Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-21 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Оазіс Тревел Україна» про розірвання договорів про надання туристичних послуг від 15.05.2018р. №18/05-13 та №18/05-12, стягнення грошові кошти в сумі 60 605,5грн. та 50 000,0грн. моральної шкоди як відшкодування збитків внаслідок невиконання договорів про надання туристичних послуг. В обґрунтування позовних вимог позивачі зазначили, що 15.05.2018р. між турагентом [PERSON] та [PERSON] , а також між турагентом [PERSON] та [PERSON] укладено\~ два договори про надання туристичних послуг №18/05-13 та №18/05-12, згідно яких туроператор зобов`язувався організувати тур для позивачів на 3-ох осіб в Туніс в період часу з 10.07.2018р. по 20.07.2018р. включно. Позивачами на виконання умов договорів було сплачено повну вартість туру в розмірі 66 744,00грн. Однак, як зазначено позивачем у заяві, за день до запланованої подорожі турагент відповідача [PERSON] повідомив позивачів, що тур анульовано. Оскільки станом на момент звернення із позовною заявою грошові кошти відповідачем не повернені позивачам, разом з тим, враховуючи, що 07.08.2018р. третьою особою на стороні відповідача [PERSON] сплачено позивачам отриману агентську винагороду за результатами укладених договорів від 15.05.2018р. у розмірі 6 138,50грн., позивачі просять розірвати договори про надання туристичних послуг від 15.05.2018р. №18/05-13 та №18/05-12 та стягнути солідарно з ТОВ «Оазіс Тревел Україна» грошові кошти в сумі 60 605,5грн.,\~ а також 50 000,0грн. моральної шкоди. Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 03.05.2019р. відкрито провадження в даній справі за правилами загального позовного провадження. В судове засіданні позивачі подали заяви з яких вбачається, що повністю підтримали позовні вимоги та просии їх задоволити, а розгляд справи проводити без їх участі, таку ж заяву подала третя особа на стороні відповідача: фізична особа-підприємець [PERSON] Відповідач ТОВ «Оазіс Тревел Україна» в судове засідання не направив уповноваженого представника, будучи неоднороазово належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомляв, про розгляд справи у його відсутності не клопотав, відзиву проти позову не подавав. Відповідно до ст.223 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача, за наявних у справі матеріалів справи. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши позовну заяву, матеріали справи в їх сукупності, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, проаналізувавши норми матеріального права, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. 15.05.2018р. приватний підприємець [PERSON] - турагент\~ та [PERSON] турист уклали договір про надання туристичних послуг №18/05-12. Того ж дня 15.05.2018р. приватний підприємець [PERSON] уклав договір із [PERSON] про надання туристичних послуг №18/05-13. Судом встановлено, що [PERSON] , укладаючи такі правочини діяв на підставі Свідоцтва про державну реєстрацію ВОО 458166 від 08.10.1999р. та від імені, під контролем, за дорученням ТОВ «Оазіс Тревел Україна» згідно Агентського договору 2011/0376 від 26.07.2011р. [PERSON] надано суду копію агентського договору від 26.07.2011р. №2011/0376, відповідно до положень якого туристичний оператор ТОВ «Оазіс Тревел Україна» доручає, а турагент ПП [PERSON] приймає на себе зобов`язання від імені, під контролем та в інтересах туроператора укладати договори із споживачами туристичних послуг, а також виконувати інші дії, пов`язані з реалізацією туристичного продукту. Відповідно до укладеного [PERSON] та [PERSON] договору №18/05-12 туроператор- ТОВ «Оазіс Тревел Україна» зобов`язується забезпечити надання туристу\~ [PERSON] туристичного продукту на умовах, визначених договором, а [PERSON] взяла на себе зобов`язання прийняти і своєчасно в повному обсязі оплатити вартість туру згідер договору. Зокрема, відповідно до визначених даним договором положень п.