Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-11 00:00:00

[PERSON] звернуся до суду з позовом до\~ Комиш-Зорянської селищної ради Запорізької області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування після смерті батька [PERSON]. В позові зазначив, що 20 січня 2017 року помер його батько [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина у виді житлового будинку який розташований в смт. Комиш-Зоря по вул. Першотравневій б.132, Більмацького району Запорізької області. Проте йому як спадкоємцю після смерті батька нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказаний житловий будинок, оскільки у свідоцтві мають місце незастережні виправлення, а саме у свідоцтві про право власності на будівлю міститься виправлення у номері будинку - №126 закреслено, виправлено на №138, потім №138 закреслено та виправлено на №132. Посилаючись на те, що вказані виправлення вчинені у звязку із зміною нумерації будинків у смт Комиш-Зоря Більмацького району Запорізької області, зазначає, що спадкодавець був власником спірного будинку, а тому до й до нього як спадкоємця перейшло право власності на нього в порядку спадкування. Позивач [PERSON] про час та місце проведення підготовчого судового засідання був повідомлений належним чином, але до суду не зявився. Представник позивача [PERSON] в підготовче судове засідання не зявилась, подала заяву якою просить підготовче судове засідання розглянути за її відсутності та відсутності позивача, вказуючи, що позивач підтримує заявлені вимоги у повному обсязі, Представник відповідача в підготовче судове засідання також не з'явився, про дату час і місце судового засідання повідомлений належним чином, надав заяву, якою просить розглянути справу без їх участі, проти задоволення позову не заперечує. Враховуючи, що відповадчем позов визнається суд дійшов висновку про ухвалення рішення у підготовчому судовому засіданні на підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України. У відповідності до вимог частини другої\~статті 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню. Згідно п. п. 2, 6 ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених\~Конституцією України\~та законом; справедливість, добросовісність та розумність. За ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Судом встановлено, що 20 січня 2017 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖС №382625, виданим 24 січня 2017 року Більмацьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Запорізькій області. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у виді житлового будинку, що знаходиться за адресою: Запорізька область, Більмацький район, смт. Комиш-Зоря, вул. Першотравнева, №132 (далі за текстом Будинок). Як вбачається з матеріалів справи позивач є єдиним спадкоємцем, так як згідно довідки про склад спадкоємців від 27.07.2017 року №878/01-16, виданої приватним нотаріусом Більмацького районного нотаріального округу у Запорізькій області [PERSON], крім [PERSON] спадкоємицею є ще його сестра [PERSON], проте вона відмовилась від прийняття спадщини. Позивач з метою отримання спадщини у березні 2017 року звернувся до приватного нотаріуса Більмацького районного нотаріального округу у Запорізькій області [PERSON], та надав свідоцтво про право особистої власності на будівлю, видане виконкомом Комиш-Зорянської селищної Ради депутатів трудящіх 16.03.1962 року, згідно якого [PERSON] належало на праві особистої власності домоволодіння в смт Комиш-Зоря по вул Першотравневій, 126. В подальшому номер будинку закреслювався та остаточно вказано №132. Згідно з положеннями ч.1\~ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч.1\~ст. 1269 ЦК України\~спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно із ч.1\~ст. 1270 ЦК\~для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з вимогами\~ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого\~ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Постановою державного нотаріуса від 18.10.2017 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищезазначений Будинок у зв'язку з тим, що у свідоцтві мають місце незастережні виправлення. Так, у свідоцтві про право власності на будівлю міститься виправлення у номері будинку, а саме №126 закреслено, виправлено на №138, потім №138 закреслено та виправлено на №132. На зворотній стороні свідоцтва також міститься виправлення з №126 на №138. Свідоцтво про право приватної власності [PERSON] було видано на підставі рішення виконавчого комітету Комиш-Зорянської селищної ради депутатів трудящих №10 від 29.04.1962. Проте, станом на 01.01.2013 року, згідно архівних даних КП «Куйбишевське БТІ» право власності на нерухоме майно за адресою: вул. Першотравнева, буд. 132, смт. Комиш-Зоря не зареєстровано. Згідно наданих до матеріалів справи копії з домової книги головою домогосподарства за адресою: смт. Комиш-Зоря, вул. Першотравнева, 138, значився [PERSON]. На титульній сторінці якої номер будинку 126 виправлено на 138. Відповідно до 1216\~ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно\~ст. 1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до положень ч. 3 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Будинок було збудовано у 1956 році, що підтверджується копією технічного паспорту на Будинок, свідоцтво про право власності видане у 1962 році. У 1956 році питання набуття права власності регулювались Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» (далі - Указ від 26 серпня 1948 року), що був визнаний таким, що втратив чинність, Указом Президії Верховної Ради СРСР від 22 лютого 1988 року № 8502-ІІ, і прийнятою відповідно до Указу від 26 серпня 1948 року постановою Ради Міністрів СРСР від 26 серпня 1948 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» (далі Постанова від 26 серпня 1948 року), які, зокрема, визначали умови та правові наслідки будівництва. Згідно зі статтею 1 Указу від 26 серпня 1948 року кожен громадянин і кожна громадянка мали право купити або збудувати для себе на праві особистої власності жилий будинок на один або два поверхи з числом кімнат від однієї до пяти як у місті, так і поза містом. Пункт 2 Постанови від 26 серпня 1948 року визначав, що земельні ділянки для будівництва індивідуальних жилих будинків відводяться за рахунок земель міст, селищ, держземфонду і земель держлісфонду у безстрокове користування, а збудовані на цих ділянках будинки є особистою власністю забудовника. Указом від 26 серпня 1948 року та Постановою від 26 серпня 1948 року підставою виникнення у громадянина права власності на жилий будинок був сам факт збудування ним його з додержанням вимог цих актів законодавства. Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Тому, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав. Отже, матеріалами справи підтверджується, що житловий будинок, розташований за адресою: Запорізька обл., Більмацький р-н, смт.Комиш-Зоря, вул. Першотравнева, 132, дійсно належав батькові позивача, а виправлення у правовстановлюючих документах здійснювалися у зв'язку з впорядкуванням адрес під час підготовки до Всесоюзних переписів населення, що підтверджується протоколами засідання викнавчого комітету Комиш-Зорянської селищної ради №2 від 26.01.1968, №17 від 05.09.1968, №21 від 18.11.1969 та №2 від 28.01.1977. Враховуючи наведене спадкодавець [PERSON] був влансиком домоволодіння в смт.Комиш-Зоря, вул. Першотравнева, №132, Більмацького району Запорізької області За таких обставин позовні вимоги [PERSON] про визнання права власності на вказане домоволодіння за позивачем в порядку спадкування за законом після смерті 20 січня 2017 року [PERSON] підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 3, 15, 16, 177, 181, 182, 331, 392, 1216-1218, 1261, 1268-1270, 1272\~ЦК України, ст.ст. 4, 5 10, 81, 136, 141, 200, 258, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, суд -

Outcome: approved