Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-28 00:00:00

[PERSON] у серпня 2015 року звернулася до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON], 3-я особа: Головне управління юстиції в м. Києві про визнання права власності на спадкове майно, а саме право власності на ? частину спадкового майна [PERSON]: 31/100 частини квартири, що знаходиться у [ADDRESS] та ? частину земельної ділянки розташованої на території Пустоварівської сільської ради Сквирського району Київської області, посилаючись на те, що [INFO] помер чоловік [PERSON] - [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина яка складається з 62/100 частини квартири . що знаходиться за адресою: [ADDRESS], яка належала покійному на праві приватної власності. Крім того, зазначила, що [INFO] померла мати покійного її чоловіка - [PERSON], спадкоємцем якої згідно заповіту, був її покійний чоловік, який звернувся у встановленому законом строк в Сквирську районну державну нотаріальну контору з відповідною заявою, тобто фактично прийняв спадщину яка складається з земельної ділянки площею 4,35 га, згідно державного акту про право власності на земельну ділянку (пай) серії [NUMBER]. Крім того, зазначила, що в установлений законом строк звернулась до Дванадцятої київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак на сьогоднішній день не має можливості оформити спадкове майно та отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на ? частку спадкового майна, оскільки у нотаріуса та в реєстраційній службі повідомили, що дане питання потрібно вирішувати в судовому порядку. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позов та просив його задовольнити посилаючись на обставини викладені в позові. Представник відповідача в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову. Третя особа в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причин неявки суду не повідомила, письмових пояснень по справі не надавала. Вислухавши представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про смерть виданого 27 грудня 2010 року Виконкомом Пустоварівської сільської ради Сквирського району Київської області, [INFO] помер [PERSON] (а.с. 7). У відповідності до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Як встановлено рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 17 червня 2013 року у встановлений ч. 1 ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк, позивач звернулася до Дванадцятої Київської державної нотаріальної контор із заявою про прийняття спадщини на спадкове майно, яке залишилось після смерті [PERSON]. Розділом 2 глави 10, п. 4, п.п. 4.15 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» зареєстрованого в Міністерстві юстиції України №282/20595 від 22.02.2012р., встановлено, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів, щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони абу арешту цього майна. Згідно з ч. 1 ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ч. 1 ст. 1297 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно ч. 1 ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: у тому числі визнання права. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Проте, як вбачається з матеріалів справи, позивачем не надано суду доказів того, що останній державним нотаріусом Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори було відмовлено у видачі свідоцтвом про право на спадщину за законом, як того вимагає п. 23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed