Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-16 00:00:00

[PERSON] і [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 22.09.2006 року; від шлюбу сторони мають двох дітей - сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. [PERSON] 03.03.2016 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сім'я сторін фактично розпалась, існує формально; та про стягнення аліментів з відповідача на утримання дітей - сина [PERSON] та сина [PERSON] - у розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно на кожну дитину, починаючи з дня подачі позову і до повноліття дитини, посилаючись на те, що відповідач добровільно не виконує належним чином свій обов'язок, як батько, щодо матеріального забезпечення дітей. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити у повному обсязі; відповідач [PERSON] позов визнав частково, не заперечуючи проти розірвання шлюбу, але просив встановити розмір аліментів у частці на двох дітей - ? частину заробітку (доходів), посилаючись на те, що він отримує щомісяця заробітну платню, розмір якої становить приблизно 5000,00 грн. на місяць. Заслухавши пояснення сторін в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню частково, з наступних підстав. Згідно ст.110, 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу за позовом одного із подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.181, 191 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька (матері) і (або) у твердій грошовій сумі; аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Як встановлено в судовому засіданні, з пояснень сторін вбачається, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 22.09.2006 року (а.с.6); від шлюбу сторони мають двох дітей - сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] (а.с.8-10), які проживають разом з матір'ю - позивачкою [PERSON] (а.с.7). Як стверджують сторони, починаючи з грудня 2015 року сторони остаточно не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, з того часу проживають окремо; раніше в сім'ї мали місце непорозуміння, сварки з різних питань сімейного життя, із-за взаємних претензій подружжя. Як стверджують сторони, поновлення шлюбно-сімейних відносин та збереження сім'ї сторін є неможливими; зазначені обставини мають істотне значення для сторін і є підставою для розірвання шлюбу. За таких обставин, суд вважає, що сім'я сторін фактично розпалась, існує формально і зберегти її неможливо, тому позов в частині вимог про розірвання шлюбу має бути задоволений. Як стверджують сторони, після розірвання шлюбу діти - син [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO] будуть проживати разом з матір'ю - позивачкою [PERSON]; будь-яких спірних питань майнового характеру між сторонами на даний час не виникає. Відповідно до положень ст.113 СК України позивачкою [PERSON] не заявлено вимоги щодо поновлення дошлюбного прізвища «Васильєва». Відповідно до ст.189 СК України нотаріальний договір про сплату аліментів на дітей сторони не укладали. З пояснень відповідача [PERSON] також вбачається, що він не заперечує свій обов'язок, як батько, щодо матеріального утримання дітей - синів [PERSON] та [PERSON], він погоджується сплачувати аліменти на користь позивачки; інших утриманців на даний час, а також невиконаних зобов'язань за виконавчими документами перед третіми особами, він не має. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд враховує пояснення сторін, матеріальне становище відповідача, стан здоров'я дітей, встановлені інші обставини справи і вважає за можливе та необхідне встановити розмір аліментів на дітей - синів [PERSON] та [PERSON] - у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно, починаючи з 03.03.2016 року і до повноліття дітей, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку згідно Закону - на кожну дитину; в решті позову в частині стягнення аліментів - відмовити. Згідно ст.183 СК України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) батька, матері на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Outcome: partial