Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-19 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до Одеської міської ради, третя особа - [PERSON], в якому просила визнати за нею право власності на ? частини земельної ділянки площею 0,078 гектарів, розташованої на території Таїровської селищної ради с/т «Зелена балка», ділянка [NUMBER], що належала [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю ІІІ-ОД № 062329, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право власності на землю 10.11.1999 року за № 54-18. Протягом розгляду справи суд неодноразово звертав увагу представника позивачки на те, що позов пред'явлено до неналежного відповідача, та пропонував уточнити суб'єктний склад учасників процесу. Після зауважень суду представник [PERSON] подав до канцелярії суду заяву, в якій просив здійснити заміну неналежного відповідача - Одеської міської ради, на належного - Управління Держземагенства у м. Одесі Одеської області (а.с. 63). Ухвалою суду від 04.10.2013 року судом замінено первісного відповідача Одеську міську раду, на Управління Держземагенства у м. Одесі Одеської області (а.с. 67 - 68). В подальшому представник [PERSON] звернувся до суду із заявою про залучення до участі у справі в якості співвідповідача Одеської міської ради (а.с. 81), яка ухвалою суду від 22.01.2014 року також була задоволена (а.с. 84). Обґрунтовуючи позовні вимоги, [PERSON] посилається на те, що [INFO] помер її батько - [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складалася в тому числі з земельної ділянки площею 0,078 гектарів розташованої на території Таїровської селищної ради, с/т «Зелена балка», ділянка [NUMBER], та належала померлому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю ІІІ-ОД № 062329, зареєстрованого в книзі записів зали актів на право власності на землю 10.11.1999 року за № 54-18. Позивачка також вказує, що за життя [PERSON] склав заповіт від 27.07.2007 року, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], відповідно до якого усе належне йому майно, де б воно не знаходилось і з чого б не складалось, він заповів позивачці - [PERSON] З метою прийняття спадщини, [PERSON] у встановлений законом шестимісячний строк - 19.10.2007 року звернулась до Третьої Одеської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак отримала свідоцтво про право власності за заповітом лише щодо приналежної спадкодавцю частини квартири, при цьому ні відповідного свідоцтва про право на спадщину, ні відмови у його видачі відносно земельної ділянки, яка належала [PERSON], позивачці надано не було. [PERSON] зазначає, що вона не є єдиним спадкоємцем [PERSON]. Іншим спадкоємцем першої черги спадкування за законом, який також своєчасно подав заяву про прийняття спадщини, є син померлого, брат позивачки - [PERSON]. Він є непрацездатним інвалідом та відповідно до ст. 1241 ЦК України має право на ? частину спірної земельної ділянки площею 0, 078 гектарів розташованої на території Таїровської селищної ради, с/т «Зелена балка», ділянка [NUMBER]. Позивачка також вказує, що 22.05.2013 року Державним нотаріусом Одеської державної нотаріальної контори Ставнійчук А.О. листом від 22.05.2013 року № 2521/02-14, з посиланням на п.п. 4.20 п. 4 гл. 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спірну земельну ділянку у зв'язку з відсутністю витягу з Державного земельного кадастру та витягу з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель, які відсутні і надати їх позивачка не може. Викладені обставини зумовили звернення [PERSON] до суду із відповідним позовом. У судовому засіданні представник [PERSON] наполягав на задоволенні позовних вимог. Відповідачі в судове засідання повторно не з'явились, неодноразово повідомлялись належним чином, про що свідчать наявні в матеріалах справи повідомлення про вручення їм судових повісток (а.с. 71, 80, 87, 89, 93, 98, 99) про причини неявки суд не повідомили, а тому відповідно до ст.ст. 224, 225 ЦПК України Київським районним судом м. Одеси за згодою представника позивачки була постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Третя особа - [PERSON] у судове засідання не з'явився, 22.01.2014 року подав до канцелярії суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності (а.с. 86). Вислухавши пояснення представника [PERSON], дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного. Як вбачається із матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні [INFO] помер батько позивачки - [PERSON] (а.с. 6). Після його смерті відкрилася спадщина, яка складалася в тому числі з земельної ділянки площею 0,078 гектарів розташованої на території Таїровської селищної ради, с/т «Зелена балка», ділянка [NUMBER], та належала померлому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю ІІІ-ОД № 062329, зареєстрованого в книзі записів зали актів на право власності на землю 10.11.1999 року за № 54-18 (а.с. 9-10). За життя [PERSON] склав заповіт від 27.07.2007 року, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], відповідно до якого усе належне йому майно, де б воно не знаходилось і з чого б не складалось, заповів позивачці - [PERSON] (а.с. 7-8). Зі змісту витребуваної судом спадкової справи вбачається, що з метою прийняття спадщини, [PERSON] у встановлений законом шестимісячний строк - 19.10.2007 року звернулась до Третьої Одеської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини (а.с. 29). Позивачка отримала свідоцтво про право власності за заповітом лише щодо приналежної спадкодавцю частини квартири (а.с. 51), при цьому відповідного свідоцтва про право на спадщину щодо спірної земельної ділянки, яка належала [PERSON], позивачці видано не було. 22.05.2013 року Державним нотаріусом Одеської державної нотаріальної контори Ставнійчук А.О. листом від 22.05.2013 року № 2521/02-14, з посиланням на п.п. 4.20 п. 4 гл. 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спірну земельну ділянку у зв'язку з відсутністю витягу з Державного земельного кадастру та витягу з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель (а.с. 62). Судом також встановлено, що [PERSON] не є єдиним спадкоємцем [PERSON]. Іншим спадкоємцем першої черги спадкування за законом, який також своєчасно подав заяву про прийняття спадщини, є син померлого, брат позивачки - [PERSON] (а.с. 30). За твердженням [PERSON] він є непрацездатним інвалідом та відповідно до ст. 1241 ЦК України має право на ? частину спірної земельної ділянки площею 0,078 гектарів розташованої на території Таїровської селищної ради, с/т «Зелена балка», ділянка [NUMBER]. Відмовляючи у задоволенні позову, суд виходить з того, що його пред'явлено до неналежних відповідачів. За правилами ч. 1 ст. 33 ЦПК України суд може виключно за клопотанням позивача здійснити заміну первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучити до участі у справі іншу особу як співвідповідача. У судовому засіданні суд неодноразово звертав увагу представника позивачки [PERSON] на те, що позов пред'явлено до неналежного відповідача, та пропонував йому уточнити суб'єктний склад учасників процесу. Суд вважає, що належними відповідачами у даній категорії спорів є інші спадкоємці, які прийняли спадщину, у разі їх відсутності - спадкоємці інших черг спадкування, і лише у разі відсутності таких - територіальні громади в особі органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Спадкування за законом здійснюється почергово. За відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття всіма спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги. Зокрема, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. У третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. У п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно. У п'яту чергу право на спадкування за законом також одержують утриманці спадкодавця, які не були членами його сім'ї. Утриманцями слід вважати неповнолітню або непрацездатну особу (жінку, чоловіка при досягненні відповідно 55 і 60 років, інвалідів І, ІІ і ІІІ груп), яка не була членом сім'ї спадкодавця, але не менш як п'ять років одержувала від нього матеріальну допомогу, що була для неї єдиним або основним джерелом засобів до існування. Відповідно до п. 3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). За змістом ст. 392 ЦК належним відповідачем є особа - учасник цивільних правовідносин, яка не визнає або оспорює право власності спадкоємця на спадкове майно, зокрема, житловий будинок, квартиру земельну ділянку. Ні Одеська міська рада, ні Управління Держземагенства у м. Одесі Одеської області не оспорюють право спадкоємця [PERSON] на спірну земельну ділянку та не є належними відповідачами при наявності іншого спадкоємця першої черги спадкування [PERSON] Відповідно до п. 1 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» у разі пред'явлення позову до неналежного відповідача суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача (ст. 33 ЦПК). Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача, суд повинен відмовляти у задоволенні позову. Отже, при визначенні належного відповідача за позовними вимогами [PERSON], слід виходити з того, що тільки за відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами мають бути територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Крім того, суд вважає, що [PERSON] не позбавлена можливості одержати право на спадщину у позасудовому порядку. Так, з листів Управління Держземагенства у м. Одесі Одеської області від 17.12.2012 року № 01-2-05/1629, від 10.04.2013 року № 01-2-05/1486 вбачається, що для отримання витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, довідки про наявність або відсутність обтяжень на земельну ділянку спадкоємцю необхідно надати на адресу управління певний пакет документів згідно зазначеного у листі переліку (а.с. 56, 60, 61). Позивачка [PERSON], вказуючи у позові на неможливість надання нотаріусу витягу з Державного земельного кадастру та витягу з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель, які необхідні для одержання у встановленому законом порядку свідоцтва про право на спадщину у нотаріуса, в порушення вимог ст. 60 ЦПК України жодних доказів на підтвердження такої неможливості суду не надала. При викладених обставинах позовні вимоги [PERSON] задоволенню не підлягають. У зв'язку із відмовою у задоволенні позову судові витрати позивачці не відшкодовуються.

Outcome: dismissed