Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-21 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням - квартирою [ADDRESS] Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує, що, на підставі ордеру № 002767, виданого на підставі рішення виконкому Івано-Франківської міської ради народних депутатів від 16.12.1986 року № 313 вона є квартиронаймачем квартири [ADDRESS]. У даній квартирі також зареєстровані: [PERSON] (не зареєстрований), [PERSON], [INFO] (онук), [PERSON], [INFO] (дочка), [PERSON], [INFO] (син), [PERSON], [INFO] (онука), [PERSON], [INFO] (онук). Починаючи з 2015 року і по даний час відповідач у вказаній квартирі не проживає, оскільки виїхала у листопаді 2015 року до м. Одеса. Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 19 грудня 2016 року відповідача позбавлено батьківських прав відносно малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Реєстрація в квартирі синів тягне за собою значно більшу суму оплати за комунальні послуги. Відповідач добровільно знятися з реєстрації не бажає, хоча не проживає за місцем реєстрації значний період часу. Позивач в судове засідання не прибула, подавши заяву про розгляд справи без її участі. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи був повідомлена у встановленому порядку, про причини неявки суд не повідомила. З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Судом встановлено, що підставі рішення виконкому Івано-Франківської міської ради народних депутатів від 16.12.1986 року № 313, [PERSON] видано ордер № 002767 на квартиру [ADDRESS]. Крім того, у ордері зазначено членів сім'ї: [PERSON], [PERSON] (син), [PERSON] (дочка) (а.с. 12). Як встановлено з довідки № 02-02/1512, виданої 16.07.2018 року КП «Муніципальна інвестиційна управляюча компанія», у квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] (не зареєстрований), [PERSON], [INFO] (онук), [PERSON], [INFO] (дочка), [PERSON], [INFO] (син), [PERSON], [INFO] (дружина), [PERSON], [INFO] (онука), [PERSON], [INFO] (онук) (а.с. 22). Позивач стверджує, що відповідач більше шести місяців не проживає за місцем реєстрації, кошти за комунальні послуги, які нараховуються на кожного члена сім'ї, не сплачує. Як вбачається з рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 19 грудня 2016 року, у справі за позовом [PERSON] до [PERSON], третя особа - служба у справах дітей виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки над малолітніми дітьми та призначення опікуна, стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей, вирішено позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], відносно малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Стягувати з [PERSON] аліменти в користь малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] щомісячно в розмірі 1/2 частини заробітку, але не менше 30 відсотків встановленого прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку до досягнення [PERSON], [INFO] повноліття. Стягнення аліментів розпочати з 02.09.2016 року (а.с. 17-21). Відповідно до заяв сусідів позивача [PERSON] та [PERSON], що засвідчені печаткою та підписом паспортиста КП «Муніципальна інвестиційна управляюча компанія» вбачається, що [PERSON], [PERSON] фактично не проживають за адресою: [ADDRESS] (а.с. 23). Стаття 129 Конституції України передбачає, що одними з основних засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. За змістом ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з положеннями ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Держава гарантує можливість стабільного користування житлом, недопущення примусового позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону і за рішенням суду. Реалізація встановлених конституційних гарантій, поряд з іншими, відображається в гарантії збереження житла в державному та комунальному житлову фонді за тимчасово відсутніми громадянами протягом шести місяців (ст. 71 ЖК УРСР). Непроживання у жилому приміщенні понад встановлений строк без поважних причин, дають підстави для визнання цих осіб в судовому порядку такими, що втратили права користування ним (ст. 72 ЖК УРСР). В судовому засіданні встановлено факт того, що відповідач понад встановлені законодавством строки спірним житловим приміщенням не користується без поважної причини. Наведені обставини свідчать про обґрунтованість позовних вимог, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Також, відповідно до п.31 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» (із змінами), якщо судом було відстрочено сплату позивачам судового збору, який із тих чи інших причин до ухвалення рішення у справі сплачено не було, а рішення ухвалено на користь позивача, то стягнення суми судового збору здійснюється безпосередньо з відповідача у дохід Державного бюджету України. Враховуючи те, що позивач, якій було відстрочено сплату судового збору, не сплатила його до ухвалення рішення у справі у повному розмірі, те, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі, то з відповідача у справі належить стягнути судовий збір в дохід держави в сумі 704 грн. 80 коп. Відповідно до частини п'ятої статті 268 Цивільного процесуального кодексу України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. На підставі наведеного,

Outcome: approved