Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-17 00:00:00

[PERSON] свій позов мотивує тим, що перебуває з відповідачем [PERSON] у шлюбі з 16 липня 2011 року, від якого народились діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , утриманням яких займається тільки вона. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей у добровільному порядку не надає . Посилаючись на наведене, позивач просить суд стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 4000грн., щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову до досягнення дітьми повноліття. Позивач подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, згідно з якою позовні вимоги підтримує з мотивів, наведених у позовній заяві. Відповідач подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнає частково. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження, та подані сторони докази на підтвердження обґрунтованості заявлених вимог та заперечень, суд установив таке. Як випливає з матеріалів справи, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 16 липня 2011року. З копії свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 27 вересня 2016 року та серії [NUMBER] від 27 березня 2012 року вбачається, що [INFO] народився [PERSON] , [INFO] народився [PERSON] , батьками яких є сторони по справі: [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8-9). Судом встановлено, що діти перебувають на утриманні позивача. Відповідач є їх батьком, однак в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на їх утримання. Відповідно ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти присуджується у частці від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. На підставі п.1 ст.184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Статтею 18 Конвенції про захист прав дитини передбачено, що суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. При визначенні розміру аліментів, у відповідності до ст.182 СК України, суд врахував стан здоров`я та матеріальне становище сторін і дійшов висновку, що з відповідача в користь позивача, щомісячно, слід стягувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 3000грн. В задоволенні решти позову відмовити. В зв`язку з тим, що спір доведено до суду з вини відповідача, позов задоволено, витрати по сплаті судового збору в розмірі 840,80 грн. , у відповідності до ст.141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», слід стягнути з відповідача в дохід держави.

Outcome: partial