Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-11 00:00:00

[PERSON] звернулася із позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що з 2006 року з відповідачем перебували у громадянському шлюбі. [INFO] у них народився син [PERSON] . Фактично стосунки позивача та відповідача припинено з листопада 2011 року, вони проживають окремо, дитина проживає з позивачкою. Спорів стосовно місця проживання дитини не було, відповідач не заперечував, що спільна дитина буде проживати з матір`ю. Також позивач зазначає, що відповідач здійснив умисний підпал її квартири, що підтверджується вироком Артемівського районного суду м. Луганськ від 20.06.2012. Аліменти, що присуджені рішенням Артемівського районного суду м. Луганськ у справі №2/2013/3146 відповідач не сплачує. У 2014 році позивач разом з дітьми перемістилась з тимчасово окупованої території України до м. Харкова. Весь цей час відповідач життям сина не цікавився, не телефонував, не виявляв бажання спілкуватись з дитиною та приймати участь у його вихованні. З червня 2014 року позивач з дітьми проживає у м. Харкові у домі її чоловіка [PERSON] , з яким вона одружилася 16.08.2014. 26.12.2019 ухвалою судді відкрито провадження у справі. 31.08.2020 ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Ухвалою суду від 28.05.2020 клопотання позивача задоволено та витребувано від третьої особи у справі письмовий висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідача. Позивач у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. У судове засідання представник третьої особи - Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради не з`явився, через канцелярію суду звернувся із заявою в якій просив проводити розгляд справи за їх відсутністю до заяви додав висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав. Відповідач у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов суду не подав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи та наявні у справі докази, встановив наступні обставини. Згідно копії свідоцтва про народження виданого 10 липня 2008 року Артемівським відділом реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції, серія [NUMBER] , [PERSON] , народився [INFO] , батько дитини: [PERSON] , мати дитини: [PERSON] . Відповідно до копії паспорту серії [NUMBER] , виданого 25 січня 2019 року Основ`янським РВ у м. Харкові ГУДМС України в Харківській області на ім`я [PERSON] , [INFO] , уродженки м. Первомайськ Луганської області, в графі сімейний стан міститься відмітка Червонозаводського відділу ДРАЦС Харківського МУЮ, про те що остання зареєструвала шлюб з [PERSON] , 1958 р.н. У відповідності до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 16 серпня 2014 року Червонозаводським відділом державної реєстраії актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, 16 серпня 2014 року [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] зареєстрували шлюб, про що складено відповідний актовий запис за №463. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] ». Згідно копії довідки №6333004711 про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, виданої 22.01.2015 Управлінням праці та соціального захисту населення адміністрації Червонозаводського району Харківської міської ради [PERSON] зазначені відомості про переміщених осіб, які не досягли 18-річного віку і прибули разом з особою, а саме: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] і про те, що особа з тимчасово окупованої території перемістилася в [ADDRESS] . Відповідно до копії вироку Артемівського районного суду м. Луганська від 20.06.2012 у справі №1/1203/312/2012 [PERSON] визнано винним за скоєння злочину, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України та призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальну шкоду у розмірі 49 287,90 грн. та моральну шкоду у розмірі 30 000,00 грн. Вирішено питання про стягнення витрат на проведення експертизи у кримінальному провадженні та долю речових доказів. 15.06.2012 державним виконавцем Жовтневого відділу державної виконавчої служби Луганського міського управління юстиції відкрито виконавче провадження за виконавчим листом №2/1203/3146 виданого Артемівським районним судом 30.09.2011 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] у розмірі ј з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця починаючи з 22.07.2011 і до досягнення дитиною повноліття. З висновку Олешківської районної державної адміністрації Херсонської області щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина, [PERSON] , [INFO] , вбачається, що 29.10.2020 Комісією з питань захисту прав дитини Олешківської районної державної адміністрації Херсонської області розглянуто питання щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно малолітнього сина, [PERSON] , [INFO] та зроблено висновок, враховуючи інтереси дитини, про позбавлення батьківських прав [PERSON] . Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» - виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Проте жодного з покладених законом на батьків обов`язків, відповідач не виконував та не виконує. Відповідачу не чинили перешкод у здійсненні своїх батьківських прав та обов`язків. Тож поведінка відповідача є свідомим, винним ухиленням від виховання дитини. Через байдужість відповідача до сина, його бездіяльність щодо участі у його вихованні, права дитини суттєво обмежуються. Оскільки деякі права діти можуть здійснювати лише за згоди та сприяння обох батьків, відсутність одного з батьків позбавляє їх можливості реалізувати свої немайнові права. Верховний суд України в ч. 2 п. 16 Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року наголосив, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ст.150 СК України містить перелік обов`язків батьків щодо виховання та розвитку дитини. Зокрема батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток (ч.2 ст.150 СК України), батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя (ч.3 ст.150 СК України). З досліджених судом доказів вбачається, що відповідач не виконує покладені на нього обов`язки щодо піклування про здоров`я його сина, його фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ч.4 ст.155СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ч.2 ст.157СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Всупереч зазначеній нормі батько дитини не бере участі у вихованні сина, що підтверджено вище зазначеними доказами. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Таким чином, суд дійшов висновку про доведеність достатніми доказами невиконання батьківських обов`язків відповідачем по відношенню до свого сина [PERSON] , [INFO] , що має наслідком позбавлення його батьківських прав. На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 768,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved