Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-11 00:00:00

Адвокат Залеська Анастасія Сергіївна звернулася до суду з позовом, в інтересах [PERSON] , в якому просила стягнути Харківської державної зооветеринарної академії грошові кошти в сумі 71496 грн. 14 коп. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначила, що вона є власницею автомобіля марки «VOLKSWAGEN», модель TІGUAN, тип транспортного засобу загальний легковий -загальний універсал-В, 2009 року випуску, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , транзитний номер [NUMBER] . 01.10.2016 близько 16 год. 30 хв. [PERSON] на вищевказаному автомобілі під`їхала до будівлі дитячого садка «Дзвіночок», що знаходиться за адресою: [ADDRESS], та залишила автомобіль на парковці, яка знаходиться поруч із дитячим садком. Через декілька хвилин, забравши дитину із дитячого садочку, вона рухалась в напрямку автомобіля. В цей почула тріск деревини та побачила, що на її автомобіль падає дерево (сосна). Підійшовши ближче до автомобіля, вона побачила, що автомобіль має механічні пошкодження, а саме: деформація крила переднього лівого; деформація капота; деформація шарніра капота лівого; деформація шарніра правого; деформація стійки передньої боковини; деформація стійки передньої боковини правої; деформація дверей передніх правих; деформація панелі даху; деформація підсилювача бризковика крила переднього лівого; пошкодження молдінг-накладки дверей передніх правих. Після чого [PERSON] викликала поліцію, яка прибула на виклик та було складено протокол, зафіксовані відповідні факти щодо пригоди, яка сталася 01.10.2020 біля будівлі дитячого садочку «Дзвіночок» за адресою: [ADDRESS] Крім того, як вказує позивач, з метою встановлення факту балансової приналежності дерев, які розташовані біля дитячого садку «Дзвіночок» (будівля № 35 ) по [ADDRESS], адвокат Залеська А.С. звернулася із адвокатським запитом від 02.10.2020 до Малоданилівської селищної ради, на який отримала у відповідь лист від 08.10.2020 №02-19/1985, в якому вказано, що ділянка на якій розташований дитячий садок, перебуває у постійному користуванні Харківської державної зооветеринарної академії та має державну форму власності. [PERSON] було замовлено авто товарознавче дослідження №16797 від 15.10.2020 у Харківському НДІ судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса. Виходячи із вказаної експертизи, вартість матеріального збитку, завданого автомобілю позивача в результаті пошкодження 01.10.2020, складає: 46 825,53 грн. Також [PERSON] було замовлено біологічне дослідження №16798 від 22.10.2020 у Харківському НДІ судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса. Позивач зазначає, що в результаті падіння дерева їй була спричинена наступна шкода та понесені збитки: вартість ремонту згідно автотоварознавчого дослідження №16797 від 15.10.2020 у розмірі: 46 825,53 грн.; вартість автотоварознавчого дослідження №16797 від 15.10.2020 у розмірі 2745,79 грн., вартість біологічного дослідження №16798 від 22.10.2020 у розмірі 5099,33 грн. Ухвалою суду від 18 січня 2021 року було відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. За змістом ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Відповідно до ст.44 ЦПК України, учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України, зважаючи на відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні та незначну складність спору, суд не вбачає підстав для проведення судового засідання, а тому справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву та роз`яснено, що розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін проводиться за його клопотанням, яке він може подати в строк для подання відзиву на позов. 08 лютого 2021 року відповідач скористався своїм правом подачі відзиву на позовну заяву, відповідно до якого заперечує проти задоволення позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на ту обставину, що в матеріалах справи відсутнє чітке визначення схеми розташування транспортного засобу, та не визначено місце знаходження конкретної рослини (дерева), яке пошкодило транспортний засіб. Неможливо чітко визначити, яке саме дерево впало на автомобіль, чи знаходилось воно на території прибудинковій комунального закладу заклад «Малоданилівський заклад дошкільної освіти (ясла-садок) «Дзвіночок» комбінованого типу Малоданилівської селищної ради Харківської області», в зв?язку з чим неможливо встановити вину відповідача. Крім того, лист від Малоданилівскої селищної ради не може бути достатнім доказом по справі, який би доводив балансову належність земельних ділянок, споруд, рослин до будь-якої юридичної особи. Також, позивач у своїй заяві стверджує, що вона є власницею транспортного засобу «VOLKSWAGEN», модель TІGUAN, [NUMBER] , проте, в матеріалах справи та додатках до них відсутні будь-які докази цього; не надано технічний паспорт автомобіля. Таким чином неможливо встановити фактичного володільця транспортного засобу та особу, яка є належним позивачем по справі. Крім того позивач стверджує, що нею було викликано поліцію, яка прибула на виклик, складено протокол, зафіксовано відповідні факти щодо пригоди, яка сталась, проте, жодну посадову особу відповідача або самого відповідача не було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення та не встановлено вину відповідача. Позивач, в свою чергу надала відповідь на відзив, відповідно до якого з метою підтвердження факту приналежності автомобіля марки VOLKSWAGEN, модель TIGUAN, 2009 року випуску, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , транзитний номер [NUMBER] надала належним чином посвідчену копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] . Зазначила, що відповідач у своєму відзиві не спростував доводи позовної заяви, у зв`язку із чим просила задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі на підставі аргументів та доказів, викладених у позовній заяві, а також із врахуванням даної відповіді на відзивів та додаткових доказів. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову з огляду на наступне. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] на праві власності належить автомобіль марки VOLKSWAGEN, модель TIGUAN, 2009 року випуску, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , транзитний номер [NUMBER] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] . Як вказує позивач, 01.10.2020 близько 16 год. 30 хв. біля будівлі дитячого садка «Дзвіночок», що знаходиться за адресою: [ADDRESS], на вказаний автомобіль позивача впало дерево, в результаті чого було пошкоджено зазначений транспортний засіб. За ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК України). Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч.ч.1-4 ст.12 ЦПК України). За ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За змістом положень ч.3 ст.386 ЦК, власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Згідно з ч.1 ст.1166 ЦК майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фіз- або юрособи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Зобов`язання про відшкодування шкоди - це правовідношення, у силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі. Аналіз положень ст. ст. 11, 1166 ЦК України дозволяє дійти висновку, що підставою виникнення зобов`язання про відшкодування шкоди є факт завдання майнової шкоди іншій особі. Зобов`язання відшкодувати шкоду виникає за таких умов: - наявність шкоди; - протиправність поведінки особи, яка завдала шкоди; - наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала шкоди та її результатом - шкодою; - вина особи, яка завдала шкоди. Відповідно до ч.2 ст.1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини. Таким чином, установлена презумпція вини заподіювача шкоди, саме він повинен довести, що шкоду завдано не з його вини. Відповідно до п. 9.1.12 Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України №105 від 10 квітня 2006 року дерево визнається аварійним, якщо воно несе загрозу життю пішоходів, транспортних засобів, знаходиться у пошкодженому стані внаслідок снігопадів, ураганів, інших стихійних явищ, має гнилу серцевину стовбура. Згідно з пп. 7 п. «а» ч. 1 ст. 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та ч.ч. 1, 2 ст. 20 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» до відання виконавчого комітету міської ради належать власні повноваження організації благоустрою населених пунктів, залучення на договірних засадах з цією метою коштів, трудових і матеріально-технічних ресурсів підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, а також населення; здійснення контролю за станом благоустрою населених пунктів, організації озеленення, охорони зелених насаджень і водойм, створення місць відпочинку громадян. Відповідно до пп.1, 2 ч.2 ст.10 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» до повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить забезпечення виконання місцевих програм та здійснення заходів з благоустрою населених пунктів та здійснення самоврядного контролю за станом благоустрою та утриманням територій населених пунктів, інженерних споруд та об`єктів, підприємств, установ та організацій, майданчиків для паркування транспортних засобів (у тому числі щодо оплати послуг з користування майданчиками для платного паркування транспортних засобів), озелененням таких територій, охороною зелених насаджень, водних об`єктів тощо. Зелені насадження (у тому числі снігозахисні та протиерозійні) уздовж вулиць і доріг, в парках, скверах, на алеях, бульварах, в садах, інших об`єктах благоустрою загального користування, санітарно-захисних