Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-10 00:00:00

[PERSON] звернулася у суд із позовом до Олешківської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно. Позовні вимоги мотивувала тим, що [INFO]. померла її мати [PERSON], після смерті якої залишилося спадкове майно, яке складається із земельної частки (паю) площею 0,97 га, призначеної для ведення товарногосільськогосподарського виробництва, що розташована на території Олешківської сільської ради. Спадкоємицею даної земельної частки (паю) за заповітом, посвідченим 13.12.2000р. секретарем Олешківської сільської ради, є вона - позивачка. На час смерті матері вона проживав разом із нею, а також звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, і тому вважається такою, що прийняла спадщину. У зв'язку із втратою оригіналу державного акту на право приватної власності на землю державним нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Просить визнати за нею право власності на земельну частку (пай) площею 0,97 га для ведення товарногосільськогосподарського виробництва, що розташована на території Олешківської сільської ради. Позивачка в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує, просить справу розглядати без її участі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнає. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не проводилось. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення за наступних підстав. Судом встановлено, що згідно державного акту серії [NUMBER] на право приватної власності на землю, [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,97 гектарів в межах згідно з планом, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Олешківської сільської ради, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за [NUMBER] від 11.03.2001р. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER], [PERSON] померла [INFO].. Відповідно до довідок Олешківської сільської ради від 16.08.2016р. №№ 571, 590 на час смерті [PERSON] в господарстві була зареєстрована та проживала її донька [PERSON], яка після смерті матері вступила в управління спадковим майном та є спадкоємицею на майно померлої, заборона відчуження на майно не накладалась. Згідно заповіту, посвідченого 13.12.2000р. секретарем Олешківської сільської ради, спадкоємцем всього належного померлій [PERSON] майна є позивачка [PERSON]. Заповіт є дійсним, не змінювався та не скасовувався. Як вбачається із довідки Першої Снятинської державної нотаріальної контори від 17.08.2016р. після смерті [PERSON] заведена спадкова справа № 626/2008 на підставі заяви [PERSON]. 16.08.2016р. Першою Снятинською державною нотаріальною конторою позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки нею не надано оригінал правовстановлюючого документу на вищевказану земельну ділянку. Відповідно до ч.1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ч. 1 ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч.1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно із ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно із ч.ч.2, 3, 5 ст.158 ЗК України, виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності та користуванні громадян і юридичних осіб. Зібрані по справі докази вказують, що [PERSON] на праві власності належала земельна частка (пай) розміром 0,97 гектарів в межах згідно з планом, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Олешківської сільської ради Снятинського району Івано-Франківської області, спадкоємцем якої за заповітом є її донька [PERSON], яка вступила в управління спадковим майном та в установлений законом термін звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, а тому суд вважає, що за [PERSON] слід визнати право власності на земельну частку (пай), що розташована на території Олешківської сільської ради Снятинського району Івано-Франківської області, в межах земельної ділянки площею0,97 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 11.03.2001р., зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за [NUMBER], виданого на [PERSON] На підставі наведеного та ст.ст. 15, 16, 328,1218, 1268, ЦК України,

Outcome: approved