Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-17 00:00:00

[PERSON] (місце проживання: [ADDRESS] ) звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON] (місце проживання: [ADDRESS] ), в якій просить розірвати шлюб, укладений між сторонами, де зазначила, що 07 жовтня 2011 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Сторони мають неповнолітнього сина, [PERSON] , [INFO] . Спільне сімейне життя з відповідачем не склалося з причини різних поглядів на спосіб життя та відсутності взаєморозуміння і довір`я. Шлюбно-сімейні відносини припинені з червня 2020 року. Спору щодо поділу спільного сумісного майна не має. Дитина після розірвання шлюбу залишається проживати із позивачем. В судове засідання позивач не з`явилася, проте надала суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій просила розірвати шлюб між нею та відповідачем. Строк для примирення їй не потрібен. В судове засідання відповідач не з`явився, проте надав суду заяву про розгляд справи без його участі, де позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував. Строк для примирення йому не потрібен. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З матеріалів справи судом встановлено, що згідно із копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 07 жовтня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції у Луганській області, сторони з 07 жовтня 2011 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, актовий запис № 590. Також, з матеріалів справи вбачається, що сторони мають неповнолітню дитину: сина - [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно із копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 07 жовтня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції у Луганській області, позивач [PERSON] мала дошлюбне прізвище « [PERSON] », згідно із позовною заявою просила його змінити при розірванні шлюбу, у зв`язку з чим прізвище позивача при розірванні шлюбу підлягає зміні на дошлюбне. З позовної заяви та доданих до неї матеріалів вбачається, що фактичні взаємовідносини подружжя припинені, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, сторони не бажають примиритися і строк для примирення їм не потрібен. Неповнолітня дитина після розірвання шлюбу залишається проживати із позивачем. За таких обставин суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд враховує, що понесення позивачем судових витрат підтверджується квитанцією № 44 від 13 серпня 2020 року про сплату судового збору у сумі 840 грн. 80 коп. Разом з тим, позивач в позовній заяві просила не стягувати з відповідача на її користь судові витрати, у зв`язку із чим суд вважає справедливим не стягувати з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору в розмірі 840 грн. 80 коп.

Outcome: approved