Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-02 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися з позовом до ПАТ «БГ Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «БГ Банк» Луньо І.В., ТОВ «Адлібітум», приватного нотаріусу Броварського міського нотаріального округу Іваненка О.В., приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Войнарської І.А. про зобов`язання вчинити певні дії. Позивачі в своїй позовній заяві зазначали, що 21.04.2008 р. між ВАТ «Універсальний банк розвитку та Партнерства», правонаступником якого є ПАТ «БГ БАНК» та [PERSON] укладено кредитний договір № 104 від 21.04.2008 р. Відповідно до договору банк надав позичальнику [PERSON] кредит в національній валюті в сумі 250 000 гривень для поточних потреб зі строком повернення до 20 квітня 2018 року. Забезпеченням виконання зобов`язань за зазначеним кредитним договором є застава (іпотека). Так, 21.04.2008 року між банком, як іпотекодержателем та [PERSON] , як іпотекодавцем укладено договір іпотеки. В заставу (іпотеку) передано нерухоме майно, яке належить [PERSON] на праві власності, а саме: будинок загальною площею 149,8 кв.м., що розташований в [ADDRESS] ), що знаходиться на земельній ділянці розміром 0,0600 га, яка перебуває в постійному користуванні іпотекодавця, згідно рішення виконкому Броварської міської депутатів трудящих від 12.07.1976 року за № 275. Відповідно до умов договору іпотека припиняється повним виконанням зобов`язань за кредитом. Договір іпотеки посвідчений приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Іваненком О.В. (реєстровий № 2267). У зв`язку із посвідченням договору іпотеки, приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Іваненком О.В., внесено відомості до Державного реєстру іпотек - реєстраційний номер іпотеки № 7061450 від 21.04.2008 р. та накладено заборону на відчуження зазначеного в договорі будинку (реєстраційний номер обтяження № 7061338 від 21.04.2008 р.). З моменту укладення кредитного договору (з 21.04.2008 р.), позичальник кредиту [PERSON] добросовісно вчасно та систематично виконував зобов`язання за кредитним договором. У січні місяці 2018 року зобов`язання перед банком виконано у повному обсязі достроково (строк повного погашення 20 квітня 2018 року, що підтверджується довідкою банку про погашення кредиту. Повним виконанням зобов`язань за кредитним договором припиняється іпотека. У зв`язку із зазначеним, позивачі звернулись до банку з вимогою надати довідку для зняття заборони, припинення обтяжень за Іпотечним договором від 21.04.2008 р. Також звернулись до приватного нотаріуса Броварського нотаріального округу Іваненка О.В. щодо зняття заборони та припинення обтяження за іпотечним договором, але на їхні звернення і банк і нотаріус відповіли відмовою. Відмова приватного нотаріуса Броварського нотаріального округу Іваненка О.В. обґрунтована відсутністю листа від банку на ім`я нотаріуса із зазначенням дозволу на зняття заборони та виведення з реєстру іпотек заставленого майна. Банк відмовив видати довідку для зняття заборони, припинення обтяження за іпотечним договором у зв`язку із відсутністю в Державному реєстрі Іпотек, Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна відомостей про банк як іпотекодержателя та обтяжувача за Іпотечним договором від 21.04.2008 р. З довідки банку про погашення кредиту та неможливість надати довідку на ім`я нотаріуса для зняття заборони та припинення обтяження заставленого майна вбачається, що відсутність відомостей у Державних реєстрах про банк як іпотекодержателя та обтяжувача зумовлена наступним. 12.11.2014 р. між ПАТ «БГ БАНК» та ТОВ «Фінансова компанія «Марко Поло», було укладено договір про відступлення права вимоги за кредитним договором № 104 від 21.04.2008 р, укладеного між банком та [PERSON] 14.11.2014 р. між ПАТ «БГ БАНК» та ТОВ «Фінансова компанія «Марко Поло» було укладено договір відступлення права вимоги за іпотечним договором від 21.04.2008 р., укладеним між банком та [PERSON] Оригінали кредитного та іпотечного договорів були передані новому правонабувачу. Договори про відступлення права вимоги за кредитним та іпотечним договорами посвідчені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Войнарською І.А. 15.11.2008 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Войнарською І.А. запис про іпотеку було перенесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за № 7702688. Іпотекодержателем в реєстр внесено іншу особу. Про відступлення права вимоги позивачів ніхто не повідомляв. В подальшому, в судовому порядку визнано недійсними догори про відступлення права вимоги за кредитним та іпотечним договорами, посвідченими відповідно 12 та 14 листопада 2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Войнарською І.А. Судом застосовано наслідки недійсності правочину шляхом зобов`язання ТОВ «Фінансова компанія «Марко Поло» повернути ПАТ «БГ БАНК» оригінали всіх документів, в тому числі матеріали кредитної справи [PERSON] , за кредитним договором № 104 від 21.04.2008 р. В той же час, станом на дату надання банком позивачам довідки, ТОВ «Фінансова компанія «Марко Поло» рішення суду у справі № 910/2924/15-г в частині зобов`язання ТОВ «Фінансова компанія «Марко Поло» повернути ПАТ «БГ БАНК» оригінали всіх документів, які зазначені в Акті прийому-передачі документації, не виконано. Оригінали документів кредитної справи по кредитному договору № 104 від 21.04.2008 р. у ПАТ «БГ БАНК» відсутні. Відомості про банк як іпотекодержателя та обтяжувача за іпотечним договором від 21.04.2008 р., посвідченого приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу і зареєстрованого в реєстрі № 226, відсутні в Державному реєстрі Іпотек, Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. Із зазначених мотивів ПАТ «БГ БАНК» довідку про зняття заборони, припинення обтяження за іпотечним договором від 21.04.2008 р., посвідченого приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу і зареєстрованого в реєстрі № 2267, укладеного між банком та [PERSON] не надав. Постановою правління Національного банку України від 27 листопада 2014 року №745 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «БГ БАНК» до категорії неплатоспроможних» було прийнято рішення віднести ПАТ «БГ БАНК» до категорії неплатоспроможних. Новопризначеною уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «БГ «Банк» Луньо І.В. на ім`я [PERSON] та [PERSON] направлено вимогу про дострокове погашення кредиту за кредитним договором № 104 від 21 квітня 2008 року. Довідкою від 09.02.2018 р. вих. № 06/112, ПАТ «БГ БАНК» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «БГ «Банк» Луньо І.В., повідомлено, що заборгованість за кредитним договором № 104 від 21.04.2008 р., укладеним між ВАТ «Універсальний Банк розвитку та Партнерства», правонаступником якого є ПАТ «БГ БАНК», та [PERSON] погашено повністю, зобов`язання позичальника перед банком виконано у повному обсязі. Позивач [PERSON] є власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Наявність обтяжень у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та у Державному реєстрі іпотек запису про заборону та іпотеку будинку за адресою: [ADDRESS] порушує права позивача визначені ч. 1 ст. 319 ЦК України, щодо володіння, користування, розпорядження своїм майном на власний розсуд. З аналізу вимог чинного законодавства та обставин справи вбачається, що ПАТ «БГ Банк» є тією особою, яка може ініціювати питання внесення відомостей про припинення обтяження у державний реєстр обтяжень нерухомого майна, яке належить їм на праві приватної власності та передавалось в іпотеку для виконання зобов`язань за кредитним договором [PERSON] . Проте, вищезазначене рішення суду, яким визнано недійсним договір уступки вимоги та зобов`язано повернути ПАТ «БГ Банк» кредитні договору не виконано, що унеможливлює виконання обов`язку відповідача ПАТ «БГ Банк» щодо поновлення в реєстрі запису про те, що саме він є обтяжувачем і має право на подання заяви про припинення обтяження у зв`язку з повним погашенням боргу за кредитним договором. Зважаючи на те, що припинення державної реєстрації обтяження повинно проводитися з урахуванням вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у даній ситуації нотаріус не має можливості припинити обтяження в електронному Реєстрі без заяви ПАТ«БГ БАНК», саме тому позивачі змушені звернутись до суду. За таких обставин, вважають, що право власності порушено відповідачами та може бути поновлено шляхом прийняття судового рішення про припинення обтяження належного [PERSON] на праві власності нерухомого майна, оскільки забезпечені іпотекою зобов`язання за кредитним договором № 104 від 21.04.2008 р. є виконаними, зобов`язання за договором іпотеки від 21.04.2008 р., яке є похідним від кредитного договору, є припиненим. Отже, наявні всі підстави для припинення іпотеки та внесення відповідних відомостей до Державного реєстру обтяжень рухомого майна, Державного реєстру іпотек про припинення обтяження належного позивачу [PERSON] майна. Посилаючись на викладене, позивачі просили суд зобов`язати Державного реєстратора вчинити реєстраційні дії у відповідних державних реєстрах щодо зняття заборони та припинення обтяження нерухомого майна, а саме: належного [PERSON] житлового будинку за номером [ADDRESS] , переданого в іпотеку за іпотечним договором від 21.04.2008 р., укладеним між ВАТ «Універсальний Банк розвитку та Партнерства», правонаступником якого є ПАТ «БГ БАНК» та [PERSON] , посвідченого приватним нотаріусом Іваненком Олегом Валерійовичем за реєстровим № 2267. В судовому засіданні позивачі [PERSON] , [PERSON] та їх представник [PERSON] позовні вимоги підтримали та просили про їх задоволення в повному обсязі. В судове засідання представник відповідача ПАТ «БГ Банк» Гурський Г.Ю [PERSON] не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлялося належним чином, направив до суду відзив на позов, в якому просив слухати справу без його участі та, зокрема, зазначав, що 09 лютого 2018 року боржник повністю виконав свої зобов`язання за кредитним договором №104 від 21.04.2008 р., повернув кредитні кошти, сплатив відсотки за користування ними і всі комісії та інші платежі, що виникли під час дії кредитного договору. Після здійснення відповідних дій, банком була надана довідка про відсутність заборгованості. Постановою Київського апеляційного господарського суду від 02.12.2015 р. визнано недійсними договори про відступлення прав вимоги від 12.11.2014 р. та 14.11.2014 р., укладених між ПАТ «БГ БАНК» та ТОВ «Фінансова компанія «Марко Поло», та застосовано наслідки недійсності правочину. Постанова Київського апеляційного господарського суду по справі №910/2924/15-г ТОВ «ФК «МАРКО ПОЛО» не виконана, вимоги про повернення оригіналів документів ігноруються. Невиконання судового рішення зі сторони ТОВ «ФК «МАРКО ПОЛО» та ігнорування вимог закону приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Войнарською І.А. призвело до того, що унеможливило припинення обтяжень, які вносились до реєстрів на підставі іпотечного договору від 21.04.2008 р. Підсумовуючи вищевикладене, ПАТ «БГ БАНК» зазначав, що основне зобов`язання боржника припинено належним виконанням, а отже, відповідно до положень ст. 17 Закону України «Про іпотеку» дія договору іпотеки також припинена. В судове засідання представник ТОВ «Адлібітум» не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. В судове засідання приватний нотаріус Броварського міського нотаріального округу Іваненко О.В. не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. В судове засідання приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Войнарська І.А. не з`явилася, надала суду письмові пояснення, в якому просила відмовити в задоволенні позову до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Войнарської І.А., мотивуючи це тим, що остання не може виступати в якості відповідача у спорах, що виникають з цивільних правовідносин, пов`язаних з нотаріальною дією. У відповідності до ст.ст. 12,13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 21.04.2008 р. між ВАТ «Універсальний банк розвитку та Партнерства», правонаступником якого є ПАТ «БГ БАНК» та [PERSON] укладено кредитний договір № 104 від 21.04.2008 р. Відповідно до договору банк надав позичальнику [PERSON] кредит в національній валюті в сумі 250000 гривень для поточних потреб зі строком повернення до 20 квітня 2018 року (а.с.16-19). 21.04.2008 р. між банком як іпотекодержателем та [PERSON] як іпотекодавцем укладено договір іпотеки. В заставу (іпотеку) передане нерухоме майно, яке належить [PERSON] на праві власності, а саме: будинок загальною площею 149,8 кв.м., що розташований в [ADDRESS] ), що знаходиться на земельній ділянці розміром 0,0600 га, яка перебуває в постійному користуванні іпотекодавця згідно рішення виконкому Броварської міської депутатів трудящих від 12.07.1976 р. за № 275. Відповідно до умов договору іпотека припиняється повним виконанням зобов`язань за кредитом договір іпотеки посвідчений приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Іваненко О.В. (реєстровий № 2267). У зв`язку із посвідченням договору іпотеки, приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Іваненком О.В. внесено відомості до Державного реєстру іпотек - реєстраційний номер іпотеки № 7061450 від 21.04.2008 р. та накладено заборону на відчуження зазначеного в договорі будинку (реєстраційний номер обтяження № 7061338 від 21.04.2008 р.) (а.с.25-28). Згідно довідки № 06/112 від 09.02.2018 р. ПАТ «БГ Банк», заборгованість [PERSON] перед банком за кредитним договором № 104 від 21.04.2008 р. погашена повністю, зобов`язання позичальника виконано повністю. В той же час, станом на дату надання банком позивачам довідки, ТОВ «Фінансова компанія «Марко Поло» рішення суду у справі № 910/2924/15-г в частині зобов`язання ТОВ «Фінансова компанія «Марко Поло» повернути ПАТ «БГ БАНК» оригінали всіх документів, які зазначені в Акті прийому-передачі документації, не виконано. Оригінали документів кредитної справи по кредитному договору № 104 від 21.04.2008 р. у ПАТ «БГ БАНК» відсутні. Відомості про банк як іпотекодержателя та обтяжувача за іпотечним договором від 21.04.2008 р., посвідченого приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу і зареєстрованого в реєстрі № 226, відсутні в Державному реєстрі Іпотек, Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. Враховуючи викладене, довідку про зняття заборони, припинення обтяження за Іпотечним договором від 21.04.2008 р., посвідченого приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу і зареєстрованого в реєстрі № 2267, укладеного між банком та [PERSON] ПАТ «БГ Банк» не надав (а.с.29). Листом № 01-16/12 від 14.02.2018 р. приватний нотаріус Броварського міського нотаріального округу Іваненко О.В. повідомив [PERSON] про те, що вчинити реєстраційні дії щодо зняття заборони та припинення обтяження за іпотечним договором від 21.04.2008 р., посвідченим ним за реєстровим № 2267, не можливо, так як відсутній лист банку із зазначенням у ньому дозволу на зняття заборони та виведення з реєстру іпотек належного позивачу нерухомого майна. (а.с.30). З матеріалів справи вбачається, що відповідно до пункту 2.7. розділу 2 договору кредиту № 104 від 21.04.2008 р., кредит може бути достроково повернутий позичальником зі сплатою відсотків за фактичний термін користування кредитом. При цьому строк погашення кредиту наступає в момент фактичної сплати позичальником заборгованості за цим договором. Вимогу банку позивачем 1 виконано у повному обсязі. Відповідно до пункту 2 розділу 7 Договору кредиту № 104 від 21.04.2008 р. встановлено, що цей договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами та діє до повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань. Відповідно до п. 6.4. договору іпотеки від 21.04.2008 р., договір набуває чинності з моменту його нотаріального посвідчення і діє до повного розрахунку із іпотекодержателем за основним зобов`язанням. Згідно зі статтею 1 Закону України «Про іпотеку» іпотекою є вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Відповідно до частини 5 статті 3 Закону України «Про іпотеку», іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Підстави припинення іпотеки визначено статтею 17 Закону України «Про іпотеку». Зокрема, іпотека припиняється у разі припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору. Зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом, зазначено в частині 1 статті 598 ЦК України. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Враховуючи, що забезпечені іпотекою зобов`язання за кредитним договором № 104 від 21.04.2008 р. є виконаним, зобов`язання за договором іпотеки від 21.04.2008 р., яке є похідним від кредитного договору, є припиненим. Відповідно до ч. 1 ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 13 Конституції України визначено, що держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання. Позивач [PERSON] є власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с.13-15). Наявність обтяжень у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та у Державному реєстрі іпотек запису про заборону та іпотеку будинку за адресою: [ADDRESS] порушує права позивачів визначені ч. 1 ст. 319 ЦК України, щодо володіння, користування, розпорядження своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127 затверджено «Порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Цей Порядок визначає умови, підстави та процедуру проведення відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, об`єкти незавершеного будівництва та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав), перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов`язки суб`єктів у сфері державної реєстрації прав, а також умови, підстави та процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна. В силу ч. 9 ст. 16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції на 01.01.2013 р.), державна реєстрація припинення іпотеки, обтяження проводиться на підставі заяви обтяжувача, яку він зобов`язаний подати протягом п`яти робочих днів з дня припинення іпотеки, обтяження самостійно або на письмову вимогу боржника чи іншої особи, права якої порушено через наявність таких реєстраційних записів. Крім того, згідно п.п.56, 63 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень і Порядку надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затверджених постановою КМУ від 22.06.2011 р. №703, який діяв станом на момент припинення іпотеки, у разі проведення державної реєстрації іпотеки заінтересованою особою є іпотекодержатель, тобто банк, а не іпотекодавець (позивач), для проведення державної реєстрації припинення обтяження нерухомого майна іпотекою заявник у разі подання заяви про державну реєстрацію в паперовій формі подає документи, що зазначені у пункті 28 цього Порядку. Відповідно до зазначених нормативних актів реєстратори здійснюють прийом заяв обтяжувача, які є підставою для внесення записів до Державного реєстру про виникнення, зміну, припинення обтяжень рухомого майна, а також про звернення стягнення на предмет обтяження. Заява, крім іншого, повинна містити посилання на підставу виникнення обтяження та його зміст. Для забезпечувальних обтяжень також зазначаються розмір та строк виконання вимоги обтяжувача. Для обтяження, яке виникає на підставі рішення суду про стягнення коштів, та обтяження, відповідно до якого накладається арешт на рухоме майно для забезпечення цивільного позову, зазначається розмір вимоги обтяжувача. Відомості про припинення обтяження реєструються держателем або реєстратором Державного реєстру на підставі рішення суду або заяви обтяжувача. Записи щодо обтяжень, які втратили свою чинність, підлягають вилученню з Державного реєстру через шість місяців після реєстрації відомостей про припинення обтяження. На думку суду, невиконання судового рішення контрагентами банку або іншими особами не може бути законною підставою для порушення права власності, яке передбачає правомочності щодо володіння, користування та розпорядження майном. Водночас, не може бути підставою подальшого обтяження майна і відсутність законодавчо визначеного механізму вирішення такого питання. Даний висновок кореспондується з обов`язками, які покладає Європейський суд з прав людини на державу для забезпечення права власності, гарантованого Протоколом Першим до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція). Зокрема, Європейський суд з прав людини наголошує на принципі «належного врядування» за яким держава в особі її відповідних органів зобов`язана законодавчо врегулювати дієві механізми для реалізації прав особи, а в разі їх порушення вжити всі можливі засоби для реального та ефективного захисту порушеного права. Європейський суд з прав людини наголошує, що стаття 1 Протоколу 1, яка спрямована в основному на захист особи від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати деяких необхідних заходів, спрямованих на захист права власності ( рішення «Броньовський проти Польщі» [ЄЄ], заява № 31443/96, п. 143, СБЭН 2004-...). У кожній справі, в якій іде мова про порушення вищезгаданого права, суд повинен перевірити дії чи бездіяльність держави з огляду на дотримання балансу між потребами загальної суспільної необхідності та потребами збереження фундаментальних прав особи, особливо враховуючи те, що заінтересована особа не повинна нести непропорційний та непомірний тягар (рішення «Спорронг та Лонрот проти Швеції», від 23 вересня 1982 року, серія А, N 52, стор. 26, п.69). Щодо визначеності судового рішення, частиною 2 ст. 5 ЦПК України встановлено, що у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Зазначена норма співвідноситься з положеннями ч. 1 ст.2 ЦПК України щодо завдання цивільного судочинства, яким є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.ч.1,5 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно ч.ч.1,2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, суд дійшов до висновку, що необхідність у подальшому обмеженні права власності на майно відсутня, та невиконання відповідачами обов`язку щодо припинення обтяження щодо майна [PERSON] у Державному реєстрі обтяжень нерухомого майна, Державному реєстрі іпотек є прямим порушенням її прав як власника належного їй житлового будинку [ADDRESS] , а тому позов підлягає задоволенню. Також суд,

Outcome: approved