Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-31 00:00:00

Адвокат Повалій О.В., діючи в інтересах та від імені [PERSON] , звернулася до суду із заявою 16 серпня 2019 року, в якій просить суд встановити факт проживання однією сім`єю [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , у період з 1981 року по [INFO], як чоловіка та дружини. В обґрунтування пред`явлених вимог зазначає наступне. З 11 квітня 1981 року [PERSON] (надалі - заявниця) перебувала у шлюбі з [PERSON] . Від даного шлюбу у них народився спільний син - [PERSON] , [INFO] . Проживало подружжя переважно в квартирі, яка належить заявниці та розташована за адресою: [ADDRESS] , інколи вони жили в іншій квартирі, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що належала батькам [PERSON] , яку він після їх смерті успадкував, отримавши свідоцтво про право на спадщину за законом від 17 серпня 2016 року. Однак, через 36 років спільного життя в 2017 році подружжя посварилось і [PERSON] на емоціях після цієї сварки з чоловіком звернулось до суду з позовом про розірвання шлюбу, а чоловік погодився на розлучення. Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 березня 2017 року шлюб між подружжям розірвано. Однак після цього подружжя так і проживало разом, а через невеликий проміжок часу, емоції від сварки згасли, обміркувавши свої вчинки та наслідки сварки подружжя примирилось і продовжили проживати разом однією сім`єю, піклуватись один про одного, вести спільне господарство, святкувати домашні та державні свята. Вони мали спільний побут, бюджет, взаємно морально підтримували один одного, тобто проживали як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу в фактичних шлюбних стосунках. Крім того, ще більше об`єднало подружжя спільне горе, яке вони разом пережили, а саме тяжка хвороба сина [PERSON] - запалення головного мозку. Батьки намагалися врятувати свого сина, однак вилікувати [PERSON] не вдалося і [INFO] син помер. Після тяжкої втрати дитини заявниця разом з чоловіком ще більш зблизилися, та через певний час прийняли рішення про народження ще однієї дитини шляхом проведення процедури штучного запліднення (надалі - ЕКО), в цьому напрямку останні проходили обстеження, здавали аналізи та готувалися до процедури ЕКО. Пройти процедуру ЕКО вони так і не встигли, так як чоловік заявниці помер [INFO] . Крім того, задля організації свого спільного побутового життя заявник з чоловіком брали споживчий кредит, дані щодо прізвища, ім`я, по батькові заявниці були вказані її чоловіком в якості зазначення даних поручителя, що є підтвердженням того, що вони проживали як чоловік та дружина. Позаяк заявниця продовжує виплачувати даний кредит по сьогоднішній день, хоча він оформлений на чоловіка. Крім того, за життя чоловік сплачував комунальні послуги за квартиру, яка належала заявниці, а заявниця продовжує сплачувати комунальні послуги за квартиру, яка належала її чоловікові. Ще одним доказом організації спільного побуту заявниці та її чоловіка є те, що останні 26 травня 2018 року придбали у спільну власність ноутбук в розстрочку на 15 платежів без переплат на ім`я заявниці для сімейного користування. [INFO] чоловік заявниці - [PERSON] помер. Так як [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім`єю, а їх єдиний син помер, то вона залишилась одна близька людина для померлого, тому самостійно займалася всіма справами щодо організації та проведення похорон, отримала допомогу на поховання [PERSON] , що відповідно до ч.3 ст.27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» надається члену сім`ї, який здійснив поховання. Вказане ще раз підтверджує факт проживання заявниці та [PERSON] однією сім`єю до дня його смерті. За життя [PERSON] заповіт не складав, єдиною спадкоємицею за законом після його смерті є лише заявниця. Тому вона звернулася до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Нянчур С.М. щоб оформити спадщину, однак 12 червня 2019 року нотаріусом їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з відсутністю доказів в підтвердження родинних відносин зі спадкодавцем та не встановленням факту проживання спадкоємиці однією сім`єю зі спадкодавцем. Представник звертає увагу суду на те, що заявниця разом зі свої чоловіком дійсно проживали разом після розірвання шлюбу як одна сім`я без реєстрації шлюбу за зареєстрованою адресою заявниці, та періодично за зареєстрованою адресою [PERSON] Вони вели спільне господарство, мали спільний бюджет, піклувалися один за одним. Нажаль спільних дітей у пари вже немає, так як зважаючи на трагічні обставини життя сина вони поховали, а інших дітей в них немає. Вони разом пройшли через тяжкий для кожного з них період, підтримуючи один одного та дбаючи один за одним, але знову зареєструвати свій шлюб так і не встигли. На підтвердження вище зазначених обставин в якості свідків можуть бути викликані та допитані близькі друзі, сусіди та родичі. Згідно з ч.2 ст.3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Як роз`яснено в Постанові №7 Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила ч.2 ст.3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Зважаючи на вказані обставини, заявниця вимушена звернутися до суду з даною заявою щодо встановлення факту проживання однією сім`єю із спадкодавцем [PERSON] у період з 1981 року по [INFO] . В ході розгляду справи ухвалою суду від 23 вересня 2019 року задоволено клопотання представника заявниці про витребування доказів; ухвалою суду від 1 листопада 2019 року, постановленою на місці, задоволено клопотання представника заявниці про допит в якості свідків [PERSON] , [PERSON] В судовому засіданні заявниця та її представник - адвокат Повалій О.В. пред`явлені вимоги підтримали з підстав, викладених в заяві, та просили її задовольнити. Представник заінтересованої особи - Виконавчого комітету Металургійної районної у місті ради в судове засідання не з`явився, будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду справи належним чином, причини неявки суду не відомі. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду показала, що з [PERSON] вона знайома з 1976 року, стосунки нормальні, знала її чоловіка [PERSON] , якому доводиться двоюрідною сестрою. Жили вони однією сім`єю в злагоді, стосунки між ними були хороші, а тому вона не знала і не могла припустити, що вони розірвали шлюб. Проживали вони разом то в квартирі по [ADDRESS] [ADDRESS] у батьків [PERSON] Їй відомо, що після смерті сина вони замислювались над проведенням процедури ЕКО. На момент смерті [PERSON] в грудні 2018 року вони проживали разом, похованням займалась [PERSON] Утриманням належного [PERSON] за життя майна на даний час займається [PERSON] Допитана судом в якості свідка [PERSON] суду показала, що з [PERSON] вона знайома приблизно 20 років, стосунки нормальні, проживають по сусідству. Їй відомо, що у [PERSON] був чоловік [PERSON] , який наприкінці 2018 року помер. З ним вони проживали разом тривалий час до дня його смерті, стосунки між ними були хороші. Похованням [PERSON] займалась [PERSON] . У судовому засіданні безпосередньо досліджені наступні докази: свідоцтво про укладення шлюбу (а.с.8), свідоцтво про народження [PERSON] (а.с.9), свідоцтво про смерть [PERSON] (а.с.10), рішення суду від 22 березня 2017 року про розірвання шлюбу (а.с.11-12), довідки КОМ ДІС «НОВА-КОМ» (а.с.13, 14), акти з місця проживання (а.с.15, 16), свідоцтво про смерть [PERSON] (а.с.17), постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с.18), витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть (а.с.19), довідка про зняття з реєстрації місця проживання (а.с.20), медична документація (а.с.21-26), кредитний договір, виписка по рахунку (а.с.27-32), квитанція про погашення кредиту (а.с.33-34), видаткові накладні, квитанції (а.с.35), пояснювальна (а.с.36), договір дарування (а.с.37), витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.38), свідоцтво про право на спадщину (а.с.39), інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.40), квитанції про оплату житлово-комунальних послуг (а.с.41-53), копія спадкової справи (а.с.67-77). Згідно з висновками Європейського Суду з прав людини, викладеними у п.45 рішення у справі «Бочаров проти України» від 17 березня 2011 року та у рішенні по справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року «… суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів…». Суд,

Outcome: partial