Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-26 00:00:00

[PERSON] (місце проживання: Україна, [ADDRESS]) звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з заявою про встановлення факту смерті, заінтересована особа Луганський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області (місцезнаходження: Луганська область, місто Сєвєродонецьк, вулиця Єгорова, будинок 22), посилаючись на наступне. Постійним місцем реєстрації заявника є наступна адреса: Україна, Луганська область, місто Луганськ, Камянобрідський район, вулиця 21 МЮДА, будинок 181-А, а її дядька, [PERSON], - Україна, Луганська область, місто Луганськ, Ленінський район, вулиця Шевченка, будинок 5-А. 11 квітня 2016 року її дядько помер у місті Луганськ Луганської області, проте їй було відмовлено у видачі свідоцтва про смерть українського зразка, адже лікарське свідоцтво про смерть та довідка про причини смерті її дядька були видані їй на тимчасово окупованій території України у місті Луганськ Луганської області. Встановлення факту смерті [PERSON] потрібно їй з метою отримання свідоцтва про смерть українського зразка. Представник заявника в судове засідання не зявився, надав до суду письмову заяву, в якій просив розглянути заяву без його участі та підтримав вимоги, викладені у заяві про встановлення факту смерті. Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявилася, надала до суду письмову заяву, в якій просила розглянути справу без її участі. У звязку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. З матеріалів справи вбачається, що згідно із копією паспорта громадянина України серії ