Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-09 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання їх неповнолітніх дітей. Вимоги мотивовано тим, що сторони є батьками неповнолітніх: [PERSON]; [PERSON], [PERSON] На даний час діти проживають з матірю та потребують матеріальної допомоги, відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. За вказаних обставин позивач просила стягувати з відповідача на свою користь аліменти в розмірі не менше 30% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. В судове засідання сторони не зявилися надали заяви про розгляд справи за їх відсутністю, відповідно до змісту яких позивач на задоволенні позовних вимог наполягала, відповідач позов визнав. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів. Вимога підлягає задоволенню. Судом встановлено, що з 14 лютого 2008 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який на підставі рішення Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 07 травня 2013 року розірвано (а.с. 3). Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] народився 16 листопада 1999 року; [PERSON] народився 13 липня 2008 року; [PERSON] народився 17 листопада 2011 року, їх батьком є [PERSON], матірю [PERSON] (а.с. 4 6). Відповідно до виданої Малокаховською сільською радою Каховського району Херсонської області довідки від 03 листопада 2014 року, [PERSON], разом з синами [PERSON]; [PERSON], [PERSON], зареєстрована за адресою: [INFO], б. № 98 (а.с. 7). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідач в порушення ст. 180 СК України ухиляється від матеріального забезпечення дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову а відтак, вимога позивача підлягає задоволенню з дня подання позовної заяви до суду. У разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову (ч. 4 ст. 174 ЦПК України). Як розяснив Пленум Верховного Суду України у п. 17 постанови Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів від 15 травня 2006 року № 3 вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Суд вбачає доведеною ту обставину, що відповідач не виконує свого батьківського обовязку по утриманню спільної із позивачем дитини, тому вимога про стягнення аліментів є правомірною. Враховуючи вищенаведене та виходячи з того, що діти сторін проживають разом із позивачем, враховуючи вік дітей, суд вважає за можливе визначити розмір аліментів у частці від заробітку (доходу) відповідача в розмірі 1/2 частини, щомісячно до досягнення дітьми повноліття. На підставі ч. 3 ст. 88 ЦПК України судові витрати по справі підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved