Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-23 00:00:00

[PERSON] свій позов мотивує тим, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 10 жовтня 1998року. В шлюбі у них народилось двоє дітей: донька [PERSON], [INFO] народження, та донька [PERSON], [INFO], утриманням яких займається тільки вона, оскільки упродовж 2018 року вона з дітьми проживає окремо від відповідача Спільне господарство між ними не ведеться приблизно протягом року. Їй дедалі важче одній утримувати їхніх спільних з відповідачем дітей. Старша донька [PERSON] на даний час стаціонарно навчається на 3-му курсі Чернівецького національного університету імені Юрія Федьковича, проживає у гуртожитку. При цьому, кошти за проживання в гуртожитку, доїзд до нього та інші супутні витрати сплачуються позивачем одноосібно. Окрім того, у доньки останнім часом погіршився стан здоров'я . Менша донька [PERSON] навчається у 5-му класі Луцької ЗОШ №3 І-ІІІ ступення. Окрім того, відвідує навчальні заняття у музичній школі, на що необхідно витрачати додаткові кошти. Також нещодавно меншу доньку [PERSON] відправляла для оздоровлення у санаторій. Вона на даний час працює на посаді вихователя у дошкільному навчальному закладі №5 Луцької міської ради. Її зарплата в середньому становить 3700,00 грн. (без відрахувань), і їй не вистачає коштів , щоб забезпечити усім необхідним дітей, які часто хворіють, потребують турботи і догляду. Проживає з дітьми в гуртожитку, який перебуває у них в користуванні. Будь-яких виплат на дітей не отримує. Відповідач зареєстрований та фактично проживає у приватному будинку своїх батьків у [ADDRESS] є учасником бойових дій, у нього у власності є батьківський земельний пай в межах земель Заборольської сільської ради. Крім того, отримав земельну ділянку , як учасник бойових дій ,теж в межах земель Заборольської сільської ради , у нього у користуванні є мотоцикл. Інших дітей не має. Утримання повнолітнім особам не надає. Посилаючись на наведене, позивач просить суд стягувати з [PERSON] ([ADDRESS], ідентифікаційний номер [NUMBER]) в користь [PERSON] ([ADDRESS]) кошти на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 2000,00грн., щомісячно, до досягнення нею двадцяти трьох років; стягнути з [PERSON] ([ADDRESS], ідентифікаційний номер [NUMBER]) в користь [PERSON] (43016, [ADDRESS]) аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1500грн., щомісячно, до досягнення нею повноліття; стягнути з [PERSON] ([ADDRESS], ідентифікаційний номер [NUMBER]) з користь [PERSON] (43016, [ADDRESS]) додаткові витрати на дітей у загальному розмірі 4 864, 85 грн., а саме: на [PERSON], [INFO] - 4380,00грн. (за придбане взуття та оплату проживання в гуртожитку в м. Чернівці); на [PERSON], [INFO] - 484,85 грн. (за придбані канцтовари перед початком навчального року); судові витрати стягнути з відповідача [PERSON] ([ADDRESS], ідентифікаційний номер [NUMBER]) . 02 жовтня 2018 року позивачем надіслано суду заяву про уточнення позовних вимог, згідно з якою вона відмовилась від стягнення з відповідача додаткових витрат на старшу доньку [PERSON] у загальному розмірі 4380,00 грн., у тому числі, за придбання взуття для старшої доньки (2 пари) - на загальну суму 2380,00 грн. та за оплату гуртожитку старшій доньці на 2018/2019 навчальні роки - на загальну суму 2000,00 грн., однак, просила стягнути з [PERSON] в її користь додаткові витрати на навчання доньки [PERSON], [INFO], в комунальному закладі «Луцька музична школа №1 імені Фридерика Шопена» за 2018/2019 навчальний рік (4 клас) у порядку авансування у розмірі 50% від його вартості, а саме (90,00 грн. х 12 міс. / 2=) 540,00 грн. Крім того, просить стягнути з [PERSON] в її користь кошти на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1500,00 грн., але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, щомісячно, з 23.08.2018 року до досягнення нею двадцяти трьох років, стягнути з [PERSON] в її користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1500,00 грн., але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно з 23.08.2018 року до досягнення нею повноліття, Позивач подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, згідно з якою позовні вимоги підтримує з підстав, наведених у позовній заяві. Відповідач подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, згідно з якою позовні вимоги визнає. Дослідивши матеріали справи, та подані позивачем докази на підтвердження обґрунтованості заявлених вимог, суд установив таке. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 10 жовтня 1998року, від якого народились діти. Як вбачається із свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Заборольською сільською радою Луцького району Волинської області , актовий запис № 14, та свідоцтва про народження серії [NUMBER], актовий запис № 1364, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Луцького міськвиконкому, батьком неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO], та [PERSON], [INFO] народження, є відповідач - [PERSON] (а.с. 10-11). Судом встановлено, що діти перебувають на утриманні позивача. Відповідач у добровільному порядку не надає їй матеріальної допомоги на утримання їх спільних дітей. Відповідно ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти присуджується у частці від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. На підставі п.1 ст.184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно з ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі, рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів, у відповідності до ст.182 СК України, суд врахував стан здоров'я, матеріальне становище сторін та інші обставини , і приходить до висновку, що з відповідача в користь позивача, щомісячно, слід стягувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] , в розмірі 1500грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку , щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду, до досягнення дитиною повноліття. Крім того, як випливає з відповіді на запит адвоката [PERSON] (представника позивача) №30 від 05 жовтня 2018 року (№32/242663 від 05.10.2018року), дитина сторін [PERSON] навчається у Чернівецькому національному університеті імені Юрія Федьковича, за державним замовленням. Зарахована з 01.09.2016р. студенткою першого курсу за ступенем «Бакалавр», економічного факультету за спеціальністю «Міжнароді економічні відносини» денної форми навчання наказом №1010-Ст від 12.08.2016р. Термін закінчення навчання 30.06.2020р. Відповідно до ст.199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно з ст.200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Аналізуючи норму ст. 199 Сімейного Кодексу України, суд приходить до висновку про те, що сплата аліментів на повнолітню дитину є обовязком батьків не безумовно, а за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Таким чином доказуванню у даній справі підлягає наявність саме цієї умови, що є обов'язком позивача у справі. Судом встановлено, що дитина сторін [PERSON] досягла повноліття, проте вона навчається у вищевказаному учбовому закладі на денній формі навчання, у зв'язку з чим не в змозі офіційно працювати та отримувати доходи, тому слід вважати доведеним, що позивач потребує матеріальної допомоги на утримання повнолітньої доньки, на період її навчання . При вирішення питання про розмір аліментів, які підлягають стягненню на утримання повнолітньої доньки, суд враховує положення ст. 200 СК України, згідно яким суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу; при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Разом з тим, позивач просить суд стягнути аліменти на повнолітню дочку в розмірі 1500грн., щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Суд вважає необхідним в другій частині цієї вимоги відмовити, оскільки вимога Закону щодо розміру аліментів не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму стосується стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини (ч. 2ст. 182 СК України), в той час як згідно частини 1статті 200 СК України на повнолітніх дочку, сина суд визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів, з урахуванням лише обставин, зазначених устатті 182 цього Кодексу, а не розміру. При цьому розмір прожиткового мінімуму на дитину, що визначений в статті 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2018 рік» від 07.12.2017 № 2246-VIII встановлено для дітей віком до 18 років. Таким чином, аналізуючи наведене, та приймаючи до уваги вищевказані обставини справи, матеріальний стан сторін, стан здоров'я відповідача, суд прийшов до висновку, що з відповідача в користь позивача слід стягувати аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] в розмірі 1500грн., щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду по 30 червня 2020 року, на період навчання останньої у Чернівецькому національному університеті імені Юрія Федьковича, але не більше, ніж до досягнення [PERSON] двадцятитрьохрічного віку . Як слідує з матеріалів справи, відповідач у власноручно написаній ним письмовій заяві визнав позовні вимоги щодо стягнення з нього аліментів на утримання доньки [PERSON], [INFO] народження, у розмірі 1500грн., щомісячно, на період навчання останньої. Крім того, відповідач у вказаній заяві визнав позовні вимоги щодо стягнення з нього в користь [PERSON] додаткових витрат на навчання доньки [PERSON], [INFO], в комунальному закладі «Луцька музична школа №1 імені Фридерика Шопена» за 2018/2019 навчальний рік (4 клас) у порядку авансування у розмірі 50% від його вартості, а саме: 540грн. (90,00 грн. х 12 міс. / 2= 540,00 грн.) В порядку п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, рішення суду в межах стягнення з відповідача суми аліментних платежів за один місяць допустити до негайного виконання. В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.

Outcome: partial