Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-12 00:00:00

Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії - Харківського обласного управління акціонерного товариства «Ощадбанк» звернулось до Московського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за договором про споживчий кредит № 257/0032 від 06.08.2018 року у розмірі 42505,48 грн. В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на те, що 06.08.2018 року між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії - Харківське обласне управління АТ «Ощадбанк» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 257/0032, за умовами якого відповідач отримала грошові кошти у розмірі 50000,00 грн, строком на 24 місяці, з кінцевим терміном повернення не пізніше 05.08.2020 року та зі сплатою 56 % річних. У порушення умов зазначеного кредитного договору, [PERSON] зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, не сплачує щомісячні платежі, в результаті чого, станом на 05.12.2019 року утворилась заборгованість у розмірі 42505,48 грн, а саме: 27139,69 грн загальна сума прострочених чергових платежів за кредитом; 6822,10 грн загальна сума прострочених чергових платежів по відсоткам; 6191,40 грн пеня за несвоєчасну сплату основного боргу за кредитом; 1539,16 грн пеня за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитом; 53,01 грн загальна сума інфляційних втрат від прострочених сум заборгованості по основному боргу; 65,29 грн загальна сума інфляційних втрат від прострочених сум заборгованості по відсоткам; 551,56 грн загальна сума 3 % річних від прострочених сум по заборгованості по основному кредиту; 143,27 грн загальна сума 3 % річних від прострочених сум по заборгованості за відсотками. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження, тощо) не застосовувалися. Відповідачем у встановлений строк та станом на момент прийняття рішення по справі не надано заперечень щодо розгляду справи у порядку спрощеного провадження, відзиву на позовну заяву та доказів, котрими підтверджуються заперечення проти позову. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог з огляду на наступне. З матеріалів справи вбачається, що 06.08.2018 року між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії - Харківське обласне управління АТ «Ощадбанк» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 257/0032, за умовами якого відповідач отримала грошові кошти у розмірі 50000,00 грн, строком на 24 місяці, з кінцевим терміном повернення не пізніше 05.08.2020 року та зі сплатою 56 % річних. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Приписами ч. 1 ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною 2 статті 1050 ЦК України визначено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Судом встановлено, що відповідач належним чином свої зобов`язання не виконувала, у визначені договором строки погашення заборгованості за кредитним договором не здійснювала, внаслідок чого у відповідача перед позивачем станом на 05.12.2019 року утворилась заборгованість у розмірі 42505,48 грн, а саме: 27139,69 грн загальна сума прострочених чергових платежів за кредитом; 6822,10 грн загальна сума прострочених чергових платежів по відсоткам; 6191,40 грн пеня за несвоєчасну сплату основного боргу за кредитом; 1539,16 грн пеня за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитом; 53,01 грн загальна сума інфляційних втрат від прострочених сум заборгованості по основному боргу; 65,29 грн загальна сума інфляційних втрат від прострочених сум заборгованості по відсоткам; 551,56 грн загальна сума 3 % річних від прострочених сум по заборгованості по основному кредиту; 143,27 грн загальна сума 3 % річних від прострочених сум по заборгованості за відсотками. Враховуючи, що відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved