Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-09 00:00:00

[PERSON] , через свого представника, звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив визнати за ним право власності на земельну ділянку -кадастровий номер [NUMBER] площею 0,0608 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ». Свої позовні вимоги позивач мотивував тим, що 14 травня 1999 року позивач купив у відповідача [PERSON] садовий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] в садовому товаристві « ЦКТБ ». В подальшому садове товариство «ЦКТБ» було перейменовано в садове товариство «Осокорки 3а» . На час продажу будинку, якій знаходився на земельній ділянці площею 0,0608 га, за кадастровим номером [NUMBER] - цільове призначення ведення садівництва, земельна ділянка у відповідача знаходилася в користуванні, та у відповідача був відсутній державний акт на право приватної власності на землю, відповідно позивач вважав, що до нього перейшло право користування земельною ділянкою. Однак, в подальшому позивачу головою садового товариства було передано державний акт на право приватної власності на земельну ділянку за кадастровим номером [NUMBER] за адресою [ADDRESS] виданий на ім`я відповідача. В подальшому позивач з`ясував, що до оформлення договору купівлі - продажу будинку між позивачем та відповідачем, головою садового товариства були передані до Київської міської ради документи на приватизацію земельних ділянок товариства одним пакетом документів, тому на підставі рішення Київської міської ради від 07 липня 1998 року за №66/2 спірна земельна ділянка була передана відповідачу у власність, однак державний акт на право приватної власності на землю було видано лише 17 серпня 1999 року, тобто вже після укладання договору купівлі-продажу садового будинку. Враховуючи наведене позивач просив позов задовольнити. В судовому засіданні, представник позивача надала пояснення та просила суд задовольнити позов з підстав викладених в позовній заяві. Відповідач, в судове засідання не з`явився про причини неявки суду не повідомив. Про день час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином, відзив на позовну заяву не надав. Третя особа - Київська міська рада, свого представника в судове засідання не направила, про день час та місце проведення судового засідання була повідомлена належним чином, направила в суд пояснення на позовну заяву, в якій просила провести розгляд справи у відсутність представника, відповідно до норм чинного законодавства. Третя особа - СТ «Осокорки 3а» свого представника в судове засідання не направила, про день час та місце проведення судового засідання було повідомлено належним чином, направила в суд пояснення на позовну заяву, в якій просила провести розгляд справи у відсутність представника, та зазначила, що повністю погоджується з обставинами викладеними в позовній заяві, та підтверджує, що дійсно, позивач [PERSON] є власником будинку [ADDRESS] та під час оформлення договору купівлі продажу на будинок, відповідач [PERSON] права власності на спірну земельну ділянку не набув, так як акт знаходився на оформленні в сукупності з документами інших членів Садового Товариства «Осокорки 3». На сьогодні позивач [PERSON] на протязі більше 20 років здійснює всі дії відносно земельної ділянки як власник: утримує її в належному стані, сплачує всі необхідні платежі та внески. За таких обставин, СТ «Осокорки 3» не заперечує проти задоволення позовних вимог [PERSON] . Третя особа: Департамент земельних ресурсів, свого представника в судове засідання не направило, про день час та місце проведення судового засідання було повідомлено належним чином. Пояснення на позовну заяву до суду не направило. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів у відповідності до приписів ст. 280 ЦПК України, оскільки позивач не заперечував проти вирішення справи саме таким чином. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем 14 травня 1999 року було укладено та нотаріально посвідчено державним нотаріусом Сьомої Київської державної нотаріальної контори Конончук Т.В. (зареєстровано в реєстрі за №2у-1690) договір купівлі-продажу садового будинку, що знаходиться в [ADDRESS] . Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності : 21.09.2017 року внесено інформацію про право власності на будинок [ADDRESS] (номер запису про право власності 22539265) за позивачем - [PERSON] .. Відповідно до плану встановлення меж земельної ділянки 90874077 (додаток до технічного паспорту на садовий будинок [ADDRESS] ), на земельній ділянці розташований житловий будинок, земельна ділянка приватизована відповідно до розпорядження Київської міської державної адміністрації від07.07.1998року за № 66/2. Відповідно до державного акту на право приватної власності на землю (серія [NUMBER] ) : державний акт на право приватної власності на землю видано громадянину України [PERSON] на підставі рішення Київської міської ради народних депутатів від 07 липня 1998 року за №66/2 та йому передається у приватну власність земельна ділянка площею 0,0608 гектарів у межах згідно з планом. Земельна ділянка розташована на території [ADDRESS] ). Землю передано для ведення садівництва. Кадастровий номер земельної ділянки 90874077. Державний акт видано 17 серпня 1999 року, тобто через три місяці після укладання між позивачем та відповідачем договору купівлі продажу садового будинку. Відповідно до частини першої статті 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщенні, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Згідно частин першої та четвертої статті 120 ЗК України : у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщенні на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлюабо споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. За висновками Верховного Суду України, які викладені у постановах № 6-2цс15 від 11 лютого 2015 року, № 6-2710цс15 від 16 грудня 2015 року, № 6-2225цс16 від 12 жовтня 2016 року, при відсутності цивільно-правової угоди щодо земельної ділянки при переході права власності на об`єкт нерухомості необхідно враховувати, що аналіз змісту норм статті 120 ЗК України у їх сукупності дає підстави для висновку про однакову спрямованість її положень щодо переходу прав на земельну ділянку при виникненні права власності на будівлю і споруду, на якій вони розміщені. Таким чином, за загальним правилом, закріпленим у частині четвертій статті 120 ЗК України, особа, яка набула права власності на частину будівлі чи споруди стає власником відповідної частини земельної ділянки на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику, якщо інше не передбачено у договорі відчуження нерухомості.

Outcome: approved