Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-12 00:00:00

[PERSON] (надалі також - позивач) звернувся до суду з позовом до Березівської сільської ради Глухівського району Сумської області (надалі також - відповідач) про визнання права власності на земельну частку (пай) у порядку спадкування за заповітом. Позивач обґрунтовував позов тим, що [INFO] року померла його бабуся [PERSON], яка проживала в [ADDRESS] разом з сином (батьком позивача) [PERSON] та невісткою (матір'ю позивача) [PERSON] За життя [PERSON] користувалася земельною ділянкою (паєм), площею 5,15 умовних кадастрових гектар, розташованої на території Березівської (колишньої Землянківської) сільської ради на підставі сертифікату на право на земельну ділянку (пай) серії [NUMBER], виданого на підставі розпорядження голови Глухівської райдержадміністрації від 31.05.1996 року № 226. Після смерті бабуся залишила заповіт, яким все своє майно заповіла [PERSON] Спадщину після смерті [PERSON] його мати прийняла, оскільки на момент смерті [PERSON], вона була зареєстрована та проживала разом з померлою, бо відповідно до ст. 549 ЦК УРСР, діями, що свідчать про прийняття спадщини є дії, що свідчать про фактичний вступ в управління або володіння спадковим майном. Таким чином, його мати прийняла спадщину померлої [PERSON], оскільки фактично вступила в управління та володіння її майном. [INFO] року померла його мати [PERSON] Спадщину після смерті матері він прийняв, отримавши свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 03.10.2017 року. Однак, коли він звернувся до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину, що залишилася після смерті його бабусі і яку за життя не оформила його мати, нотаріус відмовила йому у видачі відповідно свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно. Оскільки сертифікат було втрачено, він не може оформити спадщину за заповітом, і тому просить визнати за ним право власності на зазначену земельну ділянку в порядку спадкування. В судове засідання позивач та його представник не з'явилися, проте представник позивача надав до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримує, справу просять розглянути у його відсутність та у відсутність позивача. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, однак відповідач надав до суду заяву, у якій просить розглянути справу за відсутності їх представника, заперечення проти позову відсутні. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, так як розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи. Перевіривши та дослідивши письмові докази і матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. З оглянутої судом копії паспорту серії [NUMBER], виданого Глухівським МС УДМС України в Сумській області, вбачається, що паспорт видано [PERSON], який народився [INFO] року в с. Землянка Глухівського району (а.с. 8). Згідно з довідки Відділу у Глухівському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області № 715/103-17 від 25.09.2017 р., [PERSON], яка проживала на території Землянківської сільської ради Глухівського району Сумської області та померла [INFO] р., на підставі розпорядження голови Глухівської районної державної адміністрації № 226 від 31.05.1996 року було видано Сертифікат на право на земельну частку (пай) Серія [NUMBER] та зареєстровано у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Глухівською районною державною адміністрацією членам САПТЗТ ім. Свердлова під № 307 від 18.06.1996 року, в розмірі 5,15 умовних кадастрових гектара (а.с. 12) Пленум Верховного Суду України у п. 24 своєї Постанови від 16.04. 2004 року №7 «Про Практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних спорів» визначено, що сертифікати про право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю. Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта про право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і вразі його смерті успадкування права на земельну частку (пай) здійснюється за нормами ЦК України, зокрема, коли особа із різних причин не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Враховуючи, що померла [PERSON] за життя була включена в списки осіб, які мають право на земельну частку (пай), отримала сертифікат на право на земельну частку (пай) по САПТЗТ ім. Свердлова на території Землянківської сільської ради, площею 5,15 умовних кадастрових гектара, то вона набула право, яке позивач може успадкувати після її смерті. З копії свідоцтва про смерть вбачається, що [PERSON] померла [INFO] р. у селі Землянка Глухівського району Сумської області (а.с. 5), а відповідно до довідки Березівської сільської ради № 03-07/4/252 від 07.08.2017 р. постійне місце проживання [PERSON] було с. Землянка Глухівського району, на час смерті з померлою проживали та були зареєстровані син [PERSON], [INFO], та невістка [PERSON],[INFO], заповіт від імені померлої був посвідчений Землянківською сільською радою 03.12.1998 року, зареєстрований в реєстрі за № 21, який на день смерті [PERSON] сільською радою не змінювався і не скасовувався. Згідно заповіту від 03.12.1998 року [PERSON] на випадок її смерті все своє майно заповідала [PERSON] (а.с. 9, 10, 15). З копій свідоцтва про смерть вбачається, що [PERSON] померла [INFO] р. у селі Землянка Глухівського району Сумської області, [PERSON] помер [INFO] року в с. Землянка Глухівського району Сумської області. (а.с. 6, 7) Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 03.10.2017 року, позивач є спадкоємцем за заповітом майна [PERSON], яка померла [INFO] року. Спадщина, на яку видано свідоцтво, складається з земельної ділянки площею 2,9082 гектарів (рілля) в межах згідно з планом, розташованої на території Землянківської сільської ради, що належала померлій [PERSON] (а.с. 11). Оголошення в газеті «Глухівщина» № 79-80 від 20.10.2017 р. підтверджує, що дійсно сертифікат на право на земельну частку (пай) серія [NUMBER], виданий на підставі розпорядження голови Глухівської райдержадміністрації за № 226 від 31.05.1996 року, зареєстрований у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 307 від 18.06.1996 року на ім'я [PERSON], загублений (а.с. 13). Згідно ст. 548 ЦК УРСР від 1963 р., для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв, а відповідно до ст. 549 цього ж кодексу, діями, що свідчать про прийняття спадщини є дії, що свідчать про фактичний вступ в управління або володіння спадковим майном. Згідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Статтею 328 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна, в тому числі за заповітом відповідно до ст. 1217 ЦК України. У відповідності до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до ст. 1218 ЦК України, входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Тому, враховуючи, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, в тому числі на земельну ділянку, спадкоємцем за заповітом є її син [PERSON], сертифікат на право на земельну частку (пай) втрачений, і вказана обставина перешкоджає позивачу оформити спадщину в нотаріальній конторі згідно, а також з урахуванням того, що відповідач не заперечує проти задоволення позову і будь-яких доказів на спростування обставин зазначених у позові не надано, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про визнання за ним права власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] на земельну ділянку є законними, і підлягають задоволенню. На підставі викладеного та відповідно до ст. ст. 548, 549 ЦК УРСР (від 1963 р.), ст.ст. 15, 16, 328, 1216, 1217, 1218, 1223, 1225, 1233, 1268 ЦК України,

Outcome: approved