Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-18 00:00:00

[PERSON] подала заяву до суду, в якій зазначає, що її матірю була [PERSON], яка тривалий час з 1995 року проживала як чоловік та жінка однією сімєю шлюбом з [PERSON] Сумісних дітей у них не було. В незареєстрованому шлюбі з [PERSON] вони проживали з 1995 року по день смерті її матері 11.01.2015 року. Матірю названого вітчима заявниці була [PERSON] Вони всі разом тривалий час проживали однією сімєю, тому заявниця вітчима вважала як за батька, а його мати своєю бабусею, адже коли її мати почала з [PERSON] проживати, [PERSON] було лише 17 років. [PERSON] мала на праві приватної власності житловий будинок № 44, розташований по вул. [PERSON] (нинішня назва - Олександрівська) в м. Камянка-Дніпровська Запорізької області. Крім того, їй на праві приватної власності належала земельна ділянка площею 0,0708 га, надана для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських будівель і споруд. 11 січня 2015 року померла мати заявниці. Донька вчасно звернулася до нотаріальної контори після смерті своєї матері, було відкрито спадкову справу. Проживали вони разом із вітчимом та бабусею. [PERSON] померла 27 січня 2017 року. Вітчим [PERSON] хворів перед смертю та догляд за ним здійснювала заявниця. 09 січня 2018 року він помер. До часу своєї смерті він не оформив спадщину після смерті матері з причини поганого стану здоровя. Але він був зареєстрований з матірю за однією адресою: м. Камянка-Дніпровська Запорізької області, вул. Гайдара (нині - Олександрівська), 44. При зверненні до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] [PERSON] подала всі документи, що мала на руках. Після вивчення документів нотаріусом було розяснено, що фактичні родинні звязку не підтверджено належним чином. Крім того, було встановлено наявність різного написання прізвища [PERSON] 23 серпня 2018 року нотаріусом було видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, в якій рекомендував заявниці звернутися до суду із заявою про встановлення юридичних фактів. Заявник просила: встановити факт, що [PERSON], яка народилась 06 жовтня 1926 року та померла 28 січня 2017 року, доводилась матірю [PERSON], який народився 09 лютого 1949 року та помер 09 січня 2018 року; встановити факт її проживання однією сімєю з [PERSON], з 2012 року по день його смерті 09 січня 2018 року. Ухвалою суду від 01.10.2018 року провадження у справі відкрито. До судового засідання заявник не зявилась, причини неявки суду не повідомила. В судовому засіданні представник заявника заявлені вимоги підтримала, просила задовольнити. Заінтересовані особи до суду не зявились, надали суду листи з поясненням, що заперечення проти вимог відсутні. Від нотаріуса також надійшла належним чином засвідчена копія спадкової справи. Свідок [PERSON] суду пояснив, що він тривалий час знає всю сімю: і [PERSON], він з нею працював, також він робив у неї вдома по вул. Гайдара, 44 в м. Камянка-Дніпровська ремонтні роботи. Свідок пояснив, що особисто знайомив з [PERSON], знає її з дитинства, знає також її мати. Він повідомив, що всі вони проживали як одна сімя. А коли мати [PERSON] померла, то [PERSON] доглядала і за бабусею [PERSON], а потім вже і за [PERSON], вона також займалася допомогою при лікування свого вітчима, возила до лікарні йому продукти, медикаменти. Свідок [PERSON] суду пояснила, що знає давно родину [PERSON] Коли свідкові було 7 років, вона вперше познайомилась з ними. Бабаусю [PERSON] бачила лише раз, добре зналася з тіткою [PERSON] (це мати [PERSON]В.), дядею [PERSON] (знає, що він за паспортом [PERSON], але з дитинства називала його дядя Валєра, так й залишилось), знає [PERSON]. Свідок пояснила, що разом мати [PERSON] з [PERSON] проживала приблизно років двадцять. Потім, коли її мати померла, вже [PERSON] проживала з [PERSON] однією сімєю як вітчим та падчерка, вона за ним доглядала, готувала йому їжу, допомагала йому матеріально при лікуванні, обслуговувала. Потім, коли він помер в 2018 році, вона за свій кошт ховала його. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, свідків, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заявлених вимог з таких підстав: Матірю спадкодавця була [PERSON], [INFO]. Вона мала на праві власності житловий будинок № 44 по вул. Гайдара (нині - Олександрівська) в м. Камянка-Дніпровська Запорізької області та земельну ділянку площею 0,0708 га біля нього для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер: 2322410100:01:015:0099, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 285845 від 05.12.2008 року (а.с. 23). Однак в документі, що підтверджує споріднення між [PERSON] та його матірю є невідповідність в написанні прізвища матері. Зокрема, у свідоцтві про народження вітчима його мати написана ще з дівочим прізвищем. А в правовстановлюючих документах її прізвище вже зазначене не дівоче, а шлюбне. Різниця в написанні прізвища українською та російською мовою літери «и». 11 січня 2015 року померла мати заявниці [PERSON], її донька звернулась до нотаріуса. 10 червня 2015 року було відкрито спадкову справу після її смерті. Спадкоємиця проживала в її будинку, що розташований за адресою: м. Камянка-Дніпровська Запорізької області, вул. Олександрівська, 29. Після смерті матері [PERSON] залишилась проживати разом із вітчимом та бабусею в будинку № 44 по вул. Гайдара (нині - Олександрівська) в м. Камянка-Дніпровська. Ці обставини також підтвердили й допитані судом свідки. 27 жовтня 2016 року в будинку сталася пожежа, що підтверджує довідка Камянсько-Дніпровського районного сектору державної служби України з надзвичайних ситуацій за № 875 від 24.09.2018 року. [PERSON] померла 28 січня 2017 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖС № 379528 від 31.01.2017 року. 09 січня 2018 року [PERSON] він помер. Вітчим був зареєстрований зі своєю матірю за однією адресою: м. Камянка-Дніпровська Запорізької області, вул. Гайдара (нині - Олександрівська), 44. Цей факт підтверджує інформація Камянсько-Дніпровської міської ради від 24.05.2018 року за № 02-01-21/2111. [PERSON] споріднення з матірю [PERSON] підтверджується його свідоцтвом про народження серії ЯТ № 162294 від 23.03.1949 року. Його батьками записано: батько - «Христофоров Василий Петрович» та мати «Крижановская Лидия Ивановна» (мовою оригіналу). Під час подальшого життя його батьки зареєстрували свої відносини, уклавши шлюб, в результаті чого його мати стала мати прізвище «Христофорова». Але у її свідоцтві про народження серії ЯЩ № 978770 її прізвище російською мовою мовою оригіналу записано «Крыжановская Лидия Ивановна», батьком записаний - «Крыжановский Иван Иванович», матірю - «Крыжановская Мария Евдокимовна». Тобто є різниця в написанні російською мовою її прізвища: в її свідоцтві про народження «Крыжановская», а в свідоцтві про народження її сина «Крижановская». Заявник вчасно звернулась із заявою про прийняття спадщини після його смерті. На підставі її заяви було відкрито спадкову справу № 62511066, номер справи у нотаріуса 60/2018. Ця обставина підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 52141476 від 04.06.2018 року. 23 серпня 2018 року нотаріус [PERSON] видав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. У постанові також містилась рекомендації звернутися до суду за захистом своїх невизнаних прав шляхом подання заяви про встановлення юридичних фактів. Вона звернулась до приватної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті вітчима. 04 червня 2018 року було заведено спадкову справу № 62511066 (реєстровий номер), номер у нотаріуса - 60/2018. Однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки необхідно було встановити факт, що вона є спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] На її замовлення виготовлено технічний паспорт на будинок № 44 по вул. Олександрівська (стара назва - [PERSON]) в м. Камянка-Дніпровська. Стаття 1216 ЦК України встановлює, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (Стаття 1217 ЦК України). \~ \~ \~ \~Частина 1 ст. 1269 ЦК України зазначає, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частин 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. На підставі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Стаття 315 ЦПК України встановлює, що суд розглядає справи про встановлення факту: 1)\~родинних відносин\~між фізичними\~особами.\~ Відповідно до ч. 2 цієї статті у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Суд встановив, що [PERSON] з 1995 року по день смерті [PERSON] проживала з ним в одній сімї як прийомна дочка. Потім вона проживала окремо, бо одружилась, але з 2012 року вже постійно проживала з матірю, вітчимом та бабусею. Однак, щоб довести своє право на спадкування за законом як спадкоємець четвертої черги, їй було необхідно звернутись до суду. В судовому засідання знайшли підтвердження доводи заявника, факт проживання заявниці зі спадкодавцем однією сімєю підтверджується матеріалами справи та показаннями свідків. На підставі викладеного та

Outcome: approved