Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-24 00:00:00

[PERSON] , особі представника [PERSON] , звернувся до Яготинського районного суду Київської області з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП та стягнення моральної шкоди, в якому просив суд стягнути з відповідача на його користь 72 529 грн. 21 коп., з яких 69 429 грн. 21 коп. - розмір спричиненої моральної шкоди, 3 100 грн. 00 коп. - вартість експертного висновку, та моральну шкоду в розмірі 10 000 грн. 00 коп. і 826 грн. 00 коп. судових витрат. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 22 березня 2018 року близько 19 год. 00 хв. гр. [PERSON] , керуючи автомобілем FORD TRANSIT д.н.з. [NUMBER] на вул. Переяславська в м. Яготин Київської області, не вибрав безпечної швидкості, не впорався з керуванням, не врахував дорожньої обстановки та здійснив зіткнення з транспортним засобом, а саме автомобілем WOLKSVAGEN д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Так, на місці скоєння дорожньо-транспортної пригоди, була складена схема дорожньо-транспортної пригоди, відбрано пояснення від учасників самої пригоди, в результаті чого відносно відповідача - [PERSON] - був складений протокол про адміністративне правопорушення та справу направлено на розгляд до Яготинського районного суду Київської області. Постановою Яготинського районного суду Київської області від 19 квітня 2018 року відповідача по справі було визнано винним у скоєнні правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності передбаченої ст. 124 КУпАП. Автомобіль FORD TRANSIT д.н.з. [NUMBER] на час ДТП було застраховано в ТДВ «СК «МОТОР-ГАРАНТ». Згідно висновку судового експерту [PERSON] за № 226/18 від 19 червня 2018 року вартість завданого позивачу матеріального збитку внаслідок пошкодження транспортного засобу, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, втрати товарної вартості, становить 169 429 грн. 21 коп.. Так при зверненні до ТДВ «СК «МОТОР-ГАРАНТ» позивачу по справі було відшкодовано згідно встановленого ліміту страховика лише 100 000 грн. страхового відшкодування. Разом з тим, даної суми недостатньо для відновлення пошкодженого транспортного засобу та проведення відстановлених ремонтних робіт після ДТП, що сталося 22.03.2018 року. Таким чином, різницю між вартістю ремонту та відновлення транспортного засобу з урахуванням заміни деталей на нові та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі ліміту відповідальності страховика, повинна відшкодувати винна особа - [PERSON] . Дана сума становить 69 429 грн. 21 коп.. Крім того, внаслідок вказаних подій позивачу було також завдано моральної шкоди. Так, позивач фактично втратив можливість вільно користуватися своїм транспортним засобом, був змушений витрачати час для пересування громадським транспортом та державної автомобільної інспекції з метою визначення винної особи, встановлення вартості та відновлення транспортного засобу, що спричинило ряд незручностей та проблем, марно згаяного часу, який міг би бути витрачений на сімю та роботу. Розмір моральної шкоди позивач оцінив у 10 000 грн. 00 коп. У судове засідання позивач та його представник не з`явилися, представник позивача направив до суду заяву про розгляд справи за відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідач в судове, повторно не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, відповідно до п. 4 ч. 8 та ч.11, 12 ст. 128 ЦПК України. Перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, враховуючи, що в справі є достатньо доказів для її заочного розгляду, суд вважає, що позов не підлягає до часткового задоволення. Відповідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Вимогами ст. 10 ЦПК України передбачено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Так, з копії паспорта (а.с. 10-12), копії водійського посвідчення та Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 13) вбачається, що [PERSON] є власником автомобіля WOLKSVAGEN д.н.з. [NUMBER] . З копії постанови Яготинського районного суду Київської області від 19.04.2018 року по справі № 382/441/18 (а.с. 8) вбачається, що 22.03.2018 року близько 19 години 00 хвилин [PERSON] , керуючи автомобілем FORD TRANSIT д.н.з. [NUMBER] на вул. Переяславська в м. Яготин Київської області, не вибрав безпечної швидкості, не впорався з керуванням, не врахував дорожньої обстановки та здійснив зіткнення з транспортним засобом, а саме автомобілем WOLKSVAGEN д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Даною постановою [PERSON] було визнано винним у скоєнні правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності передбаченої ст. 124 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] , як власника наземного транспортного засобу, застрахована у Приватному акціонерному товаристві страхова компанія «Галицька» (а.с. 9,14), що підтверджено полісом серія [NUMBER] . З копії повідомлення (а.с. 9) вбачається, що Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «МОТОР-ГАРАНТ» 01.08.2018 року прийнято рішення про виплату страхового відшкодування в розмірі 100 000 грн. 00 коп. у відповідь на заяву [PERSON] про виплату страхового відшкодування № 828/АК від 11 травня 2018 року. З копії договору про надання експертиних послуг від 04.06.2018 року (а.с. 15-16) вбачається, що [PERSON] та СПД [PERSON] уклали договір про надання експертиних послуг з проведення авто товарознавчого дослідження автомобіля VW Caddi. З копії Висновку експертного дослідження № 226/18 від 19.06.2018 року (а.с. 17-47) вбачається, що вартість відновлювального ремонту автомобіля VW Caddi д.н.з. [NUMBER] , пошкодженого в результаті ДТП, яка сталася 22.03.2018 року, станом на дату проведення дослідження становить 161 055 грн. 16 коп.. Вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля VW Caddi д.н.з. [NUMBER] в результаті його пошкодження внаслідок ДТП, яка сталася 22.03.2018 року, станом на дату проведення дослідження становить 169 429 грн. 21 коп.. З Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань (а.с. 89-91) вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю «АРТМЕТАЛ Україна» знаходиться за адресою м. Дніпро вул. Янтарна, 42 кв. 165. З копії наказу № 104-К (а.с. 100) вбачається, що [PERSON] , майстер будівельних та монтажних робіт у Товаристві з обмеженою відповідальністю «АРТМЕТАЛ Україна» звільнений з роботи 20.08.2019 року на підставі ч. 3 ст. 40 КЗпП України. Згідно ст. 6 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Згідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Згідно до ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку... Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Як передбачено п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку із пошкодженням або знищенням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою № 48553/99 «Совтрансавто-Холдинг» проти України», а також згідно рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою № 28342/95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів. Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. Згідно п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди житло, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до пп. 33.1.4 п. 33.1 ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого Моторним (транспортним) страховим бюро України зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. У відповідності до ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача на користь позивача спричиненої шкоди, суд, виходив з того, що вартість відновлювального ремонту автомобіля VW Caddi д.н.з. [NUMBER] , пошкодженого в результаті ДТП становить 169 429 грн. 21 коп., 100 000 грн. 00 коп. відшкодовано Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «МОТОР-ГАРАНТ», отже з відповідача підлягає стягнення на користь позивача 69 429 грн. 21 коп. При цьому, позивачем у зв`язку з проведенням дослідження були сплачені кошти в сумі - 3 100 грн. 00 коп, що підтверджується квитанцією № 818474 (а.с. 16), які пов`язані витратами на проведення експертизи, а тому вказана сума також підлягає стягненню з відповідача. Що стосується позовних вимог [PERSON] про відшкодування моральної шкоди у розмірі 10 000 грн. 00 коп., то вони підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової ) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав (ст. 23 ЦК України). Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини ( ч.1 ст. 1167 ЦК України). Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», суду необхідно в кожній справі з`ясовувати характер правовідносин сторін і встановлювати якими правовими нормами вони регулюються, чи допускає відповідне законодавство відшкодування моральної шкоди при даному виді правовідносин. Судом також встановлено, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] спричинені душевні страждання, а тому з урахуванням суті позовних вимог, глибини душевних страждань позивача, обставин, при яких була заподіяна шкода, ступеня вини відповідача, вимог розумності і справедливості, суд вважає вірним стягнути з відповідача на користь позивача 5 000, 00 грн. у відшкодування моральної шкоди. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору в розмірі 826 грн. 00 коп.. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд, прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню, а тому, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 69 429 грн. 21 коп. матеріальної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та 5 000 грн. 00 коп. моральної шкоди, а також 3 100 грн. 00 коп. вартості за проведення експертного висновку та 826 грн. 00 коп. сплаченого позивачем судоовго збору.

Outcome: partial