Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-21 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до Волочиського районного суду Хмельницької області із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів. В обґрунтування заявлених вимог заявники вказали, що проживають в с. Пахутинці Волочиського району Хмельницької області. 06.05.2003 вони отримали Державні акти на право приватної власності на земельні ділянки, видані на підставі розпорядження Волочиської районної державної адміністрації від 23.04.2003 № 177, кадастрові номера [NUMBER] та [NUMBER]. Земельні ділянки площею 2,25 га. кожна, розташовані на території Пахутинецької сільської ради Волочиського району Хмельницької області, цільове призначення яких - ведення товарного сільськогосподарського виробництва. З метою державної реєстрації вказаних земельних ділянок, вони звернулися у відділ державної реєстрації Волочиської районної державної адміністрації Хмельницької області, однак там їм було відмовлено, оскільки у правовстановлюючих документах на вищезазначені земельні ділянки є виправлення прізвищ власників земельних ділянок: вказано «[PERSON]» замість «[PERSON]». Тому за захистом своїх прав [PERSON] та [PERSON] змушені звернутися до суду. В судове засідання заявники не з'явились, про дату, час та місце судового розгляду справи були повідомлені належним чином. Від них до суду надійшли заяви про здійснення судового розгляду за їх відсутності, свої вимоги підтримують та просять задоволити. Представник заінтересованої особи - Волочиської районної державної адміністрації в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність. Проти встановлення факту не заперечує, вимоги заявників визнає. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється через неявку всіх осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява про встановлення факту належності правовстановлюючих документів підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до паспортів заявників їх анкетні дані правильно звучать і пишуться - [PERSON] та [PERSON] (а.с. 4-5). Разом з тим, в державному акті на право приватної власності на земельну ділянку серії ХМ № [NUMBER], виданому 06 травня 2003 року прізвище, ім'я та по-батькові заявника [PERSON] записані як «[PERSON]» (а.с. 9). В державному акті на право приватної власності на земельну ділянку серії ХМ № [NUMBER], виданому 06 травня 2003 року прізвище, ім'я та по-батькові заявника [PERSON] записані як «[PERSON]» (а.с. 10). Державний акт серії ХМ № [NUMBER] посвідчує право власності на земельну ділянку кадастровий номер [NUMBER], загальною площею 2,25 га, що знаходиться на території с. Пахутинці Волочиського району Хмельницької області. Державний акт серії ХМ № [NUMBER] посвідчує право власності на земельну ділянку кадастровий номер [NUMBER], загальною площею 2,25 га, що знаходиться на території с. Пахутинці Волочиського району Хмельницької області. Дані державні акти видані на підставі розпорядження Волочиської районної державної адміністрації від 23 квітня 2003 року № 177. В державних актах, ручкою дописано «[PERSON]». Виправлення завірене гербовою печаткою. З витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-6804683692017 та НВ-6804683562017 від 20.04.2017 вбачається, що земельні ділянки відповідно до державних актів серії ХМ № [NUMBER] та ХМ № [NUMBER] на праві приватної власності належать саме заявникам - [PERSON] та [PERSON] (а.с. 11-16). Таким чином, суд вважає доведеним факт, що правовстановлюючі документи - Державні акти на право власності на земельні ділянки серії ХМ № [NUMBER] та ХМ № [NUMBER], видані 06 травня 2003 року на ім'я [PERSON] та [PERSON] належать саме [PERSON] та [PERSON]. При цьому, суд враховує практику Європейського суду з прав людини, згідно з якої ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (рішення у справі «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки» (Pincova and Pine v. the Czech Republic), n. 58, а також рішення у справі «Ґаші проти Хорватії» (Gashi v. Croatia), заява № 32457/05, п. 40, від 13 грудня 2007 року, та у справі «Трґо проти Хорватії» (Trgo v. Croatia), заява № 35298/04, п. 67, від 11 червня 2009 року). З відповідей державного реєстратора речових прав Волочиської районної державної адміністрації (а.с. 7-8) вбачається, що заявники не можуть захистити свої інтереси іншим чином, окрім як через суд.

Outcome: approved