Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-30 00:00:00

[PERSON] у листопаді 2015 року звернулась до суду з позовом в якому просить суд визнати за нею право власності на 1/2 частину земельних ділянок: площею 3,36 га в межах згідно з планом; площею 3,11 га в межах згідно з планом, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Слобідської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, в порядку спадкування за законом, після смерті 10.01.2015 року її чоловіка [PERSON]. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що після смерті [PERSON] відкрилась спадщина за законом, до складу якої, крім іншого, входять і вище вказані частки земельних ділянок, які спадкодавець отримав у спадок після смерті 23.06.2009 року його матері [PERSON], отримавши свідоцтва про право на спадщину за заповітом, але не здійснив реєстрації права власності на них. Оскільки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право власності на спірні земельні ділянки за спадкодавцем не зареєстровано, то позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину у нотаріальній конторі. До судового засідання позивач подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить їх задовольнити. /а.с.29/ Згідно положень ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача Слобідської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області у судове засідання не зявився, від сільського голови надійшла заява з проханням справу розглядати без участі їх представника, позовні вимоги сільська рада визнає. /а.с.27/ Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи і інтереси інших осіб. Відповідно до вимог ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем, суд за наявності підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Представник третьої особи на стороні відповідача у судове засідання не зявився, причини неявки представника Управління Держземагенства у Чернігівському районі Чернігівської області, не повідомлені. /24/ Суд повно, всебічно та обєктивно оцінивши наявні у справі матеріали та докази вважає позовні вимоги частково обґрунтованими та відповідно такими, що підлягають частковому задоволенню. Відповідно до положень ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно приписів частини 1 статті 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. У відповідності до п. «г» ч.1 ст.81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Як вбачається із дослідженої в судовому засіданні копії свідоцтва про смерть серії «І-ЕЛ» №250355 [PERSON] помер 10.01.2015 року у віці 65 років у м. Чернігів. /а.с.4/ За життя, з 28.01.1973 року [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії «І-ТП» №290222. /а.с.5/ Наведене свідчить, що [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом після смерті чоловіка, в силу приписів ст.1261 ЦК України. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої крім іншого входять: ? частина земельних ділянок площею\~3,11 га в межах згідно з планом, з яких: 1,85 га рілля, 1,26 га - кормові угіддя, кадастрові номери 7425588300:06:000:1480, 7425588300:06:000:0480, та ? частина земельних ділянок площею\~3,36 га в межах згідно з планом, з яких 2,10 га рілля, 1,26 га - кормові угіддя, кадастрові номери 7425588300:06:000:1479, 7425588300:06:000:0479, що розташовані на території Слобідської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які належали [PERSON] згідно Державного акту на право приватної власності на землю, виданого Чернігівською районною державною адміністрацією від 20.03.2002 року серії «ІІ-ЧН» №029374 та Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, виданого Чернігівською районною державною адміністрацією від 20.03.2002 року серії «ЧН» №029376, і які були успадковані в рівних долях її синами, [PERSON] та спадкодавцем по цій справі [PERSON], відповідно до свідоцтв про право на спадщину за заповітом від 27.03.2009 року серії «ВМР» №871618 та серії «ВМР» №871617. /а.с.7-10, 12, 15/ Як вбачається з Витягів з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки №М-28/0-11/0-11/1/19-15 від 03.11.2015 року, №Д-11/0-14/0-14/1/19-15 від 03.11.2015 року, №32-28-0.3-684/15-15 від 11.11.2015 року, №32-28-0.3-685/15-15 від 11.11.2015 року, власником земельних ділянок: площею 1,2568 га кормові угіддя, площею 1,8514 га - рілля, площею 2,0994 га рілля і площею 1,2567 га - кормові угіддя на підставі Державного акту про право власності на землю серії «ІІ-ЧН» №029374 та серії «ІІ-ЧН» №029376 є [PERSON]. /а.с.13, 14, 16, 17/ Зіставивши усі дані, що випливають із документів наданих позивачем, враховуючи час відкриття спадщини, тобто той факт, що спадкодавець помер після 01 січня 2004 року, суд дійшов висновку, що безумовному застосуванню у вказаній справі до відносин спадкування підлягають норми ЦК України. Згідно вимог ст.1268 ЦК України спадкоємець за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до вимог ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 20.08.2015 року [PERSON] отримала у спадок після смерті [PERSON] 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по вул. Квіткова,1 у с. Вікторівка Чернігівського району та області. /а.с.6/ Постановою про відмову у вчинені нотаріальної дії державного нотаріуса Першої Чернігівської державної нотаріальної контори [PERSON] від 22.09.2015 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину земельних ділянок площею 3,36 га та площею 3,11 га, розташованих на території Слобідської сільської ради Чернігівського району та області у звязку з тим, що після отримання [PERSON]М свідоцтв про право на спадщину за заповітом не була проведена реєстрація права власності і в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно інформація відсутня, а отже право власності у спадкодавця не виникло. /а.с.11/ Вирішуючи заявлені позовні вимоги по суті, суд виходить з того, що з 2 травня 2009 р. відповідно до статті 125 ЗК України №1066-VI (1066-17), право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав, а згідно положень ст.126 ЗК України, в редакції статті станом на 01.01.2013 року, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». У відповідності до вимог цивільного законодавства дієздатність [PERSON] припинилась у момент його смерті і за таких обставин отримати правовстановлюючий документ на імя спадкодавця не має правової можливості. Відповідно до Конституції України органи та посадові особи мають діяти в межах своєї компетенції та відповідно до Законів, чинних на час їх застосування. Згідно п.п.4.15, 4.20 Наказу Міністерства юстиції України №296/5 від 22 лютого 2012 року «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться на підставі документів, оформлених відповідно до статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та витягу з Державного земельного кадастру. Статтею 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державна реєстрація прав проводиться на підставі, крім іншого, державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом. За таких обставин, позивач позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на успадковані частки земельних ділянок в нотаріальному порядку. Суд враховує положення ст.124 Конституції України, згідно якої юрисдикція суду поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. При цьому можливий судовий захист, як тих цивільних прав, що прямо названі в ЦК, так і тих, що випливають із норм Конституції чи іншого Закону. Таким чином наявні у справі докази та їх правова оцінка підтверджують обґрунтованість позову та є достатніми для його задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved