Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-02 00:00:00

[PERSON] звернулася у січні 2014 року до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів: державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 673303, зареєстрованого в Книзі реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010501600608, виданого 01 листопада 2005 року на ім'я [PERSON]; державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 673303, зареєстрованого в Книзі реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010501600669, виданого 02 грудня 2005 року на ім'я [PERSON]. Заяву мотивує тим, що власником державних актів зазначено [PERSON] із опискою в по-батькові, що викликає сумнів про належність вказаних правовстановлюючих документів їх власнику. Встановлення факту належності державних актів заявниці необхідно для реєстрації права власності на вказані земельні ділянки в реєстраційній службі Судацького міського управління юстиції в АР Крим. Позасудовим шляхом його встановити неможливо, а тому [PERSON] просить задовольнити свою заяву. Заявниця в судове засідання не з'явилася, надала заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутністю, заяву підтримала, просила її задовольнити. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином. Суд, враховуючи доводи заявника, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, дійшов висновку, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до паспорту громадянина України серії [NUMBER], виданого 25 січня 2011 року Судацьким МВ ГУ МВС України в Автономній Республіці Крим, повні дані заявниці - [PERSON], [INFO], уродженка м.Ромни Сумської області (арк. справи 3). Власником державних актів на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 673303, зареєстрованого в Книзі реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010501600608, виданого 01 листопада 2005 року, та серії ЯБ № 673303, зареєстрованого в Книзі реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010501600669, виданого 02 грудня 2005 року, вказано [PERSON] (арк. справи 6, 8). Відповідно до вимог ч. 2 ст. 256 ЦПК України та роз'яснень, наданих у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, розглядаються у судовому порядку, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Як вбачається з матеріалів справи, документи, питання про належність яких ставить заявниця, містить розбіжність в написанні особи власника правовстановлюючого документа, зокрема, містить описки у по-батькові. Виходячи зі встановлених обставин у справі, досліджених у сукупності на підставі їх аналізу, беручи до уваги, що на момент оформлення вищезазначеного документу на ім'я [PERSON] були зроблені помилки, а також враховуючи, що розбіжність є незначною, суд вважає за необхідне встановити юридичний факт належності цій особі зазначеного документу. Оскільки не усунення судом цих недоліків позбавляє [PERSON] можливості належним чином підтвердити права власності на нерухоме майно, заявниця вправі вимагати від суду захисту своїх суб'єктивних прав. Згідно роз'яснень, викладених в п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», встановлено, що на підставі п. 6 ст. 273 ЦПК України (п. 6 ст. 256 чинного ЦПК України) суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв'язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв'язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Таким чином, судом не вбачається перешкод у встановленні факту щодо якого просить заявниця. Враховуючи викладене та

Outcome: approved