Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-05 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позивач зазначала, що вони з відповідачем зареєстрували шлюб 04 вересня 2010 року. Від спільного подружнього життя мають одного неповнолітнього сина: [PERSON], [INFO]. Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 13 липня 2017 року шлюб між ними було розірвано. Дитина проживає разом із позивачем та знаходяться на її повному забезпеченні. Відповідач проживає окремо, матеріальна допомога на утримання дитини є нерегулярною. Посилаючись на викладене, просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 4000 грн., щомісячно, починаючи із дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги уточнили, просили стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1020 грн. В судовому засіданні відповідач [PERSON] уточнені позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком неповнолітнього сина: [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження останнього (а.с.14), і, на підставі ст.180 Сімейного Кодексу України, відповідач зобов'язаний утримувати неповнолітнього сина до досягнення ним повноліття. Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 13 липня 2017 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.с.12-13). Відповідно до довідок №152 та №155 від 09 лоютого 2018 року, виданих виконавчим комітетом Зазимської сільської ради Броварського району Київської області, позивач [PERSON] разом з неповнолітнім сином: [PERSON], [INFO], зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с.15,16). Згідно ч.2 ст.141 СК України, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною пятою статті 157 цього Кодексу. Як розяснено п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 р. № 3, за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Оскільки відповідач ухиляється від обов'язку щодо належного утримання дитини, право позивача на стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини підлягає захисту судом. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. В ст. 182 СК України, зазначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідач [PERSON] працює в ПрАТ «Хімдивізіон» з 03.08.2009 р. по теперішній час на робочому місці стрілець ВОХР. Середній місячний заробіток відповідача за період з грудня 2017 року по травень 2018 року становить в розмірі 1591,79 грн., за період з березня 2018 року по серпень 2018 року - 1048,57 грн. У приватній власності відповідача знаходиться земельна ділянка плошею 0,1200 га, яка розташована за адресою: Київська область, Броварський район, Русанівська сільська рада, з цільовим призначенням для ведення індивідуального садівництва, кадастровий номер [NUMBER], відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] (а.с.17-19). Згідно ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ЗУ «Про державний бюджет України на 2019 рік», прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років становить: з 01 січня 2019 року - 2027 грн., з 01 липня 2019 року - 2118 грн., з 01 грудня 2019 року - 2218 грн. Відповідно до ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. За таких обставин, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 1020 (одна тисяча двадцять) грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно з відповідною індексацією згідно закону, на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, тобто з 30 березня 2018 року по [INFO] року. Крім того, відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, таким чином суд вважає необхідним стягнути із відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved