Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-21 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до Відділу у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Київського РВ ДМС України в м. Одесі, треті особи - орган опіки та піклування виконавчого комітету Приморської районної у м. Одесі ради в інтересах малолітньої [PERSON], Служба у справах дітей Одеської міської ради в інтересах малолітньої [PERSON], в якому просила визнати [PERSON], [INFO], такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою, яка розташована за адресою: [ADDRESS], усунути позивачці перешкоди у користуванні квартирою, шляхом зняття з реєстрації [PERSON], [INFO] в квартирі, розташованої за адресою: [ADDRESS], а також зобов'язати Відділ у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Київського РВ ДМС України в м. Одесі зняти [PERSON], [INFO] з реєстрації в квартирі розташованої за адресою: [ADDRESS]. Ухвалою судді від 21.01.2014 року [PERSON] відмовлено у відкритті провадження в частині вимог про зобов'язання Відділу у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Київського РВ ДМС України в м. Одесі зняти [PERSON], [INFO] з реєстрації в квартирі розташованої за адресою: [ADDRESS] та відкрито провадження в частині позовних вимог про визнання [PERSON], [INFO], такою, що втратила право користування житловим приміщенням, про усунення перешкод у користуванні квартирою. Обґрунтовуючи позовні вимоги, [PERSON] посилається на те, що їй згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого Управлінням житлово-комунального господарства та паливно-енергетичного комплексу Одеської міської ради від 22 серпня 2007 року та свідоцтва про право на спадщину, належить 2/3 квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS]. В даній квартирі також мешкає син позивачки (співвласник квартири) та його родина - дружина з грудною дитиною. Позивачка вказує, що після трагічної загибелі доньки вона вирішила взяти опікунство над дівчинкою сиротою, та подала відповідну заяву до Служби у справах дітей Одеської міської ради. Розпорядженням Приморської районної адміністрації від 03.02.2012 року № 75 [PERSON] було призначено опікуном над малолітньою [PERSON], [INFO]. Відповідно до п.2 розпорядження, місцем проживання [PERSON] було визначено разом з позивачкою, а п.3 було зобов'язано [PERSON] зареєструвати малолітню [PERSON] за адресою проживання позивачки: [ADDRESS]. Дитина була зареєстрована за вказаною адресою 20.06.2012 року. [PERSON] також зазначає, що після того, як дитина стала мешкати у її родині, спочатку все було нормально, але згодом [PERSON] стала помічати відхилення у психічному розвитку дитини, які потребували втручання фахівців в цій сфері та спеціального нагляду. Відхилення полягали в неадекватних вчинках дитини, які становили загрозу онуку позивачки та всій її сім'ї. Через це у родині [PERSON] почалися сварки, та згодом вона дізналася, що дитина хвора на психічні розлади, про що її не було попереджено. Психологічний стан дитини був нестабільний, та малолітня [PERSON] потребувала корекції та влаштування в спеціалізований заклад. Позивачка вказує, що 26.04.2013 року розпорядженням Приморської районної адміністрації за № 232 її було звільнено від обов'язків опікуна над малолітньою [PERSON], [INFO], п. 2 Розпорядження № 232 було визнано таким, що втратило чинність Розпорядження від 03.02.2012 року за № 75. 04.09.2012 року [PERSON] передала дитину до КУ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей». Згодом дитина була переведена до КЗ «Андрієво-Іванівська загальноосвітня школа-інтернат І-ІІІ ст. для дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування», та знаходиться на повному державному забезпеченні. [PERSON] зазначає, що вона неодноразово зверталась до Служби у справах дітей Одеської міської ради для вирішення питання про зняття з місця реєстрації за адресою: [ADDRESS] малолітньої [PERSON] та реєстрації її за фактичним мешканням, але відповіді так і не отримала. У Відділі у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Київського РВ ДМС України в м. Одесі [PERSON] також відмовили. Оскільки дитина-сирота [PERSON], [INFO], залишилась зареєстрована за адресою мешкання позивачки, а наявність реєстрації малолітньої [PERSON] у її квартирі зобов'язує [PERSON] як співвласника квартири сплачувати зайві кошти за комунальні послуги та нести інші витрати по утриманню нерухомого майна, а також позбавляє можливості на свій розсуд вільно користуватися та розпоряджатися своїм майном, [PERSON] вимушена була звернутися до суду із даним позовом. У судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник наполягали на задоволенні позовних вимог. Представник відповідача - Київського районного відділу у м. Одесі Головного управління державної міграційної служби України в Одеській області у судове засідання не з'явився, 20.03.2014 року подав до канцелярії суду заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с. 27). Треті особи - орган опіки та піклування виконавчого комітету Приморської районної у м. Одесі ради в інтересах малолітньої [PERSON] (як зазначено у позові) та Служба у справах дітей Одеської міської ради в інтересах малолітньої [PERSON] у судове засідання повторно не з'явилися, сповіщені належним чином (а.с. 25, 26, 31, 32). Вислухавши пояснення позивачки [PERSON], її представника, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, [PERSON] є співвласником квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS]. Розпорядженням Приморської районної адміністрації від 03.02.2012 року № 75 [PERSON] було призначено опікуном над малолітньою [PERSON], [INFO]. Відповідно до п.2 розпорядження, місцем проживання [PERSON] було визначено разом з позивачкою, а п.3 було зобов'язано [PERSON] зареєструвати малолітню [PERSON] за адресою проживання позивачки: [ADDRESS] (а.с. 8). Дитина [PERSON] була зареєстрована за вказаною адресою 20.06.2012 року (а.с. 7). Судом також встановлено, що 26.04.2013 року розпорядженням Приморської районної адміністрації за № 232 [PERSON] було звільнено від обов'язків опікуна над малолітньою [PERSON], [INFO], п. 2 Розпорядження № 232 було визнано таким, що втратило чинність Розпорядження від 03.02.2012 року за № 75 (а.с. 9). 04.09.2012 року [PERSON] передала дитину до КУ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей». Згодом дитина була переведена до КЗ «Андрієво-Іванівська загальноосвітня школа-інтернат І-ІІІ ст. для дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування», та знаходиться на повному державному забезпеченні (а.с. 10-11). [PERSON] зверталася до Служби у справах дітей Одеської міської ради для вирішення питання про зняття з місця реєстрації за адресою: [ADDRESS] малолітньої [PERSON] та реєстрації її за фактичним мешканням, а також до Відділу у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Київського РВ ДМС України в м. Одесі, однак їй було відмовлено (а.с. 14, 34, 35). Суд зазначає, що позов [PERSON] не підлягає задоволенню, оскільки його пред'явлено до неналежного відповідача. Так, позивачкою в якості відповідача зазначено неіснуючий на цей час Відділ у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб (ВГІРФО) Київського РВ ДМС України в м. Одесі, функції якого виконує Київський районний відділ у м. Одесі Головного управління державної міграційної служби України в Одеській області. Однак і визначення в якості відповідача Київського районного відділу у м. Одесі Головного управління державної міграційної служби України в Одеській області також було б помилковим, адже цей орган державної влади не може бути відповідачем за позовом про визнання малолітньої дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, та про усунення позивачці перешкод у користуванні квартирою. Щодо визначення в якості третьої особи органу опіки та піклування виконавчого комітету Приморської районної у м. Одесі ради, суд звертає увагу позивачки, що такого органу як Приморська районна у м. Одесі рада також не існує, відповідно немає у цього органу виконавчого комітету та органу опіки та піклування. За правилами ч. 1 ст. 33 ЦПК України суд може виключно за клопотанням позивача здійснити заміну первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучити до участі у справі іншу особу як співвідповідача. Відповідно до п. 1 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року у разі пред'явлення позову до неналежного відповідача суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача (ст. 33 ЦПК). Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача, суд повинен відмовляти у задоволенні позову. Клопотання про заміну неналежного відповідача протягом розгляду справи [PERSON] заявлено не було. Згідно ст. 88 ЦПК України у зв'язку із відмовою у задоволенні позовних вимог судові витрати [PERSON] не відшкодовуються.

Outcome: dismissed