Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-19 00:00:00

[PERSON] свою заяву мотивує тим, що 01 квітня 2016 року в місті Стаханов Луганської області, помер її брат [PERSON], [INFO], який був зареєстрований в [INFO]. Факт смерті засвідчений лікарським свідоцтвом про смерть №246 від 05квітня 2016 року, виданим так званим державним підприємством «Луганське республіканське бюро судово-медичної експертизи» так званої Луганської Народної Республіки. З огляду на це, вона звернулась до Луцького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області, щодо державної реєстрації смерті брата [PERSON], та отримала відповідь за вих.№.№5111/02-02.03-22 від 31грудня 2016 року, згідно з якою відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті, з посиланням на те, що відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Посилаючись на наведене, заявник просила суд встановити факт смерті [PERSON], [INFO], який помер 01 квітня 2016 року в місті Стаханов Луганської області, Україна. Заявник подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Просила вимоги заяви задовольнити з підстав, викладених у ній. \~\~\~\~ Представник Луцького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області подала заяву . про розгляд справи за її відсутності, зазначивши в ній, що при розгляді справи покладається на думку суду. \~\~\~\~ Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. З огляду на це, міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану лікарське свідоцтво про смерть [PERSON] не було визнано підставою для державної реєстрації смерті. Відповідно п.8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті , встановлення такого факту вирішується в судовому порядку. Як слідує із змісту ч. 1\~ст. 2571 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території. З викладених в заяві обставин вбачається, що брат заявниці\~[PERSON] проживав у м. Стаханов, на тимчасово окупованій території України. Помер 01 квітня 2016 року в м. Стаханов. З свідоцтва про народження серії ЯЛ № 008831від 30 січня 1951 року, виданого відділом запису актів громадянського стану Ворошиловоградської області вбачається, що [PERSON] є сестрою померлого [PERSON]. (а.с.13) З матеріалів справи вбачається, що дівоче прізвище заявника «Мельник» було змінено на «Ковальчук», у звязку з укладенням шлюбу з [PERSON] , про що свідчить копія свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ЕГ № 307908 від 28 липня 1974 року, виданого Риковичівською сільською радою Іваничівського району Волинської області. З оглянутого в судовому засіданні лікарського свідоцтва про смерть №246 від 05 квітня 2016 року вбачається, що причину смерті [PERSON], який помер 01 квітня 2016 року в м. Стаханов Луганської області, не встановлено. Місто Стаханов, станом на день розгляду цієї справи, знаходиться на тимчасово окупованій території України і, у відповідності до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 1085-р\~, входить до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Вказана обставина позбавляє заявника можливості зареєструвати факт смерті батька у встановленому Законом порядку. Відповідно п.8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту , зокрема, смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до\~ст.17 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»\~\~у разі порушення положень цього\~Закону\~державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна. \~\~\~\~ Суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Оскільки заявник позбавлений можливості іншим шляхом, крім судового порядку, встановити факт смерті свого батька на тимчасово окупованій території, а також надати для реєстрації смерті документи, передбачені законодавством України, оцінюючи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, суд вважає, що факт смерті [PERSON] з 01.04.2016 року в м. Стаханов, підтверджується наданими суду доказами, а тому є правові підстави для задоволення заяви і для встановлення факту смерті [PERSON]. Задоволення заяви має для заявника юридичне значення, оскільки необхідне для реєстрації смерті [PERSON] в органах РАЦС відповідно до законодавства України.

Outcome: approved