Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-06 00:00:00

Адвокат Гашинський М.А., який діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Слобожанська», звернувся до суду з даним позовом, в якому зазначив, що ТОВ «Агрофірма Слобожанська» на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку на праві власності належить житловий будинок [ADDRESS] та квартира [ADDRESS] . З 31 березня 2016 року у вказаній квартирі зареєстрований [PERSON] . З 01 травня 2017 року та по даний час [PERSON] у вказаному будинку не проживає. Відповідач втратив право користування житловим приміщенням в будинку [ADDRESS] у зв`язку із тривалою (понад 1 рік) відсутністю за місцем реєстрації, не сплачує за комунальні послуги та не несе інших витрат по утримаю житлового приміщення. Своєю реєстрацією у будинку [PERSON] чинить перешкоди для ТОВ «Агрофірма Слобожанська» у користуванні та розпорядженні житловим приміщенням. Просить суд визнати [PERSON] , [INFO] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] . Ухвалою судді Сватівського районного суду Луганської області від 09 червня 2021 року було відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. В судовому засіданні представник позивача - адвокат Гашинський М.А. підтримав позовну заяву та просив її задовольнити з підстав, зазначених у ній, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи. Зі згоди представника позивача суд ухвалює проводити заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Свідок [PERSON] , допитана у судовому засіданні, пояснила, що [PERSON] є її сусідом та проживав у квартирі [ADDRESS] . Вона проживає у кв. [ADDRESS] близько сорока років та їй відомо, що [PERSON] виїхав із свого будинку у травні 2017 року та з того часу не повертався. Заслухавши пояснення представника позивача, свідка, дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у відповідності ЦПК України випадках. Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, Товариству з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Слобожанська» належить на праві власності квартира [ADDRESS] , що підтверджується копією договору купівлі - продажу квартири від 25 березня 2014 року, укладеного між [PERSON] з одного боку та ТОВ «Агрофірма Слобожанська» з іншого боку, посвідченого нотаріусом Першої Сватівської держаної нотаріальної контори Власовим О.В., зареєстровано в реєстрі № 713 (а.с. 9), що також підтверджується копією Витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 19479578 від 25 березня 2014 (а.с. 10). Згідно довідки № 1436, виданої 17 березня 2021 року Сватівською міською радою, у квартирі [ADDRESS] , з 31 березня 2016 року зареєстрований [PERSON] , [INFO] (а.с. 13). Відповідно до Акту про фактичне місце проживання (не проживання) особи на території Сватівської міської ради, складеного заступником міського голови Корляковою І.В. та спеціалістом з соціальних питань Петровою А.О., [PERSON] у квартирі [ADDRESS] не проживає (а.с. 14). Позивач, звертаючись до суду, посилається на те, що відповідач [PERSON] втратив право користування квартирою [ADDRESS] у зв`язку із тривалим не проживанням у вказаній квартирі. Безпідставне перебування відповідача на реєстраційному обліку у квартирі, на думку позивача, свідчить про перешкоди у користуванні власністю та є підставою для визнання відповідача таким, що втратив право користування квартирою. Відповідно до ст. 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97 ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном. Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Приписами ст. 383 Цивільного кодексу України та ст. 150 ЖК України передбачено право власника використовувати житло для власного проживання членів сім`ї, інших осіб, та розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Згідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Частиною 1 ст. 391 ЦК України, передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. З досліджених у судовому засіданні матеріалів справи встановлено, що відповідач [PERSON] у квартирі [ADDRESS] не проживає, обов`язки щодо утримання будинку і сплати комунальних послуг не несе, а отже, своєю реєстрацією в будинку чинить перешкоди власнику - ТОВ «Агрофірма Слобожанська» у розпорядженні своїм майном. Таким чином, порушення права власності мають бути усунуті відповідно до положень ст. 321 ЦК України, оскільки право власності є непорушним, ніхто не може бути позбавлений цього права, або обмежений у його здійсненні. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги представника ТОВ «Агофірма Слобожанська» - адвоката Гашинського М.А. про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки у зазначеному випадку саме такий спосіб захисту дає можливість реального усунення порушення права власності. Проте, стосовно позовної вимоги про зняття [PERSON] з реєстраційного обліку, суд зазначає наступне. Згідно положень ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, зокрема, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. У відповідності до п. 3, 8, 26 Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 року № 207, реєстрація/зняття з реєстрації місця проживання/перебування здійснюється виконавчим органом сільської, селищної або міської ради, сільським головою (у разі коли відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено) (далі - орган реєстрації) на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради. Документи для здійснення реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання/перебування особи подаються до органу реєстрації (у тому числі через центр надання адміністративних послуг) з урахуванням вимог Закону України «Про адміністративні послуги». Зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про зняття з реєстрації місця проживання особи, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Враховуючи, що позовні вимоги про визнання відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування спірним житловим приміщенням задоволені, то відповідно до положень ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» - це і є підставою для зняття уповноваженим органом з реєстрації місця проживання відповідача, тому позовні вимоги щодо зняття з реєстрації місця проживання заявлені передчасно. Позивач фактично просить вирішити питання, що відноситься до компетенції органів державної влади - виконавчого органу міської ради на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної міської ради, в вказаному випадку - Сватівської міської ради Луганської області. Разом з тим, визнання відповідача [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, є підставою для зняття відповідача з реєстраційного обліку в позасудовому порядку. За таких обставин, позовні вимоги щодо зняття з реєстраційного обліку відповідача [PERSON] задоволенню не підлягають. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial