Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-12 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до відповідача про визнання в порядку спадкування за законом права власності по 1/6 частці земельної ділянки площею 3,44 га, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Більської сільської ради Котелевського району Полтавської області, й до дня смерті належала на праві приватної власності [PERSON], яка померла [INFO]. В обґрунтування позовних вимог позивачі зазначили, що після смерті матері [PERSON], вони є спадкоємцями за законом спадкового майна, а саме: 1/3 частки земельної ділянки площею 3,44 га, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, й знаходиться на території Більської сільської ради Котелевського району Полтавської області, яка належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 06.04.2007 року Котелевською державною нотаріальною конторою за реєстровим номером 987, після померлого [PERSON] (державний акт на право приватної власності на землю [NUMBER], зареєстрованого 28.12.2004 року Котелевським районним відділом земельних ресурсів у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010454510489). За життя [PERSON] не отримала державного акта на право власності на земельну ділянку. Для належного оформлення своїх спадкових прав позивачі звернулися до приватного нотаріуса Котелевського районного нотаріального округу Полтавської області [PERSON], де їм повідомлено, що нотаріус позбавлений можливості видати свідоцтво про право на спадщину за законом, оскільки спадкоємцями не пред'явлений правовстановлюючий документ на земельну ділянку. Відповідно до листа відділу Держгеокадастру у Котелевському районі Полтавської області №29-28-0.6-451/15-16 від 11.03.2016 року відділом проведено перевірку й встановлено, що записи щодо видачі державного акта на право власності на землю на ім'я [PERSON] на 1/3 частку земельної ділянки площею 3,44 га, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, й знаходиться на території Більської сільської ради Котелевського району Полтавської області - відсутні. Позивачі зазначають, що їх мати за життя не встигла отримати державний акт на землю та зареєструвати право власності на успадковану нею земельну ділянку у встановленому законом порядку. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Особи, які беруть участь у справі у судове засідання не з'явилися, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином (а.с. 25-29). Позивачі подали до суду письмові заяви, в яких просять справу розглядати без їх участі, позовні вимоги підтримують у повному обсязі (а.с. 30). Відповідач - Більська сільська рада Котелевського району Полтавської області 13.06.2016 року подала до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] визнає в повному обсязі та просить розглянути справу у судовому засіданні без участі представника відповідача. Наслідки визнання позову, передбачені ч.4 ст.174 ЦПК України, відповідачу відомі та зрозумілі (а.с. 31). Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - приватний нотаріус Котелевського районного округу Полтавської області [PERSON] про причини неявки суд не повідомила, заперечень проти позову та клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надала. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - відділ Держгеокадастру у Котелевському районі Полтавської області 13.06.2016 року надіслав до суду письмове клопотання про розгляд справи без участі його представника. Проти задоволення позовних вимог [PERSON] та [PERSON] заперечень не надав (а.с. 32). Відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до абз.3 п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року N 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Визнання відповідачем пред'явленого позову є безумовним, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Наслідки визнання позову, передбачені ч.4 ст.174 ЦПК України відповідачу відомі та зрозумілі. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Враховуючи вище викладене, суд приходить до переконання про наявність законних підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] та [PERSON] у повному обсязі.

Outcome: approved