Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-06 00:00:00

Адвокат Косогова Л.О. від імені та в інтересах [PERSON] звернулась до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області м. Сєвєродонецьк про визнання дій протиправними, скасування акту службового розслідування від 11.11.2019р., скасування наказу від 19.11.2019р. №476-к «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» у частині оголошення догани, зобов`язання нарахувати та виплатити премію за період дії дисциплінарного стягнення та стягнення судового збору у розмірі 3363,20грн., мотивуючи вимоги тим, що 21.03.2019р. відповідно до наказу управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області №84-к, [PERSON] було переведено з 01.04.2019р. на посаду завідувача сектору профілактики страхових випадків - страхового експерта з охорони праці Сєвєродонецького міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області. Наказом управління від 16.08.2019р. №331-ОД «Про проведення службового розслідування», призначено службове розслідування, зокрема щодо діяльності завідувача сектору профілактики страхових випадків - страхового експерта з охорони праці [PERSON] ; створено комісію з проведення службового розслідування; комісії встановлено строк з 20.08.2019 по 19.09.2019 для здійснення перевірки фактів та всебічного з`ясування обставин, викладених у службовій записці заступника начальника Управління [PERSON] від 15.08.2019р. №302. 11.11.2019р. комісією складено Акт службового розслідування, згідно з яким комісія дійшла висновку, що в діяльності позивача за напрямком роботи - профілактика страхових випадків мали місце порушення. 19.11.2019р. Управлінням був виданий наказ №476-к за яким позивачу оголошено догану. Вважає дії Управління щодо призначення, проведення службового розслідування стосовно діяльності позивача та оголошення догани позивачу протиправними, а наказ від 19.11.2019р. №476-к «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» та Акт службового розслідування від 11.11.2019р. такими, що підлягають скасуванню. Тому, [PERSON] від імені та в інтересах [PERSON] звернулась до суду з позовом і просить суд: визнати дії управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області щодо оголошення догани [PERSON] протиправними; скасувати акт службового розслідування управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області від 11.11.2019р.; скасувати наказ начальника управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області від 19.11.2019р. №476-к «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» у частині оголошення догани завідувачу сектору профілактики страхових випадків - страховому експерту з охорони праці Сєвєродонецького міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області [PERSON] ; зобов`язати управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області нарахувати та виплатити [PERSON] премію за період дії дисциплінарного стягнення; стягнути з управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області на користь [PERSON] судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 3363,20грн. 20.07.2020р. до Сєвєродонецького міського суду Луганської області надійшов відзив управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області на позовну заяву, який мотивовано тим, що на виконання наказу управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області від 16.08.2019 №331-ОД «Про проведення службового розслідування» та Порядку проведення службових розслідувань у виконавчій дирекції Фонду соціального страхування України та її робочих органах, затвердженого наказом виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України 11.10.2017 №32, комісією у складі: голови комісії - заступника начальника управління [PERSON] , членів комісії - заступника начальника управління - начальника відділу страхових виплат та матеріального забезпечення управління [PERSON] , начальника юридичного відділу управління Смолій Ю.В. , страхового експерта з охорони праці відділу профілактики страхових випадків управління [PERSON] , головного спеціаліста з питань запобігання та виявлення корупції управління [PERSON] та секретаря комісії - начальника відділу по роботі з персоналом управління [PERSON] проведено службове розслідування щодо діяльності начальника Сєвєродонецького міського відділення управління [PERSON] та завідувача сектору профілактики страхових випадків - страхового експерта з охорони праці Сєвєродонецького міського відділення управління [PERSON] стосовно проведення розслідування нещасного випадку, що стався 26.06.2019р. о 21год. 15хв. з [PERSON] (акт розслідування нещасного випадку від 05.07.2019) за фактами, викладеними у службовій записці заступника начальника управління [PERSON] від 15.08.2019 №302. Особи, стосовно яких проведено службове розслідування: [PERSON] та [PERSON] . За період роботи [PERSON] на посаді завідувача сектору профілактики страхових випадків - страхового експерта з охорони праці Сєвєродонецького міського відділення управління були застосовані заходи матеріального впливу, а саме зменшення розміру щомісячної премії: за результатами роботи у січні 2019 року - зменшено розмір премії на 20 % відповідно до наказу управління від 25.01.2019 №26-к; за бездіяльність та виявлені порушення в ході проведення службового розслідування у квітні 2019 року - зменшено розмір премії на 100% відповідно до наказу управління від 23.04.2019 №205-к; за результатами роботи у вересні 2019 року - зменшено розмір премії на 30 % відповідно до наказу управління від 24.09.2019 №426-к. Протоколом № 3 засідання комісії з проведення службового розслідування управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області від 17.09.2019, зафіксовано знаходження начальника Сєвєродонецького міського відділення управління Пушкарьова Є.О. у щорічній відпустці до 27.09.2019 (наказ №406-кв від 28.08.2019) та тимчасову непрацездатність начальника відділу профілактики страхових випадків - головного страхового експерта з охорони праці управління [PERSON] (витяг з табелю робочого часу за вересень 2019). З метою отримання від них письмових пояснень для всебічного розгляду запропоновано дочекатись їх виходу на роботу та продовжити термін роботи комісії з проведення службового розслідування відповідно до вимог п.3.1. Порядку №32. На виконання п.3.4 та 3.5. Порядку №32, до проведення всебічного службового розслідування були залучені фахівці Управління, участь яких необхідна для отримання обґрунтованих оцінок і висновків про правомірність діянь працівників, стосовно яких призначено службове розслідування, та щодо фактів виявлених порушень чинного законодавства. Факти особистої зацікавленості членів комісії у результатах розслідування - відсутні. Твердження позивача про особисту зацікавленість заступника начальника управління Стаднік Е.Ж. в результатах службового розслідування, яка фактично була ініціатором проведення службового розслідування щодо діяльності позивача, спростовується тим, що фактичне та пряме виконання посадових обов`язків заступником начальника Управління, відповідно до своєї посадової інструкції, не є особистою зацікавленістю у результатах розслідування. Розслідування проведено у відповідності з вимогами Порядку №337. Недоліки в оформленні пунктів 1 та 7 акту Н-1/П не впливають на об`єктивність розслідування, причини настання нещасного випадку та висновки комісії. Матеріалами службового розслідування встановлено наявність в діях (бездіяльності) позивача дисциплінарного проступку, який полягає у неякісному виконанні своїх посадових обов`язків, нездійсненні перевірки та контролю за роботою своїх підлеглих, а саме: страхового експерта з охорони праці сектору профілактики страхових випадків Сєвєродонецького міського відділення управління [PERSON] . Несумлінне виконання позивачем своїх обов`язків, а саме неякісне та з порушеннями вимог Порядку №337 проведення розслідувань нещасних випадків на виробництві та відсутність контролю за роботою підлеглого працівника [PERSON] призвело до необґрунтованого складання актів розслідування нещасних випадків на виробництві, з порушеннями норм законодавства та витрачення коштів Фонду соціального страхування України. Оскарження акту службового розслідування від 11.11.2019р. не передбачено чинним законодавством. Акт не має обов`язковою характеру та не встановлює для позивача будь-яких обов`язків. Під час ознайомлення з актом службового розслідування особа, стосовно якої проведено службове розслідування може висловити свої зауваження, які додаються до акту. Проте, позивач не скористався свої правом та акт службового розслідування від 11.11.2019р. підписав без зауважень. Вимоги позивача щодо нарахування та виплати премії за період дії дисциплінарного стягнення є безпідставними. 