Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-24 00:00:00

[PERSON] у жовтні 2017 року звернулася до суду з позовом до [PERSON], у якому просить стягувати з відповідача аліменти на утримання повнолітньої сина [PERSON], який продовжує навчання, в розмірі 1/4 частини усіх видів його доходів з 05.10.2017 року та до закінчення навчання. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі до 06.11.2001 року. Від шлюбу мають сина [PERSON]. На даний час син є повнолітнім та навчається на денному відділенні у Житомирському базовому фармацевтичному коледжі, що позбавляє його можливості заробляти кошти на навчання. За повний термін навчання вартість навчання складає 35800 гривень. Позивач на даний час працює, однак, їй важко повністю забезпечити повноцінне утримання та навчання повнолітнього сина, а оскільки відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу, просить суд стягнути з нього аліменти на утримання сина [PERSON]. Ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира від 12.10.2017 року відкрито провадження у справі. Позивач в судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав заяву, у якій просив розглядати справу у його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON], [INFO] (а.с.4). На даний час син є повнолітнім та навчається на контрактній основі у Житомирському базовому фармацевтичному коледжі, строк навчання до 30 червня 2018 року (а.с.5). За нормою ст.198 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Статтею 199 СК України передбачено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків, суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином (ч. 2 ст. 200 Сімейного Кодексу України). В пункті 20 Постанови Пленуму № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховний Суд України роз'яснив, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повнолітня (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але не меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Враховуючи, що повнолітня дитина сторін навчається та потребує матеріальної допомоги і позивач як мати дитини також надає йому утримання на час навчання, приходить до висновку, що відповідач має сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу відповідача щомісячно, починаючи з 02.10.2017 року та до закінчення навчання, але не довше, ніж до досягнення ним двадцяти трьох років Судові витрати підлягають розподілу в порядку, визначеному ст.141 Цивільного процесуального кодексу України. На підставі ст.ст.191, 199-200 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved