Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-21 00:00:00

[PERSON] (по тексту рішення - [PERSON] , позивач) звернулася до Ізяславського районного суду Хмельницької області із позовом до [PERSON] (по тексту рішення - відповідач) про розірвання шлюбу, зареєстрованого 31.03.2017 року Київським районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис №172. В обгрунтування позовних вимог позивач зазначає, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, однак сімейне життя не склалося, зникло взаємопорузуміння та повага, стали частими конфлікти та суперечки. Зазначає, що з відповідачем фактично припинили сімейно-шлюбні відносини ще з липня 2019 року, так як сумісне проживання стало неможливим. На думку позивача шлюб існує формально, а подальше проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з них. Вказує і те, що від даного шлюбу з відповідачем спільних дітей не мають, спільне господаство не ведуть, а спори щодо спільного майна відсутні. У судове засідання позивач не з`явилася, подала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі з покликанням, що позов підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений заяв щодо відкладення розгляду справи, відзиву щодо неможливості розірвання шлюбу не подавав. З огляду на неявку учасників у судове засідання, суд вважає за можливе розглянути справу без їх участі на підставі наданих письмових матеріалів. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що сторони по справі - [PERSON] та [PERSON] перебувають в шлюбі, зареєстрованому 31.03.2017 року Київським районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис №172, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 31.03.2017 року. Як вбачається з матеріалів справи, сторони по справі від даного шлюбу не мають спільних дітей. При цьому, матеріали справи не дають підстав вважати, що між сторонами наявний спір щодо поділу майна, набутого в шлюбі. Також, судом встановлено, що фактично підстав вважати про можливість збереження сім`ї немає, шлюбно-сімейні стосунки тривалий час не підтримуються, що як вбачається з матеріалів справи об`єктивно нічим не спростовано. Відсутність взаєморозуміння, поваги один до одного, взаємодопомоги та підтримки, намірів на відновлення сімейних стосунків позивач та відповідач не мають. Суд враховує, що відповідно до ч. 1 ст. 51 Конституції України, ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Однією з основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу. Зокрема, особа має право вільно вирішувати питання щодо укладення шлюбу та його збереження, а також розірвання шлюбу та припинення шлюбних відносин. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Статтею 110 СК України встановлено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Зважаючи, що відсутні будь-які підстави для примирення сторін, подружжя фактично припинило шлюбні стосунки, враховуючи категоричну позицію позивача про необхідність розірвання шлюбних відносин та відсутність заперечень відповідача, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню, так як подальше проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України у зв`язку із задоволенням позову, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у вигляді сплаченого нею судового збору.

Outcome: approved