26.01.2021р. до Сєвєродонецького міського суду Луганської області від управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області надійшло клопотання про застосування строків позовної давності, яке мотивоване тим, що наказом управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області від 19.11.2019р. №476-к позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності та оголошена догана. Із зазначеним наказом, позивач ознайомився 21.11.2019р. Враховуючи приписи ч.1 ст.233 КЗпП України, позивач мав звернутись до суду із відповідною заявою в строк до 20.02.2020р. Проте, позивач із позовною заявою звернувся до суду 30.04.2020р. (дата надходження до суду 05.05.2020р.), тобто із пропуском тримісячного строку з дня, коли він дізнався про порушення свого права. Обґрунтувань обставин та доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до суду з даним позовом позивачем не наведено та не доведено. 27.01.2021р. до суду надійшли письмові заперечення [PERSON] в інтересах [PERSON] на клопотання про застосування строків позовної давності. Заперечення мотивовані тим, що 18.02.2020р. представником позивача було направлено до суду позовну заяву в якій були заявлені такі ж позовні вимоги, що і в позовній заяві у справі №428/3743/20. Про порушення своїх прав позивач дізнався під час ознайомлення з наказом відповідача 20.11.2019р. Тримісячний строк, встановлений для подання позовної заяви спливає 20.02.2020р. Таким чином, первинна позовна заява від 18.02.2020р. була подана в строк, обумовлений ч.1 ст.233 КЗпП України. Водночас, ухвалою суду від 24.02.2020р. у справі №428/1629/20 позовну заяву від 18.02.2020р. залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків. На виконання ухвали суду від 24.02.2020р. у справі №428/1629/20 стороною позивача було подано клопотання про звільнення від сплати судового збору. Проте судом, відмовлено у задоволенні клопотання та повернено позовну заяву позивачу, про що 13.04.2020р. постановлено ухвалу. Зазначені обставини зумовили пропуск стороною позивача тримісячного строку звернення до суду з позовною заявою при поданні позовної заяви від 30.04.2020р. (справа №428/3743/20). Представник позивача [PERSON] у вступному слові позовні вимоги підтримала та пояснила, що 16.08.2019р. наказом Управління призначено службове розслідування, зокрема щодо діяльності завідувача сектору профілактики страхових випадків - страхового експерта з охорони праці [PERSON] . Службове розслідування проведене за фактом, що викладений у службовій записці заступника начальника Управління [PERSON] та акту розслідування нещасного випадку, що стався з [PERSON] . Службове розслідування проведено головою комісії заступником начальника Управління Стаднік Е.Ж., яка фактично була ініціатором проведення розслідування відносно позивача. Відповідно до наказу від 16.08.2019р. комісію було зобов`язано у період з 20.08.2019р. по 19.09.2019р. здійснити перевірку фактів та всебічно з`ясувати обставини, викладені у службовій записці [PERSON] від 15.08.2019р., зокрема щодо діяльності [PERSON] , зазначеного у акті розслідування нещасного випадку від 05.07.2019р. На підставі зазначеного наказу було проведено службове розслідування. В порушення Порядку проведення службових розслідувань та наказу був виданий акт службового розслідування лише 11.11.2019р. Акт був складений на виконання наказу Управління від 16.08.2019р. №331-ОД та Порядку проведення службових розслідувань №32. На підставі акту від 11.11.2019р. виконавчою дирекцією був винесений наказ «Про притягнення [PERSON] до дисциплінарної відповідальності». Позивач не згодний з зазначеним наказом, результатами службового розслідування та Порядком проведення зазначеного службового розслідування, оскільки службове розслідування проведено з порушенням Порядку №32, а саме: службова записка [PERSON] не могла бути підставою для проведення службового розслідування. Порядком визначено, що єдиною підставою для призначення та проведення службового розслідування в органах ФСС є звернення від фізичних та юридичних осіб. Крім того, службове розслідування вийшло за межі його терміну. Позивач [PERSON] жодним чином не приймав участі у проведенні розслідування нещасного випадку, що стався з [PERSON] , та відповідальною особою він не був. Вважає, що наказ про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності є таким, що винесений з порушенням вимог законодавства. Додатково пояснила, що наказом управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області №50-к від 28.04.2020р. «Про дострокове зняття дисциплінарного стягнення з [PERSON] » з позивача достроково знято догану з 01.05.2020р. Представник відповідача Смолій Ю.В. у вступному слові заперечувала проти задоволення позовних вимог, надала пояснення аналогічні, викладеним у відзиві на позовну заяву. Просила відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В судовому засіданні встановлено, що 21.03.2019р. згідно наказу управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області №84-к, [PERSON] з 01.04.2019р. переведено на посаду завідувача сектору профілактики страхових випадків - страхового експерта з охорони праці Сєвєродонецького міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області. На виконання наказу управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області від 16.08.2019 №331-ОД «Про проведення службового розслідування» та Порядку проведення службових розслідувань у виконавчій дирекції Фонду соціального страхування України та її робочих органах, затвердженого наказом виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України 11.10.2017р. №32, комісією у складі: голови комісії - заступника начальника управління [PERSON] , членів комісії - заступника начальника управління - начальника відділу страхових виплат та матеріального забезпечення управління [PERSON] , начальника юридичного відділу управління Смолій Ю.В. , страхового експерта з охорони праці відділу профілактики страхових випадків управління [PERSON] , головного спеціаліста з питань запобігання та виявлення корупції управління [PERSON] та секретаря комісії - начальника відділу по роботі з персоналом управління [PERSON] , проведено службове розслідування щодо діяльності начальника Сєвєродонецького міського відділення управління [PERSON] та завідувача сектору профілактики страхових випадків - страхового експерта з охорони праці Сєвєродонецького міського відділення управління [PERSON] стосовно проведення розслідування нещасного випадку, що стався 26.06.2019р. о 21год. 15хв. з [PERSON] (акт розслідування нещасного випадку від 05.07.2019р.) за фактами, викладеними у службовій записці заступника начальника управління Стаднік Е.Ж. від 15.08.2019 №302. Особи, стосовно яких проведено службове розслідування: [PERSON] та [PERSON] . За результатами проведеного службового розслідування 11.11.2019р. комісією складено Акт службового розслідування, з копії якого вбачається, що комісія дійшла висновку про те, що в діяльності позивача [PERSON] за напрямком роботи - профілактика страхових випадків порушення мали місце. З актом позивача було ознайомлено, про що свідчить його підпис на звороті акту (а.с.14-19). 19.11.2019р. управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області був виданий наказ №476-к, відповідно до якого, за неякісне виконання посадових обов`язків, відсутність контролю за роботою страхового експерта з охорони праці сектору профілактики страхових випадків Сєвєродонецького міського відділення управління та недостатній кваліфікаційний рівень завідувачу сектору профілактики страхових випадків - страховому експерту з охорони праці Сєвєродонецького міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області [PERSON] оголошено догану. Підставою зазначено: службову записку від 12.11.2019р. №414, Акт проведення службового розслідування від 11.11.2019р. (а.с.20). Відповідно до ст. 147 КЗпП України догана, як вид дисциплінарного стягнення, застосовується за порушення трудової дисципліни. У Рішенні від 30 червня 2009 року №16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина. Конституція України, проголосивши Україну соціальною, правовою державою, визначила зміст і спрямованість діяльності держави, зокрема її обов`язок щодо утвердження, забезпечення і гарантування прав і свобод людини (статті 1, 3 Конституції України). Згідно ст.139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. Стаття 43 Конституції України у відповідності зі ст.23 Загальної декларації прав людини проголошує право кожного на працю, що включає у себе можливість заробляти собі на життя працею, яку людина вільно обирає або на яку погоджується. Визначаючи право на працю як основу життєдіяльності людини, Конституція України закріплює та гарантує основні трудові права громадян (ст.ст.43,44,45,46) і визначає, що основи соціального захисту, форми та види пенсійного забезпечення, принципи регулювання праці та занятості визначаються законами України (п.6 частини першої ст.90 Конституції України). Основним законом, який закріпляє право на працю та шляхи його реалізації, є Кодекс законів про працю України. Статтею 2 КЗпП України одночасно передбачено і право громадянина на працю і право на отримання за працю заробітної плати не нижче встановленого державою мінімального розміру. Працівники реалізують право на працю шляхом укладання трудового договору на підприємстві, в установі, організації або з фізичною особою. Відповідно до ст.147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення:1) догана; 2) звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення. Органами, правомочними застосовувати дисциплінарні стягнення, відповідно до ст.147-1 КЗпП України є орган, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника. На працівників, які несуть дисциплінарну відповідальність за статутами, положеннями та іншими актами законодавства про дисципліну відповідальність, дисциплінарні стягнення можуть накладатися також органами, вищестоящими щодо органів, вказаних у частині першій цієї статті. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 р. №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» визначено, що при розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідно з`ясувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-1-149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок тощо. У наказі про накладення дисциплінарного стягнення обов`язково має бути зазначено, в чому полягає порушення трудової дисципліни, тобто має бути вказівка на фактичні обставини, які послужили підставою для застосування заходу дисциплінарного стягнення. Наказ про накладення дисциплінарного стягнення повинен обов`язково містити нормативне посилання, тобто роботодавець повинен зазначити назву, статтю, її частину, абзац, пункт, підпункт нормативно правового акта чи акта локального нормотворення, на підставі якого працівник притягується до дисциплінарної відповідальності. Виконання всіх цих вимог є безумовною запорукою правильного та законного оформлення прийнятого роботодавцем рішення, що одночасно виступає гарантією дотримання трудових прав працівників. До застосування дисциплінарного стягнення, відповідно до ч.1 та ч.4 ст.149 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. Управлінням не зазначено, а судовим розглядом справи не встановлено розміру заподіяної шкоди вчиненими діями позивача, що призвели до застосування до нього дисциплінарного стягнення. Відповідно до ст.141 КЗпП України власник або уповноважений ним орган повинен правильно організувати працю працівників, створювати умови для зростання продуктивності праці, забезпечувати трудову і виробничу дисципліну, неухильно додержувати законодавства про працю і правил охорони праці, уважно ставитися до потреб і запитів працівників, поліпшувати умови їх праці та побуту. Згідно ч.3 ст.149 КЗпП України при обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Трудова дисципліна на підприємствах, в установах, організаціях забезпечується створенням необхідних організаційних та економічних умов для нормальної високопродуктивної роботи, свідомим ставленням до праці, методами переконання, виховання, а також заохоченням за сумлінну працю. (ст.140 КЗпП України). Відповідно до ст.150 КЗпП України дисциплінарне стягнення може бути оскаржене працівником у порядку, встановленому чинним законодавством. Згідно до ст.149 КЗпП України, до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. З копії наказу №476-к від 19.11.2019р. «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» видно, що [PERSON] оголошено догану за неякісне виконання посадових обов`язків, відсутність контролю за роботою страхового експерта з охорони праці сектору профілактики страхових випадків Сєвєроджонецького міського відділення управління та недостатній кваліфікаційний рівень, однак в даному наказі не конкретизовано, яке саме неякісне виконання посадових обов`язків, які саме випадки відсутності контролю за роботою страхового експерта мали місце, та в чому полягає недостатність кваліфікаційного рівня, що має суттєве значення, відсутнє нормативне посилання, тобто роботодавець повинен зазначити назву, статтю, її частину, абзац, пункт, підпункт нормативно правового акта чи акта локального нормотворення, на підставі якого працівник притягується до дисциплінарної відповідальності, а тому ці обставини не можуть бути взяті до уваги як підстава оголошення догани. Наказ про накладення на позивача дисциплінарного стягнення не відповідає вимогам трудового законодавства, зокрема у ньому не зазначено в чому конкретно полягає порушення саме позивачем трудових обов`язків. Стороною відповідача не наведено конкретних фактів допущених позивачем невиконання або неналежного виконання покладених на нього трудових обов`язків. З огляду на викладене, суд оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, дійшов висновку про недоведеність вини позивача у неякісному виконанні посадових обов`язків та факту вчинення позивачем дисциплінарного проступку та безпосередньо його вини у вчиненні конкретних дій. Зокрема, в судовому засіданні було встановлено, що позивач не входив до складу комісії з розслідування нещасного випадку, що стався 26.06.2019р. з [PERSON] , за фактами, викладеними у службовій записці заступника начальника Управління Стаднік Е.Ж. від 15.08.2019р. Участі у проведенні цього розслідування не брав. Встановлено, що порушення мали місце в діяльності страхового експерта з охорони праці [PERSON] . Разом з цим, в судовому засіданні було встановлено, що відносно страхового експерта з охорони праці [PERSON] службове розслідування не призначалось та не проводилось. Реалізація права на судовий захист невід`ємно пов`язана зі строками, в межах яких позивач може звернутися до суду за захистом свого порушеного права. Згідно до диспозицій ст.ст.233, 234 КЗпП України, працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення. У разі пропуску з поважних причин строків, установлених статтею 233 цього Кодексу, районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд може поновити ці строки. Разом з тим, якщо строк звернення до суду, установлений ст.233 КЗпП України, пропущено без поважних причин, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог у зв`язку із пропуском зазначеного строку. Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06 листопада 1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів» строки звернення до суду застосовуються незалежно від заяви сторін. У кожному випадку суд зобов`язаний перевірити і обговорити причини пропуску цих строків, а також навести у рішенні мотиви, чому він поновлює або вважає неможливим поновити порушений строк. Передбачений ст.233КЗпП місячний строк поширюється на всі випадки звільнення незалежно від підстав припинення трудового договору. Якщо місячний чи тримісячний строк пропущено без поважних причин, у позові може бути відмовлено з цих підстав. Оскільки при пропуску місячного і тримісячного строку у позові може бути відмовлено за безпідставністю вимог, суд з`ясовує не лише причини пропуску строку, а всі обставини справи права і обов`язки сторін. Пункт 1 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Тобто він втілює «право на суд», яке, згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, включає в себе не тільки право ініціювати провадження, але й право розпочати провадження в суді за цивільним позовом та отримати його вирішення (наприклад, п. 25 рішення у справі «Кутіч проти Хорватії», п. 50 рішення у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства», п. 52 рішення у справі «Меньшакова проти України»). Виходячи з аналізу прецедентної практики Європейського суду з прав людини щодо застосування пункту 1 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в аспекті «права на суд», тлумачення статті 233 КЗпП України, суд робить висновок, що початок перебігу строку звернення особи для захисту порушених законних прав та інтересів у сфері трудових правовідносин слід обчислювати від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про обставини порушення її прав. Досліджуючи проблему початку перебігу строку звернення до суду для захисту порушеного права, не можна оминути увагою і підхід Європейського суду з прав людини щодо завдань такого строку, який зводиться до того, що він покликаний не лише сприяти захисту порушеного права позивача, але і забезпечувати юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав потенційних відповідачів, які можуть статися в разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними із плином часу (наприклад, п. 51 рішення у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства», п. 570 рішення у справі «ВАТ «Нафтова компанія «ЮКОС» проти Росії»). Звідси, суд констатує, що практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа «Стаббігс та інші проти Великобританії», справа «Девеєр проти Бельгії»). Європейський суд з прав людини також зауважив, що відмова національного суду обґрунтувати причину відхилення заперечення стосовно спливу позовної давності (строку звернення) є порушенням статті 6 Конвенції. Встановлена законом позовна давність (строк звернення) є важливим аргументом, вказаним заявником в ході судового розгляду. Якби він був прийнятий, то це, можливо, могло призвести до відмови в позові. Проте, суд не навів ніяких обґрунтованих причин для неприйняття до уваги цього важливого аргументу (GRAFESCOLO S.R.L. проти Республіки Молдова, N 36157/08, § 22, 23, від 22 липня 2014 року). У статті 234 КЗпП України не передбачається переліку поважних причин для поновлення строку, оскільки їх поважність має визначається в кожному випадку, залежно від конкретних обставин. Вочевидь, що як поважні причини пропущення строку, встановленого в частині першій статті 233 КЗпП України, мають кваліфікуватися ті, які об`єктивно перешкоджали чи створювали труднощі для своєчасного звернення до суду та підтверджені належними доказами. У справі «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху у судовому процесі. Судом встановлено, що наказом управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області від 19.11.2019р. №476-к, позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності та оголошена догана. Із зазначеним наказом, позивач ознайомився 21.11.2019р., що підтверджується його особистим підписом. Отже, враховуючи приписи ч.1 ст.233 КЗпП України, позивач мав звернутись до суду із відповідною заявою в строк до 20.02.2020р. Натомість, позивач із позовною заявою звернувся до суду 04.05.2020р. (відповідно до поштового штемпеля). У позовній заяві стороною позивача заявлено клопотання про визнання поважними причин пропуску строку подання позовної заяви та поновлення строку подання позовної заяви. Клопотання мотивоване тим, що 18.02.2020р. [PERSON] в інтересах [PERSON] була подана позовна заява до суду, в якій були заявлені такі ж позовні вимоги, що і в позовній заяві у справі №428/3743/20. Ухвалою суду від 24.02.2020р. у справі №428/1629/20 позовну заяву від 18.02.2020р. залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків. На виконання ухвали суду від 24.02.2020р. у справі №428/1629/20 стороною позивача було подано клопотання про звільнення від сплати судового збору. Проте судом, відмовлено у задоволенні клопотання та повернено позовну заяву позивачу, про що 13.04.2020р. постановлено ухвалу. Зазначені обставини зумовили пропуск стороною позивача тримісячного строку звернення до суду з позовною заявою при поданні позовної заяви від 30.04.2020р. (справа №428/3743/20). Суд критично ставиться до таких пояснень сторони позивача з огляду на наступне. 13.04.2020р. ухвалою судді Сєвєродонецького міського суду Луганської області Шубочкіної Т.В. у справі №428/1629/20 позовну заяву представника позивача - адвоката Косогової Л.О. в інтересах [PERSON] повернуто позивачу. Вказана ухвала суду позивачем до апеляційного суду не була оскаржена. Адвокат Косогова Л.О. в інтересах [PERSON] могла скористатись своїм правом та звернутися до суду щодо оскарження рішення, яке на її думку порушувало права позивача. Представник позивача зазначає, що строк звернення до суду пропущений з незалежних від сторони позивача причин та зумовлений тим, що у період з 18.02.2020р. по 13.04.2020р. Сєвєродонецьким міським судом Луганської області вирішувалось питання щодо відкриття провадження у справі за первинною позовною заявою. Однак, на підставі встановлених обставин, враховуючи, що зазначені представником позивача обставини не свідчать з достатньою переконливістю та очевидністю про наявність об`єктивних причин, які б унеможливлювали звернутись до суду за захистом законних прав та інтересів особисто чи через свого представника своєчасно в строк передбачений ст.233 КЗпП України, а тому, суд вважає, що доводи про поважність причин пропуску строку звернення позивача до суду не заслуговують на увагу, а тому в задоволенні позовних вимог [PERSON] від імені та в інтересах [PERSON] до управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області м. Сєвєродонецьк про визнання дій протиправними, скасування акту службового розслідування від 11.11.2019р., скасування наказу від 19.11.2019р. №476-к «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» у частині оголошення догани, зобов`язання нарахувати та виплатити премію за період дії дисциплінарного стягнення та стягнення судового збору у розмірі 3363,20грн., слід відмовити у зв`язку із пропуском строку звернення позивачем до суду за захистом свого порушеного права. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суд враховує, що у задоволенні позову відмовлено у повному обсязі, при цьому представник відповідача не заявляв про наявність у нього судових витрат. Отже, судові витрати, які підлягають розподілу, у цій справі відсутні.

Outcome: dismissed