Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-16 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медичної і консультативно-діагностичної допомоги Івано-Франківської міської ради» з вимогами про поновлення її на роботі біологом відділенням клініко-діагностичної лабораторії структурного підрозділу «Міська дитяча поліклініка» Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медичної і консультативно-діагностичної допомоги Івано-Франківської міської ради», стягнення з відповідача середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу з 18.02.2019 року до дня поновлення її на роботі, що за період з 18.02.2019 року по 15.03.2019 року (19 робочих днів) становить 2353,34 грн. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що вона працювала біологом у клініко-діагностичній лабораторії структурного підрозділу «Міська дитяча поліклініка КНП «ЦПМКДД» з 14.09.2018 року. Наказом №397/ОС від 15.02.2019 року її було звільнено із займаної посади за п. 3 ст. 40 КЗпП України. Вважає своє звільнення незаконним, так як звільнення за систематичне невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором, якщо до працівника раніше застосовувались заходи дисциплінарного чи громадського стеження, передбачає наявність більш ніж дисциплінарного чи громадського стягнення, а не як у її випадку - наявність тільки одного дисциплінарного стягнення - догани. Крім того і сама процедура винесення їй догани була порушена, оскільки про винесення догани вона не знала, про наказ про винесення догани їй не було повідомлено під розписку, як того вимагає п. 4 ст. 149 КЗпПУ і не було ознайомлено її з наказом про винесення їй догани в трьохденний термін під розписку як того вимагає п. 31 Типових правил внутрішнього трудового розпорядку. Тому, виникає підозра, що догана взагалі була винесена заднім числом. До того ж, на прохання надати мені копію догани, їй було відмовлено. Як зазначає позивач, за весь час роботи КНП «ЦПМКДД» її не було ознайомлено з посадовою інструкцією і з її посадовими обов`язками, за систематичність невиконання яких її було звільнено, а також не було ознайомлено з правилами внутрішнього трудового розпорядку. На момент винесення догани, їй було відомо про наявність таких документів, як доповідні за період листопад-грудень 2018 років працівників - [PERSON] і [PERSON] , а також акт про її відсутність на робочому місці 11.01.2019 року. Треба зазначити, що всі доповідні за період листопад-грудень 2018 р. містять недостовірну інформацію, щодо порушення нею трудової дисципліни і невиконання посадових обов`язків, правдивість написаного не підтверджується ніякими доказами. Акт про відсутність її на робочому місці 11.01.2019 року був складений на основі її запізнення, що сталось не з її вини. Зокрема, нею було усно пояснено, що причиною запізнення на роботу 11.01.2019 року стала відсутність можливості сісти на транспортний засіб, щоб доїхати до місця роботи, оскільки несподівано погіршилися погодні умови. Але письмового пояснення щодо запізнення у неї так і не було взято, як того вимагає ч. 1, ст.149 КЗпПУ. А за відсутності вини є недопустимим притягнення його до дисциплінарної відповідальності. У позові зазначено, що у позивача до винесення дисциплінарного стягнення - звільнення теж не було взято ніяких письмових пояснень, про що неправдиво було вказано у наказі про звільнення від 15.02.2019 року. До того ж, їй було невідомо про наявність доповідних [PERSON] і [PERSON] від 51.01.2019 року, а також службову записку [PERSON] від 31.01.2019 року і про що в них іде мова. У неї не було взято ніяких письмових пояснень щодо цих доповідних і цієї службової записки. Як вказує позивач, у працівників [PERSON] і [PERSON] були особисті мотиви у звільненні її з роботи з посади біолога. 04.02.2019 року було проведено нараду КНП «ЦПМКДД», яка відбулась у після робочий час, під час якої частину часу вона була відсутня і рішення наради від 04.02.2019 року було прийнято під час її відсутності на ній. На основі цього був складений протокол наради КНП «ЦПМКДД», в якому після ознайомлення з ним вона написала, що не згідна з написаним у ньому. Протокол від 04.02.2019 року не узгоджується із самим наказом про звільнення від 15.02.2019 року, оскільки в протоколі за ті проступки, що зазначені в ньому, ще лише передбачається винести одне з двох дисциплінарних стягнень: догану або звільнення. А в наказі про її звільнення від 15.02.2019 року за ті ж самі проступки у неї вже є, виявляється, догана від 25.01.2019 року. З 18.02.2019 року вона не працює. Згідно із довідкою про розмір середньої зарплати, виданої відповідачем, її розмір становить 123,86 грн. Кількість днів вимушеного прогулу за період з 18.02.2019 року по 15.03.2019 року - 19. Розмір середнього заробітку за 19 днів вимушеного прогулу становить 2353,34 грн., який позивач просить стягнути з відповідача на її користь. Відповідач подав відзив, у якому вказує, що КНП «ЦПМКДД» не погоджується із доводами, наведеними у позовній заяві. Як зазначено, 28.12.2018 року від начальника структурного підрозділу «Міська дитяча поліклініка» (СП «МДП») [PERSON] поступила доповідна записка з додаванням доповідних записок в.о. старшого фельдшера-лаборанта [PERSON] ., біолога клініко-діагностичної лабораторії [PERSON] та колективу клініко-діагностичної лабораторії СП «МДП», з проханням застосувати дисциплінарне стягнення за невиконання службових обов`язків до біолога СП «МДП» [PERSON] , оскільки 18.12.2018 року, під час переривистих курсів лікарів-бактеріологів, біохіміків, біологів області, для міжлабораторного контролю якості біологам клініко-діагностичної лабораторії були видані контрольні мазки для перевірки професійної відповідності займаній посаді, проте біолог [PERSON] відмовилась проводити підрахунок контрольного матеріалу. Враховуючи доповідні записки начальника СП «МДП» [PERSON], біолога клініко-діагностичної лабораторії [PERSON]. і в.о. старшого фельдшера-лаборанта [PERSON] , наказом № 233 від 31.12.2018 року, «Про проведення службового розслідування», була створена комісія зі службового розслідування у складі складі п`яти осіб, для перевірки фактів, зазначених у доповідних записках. 11.01.2019 року службовим розслідуванням, проведеним відповідно до наказу «Про проведення службового розслідування» від 31.12.2018 року № 233, встановлено факт невиконання посадових обов`язків, порушення трудової дисципліни біологом відділення клініко-діагностичної лабораторії СП «МДП» [PERSON] , а саме: не проведення підрахунку контрольного матеріалу на робочому місці 18.12.2018 року, під час переривистих курсів лікарів-бактеріологів, біохіміків, біологів в області; невчасна явка на роботу 11.01.2019 року, яка зафіксована в Акті «Про відсутність на роботі біолога [PERSON] », складеним о 08:37 год. 11.01.2019 року. Підписувати зазначений акт [PERSON] відмовилася, про що відповідно складено Акт «Про відмову від підписання акту про відсутність на роботі біолога [PERSON] » від 11.01.2019 року. Враховуючи викладене, працівниці було оголошено догану. Підписувати наказ від 25.01.2019 року № 83/1 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» [PERSON] відмовилася, про що складено Акт «Про відмову від підписання наказу директора [PERSON] «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності [PERSON] » №83/1 від 25.01.2019 року». Ознайомити під розписку з Наказом №83/1 від 25.01.2019 року в трьохденний термін, як того вимагає п. 31 Типових правил внутрішнього трудового розпорядку та на який посилається позивач, не вдалося, оскільки вона перебувала в цей час на листку непрацездатності. Зазначено, що 31.01.2019 року від начальника СП «МДП» [PERSON]. вдруге поступила службова записка з додаванням доповідної записки в.