Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-18 00:00:00

[PERSON], яка діє в інтересах позивача [PERSON], звернулася до суду з позовом, в якому вказує, що [PERSON] є громадянкою РФ та власницею квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS]. Власність вищезазначеної квартири була зареєстрована в КП «БТІ м. Донецька» на підставі договору дарування від 29 січня 1997р., посвідченого приватним нотаріусом [PERSON] за реєстром № 442. Документи були зареєстровані в КП «БТІ м. Донецька» та внесені в книгу № 6/11 д-к, стр. 139, реєстр № 133 від 18 лютого 1997 р. Позивач [PERSON] постійно проживає в Росії та тривалий час не була на території України, а коли восени 2013р. вона приїхала на територію України, то не змогла зайти в свою вищевказану квартиру, так як в ній проживає відповідач [PERSON] Зі слів відповідача [PERSON], позивачу стало відомо, що остання в 2010 році придбала вищезазначену квартиру у продавців - відповідачів [PERSON] та [PERSON] за довіреністю, виданою, начебто нею. Однак, ніякої довіреності щодо розпорядження вказаною квартирою позивач [PERSON] нікому не давала, тому вважає, що відносно неї скоєно злочин проти її власності, а саме: шахрайство та підробка документів. З цього приводу вона звернулась з офіційною заявою до правоохоронних органів. 01 квітня 2010р. приватним нотаріусом [PERSON] була нотаріально посвідчена довіреність від імені позивача [PERSON] на ім'я громадянки України - відповідача [PERSON], [INFO], яка проживає за адресою: [ADDRESS] (без вказівки ідентифікаційного коду). Вказана довіреність зареєстрована в реєстрі за № 875. На підставі цієї довіреності відповідачу [PERSON] надавались повноваженнями з любих питань, пов'язаних з поновленням втраченої документації та правовстановлюючих документів або отримання дублікатів документів на квартиру за [ADDRESS] у м. Донецьку, а також представляти інтереси позивача [PERSON] в суді та інших органах з питань, необхідних для поновлення втраченої документації на спірну квартиру. Крім того, 12 травня 2010р. приватним нотаріусом [PERSON] від імені позивача [PERSON] була видана довіреність, зареєстрована в реєстрі за № 1260 на ім'я громадянина України - відповідача [PERSON], [INFO]. народження, який проживає за адресою: [ADDRESS] (іпн. [NUMBER], паспорт серії [NUMBER], виданий 12 січня 2008р. Кіровським РВ ДМУ ГУМВС України у Донецькій області, з повноваженнями з любих питань, пов'язаних з розпорядженням (продажем, передачею в найм, міною) квартири за [ADDRESS] у Кіровському районі м. Донецька. Вищезазначені довіреності позивач [PERSON] відповідачам не видала, нікому не доручала у будь-який спосіб розпорядитись своєю вищевказаною квартирою та намірів її продавати взагалі не мала. Нотаріусу [PERSON] невідома особа назвалася іменем позивача та надала паспорт громадянина РФ з іншою фотографією та з іншими паспортними даними, тобто підроблений паспорт. В подальшому, за нотаріально посвідченими вказаними довіреностями, через агентство нерухомості «Східний регіон» рієлтоли [PERSON] та [PERSON] 14 червня 2010р. незаконно продали квартиру позивача, розташовану за адресою: [ADDRESS] Миколи у м. Донецьку відповідачу [PERSON], договір купівлі-продажу було посвідчено приватним нотаріусом [PERSON] З даним фактом скоєння злочину позивач звернулася з офіційною заявою в прокуратуру м. Донецька та в прокуратуру Донецької області про порушення кримінальної справи за фактом шахрайства групою осіб за попередньою змовою. Таким чином, видача вказаних довіреностей від 01 квітня 2010р. та 12 травня 2010р. приватним нотаріусом [PERSON], а також нотаріально посвідчене укладення договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] від 14 червня 2010р., було вчинено без її волевиявлення та без її відома. Просила постановити судове рішення, яким: -визнати недійсною довіреність, видану приватним нотаріусом [PERSON] від 01 квітня 2010р. та зареєстровану в реєстрі за № 875 імені [PERSON] на ім'я громадянки України [PERSON], [INFO]. народження, яка проживає за адресою: [ADDRESS]; -визнати недійсною довіреність, видану приватним нотаріусом [PERSON] від 12 травня 2010р. та зареєстровану в реєстрі за № 1260 від імені [PERSON] на ім'я громадянина України [PERSON], [INFO]. народження, який проживає за адресою: [ADDRESS], іпн. [NUMBER], паспорт серії [NUMBER], виданий 12 січня 2008р. Кіровським РВ ДМУ ГУМВС України у Донецькій області; -визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] у Кіровському районі м. Донецька, від 14 червня 2010р., посвідчений приватним нотаріусом [PERSON]; -зобов'язати відповідача [PERSON] повернути їй квартиру [ADDRESS]; -виселити всіх жильців квартири [ADDRESS]. -стягнути з відповідачів витрати по сплаті держмита та юридичних послуг. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] - адвокат [PERSON] в повному обсязі підтримала позовні вимоги [PERSON] та суду надала пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, додавши, що в 2005р. позивачем були втрачені документи на квартиру [ADDRESS] у Донецьку, які зберігались в цій квартирі. Позивач [PERSON] також ніколи не отримувала в Україні ІНН, так як вона є громадянкою РФ і бізнесом в Україні не займалась. Протягом 2008-2010років позивач у вказаній спірній квартирі не проживала, а жила в Росії. В процесі розгляду справи нею суду була надана належним чином завірена копія паспорту громадянки РФ - позивача [PERSON] з відмітками міграційної служби РФ про всі паспорти, які видавались позивачу [PERSON] на території РФ. Відповідно до законів РФ, строк дії паспорту громадянина РФ, який досяг віку 14 років - до 20 років, після спливу цього строку в паспорт не вклеюється нова фотографія його власника, а паспорт замінюється на новий. Строк дії нового паспорту особи, яка досягла віку 20 років - до досягнення нею 45 років. Після досягнення особою 45 років паспорт знову замінюється на новий, безстроковий паспорт. В кожному знову виданому паспорті робляться відповідні помітки про те, номера і серії яких паспортів громадянина РФ отримувала ця особа до видачі нового паспорту громадянина РФ. З огляду на наведене вважає, що паспорт громадянки РФ [PERSON], який надавався нотаріусу при нотаріальному посвідчені та видачі довіреностей від імені [PERSON], а також при укладенні від її імені та нотаріальному посвідченні договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS], позивачу [PERSON] ніколи в РФ не видавався, їй не належить і є недійсним. Також у позивача [PERSON] на момент укладення від її імені договору купівлі -продажу квартири була на утриманні неповнолітня дитина - дочка [PERSON], [INFO]. народження і без згоди опікунської ради та надання інших документів нотаріус не посвідчив би вказаний правочин. Викладене належним чином свідчить про недобросовісність покупця квартири - відповідача [PERSON] Просила задовольнити позов у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] - адвокат [PERSON] позов не визнала та суду пояснила, що позивач [PERSON] за 160000грн. продала відповідачу [PERSON] квартиру [ADDRESS]. Відповідач [PERSON] заплатила також борги за комунальними платежами,які виникли у позивача на час продажу квартири. Доказів недійсності договору купівлі-продажу квартири позивач суду не надала. Позивач також не надала даних про те, що строк позовної давності на оскарження договору купівлі-продажу нею пропущено з поважних причин. При укладенні договору купівлі-продажу квартири у 2010р. паспорт громадянина РФ № [NUMBER], виданий 01 квітня 2010р. Чистопільським МРВВС Республіки Татарстан на ім'я громадянина РФ - позивача [PERSON] пред'являвся однією і тією ж фізичною особою при отриманні нотаріально посвідчених довіреностей та при отриманні картки про присвоєння ідентифікаційного номеру в ГУ Міндоходів у Донецькій області. При вчиненні зазначених дій нотаріусом та працівниками ГУ Міндоходів у Донецькій області перевірявся документ, що посвідчує особу, яка представлялась [PERSON], а саме: вказаний паспорт громадянки РФ, який не викликав жодних сумнівів щодо його дійсності у вказаних посадових осіб. Крім того, як вбачається з перекладу змісту зазначеного паспорту на українську мову, наданого суду ГУ Міндоходів у Донецькій області, на сторінці №17 паспорту наявний запис про дітей позивача [PERSON], а саме: про сина - [PERSON], [INFO]. народження, але позивачем та його представником не було надано суду доказів в підтвердження або спростування цих даних. Надані представником позивача-адвокатом [PERSON] копія паспорту громадянина РФ на ім'я позивача [PERSON] [NUMBER], виданого 04 березня 2008р. відділенням УФМС Росії по Кемеровській області в Крапівінському районі, завірені тільки відтисками печаток УФМС Росії по Кемеровській області в Крапівінському районі і підписами посадової особи, а не нотаріально посвідчені. Вважає, що вони не можуть прийматись судом в якості належного та допустимого доказу. Позивачем [PERSON] та її представником-адвокатом [PERSON] також не було надано суду жодних доказів того, що у 2010році вона не перетинала державний кордон України. З огляду на наведене, вважає видані від імені позивача [PERSON] оскаржувані довіреності та оскаржуваний договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] у Кіровському районі м. Донецька є законними, а позовні вимоги [PERSON], яка діяла в інтересах позивача [PERSON], є безпідставними та необґрунтованими. Просила у повному обсязі відмовити в задоволенні позовних вимог. Відповідач [PERSON] позов не визнала та суду пояснила, що з позивачем [PERSON] та з іншими відповідачами по справі вона взагалі не знайома і 01 квітня 2010р. вона не отримувала від позивача [PERSON] будь-якої довіреності і фізично не могла отримати від позивача будь-яку довіреність з повноваженнями з любих питань, пов'язаних з поновленням втраченої документації та правовстановлюючих документів або отримання дублікатів документів на квартиру за [ADDRESS] у м. Донецьку, так як в період з 29 квітня 2008р. по 06 вересня 2013р. вона перебувала в місцях позбавлення волі, де відбувала покарання, призначене за вироком суду і звідки була звільнена умовно-достроково за рішенням Іллічівського райсуду м. Маріуполя Донецької області. Паспорт громадянина України, на підставі якого від її імені оформлялась довіреність від імені позивача [PERSON], нею було втрачено ще до її арешту, вона про це написала заяву до Кіровського РВ ДМУ ГУМВС України у Донецькій області та замість втраченого отримала новий паспорт громадянина України. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи судом повідомлявся належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи на інший строк суду не надав. За таких обставин суд визнає неявку відповідача [PERSON] у судове засідання з неповажних причин та вважає за можливе розглянути справу за його відсутності на підставі наявних по справі доказів. Свідки [PERSON], [PERSON] суду показали, що відповідачем [PERSON] була куплена квартира [ADDRESS]. При пред'явленні їм судом належним чином завіреної копії справжнього паспорту громадянина РФ - позивача [PERSON], наданої представником позивача, підтвердили, що особа, фотографія якої зображена в цьому паспорті, не надавала їм довіреності на продаж спірної квартири та не укладала договір купівлі-продажу цієї квартири. Свідок [PERSON] суду показала, що купівля-продаж квартири [ADDRESS] проводилась за участю Агенства нерухомості «Східний регіон»вона. Вона, як представник вказаного Агенства нерухомості «Східний регіон», була присутня при укладанні договору купівлі-продажу цієї квартири №100. При цьому продавець до підписання договору купівлі-продажу квартири отримав від покупця 160000грн. Вважає, що при укладенні договору купівлі-продажу не було допущено ніяких порушень чинного законодавства. Заслухавши пояснення представників сторін, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON], яка діє в інтересах позивача [PERSON], підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.15-16 ЦК України кожна особа має право захисту свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх майнових прав та інтересів. Ст. 203 ЦК України встановлює, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Як вбачається з вимог ст.ст.215-216 ЦК України, підставою для визнання правочину недійсним є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частиною першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаним судом недійсним (оспорюваний правочин). Недійсний правочин не створює юридичних наслідків крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину. Згідно зі ст.387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. В судовому засіданні встановлено, що громадянка РФ [PERSON] на підставі договору дарування від 29 січня 1997 року, посвідченого приватним нотаріусом [PERSON] за реєстром № 442, є власницею квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS]. Право власності позивача [PERSON] 12 серпня 2005р. зареєстровано в КП «БТІ м. Донецька», номер запису 133 в книзі 6/4дк-4, посвідченого приватним нотаріусом [PERSON] за реєстром № 442. (а.