Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-04 00:00:00

Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії - Вінницьке обласне управління АТ «Ощадбанк звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором, в якому просить: стягнути із відповідача на користь АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Вінницьке обласне управління АТ «Ощадбанк» заборгованість за Кредитним договором №17587 від 16.01.2018, яка станом на 09.06.2020 становить 47168,06 грн., а також стягнути судовий збір. На обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 16 січня 2018 року між акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та відповідачем було укладено Кредитний договір №17587. Згідно умов Договору відповідачу було видано кредит у сумі 50000 гривень для придбання світлопрозорих конструкцій з енергозберігаючим склом, у тому числі вікна та балконні двері, та відповідне додаткове обладнання і матеріали до них, строком на 36 місяців. Банк свої зобов`язання перед відповідачем виконав повністю. Відповідач зобов`язався сплачувати банку відповідну плату (проценти) в розмірі 17,99% річних, яка є фіксованою, які нараховуються банком щомісячно. Відповідач зобов`язався здійснювати повернення кредиту рівними частинами в розмірі 1388,89 грн. та сплату процентів, щомісячно до 16 числа місяця наступного за звітним, починаючи з 16.02.2018, шляхом внесення власних коштів на поточний рахунок для обслуговування. Відповідач, отримавши кредитні кошти на умовах повернення, строковості та платності систематично порушував свої договірні зобов`язання щодо строків повернення кредиту, процентів за його користування, пені, що призвело до виникнення простроченої заборгованості. Відповідачеві надсилалася претензія від 26.05.2020 за №101.20-11/725 з вимогою погашення заборгованості за кредитом, проте дана претензія залишалася без відповіді. Відповідач продовжує порушувати умови Кредитного договору, а саме: допущено прострочену заборгованість зі сплати основного боргу, нарахованих відсотків та неустойку. Станом на 09.06.2020 за відповідачем рахується заборгованість в розмірі 47168,06 грн., яка складається з: заборгованість за основним боргом (кредитом) - 32163,37 грн.; проценти за користування кредитом - 1822,30 грн.; комісія - 0,00 грн.; пеня за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 10246,72 грн.; пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 616,11 грн.; пеня за несвоєчасну сплату комісії - 0.00 грн.; сума сплаченої пені - 5,74 грн.; 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 1192,47 грн.; 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 70,43 грн.; 3% річних за несвоєчасну сплату комісії - 0,00 грн.; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 1005,91 грн.; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 56,49 грн.; втрати від інфляції за несвоєчасну сплату комісії - 0,00 грн. Вказані обставини змушують звернутися до суду з цим позовом. 20 липня 2020 року ухвалою судді відкрито спрощене позовне провадження у даній справі. Призначено судове засідання для розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження на 05 серпня 2020 року. З повідомлення, однак без виклику сторін. Сторони у судове засідання не з`явилися. Про дату та час проведення судового засідання повідомлялися належним чином. Відповідач [PERSON] відзив на позовну заяву не подав. Відповідно до ч.3 ст.223, ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглянув справу за відсутності сторін, на підставі наявних доказів. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Інші процесуальні дії у справі: відкриття провадження у справі, про що постановлено ухвалу окремим процесуальним документом. Судом встановлені такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини: Із досліджених судом письмових доказів - копії Договору про споживчий кредит №17587 від 16.01.2018 (а.с.7-12), таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит станом на 16.01.2018 (а.с.13), перелік рахунків позичальника (а.с.14), вимоги про повернення кредиту (а.с.17), розрахунком заборгованості за основним боргом, процентами, пенею, 3% річних та інфляційних витрат за прострочення виконання грошового зобов`язання перед банком (а.с.18-21) та виписки по рахунках (а.с.22-49), які є умовами договору, судом встановлено, що між сторонами було укладено договір про споживчий кредит №17587 від 16.01.2018. Відповідно до умов кредитного договору відповідач [PERSON] отримав кредит у сумі 50000 гривень, відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити нараховані відсотки за його користування, комісію та пеню, однак, як слідує із розрахунків по договору, не виконав своєчасно своїх зобов`язань та допустив заборгованість станом на 09.06.2020 у сумі 47168 гривень 06 копійок. Дослідивши усі докази в їх сукупності, та беручи до уваги документально підтверджені доводи позивача, враховуючи відсутність відзиву на позовну заяву, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні договірні цивільні правовідносини, за якими позивач зобов`язався надати та надав грошові кошти (кредит) у розмірі та на умовах, встановлених договором, а відповідач зобов`язався повернути кредит та проценти за користування кредитом, однак у повному обсязі та вчасно свої зобов`язання не виконав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що відповідач здійснив останній платіж на погашення заборгованості за кредитним договором у сумі 2500 гривень 14 березня 2019 року. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Позичальник згідно з ч.1 ст.1049 ЦК України зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, стаття 1050 ЦК України зобов`язує його сплатити грошову суму відповідно до ст.625 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст.527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги. Відповідно до ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.1 ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Відповідно до п.3 ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Оцінюючи усі докази, що є у справі, в їх сукупності, суд вважає доведеними обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх позовних вимог і має підстави для задоволення позовних вимог у повному обсязі. А саме, суд має підстави стягнути із відповідача на користь позивача заборгованість кредиту у сумі 47168 гривень 06 копійок. Оскільки позовні вимоги задоволено у повному обсязі, судові витрати, понесені позивачем і документально підтверджені - меморіальним ордером №3296977303 від 01.07.2020, за правилами ст.141 ЦПК України підлягають відшкодуванню із відповідача у сумі 2102 гривні, а тому суд має підстави для стягнення із відповідача на користь позивача судових витрат по оплаті судового збору у сумі 2102 гривні.

Outcome: approved