Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-28 00:00:00

Адвокат Цигиця Любов Миколаївна в інтересах позивача [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просила визнати [PERSON] таким що втратив право користування квартирою, що розташована за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позову [PERSON] зазначила, що позивачу на підставі договору купівлі-продажу від 20.12.2018 року, належить квартира за адресою: [ADDRESS] . На дату укладання договору купівлі-продажу, в даній квартирі залишилися зареєстровані колишні власники: [PERSON] , [PERSON] , яка діяла в своїх інтересах та в інтересах [PERSON] . Після заключення договору купівлі-продажу, [PERSON] , [PERSON] знялися з реєстраційного обліку, а відповідач [PERSON] не знявся з обліку, чим порушив п. 5.1.4 договору купівлі-продажу. Згідно п. 5.1.4. продавці повинні до 15.12.2018 року звільнити квартиру від належних їм речей, домашньої обстановки та вжитку, передати ключі від вхідних дверей квартири позивачу та знятися з реєстраційного обліку. Відповідач звільнив квартиру від належних йому речей, передав ключі від вхідних дверей квартири позивачу, але з реєстрації не знявся та залишається зареєстрованим в квартирі, яка належить позивачу. В добровільному порядку вирішити дане питання позивач не в змозі, оскільки відповідачі не відповідає на телефонні дзвінки, за місцем реєстрації не з`являється, встановити його місце перебування не можливо. Позивач вимушений самостійно сплачувати квартплату та комунальні послуги не тільки за себе, але й за відповідача, що ставить його в скрутне матеріальне становище. Та порушує його права як власника. Оскільки фактичне місце перебування відповідача позивачу не відомо, тому вона просить розглядати справу за останнім відомим місцем їх реєстрації. Ухвалою суду від 14.02.2019 року по справі відкрито загальне позовне провадження, розпочате підготовче провадження, та призначене підготовче судове засідання, відповідачам наданий строк для надання відзиву на позов (а.с.17). Ухвалою суду від 10.08.2019 року підготовче провадження по справі закрито та справа призначена до розгляду по суті (а.с.31). Інших процесуальних дій у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову) не вчинялось, провадження не зупинялось. В судове засідання сторони не з`явилися. Позивач надав письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити (а.с.26). Представник позивачки - адвокат Цигиця Л.М. надала письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, не заперечують проти розгляду справи в порядку заочного провадження (а.с.11). Від третьої особи Сектора реєстрації Енергодарської міської ради Запорізької області, в особі завідувача сектором І. Лашко надійшло письмове клопотання про розгляд справи без участі представника, проти задоволення позовних вимог не заперечують (а.с.40). Відповідач [PERSON] , в судове засідання не з`явився, про причину неявки суд не повідомив, заяв або клопотань про відкладання слухання справи та відзиву на позов до суду не надав, до суду повернулися поштові конверти з відповідною відміткою пошти про невручення (а.с.27, 30). Крім цього, [PERSON] сповіщався про час і місце розгляду справи через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с.34, 45). Таким чином, згідно з вимогами ст.ст.128 ЦПК України, відповідач повідомлений про дату, час і місце розгляду справи належним чином. Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, не подали відзив на позов, тому суд, відповідно до ст.280 ЦПК України, може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, через неявку в судове засідання всіх учасників справи. Відповідно до вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. В судовому засіданні встановлено, що позивачу [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу належить квартира за адресою: [ADDRESS] (а.с.5-8) та позивач є єдиним власником даної квартири. У квартирі за адресою: [ADDRESS] , зареєстрований відповідач по справі: [PERSON] , що підтверджується відповідною довідкою Сектора реєстрації (а.с.15). Відповідно до ст. 30, ст.41 Конституції України кожному гарантується недоторканність житла, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст.319, ст.321ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно ст. 383 ЦК України власник має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і має право розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише на підставах, передбачених законом. Статтею 386ЦК України передбачено, що держава забезпечує рівний захист прав усік суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вилогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст.391ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст.150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності квартиру користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. В матеріалах цивільної справи достатньо доказів, які підтверджують те, що відповідач не є власниками спірної квартири, не несе обов`язків, що випливають з договору найму житлового приміщення, але залишається зареєстрованим у спірній квартирі, що спричиняє позивачу перешкоди у користуванні належної квартири та порушує його права власника, що має істотне значення. Враховуючи фактичні обставини справи, іншого способу захисту прав позивача окрім судового, немає. Згідно ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Конституцією України (ст.41) та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції» від 17 липня 1997 р. № 475\\97-ВР, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (статті316,317,319,321 ЦК України). Дослідивши матеріали справи та враховуючи вищевикладене, суд вважає, що вимоги обґрунтовані, оскільки підтверджуються наданими доказами, та підлягають задоволенню.

Outcome: approved