Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-09 00:00:00

[PERSON] свої позовні вимоги мотивує тим, що [INFO] померла її матір [PERSON], після смерті останньої відкрилась спадщина, часом відкриття якої є день смерті спадкодавця. Після смерті матері спадкоємцем за законом є дочка - [PERSON] Заповіту спадкодавцем складено не було. [PERSON] 14 серпня 2015 року звернулась в Луцьку районну державну нотаріальну контору Волинської області із заявою про видачу постанови про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, на майно померлої [INFO]. матері [PERSON] Відповідно до виданої державним нотаріусом, Волчук Т.М., постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії за № 1007 02-31 від 14.08.2015р., позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, на майно померлої матері [PERSON], а саме: на цілу земельну ділянку площею 0,61 га, що розташована на території с.Лище Лищенської сільської ради Луцького району Волинської області, у зв'язку з відсутністю оформлених належним чином правовстановлюючих документів (виготовлених державних актів на право власності на земельну ділянку та реєстрації права власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно) на ім'я спадкодавця [PERSON] Із правовстановлюючих документів на вищевказану земельну ділянку є лише свідоцтво про право на спадщину за законом, видане на ім'я спадкодавця [PERSON] Згідно даного свідоцтва про право на спадщину за законом за № 1-654 від 01.07.2003р., посвідченого державним нотаріусом Луцької районної державної нотаріальної контори Максим'як Ж.В., спадкоємцем майна [PERSON], яка померла [INFO]. є її дочка - [PERSON], яка в свою чергу, є матір'ю позивача - [PERSON] Спадкове майно, на яке видано свідоцтво, складається з земельної ділянки, площею 0,61га, розташованої на територіїї с.Лище Лищенської сільської ради Луцького району Волинської області і належить спадкодавцю на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] виданого 09.08.1996р. Лищенською сільською радою Луцького району Волинської області та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 126. Земельну ділянку площею 0,61 га передано для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель (0,25 га), ведення особистого підсобного господарства (0,36 га). Спадкоємцями після смерті [PERSON] залишилися її діти, [PERSON] (мати позивача) та [PERSON], який помер, після нього залишились дружина - [PERSON], діти - [PERSON], [PERSON]. Дружина та діти брата [PERSON] проживали окремо та спадщину не приймали, жодних заяв ними в нотаріальну контору не подавалось. На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом № 1-785 від 14.08.2015р., виданого державним нотаріусом Волчук Т.М., позивачем було зареєстровано спадкове майно після смерті матері [PERSON] Спадщина складається з цілого житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] На земельній ділянці біля житлового будинку розташовані наступні надвірні будівлі та споруди: гараж-літня кухня, хлів, погріб з шийкою, вбиральня, огорожа. Державна реєстрація підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 42281662 від 14.08.2015р. З наведених норм чинного законодавства України та фактичних обставин справи випливає наступне: позивач є спадкоємцем за законом всього майна, що складається з цілого житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами за адресою: [ADDRESS], а також цілої земельної ділянки площею 0,61 га, розташованої на території с.Лище, Лищенської сільської ради. Право власності на вказану земельну ділянку за померлою виникло на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її матері - [PERSON] за № 1 -654 від 01.07.2003р. Але померлою за час життя не здійснено державної реєстрації прав на земельну ділянку і не виготовлено державного акта на право власності на земельну ділянку. Проте, наявний державний акт на право приватної власності на землю на матір спадкодавця, згідно з яким землю передано для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель (0,25 га) і ведення особистого підсобного господарства (0,36 га). Даний акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №126. Спадкоємцем всього майна, в тому числі, земельної ділянки, після смерті [PERSON] є позивач. Проте, враховуючи те, що право на земельну ділянку не було зареєстровано за померлою, позивач не має можливості зареєструвати дану земельну ділянку на своє ім'я. За викладених обставин позивач змушений звернутися до суду для визнання права власності на земельну ділянку. Посилаючись на наведене, позивач просить суд визнати за нею право власності на спадкове майно після смерті [PERSON], а саме: на цілу земельну ділянку площею 0,61 га, що розташована на території с.