зонах, на прибудинкових територіях є елементами (частинами) об`єктів благоустрою (п.2 ч.1 ст.21 Закону України «Про благоустрій населених пунктів»). Відповідно до ст.13 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» до об`єктів благоустрою населених пунктів належать прибудинкові території. Статтею 20 вказаного Закону передбачено, що організацію благоустрою населених пунктів забезпечують місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до повноважень, установлених законом. Відповідно до Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України за № 105 від 10 квітня 2006 року балансоутримувач - спеціально уповноважені на конкурсних засадах державними чи місцевими органами влади підприємства, організації, які відповідають за утримання та збереження зелених насаджень на підпорядкованих територіях зеленого господарства. Розділ 9 вказаних Правил передбачає, що виробничий процес утримання об`єктів зеленого господарства включає, зокрема, догляд за ними, а також видалення окремих дерев; видалення аварійних дерев. Згідно з п.5. Правил відповідальними за збереження зелених насаджень і належний догляд за ними на об`єктах благоустрою державної чи комунальної власності є балансоутримувачі цих об`єктів. Догляд за об`єктами благоустрою зеленого господарства, зокрема, включає проведення щорічних обстежень під час яких потрібно виявляти аварійні дерева, тобто дерева, які можуть становити загрозу для життя і здоров`я пішоходів, транспортних засобів, пошкодити лінії електропередачи, будівлі і споруди або перебуває у пошкодженому стані внаслідок снігопадів, вітролому, урагану та інших стихійних природних явищ чи за наявності гнилої серцевини стовбура, значної суховершинності, досягнення вікової межі (розділ 9 Правил). З метою контролю за станом міських зелених насаджень здійснюють загальні, часткові та позачергові огляди. Періодичність часткових оглядів визначає балансоутримувач об`єкта, власник чи користувач земельних ділянок, на яких ростуть зелені насадження (розділ 12 Правил). Так, позивачем [PERSON] не надано доказів того, що зелені насадження, а саме дерева, які ростуть біля будівлі дитячого садка «Дзвіночок», що розташований за адресою: [ADDRESS] обліковуються на балансі Харківської державної зооветеринарної академії. Як вбачається з доданого до позову висновку експертного дослідження №16798, на автомобіль VOLKSWAGEN, модель TIGUAN, 2009 року випуску, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , транзитний номер [NUMBER] 01.10.2020 о 16 год. 30 хв. впало дерево. Крім того, лист на який посилається позивач [PERSON] від 08.10.2020 Малоданилівскої селищної ради не може бути достатнім доказом по справі, який би доводив балансову належність земельних ділянок, споруд, рослин до будь-якої юридичної особи, в зв?язку з тим, що згідно вказаного листа зазначено, що земельна ділянка розташована за адресою: [ADDRESS] перебуває у постійному користуванні Харківської державної зооветеринарної академії. В матеріалах справи відсутнє чітке визначення схеми розташування транспортного засобу, та не визначено місце знаходження конкретної рослини (дерева), яке пошкодило транспортний засіб. Тобто, виходячи із матеріалів справи, неможливо чітко визначити, яке саме дерево впало на автомобіль, чи знаходилось воно на території прибудинковій комунального закладу «Малоданилівський заклад дошкільної освіти (ясла-садок) «Дзвіночок» комбінованого типу Малоданилівської селищної ради Харківської області». Також, позивач вказує, що нею, в зв?язку з вказаною подією викликано поліцію, яка прибула на виклик, та було складено протокол, зафіксовано відповідні факти щодо пригоди, яка сталась, проте, жодну посадову особу відповідача або самого відповідача не було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення та не встановлено вину відповідача. Зокрема суду таких даних надано позивачем не було. Згідно ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч.1 ст.81 ЦПК України). За ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень (ч.ч. 1-3 ст. 77 ЦПК України). Відповідно до ч.1 ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. За ч.6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні. В рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що позивачем не було доведено протиправності дій (бездіяльності) відповідача та наявності причинного зв`язку між такими діями (бездіяльністю) та негативними наслідками. Так, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову, оскільки позивачем не було надано суду доказів, які б підтверджували те, що відповідач є балансоутримувачем зелених насаджень, розташованих за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати покладаються на позивача. Відповідно до ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed