Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-13 00:00:00

[PERSON], надалі позивач, звернулася до суду із позовом до [PERSON], надалі відповідач, про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] [INFO], посилаючись на те, що відповідач ухиляється від утримання дитини, добровільно не надає жодної допомоги на її утримання. Просить стягнути із нього аліменти на утримання малолітньої дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала з мотивів викладених у позовній заяві, вказує, що вона не має постійного заробітку, має на утриманні батьків пенсійного віку, і її доходи не можуть забезпечити нормальні умови для проживання, розвитку та виховання дочки. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та заперечив щодо стягнення з нього аліментів на утримання дочки [PERSON] в сумі 1000 грн., мотивуючи тим, що він не працює, перебуває на утриманні матері і сестри, частково за період з травня 2015 року по серпень 2015 року за усною домовленістю із позивачем надав 2300 грн. Зазначає, що може сплачувати аліменти в розмірі 300 грн. Дослідивши та оцінивши зібрані докази, суд встановив наступні обставини справи. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 14.11.2008р. шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Сторони проживають окремо. Від шлюбу [INFO] народилася дочка [PERSON], про що свідчить свідоцтво про народження [NUMBER] від 04.06.2002р., яка проживає разом із матір'ю і перебуває на її утриманні. Сторони по справі [PERSON] та [PERSON] не працюють. Згідно із вимогами ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідачем не представлено суду жодних доказів про те, що він за своїм станом здоров'я чи матеріальним становищем, не може виконувати своїх обов'язків по утриманню неповнолітньої дитини. Частина 2 статті 182 Сімейного кодексу України передбачає, що розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як зазначено в пункті 17 Постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» максимальний розмір елементів, які стягуються з боржника він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. За таких обставин, суд враховуючи приписи статті 182 Сімейного кодексу України, присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача на утримання дитини аліменти щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви в сумі 600 грн. щомісячно. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище платника аліментів, матеріальне становище дитини та матері, на яку призначаються аліменти, неподання відповідачем доказів в підтвердження неможливості сплачувати аліменти, зокрема, перебування на його утриманні інших осіб, які потребують догляду та утримання з боку відповідача, незадовільний стан здоров'я, який би перешкоджав у можливості сплаті аліментів. Твердження [PERSON] щодо сплати на користь позивача аліментів в сумі 2300 грн. не знайшли свого підтвердження при розгляді справи, при тому, що позивача заперечила вказаний факт. Також, не приймаються посилання [PERSON] про перебування на її утриманні батьків пенсійного віку, так як матеріали справи не містять доказів із цього приводу. Згідно ст. 88 ЦПК України із відповідача на користь Державного бюджету слід стягнути судовий збір.

Outcome: partial