Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-26 00:00:00

[PERSON], звертаючись до суду з даним позовом, вказав, що згідно наказу №110-к від 18.07.2013 року його було звільнено з роботи з ПАТ «Полонський гірничий комбінат» за власним бажанням у зв'язку із виходом на пенсію. При звільненні відповідач не виплатив розрахунок при звільненні, внаслідок чого утворилася заборгованість по заробітній платі в розмірі 11428,79грн. Посилаючись на ці обставини позивач просить стягнути заборгованість розрахунку при звільненні в сумі 11428,79грн. та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні. [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву в якій просив розгляд справи проводити у його відсутність, позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує. Представник відповідача належним чином повідомлений про час і місце слухання справи, в судове засідання не прибув, причини неявки суду не повідомив. Суд, за згодою позивача відповідно до ст.224 ЦПК України вважає за можливе ухвалити заочне рішення за наявних у справі доказів. Дослідивши обставини та перевіривши матеріали справи, судом установленні такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] згідно наказу №110-к від 18.07.2013 року був звільнений з ПАТ «Полонський гірничий комбінат» за власним бажанням у зв'язку із виходом на пенсію. При звільненні відповідач не провів розрахунок з ним, внаслідок чого утворилася заборгованість в сумі 11428,79грн. Відповідно до ст.ст. 47,116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належить йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. У разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен у зазначений у цій статті строк виплатити не оспорюваних ним суму. В порушення вищезазначених норм відповідачем під час звільнення не був проведений розрахунок із [PERSON] і він не отримав належні йому суми. Відповідно до ч.1ст.117 КЗпП України у разі невиплати з вини уповноваженого власником підприємства органу належне звільненому працівникові сум у строки, зазначені у ст. 116 КЗпП України, за відсутності спору про його розмір підприємство повинно виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки. На день розгляду справи відповідач розрахунок із [PERSON] не провів, будь-яких перешкод для його проведення не було. Із наданої позивачем довідки про розмір заробітної плати вбачається, що його одноденна заробітна плата за два останні місяці, що передували звільненню з роботи при п'ятиденному робочому тижні становить травень 1749,92+ червень 2073,67грн.=3823,59грн.:2місяці=1911,7грн. (середньомісячна заробітна плата за два останні місці, що передували звільненню ):19 робочих дні в червні =100грн.62коп. Таким чином, на користь [PERSON] підлягає стягненню не виплачений розрахунок у розмірі 11428,79 грн. та середньомісячний заробіток за затримку розрахунку по день винесення рішення - 27.02.2014 р. у розмірі (156*100грн.62коп.)=15696,72 грн. З урахуванням наведеного, суд вважає, що заявлений позов є законним, тому підлягає задоволенню Відповідно до ч.2 ст. 367 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення, може допустити негайне його виконання у разі стягнення всієї суми боргу при присудженні працівникові виплати заробітної плати. На підставі викладеного та

Outcome: approved