п.2.1.1. вартість послуги за даним договором встановлена у розмірі 33 375грн., що станом на день підписання договору було еквівалентом\~ 1 259,44грн. доларів США, оскільки фіксований курс становив 26,5грн. по відношенню до долара США. Як визначено та погоджено сторонами договору №18/05-12 відповідач зобов`язувався організувати з 10.07.2018р. по 20.07.2018р. тур для [PERSON] та [PERSON] в Туніс, який включає в себе комплекс туристичних послуг: бронювання авіаквитків на літак, що слідує за маршрутом Львів-Монастір (Туніс)-Львів, дата вильоту 10.07.2018р.; розміщення в готелі; забезпечення харчування, трансфер, медичне страхування, оформлення виїзної візи. Аналогічний договір турагентом [PERSON] 15.05.2018р. укладено з [PERSON] , при цьому відповідно до п.п.2.1.1. вартість послуг визначена в розмірі 33 369,0грн., що еквівалентно 1 259,21 доларам США, а також згідно п.п.2.6.1. туроператор зобов`язаний був у період з 10.07.2018р. по 20.07.2018р. організувати тур в Туніс для Возної Віталіни [PERSON] 07.07.2018р. було подано кореговані заявки на бронювання туру для [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , відповідно до яких відбулася зміна дат вильоту, а також місто вильоту, зокрема період туру зміщений на 1 день 11.07.2018р.-21.07.2018р., а виліт не з м.Львова, а з м.Києва. Відповідачі були ознайомлені зі змінами у турі, про що свідчать їх підписи. У порядку, передбаченому п.п.2.1.1. Договору №2011/0376 від 26.07.2011р. на реалізацію туристичних продуктів/послуг відповідачем оформлено та надано турагенту [PERSON] ваучер №6160918, який переданий останнім позивачам у свою чергу. Відповідний ваучер оформлений на [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Однак, як заявлено позивачами та не заперечується третьою особою тур агентом, який безпосередньо укладав договори про надання туристичних послуг, туроператором ТОВ «Оазіс Тревел Україна» не було виконано взятих на себе згідно оспорюваних договорів зобов`язань із організації туристичних турів до країни Туніс з урахуванням погоджених коригувань в період 10.07.2018р.-20.07.2018р. з вильотом Київ-Монастір-Київ. В порядку ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. З поданих суду доказів вбачається, що кожним із позивачів в повній мірі виконані зобов`язання передбачені п.п.2.1.1. договорів від 15.05.2018р. Так, згідно копії платіжного доручення №33 від 15.05.2018р. [PERSON] здійснила оплату на рахунок отримувача [PERSON] у розмірі 28 035,00грн.; згідно платіжного доручення №35 від 21.05.2018р. на суму 5 334,00грн. в загальній сумі [PERSON] за надання туристичних послуг сплачено турагенту 33 369,0грн. [PERSON] згідно поданої до суду копії платіжного доручення №98 від 15.05.2018р. сплачено [PERSON] 33 375,00грн., що в повній мірі відповідає вартості, визначеній у п.п.2.2.1 договору. Натомість відповідачем умови укладеного договору не виконано та тур анульовано. Оскільки позивачам турагентом [PERSON] повернуто 6 138,5грн., які він отримав як агентську винагороду, позивачі просять стягнути з відповідач 60 605,5грн. боргу. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ст.13 ЦПК України). Згідно із ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Спірні правовідносини врегульовано ст.ст.901, 902 ЦК України, Законом України «Про туризм». За вимогами ст.ст.901, 902 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання. Виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору. \~\~\~\~\~\~ За ст.20 Закону України «Про туризм» за договором на туристичне обслуговування одна сторона (туроператор, який укладає договір безпосередньо або через турагента) зобов`язується надати за замовленням іншої сторони (туриста) комплекс туристичних послуг (туристичний продукт), а турист зобов`язується оплатити його. До договору на туристичне обслуговування застосовуються загальні положення договору про надання послуг, якщо інше не передбачено законом. Згідно ст.5 Закону України «Про туризм», організацію та забезпечення створення туристичного продукту, реалізацію та надання туристичних послуг виключно здійснює туристичний оператор, який в установленому порядку отримав ліцензію на туроператорську діяльність. А туристичні агенти - це юридичні особи, створені згідно із законодавством України, а також фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності, які здійснюють посередницьку діяльність в реалізації туристичного продукту туроператорів та туристичних послуг інших суб`єктів туристичної діяльності, а також посередницьку діяльність щодо реалізації характерних та супутніх послуг. Отже, ПП [PERSON] фактично здійснює посередницьку діяльність з реалізації туристичного продукту ТОВ «Оазіс Тревел Україна» у відповідності