Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-01 00:00:00

[PERSON] у поданій ним до суду в порядку окремого провадження заяві просить встановити факт смерті його матері [PERSON], [INFO], визнавши датою її смерті 17 травня 2016 року, а місцем смерті м. Горлівка Донецької області, пославшись на те, що дійсно 17 травня 2016 року за місцем своєї реєстрації в м. Горлівці, через старість вона померла та він отримав лікарське свідоцтво про смерть за № 1076 від 18 травня 2016 року, згодом отримав свідоцтво про смерть серії ДНР №028555, актовий запис № 685 від 24 травня 2016 року складений Горлівським міським відділом запису актів громадянського стану Державної [PERSON] Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки. Та обставина, що цей документ виданий на тимчасово окупованій території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, унеможливлює отримання нею свідоцтва про смерть матері. У судове засідання заявниця [PERSON]В не зявився, надав суду заяву із зазначенням, що підтримує свою заяву та просив суд слухати справу за його відсутності. Представник заінтересованої особи відділу державної реєстрації актів цивільного стану Золочівського районного управління юстиції у Харківській області у судове засідання не зявився, хоча надав листа, де прохав про розгляд справи за відсутності їх представника та про те що проти задоволення вимог не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню за таких підстав. Згідно з п. 8 ч.1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно з абз. 2 п. 18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Судом встановлено, що 17 травня 2016 року в місті Горлівці Донецької області померла громадянка України [PERSON], [INFO], уродженка с. Сари Гадячського району Полтавської області, яка настала 17 травня 2016 року у м. Горлівка Донецької області. Ця подія відбулася в м. Горлівці Донецької області, тобто на тимчасово окупованій території, що є загальновідомим фактом. На підтвердження цього факту заявниця [PERSON] надала суду копію таких документів, як: паспорт громадянина України та свідоцтво про народження на своє імя, паспорт на імя померлої матері [PERSON], свідоцтво про її смерть серії ДНР № 028555, актовий запис № 685 від 24 травня 2016 року складений Горлівським міським відділом запису актів громадянського стану Державної [PERSON] Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки, лікарське свідоцтво про смерть за № 1076 від 18 травня 2016 року, копію довідки від 16 січня 2015 року про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, виданої на його імя та про його реєстрацію за адресою смт. Золочів вул. Кравченко 16, копію договір - замовлення на проведення та організацію поховання, фотокарточки. Та обставина, що свідоцтво про смерть видане на тимчасово окупованій території, унеможливлює отримання виданого державним органом України свідоцтва про смерть [PERSON] огляду на нижченаведене законодавство. Так, відповідно до статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невідємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. У відповідності до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» - державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ч.1). Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом (ч.2). Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків (ч.3). Встановлення звязків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України, виконання міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, сприяння відновленню в межах тимчасово окупованої території конституційного ладу України (ч.4). З огляду на викладене, ту обставину, що для проведення державної реєстрації смерті [PERSON] є обєктивні перешкоди, суд вважає, що заявлені вимоги необхідно задовольнити, встановивши факт смерті, що надасть можливість заявниці отримати видане державним органом України свідоцтво про смерть.

Outcome: approved