Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-01 00:00:00

Адвокат Тарасенко В.Ю., яка діє в інтересах [PERSON] , звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить суд стягнути з відповідача на користь [PERSON] аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, з моменту звернення до суду з позовною заявою та до досягнення ним 23-х років за умови, що він буде продовжувати навчання. В обґрунтування позову зазначено, що позивач [PERSON] 10.02.2001 року уклала шлюб з відповідачем [PERSON] 23.12.2004 року шлюб між сторонами розірвано. В шлюбі у сторін народився син [PERSON] , який проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач у добровільному порядку коштів на утримання дитини не надає та не приймає участі в утриманні дитини. Син наразі є повнолітнім, проте продовжує навчання на 3 курсі групи Е-64 у Харківському патентно-комп`ютерному коледжі, оплату за навчання здійснює позивач, відповідач допомоги не надає. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 03.07.2019 року відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 22.07.2019 року до суду надійшов відзив відповідача [PERSON] , в якому останній зазначив на частковому визнанні позовних вимог, а саме в частині стягнення з нього 1/8 частини заробітку (доходу) на утримання сина [PERSON] , який продовжує навчання. Просив суд врахувати ту обставину, що з 01.09.2006 року він перебуває у шлюбі з [PERSON] . У вказаному шлюбі у них є малолітня дочка [PERSON] , [INFO] . Дружина і дочка проживають разом з ним та повністю знаходяться на його утриманні. Він працює інженером 1 категорії у Дорожньому експертно-технічному центрі Південної залізниці та його заробіток в місяць складає приблизно 7000,00 грн., що недостатньо для нормального утримання сім`ї. Крім того, він здійснює догляд за матір`ю [PERSON] , яка є пенсіонером за віком, людиною похилого віку. Також син [PERSON] навчається на бюджетній основі і щомісячно отримує стипендію, тобто має самостійний дохід. 29.07.2019 року представником позивача [PERSON] - адвокатом Тарасенко В.Ю. до суду надано відповідь на відзив, в якій остання зазначає, що у своєму відзиві на позовну заяву відповідач посилається на те, що знаходиться у скрутному матеріальному становищі, на його утриманні знаходиться мати-пенсіонерка, інша дитина від іншого шлюбу, що у нього невелика заробітна плата та що на його думку дитина [PERSON] отримує стипендію. Зазначені обставини не заслуговують на увагу, оскільки на утриманні позивача також знаходиться мати-пенсіонерка [PERSON] , котра постійно потребує догляду і коштовного лікування. Крім того, [PERSON] стипендії не отримує та періодично також потребує лікування, тоді як розмір заробітної плати позивача майже такий самий, як у відповідача. Представник позивача [PERSON] - адвокат Тарасенко В.Ю. в судовому засіданні позовні вимоги та доводи, викладені в позові, підтримала в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, в розмірі, визначеному у відзиві на позов. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини. Відповідно до Свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 19.07.2001 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Московського районного управління юстиції м. Харкова, актовий запис за № 725, батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8). Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який 23.12.2004 року було розірвано, що підтверджується Свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , актовий запис за № 1210, виданим 23.12.2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Московського районного управління юстиції м. Харкова (а.с.13). Як вбачається з Довідки № 163 від 12.06.2019 року, виданої Харківським патентно-комп`ютерним коледжем, [PERSON] дійсно є студентом Харківського патентно-комп`ютерного коледжу денного відділення 3 курсу, Е-64 групи. Нормативний термін навчання з 01.09.2016 року по 30.06.2020 року (а.с. 7). Згідно Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , 01.09.2006 року між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , укладено шлюб, актовий запис за № 167. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище - [PERSON] (а.с.50). Відповідно до Свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 29.02.2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Балаклійського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис за № 44, батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 51). Як вбачається з копії посвідчення серії [NUMBER] , [PERSON] , 1947 року народження, є пенсіонером за віком з 10.09.2002 року (а.