Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-09 00:00:00

Акціонерне товариство «АКЦЕНТ-БАНК» (далі - позивач, АТ «АКЦЕНТ-БАНК») звернулось до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення заборгованості, у якому просить: стягнути з відповідача на користь позивача 20 329 грн. 28 коп. заборгованості за кредитним договором від 10.12.2019 року, яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 14 064 грн. 10 коп., заборгованості за процентами за користування кредитом у розмірі 6 174 грн. 96 коп. та штрафів у розмірі 90 грн. 22 коп., а також 2 102 грн. у відшкодування судових витрат. В обґрунтування позову АТ «АКЦЕНТ-БАНК» зазначає, що 10.12.2019 року відповідач приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «АКЦЕНТ-БАНК» (далі - Умови та Правила) з метою укладення кредитного договору та отримання кредитної картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним Анкета-Заява про приєднання до Умов та Правил разом з Умовами та Правилами і Тарифами, які викладені на банківському сайті http://a-bank.com.ua/terms, складає між ним та банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. Основні умови кредитування доведені відповідачеві, про що свідчить його підпис в паспорті споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка». Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі відповідно до умов цього договору. В порушення умов зазначеного кредитного договору відповідач свої зобов`язання щодо погашення кредиту та процентів за користування кредитом не виконав, унаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем у розмірі 20 329 грн. 28 коп. З огляду на зазначене позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором на підставі ст.ст. 525-527, 530, 610, 615, 629, 1050, 1054 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 05.02.2021 року відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у цивільній справі за позовом АТ «АКЦЕНТ-БАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості та призначено судове засідання у справі на 26.03.2021 року. У зв`язку з перебуванням головуючого судді на лікарняному судове засідання, призначене на 26.03.2021 року, знято зі складу та призначено на 07.05.2021 року. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 07.05.2021 року відкладено розгляд справи на 10.09.2021 року. Відповідно до ч.ч. 7, 8 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день вручення судової повістки під розписку; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. На виконання вимог ст. 187 ЦПК України суд витребовував інформацію про зареєстроване місце проживання відповідача; з отриманої на запит суду відповіді компетентного державного органу вбачається, що [PERSON] зареєстрований у житловому приміщенні за адресою: [ADDRESS] . Відповідачу направлено копії позовної заяви з додатками та ухвали суду рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення на вказану адресу, проте конверт повернувся на адресу суду з відміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання». Позивач у судове засідання не з`явився. У поданому з позовною заявою до суду клопотанні представник позивача просив розглянути справу за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився, повідомлявся судом про розгляд справи шляхом надсилання рекомендованої кореспонденції. До суду повернулися поштові конверти з рекомендованими повідомленнями без вручення відповідачу з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відзив на позов та клопотання про відкладення розгляду справи відповідач не подавав. Статтею 280 ЦПК України встановлено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З огляду на вказане суд визнав за можливе проводити заочний розгляд справи за відсутності відповідача та ухвалити у справі заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступне. Судом встановлено, що 10.12.2019 року [PERSON] приєднався до Умов та Правил з метою укладення кредитного договору та отримання кредитної картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним Анкета-Заява про приєднання до Умов та Правил разом з Умовами та Правилами і Тарифами, які викладені на банківському сайті http://a-bank.com.ua/terms, складає між ним та АТ «АКЦЕНТ-БАНК» кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. На підставі вказаної Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 44,40 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до п.п. 2.1.1.2.3 та 2.1.1.2.4 Умов та Правил клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Банк на боргові зобов`язання за кредитом і овердрафтом нараховує проценти в розмірі, встановленому Тарифами банку, з розрахунку 365/366 календарних днів на рік, якщо інше не передбачено п. 2.1.1.12.13, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 Умов та Правил. П. 1.1.3.2.3 Умов та Правил передбачена можливість здійснювати зміну Тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків. При цьому банк, за винятком випадків зміни розміру наданого кредиту (кредитного ліміту) зобов`язаний не менш ніж за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта, зокрема у виписці по картрахунку згідно з п. 1.1.3.1.10. цього договору. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та Правил позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, процентами за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно з п. 2.1.1.5.6 Умов та Правил позичальник зобов`язується у разі невиконання зобов`язань за договором на вимогу банку виконати зобов`язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку. Власник карти зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту згідно з п. 2.1.1.5.7 Умов та Правил. За п. 2.1.1.12.2.1 Умов та Правил у разі виникнення прострочених зобов`язань за договором клієнт сплачує банку плату за користування кредитом у розмірі подвійної місячної процентної ставки, визначеної в Тарифах, що діє на дату нарахування процентів. Проценти в подвійному розмірі замість базового розміру процентної ставки, зазначеного в Тарифах, нараховуються від суми загальної заборгованості з моменту виникнення заборгованості під час дії пільгового періоду за карткою внаслідок не внесення щомісячного мінімального платежу в повному обсязі. При цьому сторони усвідомлюють та підтверджують, що таке збільшення розміру процентної ставки не є зміною умов цього договору та/або зміною процентної ставки за договором, що здійснюється банком в односторонньому порядку, і відповідно внесення змін до договору не потребується. За п. 2.1.1.12.5. Умов та Правил у разі виникнення прострочених зобов`язань за договором банк має право вимагати сплати клієнтом штрафів у розмірі, встановленому Тарифами на дату укладення договору. На порушення умов зазначеного кредитного договору відповідач свої зобов`язання щодо погашення кредиту та процентів за користування кредитом не виконав, унаслідок чого станом на 12 грудня 2020 року у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем у розмірі 20 329 грн. 28 коп., яка складається із: заборгованості за кредитом у розмірі 14 064 грн. 10 коп.; заборгованості за процентами за користування кредитом у розмірі 6 174 грн. 96 коп. та штрафів у розмірі 90 грн. 22 коп. Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 527 ЦК України встановлено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідач не повернув позивачу своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, процентами за користування кредитом, а також іншими витратами відповідно до умов кредитного договору, що має відображення у наданому позивачем розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору та вимог ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України відповідач зобов`язання за вказаним кредитним договором не виконав. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Частиною 1 статті 1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. За положеннями ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості за договором від 10.12.2019 року, укладеним між ним та відповідачем, станом на 12.12.2020 року заборгованість відповідача становила 20 329 грн. 28 коп., яка підлягає стягненню з останнього на користь позивача, оскільки під час розгляду справи встановлено порушення відповідачем передбаченого вказаним кредитним договором порядку погашення заборгованості. Відповідач не подав належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів на підтвердження погашення ним заборгованості та спростування доводів позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку про обґрунтованість позову. Згідно ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, позивачем понесені в якості судових витрат витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 102 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1166368745 від 12 грудня 2020 року. Оскільки, суд задовольняє позовні вимоги в повному обсязі, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 2 102 грн. у відшкодування судових витрат. Враховуючи викладене,

Outcome: approved