Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-28 00:00:00

[PERSON] (позивач) звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Державної інноваційної фінансово-кредитної установи (відповідач), в якому просить суд визнати незаконним та скасувати наказ Державної інноваційної фінансово-кредитної установи №49-к/тр від 15.06.2020 р. «Про оголошення догани». Позовні вимоги обгунтовані тим, що позивач працює в Державній інноваційній фінансово-кредитній установі з вересня 2016 р. Наказом №102-к від 11.11.2019 р. позивача переведено на посаду заступника голови правління Державної інноваційної фінансово-кредитної установи. Зі зміною голови правління [PERSON] на в.о. голови правління [PERSON] позивача почались труднощі в роботі. Наказом відповідача №48 від 08.05.2020 р. позивача, як заступника голови правління, було зобов`язано надати до 08.05.2020 р. оригінали планів діяльності та стратегії ДІФКУ за 2018-2020 роки, затверджені головою правління [PERSON] . Вказані документи у позивача були відсутні. Наказом №60 від 10.06.2020 р. позивача зобов`язали підготувати та подати до 12:00 год. 12.06.2020 р. на затвердження в.о. голови правління [PERSON] план діяльності ДІФКУ на 2020 р., стратегію розвитку ДІФКУ на 2020 р. та звіти про виконання плану діяльності та стратегії розвитку ДІФКУ за 2019 р., а у разі їх відсутності надати пояснення щодо причин відсутності таких звітів. Позивач службовими записками повідомляла в.о. голови правління [PERSON] про те, що документи, які її було зобов`язано надати, перебували у попереднього голови правління [PERSON] та позивачу не передавались. 15.06.2020 р. на засіданні правління ДІФККУ позивач дізналась про наявність наказу про оголошення догани. 18.06.2020 р. позивач отримала копію наказу №49-к/тр від 15.06.2020 р., за яким позивачу, як заступнику голови правління, оголошена догана за порушення трудової дисципліни, а саме за невиконання трудових обов`язків щодо підготовки та подання на затвердження в.о. голови правління [PERSON] згідно наказу №60 від 10.06.2020 р. плану діяльності ДІФКУ на 2020 р., стратегії розвитку ДІФКУ на 2020 р. та звітів про виконання плану діяльності та стратегії розвитку ДІФКУ за 2019 р. Вказаний наказ позивач вважає незаконним, оскільки роботодавець не вправі вимагати від працівника виконання роботи, не обумовленої трудовим договором. Позивач не була ознайомлення з локальними актами, якими було передбачено її обов`язок готувати план діяльності, стратегію розвитку та звіти про виконання плану діяльності та стратегії розвитку. При оголошенні догани не було відібрано її письмових пояснень, не враховано відсутність порушень трудової дисципліни раніше. Крім цього, вважає, що відповідачем пропущено строк накладення дисциплінарного стягнення, а також порушено порядок оголошення догани, оскільки вказане питання не було включено до порядку денного на засідання правління ДІФКУ. Вказане стало підставою для звернення до суду з позовом. В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали за викладених у позовній заяві обставин, просили його задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність. Розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів (ч.ч. 1, 3 ст. 211 ЦК України). Ухвалою суду від 16.07.2020 року відкрито провадження у даній цивільній справі в порядку в спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. Суд, заслухавши пояснення сторони позивача, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Судом встановлено, що згідно наказу №102-к від 11.11.2019 р. [PERSON] переведена на посаду заступника голови правління Державної інноваційної фінансово-кредитної установи. (а.с. 22) Наказом Державної інноваційної фінансово-кредитної установи №59 від 23.10.2019 затверджено розподіл обов`язків між головою правління, першим заступником, заступником голови правління Державної інноваційної фінансово-кредитної установи. Пункт 4.13 заступник голови правління ДІФКУ (вакантна посада) готує та подає на затвердження голові правління плани діяльності та стратегії розвитку ДІФКУ, звітує про їх виконання. (а.с.23-33) Наказом Державної інноваційної фінансово-кредитної установи №17 від 10.03.2020 р. внесено зміни до наказу №59 від 23.10.2019 р., заступник голови правління ДІФКУ (вакантна посада) змінено на заступник голови правління ДІФКУ [PERSON] (а.с. 40-41) Наказом відповідача №48 від 08.05.2020 р. заступника голови правління [PERSON] було зобов`язано надати до 08.05.2020 р. оригінали планів діяльності та стратегії розвитку ДІФКУ за 2018-2020 роки, затверджені головою правління [PERSON] (а.с. 44) Службовою запискою від 08.05.2020 р. [PERSON] повідомила в.о. голови правління [PERSON] про відсутність оригіналів планів діяльності та стратегії розвитку ДІФКУ за 2018-2020 роки. (а.с. 45) Наказом №60 від 10.06.2020 р. позивача зобов`язали підготувати та подати до 12:00 год. 12.06.2020 р. на затвердження в.о. голови правління [PERSON] : 1.1. план діяльності ДІФКУ на 2020 р., 1.2 стратегію розвитку ДІФКУ на 2020 р., 1.3 звіти (копії затверджених попереднім головою правління або оригінали для підпису) про виконання плану діяльності та стратегії розвитку ДІФКУ за 2019 р., а у разі їх відсутності надати пояснення щодо причин відсутності таких звітів. (а.с. 48) Службовою запискою від 12.06.2020 р. [PERSON] повідомила в.о. голови правління [PERSON] про те, що план діяльності ДІФКУ на 2020 р., стратегія розвитку ДІФКУ на 2020 р. та звіти про виконання плану діяльності та стратегії розвитку ДІФКУ за 2019 р. знаходились у попереднього голови правління ДІФКУ [PERSON] та були передані правонаступнику. (а.с. 49) Наказом №49-к/тр від 15.06.2020 р. заступнику голови правління [PERSON] оголошено догану за порушення трудової дисципліни, а саме за невиконання трудових обов`язків щодо підготовки та подання на затвердження в.о. голови правління [PERSON] згідно наказу №60 від 10.06.2020 р. плану діяльності ДІФКУ на 2020 р., стратегії розвитку ДІФКУ на 2020 р. та звітів про виконання плану діяльності та стратегії розвитку ДІФКУ за 2019 р. (а.с. 50) Згідно п. 2.5 Положення про правління Державної інноваційної фінансово-кредитної установи правління установи відповідно до покладених завдань розглядає питання щодо притягнення до дисциплінарної та матеріальної відповідальності працівників установи. На засіданні правління Державної інноваційної фінансово-кредитної установи визнано достатніми підстави щодо застосування дисциплінарного стягнення у вигляді догани до [PERSON] , якій надано до 16-00 год. 15.06.2020р. строк для надання письмових пояснень причин систематичного невиконання та ухиляння від виконання ввірених їй обов`язків, поважності причин невиконання завдань керівника та відсутності сприяння у відновленні втраченої документації. (а.с. 53) Інші письмові докази позивача (листи, накази щодо звільнення [PERSON] ) не стосуються предмета спору - скасування наказу про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді догани, а тому необхідності в їх детальному аналізі суд не вбачає. Згідно ст. 147 КЗпП України, за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення. При цьому, дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника (ч. 1 ст. 147-1 КЗпП України). Положеннями ст. 148 КЗпП України визначено, що дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку. Стаття 149 КЗпП України визначає, що до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. Відповідно до ст. 150 КЗпП України, дисциплінарне стягнення може бути оскаржене працівником у порядку, встановленому чинним законодавством (глава XV цього Кодексу). Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 22 Постанови «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 6 листопада 1992р. № 9, судам необхідно з`ясувати чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-1, 148, 149 КЗпП правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника. В постанові Верховного Суду від 25.08.2020 р. у справі 644/7517/16-ц зазначено, що ознакою порушення трудової дисципліни є наявність проступку в діях або бездіяльності працівника. Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків. Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку. Саме на роботодавця покладено обов`язок надати докази фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку. Під час обрання виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати всі обставини, за яких вчинено проступок. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності в обов`язковому порядку має бути встановлена вина як одна із важливих ознак порушення трудової дисципліни. При відсутності вини працівник не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності. Отже, під час розгляду справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідно з`ясовувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок. З наказу №49-к/тр від 15.06.2020 р. вбачається, що позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності за невиконання трудових обов`язків щодо підготовки та подання на затвердження в.о. голови правління [PERSON] згідно наказу №60 від 10.06.2020 р. плану діяльності ДІФКУ на 2020 р., стратегії розвитку ДІФКУ на 2020 р. та звітів про виконання плану діяльності та стратегії розвитку ДІФКУ за 2019 р. Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Статтею 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Наказом Міністерства юстиції України від 18.06.2015 р. затверджено Правила організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях. Пунктом 11 глави 9 розділу IІ Правил передбачено, що з розпорядчим документом з кадрових питань (особового складу) обов`язково ознайомлюють згаданих у ньому осіб, які на першому примірнику документа чи на спеціальному бланку проставляють свої підписи із зазначенням дати ознайомлення. Зі змісту вказаної вище норми Правил вбачається обов`язок ознайомити згадану у розпорядчому документі особу із зазначеним документом, а не обов`язок особи ознайомитися з документом. Доказів того, що позивач був ознайомлений з наказами Державної інноваційної фінансово-кредитної установи №59 від 23.10.2019 р. та №17 від 10.03.2020 р., яким внесено зміни до наказу №59 від 23.10.2019 р., за яким заступник голови правління ДІФКУ [PERSON] готує та подає на затвердження голові правління плани діяльності та стратегії розвитку ДІФКУ, звітує про їх виконання, не надано. Відповідачем вказаний факт не спростований. Власник або уповноважений ним орган не має права вимагати від працівника виконання роботи, не обумовленої трудовим договором (стаття 31 КЗпП України). Роботодавець не може ставити у вину працівникові та притягати його до дисциплінарної відповідальності у випадку невиконання обов`язків, які не обумовлені трудовим договором і про які працівник не був поінформований належним чином. Відповідний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 травня 2019 у справі № 452/970/17, провадження № 14-157цс19. Крім цього, згідно ч. 1 ст. 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення Невиконання власником або уповноваженим ним органом обов`язку зажадати письмове пояснення від працівника та неодержання такого пояснення не є підставою для скасування дисциплінарного стягнення, якщо факт порушення трудової дисципліни підтверджений представленими суду доказами. Відповідний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України у справі від 19 жовтня 2016 року у справі № 6-2801цс15. Враховуючи викладене вище, те, що факт порушення трудової дисципліни непідтверджений належними доказами, а саме на роботодавця покладено обов`язок надати докази фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку, суд вважає наказ виконуючого обов`язки голови правління Державної інноваційної фінансово-кредитної установи від 15.06.2020 року за №49-к/тр про притягнення до дисциплінарного відповідальності із накладенням дисциплінарного стягнення у вигляді догани на [PERSON] таким, що підлягає скасуванню. На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які були посилання як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд прийшов до висновку що Позовну заяву [PERSON] до Державної інноваційної фінансово-кредитної установи про скасування наказу про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді догани потрібно задовольнити повністю. В порядку, визначеному ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі - 840 грн. 80 коп. Згідно п.п.15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. Враховуючи наведене та

Outcome: approved