Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-10 00:00:00

[PERSON] позов мотивувала тим, що на підставі рішення сесії Білянської сільради від 06.03.2000 року жителям с. Біляни Чернівецького району Вінницької області були надані в постійне користування земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства. Під керуванням голови Білянської сільради та землевпорядника надані громадянам земельні ділянки були визначені на місцевості межовими знаками. З того часу вона користується земельною ділянкою, площею 1,0 га, на території сільради. В 2001 році на ділянки була виготовлена технічна документація, яка була затверджена рішенням сесії Білянської сільради від 14.03.2001 року, а державний акт ЯД № 369556 на право власності на земельну ділянку був виданий лише в 2006 році. 21.09.2016 року до Чернівецького райсуду Вінницької області звернулась [PERSON] з позовом про зобов`язання [PERSON] не чинити перешкоди в користуванні її земельною ділянкою, кадастровий номер 0524980900:02:000:0696, площею 0,53 га, яка розташована на території Білянської сільради Чернівецького району Вінницької області і в ході розгляду цієї справи з`ясувалось, що [PERSON] претендує на земельну ділянку [PERSON] , якою вона користується, а її ділянка по правовстановлюючим документам має інший кадастровий номер - 0524980900:02:000:0620, яка розташована в іншому місці і не межує з земельною ділянкою [PERSON] Ознайомившись з технічною документацією, а саме схемою розподілу території на земельні ділянки працівникам соціальної сфери на території Білянської сільради виявилось, що під час виготовлення цієї документації розробником - ДП «Вінницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» допущена технічна помилка: невірно зазначені координати земельної ділянки [PERSON] відповідно до її географічного місця розташування та помилково присвоєний кадастровий номер іншої ділянки. На звернення [PERSON] щодо виправлення помилки відповідач надав відповідь 27.03.2017 року, що розбіжностей в розташуванні та розподілі земельних ділянок не виявлено. Відмова відповідача виправити помилку в технічній документації перешкоджає [PERSON] в подальшому внести зміни до правовстановлюючого документу на земельну ділянку, якою вона користується з 2000 року. На підставі ст. 152 ЗК України, ст. 28 Закону України «Про землеустрій», ст. 37 Закону України «Про Державний земельний кадастр» позивач просила зобов`язати ДП «Вінницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» виправити невірно зазначені у технічній документації координати земельної ділянки, яка розташована на території Білянської сільради Чернівецького району Вінницької області та перебуває у користуванні [PERSON] , відповідно до її географічного місця розташування після проведення геодезичних робіт та змінити кадастровий номер на відповідний згідно місця розташування земельної ділянки (а.с. 2-5 т. 1). В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала позов, додала, що в 2000 році сільський голова із землевпорядником вказали кожному мешканцю села межі і фактичне розташування їх ділянок і згідно цього розподілу була виготовлена технічна документація в 2001 році та затверджена відповідним рішенням сільради 14.03.2001 року. Державні акти люди не отримали. Оскільки після набрання чинності новим ЗК України і зміною цільового призначення земельної ділянки - для особистого селянського господарства необхідно було виготовити правовстановлюючі документи, в 2006 році відповідачем була розроблена нова технічна документація, в якій була допущена помилка і неточне визначення координат ділянки позивача, якою вона фактично користується. Тому, по технічній документації, її ділянка опинилась в іншому місці, державний акт в 2006 році виданий не на ту ділянку, якою вона постійно користувалась з 2000 року. Це призвело до того, що земельна ділянка [PERSON] , [PERSON] за її координатами та по правовстановлюючим документам частково накладається на земельну ділянку [PERSON] , яку вона тривалий час обробляє. Така позиція підтверджена також висновком експертизи від 25.03.2019 року. Вважає, що помилка підлягає виправленню шляхом внесення змін до технічної документації із зазначенням правильних координат ділянки [PERSON] , яка перебуває у фактичному її користуванні, відповідно до її географічного місця розташування та шляхом зміни кадастрового номера на відповідний згідно фактичного місця розташування земельної ділянки. Відповідач - ДП «Вінницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» позов не визнав, відзив надійшов до суду 17.09.2018 року (а.с. 93-95 т. 2). Позиція обґрунтована тим, що позивач не довела належними доказами правомірність користування земельною ділянкою, яка, як вона вважає, була виділена їй 06.03.2000 року. Порядку набуття права користування такою ділянкою позивач не дотрималась. Натомість, [PERSON] та інші громадяни с. Біляни подавали заяву до Чернівецької райдержадміністрації про виділення їм у власність ділянок як працівникам соціальної сфери і згідно розпорядження Чернівецької райдержадміністрації від 21.02.2006 року було надано дозвіл на розробку технічної документації по складанню проекту організації території земельних ділянок та було замовлено у ДП «Вінницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» розробку документації із землеустрою. Розпорядженням Чернівецької райдержадміністрації № 93 від 12.04.2006 року був затверджений проект відведення земельних ділянок та технічна документація для ведення та розширення ОСГ громадянам сфери обслуговування Білянської сільради з видачею державних актів на право приватної власності, на підставі якого [PERSON] отримала державний акт на право власності на земельну ділянку ЯД 369556. Позивач вважала, що у власність їй була передана та сама ділянка, якою вона користувалась на той час, проте згодом дізналась, що місце розташування земельної ділянки, власником якої вона є на підставі державного акту, є іншим. Разом з тим, звинувачення ДП в помилках при визначенні координат, є безпідставними, оскільки проектна документація розроблялась на підставі розпорядження від 21.02.2006 року; місце розташування (координати) ділянки, яка передана у власність визначені відповідно до схеми розподілу, яка є складовою частиною проектної документації і затверджена в установленому порядку; фактичне використання ділянкою [PERSON] не є правовою підставою для внесення змін і координат цієї ділянки у правовстановлюючі документи. Представник відповідача Яворська Л.І. в судовому засіданні позов не визнала, додатково пояснила, що доказів щодо встановлення меж ділянки, яка була виділена позивачу на підставі рішення від 2000 року позивач не надала і помилково вважає, що державний акт від 26.12.2006 року був виданий їй саме на підставі рішень від 2000, 2001 року про надання їй ділянки, площею 1,0 га, в користування. В 2005 році [PERSON] зверталась із заявою про надання їй ділянки у власність і на підставі розпорядження Чернівецької райдержадміністрації від 21.02.2006 року був наданий дозвіл на розробку проекту землеустрою, а 12.04.2006 року проект відведення та технічна документація були затверджені. В зв`язку з передачею [PERSON] у власність ділянки на території с. Біляни їй був виданий державний акт ЯД 369556. Просила врахувати, що технічна документація і проект землеустрою містять викопіювання та плани територій, які розподілені під земельні ділянки, акт розподілу земельних ділянок між громадянами, яким надавалися земельні ділянки, погоджувальні та затверджувальні документи, каталог координат тощо. Ділянці [PERSON] Чернівецьким районним відділом земельних ресурсів був присвоєний кадастровий номер 052498090002:000:0620. Позивач не вказала жодної помилки ДП «Вінницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою», яка підлягала б виправленню відповідно до ст. 37 Закону України «Про Державний земельний кадастр», крім того, ДП не належать повноваження щодо присвоєння земельним ділянкам кадастрових номерів, тому позов [PERSON] є безпідставним. Додатково надала письмові пояснення (а.с. 196-201 т. 2). Третя особа без самостійних вимог [PERSON] та представник [PERSON] , [PERSON] - [PERSON] просили відмовити в задоволенні позову. В судовому засіданні представник [PERSON] зазначив, що помилка, про яку вказує позивач, не може бути виправлена відповідачем на підставі ст. 37 Закону України «Про Державний земельний кадастр», оскільки відповідного звернення позивача до Держгеокадастру не було. Вважає, що позивач не довела, що було порушене її право, а такий спосіб захисту, який вона обрала, взагалі не може бути застосований і координати ділянки не можуть бути змінені відповідачем, а тим більш, кадастровий номер ділянки. Третя особа [PERSON] додав, що йому на праві власності належить ділянка з кадастровим номером 0524980900:02:000:0697, а [PERSON] - з кадастровим номером 0524980900:02:000:0696. [PERSON] , вважаючи, що частина цих ділянок належить їй з 2000 року, безпідставно чинить йому та [PERSON] перешкоди в користуванні власністю, при цьому не оспорюючи самих правовстановлюючих документів. Доказів того, що в технічній документації існує помилка, позивач не надала. Після одержання ділянки у власність він за допомогою землевпорядників виніс її в натурі, встановив межові знаки і з 2017 року обробляє землю. Просив відмовити в задоволенні позову. В судовому засіданні був допитаний свідок [PERSON] , який повідомив, що до 2005 року він був головою Білянської сільради. В 2000 році мешканці села (більше 100 людей) звернулись з заявами про надання їм в користування земельних ділянок і відповідним рішенням від 06.03.2000 року сесія сільради вирішила надати ділянки для особистого підсобного господарства, в тому числі [PERSON] - 1,0 га. Була виготовлена технічна документація київською організацією, кожному громадянину показали, де буде розташована його ділянка, забили колики. Державні акти виготовили лише в 2006 році. В 2016 році почались спори між людьми, оскільки розташування ділянок по державним актам було іншим, ніж зазначено в технічній документації за 2001 рік. Вважає, що координати земельних ділянок в 2006 році були змінені, а ділянки за схемою розподілу зміщені в дзеркальному відображенні. Також визнав, що він погоджував схему поділу територій на земельні ділянки в 2006 році як начальник Чернівецького відділу земельних ресурсів, але на той час не існувало методів перевірки документації, тому він довіряв спеціалістам ДП «Вінницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою», які складали дану схему (а.с. 139 т.1). У даній справі судом вчинені наступні процесуальні дії. 12.05.2017 року Вінницьким міським судом Вінницької області відкрите провадження у справі (а.с. 26 т.1). 07.06.2017 року постановлена ухвала про задоволення клопотання [PERSON] , [PERSON] про залучення їх до участі в справі в якості третіх осіб без самостійних вимог (а.с. 59 т. 1). 24.07.2017 року постановлена ухвала про відмову в задоволенні клопотання про залучення до участі в справі в якості третьої особи без самостійних вимог [PERSON] (а.с. 197 т.1). 19.10.2017 року постановлена ухвала про призначення у справі земельно-технічної експертизи. Провадження у справі зупинене до надання висновку (а.с. 223-224 т.1). 09.01.2018 року поновлене провадження у справі в зв`язку з клопотанням експерта про надання додаткових матеріалів для проведення експертизи (а.с. 242 т. 1). 30.01.2018 року постановлено ухвалу про витребування доказів з Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області та ВАТ «Укрпромпроектбудсервіс» (а.с. 14 т.2). 22.05.2018 року постановлена ухвала про повторне направлення ВВ КНДІСЕ на виконання ухвали від 19.10.2017 року про призначення експертизи. Провадження у справі зупинене (а.с. 77 т.2). 01.08.2018 року поновлене провадження у справі в зв`язку з клопотанням експерта про надання матеріалів, необхідних для проведення експертизи (а.с. 87 т.2). 21.09.2018 року постановлена ухвала про витребування доказів з Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області та з відділу у Чернівецькому районі (а.с. 111-112 т.2). 24.10.2018 року постановлена ухвала за клопотанням експерта про уточнення запитань, поставлених на вирішення експерта в ухвалі від 19.10.2017 року, а також про направлення на виконання ухвали про призначення експертизи. Провадження у справі зупинене до надання висновку (а.с. 140-141 т. 2). 04.04.2019 року в зв`язку з надходженням висновку експерта провадження у справі відновлене та призначене судове засідання (а.с. 185 т. 2). Враховуючи пояснення учасників справи, свідка, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] не підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] є власником земельної ділянки, площею 1,0 га, що розташована на території Білянської сільради Чернівецького району Вінницької області (а.с. 8 т.1). Згідно довідки про присвоєння кадастрових номерів земельним ділянкам, що розташовані на території Білянської сільради, яка видана Чернівецьким районним відділом земельних ресурсів, земельній ділянці [PERSON] (№ 31 ) присвоєний кадастровий номер 052498090002:000:0620 (а.