с.13-19) Позивач [PERSON] постійно проживає в Росії та тривалий час не була на території України, а коли восени 2013 р. вона приїхала на територію України, то не змогла зайти в свою вищевказану квартиру, так як в ній проживає відповідач [PERSON] Зі слів відповідача [PERSON], позивачу [PERSON] стало відомо про те, що відповідач [PERSON] у 2010 році придбала її квартиру за адресою: [ADDRESS], у продавців - відповідачів [PERSON] та [PERSON] за довіреністю, виданою, начебто нею. 01 квітня 2010р. приватним нотаріусом [PERSON] була нотаріально посвідчена довіреність від імені позивача [PERSON] на ім'я громадянки України - відповідача [PERSON], [INFO], яка проживає за адресою: [ADDRESS] (без вказівки ідентифікаційного коду). Вказана довіреність зареєстрована в реєстрі за № 875. На підставі цієї довіреності відповідачу [PERSON] надавались повноваженнями з любих питань, пов'язаних з поновленням втраченої документації та правовстановлюючих документів або отримання дублікатів документів на квартиру за [ADDRESS] у м. Донецьку, а також представляти інтереси позивача [PERSON] в суді та інших органах з питань, необхідних для поновлення втраченої документації на спірну квартиру. (а.с.12) Допитана в судовому засіданні відповідач [PERSON] суду показала, що в період з 29 квітня 2008р. по 06 вересня 2013р. вона перебувала в місцях позбавлення волі, де відбувала покарання, призначене за вироком суду і звідки була звільнена умовно-достроково за рішенням Іллічівського райсуду м. Маріуполя Донецької області. Паспорт громадянина України, на підставі якого від її імені оформлялась довіреність від імені позивача [PERSON], нею було втрачено ще до її арешту. Пояснення відповідача [PERSON] підтверджуються також копією Довідки про звільнення серії [NUMBER], виданою Приазовською виправною колонією №107 Донецької області, з якої вбачається, що [PERSON] дійсно в період з 29 квітня 2008р. по 06 вересня 2013р. в місцях позбавлення волі відбувала покарання, призначене за вироком суду. (а.с. 38) За таких обставин відповідач [PERSON] 01 квітня 2010р. не була і фізично не могла бути присутньою при нотаріальному посвідченні довіреності на своє ім'я, виданої приватним нотаріусом [PERSON] на право розпорядження квартирою [ADDRESS] у м. Донецьку, тобто не була учасником цього правочину, не мала необхідного обсягу цивільної дієздатності, її волевиявлення не було вільним і не відповідало її внутрішній волі. З огляду на викладене суд вважає за необхідне визнати недійсною довіреність, видану приватним нотаріусом [PERSON] від 01 квітня 2010р. та зареєстровану в реєстрі за №875 від [PERSON] на ім'я громадянки України - відповідача [PERSON] Крім того, 12 травня 2010р. приватним нотаріусом [PERSON] від імені позивача [PERSON] була видана довіреність, зареєстрована в реєстрі за № 1260, на ім'я громадянина України - відповідача [PERSON], [INFO]. народження, який проживає за адресою: [ADDRESS] (іпн. [NUMBER], паспорт серії [NUMBER], виданий 12 січня 2008р. Кіровським РВ ДМУ ГУМВС України у Донецькій області, з повноваженнями з любих питань, пов'язаних з розпорядженням (продажем, передачею в найм, міною) квартири за [ADDRESS] у Кіровському районі м. Донецька. (а.с.13) В подальшому за нотаріально посвідченими вказаними довіреностями через агентство нерухомості «Східний регіон» рієлтоли [PERSON] та [PERSON] 14 червня 2010 р. продали квартиру [ADDRESS] відповідачу [PERSON], договір купівлі-продажу був нотаріально посвідчений приватним нотаріусом [PERSON], але з наданої суду копії виданого КП «БТІ м. Донецька» Технічного паспорту на квартиру [ADDRESS] від 21 квітня 2010р., тобто ще до укладення вказаного оскаржуваного договору купівлі-продажу квартири, вбачається, що власником даної квартири вже була відповідач [PERSON] Даний факт також підтверджує незаконність заволодіння відповідачем [PERSON] вказаною квартирою без відповідної правової підстави (а.с.60-64) З витягу з кримінального провадження №12013050880003990 вбачається, що 08 листопада 2013р. позивач [PERSON] звернулась до Кіровського РВ ДМУ ГУМВС України у Донецькій області про те, що невідомі особи шахрайським шляхом заволоділи її квартирою, розташованою за адресою: [ADDRESS]. Попередня правова кваліфікація - ст.190 ч.1 КК України. (а.с.142) Як вбачається з довідки, наданої адміністрацією Шевелевського сільського поселення позивачу [PERSON], [INFO]. народження, уродженці м. Барнаул, позивач з 17 лютого 2003р. та по дійсний час зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] Вказане підтверджується також копією паспорту громадянки РФ -позивача [PERSON] [NUMBER] виданого 03 березня 2008р. УФМС Росії по Кемеровській області в Крапівінському районі (а.с.145-149) Згідно з копією паспорту [NUMBER], виданого 04 березня 2008р. на ім'я позивача [PERSON], копії Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER]/, виданого 07 листопада 2006р. Томським міським відділом Комітету ЗАГС Адміністрації Томської області, остання з 20 грудня 2002р. перебувала у шлюбі з [PERSON], [INFO]. народження. Як вбачається з виписки із Рішення від 30 квітня 2009р. мирового судді судової дільниці №1 Крапівінського району Кемеровської області по цивільній справі 2-64/09, шлюб між сторонами було розірвано. Рішення суду набрало чинності з 22 травня 2009р. (а.с.144) Вказане підтверджує факт того, що невідомою особою в ГУ Міндоходів у Донецькій області для отримання довідки про ідентифікаційний номер було надано завідомо підроблений паспорт на ім'я громадянки РФ - позивача [PERSON] № [NUMBER], виданий Чистопольським ГРОВД Республіки Татарстан 01 квітня 2006р., в який вклеєно фотографію не позивача, а невідомої жінки і на сторінці №17 якого наявний запис про дітей позивача [PERSON], а саме: про сина - [PERSON], [INFO]. народження, так як на вказаний період позивач [PERSON] проживала та була зареєстрована зовсім у іншому регіоні - в Кемеровській області, перебувала у шлюбі з [PERSON] і за таких обставин та відповідно до чинного законодавства не могла зареєструвати дитину не за місцем своєї реєстрації та від іншого чоловіка. Наявність у [PERSON] такої дитини також не підтверджується наданими позивачем належним чином завіреними іншими документами з місця її проживання та реєстрації. Крім того, на сторінці №11 цього завідомо підробленого паспорту вказано, що позивач [PERSON] зареєстрована [ADDRESS] з 17 травня 2006р. При цьому невірно вказано дату реєстрації позивача [PERSON] за місцем проживання, а також взагалі не вказано назву населеного пункту, в якому вона зареєстрована, а назва адміністративно-територіальної одиниці в відтиску прямокутного штампу також невірно вказана, як: «Кемеровская область Крапивинский район Крапивинская сельская администрация» при тому, що правильним текстом в відтиску прямокутного штампу про реєстрацію позивача є наступний: «Зарегистрирован [ADDRESS] 17 февраля 2003г. Отделение УФМС России по Кемеровской обл. в Крапивинском районе 420-051 Заверил: подпись» У вказаному паспорті датою його видачі є 01 квітня 2006р., тобто його видано тоді, коли позивачу було 43 роки 29 днів, а в РФ новий паспорт видаєтся особі кожен раз виключно при досягненні нею 14 років, 20 років і 45 років. Викладене також свідчить про недійсність цього паспорту і його невідповідність вимогам «Положення про паспорт громадянина Російської Федерації». (а.с.135, 147) Свідки [PERSON], [PERSON] при пред'явленні їм судом належним чином завіреної копії справжнього паспорту громадянина РФ - позивача [PERSON], наданої представником позивача, підтвердили, що особа, фотографія якої зображена в цьому паспорті, не надавала їм довіреності на продаж спірної квартири та не укладала договір купівлі-продажу цієї квартири. За таких обставин суд визнає, що позивач [PERSON] не була 12 травня 2010р. присутньою при нотаріальному посвідченні довіреності від свого імені, виданої приватним нотаріусом [PERSON] та зареєстрованої в реєстрі за №1260 на ім'я громадянина України - відповідача [PERSON], [INFO]. народження, який проживає за адресою: [ADDRESS] (іпн. [NUMBER], паспорт серії [NUMBER], виданий 12 січня 2008р. Кіровським РВ ДМУ ГУМВС України у Донецькій області, з повноваженнями з любих питань, пов'язаних з розпорядженням (продажем, передачею в найм, міною) квартири за [ADDRESS] у Кіровському районі м. Донецька та задля цього надавати завідомо підроблений [NUMBER] на своє ім'я, виданий 01 квітня 2006р. Чистопольським ГРОВД Республіки Татарстан. Тобто позивач [PERSON] не була учасником цього правочину, її волевиявлення не було вільним і не відповідало її внутрішній волі. З огляду на викладене суд