Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-19 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ [PERSON], посилаючись на ст.1272 ЦК України, звернувся до суду з позовом, зазначивши, після смерті бабусі [PERSON], котра настала 22.05.2015 року, позивач своєчасно не звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, через сильні душевні переживання, у звязку із втратою близької їй людини та юридичною необізнаністю. \~ \~ \~ \~ \~ Таким чином, позивач, вважаючи причину пропуску строку звернення поважною, просить визначити їй додатковий двомісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини. \~ \~ \~ \~ В судове засідання позивач не зявилась, про причини неявки суд не повідомила. \~ \~ \~ \~ \~ Представник відповідача надіслав до суду відзив про визнання позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, задоволення позову з підстав визнання його відповідачем, допускається за наявності для того законних підстав. Законних підстав для задоволення позову в судовому засіданні не встановлено. В судовому засіданні встановлено, що позивач має право на спадкування за заповітом після [PERSON], смерть якої настала 22.05.2015 року. Упродовж шести місяців після відкриття спадщини [PERSON] не зверталась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. \~ \~ \~ \~ У відповідності до ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Разом з цим, наведені позивачем причини пропуску строку звернення до нотаріальної контори не можуть вважатися поважними, оскільки у [PERSON] не було обєктивних перешкод звернутись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Крім того, причини неподання [PERSON] заяви до нотаріальної контори, на які посилався представник позивача в судовому засіданні, є взаємовиключними. Частиною 1 ст.1269 ЦК України, на спадкоємця, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, покладено обовязок подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини, упродовж шести місяців з моменту її відкриття. Викладене підтверджується правовою позицією висловленою у постанові судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 26.09.2012 року у справі № 6-85цс12, за наслідками неоднакового застосування судом положень ст.1272 ЦК України. У вказаній постанові зазначено, що право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Судова палата ВСУ вказала, що правила ч.3 ст.1272 ЦК України можуть бути застосовані лише в тих випадках, коли у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви і ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про спадкову масу, то положення ч. 3 ст. 1272 ЦК України не застосовуються. У відповідності до ч.1 ст.360-7 ЦПК України, рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обовязковим для всіх судів України, які зобовязані привести свою практику у відповідність із рішенням ВСУ. \~ \~ \~ \~ \~ У відповідності до ст.88 ЦПК України, судові витрати по справі необхідно віднести на рахунок позивача. \~ \~ \~ \~ \~

Outcome: dismissed