с. 151 т. 1). Державний акт був виданий на підставі розпорядження Чернівецької районної державної адміністрації № 93 від 12.04.2006 року про затвердження проекту відведення та технічної документації по наданню земельних ділянок (а.с. 149 т. 1). Проект відведення земельних ділянок громадянам соціальної сфери с. Біляни для ведення особистих селянських господарств, за рахунок земель резервного фонду та земель запасу на території Білянської сільради Чернівецького району Вінницької області, міститься на а.с. 6-27 т. 3. Технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок та складанню державних актів на право власності на землю громадянам сфери обслуговування с. Біляни, для ведення особистих селянських господарств, міститься на а.с. 78-155, т. 1. Схема поділу території на земельні ділянки погоджена із начальником Чернівецького відділу земельних ресурсів [PERSON] та сільським головою [PERSON] (а.с. 139 т.1). Акт розподілу земельних ділянок між працівниками соціальної сфери на території Білянської сільради Чернівецького району Вінницької області був складений 08.06.2006 року сільським головою [PERSON] , [PERSON] погодилась із розподілом земельних ділянок, спірних питань щодо розподілу не виникало, що мешканці с . Біляни засвідчили своїми підписами (а.с. 141 т. 1). Земельна ділянка № 31 , яка надавалась [PERSON] , площею 1,0 га, позначена на схемі поділу під відповідним номером, каталог координат поворотних точок є в матеріалах справи (а.с. 142-144 т.1). Твердження позивача про те, що даний акт розподілу вона не підписувала і не була з ним ознайомлена не доведене належними доказами. Також в судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] є власником земельної ділянки на території Білянської сільради Чернівецького району Вінницької області, площею 0,53 га, кадастровий номер 0524980900:02:000:0696 (а.с. 38-39, 55-56 т.1). [PERSON] є власником земельної ділянки на території Білянської сільради Чернівецького району Вінницької області, площею 1,0 га, кадастровий номер 0524980900:02:000:0697 (а.с. 48, 50 т. 1). З 2000 року [PERSON] користується земельною ділянкою на території Білянської сільради, площею 1, 0384 га. Ділянка, яка перебуває у фактичному користуванні [PERSON] , її місце розташування, були показані самим позивачем експерту при проведенні її огляду. Згідно висновку експерта за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи № 3411/18-21 від 25.03.2018 року земельна ділянка, яка перебуває в користуванні [PERSON] , розташована на території земельних ділянок з кадастровими номерами 0524980900:02:000:0697 ( [PERSON] ), 0524980900 :02:000:0696 ( [PERSON] ), що графічно відображено на план-схемі в Додатку 4 до висновку (а.с. 177 т. 2). Площа, межі та конфігурація цієї ділянки відображена в додатку № 3 до висновку (а.с. 176 т.2). Експертом також визначені координати ділянки, якою користується [PERSON] з 2000 року, відповідно до її місця розташування, показаного позивачем (а.с. 172 т. 2). Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач [PERSON] зазначила, що земельна ділянка, яка належить їй на підставі державного акту від 26.12.2006 року, не відповідає тій, якою вона користується з 2000 року, що була виділена їй рішенням сільради від 06.03.2000 року, і яку вона бажала отримати у власність, а оскільки відповідачем в технічній документації від 2006 року невірно зазначені її координати, просила зобов`язати відповідача виправити ці координати відповідно до географічного розташування ділянки, якою вона користується, та змінити кадастровий номер на відповідний згідно місця розташування земельної ділянки. В підтвердження позовних вимог суду були надані докази: рішення Білянської сільради Чернівецького району Вінницької області від 06.03.2000 року про надання земельних ділянок громадянам в постійне користування (а.с. 9-11 т. 1) та рішення Білянської сільради Чернівецького району Вінницької області від 14.03.2001 року про затвердження технічної документації та видачі громадянам державних актів на право постійного користування землею (а.с. 12-13 т.1). Відповідно до вказаних рішень [PERSON] . мала б бути відведена в постійне користування ділянка для особистого підсобного господарства на території Білянської сільради, площею 1,0 га. Разом з тим, проект відведення цих земельних ділянок, докази перенесення їх меж у натуру (на місцевість), а також документ, що посвідчував право користування землею, позивач не надала. Судом неодноразово надсилались запити до Білянської сільради Чернівецького району Вінницької області щодо надання технічної документації по відведенню земельних ділянок та видачі громадянам державних актів на право постійного користування землею, яка була затверджена рішенням від 14.03.2001 року (а.с. 62 т.1, а.с. 230 т.1) і 29.11.2017 року суду надана відповідь про те, що у Білянської сільради немає копії документації (а.с. 236 т.1). Крім того, ухвала про витребування документації у розробника - ВАТ «Укрпромпроектбудсервіс» та у Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області була постановлена 30.01.2018 року, неодноразово надсилалась на виконання (а.с. 15, 27, 30, 40, 78 т.2), проте конверт від ВАТ «Укрпромпроектбудсервіс» повертався до суду за закінченням терміну зберігання (а.с. 28-29, 51-52 т.2). Від Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області 05.06.2018 року надійшла відповідь, що така технічна документація відсутня (а.с. 81 т. 2). Відповідно до ст. 22 ЗК України від 18.12.1990 року, в редакції, яка діяла станом на 2001 рік, право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує таке право. Приступати до використання земельної ділянки, в тому числі на умовах оренди, до встановлення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує право власності або право користування землею, забороняється. Оскільки в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували площу, межі, координати ділянки, що була виділена [PERSON] в користування на підставі рішення від 14.03.2001 року, а також докази правомірності користування [PERSON] земельною ділянкою, площею 1,0 кв.м., суд вважає, що твердження позивача про невірність зазначення координат цієї ділянки в проекті землеустрою від 2006 року, що був виготовлений ДП «Вінницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою», є безпідставним. Оцінюючи лише ті докази, які є в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що право [PERSON] на користування ділянкою, площею 1,0 га, що була виділена їй на підставі рішення Білянської сільради Чернівецького району Вінницької області від 14.03.2001 року, у неї не виникло. Межі цієї ділянки не були встановлені в натурі (на місцевості) і документ, що посвідчував таке право користування, [PERSON] не був одержаний. За замовленням громадян с. Біляни і на підставі розпорядження Чернівецької райдержадміністрації № 42 від 21.02.2006 року була виготовлена нова технічна документація по встановленню меж земельних ділянок та складанню державних актів на право власності на землю громадянам соціальної сфери Білянської сільради, яка 12.04.2006 року була затверджена розпорядженням Чернівецької райдержадміністрації, і відповідно до вказаних документів [PERSON] отримала у власність земельну ділянку, площею 1,0 га, кадастровий номер 05249809002:000:0620, право власності посвідчено державним актом ЯД № 369556. Тому ділянка, яка є у власності позивача [PERSON] , не є тією ділянкою, що була виділена їй в користування на підставі рішення від 14.03.2001 року. В зв`язку з цим внесені до технічної документації 2006 року координати нової земельної ділянки не відповідають координатам тієї ділянки, якою, як стверджує позивач [PERSON] , вона користувалась з 2000 року. Твердження представника позивача [PERSON] в судових дебатах про те, що відповідач, під час здійснення підготовчих робіт в 2005-2006 роках по виготовленню проекту із землеустрою щодо відведення земельних ділянок громадянам сфери обслуговування с. Біляни для ведення особистих селянських господарств з послідуючим виготовленням державних актів, мав би вчинити дії по встановленню (відновленню) меж, координат, поворотних точок земельних ділянок, вже наданих в 2000 році і які перебували в користування громадян, в тому числі [PERSON] , є лише припущенням. Відповідач при складанні технічної документації діяв відповідно до технічного завдання (а.с. 82), договору та на підставі розпорядження Чернівецької райдержадміністрації № 42 від 21.02.2006 року про надання дозволу на розробку технічної документації по складанню проекту організації території земельних ділянок з виготовленням державних актів на право приватної власності на землю. В пояснювальній записці (а.с. 81 т.1) також вказано, що паралельно з проектом відведення земельних ділянок розроблявся і проект організації території земельних ділянок (часток) в масштабі 165000 , які надані працівникам сфери обслуговування. Проект організації території земельних ділянок розглянутий і схвалений сільським головою [PERSON] та громадянами с. Біляни, яким надаються земельні ділянки, і погоджений рішенням 20 сесії 4 скликання від 09.11.2005 року (а.