Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-28 00:00:00

Адвокат Суткова Рена Агабєковна в інтересах [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , проте не надає матеріальної допомоги на їх утримання. Просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частки від всіх видів доходу щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду з позовом і до досягнення дітьми повноліття. Учасники справи в судове засідання не з`явились. Представник позивача адвокат Суткова Р.А. просила розглянути справу без її участі. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 31.08.2002 року до 16.10.2019 року, що підтверджується копією рішенням Біловодського районного суду Луганської області від 13.09.2019 року по справі №408/3402/19-ц. Під час шлюбу народилось двоє дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , батьком яких є відповідач, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 16.11.2018 року та копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27.02.1991 року, Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Статтею 51 Конституції України встановлено обов`язок батьків утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. З аналізу наведених норм права вбачається, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким мешкає дитина. Враховуючи, викладене суд вважає, що відповідач має конституційний обов`язок утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. При цьому судом відповідно до ст. 182 СК України не було встановлено обставин, які могли бути підставою для стягнення аліментів в меншому розмірі, ніж просить позивач. За таких обставин суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на утримання двох неповнолітніх дітей, в розмірі в розмірі 1/3 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 01.07.2021 року і до досягнення дітьми повноліття. На думку суду, саме вищевказаний розмір аліментів забезпечить матеріальні потреби дітей відповідно до їх вікових потреб та стану здоров`я та відповідатиме сталій судовій практиці щодо розміру частки доходу платника аліментів на утримання двох дітей за звичайних умов. Відповідно до ст. 430 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує, що позивач була звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів відповідно до п. 3 ч.1. ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 908 грн.

Outcome: approved