Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-29 00:00:00

[PERSON] пред`явила до суду позов шляхом подання позовної заяви до Головного Управління Держгеокадастру у Харківській області, Державного кадастрового реєстратора Головного управління Держгеокадастру у Харківській області Давидової О.М., [PERSON] , [PERSON] , Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області, ФОП [PERSON] , яким просила суд скасувати державну реєстрацію в Державному земельному кадастрі земельної ділянки, розташованої за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер - 6325157000:00:016:0025. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що рішенням IV сесії VII скликання Коротичанської селищної ради Харківського району Харківської області від 15 березня 2016 року [PERSON] надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі ( на місцевості) для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд із земель житлової та громадської забудови, орієнтовною площею 0,15400 га., за адресою: [ADDRESS] . Цим же рішенням рекомендовано [PERSON] розроблену та погоджену, згідно з вимогами чинного законодавства технічну документацію із землеустрою, подати для розгляду до Коротичанської селищної ради. ФОП [PERSON] на замовлення [PERSON] було розроблено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Рішенням Державного кадастрового реєстратора Головного управління Держгеокадастру у Харківській області Давидовою О.М. було внесено відомості до Державного земельного кадастру щодо земельної ділянки, розташованої за адресою: [ADDRESS] та присвоєно кадастровий номер - 6325157000:00:016:0025. Позивач [PERSON] є власником будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] та є користувачем суміжної земельної ділянки. Позивач вважає дії державного кадастрового реєстратора Головного управління Держгеокадастру у Харківській області Давидової О.М. неправомірними, а внесені дані до Державного земельного кадастру щодо земельної ділянки, розташованої за адресою: [ADDRESS] , такими, що підлягають скасуванню, з огляду на наступне. Встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на підставі розробленої та затвердженої технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок або проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Обов`язковою складовою технічної документації є план меж земельної ділянки, складений за результатами кадастрової зйомки, на якому відображаються зовнішні межі земельної ділянки із зазначенням власників (користувачів) суміжних земельних ділянок. Кадастрова зйомка включає: геодезичне встановлення меж земельної ділянки, погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами, відновлення меж земельної ділянки на місцевості, виготовлення кадастрового плану. Отже, обов`язковою складовою частиною кадастрової зйомки є погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами. Однак, як вбачається із акту погодження меж земельної ділянки від 04 травня 2016 року, якій міститься у технічній документації, в ньому відсутній підпис позивача як суміжного власника земельної ділянки. Таким чином, актом погодження меж земельної ділянки від 04 травня 2016 року фактично не було погоджено межі земельної ділянки із усіма суміжними власниками. Позивача не було належним чином повідомлено про проведення робіт із закріплення межовими знаками меж земельної ділянки. Позивач зазначає, що згідно вимог чинного законодавства, власники суміжних земельних ділянок мають бути повідомлені про дату і час проведення робіт із закріплення межовими знаками меж земельної ділянки за п`ять робочих днів листом або за допомогою інших засобів зв`язку. Тільки у разі неможливості встановлення місцезнаходження власника суміжної земельної ділянки такі власники повідомляються через оголошення у пресі. Постійним місцем проживання позивача є: [ADDRESS] . [PERSON] та ФОП [PERSON] на час погодження меж земельної ділянки були обізнані про постійне місце проживання позивача, проте не повідомили позивача у встановлений чинним законодавством спосіб про час та місце проведення робіт із закріплення межовими знаками меж земельної ділянки. Наслідком цього порушення є невідповідність акту погодження меж земельної ділянки вимогам чинного законодавства,що в свою чергу призводить до невідповідності вимогам чинного законодавства технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) [PERSON] для будівництва та обслуговування житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Отже, з огляду на невідповідність технічної документації із землеустрою вимогам чинного законодавства, державний кадастровий реєстратор Давидова О.М. повинна була відмовити у внесені відомостей до Державного земельного щодо земельної ділянки, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Позивач зазначає, що внаслідок виготовлення технічної документації із землеустрою та подальшої реєстрації права власності відповідача на земельну ділянку, порушені її права на володіння та користування частиною належної їй земельної ділянки, необхідної для обслуговування об`єктів нерухомості. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 12 грудня 2019 року позовну заяву [PERSON] залишено без руху та надано строк для усунення недоліків позову 10 днів з дня вручення копії ухвали. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 17 грудня 2019 року провадження по справі відкрито в порядку загального позовного провадження, справа призначена до розгляду в підготовчому засіданні. Ухвалою Харківського районного суду від 11 березня 2020 року замінено первісного відповідача у справі з Управління Держгеокадастру у Харківському районі Харківської області на належного відповідача Головне управління Держгеокадастру у Харківській області Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 22 червня 2020 року підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду. Ухвалою Харківського районного суду від 25 серпня 2020 року позовні вимоги [PERSON] в частині визнання недійсним та скасування державної реєстрації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно реєстрацію права власності на земельну ділянку, розташовану за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 6325157000:00:016:0025, здійснену приватним нотаріусом ХРНО Десятниченко О.В. 19.12.2016 на підставі рішення виконавчого комітету Коротичанської місцевої Ради депутатів, серія та номер: ХІ сесія УІІ скликання від 22.11.2016 залишено без розгляду. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив суд їх задовольнити з підстав, зазначених в позові. При цьому пояснив, що обов`язковою складовою частиною кадастрової зйомки є погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами. Із акту погодження меж земельної ділянки від 04.05.2016 вбачається, що підпис користувача земельної ділянки [ADDRESS] [PERSON] відсутній, натомість в акті міститься підпис голови Коротичанської селищної ради. Відповідно до пункту 3.12\~Інструкції № 376\~повідомлення власників (користувачів) суміжних земельних ділянок про дату і час проведення робіт із закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється виконавцем завчасно, не пізніше ніж за п`ять робочих днів до початку робіт із закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Повідомлення надсилається рекомендованим листом, кур`єрською поштою, телеграмою чи за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення. Власники (користувачі) суміжних земельних ділянок, місце проживання або місцезнаходження яких невідоме, повідомляються про час проведення робіт із закріплення межовими знаками поворотних точок меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) через оголошення у пресі за місцезнаходженням земельної ділянки. Представник позивача зазначив, що позивач за адресою: [ADDRESS] проживає постійно, проте ніяких повідомлень на свою адресу не отримувала. [PERSON] є власником будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , отже їй відоме місце проживання позивача, а тому її повідомлення через оголошення у газеті суперечить вимогам Інструкції № 376. Таким чином, виконавцем робіт з виготовлення технічної документації із землеустрою та встановлення і погодження меж земельної ділянки\~ФОП [PERSON] порушено положення п. 3.12 Інструкції в частині повідомлення позивача, як власника суміжної земельних ділянок, про дату і час проведення робіт із закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Враховуючи невідповідність технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) [PERSON] вимогам чинного законодавства, у державного кадастрового реєстратора не було підстав для внесення відомостей до Державного земельного кадастру щодо земельної ділянки, розташованої за адресою: [ADDRESS] . Представник позивача також зазначив, що позивач не мала можливості викласти своїх заперечень проти запропонованого варіанту розташування межі між земельними ділянками, спір з цього приводу розглянутий не був, в результаті чого при формуванні земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , була порушена процедура отримання кадастрових номерів та відповідачем захоплена частина земельної ділянки позивача. Представник відповідача ФОП [PERSON] [PERSON] проти задоволення позову заперечувала, просила відмовити у його задоволенні. При цьому зазначила, що технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки [ADDRESS] , розроблена ФОП [PERSON] , повністю відповідає вимогам діючого законодавства. Що стосується неповідомлення позивача про погодження меж земельної ділянки, то в матеріалах справи відсутні документи, що посвідчують право власності або право користування позивача земельною ділянкою за адресою: [ADDRESS] .Тому єдиним органом, який міг погоджувати межі земельної ділянки № [NUMBER] з боку земельної ділянки № [NUMBER] є Коротичанська селищна рада в особі відповідних посадових осіб, оскільки земельна ділянка відноситься до земельних ділянок комунальної власності. Представник відповідача Головного Управління Держгеокадастру у Харківській області, представник відповідача Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області відповідачі Державний кадастровий реєстратор Давидова О.М., ФОП [PERSON] в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомили. 28 січня 2020 року до суду надійшов відзив представника відповідача Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області Тягнибока І.В., яким він просить відмовити у задоволенні позову [PERSON] . Відповідач [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явились, надали до суду письмову заяву про розгляд справи у їх відсутність. Суд, вислухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Судом встановлено, що рішенням IV сесії VII скликання Коротичанської селищної ради Харківського району Харківської області від 15 березня 2016 року [PERSON] надано дозвіл на розробку технічної документації із\~землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва та обслуговування жилого будинку господарських будівель і споруд, із\~земель житлової та громадської забудови орієнтованою площею 0,15400 га, за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до пункту 2 вищезазначеного рішення рекомендовано [PERSON] розроблену та погоджену, згідно з вимогами чинного законодавства технічну документацію із землеустрою, подати для розгляду до Коротичанської селищної ради. З матеріалів справи вбачається, що ФОП [PERSON] на замовлення [PERSON] розроблено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Рішенням державного кадастрового реєстратора Головного управління Держгеокадастру у Харківській області Давидовою О.М. внесено відомості до Державного земельного кадастру щодо земельної ділянки розташованої за адресою: [ADDRESS] та присвоєно кадастровий номер - 6325157000:00:016:0025. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником будинку, що розташований за адресою [ADDRESS] , та є суміжним землекористувачем з відповідачем [PERSON] . Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилається та те, що її підпис як користувача земельної ділянки [ADDRESS] відсутній в акті погодження меж земельної ділянки від 04 травня 2016 року, натомість в акті міститься підпис голови Коротичанської селищної ради, тобто вона, як землекористувач суміжної земельної ділянки не була повідомлена про дату, час проведення робіт із закріплення межовими знаками меж земельних ділянок за п`ять робочих днів листом або за допомогою інших засобів зв`язку. Як зазначив представник позивача у судовому засіданні, позивач [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , проживає постійно, зареєстрована, проте ніяких повідомлень на свою адресу не отримувала, а тому виконавцем робіт з виготовлення технічної документації із землеустрою та встановлення і погодження меж земельної ділянки\~ФОП [PERSON] порушено положення п. 3.12 Інструкції в частині повідомлення позивача, як власника (користувача) суміжних земельних ділянок, про дату і час проведення робіт із закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та як наслідок фактично не має погодження меж даної земельної ділянки з усіма суміжними власниками (користувачами), зокрема з позивачем. Проаналізувавши спірні правовідносини, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог і необхідність відмови в їх задоволенні у повному обсязі, виходячи з наступного. Відповідно до\~статті 14 Конституції України\~земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Згідно із частиною першою\~статті 3\~ЗК України земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами. Відповідно до частини другої статті 4\~ЗК України завданням земельного законодавства є регулювання земельних відносин з метою забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із Законом України\~від 22\~травня 2003\~року №\~858-IV\~«Про землеустрій» (далі - Закон № 858-IV), у строки, що обумовлюються угодою сторін. Відповідно до статті 50\~Закону №\~858-IV проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок включають, зокрема, викопіювання з кадастрової карти (плану) або інші графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки (у разі формування земельної ділянки), кадастровий план земельної ділянки, матеріали перенесення меж земельної ділянки в натуру (на місцевість) (у разі формування земельної ділянки). За змістом статті 198\~ЗК України погодження меж земельної ділянки із суміжними власниками та землекористувачами необхідне при кадастровій зйомці як комплексу робіт, виконуваних для визначення та відновлення меж земельних ділянок. Згідно з положеннями статті 55\~Закону №\~858-IV установлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) проводиться відповідно до топографо-геодезичних і картографічних матеріалів, здійснюється на основі технічної документації із землеустрою, якою визначається місцеположення поворотних точок меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Межі земельної ділянки в натурі (на місцевості) закріплюються межовими знаками встановленого зразка. Власники та землекористувачі, у тому числі орендарі, зобов`язані дотримуватися меж земельної ділянки, закріпленої в натурі (на місцевості) межовими знаками встановленого зразка. Механізм встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками визначено Інструкцією про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженою наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 18 травня 2010 року № 376, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 16 червня 2010 року за № 391/17686 (далі - Інструкція № 376). Згідно з пунктом 3.12 Інструкції №\~376 закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється виконавцем у присутності власника (користувача) земельної ділянки, власників (користувачів) суміжних земельних ділянок або уповноваженою ним (ними) особою. Закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) може здійснюватися за відсутності власників (користувачів) суміжних земельних ділянок у випадку їх нез`явлення якщо вони були належним чином повідомлені про час проведення вищезазначених робіт, про що зазначається у акті приймання-передачі межових знаків на зберігання. Аналіз зазначених норм свідчить, що стадія погодження меж земельної ділянки при виготовленні землевпорядної документації є допоміжною. При цьому\~стаття 198 ЗК України\~лише вказує, що складовою кадастрових зйомок є погодження меж земельної ділянки із суміжними власниками та землекористувачами. Із цього не слідує, що у випадку відмови суміжного землевласника або землекористувача від підписання відповідного документа - акта погодження меж слід вважати, що погодження меж не відбулося. Погодження меж полягає у тому, щоб суміжнику було запропоновано підписати відповідний акт. Якщо він відмовляється це робити, орган, уповноважений вирішувати питання про приватизацію ділянки по суті, повинен виходити не із самого факту відмови від підписання акта, а з мотивів відмови. Підписання акта погодження меж самостійного значення не має, воно не призводить до виникнення, зміни або припинення прав на земельну ділянку, як і будь-яких інших прав у процедурі приватизації. Непогодження меж земельної ділянки, яка знаходиться поза межами населеного пункту, із суміжними власниками та землекористувачами не може слугувати підставою для відмови відповідним територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин (територіальним органом Держгеокадастру в районах (містах)) в затвердженні технічної документації, за умови правомірних дій кожного із землекористувачів. Не підписання суміжним власником та/або землекористувачем акту узгодження меж суміжної земельної ділянки само по собі не є підставою для визнання недійсним державного акту на землю. Такі правові висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справах № 350/67/15-ц (провадження № 14-652цс18) та № 514/1571/14-ц (провадження № 14-552цс18), постанові від 23 січня 2019 року у справі № 580/168/16-ц. За вказаних обставин суд доходить висновку, що з огляду на те, що стадія погодження меж земельної ділянки при виготовленні землевпорядної документації є допоміжною, не підписання позивачем акту погодження меж земельної ділянки, навіть при відсутності належного повідомлення позивача про час проведення зазначених робіт, при не доведенні останнім порушення його прав, не є підставою для скасування державної реєстрації земельної ділянки. Згідно ст.ст. 15,16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Тобто, для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачами і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. Суд встановив, що позивач, заявляючи вимоги про скасування державної реєстрації в Державному земельному кадастрі земельної ділянки, посилалася на порушення її права на володіння та користування частиною належної їй земельної ділянки. Проте, доказів на підтвердження вказаних обставин не надала. В судовому засіданні представник позивач зазначив, що про захоплення частини земельної ділянки позивачу стало відомо з матеріалів інвентаризаційної справи КП БТІ, а також зі слів колишнього власника житлового будинку [ADDRESS] , який при продажу будинку показав де проходить межа між земельними ділянками [ADDRESS] та [ADDRESS] . Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки суб`єкту господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою, позивач не замовляв. За вказаних обставин, аналізуючи підстави заявлених позовних вимог, надані позивачем докази, норми цивільного права у їх застосуванні до правовідносин, що склалися між сторонами, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог [PERSON] про скасування державної реєстрації земельної ділянки. На підставі викладеного і

Outcome: dismissed