Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-28 00:00:00

[PERSON], який діє в інтересах [PERSON], звернувся до суду з позовом, в якому, з урахуванням наступних уточнень, просить: встановити, що заповіт, складений [PERSON], посвідчений за № 4-386 від 09.08.2002 року, згідно якого [PERSON] заповів своє майно [PERSON], належить померлій [PERSON], яка померла 22.01.2013 року, тобто в якості спадкоємця в ньому зазначена [PERSON], яка померла 22.01.2013 року; встановити, що заповіт, складений [PERSON], посвідчений за № 27 від 10.01.2013 року, згідно якого [PERSON] заповіла своє майно [PERSON], належить [PERSON], тобто в якості спадкодавця в ньому виступає [PERSON], яка померла 22.01.2013 року; визнати за позивачем право власності на земельну ділянку, розташовану на території м. Харкова, пр. Тракторобудівників, буд. 79, з цільовим призначенням для ведення садівництва, передану у приватну власність [PERSON], який помер 25.07.2005 року, на підставі рішення від 10.09.2001 року № 1566 виконкому Харківської міської ради народних депутатів, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка померла 22.01.2013 року. В обґрунтування позову зазначив, що 28.12.2001 року [PERSON], [INFO], набув право власності на земельну ділянку, розташовану на території м. Харкова, по пр. Тракторобудівників, буд. 79 (далі - Земельна ділянка), що підтверджується державним актом серії Р1 № 700700. 09.09.2002 року [PERSON] склав заповіт на випадок смерті, яким заповів належну йому Земельну ділянку [PERSON], з якою [PERSON] проживав разом, починаючи з 2000 року і по день смерті. 25.07.2005 року [PERSON] помер. Після його смерті [PERSON] прийняла спадщину, оскільки проживала разом з [PERSON] та доглядала земельну ділянку. В звязку з тим, що [PERSON] фактично прийняла спадщину, вона до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не зверталась, заяву про відмову від спадщини не подавала. 22.01.2013 року [PERSON] раптово померла. За життя [PERSON] склала заповіт, згідно якого заповіла позивачу [PERSON] всі права та обовязки, які належали їй на день складання заповіту, а також ті, що будуть належати їй після складання заповіту, та все майно. 20.07.2013 року позивач звернувся до приватного нотаріуса ХМНО [PERSON] із заявою про прийняття спадщини, проте 07.08.2013 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з тим, що [PERSON] не встигла оформити належним чином документи, що посвідчують її право власності на Земельну ділянку. Крім того, в актовому записі про смерть прізвище [PERSON] було зазначено як [PERSON]. Проте в заповіті, посвідченому державним нотаріусом Одинадцятої ХДНК [PERSON], згідно якого [PERSON] заповів Земельну ділянку [PERSON], її прізвище зазначено саме як [PERSON]. В заповіті, посвідченому секретарем Кирилівської сільської ради [PERSON], згідно якого [PERSON] заповіла своє майно позивачу, її прізвище зазначено як [PERSON]. Вказане неспівпадіння в прізвищі утворились внаслідок того, що встановлення особи [PERSON] після її смерті проводилось без паспорту, оскільки відповідно до форми № 1, [PERSON] померла без паспорта. Враховуючи наведене, встановлення юридичного факту тотожності прізвища [PERSON] та [PERSON] необхідно позивачу для прийняття спадщини. Представник позивача в судове засідання 29.09.2015 року не зявився, надав заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі. Представник Харківської міської ради в судове засідання 29.09.2015 року не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заперечень проти позову, заяви про розгляд справи за його відсутності, суду не надав. Представник Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, в судове засідання 29.09.2015 року не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заперечень проти позову, заяви про розгляд справи у його відсутність, суду не надав. В письмових поясненнях, які містяться в матеріалах справи, представник Реєстраційної служби Харківського управління юстиції просив суд ухвалити рішення відповідно до вимог чинного законодавства України. Позивач [PERSON], допитаний за його клопотанням в якості свідка, в судовому засіданні пояснив, що знає [PERSON] з 2002 року, та остання була знайомою його матері. Показав, що [PERSON] проживала разом з своїм співмешканцем [PERSON] Крім того, зазначив, що після смерті [PERSON], [PERSON] йому розповідала, що в неї є земельна ділянка. Після смерті своєї матері у 2011 році, він допомагав [PERSON] по господарству, та остання заповіла йому вказану земельну ділянку. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що знав [PERSON] приблизно з 2000 року. Він дізнався, що [PERSON] необхідна людина, яка буде їй допомагати. Він приходив допомагати [PERSON] та [PERSON] по господарству. [PERSON] проживала разом із [PERSON] до смерті останнього. На момент смерті [PERSON] з ним разом проживала [PERSON] Він не знає, які у [PERSON] та [PERSON] були відносини, проте коли він приходив до них додому, він бачив їх разом. На його думку, вони перебували у цивільному шлюбі. Приблизно в 2005 році [PERSON] помер, і після цього [PERSON] розповідала йому, що [PERSON] залишив заповіт та заповів їй садову ділянку. Також зазначив, що приходив до [PERSON] та [PERSON] приблизно 2-3 рази на місяць, інколи частіше. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона з 2000 року приходила в гості до [PERSON] та [PERSON] [PERSON] є її знайомим, вони разом з ним допомагали [PERSON] та [PERSON] по господарству. Вона приходила до них приблизно декілька разів на місяць. [PERSON] помер приблизно в 2005 році. На момент своєї смерті [PERSON] проживав разом із [PERSON], остання годувала його, піклувалася про нього, займалася його похованням. [PERSON] йому розповідала, що [PERSON] збирався заповісти їй земельну ділянку. [PERSON] померла в 2013 році. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона товаришувала з [PERSON], допомагала їй по господарству. [PERSON] вона знає приблизно з 2000 року, свідок [PERSON] познайомив її з нею. Коли вона познайомилась [PERSON], з останньою разом проживав [PERSON] Коли вона приходила до них додому, бачила речі [PERSON] [PERSON] помер в 2005 році. На час його смерті він проживав разом з [PERSON] [PERSON] розповідала, що [PERSON] склав заповіт на її користь на земельну ділянку. Вона любила обробляти землю, вони так і познайомились. Вона сприймала [PERSON] та [PERSON] як чоловіка та дружину. Оскільки позивач не заперечував проти такого вирішення справи, суд проводить заочний розгляд справи та вирішує її на підставі наявних у ній доказів. Судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як встановлено рішенням Московського районного суду м. Харкова від 04.12.2013 року по справі № 643/13480/13-ц, земельна ділянка № 99, квартал № 7, в Садовому товаристві «50 років Жовтня» відповідно до державного акту на право власності на землю № 4181 від 28.12.2001 року належала [PERSON] 25.07.2005 року [PERSON] помер. Спадкоємцем на його майно за заповітом від 09.08.2002 року є [PERSON] 10.01.2013 року [PERSON] залишила заповіт, яким заповідала належне їй майно [PERSON] 23.01.2013 року [PERSON] померла. [PERSON] у встановлений строк звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після [PERSON], але йому було відмовлено у видачі свідоцтва про спадщину, оскільки немає правовстановлюючого документу на спадщину на ім'я [PERSON] за заповітом після [PERSON], що підтверджується постановою приватного нотаріуса [PERSON] від 07.08.2013 року. Вказане рішення Московського районного суду м. Харкова від 04.12.2013 року набрало законної сили, в зв'язку з чим на підставі ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені цим рішенням, не доказуються при розгляді інших справ. Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 700700, виданого 28.12.2001 року Виконавчим комітетом Харківської міської ради Харківської області, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 4184 від 28.12.2001 року, оригінал якого було надано суду, [PERSON], який проживає за адресою: [INFO], на підставі рішення виконкому Харківської міської Ради народних депутатів від 10.09.2001 року № 1566 передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,0603 гектарів. Земельна ділянка розташована на території м. Харкова, по пр. Тракторобудівників, 79. Землю передано для ведення садівництва. Акт також містить план зовнішніх меж земельної ділянки № 99 кварталу № 7 садівничого товариства 50 років Жовтня. 09.08.2002 року [PERSON], який проживає за адресою: [INFO], було складено заповіт, посвідчений державним нотаріусом Одинадцятої Харківської державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 4-386, відповідно до якого він на випадок своєї смерті заповів [PERSON] належну йому земельну ділянку, розташовану на території м. Харкова, проспект Тракторобудівників, № 79. Як вбачається з даних, отриманих від Одинадцятої ХДНК, вих. № 5797/0116 від 01.10.2014 року, вих. № 909/0116 від 13.02.2015 року, Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 38475152, Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 38475126, зазначений заповіт не було змінено та скасовано, інший заповіт [PERSON] не складався. Після померлого 25.07.2005 року [PERSON] заяв про прийняття або про відмову від спадщини не надходило, спадкова справа не заводилася, свідоцтво про право на спадщину не видавалось. З копії заяви [PERSON], посвідченої 04.05.2012 року нотаріусом нотаріального округу м. Ювілейний Московської області [PERSON], зареєстрованої в реєстрі за № 1П-282, вбачається, що [PERSON] відомо про відкриття спадщини за заповітом, посвідченим 11 ХДНК 09.08.2002 року, зареєстрованим в реєстрі за № 4-386, після померлого 25.07.2005 року її чоловіка [PERSON] У вказаній заяві [PERSON] повідомляє, що нею пропущено строк для прийняття спадщини, в суд з приводу поновлення строків для прийняття спадщини звертатися не буде. Фактично в управління спадковим майном не вступала, не заперечує проти отримання свідоцтва про право на спадщину [PERSON] 10.01.2013 року [PERSON], яка зареєстрована та проживає за адресою: [INFO], складено заповіт, посвідчений секретарем Кирилівської сільської ради [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 27, відповідно до якого [PERSON] на випадок своєї смерті заповіла всі свої права та обовязки, які їй належать на момент складання цього заповіту, а також ті права та обовязки, які можуть належати їй у майбутньому, та все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що на день її смерті буде їй належати і на що вона за законом матиме право [PERSON] Як вбачається з Актового запису про смерть № 3081 від 01.03.2013 року, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, а також повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 00012391186 від 03.07.2013 року, [PERSON] померла 22.01.2013 року у віці 56 років, місце проживання померлої особи: [ADDRESS], дата народження 24.04.1956 року. Як вбачається з форми № 1, виданої Московським РВ ДМС України у Харківській області на імя [PERSON], [INFO], остання проживала за адресою: [INFO], померла без паспорту. Згідно листа Одинадцятої ХДНК № 6191/01-16 від 15.10.2014 року, а також доданої до нього Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи/свідоцтва про право на спадщину) № 38618653 від 14.10.2014 року, за параметрами запиту Савелова Любов Іванівна, інформація відсутня. Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи/свідоцтва про право на спадщину) № 38618674 від 14.10.2014 року, за параметрами запиту Савьолова Любов Іванівна, спадкова справа заведена приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу [PERSON] Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 38618704 від 14.10.2014 року за параметрами запиту Савьолова Любов Іванівна, інформація відсутня. Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 38618734 від 14.10.2014 року, за параметрами запиту Савелова Любов Іванівна наявні дані щодо заповіту, посвідчений Кирилівською сільською радою Красноградського району Харківської області за № 7 від 10.01.2013 року. Відповідно до довідки № 85 від 07.04.2015 року, виданої ОЖК Брест, [PERSON], [INFO], проживала за адресою: [INFO], виписана у зв'язку із смертю 14.03.2013 року. Згідно Постанови приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Харківської області [PERSON], вих. № 305/01-16 від 07.08.2013 року, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, до складу якої входить вказана вище Земельна ділянка, після смерті [PERSON], яка померла 22.01.2013 року, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на майно, а також у зв'язку із тим, що в заповіті зазначено прізвище Савелова, а в свідоцтві про смерть - Савьолова. З даних, отриманих від Садівничого товариства 50 років Жовтня, вбачається, що спірна Земельна ділянка перебувала в користуванні наступних членів товариства: спочатку [PERSON], з 30.07.2000 року по 25.11.2001 року, потім, з 25.11.2001 року по 30.03.2002 року [PERSON], потім, з 30.03.2002 року [PERSON], яка проживала за адресою: [INFO]. Відповідно до інформації, отриманої з Московського відділу державної реєстрації актів цивільного стану, по архіву Дзержинського відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції значиться актовий запис про шлюб за 1993 рік на [PERSON] та [PERSON]. За таких обставин, оцінюючи надані позивачем докази в їх сукупності, суд вважає доведеним той факт, що вказані вище [PERSON] та [PERSON] є однією і тією ж особою. Згідно ст. 256 ЦПК України, суд розглядає в тому числі справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Усудовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Як вбачається з роз'яснень, викладених в п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення, суд може встановлювати факти належності особі заповіту. Згідно правових позицій, викладених в постанові Верховного Суду України від 12.06.2013 року у справі № 6-32цс13, законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень ст.ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Оскільки положення Конституції України та Конвенції мають вищу юридичну силу (ст. ст. 8, 9 Конституції України), а обмеження матеріального права суперечать цим положенням, порушення цивільного права чи цивільного інтересу підлягають судовому захисту і у спосіб, не передбачений законом, зокрема ст. 16 ЦК України, але який є ефективним засобом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням. За таких обставин, суд приходить до висновку, що встановлення факту того, що спадкоємцем за заповітом від 09.08.2002 року, складеним [PERSON], було призначено [PERSON], яка померла 22.01.2013 року, а також що остання була заповідачем за заповітом від 10.01.2013 року, спадкоємцем за яким є позивач, відповідатиме вимогам закону щодо застосування судом ефективних засобів захисту порушених або невизнаних прав. Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо впродовж строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не подав заяву про відмову від спадщини. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. З показань свідків вбачається, що [PERSON] проживала разом із [PERSON] на момент смерті останнього, та, таким чином, прийняла спадщину, яка складається із Земельної ділянки, яку їй заповідав [PERSON] З досліджених доказів судом також встановлено, що позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], звернувся до нотаріуса для оформлення спадкових прав, проте йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку із відсутністю у [PERSON] правовстановлюючого документу на земельну ділянку, а також неспівпадінням в прізвищах заповідача та померлої особи. За таких обставин суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та визнає за [PERSON] право власності на Земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON]

Outcome: approved