Лище Лищенської сільської ради Луцького району Волинської області. Позивач [PERSON] подала в суд заяву про розгляд справи за її відсутності, згідно з якою позов підтримує. Від представника Луцької районної державної нотаріальної контори подав в суд заяву про розгляд справи за її відсутності, згідно з якою позовні вимоги підтримує, при прийнятті рішення покладається на думку суду. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. З копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від [INFO] року, виданого виконкомом Липинської сільської ради Луцького району Волинської області вбачається, що [INFO] року померла [PERSON]. (а.с.6). Судом встановлено, що після її смерті відкрилася спадщина на спадкове майно, яке складається, в тому числі, з земельної ділянки площею 0,61 га, яка розташована на території с.Лище Лищенської сільської ради Луцького району Волинської області, та згідно державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого Лищенською сільською радою 09 серпня 1996 року на ім'я [PERSON], та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 126, належала матері [PERSON] - [PERSON] Дану земельну ділянку площею 0,61 га передано останній для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель (0,25 га), ведення особистого підсобного господарства (0,36 га). Судом встановлено, що спадкодавцю [PERSON] зазначена вище земельна ділянка, належить на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом за № 1-654 від 01.07.2003р., посвідченого державним нотаріусом Луцької районної державної нотаріальної контори [PERSON], з якого слідує, що спадкоємцем майна [PERSON], яка померла [INFO]., є її дочка [PERSON], яка, в свою чергу, є матір'ю позивача [PERSON] У статті 1216 ЦК України зазначено, що спадкуванням є перехід та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Судом встановлено, що за життя [PERSON] заповіту не залишила. Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Як вбачається з матеріалів справи, позивач [PERSON], яка є дочкою спадкодавця [PERSON], 14 серпня 2015 року подала до Луцької районної державної нотаріальної контори заяву про видачу постанови про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, на майно померлої [INFO]. матері [PERSON], а саме: цілу земельну ділянку площею 0.61га, яка розташована на території с.Лище Лищенської сільської ради Луцького району Волинської області. На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом № 1-785 від 14.08.2015р., виданого державним нотаріусом Волчук Т.М., позивачем було зареєстровано спадкове майно після смерті матері [PERSON] на спадщину, яка складається з цілого житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] На земельній ділянці біля житлового будинку розташовані наступні надвірні будівлі та споруди: гараж-літня кухня, хлів, погріб з шийкою, вбиральня, огорожа. Державна реєстрація підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 42281662 від 14.08.2015р. З довідки №101 від 27 серпня 2015 року, виданої Лищенською сільською радою Луцького району Волинської області, вбачається, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 01 липня 2003 року, спадкоємцем майна [PERSON] , померлої [INFO] року, була її дочка [PERSON], у користуванні якої є спадкове майно, яке складається з земельної ділянки загальною площею 0,61га. В ч. 5 статті 1268 ЦК України вказано, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення згідно ч. 1 ст. 1225 ЦК України. Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Листом ВССУ від 16.05.2013 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» визначено, що право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, а також право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується: цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки, укладеною у порядку, встановленому законом, у разі набуття права власності на земельну ділянку за такою угодою; свідоцтвом про право на спадщину (ч. 1 і ч. 2 ст. 126 ЗК України). Таким чином, як встановлено судом, позивач є спадкоємцем за законом всього майна, що складається з цілого житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами за адресою: [ADDRESS], а також цілої земельної ділянки площею 0,61 га, розташованої на території с.Лище, Лищенської сільської ради. Інших спадкоємців, які б претендували на вищевказане спадкове майно, судом не встановлено. Згідно вимог п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ст.392 ЦК України, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в разі втрати ним документу, який засвідчує його право власності. Крім того, статтею 1296 ч.3 ЦК України передбачено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Отже, за таких обставин, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити та визнати за позивачем право власності на вищевказану земельну ділянку, розташовану на території с.Лище Лищенської сільської ради Луцького району Волинської області.

Outcome: approved