с. 23 т. 3). Вся технічна документація, яка була виготовлена по відведенню земельних ділянок та встановленню меж земельних ділянок з видачею державних актів на право власності на землю працівникам сфери обслуговування на території Білянської сільради, затверджена розпорядженням Чернівецької райдержадміністрації № 93 від 12.04.2006 року. Правомірність набуття [PERSON] права власності на земельну ділянку, площею 1,0 га, кадастровий номер 05249809002:000:0620, державний акт ЯД № 369556, самим позивачем або іншими особами не оскаржується. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способи захисту прав визначені ст. 16 ЦК України, проте суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Відповідно до ст. 37 Закону України «Про Державний земельний кадастр», на яку посилається позивач як на правову підставу позову, у разі виявлення фізичною або юридичною особою у витязі, довідці з Державного земельного кадастру, викопіюванні з картографічних матеріалів Державного земельного кадастру технічної помилки (описка, друкарська, граматична, арифметична чи інша помилка), допущеної органом, що здійснює ведення Державного земельного кадастру, заінтересована особа письмово повідомляє про це центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, який перевіряє відповідність відомостей Державного земельного кадастру інформації, що міститься в документах, які стали підставою для внесення цих відомостей. Якщо факт невідповідності підтверджено, орган, що здійснює ведення Державного земельного кадастру, безоплатно виправляє допущену помилку в день надходження повідомлення та не пізніше наступного дня повідомляє про це заінтересованих осіб. Проте, відповідно до ст. 6 Закону ведення та адміністрування Державного земельного кадастру забезпечуються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Відповідач - ДП «Вінницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» не є органом, що здійснює ведення Державного земельного кадастру, тому підстав для застосування ст. 37 вказаного Закону немає. Крім того, необґрунтованою є вимога про зобов`язання відповідача змінити кадастровий номер ділянки на відповідний згідно місця розташування земельної ділянки. Відповідно до ст. 16 Закону України «Про Державний земельний кадастр» та п. 26 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою КМУ від 17.10.2012 р. № 1051 кадастровий номер земельної ділянки є її ідентифікатором у Державному земельному кадастрі. Відповідно до п. 29 Порядку кадастровий номер земельної ділянки є індивідуальна, що не повторюється на всій території України, послідовність цифр та знаків, яка присвоюється земельній ділянці під час її державної реєстрації і зберігається за нею протягом усього часу існування. Спеціальний закон, який встановлює правові, економічні та організаційні основи діяльності у сфері Державного земельного кадастру, є Закон України «Про державний земельний кадастр». Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за місцем їх розташування відповідним Державним кадастровим реєстратором центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Порядок державної реєстрації визначений ст. 24 Закону. Частиною 8 статті 24 Закону визначено, що на підтвердження державної реєстрації земельної ділянки надається витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, складовою частиною якого є кадастровий план земельної ділянки. Згідно з п. 9 ст. 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» при здійсненні державної реєстрації земельної ділянки їй присвоюється кадастровий номер. Кадастровий номер земельної ділянки присвоюється за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру. Відповідач не є Державним кадастровим реєстратором, тому вимоги [PERSON] до нього щодо зміни кадастрового номера на відповідний згідно місця розташування земельної ділянки також безпідставні. Враховуючи наведені обставини, підстави і предмет позову, докази, що були надані, суд дійшов висновку, що позивач не довела, що її цивільне право було порушене відповідачем і підлягає захисту в обраний нею спосіб. На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір, сплачений при зверненні до суду з позовом, слід залишити за позивачем.

Outcome: dismissed