Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-30 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] з 23.10.2010 року перебувають у зареєстрованому шлюбі і від спільного подружнього життя мають двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Позивач 17.09.2014 року звернулася з позовом у суд про стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. щомісячно, покликаючись на те, що діти проживають разом з нею, потребують матеріальної допомоги, а відповідач фактично не надає коштів на утримання дітей, хоча працездатний і може сплачувати аліменти у вказаному розмірі. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, покликаючись на мотиви такого, разом з тим, зменшила розмір позовних вимог, оскільки відповідач має мінливий, нерегулярний дохід, має на утриманні ще одну дитину, просила стягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. на двох дітей щомісячно до досягнення ними повноліття, так як діти потребують матеріальної допомоги, а відповідач може надавати кошти у такому розмірі. Відповідач в судовому засіданні позов, з врахуванням уточнення позивачем позовних вимог, визнав, зазначивши, що не заперечує сплачувати аліменти на утримання двох дітей у розмірі 500 грн. щомісячно до досягнення ними повноліття. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до вимог ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно вимог ч.1 ст.184 даного Кодексу, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може зазначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Як вбачається із роз'яснень, даних в п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 СК. Як встановлено в судовому засіданні, неповнолітні донька та син сторін - [PERSON] та [PERSON] проживають разом з матір'ю [ADDRESS] (а.с.3), а їхній батько - [PERSON], який проживає окремо, коштів на утримання дітей з квітня 2914 року не надає, хоча є працездатним, має певний дохід, і тому може надавати допомогу дітям своєчасно і регулярно. Також встановлено, що позивач [PERSON] працює барменом в ДП «Албіс Компані» і її середній місячний дохід становить близько 850 грн., що стверджується довідкою №14 від 25.11.2014 року. Крім цього, встановлено, що відповідач має на утриманні ще одну неповнолітню дитину -[PERSON], [INFO], на утримання якої сплачує аліменти, а його дохід в основному складають підробітки на будівництві, які мають сезонний характер. У відповідності до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved