що свідчать про фактичний вступ в управління або володіння спадковим майном. Згідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Статтею 328 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна, в тому числі за законом відповідно до ст. 1217 ЦК України. У відповідності до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до ст. 1218 ЦК України, входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Тому, враховуючи, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, в тому числі на земельну ділянку, спадкоємцем за законом є її онука [PERSON], сертифікат на право на земельну частку (пай) втрачений, і вказана обставина перешкоджає позивачу оформити спадщину в нотаріальній конторі згідно, а також з урахуванням того, що відповідач не заперечує проти задоволення позову і будь-яких доказів на спростування обставин зазначених у позові не надано, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про визнання за нею права власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] на земельну ділянку є законними, і підлягають задоволенню. На підставі викладеного та відповідно до ст. ст. 548, 549 ЦК УРСР (від 1963 р.), ст.ст. 15, 16, 328, 1216, 1217, 1218, 1223, 1225, 1268 ЦК України,

Outcome: approved