Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-17 00:00:00

[PERSON] пред`явив у суді позов до Київської міської ради, за участю третьої особи - Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Буренко Олени Миколаївни про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] померла сестра позивача - [PERSON] . Позивач, з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, звернувся до ПН КМНО Буренко О.М., однак, позивачеві відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, з підстав того, що до обсягу спадкового майна увійшла квартира, яку неможливо ідентифікувати, з огляду на наявність розбіжностей у найменуванні вулиць, по якій вона розташована. За таких обставин позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив визнати за ним право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . До початку судового засідання позивач подав до суду заяву, в якій підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити та проводити розгляд справи без його участі. Відповідач не забезпечив явку свого представника в судове засідання. Про розгляд справи був повідомлена належним чином, направив до суду відзив, в якому просив розглянути справу за відсутності відповідача та прийняти судом рішення згідно норм чинного законодавства, проти позовних вимог фактично не заперечував. Третя особа свого права на участь у судовому засіданні не використала, про розгляд справи була повідомлена належним чином. До суду подала заяву про розгляд справи без її участі. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, прийшов до висновку про задоволення позову з наступних підстав. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] . (а.с. 8) Згідно Свідоцтв про народження, що містяться в матеріалах справи, [PERSON] та [PERSON] були рідними братом та сестрою. (а.с. 9) Позивач, будучи спадкоємцем померлої сестри, звернувся до ПН КМНО Буренко О.М. з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом. Однак, постановою ПН КМНО Буренко О.М. від 23.08.2018 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з наступних підстав. (а.с. 11) Так, як вбачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 23.08.2018 року, до складу спадкового майна після смерті [PERSON] входить квартира за адресою: [ADDRESS] . Однак, відповідно до Свідоцтва про право власності на житло, видане Відділом приватизації житла Подільської райдержадміністрації від 27.03.2003 року, [PERSON] була власницею квартири за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 14) Згідно Довідки (витягу) № 055-4833 від 10.04.2018 року наданої Департаментом містобудування та архітектури, Виконавчим органом КМР (КМДА) вулиця Велика Мостицька була перейменована на проспект Правди відповідно до Рішення виконкому КМР депутатів трудящих від 27.12.1971 року № 2061 «Про найменування та перейменування вулиць м. Києва». Відповідно до Довідки (витягу) № 055-7491 від 11.06.2018 року наданої Департаментом містобудування та архітектури, Виконавчим органом КМР (КМДА) доказів щодо перейменування [ADDRESS] у Подільському району відсутні. Разом з тим, згідно довідки КВ-2018 № 10677 від 03.04.2018 року КП Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» квартира [ADDRESS] зареєстрована за [PERSON] , на підставі Свідоцтва про право власності на житло, видане Відділом приватизації житла Подільської райдержадміністрації від 27.03.2003 року № 302. Як вбачається з Довідки Департаменту містобудування та архітектури від 11.06.2018 року, можна вважати, що назви вулиці « Велика Мостицька» та «Мостицька» є найменуванням одного і того самого об`єкту вулично-дорожньої мережі. (а.с. 12) Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Цивільного кодексу України. Як, передбачено ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Померла [PERSON] заповіту не залишила, а тому спадкування має здійснюватися за законом. Згідно зі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Стаття 1218 ЦК України передбачає, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. На підставі п. 4.14 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів. Згідно зі ст. 182 ЦК України та ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року №1952-ІV, право власності на нерухомість підлягає обов`язковій державній реєстрації та виникає з моменту такої реєстрації. Будь-які правочини щодо нерухомого майна, в тому числі видача свідоцтва про право на спадщину, вчиняються, якщо право власності на таке майно зареєстровано згідно з вимогами цього Закону. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Як роз`яснено у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних прав про спадкування», якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК України, відповідно якої позов про визнання права власності може бути пред`явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. Позивачем було надано належні та допустимі докази в підтвердження того, що до складу спадщини входить квартира за адресою: [ADDRESS] . Враховуючи те, що позивач в іншій спосіб, крім як звернутися з позовом до суду про визнання права власності в порядку спадкування, захистити своє порушене право не може, суд вважає, що позовні вимоги про визнання за позивачем права власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , ґрунтуються на чинному законодавстві, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved