Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-16 00:00:00

[PERSON] , інтереси якої представляє [PERSON] , звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на території Суботцівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області, а також встановити факт належності [PERSON] , яка померла [INFO] сертифікату на право на земельну частку (пай) серії КР № 0240432, виданого на підставі рішення Знам`янської райдержадміністрації Кіровоградської області від 2 лютого 1998 року за №59-р. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що [INFO] померла її мати [PERSON] . 22 лютого 1998 року на її ім`я виданий Сертифікат на право на земельну частку (пай) серія КР № 0240432 на підставі рішення Знам`янської райдержадміністрації від 02 лютого 1998 року № 59-р про те, що їй належить право на земельну частку (пай)із земель, яка перебуває у колективній власності КСП ім. Леніна в розмірі 3,88 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі. Згідно довідки Суботцівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області від 08.05.2020 [PERSON] дійсно належить право на земельну частку (пай) із земель, які перебували у колективній власності КСП ім.. Леніна. Згідно із схемою розподілу ріллі КПС ім.. Леніна, наділено ділянку № 0585 площею 3,40 га, яка до цього часу не надана нікому. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на вказану земельну частку (пай). Позивач є спадкоємцем, яка прийняла спадщину після смерті матері як така, що вступила у фактичне володіння майном: здійснювала догляд за домоволодінням, сплачувала за комунальні послуги, отримує плату за користування земельною ділянкою. Нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину мотивуючи тим, що відповідно до наданих позивачем документів встановлено, що [PERSON] померла раніше, ніж було прийняте розпорядження про належність їй права на земельну частку (пай) та виданий сертифікат про право на земельну частку (пай) що унеможливлює підтвердження права спадкодавця на земельну частку (пай). Позивач у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, представник надав заяву, відповідно до якої підтримав вимоги позову та просить їх задовольнити. Представник Суботцівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву, відповідно до якої не заперечив щодо позовних вимог, не заперечує проти їх задоволення та просив проводити розгляд справи без участі представника. Третя особа в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки не відомі. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. [INFO] померла [PERSON] , яка до дня своєї смерті проживала в селі Коханівка Знам`янського району Кіровоградської області разом зі своєю донькою [PERSON] , [INFO] , що підтверджується довідкою Суботцівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області від 16 квітня 2020 року № 517, свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Відповідно до інформаційної довідки Відділу у Зна`янському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області встановлено, що відповідно до Державного акту на право колективної власності на землю виданий КСП ім. Леніна Суботцівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області серія КР-З № 000016 від 02 лютого 1998 року за №18, [PERSON] включена в список громадян-членів КСП ім.. Леніна. Згідно книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по КСП ім. Леніна на території Суботцівської сільської ради Знамянського району Кіровоградської області на [PERSON] зареєстровано сертифікат на право на земельну частку (пай) за № 1061 від 23.02.1998 серія КР №0240432 розміром 3,88 умовних кадастрових гектарів відповідно до розпорядження Знамянської районної державної адміністрації від 02.02.1998 року за №59-р. Відмітка (підпис) про отримання вищевказаного сертифіката в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по КСП ім. Леніна відсутня. Відповідно до відомостей з наявних книг реєстрації до 01.01.2013 по Суботцівській сільській раді Знам`янського району Кіровоградської області на [PERSON] зареєстровані державні акти на право приватної власності на землю відсутні. Родинні відносини спадкодавця із спадкоємцем підтверджуються свідоцтвом про народження [PERSON] , де матір`ю значиться [PERSON] ; свідоцтвом про одруження, відповідно до якого прізвище позивача змінено на [PERSON] ; свідоцтвом про смерть [PERSON] . Нотаріусом відмовлено позивачеві у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) через видачу сертифікату про право на земельну частку (пай) та розпорядження про належність такого права після смерті спадкодавця. Відповідно до п.4, 5 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України (2003 року) та Постанови Пленуму Верховного Суду України від 28.02.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців з дня відкриття спадщини після смерті спадкодавця, який помер до 01 січня 2004 року , фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або, якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини (ст.549 ЦК УРСР ). Відповідно до п.3,4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 червня 1983 року N 4 «Про практику розгляду судами України справ про спадкування», яка була чинна на час відкриття спадщини, якщо у шестимісячний строк позивач вступив в управління або володіння спадковим майном або його частиною, суд з цих підстав вирішує питання про визнання права на спадкове майно. Як визначено ч.2 ст.548 ЦК Української РСР, - прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. За загальними правилами спадкування до складу спадщини входять усі права та обов`язки, а також майно, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 529 Цивільного кодексу Української РСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Відповідно до п. 2 Указу Президента України № 720/95 від 08.08.1995 р. «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі(на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю (п.17 розділу Х «Перехідних положень» Земельного кодексу). Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акту, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами Цивільного кодексу України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку(пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, що була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Позови громадян, пов`язані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку(пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифікату, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів. Відповідно до ст.2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Крім того, документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) також є рішення суду про визнання права на земельну частку(пай). За змістом статей 22, 23 ЗК України (в редакції 1990 року) особа набуває право на земельний пай за наявності трьох умов: перебування в членах КСП на час паювання; включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю; одержання КСП цього акта. Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, набуває право на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті спадкування права на земельну частку (пай) здійснюється за нормами ЦК. При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат на право на земельну частку (пай). Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України визначено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. За приписами ст.93 ЦПК України в порядку цивільного судочинства розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно зі ч.2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Аналізуючи вищезазначені та досліджені докази, враховуючи те, що мати позивача [PERSON] мала право на земельну часку (пай), так як вона була членом КСП ім.Леніна, була внесена до списку громадян до державного акту, членів колективного сільськогосподарського підприємства та на її ім`я виданий сертифікат про право на земельну частку (пай), позивач має право на спадщину за законом після смерті матері, однак не має можливості отримати свідоцтво про право власності на земельну частку в порядку спадкування за законом в зв`язку з тим, що Сертифікат на право на земельну частку (пай) та розпорядження про належність спадкодавцю такого права були видані після смерті спадкодавця, суд приходить до висновку про те, що порушені права позивача підлягають захисту, а позовні вимоги задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved