Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-15 00:00:00

[PERSON], яка діє в інтересах неповнолітнього сина [PERSON] звернулася до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON], третя особа: Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району м. Запоріжжя, про поділ спадкового житлового будинку в натурі та вселення. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила наступне. 24.02.2008 року помер [PERSON], який був батьком її сина [PERSON] Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складалася з житлового будинку розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Технічна, 12. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 02.11.2013 року [PERSON] є власником ? частки зазначеного житлового будинку за адресою: м. Запоріжжя, вул. Технічна, буд. 12. Інша ? частка житлового будинку за адресою: м. Запоріжжя, вул. Технічна, буд. 12 належить відповідачу [PERSON], яка перешкоджає заселитися [PERSON] разом з сином [PERSON], та не бажає вирішувати в добровільному порядку питання поділу зазначеного житлового будинку в натурі. В ході судового розгляду справи, від позивача надійшла уточнена позовна заява, в якій остання просить суд поділити житловий будинок, загальною площею 84,4 кв., який знаходиться за адресою м.Запоріжжя, вулиця Техніча,12 виділивши [PERSON] в натурі квартиру 1 по основній частині житлового будинку літ. А приміщення 1-7, площею 10,1 кв.м., приміщення 1-8, площею 17 кв.м., частина приміщення 1-6, площею 3,2 кв.м. і частина приміщення 1-9, площею 3,9 кв.м загальною площею 34,2 суму 29565 гривень із надвірними побудовами: -Літня кухня літ «Б» - 13406 грн; -Сарай літ «б» - 2901 грн.; -Вбиральня літ «Д» -1058 грн.; -Навіс літ «З» -753 грн; -Сарай літ «К» -646 грн.; -Навіс літ «Л» -1380 грн.; -Погріб із шийкою літ «пд.» -2002 грн.; -Частина паркану літ №6 1850 грн.; -Частина воріт літ №5 455 грн.; -Частина замощення літ «І» -2026 грн.; -Частина воріт літ №2 -386 грн.; -Частина зливної ями №7 -698,50 грн. -Частина водопроводу літ №3 -78,50 грн.; -Паркан літ №1 -581 грн.; -Частина калитки літ №8 -177,50 грн.; -Паркан літ №9 -3603 грн., на суму 32002 гривень, а всього будівель та споруд на суму 61567 грн., здійснивши переобладнання згідно з експертним висновком та усунути перешкоди в користуванні житловим будинком, який знаходиться за адресою м. Запоріжжя, вулиця Технічна,12 шляхом вселення [PERSON] та [PERSON] у вказаний будинок, судові витрати покласти на відповідача. Мотивуючи свої вимоги висновком експерта №2059 від 15.04.2015 року, в якому представлені 2 варіанти розподілу житлового будинку № 12 по вулиці Технічній у м. Запоріжжі з максимальним наближенням до долі співвласників та розрахунками грошової компенсації. Виходячи з висновку експерта, будинок можна розділити за 2-ма варіантами, здійснивши переобладнання згідно з експертним висновком. З урахуванням викладеного в позові другого варіанту розподілу (варіант 1 викладений в висновку експерта) істотна відмінність між варіантами полягає в наступному. Згідно другого варіанту після розподілу співвласник 1 квартири 1 буде мати вхід до будинку безпосередньо з двору, що є незручним для користування, а у першому варіанті розподілу будинку, співвласник 1 квартири 1 буде мати вхід до квартири з задньої частини дому з боку сусідів, що є не зручним для користування, тому що там дуже вузький прохід, що ускладнює занесення крупно габаритних речей. Згідно другого варіанту у співвласника 1 квартири 1 в житловій кімнаті є 4 вікна, а в квартирі 2 співвласника 2 в житловій кімнаті 1-2 вікна. Згідно другого варіанту розподілу співвласнику 1 квартири 1 передається літня кухня Б, де знаходиться котел опалення, і для цього власнику потрібно буде робити зміну проекту опалювальної системи, що коштує 500 грн., в той же час співвласнику 2 квартири 2 потрібно буде замовляти повністю газовий проект що коштує 9000 грн. Крім того, у співвласника квартири 1 газовий котел буде знаходитись у літній кухні, що є безпечним для неповнолітньої дитини - [PERSON], тому що немає прямого доступу до газового опалення. Водночас в квартирі 2 газовий котел доведеться встановлювати в прибудовах до будинку і дитина буде мати прямий доступ до нього, що є небезпечним для її життя і здоров'я. Згідно другого варіанту співвласнику 1 квартири 1 передається 34,2 кв.м основної частині житлового будинку вартістю 29565,00 грн., а співвласнику 2 квартири 2 всього - 15,1 кв.м. основної частині житлового будинку вартістю 13053,00 грн. При цьому вся основна частина житлового будинку становить 70,2 кв.м. При розподілі у малолітнього [PERSON] має бути не менше ? основної частини житлового будинку, а передання йому 15,1 кв.