Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-11 00:00:00

[PERSON] (надалі - «Позивач») звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] (надалі - «Відповідач»), треті особи - [PERSON] , Територіальний сервісний центр №2641, про визнання недійсним договору купівлі-продажу транспортного засобу - автомобіля марки BMW моделі Х6, реєстраційний номер [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] колір червоний, рік випуску 2008, - від 19.12.2018 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON] ; стягнути з [PERSON] 631 479 грн. Позовні вимоги мотивовано тим, що укладений між [PERSON] та [PERSON] договір купівлі-продажу транспортного засобу - автомобіля марки BMW моделі Х6, реєстраційний номер [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] колір червоний, рік випуску 2008, - від 19.12.2018 року - підлягає визнанню недійсним, оскільки станом на час відчуження спірний автомобіль перебував у розшуку інтерполу як викрадений транспортний засіб, а попередні власники автомобіля ( [PERSON] та [PERSON] ) не мали законного права його відчужувати у зв`язку з накладенням на транспортний засіб арешту в рамках кримінального провадження. Позивачем подано заяву про розгляд справи без його участі, в якій він позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві, проти заочного розгляду справи не заперечив. Відповідач - [PERSON] , - в судове засідання повторно не з`явився, явку уповноваженого представника до суду не забезпечив, пропричини неявки суду не сповістив, про дату та час судового засідання повідомлявся належним чином, шляхом направлення повісток на зареєстровану у встановленому порядку адресу реєстрації місця проживання, що відповідно до вимог процесуального закону вважається належним способом повідомлення сторони у справі. Відзиву на позов від Відповідача до суду не надходило. Третя особа - [PERSON] , - явку уповноваженого представника в судове засідання повторно не забезпечив, про причини неявки суду не сповістив, про дату та час судового засідання повідомлений належним чином. Письмового відношення до заявлених позовних вимог до суду не надходило. Представником Третьої особи - Територіального сервісного центру №2641, - подано заяву про розгляд справи без участі уповноваженого представника, в якому представник третьої особи просив відмовити в задоволенні позову. В матеріалах справи містяться письмові пояснення Територіального сервісного центру №2641 з додатками, зі змісту яких випливає, що при здійсненні перереєстрації спірного транспортного засобу, третьою особою перевірялася інформація щодо наявності обмежень стосовно даного транспортного засобу, при цьому автомобіль марки BMW моделі Х6, реєстраційний номер [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] номер двигуна [NUMBER] в розшуку та в системі « Гарпун » не значився. В той же час, у відповідній базі даних було обліковано транспортний засіб марки BMW моделі Х6, реєстраційний номер [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] номер двигуна [NUMBER] (поставлено на облік 08.09.2017 року та знято з обліку 10.05.2018 року Голосіївським управлінням поліції ГУНП в м. Києві). Оскільки відповідач належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, про причини своєї неявки в судове засідання не повідомив, відзиву не подав, а Позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на підставі ст. 280 ЦПК України ухвалив про заочний розгляд справи. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Проаналізувавши викладені в позовній заяві пояснення Позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, Судом встановлено наступне. 19 грудня 2018 року між [PERSON] (Покупець) та [PERSON] (Продавець) було укладено Договір купівлі-продажу транспортного засобу - автомобіля марки BMW моделі Х6, реєстраційний номер [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] колір червоний, рік випуску 2008 (а.с.12-13) (надалі - «Договір купівлі-продажу транспортного засобу від 19 грудня 2018 року»), відповідно до умов якого Продавець зобов`язувався передати у власність Покупця автомобіль марки BMW моделі Х6, колір червоний, номер кузова (шасі) [NUMBER] номерний знак [NUMBER] , зареєстрований за продавцем 21.06.2018 року ТСЦ 2641. Продавець гарантував, що майно, яке є предметом продажу за цим договором, не обтяжене арештом, у розшуку, заставі не перебуває, не являється предметом спору у суді. Згідно пункту 3 Договору купівлі-продажу транспортного засобу від 19 грудня 2018 року за домовленістю сторін ціна транспортного засобу складає 635 479,05 грн. Договір було оформлено та підписано його сторонами в сервісному центрі РСЦ МВС Івано-Франківська №2641/2018/1236321. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 19.12.2018 року серії [NUMBER] (а.с.4) [PERSON] оформив право власності на вищезазначений транспортний засіб, і в подальшому 29.12.2018 року оформив довіреність на ім`я [PERSON] та [PERSON] на право користування транспортним засобом. 26 лютого 2019 року відповідно до Акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, заступником начальника Ірпінського ВП ст. лейтенантом поліції здійснено огляд та тимчасове затримання транспортного засобу BMW моделі Х6, д.н.з. [NUMBER] та поміщено на зберігання на спеціальний майданчик в смт. Гостомель (а.с.17). Так, згідно Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань (а.с.16) в провадженні Голосіївського УП ГУНП у м. Києві перебуває кримінальне провадження №42017101010000155, внесене 07.07.2017 року за заявою громадянина [PERSON] про викрадення транспортного засобу, зокрема, автомобіля марки BMW моделі Х6, реєстраційний номер [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] (попередня правова кваліфікація - ч.3 ст.289 КК України). Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва про арешт майна від 28.07.2017 року у справі №752/15291/17 (а.с.18-21) накладено арешт на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] та транспортний засіб марки BMW моделі Х6, номер кузова [NUMBER] ,заборонивши гр. [PERSON] , [INFO] користуватися та розпоряджатися зазначеним автомобілем. Як зазначено у вищевказаній ухвалі слідчого судді, транспортний засіб марки BMW моделі Х6, номер кузова [NUMBER] є предметом кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.289 КК України, через що визнаний речовим доказом по кримінальному провадженню №42017100010000155 від 07.07.2017 року. Відтак, Судом встановлено, що станом на 19 грудня 2018 року (час укладення оскаржуваного договору купівлі-продажу транспортного засобу) автомобіль марки BMW моделі Х6, номер кузова [NUMBER] перебував під арештом як речовий доказ в рамках кримінального провадження. В той же час, для цілей даної цивільної справи Суд вважає за необхідне звернути увагу на технічні розбіжності в літерах маркування кузова (шасі) спірного транспортного засобу. Так, в рамках кримінального провадження №42017101010000155, внесеного 07.07.2017 року за заявою громадянина [PERSON] про викрадення транспортного засобу, яке перебуває в провадженні Голосіївського УП ГУНП у м. Києві, фігурує транспортний засіб - автомобіль марки BMW моделі Х6, реєстраційний номер [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] . За оскаржуваним договором купівлі-продажу транспортного засобу від 19 грудня 2018 року предметом купівлі-продажу є автомобіль марки BMW моделі Х6, колір червоний, номерний знак [NUMBER] ,номер кузова (шасі) [NUMBER] . Тобто, дванадцята літера в номері кузова транспортного засобу відрізняється (G та J). В той же час, матеріалами справи та встановленими Судом обставинами підтверджується, що фактично мова йде про один і той же автомобіль, оскільки, окрім того, номер двигуна автомобіля в обох випадках збігається ([NUMBER]). Доказів, які б спростовували зазначене Суду не надано. Крім того, в матеріалах справи міститься лист Сектора міжнародного поліцейського співробітництва від 26.09.2019 року №850/108/23/2019, зі змісту якого випливає наступне: «транспортний засіб, автомобіль марки BMW Х6, vin [NUMBER] згідно обліків Генерального секретаріату Інтерполу, станом на 25.09.209 року, в розшуку не значиться. Разом з тим, інформуємо, що згідно обліків Генерального секретаріату Інтерполу в міжнародному розшуку значиться двигун № [NUMBER] , який належить автомобілю BMW Х6, однак даний автомобіль має vin: [NUMBER] . Згідно обліків вказаний вище автомобіль був викрадений 01.02.2015 року (інформація про його розшук внесена до обліків Інтерполу 15.09.2017) на території України. … ймовірно співробітниками Голосіївського УП ГУНП в м. Києві було невірно внесено інформацію про vin-код автомобіля, замість [NUMBER] було внесено [NUMBER]. В подальшому вказана інформація була невірно відкоригована у відповідних обліках Національної поліції України, що призвело до не зняття інформації про розшук автомобіля в обліках ГС Інтерполу». Отже, враховуючи все вищенаведене в сукупності, Судом встановлено, що оскільки у спірних правовідносинах мова йде про один і той же транспортний засіб, і станом на 19 грудня 2018 року (на момент укладення договору між Позивачем та Відповідачем про його купівлю-продаж) щодо даного транспортного засобу був чинним арешт майна у кримінальному провадженні (із забороною його розпорядження), будь які дії щодо відчуження даного автомобіля є такими, що суперечать закону. При цьому, відсутність в базі даних Інтерполу інформації щодо перебування даного транспортного засобу в розшуку не скасовує чинності арешту на транспортний засіб та не позбавляє відповідних осіб (зокрема, власника) обов`язку щодо заборони розпоряджатися транспортним засобом. Посилаючись на дані обставини, [PERSON] звернувся до суду з вимогою про визнання недійсним Договору купівлі-продажу від 19 грудня 2018 року та застосування наслідків недійсності правочину в частині стягнення з Відповідача сплачених на його користь коштів за транспортний засіб. Частиною 1 статті 626 Цивільного кодексу України (надалі - «ЦК України») визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначено статтею 203 ЦК України. Так, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Згідно зі статтею 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Підстави недійсності правочину визначено статтею 215 ЦК України. Так, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Відповідно до частини 1 статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відтак, на підставі положень частини 1 статті 203 ЦК України Суд вбачає підстави для визнання оскаржуваного в даній цивільній справі Договору купівлі-продажу транспортного засобу від 19 грудня 2018 року, [PERSON] та [PERSON] недійсними та застосування наслідків недійсності правочину у частині стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] сплачених за договором коштів в сумі, як це зазначено в позовній заяві, а саме 631 479,00 грн. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст.ст.15, 16, 203, 204, 215, 638 ЦК України,

Outcome: approved