Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-12 00:00:00

[PERSON] через свого представника [PERSON] звернувся до суду з позовом до СТОВ «Розсішки» про стягнення пені за несвоєчасну виплату орендної плати. Просив стягнути з СТОВ «Розсішки» на його користь пеню у звязку з несвоєчасною виплатою орендної плати в розмірі 1840,70 грн. згідно з договором оренди землі від 05.01.2010 р., судові витрати, зобовязати СТОВ «Розсішки» надати до суду розписку про отримання орендної плати та книгу видачі паїв. У подальшому у своїй заяві просив абзац 4 (про зобовязання) прохальної частини позову вважати помилковим та при винесенні рішення у справі до уваги не брати. В обґрунтування позовних вимог посилався на такі обставини. [PERSON] є власником земельної ділянки площею 3,41 га, яка розташована в адміністративних межах Розсішківської сільської ради Христинівського району. 05.01.2010 р. він зазначену земельну ділянку передав в оренду строком на 5 років СТОВ «Розсішки». Орендні правовідносини між сторонами оформлені договором оренди землі. Відповідно до ст. 21 Закону України «Про оренду землі» розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Згідно з пунктом 9 договору оренди землі орендна плата вноситься орендарем у розмірі 3,5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що на момент укладення договору складало 1664 грн. або в натуральній формі: пшениця 8 ц, ячмінь 4 ц, кукурудза 3 ц, соняшник 0,6 ц. Пунктом 11 договору передбачено, що орендна плата вноситься у строки: з 20 серпня по 20 грудня кожного сільськогосподарського року, а обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки проводиться з урахуванням індексації. У 2014 р. нормативна грошова оцінка орендованої СТОВ «Розсішки» земельної ділянки становила 83478,84 грн., а тому відповідач за використання землі в 2014 р. повинен був сплатити 3,5% від вказаної суми, що становить 2921,76 грн. СТОВ «Розсішки» взяті на себе зобовязання належним чином не виконувало, нехтуючи терміном сплати орендної плати, визначеним в п. 11 договору. Орендна плата за використання його земельної ділянки орендарем виплачена в натуральній формі в період з 25.04.2015 р. по 27.04.2015 р., що підтверджується розпискою, переданою до СТОВ «Розсішки», та підписами в книзі видачі зерна. Земельним Кодексом України, а саме статтею 96, встановлений обовязок землекористувачів, у тому числі орендарів, своєчасно сплачувати орендну плату за користування землею. Ця норма кореспондується зі статтею 24 Закону України «Про оренду землі», яка передбачає, що орендодавець землі має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Незважаючи на приписи чинного законодавства України та умови договору оренди, відповідач не виявив доброї волі для вирішення цього спору у позасудовому порядку. Лише тривалими страйками та блокуванням території підприємства орендаря вдалося отримати заборговану орендну плату. Пунктом 14 договору визначено, що у разі невнесення орендної плати у строки, визначені договором, справляється пеня у розмірі 0,5% несплаченої суми за кожний день прострочення. За договором відповідач зобовязувався розрахуватися із ним у строк до 20.12.2014 р., проте у визначені договором строки орендна плата відповідачем сплачена не була. Кількість днів прострочення становить 126 днів (з 20.12.2014 р. по 25.04.2015 р.). Сума пені, яка підлягає стягненню із відповідача за невиконання зобовязань складає: (2921,76 грн. х 0,5/100) х 126 днів = 1840,70 грн. Від відповідача СТОВ «Розсішки» до суду надійшли письмові заперечення на позов, в яких відповідач просив у задоволенні позову відмовити повністю. У запереченнях зазначено, що СТОВ «Розсішки» протягом усього періоду дії договору оренди земельної ділянки виконувало умови договору, своєчасно сплачувало орендну плату у грошовій формі, що підтверджується матеріалами бухгалтерського обліку товариства, а також грошово - розрахунковими відомостями про отримання орендодавцями орендної плати за оренду товариством їх земельних ділянок. У 2011 - 2013 роках на прохання орендодавців товариство сплатило наперед орендну плату за оренду їх земельних ділянок у майбутній період. Тому вимоги позивача про стягнення з товариства пені за несвоєчасну сплату орендної плати за 2014 р. є безпідставними. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявився, однак його інтереси в судовому засіданні за довіреністю представляв [PERSON], За таких умов суд вважає можливим розглянути справу за відсутності позивача [PERSON] Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позов підтримав повністю, посилаючись на обставини, зазначені у позовній заяві. Додатково пояснив, що доказами несвоєчасної виплати орендної плати за 2014 р. позивачу [PERSON] є договір оренди землі, укладений між сторонами 05.01.2010 р., та акт прийому передачі обєкта оренди від 05.01.2010 р., копії яких наявні в матеріалах справи. Відповідачем не надані докази своєчасної виплати орендної плати за 2014 р. позивачу [PERSON] Представник відповідача СТОВ «Розсішки» [PERSON] у судовому засіданні позов не визнав повністю та пояснив, що виплата орендної плати за 2014 р. позивачу [PERSON] на прохання позивача була проведена у 2011 2013 роках, тобто наперед. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази: копії договору оренди землі від 05.01.2010 р., акта прийому передачі обєкта оренди від 05.01.2010 р., інші письмові докази, суд вважає, що у задоволенні позову необхідно відмовити повністю з таких підстав. Судом встановлено, що між сторонами 05.01.2010 р. був укладений договір оренди землі, зареєстрований у Христинівському районному відділі Черкаської регіональної філії ДП «Центр ДЗК», про що у державному реєстрі земель вчинено запис від 10.08.2010 р. за № 011079500592. Відповідно до договору позивач [PERSON] надав в строкове платне користування відповідачу СТОВ «Розсішки» земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,41 га, яка знаходиться на території Розсішківської сільської ради Христинівського району, строком на 5 років. Згідно з пунктом 9 договору оренди землі орендна плата вноситься орендарем у розмірі 3,5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що на момент укладення договору складало 1664 грн. або в натуральній формі: пшениця 8 ц, ячмінь 4 ц, кукурудза 3 ц, соняшник 0,6 ц. Пунктом 11 договору передбачено, що орендна плата вноситься у строки: з 20 серпня по 20 грудня кожного сільськогосподарського року. Пунктом 14 договору встановлено, що у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,5% несплаченої суми за кожний день прострочення. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні стверджував, що доказами несвоєчасної виплати орендної плати за 2014 р. позивачу [PERSON] є договір оренди землі, укладений між сторонами 05.01.2010 р., та акт прийому передачі обєкта оренди від 05.01.2010 р., копії яких наявні в матеріалах справи, а відповідачем не надані докази своєчасної виплати орендної плати за 2014 р. позивачу [PERSON] Представник відповідача СТОВ «Розсішки» [PERSON] у судовому засіданні стверджував, що виплата орендної плати за 2014 р. позивачу [PERSON] на прохання позивача була проведена наперед, у 2011 2013 роках. Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Згідно з ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд вважає, що стороною позивача, яку в судовому засіданні представляв адвокат [PERSON], не доведені ті обставини, на які вона посилалась як на підставу своїх вимог. Зокрема, стороною позивача не доведена обставина несвоєчасної виплати орендної плати за 2014 р. позивачу [PERSON] Договір оренди землі, укладений між сторонами 05.01.2010 р., та акт прийому передачі обєкта оренди від 05.01.2010 р., копії яких наявні в матеріалах справи і на які посилався представник позивача [PERSON] у судовому засіданні як на докази несвоєчасної виплати орендної плати, є лише доказами наявності правовідносин між сторонами щодо оренди земельної ділянки, але не доказами несвоєчасної виплати орендної плати. Представником позивача [PERSON] у судовому засіданні не надані докази несвоєчасної виплати орендної плати за 2014 р. позивачу [PERSON], представник позивача у судовому засіданні також не звертався до суду з клопотанням про витребування від відповідача необхідних для доведення цієї обставини доказів. У свою чергу відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи на основі принципу диспозитивності цивільного судочинства, що означає розгляд судом цивільних справ серед іншого на інакше як на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Суд не вправі винести рішення у справі, яке б ґрунтувалось на припущеннях. Враховуючи, що стороною позивача не доведені ті обставини, на які вона посилалась як на підставу своїх вимог, у задоволенні позову необхідно відмовити повністю.

Outcome: dismissed