с. 52). Згідно копій посвідчення № [NUMBER] , [PERSON] , 1947 року народження, є пенсіонером за віком з 12.07.2005 року. Як вбачається з довідки № 58 від 15.08.2019 року, наданої директором Харківського патентно-комп`ютерного коледжу, [PERSON] стипендією не забезпечений за результатами сесії. Відповідно ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Як роз`яснено в п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомоги; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно ст. 200 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 Сімейного кодексу України. Як встановлено судом, відповідач працездатний, працює інженером 1 категорії у Дорожньому експертно-технічному центрі Південної залізниці. За таких обставин суд приходить до висновку, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу позивачу. При визначенні розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, суд враховує наявність на утриманні у відповідача неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Виходячи з положень ч. 1 ст. 2 ЦПК України, одним із основних завдань цивільного судочинства є справедливий розгляд і вирішення цивільних справ. Згідно ч. 2 ст. 2 ЦПК України, суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Згідно ч. 5 ст. 183 СК України, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до ч. 3 ст. 19 ЦПК України, наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо. Таким чином, виходячи з положень чинного законодавства України, розмір аліментів, визначений в ч. 5 ст. 183 СК України, в тому числі 1/3 частина доходів відповідача на двох дітей, вважається безспірним та таким, що презюмується як необхідний та достатній для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Виходячи із вказаного розміру, розмір аліментів на одну дитину складає 1/6 частину заробітку (доходу) платника аліментів. За таких обставин вимоги позивача щодо стягнення аліментів на повнолітню дитину в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) позивача суд вважає такими, що не відповідають засадам справедливості цивільного судочинства та перевищують розмір аліментів, який відповідач має можливість сплачувати позивачу з урахуванням знаходження у нього на утриманні ще однієї дитини. Крім того, суд враховує, що позивач як мати повнолітнього [PERSON] , також не позбавлена обов`язку приймати участь в її утриманні. Також суд враховує, що [PERSON] не позбавлений можливості отримувати дохід у вигляді стипендії, вживши відповідних заходів щодо покращення свого навчання. Доводи сторін щодо наявності у них на утриманні осіб похилого віку, а саме матерів, суд не може визнати обставиною, яка повинна впливати на визначення розміру аліментів в даній справі, оскільки за доводами сторін кожен з них має матір похилого віку. Крім того, як вбачається з пояснень учасників судового розгляду, їх матері отримують пенсію, в зв`язку з чим у суду відсутні підстави вважати, що вказані особи знаходяться на утриманні сторін. Відповідно до положень Сімейного кодексу України аліменти присуджуються від дня пред`явлення позову, тобто з 19.06.2019 року. Оскільки закінчення [PERSON] навчання відбудеться 30.06.2010 року, тобто до досягнення ним віку 23 років, суд стягує аліменти до закінчення ним навчання. Враховуючи наведене вище, а також вимоги розумності та справедливості, суд вважає за необхідне частково задовольнити позовні вимоги та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання, у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з 19.06.2019 року і до закінчення навчання 30.06.2020 року. Вимоги позивача щодо стягнення аліментів в розмірі не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, суд не може визнати обґрунтованими з таких підстав. Дійсно, положеннями ст. 200 Сімейного кодексу України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 Сімейного кодексу України. Обставини, які мають враховуватись при визначенні аліментів, встановлені ч. 1 ст. 182 СК України. Положення ч. 2 ст. 182 СК України, згідно яких мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на переконання суду, не можуть бути застосовані в даній справі, оскільки відсилають до прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Згідно ст. 6 СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Оскільки [PERSON] , на утримання якого стягуються аліменти, досяг повноліття, у суду відсутні підстави визначати мінімальний розмір аліментів на його утримання, виходячи з прожиткового мінімум на дитину. Можливість визначення мінімального гарантованого розміру аліментів, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб або іншого показника прожиткового мінімуму, який не пов`язаний з дитиною, законодавством України не передбачена. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивачі звільняються від сплати судового збору за подання позовів про стягнення аліментів. У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 768,40 грн. Роз`яснити сторонам, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених Сімейним Кодексом України.

Outcome: partial