Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-07 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, в обґрунтування якого зазначає, що перебуває з відповідачем у шлюбі. За час перебування у шлюбі у них народилося троє дітей: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує, що діти проживають разом з нею, відповідач кошти на утримання дітей не надає, у зв`язку з чим просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. 22 жовтня 2021 року ухвалою відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи в спрощеному позовному провадженні. 15 листопада 2021 року на адресу суду надійшов відзив від відповідача, відповідно до якого він визнає позовні вимоги частково, просить суд стягнути з нього на користь позивача на утримання дітей аліменти у розмірі 1/8 частини з його доходу на кожну дитину. Просить суд врахувати те, що він є особою з інвалідністю третьої групи, фізичною особою-підприємцем, дохід якого за 2020 рік складає 59471,36 грн., з яких податків сплачено в розмірі 10704,84 грн. та військового збору в розмірі 892,07 грн. Представник позивача [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просить задовольнити. Відповідач [PERSON] надав суду заяву про слухання справи за його відсутності, просив суд при ухваленні рішення врахувати його позицію, викладену у відзиві на позов. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони є батьками малолітніх: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 5,7,9). Сторонами не заперечується, що діти проживають разом з матір`ю та перебувають на її утриманні. Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року N 789-XIIта набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з частинами першою, другою статті 141 Сімейного кодексу України(далі -СК України) Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно з частинами першою-третьою статті 181СК України Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. У зв`язку з тим, що діти проживають разом з позивачем, що не заперечується сторонами, то позивачка у справі має законне право вимагати сплати аліментів на утримання дітей. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до вимог ст. 12, 81, 89 ЦПК України Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Враховуючи положення ч. 5 ст. 183 СК України, з аналізу яких слідує, що аліменти в розмірі половини заробітку (доходу) трьох і більше дітей є неоспорюваною сумою. Відповідач зазначає, що достатнім розміром матеріального забезпечення дітей є розмір аліментів в розмірі 1/8 частини його доходу на кожну дитину. Разом з тим, жодних доказів , що саме такий розмір аліментів буде достатнім для утримання дітей ним не надано. Також відповідач не надав переконливих доказів того, що він не спроможний сплачувати аліменти у розмірі, зазначеному позивачем. Судом враховано, що інвалідність яку відповідач має, дозволяє йому працювати, оскільки згідно з висновком про умови та характер праці: праця без звукової сигналізації та обміну професійної інформації, а відповідно є працездатною особою. Матеріали справи не містять доказів того, що відповідач за станом свого здоров`я потребує значних витрат на обстеження, лікування тощо, має на утриманні інших дітей або непрацездатних осіб. Визначення аліментів в розмірі Ѕ частини доходу відповідача сприятиме належному забезпеченню інтересів малолітніх дітей сторін. Відповідач у справі, як платник аліментів, не позбавлений можливості здійснювати належний контроль за використанням цих грошових коштів , у відповідності вимогами Сімейного Кодексу України, а грошові кошти , які сплачуватимуться на утримання дитини є власністю дитини ( ст. 179 СК України.). На підставі вищевикладеного, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дітей аліменти в розмірі Ѕ частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 06 вересня 2021 року до досягнення старшою дитиною повноліття. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору при поданні позову до суду про стягнення аліментів, то суд, на підставі ст. 141 ЦПК України, стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 908 грн. Згідно з п.1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України зазначене рішення підлягає негайному виконанню в розмірі стягнення суми платежу за один місяць.

Outcome: approved