вважає за необхідне визнати недійсною довіреність, видану приватним нотаріусом [PERSON] від 12 травня 2010р. та зареєстровану в реєстрі за №1260 від [PERSON] на ім'я громадянина України - відповідача [PERSON] Так як договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] у Кіровському районі м. Донецька від 14 червня 2010р. укладався від імені позивача [PERSON] з відповідачем [PERSON] та посвідчувався приватним нотаріусом [PERSON] на підставі вищезазначених довіреностей, недійсність яких встановлена судом, а волевиявлення позивача [PERSON] на відчудження квартири не було вільним і не відповідало її внутрішній волі, а в момент вчинення правочину стороною не були додержані вимоги, які встановлені частиною першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 ЦК України, суд вважає за необхідне визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] у Кіровському районі м. Донецька від 14 червня 2010р., укладений від імені позивача [PERSON] з відповідачем [PERSON] та посвідчений приватним нотаріусом [PERSON] і витребувати на користь позивача [PERSON] у відповідача [PERSON] квартиру [ADDRESS] у Кіровському районі м. Донецька, якою відповідач [PERSON] заволоділа незаконно, без відповідної правової підстави. Позовні вимоги [PERSON], яка діє в інтересах позивача [PERSON], в частині виселення відповідача [PERSON] зі всіма членами її сім'ї зі спірної квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], суд визнає передчасними та такими що не підлягають задоволенню, так як під час розгляду цивільного спору суд може надати оцінку тільки тим рішенням, діям чи бездіяльності відповідача [PERSON], які вже були прийняті, вчинені чи допущені на момент виникнення спору між сторонами. Таким чином, ЦК України не передбачає можливості захисту прав позивача, виходячи тільки з теоретичної можливості допущення відповідачем у подальшому порушень прав, свобод та інтересів позивача. Відповідачі в порядку ст.11 ЦПК України не надали суду будь-яких допустимих та достовірних доказів того, що оспорювані позивачем [PERSON] довіреності та договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] були укладені відповідно до чинного законодавства, а позивач [PERSON] була присутньою при наданні довіреностей на відчудження своєї квартири, а її волевиявлення на відчудження вказаної квартири було вільним і відповідало її внутрішній волі. Не було встановлено таких доказів і в судовому засіданні. Доводи представника відповідача [PERSON] - адвоката [PERSON], яка стверджувала в судовому засіданні, що позивачем та його представником не було надано суду жодних доказів того, що у 2010році позивач не перетинала державний кордон України, а видані від імені позивача [PERSON] оскаржувані довіреності та оскаржуваний договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] у Кіровському районі м. Донецька є законними, суд визнає безпідставними, не обґрунтованими, та такими, що не відповідають обставинам справи, встановленим у судовому засіданні та свідчать про незаконність і заволодіння відповідачем [PERSON] вказаною квартирою без відповідної правової підстави і не приймає їх в якості допустимого та достовірного доказу при обґрунтуванні судового рішення. Ст.261 ЦК України передбачає, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила. В судовому засіданні було встановлено, що позивач [PERSON] про порушення свого права дізналась восени 2013р. і 28 жовтня 2013р. звернулась до суду з вказаним позовом. Суд вважає, що за таких обставин позивач [PERSON] не порушила строку для звернення до суду з вказаним позовом і у суду немає підстав для застосування до спірних правовідносин строку позовної давності. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторонни понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] в частковому порядку, тобто по 76грн. 47 коп.- з кожного, на користь позивача [PERSON] в відшкодування понесених нею та підтверджених у судовому засіданні судових витрат. Позовні вимоги щодо стягнення з відповідачів витрат, пов'язаних з наданням юридичної допомоги, суд визнає безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню, так як в їх підтвердження позивачем і його представником не було надано суду належних та допустимих доказів розміру витрат, понесених у зв'язку з наданням юридичної допомоги.

Outcome: partial