м., порушує його права. В разі передання квартири 1 неповнолітньому [PERSON] згідно другого варіанту вікна співвласника квартири 1 виходять безпосередньо на вулицю, що дає можливість контролювати дитину матір'ю, коли він буде знаходитись на вулиці. Позивач [PERSON] в судовому засіданні просила позовні вимоги задовольнити, так як відповідач чинила їй перешкоди у вселенні до будинку, ключі від будинку не давала, мирним шляхом вирішити спір не бажала. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримав, пояснивши суду, що відповідач не спростувала доказів позивача в рахунок обґрунтованих вимог, до того ж умисно перешкоджала позивачу та її сину вселитися до будинку, що підтверджується зверненням позивача до правоохоронних органів. Що стосується поділу будинку, то посилання відповідача на те, що відповідач більший термін промешкала у будинку не може братися до уваги, оскільки судом розглядається справа про поділ майна. Відповідач не довела тих обставин, на які вона посилається. Що стосується посилання відповідача на неповнолітню дитину і що такий розподіл буде порушувати її права, то слід зауважити, що дитина відповідача не є стороною по справі і не є співвласником спірного будинку. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнала частково, пояснивши суду, що вона не чинить перешкод щодо вселення позивача та її сина до спірного будинку, про спір вона дізналася лише тоді, коли отримала судову повістку до суду, позивач до неї жодного разу не приходила, ключі від будинку не просила. Просила суд при винесенні рішенні врахувати перший варіант розділу спірного будинку, який зазначено у висновку судово-будівельної експертизи від 15.04.2015 року. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, пояснивши суду, що при розділу будинку вона наполягає на першому варіанті запропонованого експертом згідно висновку судово-будівельної експертизи від 15.04.2015 року, оскільки відповідач вже давно проживає в спірному будинку, де зробила ремонт за свій рахунок. Щодо вимог позивача про усунення перешкод в користуванні житловим будинком 12 по вулиці Технічна у м. Запоріжжі, то не заперечує щодо їх задоволення, так як відповідач не чинила навмисно перешкод у вселенні. Третя особа орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району міста Запоріжжя в судове засідання не зявилися, про дату, час та місце слухання справи повідомлялись своєчасно та належним чином, надали суду заяву про слухання справи за їх відсутністю, в інтересах дитини позов підтримують. Допитаний в судовому засіданні експерт [PERSON] пояснив суду, що огляд домоволодіння №12 по вулиці Технічній в м. Запоріжжі проводився 19.02.2015 року, в результаті вивчення технічної документації, візуальним обстеженням виявлено 2 варіанти розділу житлового будинку №12 по вулиці Технічній в м. Запоріжжі. Експерт пояснив, що не пам'ятає, чи було здійснено ремонт в вищевказаному будинку. До того ж, при першому та другому варіанті розділу будинку, кожному власнику необхідно замовляти для себе проект опалювальної системи. При першому та другому варіанті розділу будинку вхід для співвласників буде один. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали цивільної справа,\~оцінивши докази, надані сторонами, дійшов наступного висновку. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 24.02.2008 року помер [PERSON]. Після його смерті в порядку спадкування за законом [PERSON] та [PERSON] отримали по ? частці житлового будинку №12 по вул. Технічна в м. Запоріжжі. Для визначення можливих варіантів поділу житлового будинку, що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Технічна, буд. 12 згідно часток співвласників була призначена та проведена судова будівельно-технічна експертиза. Згідно Висновку експерта № 2059 від 15.04.2015 року на розгляд суду запропоновано два варіанти розподілу житлового будинку № 12 по вул. Технічна в м. Запоріжжі з максимальним наближенням до часток співвласників та з розрахунком грошової компенсації. Крім того, обидва варіанти розподілу передбачають проведення певних переобладнань. Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений ст. 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом. Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном визначено у ст. 317 ЦК України. Поняття спільної часткової власності викладено в ч. 1 ст. 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у дробному виразі. Що стосується існуючої у співвласника правомочності розпорядження спільним майном, то вони передбачені в ст.ст. 364, 367 ЦК України як способи реалізації цієї правомочності. Так, відповідно до ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (ч. 2 ст. 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. (Постанова ВСУ № 6-4ц14 від 19.02.2014 року) Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання (ч. 2 ст. 364 ЦК України). Таким чином, у разі виділу співвласник отримує свою частку у майні в натурі і вибуває зі складу учасників спільної власності. За всіма іншими співвласниками спільна власність при виділі частки зберігається. На відміну від виділу, за якого право власності припиняється лише для того співвласника, частка якого виділяється із спільної власності у разі поділу (ст. 367 ЦК України) спільна часткова власність припиняється для всіх її учасників. Виходячи з аналізу змісту норм ст.ст. 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України слід дійти висновку, що виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась. Відтак визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників. Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права стосовно спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, суд, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), повинен передати співвласнику частки жилого будинку та нежилих будівель, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню будівлі. Під неспівмірною шкодою господарського призначення слід розуміти суттєве погіршення технічного стану жилого будинку, перетворення в результаті переобладнання жилих приміщень у нежитлові, надання в рахунок частки приміщень, які не можуть бути використані як житлові через невеликий розмір площі або через неможливість їх використання (відсутність денного світла тощо). Позивач [PERSON] в позові посилається як на ст. 364, так і на ст. 367 ЦК України, але при цьому фактично просить поділити житловий будинок в натурі згідно першого варіанту розподілу житлового будинку, зазначеного у Висновку експерта № 2059 від 15.04.2015 року. Як зазначалося, згідно Висновку експерта № 2059 від 15.04.2015 року на розгляд суду запропоновано два варіанти розподілу житлового будинку № 12 по вул. Технічна в м. Запоріжжі з максимальним наближенням до часток співвласників та з розрахунком грошової компенсації. Тобто, жоден із варіантів не відповідає часткам співвласників. В обраному позивачем варіанті поділу житлового будинку запропонована експертом частка, що виділяється, є більшою того, що положено на ? частку на 03 гривні 50 копійок. Позивач [PERSON] у позові не ставить питання про зміну часток співвласників, а саме питання про зменшення частки відповідача та про виплату відповідачу відповідної грошової компенсації. Згідно зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Також у висновку експерта № 2059 від 15.04.2015 року вказано, що для поділу будинку квартири № 1 і № 2 слід обладнати окремими системами електропостачання, водопостачання, газопостачання (будинок опалюється газом). Виходячи з положень ст.ст.\~183, 364, 370 ЦК України, виділ частки в натурі (поділ будинку) може мати місце за наявності технічної можливості виділення кожній зі сторін відокремленої частини будинку із самостійним виходом (квартири), яка відповідає розміру їх часток у приватній власності або наявності технічної можливості переобладнання будинку в ізольовані квартири. Згідно зі ст. 152 ЖК України переобладнання і перепланування жилого будинку (квартири), що належить громадянинові на праві приватної власності, проводиться з дозволу виконавчого комітету місцевої Ради. За змістом статей 10, 27, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень місцевої Проте, в матеріалах справи відсутні належним чином оформлені рішення виконкому та дозволи відповідних органів на переобладнання та облаштування у квартирах окремих систем водопостачання, електропостачання, газового опалення. Виходячи з викладеного у задоволенні позовних вимог про поділ в натурі житлового будинку слід відмовити. В той же час вимоги про усунення перешкод в користуванні житловим будинком, який знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Технічна 12, шляхом вселення підлягають задоволенню з огляду на наступне. [PERSON] є власником ? частки житлового будинку № 12 по вул. Технічна в м. Запоріжжі. Позивач [PERSON] є матірю [PERSON], тобто є членом сімї. Згідно зі\~ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до\~ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Вирішуючи питання про відшкодування витрат на правову допомогу, суд виходить з наступного. Відповідно до п. 48 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті\~79, статтях\~84,\~88,\~89 ЦПК. Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Відповідно до п. 2 ч. 3\~ст. 79 ЦПК України\~до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на правову допомогу. Згідно з ч. 1\~ст. 84 ЦПК України\~витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Відповідно до\~ст. 1 Закону України від 20 грудня 2011 року «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). На підтвердження вимог про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу, [PERSON] на обрахування дійсної вартості послуг по наданню їй правової допомоги, з врахуванням вимог\~Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах»\~та фактично наданих послуг, виходячи з погодинної участі у справі особи, яка надавала правову допомогу, суду не надано, а відтак суд вважає за необхідне відмовити в цій частині.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ На підставі викладеного,

Outcome: partial