Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-06 00:00:00

[PERSON] у січні 2014 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] сільської ради про визнання у порядку успадкування за законом права власності на земельну ділянку площею 1,9864 га, кадастровий № 0122084800:11:001:0461, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Красногвардійського району Автономної Республіки Крим, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІІІ-КМ № 067078 від 25.04.2001 р. Вимоги мотивовані відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку після смерті матері через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу. У судове засідання особи, які беруть участь у справі, належним чином повідомлені про дату та час його проведення, не з'явились. Від сторін надійшли письмові заяви з клопотанням про розгляд справи за їх відсутності. Позивачка [PERSON] підтримала позовні вимоги та доводи в їх обґрунтування, викладені в позовній заяві, просила визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 1,9864 га, розташовану на території [PERSON] сільської ради, у порядку успадкування за законом після смерті матері. Відповідачем [PERSON] сільською радою позовні вимоги визнано. Відповідно до частини другої статті 158 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Дослідивши письмові докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статей 10, 11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи і розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з частиною третьою статті 10, частиною першою статті 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до статті 1216 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з частиною першою статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-КМ № 067078, який було видано 25.04.2001 року, належала земельна ділянка площею 1,9864 га у межах згідно з планом, розташована на території [PERSON] сільської ради, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. [INFO] року [PERSON] померла. Після смерті [PERSON] Красногвардійською державною нотаріальною конторою заведена спадкова справа № 609/205 за заявою про прийняття спадщини за законом від імені [PERSON], яка надійшла до нотаріальної контори 16 серпня 2005 року. Постановою державного нотаріуса Красногвардійської державної нотаріальної контори від 12 листопада 2013 року було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, розташовану на території [PERSON] сільської ради, після смерті матері [PERSON] Підставою для відмови у вчиненні вказаної нотаріальної дії стала невідповідність державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-КМ № 067078, виданого 25.04.2001 р. на ім'я [PERSON], вимогам законодавства. При огляді державного акту на право приватної власності на землю нотаріусом встановлено, що він має виправлення (закреслено та дописано прізвище власника земельної ділянки). Відповідно до статті 126 Земельного кодексу України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. На ім'я спадкодавця [PERSON] було видано державний акт на право приватної власності на землю на підставі рішення виконавчого комітету [PERSON] сільської ради від 02.03.2001 р. № 56. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 3021/2438. Як убачається з наданих до суду документів [PERSON] прийняла спадщину після смерті матері [PERSON], а наявність виправлень в державному акті на право приватної власності на землю не може позбавляти спадкоємицю права на спадщину за законом. Оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також і взаємний зв'язок представлених доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову [PERSON]

Outcome: approved