Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-18 00:00:00

[PERSON], надалі позивач, звернулася в Тернопільський міськрайонний суд із позовом до [PERSON], за участю третьої особи Служби у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради, в якому просить позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO]. В обґрунтування вимог зазначає, що мати дитини після звільнення з місць позбавлення волі, не займається вихованням дитини, не навідується до неї, не цікавить станом здоров'я та фізичним розвитком, не надає жодної матеріальної допомоги, ухиляється від своїх батьківських обов'язків по вихованню дочки. Батько дитини - [PERSON] самоусунувся від виконання батьківських обов'язків, у зв'язку із чим був позбавлений батьківських прав. Така поведінка відповідача привела до того, що позивачка взяла на виховання та утримання їх дочку (внуку позивачки) [PERSON]. В судове засідання позивач не з'явилася, однак попередньо подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. У судове засідання відповідач [PERSON] не з'явилася, хоча про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Заяв про відкладення розгляду справи, заперечень проти позову не подала, тому суд в порядку ст. 169 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказах. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні факти. Згідно свідоцтва про народження (повторно) серії [NUMBER], виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції від 20.02.2013р., батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON]. Як встановлено в судовому засіданні, батько дитини [PERSON] звільнений з місць позбавлення волі на підставі ухвали Шевченківського районного суду м. Львова від 04.06.2014року згідно ст. 2 Закону України «Про амністію» від 08.04.2014року. Після повернення з місць позбавлення волі бажання виховувати і утримувати доньку [PERSON] не виявив, у зв'язку із чим рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 13.03.2015 року позбавлений батьківських прав стосовно доньки [PERSON], [INFO]. Оскільки мати дитини [PERSON] на той час перебувала у місцях позбавлення волі, малолітню [PERSON] відповідно до рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 11.06.2014р. №583 «Про встановлення опіки та падання соціального статусу малолітній дитині» влаштовано під опіку і призначено опікуном бабусю по батькові [PERSON]. [PERSON] 06 травня 2015 року звільнена із Чортківської установи виконання покарання №26 в Тернопільській області. Однак, після звільнення з місць позбавлення волі участі у вихованні доньки не бере, життям дитини не цікавиться, жодного разу не провідувала дитину, ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. Відповідно до статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Стаття 164 Сімейного кодексу України передбачає, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, зокрема, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. В пункті 16 Постанови Пленуму ВСУ від 30.03.2007р. №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» визначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизначених норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначенні фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виконання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Як стверджує позивач, відповідач [PERSON] не виконує батьківських обов'язків, будь-якої допомоги не надає, не проявляє турботи до дитини, не цікавиться її станом здоров'я, проживанням та розвитком, ухиляється від виконання обов'язків по вихованню та утриманню дитини, не виявляє інтересу до дочки, не спілкується та не бачиться з нею. Згідно довідки від 10.06.2015р. №513, виданої Тернопільським дошкільним навчальним закладом №19 підтверджує той факт, що мати не виявляє інтересу до навчання та виховання дочки [PERSON]. Приводить та забирає дитину з закладу бабуся [PERSON] Висновком Органу опіки та піклування, затвердженим рішенням Виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 20 січня 2016р. №49, вирішено за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] стосовно малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Як зазначено у висновку, мати [PERSON] не виконує обов'язків щодо виховання та утримання доньки [PERSON] та самоусунулася від виконання батьківських обов'язків. Враховуючи викладені обставини, суд прийшов до висновку, що матеріалами справи підтверджено ухилення [PERSON] та невиконання своїх обов'язків по вихованню дитини, і наявність підстав, передбачених ст. 164 СК України для позбавлення її батьківських прав стосовно неповнолітньої дочки. Згідно ст. 88 ЦПК України понесені позивачем судові витрати відшкодовуються їй за рахунок відповідача. На підставі наведеного,

Outcome: approved