о. старшого фельдшера-лаборанта [PERSON] , з проханням вирішити питання про службове розслідування щодо невиконання посадових обов`язків та порушення трудової дисципліни біологом [PERSON] , у зв`язку з тим, що до начальника СП «МДП» [PERSON] звернулися працівники клініко-діагностичної лабораторії СП «МДП» оскільки, [PERSON] 30.01.2019 року дочасно покинула робоче місце без попередження, залишивши непорахованими лейкоцитарні форми (6 мазків). Враховуючи службову записку начальника СП «МДП» [PERSON], директором КНП «ЦПМКДД» [PERSON] було прийнято рішення провести позачергову оперативну нараду 04.02.2019 року. На цій нараді, у присутності позивача були обговорені питання стосовно того, що від пацієнтів, працівників клініко-діагностичної лабораторії СП «МДП» поступають неодноразові скарги, доповідні записки щодо її роботи, а саме: невиконання норми аналізів за робочий день, залишення недорахованих мазків на наступний день, агресивна та неадекватна поведінка, систематичні запізнення на роботу, що відображено в Акті службового розслідування від 11.01.2019 року. Крім того, сертифікат спеціаліста № 67755 [PERSON] станом на 04.02.2019 року є недійсний, що свідчить про невідповідність працівника займаній посаді внаслідок недостатньої кваліфікації. [PERSON] було запропоновано дати пояснення щодо даної ситуації, на що вона повідомила, що скарги пацієнтів та співробітників - це їхня суб`єктивна думка, яка нічим не підтверджена. Систематичні запізнення на роботу обумовлені транспортними заторами у місті. Визнала, що залишає недораховані мазки на наступний день, якщо, на її думку «багато роботи». Щодо не проведення підрахунку контрольного матеріалу на робочому місці під час переривистих курсів лікарів-бактеріологів, біохіміків, біологів в області, чітко не змогла пояснити причину, перескакуючи з теми на тему. На думку працівника, контрольний мазок має рахувати відповідальна особа, а не біолог. Щодо недостатньої кваліфікації [PERSON] , пояснила, що не було «лишніх путівок» для неї. Працівник виражала свої думки нечітко та нелогічно. Ці пояснення зафіксовані в Протоколі № 03 наради директора КПП «ЦПМКДД» від 04.02.2019 року. Під час доповіді начальника юридичного відділу КНП «ЦПМКДД» Юхман М.І., біолог [PERSON]. почала емоційно викрикувати погрози на адресу директора [PERSON] , бігати по приміщенню та не дочекавшись закінчення наради, покинула конференц-зал. Вищенаведене також зафіксовано у Протоколі № 03 наради директора КНП «ЦПМКДД» від 04.02.2019 року. Давати будь-які письмові пояснення [PERSON] відмовилася, що зафіксовано в «Акті фіксації відмови від падання письмових пояснень від 04.02.2019 року». Враховуючи невідповідність займаній посаді через відсутність дійсного сертифікату спеціаліста, систематичного спізнення та відсутність на робочому місці, неможливість виконування своїх посадових обов`язків, для запобігання, уникнення та продукування хибних результатів обстеження дитячого населення міста, колегіально було прийняте рішення про звільнення гр. [PERSON] за ч. 3 ст. 40 КЗпП України та видано наказ № 397/ОС від 15.02.2019 року «Про звільнення [PERSON] ». [PERSON] відмовилася від підписання та ознайомлення з наказом № 397/ОС від 15.02.2019 року, у зв`язку з чим було прийнято рішення надіслати даний наказ рекомендованим листом на домашню адресу позивача. Із рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення слідує, що лист [PERSON]. отримано 20.02.2019 року. Позивач подала до суду відповідь на відзив, згідно якого [PERSON] заперечує проти заперечень наведених у відзиві (а.с. 58-62). В судовому засіданні позивач та її представники позовні вимоги підтримали у повному обсязі. Просили позов задовольнити. Представники відповідача в судовому засіданні заперечили щодо позову з підстав, викладених у відзиві на позов. Просили в позові відмовити. Допитана як свідок [PERSON] в судовому засіданні вказала, що вона працює в клініко-діагностичної лабораторії СП «МДП» та працювала разом із [PERSON] Свідок вказала, що [PERSON] працювала неповний робочий день (0,75 ставки). Позивач неодноразово покидала робоче місце не виконавши до кінця свою роботу, залишаючи непорахованими мазки аналізів крові дітей, в результаті чого батьки дітей, яким не видали результати аналізів, скаржилися на роботу лабораторії. Також [PERSON] приходила невчасно на роботу. На зауваження співробітників щодо невиконаної роботи та запізнення реагувала агресивно, виявляючи неповагу до працівників поліклініки. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є начальником структурного підрозділу «Міська дитяча поліклініка». До неї неодноразово зверталися зі скаргами працівники СП «МДП» щодо невиконання [PERSON] покладених на неї обов`язків, залишення нею без попередження робочого місця, часті запізнення на роботу, залишення непорахованими мазків крові дітей. З цього приводу вона проводила роз`яснювальну роботу з позивачем, яка не дала позитивних результатів. Крім того, під час проходження обов`язкових переривистих курсів лікарів-бактеріологів, біохіміків, біологів області, для міжлабораторного контролю якості, під час якого біологам клініко-діагностичної лабораторії були видані контрольні мазки для перевірки професійної відповідності займаній посаді, позивач відмовилась проводити підрахунок контрольного матеріалу. Свідок [PERSON] вказала в судовому засіданні, що вона є заступником директора Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медичної і консультативно-діагностичної допомоги Івано-Франківської міської ради» та була керівником службового розслідування, яким встановлено систематичне невиконання позивачем своїх посадових обов`язків. [PERSON] була присутня на нараді 04.02.2019 року, під час якої вона ходила по залу, кидала незрозумілі репліки і слова. Надаючи пояснення, [PERSON] пояснила, що на роботі вона перебуває у робочий час, а невиконану роботу не зобов`язана виконувати. Не могла пояснити, чому спізнюється на роботу. До кінця наради позивач не добула, почала емоційно викрикувати погрози на адресу директора [PERSON] , бігати по приміщенню та не дочекавшись закінчення наради, покинула зал. Свідок також вказала, що [PERSON] відмовилась проводити підрахунок контрольного матеріалу під час проходження обов`язкових переривистих курсів лікарів-бактеріологів, біохіміків, біологів області, для міжлабораторного контролю якості. Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею ч.1 ст.5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як встановлено із матеріалів справи, відповідно до Наказу № 395/ОС від 13.09.2018 року позивача прийнято на посаду біолога відділення клініко-діагностичної лабораторії СП «Міська дитяча поліклініка» (а.с. 7). З доповідної записки начальника структурного підрозділу «Міська дитяча поліклініка» (СП «МДП») [PERSON]. 28.12.2018 року, адресованої директору КНП «ЦПМКДД» [PERSON] вбачається, що 18.12.2018 року, під час переривистих курсів лікарів-бактеріологів, біохіміків, біологів області, під головуванням обласного позаштатного спеціаліста з лабораторної діагностики ДОЗ ОДА У.В. Балан, для міжлабораторного контролю якості біологам клініко-діагностичної лабораторії були видані контрольні мазки для перевірки професійної відповідності займаній посаді. Проте біолог [PERSON] відмовилась проводити підрахунок контрольного матеріалу (а.с. 33). Як додаток до доповідної записки долучені доповідні записки в.о. старшого фельдшера-лаборанта [PERSON]., біолога клініко-діагностичної лабораторії [PERSON] , колективу клініко-діагностичної лабораторії СП «МДП», з проханням застосувати дисциплінарне стягнення за невиконання службових обов`язків до біолога СП «МДП» Струтинської [PERSON] (а.с. 30-32). Наказом № 233 від 31.12.2018 року «Про проведення службового розслідування», була створена комісія зі службового розслідування, за фактом доповідної записки начальника СП «Міська дитяча поліклініка» [PERSON]. про невиконання службових обов`язків біолога відділення клініко-діагностичної лабораторії СП «Міська дитяча поліклініка» [PERSON]. та доповідної записки біолога [PERSON]. та в.о. старшого лаборанта [PERSON], для перевірки фактів, зазначених у доповідних записках (а.с. 34) та затверджено склад комісії (а.с. 34, зв.). Відповідно до Акту від 11.01.2019 року Про відсутність на роботі біолога [PERSON] », зафіксовано відсутність на роботі позивача 11.01.2019 року о 08:37 год. (а.с. 35). Також, 11.01.2019 року складено Акт про відмову від підписання акту про відсутність на роботі біолога [PERSON] (а.с. 36). Актом службового розслідування від 11.01.2019 року комісії, створеної відповідно до наказу директора КНП «ЦПМКДД» від 31.12.2018 року № 233 «Про проведення службового розслідування», встановлено факт невиконання посадових обов`язків, порушення трудової дисципліни біологом відділення клініко-діагностичної лабораторії СП «МДП» [PERSON] , а саме: не проведення підрахунку контрольного матеріалу на робочому місці 18.12.2018 року, під час переривистих курсів лікарів-бактеріологів, біохіміків, біологів в області; невчасна явка на роботу 11.01.2019 року, яка зафіксована в Акті «Про відсутність на роботі біолога [PERSON] », складеним о 08:37 год. 11.01.2019 року (а.с. 37). До матеріалів справи долучено копію сертифікату спеціаліста № 67755, виданого [PERSON] , з якого вбачається, що позивач атестувалася 28.12.2012 року на визначення практичних навичок в атестаційній комісії при Львівському національному медичному університеті імені Данила Галицького і наказом від 28.12.2012 року за № 3164-з їй присвоєно звання біолога за спеціальністю клінічна лабораторна діагностика. Сертифікат дійсний до 28.12.2017 року (а.с. 38-39). Відповідно до наказу від 25.01.2019 року № 83/1 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності [PERSON] », позивачу оголошено догану за порушення трудової дисципліни (а.с. 40). 31.01.2019 року від начальника СП «МДП» [PERSON] на ім`я директора КНП «ЦПМКДД» [PERSON] адресована службова записка з проханням вирішити питання про службове розслідування щодо невиконання посадових обов`язків та порушення трудової дисципліни лаборантом-біологом [PERSON] , у зв`язку з тим, що до неї звернулися працівники клініко-діагностичної лабораторії СП «МДП» оскільки, [PERSON] дочасно покинула робоче місце без попередження, залишивши непорахованими лейкоцитарні форми (6 мазків) (а.с. 43). З копії доповідної записки в.о. старшого фельдшера-лаборанта [PERSON] та біолога [PERSON] на ім`я начальника СП «МДП» [PERSON] вказується на невиконання службових обов`язків біологом [PERSON] , яка 30.01.2019 року дочасно покинула робоче місце без попередження, залишивши непорахованими лейкоцитарні формули на наступний день (а.с. 42). З протоколу наради № 03 від 04.02.2019 року вбачається, що 04.02.2019 року відбулася нарада директора комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медичної і консультативно-діагностичної допомоги Івано-Франківської міської ради», на яку запрошено [PERSON] (а.с. 44-47). Як слідує з вищевказаного протоколу наради, порядком денним стало обговорення службового розслідування, проведеного відповідно до наказу № 233 від 31.12.2018 року «Про проведення службового розслідування» та фактів неодноразового отримання доповідних записок від фельдшера-лаборанта клініко-діагностичної лабораторії СП «МДП» [PERSON] , колективу клініко-діагностичної лабораторії СП «МДП» щодо неадекватної поведінки та невиконання службових обов`язків біолога відділення клініко-діагностичної лабораторії СП «МДП» [PERSON]. (а.с. 44). Також у протоколі з доповіді директора КНП «ЦПМКДД» [PERSON] зазначається про те, що від пацієнтів, працівників клініко-діагностичної лабораторії СП «МДП» поступають неодноразові скарги, доповідні записки щодо роботи [PERSON] , а саме: невиконання норми аналізів за робочий день, залишення недорахованих мазків на наступний день, агресивна та неадекватна поведінка, систематичні запізнення на роботу, що відображено в Акті службового розслідування від 11.01.2019 року. Крім того, сертифікат спеціаліста № 67755 [PERSON] станом на 04.02.2019 року є недійсний, що свідчить про невідповідність працівника займаній посаді внаслідок недостатньої кваліфікації. Працівнику [PERSON] було запропоновано дати пояснення щодо даної ситуації (а.с. 45). З протоколу слідує, що [PERSON] повідомила, що скарги пацієнтів та співробітників - це їхня суб`єктивна думка, яка нічим не підтверджена. Систематичні запізнення на роботу обумовлені транспортними заторами у місті. Працівник визнала, що залишає недораховані мазки на наступний день, якщо було багато роботи, на її думку. Щодо не проведення підрахунку контрольного матеріалу на робочому місці під час переривистих курсів лікарів-бактеріологів, біохіміків, біологів в області, чітко не змогла пояснити причину, перескакуючи з теми на тему. На думку працівника, контрольний мазок має рахувати відповідальна особа, а не біолог. Щодо недостатньої кваліфікації [PERSON] , пояснила, що не було «лишніх путівок» для неї. Працівник виражала свої думки нечітко та нелогічно. З цього приводу директор запропонувала висловити свою думку присутнім (а.с. 45). Також, як вказано у Протоколі № 03 від 04.02.2019 року, під час доповіді начальника юридичного відділу КНП «ЦПМКДД» Юхман М.І., біолог [PERSON]. почала емоційно викрикувати погрози на адресу директора [PERSON] , бігати по приміщенню та не дочекавшись закінчення наради, покинула конференц-зал (а.с. 46). Проведеною 04.02.2019 року нарадою присутні рекомендували директору КНП «ЦПМКДД» [PERSON]. застосувати до біолога відділення клініко-діагностичної лабораторії СП «МДП» [PERSON]. дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення за порушення трудової дисципліни, систематичне невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на працівника трудовим договором та правилами внутрішнього трудового розпорядку, а також невідповідності працівника займаній посаді, внаслідок недостатньої кваліфікації (а.с. 46). Актом від 04.02.2019 року зафіксовано відмову [PERSON] від надання письмових пояснень (а.с. 48). Відповідно до Акту від 07.02.2019 року, складеному о 10:35 год. зафіксовано відсутність [PERSON] на робочому місці (а.с. 49). Згідно Акту від 15.02.2019 року засвідчено факт відмови від підписання [PERSON] наказу директора «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності [PERSON] » № 83/1 від 25.01.2019 року (а.с. 50). 15.02.2019 року видано наказ № 397/ОС від 15.02.2019 року «Про звільнення [PERSON] », на підставі п. 3 ст. 40 Кодексу законів про працю України (а.с. 51). [PERSON] відмовилася від підписання та ознайомлення з наказом № 397/ОС від 15.02.2019 року, що вбачається з Акту про відмову від підписання наказу директора «Про звільнення [PERSON] » № 379/ОС від 15.02.2019 року (а.с. 52). Як вбачається, вищезазначений наказ № 397/ОС направлено рекомендованим листом на домашню адресу позивача. Із рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення слідує, що лист [PERSON] отримано 20.02.2019 року. (а.с. 53). Також, з представленої копії листка непрацездатності вбачається, що позивач перебувала на лікарняному з 07.02.2019 року по 13.02.2019 року включно (а.с. 70). Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч.1, ч. 6 ч.7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Право на працю є основним конституційним правом громадян України. Згідно зі статтею 43 Конституції України право на працю визнається за кожною людиною і становить собою можливість заробляти на життя працею, яку людина вільно обирає або на яку погоджується. Відповідно до статті 2 КЗпП України державою забезпечується право громадян України на працю, тобто на одержання роботи з оплатою праці не нижче встановленого державою мінімального розміру, - включаючи право на вільний вибір професії, роду занять і роботи. Працівники реалізують право на працю шляхом укладення трудового договору про роботу на підприємстві, в установі, організації або з фізичною особою. Стаття 21 КЗпП України закріплює рівність трудових прав громадян України. За приписами статті 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. Відповідно до пункту 3 частини першої статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках систематичного невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення. Виходячи із норм чинного законодавства, для розірвання трудового договору за підставою, що міститься у пункті 3 частини першої статті 40 КЗпП України, необхідними є такі умови: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку; належним чином зафіксований факт протиправного винного невиконання або неналежного виконання працівником трудових обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку; невиконання трудових обов`язків мало систематичний характер; до працівника раніше протягом року вже застосовувалися заходи дисциплінарного або громадського стягнення. Для застосування цієї підстави розірвання трудового договору важливим є невиконання працівником обов`язків, передбачених трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку. При цьому не може вважатися порушенням трудової дисципліни невиконання обов`язків, які виходять за межі трудових або не випливають з трудового договору. Цю підставу не можна застосовувати до працівника, який відмовився виконати незаконне розпорядження роботодавця, або за відмову виконання роботи, яка не входить до кола його посадових обов`язків, а також за дії, що не пов`язані з виконанням службових обов`язків. Відповідно до ст. 147 КЗпП України за одне й те ж саме порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано одне дисциплінарне стягнення: або догана, або звільнення. В силу ст. 149 КЗпП України, до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 06.11.1992 року № 9, за передбаченими п. 3 ст. 40 КЗпП підставами працівник може бути звільнений лише за проступок на роботі, вчинений після застосування до нього дисциплінарного або громадського стягнення за невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку. У таких випадках враховуються ті заходи дисциплінарного стягнення, які встановлені чинним законодавством і не втратили юридичної сили за давністю або зняті достроково (ст. 151 КЗпП) і ті громадські стягнення, які застосовані до працівника за порушення трудової дисципліни у відповідності до положення або статуту, що визначає діяльність громадської організації, і з дня накладення яких до видання наказу про звільнення минулого не більше одного року. Таким чином, працівник може бути звільнений з роботи на підставі п. 3 ст. 40 КЗпП України, якщо після застосування до нього дисциплінарного або громадського стягнення, яке не втратило юридичної сили за давністю і не зняте достроково (ст. 151 КЗпП України), він знову вчинив проступок на роботі. Роботодавець має навести конкретні факти допущеного ним невиконання обов`язків, зазначити, коли саме вони мали місце, які проступки вчинив працівник після застосування до нього стягнення та коли. Безпосередні обов`язки працюючих закріплені у ст. 139 КЗпП України та правилах внутрішнього трудового розпорядку. Завдання та обов`язки працівника, його права та відповідальність закріплюються у трудовому договорі. Саме за невиконання або неналежне виконання працівником з його вини таких трудових обов`язків може настати дисциплінарна відповідальність цього працівника. З вищевказаних письмових доказів, досліджених судом, з пояснень сторін та пояснень допитаних в судовому засіданні свідків вбачається систематичне невиконання працівником без поважних причин посадових обов`язків. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що позивач систематично, без поважних причин не виконувала свої службові обов`язки та до неї раніше застосовувалися заходи дисциплінарного стягнення у вигляді догани. Відповідач, при застосуванні крайнього заходу, правомірно звільнив [PERSON] на підставі п. 3 ст. 40 КЗпП України, вказавши на систематичне невиконання без поважних причин [PERSON] посадових обов`язків та врахував положення ч. 3 ст. 149 КЗпП. Відповідачем дотримано процедуру звільнення позивача за роботи. Звільнення позивача проведено у відповідності до діючого законодавства, правомірно та з дотриманням визначеним законом строку й порядку, порушень трудових прав позивача судом не встановлено. А відтак, суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, приходить до висновку що позов про поновлення на роботі не підлягає задоволенню. Також не підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення на її користь заробітної плати за час вимушеного прогулу, оскільки, у відповідності до ст. 235 КЗпП України та п. 32 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» № 9 від 06 листопада 1992 року, стягнення середньомісячного заробітку можливе лише коли звільнення буде визнано незаконним, а таких обставин в судовому засіданні не встановлено. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати компенсувати за рахунок держави. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed