Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-14 00:00:00

[PERSON] подала до суду заяву, в якій просила встановити факт смерті її сина F [PERSON] у м. Сімферополь Автономної Республіки Крим 06 липня 2018 року. В обґрунтування вимог за заявою зазначила, що [PERSON], який є її сином був зареєстрований за адресою: [INFO]. 06 липня 2018 року у віці 42 років [PERSON], перебуваючи у м. Сімферополь АРК, помер, причиною смерті стало розшарування грудного відділу аорти з розривом стінки. Оскільки [PERSON] помер на непідконтрольній Україні території, органом державної реєстрації актів цивільного стану заявнику відмовлено у видачі свідоцтва про смерть, що позбавляє її можливості прийняти спадщину після померлого у встановленому законом порядку та зняти його з реєстраційного обліку. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 14 травня 2019 року провадження у справі відкрито. Позивач у судове засідання не зFявився, надала суду заяву про розгляд заяви про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України за її відсутності. Заінтересована особа F Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Харківському району та місту Люботину Головного Територіального управління юстиції у Харківській області у судове засідання не зFявився, про день та час слухання справи повідомлявся своєчасно і належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив. Враховуючи, що в судове засідання не зFявились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Порядок державної реєстрації актів цивільного стану, в тому числі порядок державної реєстрації смерті особи, встановлений Правилами державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затвердженими Наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року F52/5. Згідно з п. 3 розділу І зазначених Правил, районні, районні у містах, міські (міст обласного значення), міськрайонні, міжрайонні відділи державної реєстрації актів цивільного стану головних територіальних управлінь юстиції проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження. За заявами громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території України або переселилися з неї, державну реєстрацію актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання здійснюють відділи державної реєстрації актів цивільного стану за місцем звернення заявника. Частиною 1 ст. 317 ЦПК України встановлено, що заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Заявник [PERSON] є матірFю померлого [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ВЛ F315416 від 20 листопада 1975 року. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», иимчасово окупована територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невідFємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.. Згідно вимог ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Згідно ч.ч. 1,2,3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. З наданих заявником документів, які були видані органами, що знаходяться на тимчасово окупованій території, вбачається, що 06 липня 2018 року у м. Сімферополь Республіки Крим Російської Федерації (раніше [PERSON] Крим) помер [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-АЯ F637431 від 10 липня 2018 року та довідкою про смерть F2734 від 10 липня 2018 року, згідно якої причиною смерті [PERSON] є розшарування грудного відділу аорти з розривом стінки. Виходячи з положень ч. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», зазначені документи є недійсними та не можуть використовуватися на території України, а також створювати правові наслідки. Поряд з цим, відповідно до практики ЄСПЛ, Консультативного висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії не можуть визнаватись недійсними всі документи, видані на окупованій територій, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Це стосується реєстрації смертей, народжень, шлюбів. Враховуючи ключове значення, яке має встановлення факту смерті особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявника, документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території, як виняток можуть братися до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозвFязку при розгляді справ в порядку статті 257-1 ЦПК. Відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» місце смерті [PERSON]- місто Сімферополь є тимчасово окупованою територією України. Отже, судом встановлено та підтверджено письмовими доказами, дослідженими в ході судового розгляду, що [PERSON] помер 06 липня 2018 року у м. Сімферополь Автономної Республіки Крим України. Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявнику для державної реєстрації смерті сина та зняття його з реєстраційного обліку. Як вбачається зі змісту листа Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Харківському району та місту Люботину Головного Територіального управління юстиції у Харківській області F1647-15.13-04-04 від 15 травня 2019 року, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про смерть [PERSON], оскільки територія міста Сімферополя Автономної Республіки Крим є тимчасово окупованою та рекомендовано звернутися до суду. Зі змісту закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні вбачається, що документом що підтверджує факт смерті фізичної особи може бути рішення суду про встановлення такого факту. Відповідно до ч.4 ст. 317, п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України. На підставі викладеного і

Outcome: approved