Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-16 00:00:00

[PERSON] пред'явила позов у суді до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини. Позовна вимога щодо розірвання шлюбу обґрунтована тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, у зв'язку з різними поглядами на сімейне життя, взаємні права та обов'язки подружжя та відсутністю взаєморозуміння. Позовна вимога щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітніх дітей обґрунтована тим, що неповнолітні син та донька позивача та відповідача наразі та у подальшому буде проживати та перебувати на повному утриманні позивача. З моменту фактичного припинення шлюбних стосунків, відповідач добровільно не приймає участі у матеріальному утриманні дитини. У зв'язку з чим позивач звернулась до суду з відповідним уточненим позовом, в якому просила шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] розірвати, а також стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 800 грн. 00 коп. щомісячно з моменту звернення до суду з позовом до досягнення дітьми повноліття. Судові витрати позивач просила стягнути з відповідача. До початку судового засідання позивач подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, а справу розглянути без її участі. Відповідач до початку судового засідання звернувся до суду із заявою, в якій просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом достовірно встановлено, що між сторонами 20.08.2010р. було укладено шлюб, про що видане Свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] (а.с. 4). [INFO] народився спільний син позивача та відповідача - [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про народження серія [NUMBER] (а.с. 10), а також [INFO] народилась спільна донька [PERSON], що підтверджено Свідоцтвом про народження серія [NUMBER] (а.с. 6). Судом також встановлено, що тривалий час сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства. Сторони у своїх заявах визнали, що спільні діти проживають і у подальшому будуть проживати з позивачем та перебувати на її утриманні. Спірні правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Сімейного кодексу України. За визначенням ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Позивач та відповідач мають різні погляди на сімейне життя, взаємні права та обов'язки подружжя та не мають взаєморозуміння. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України шлюб розривається, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. З урахуванням встановлених обставин справи та на підставі ст.ст. 104, 105, 110-112 СК України, суд дійшов висновку, що дана сім'я тривалий час носить формальний характер, вжиття заходів щодо збереження сім'ї не може дати позитивного результату, буде суперечити інтересам сторін, впливати на їх психоемоційний стан, тому підстав для збереження надалі міцної та здорової сім'ї не вбачається. Згідно з ч.2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного Кодексу України - батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до їх повноліття, а тому є підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання його дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Статтею 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів судом враховується стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. За рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батьків або у твердій грошовій сумі (ст.181 СК України). Зважаючи на те, що позивач згідно уточненої позовної заяви просила стягнути аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі суд, виходячи з засад справедливості, добросовісності, розумності, прийшов до висновку про можливість стягнення аліментів у розмірі 800 грн. 00 коп. щомісячно з моменту звернення до суду з позовом до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а тому, вимога позивача підлягає задоволенню з дня подання позовної заяви до суду, тобто з 13.10.2016р. Згідно з вимогами ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дитини в межах суми платежу за один місяць. Разом з цим, суд вважає за необхідне роз'яснити, що згідно зі ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Відповідно до ст. 61 ЦПК України факти окремого проживання та не надання матеріальної допомоги на утримання дітей доказуванню не підлягають, оскільки визнані відповідачем.

Outcome: approved