Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-09 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі з 24 червня 2014 року, від якого неповнолітніх дітей не мають. У вересні 2019 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на припинення між ним сімейних відносин внаслідок різних поглядів на життя, втрати взаємопорозуміння, у зв`язку із чим вважає подальше збереження сім`ї неможливим. Зазначає, що спільного господарства з відповідачем не веде, примирення не бажає. Просить розглянути справу за його відсутністю у підготовчому засіданні, про що надав відповідну заяву, підтримавши доводи позову у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю у зв`язку з неможливістю явки до суду, оскільки є громадянкою Російської Федерації, де й проживає, позовні вимоги визнала за заявленими підставами. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Перевіривши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Положеннями статей\~60,\~63 Закону України «Про міжнародне приватне право»\~встановлено, що припинення шлюбу та правові наслідки його припинення визначаються правом, яке діє на цей час щодо правових наслідків шлюбу. Правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, тобто правом тієї держави, громадянами якої вони є одночасно, а за його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі. \~ \~ \~ \~ Як\~вбачається з\~наданих матеріалів\~сторони у\~справі:\~позивач громадянин України [PERSON] та відповідач громадянка Російської Федерації [PERSON] зареєстрували шлюб 24 червня 2014 року ( актовий запис №158) у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Чугуєву реєстраційної служби Чугуївського міськрайонного управління юстиції у Харківській області, де й спільно проживали. Позивач [PERSON] й на час звернення до суду проживає в [ADDRESS] . У зв`язку із чим розгляд цієї справи підпадає під юрисдикцію Чугуївського міського суду Харківської області. Підстави для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя передбачені статтею 112 СК України. Як вбачається з наданих доказів шлюбні відносини між подружжям припинені у зв`язку з різними поглядами на сімейне життя і шлюб, що потягло за собою втрату між ними почуття любові та поваги, і доказів можливості відновлення сім`ї до суду не надано. Сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини не підтримують, на примирення не погоджуються. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. У зв`язку із зазначеним суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не відповідає інтересам подружжя. \~ \~ Спору\~щодо поділу\~спільного майна\~ \~між сторонами\~не виникає. Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. \~ \~ \~ \~ \~ \~

Outcome: approved