до положень ст.243 ЦК України, тобто, комерційне представництво (представництво при укладенні договорів у сфері підприємницької діяльності) і відповідно до статті 295 ГК України. Відповідно до положень п.3.1. договору передбачено, що сторони у випадку невиконання або неналежного виконання умов цього договору несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством та умов цього договору. Крім того, згідно п.3.2 договору сторони погодили, що в разі, якщо невиконанням, неналежним виконанням умов цього договору однією стороною іншій стороні будуть заподіяні збитки, винна сторона зобов`язується відшкодувати такі збитки в повному обсязі. При цьому, відповідачем не надано жодного доказу, який би підтверджував сам факт виконання умов договору стосовно взятих на себе зобов`язань туроператором, а отже, саме туроператор- ТОВ «Оазіс Тревел Україна», несе відповідальність за зобов`язаннями за цим договором згідно з чинним законодавством України. Вказане узгоджується із положеннями ст.20 Закону України «Про туризм», де передбачено, що туроператор несе перед туристом відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування. Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів» послугою вважається діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб. Договором є усний чи письмовий правочин укладений між споживачем і виконавцем. Відповідно до ст.651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідно до абз.8 ч.2 ст.30 Закону України «Про туризм» порушеннями законодавства в галузі туризму є порушення умов договору між туристом і суб`єктом туристичної діяльності з надання туристичних послуг. Відповідно до ч.13 ст. 20 Закону України «Про туризм» якість туристичних послуг має відповідати умовам договору на туристичне обслуговування, порядок і способи захисту порушених прав туристів визначаються Законом України «Про захист прав споживачів». Згідно ч.1 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Відповідно до ч.4 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів» за наявності у роботі (послузі) істотних недоліків, споживач має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, а також відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст.33 Закону України «Про туризм» суб`єкт туристичної діяльності, який порушив законодавство в галузі туристичної діяльності при наданні туристичної послуги, що завдало шкоду, зобов`язаний відшкодувати туристу збитки у повному обсязі, якщо договором абозакономне передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.32 Закону України «Про туризм» за неналежне виконання своїх зобов`язань туроператор, турагент, інші суб`єкти туристичної діяльності несуть майнову та іншу відповідальність, визначену в договорі відповідно до чинного законодавства. Розмір майнової відповідальності туроператора, турагента чи іншого суб`єкта туристичної діяльності не може перевищувати фактично завданих замовнику збитків з їх вини. Відповідно до вимог ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до вимог п.5 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Позивач оцінює свої моральні страждання в 25000 грн., але достатніх доказів для висновку суду про такий розмір завданої йому моральної шкоди суду не надав. З урахуванням вимог розумності, справедливості, доцільності, співмірності, а також вини відповідача у невиконанні договору, доказів позивача наданих на підтвердження вимоги про відшкодування моральної шкоди, суд вважає, що справедливим буде стягнення з відповідача на користь позивачів відшкодування моральної шкоди в сумі по 2000 грн. Оцінивши зібрані у справі докази в сукупності суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, оскільки відповідач після отримання коштів за замовлену позивачем туристичну послугу не забезпечив її надання за замовленням позивача, чим порушив права позивача як споживача та завдав матеріальної шкоди на вказану суму, тому підлягають до задоволення позовні вимоги про розірвання договорів про надання туристичних послуг від 15.05.2018р. №18/05-12 та №18/05-13, та про часткове відшкодування матеріальної шкоди, оскільки право споживача відмовитись від договору про надання послуг та відшкодування збитків передбачене ст.10 Закону «Про захист прав споживачів» та відповідно до п.п.2.2.3 договорів від 15.05.2018р.

Outcome: partial