Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням у житловому будинку за адресою: [ADDRESS]. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є власницею будинку розташованого за адресою: [ADDRESS]. 18 жовтня 1997 року її син [PERSON] одружився з [PERSON]. Після їх одруження вони почали проживати в цьому будинку однією сім'єю, вели спільне господарство. З січня 2013 року вони розійшлися, та [PERSON] пішла жити до своєї матері. Рішенням Генічеського районного суду від 01 жовтня 2013 року [PERSON] з [PERSON] розлучилися. Позивач неодноразово звертався до відповідача з проханням добровільно виписатись з її будинку, але постійно отримувала відмови. У судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги з підстав викладених у позові, просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилась, причини неявки суду не повідомила. Про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. У зв'язку з чим, на підставі ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Суд, вислухавши представника позивача, свідків, дослідивши матеріали справи і оцінивши надані докази у їх сукупності, вважає що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 02.03.2010 р., виданого Генічеським ДБТІ, власником будинку [ADDRESS] є [PERSON]. Згідно записів домової книги вищевказаного житлового будинку, в ньому прописані позивач, [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Рішенням Генічеського районного суду Херсонської області по справі №653/2426/13-ц від 01 жовтня 2013 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Відповідач у справі [PERSON], з січня 2013 не проживає за вищевказаною адресою, що підтверджується актом обстеження житлово-побутових умов позивача від 12.12.2013р. Згідно ч.4 ст.9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного житлового приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Стаття 71 Житлового кодексу України передбачає, що у разі тимчасової відсутності наймача за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Проте, відповідачка не проживає в будинку позивачки без поважних причин з січня 2013 р. по даний час, не цікавиться житловим будинком, не приймає ніякої участі в його утриманні, не піклується про підтримування житла в належному технічному стані та про його збереження. Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] підтвердили, що [PERSON] перестала проживати [ADDRESS] з січня 2013 р., оскільки фактично припинила шлюбні відносини з [PERSON] При цьому [PERSON] не приймає участі в утриманні помешкання, не сплачує комунальні послуги. Згідно ст. 72 Житлового кодексу України суд визнає особу такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені терміни. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідачка добровільно залишила спірне жиле приміщення, без поважних причин в ньому не проживає більше шести місяців, що відповідно до вимог ст. 71 ЖК України, дає суду підстави визнати її особою, що втратила право користування [ADDRESS], а тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved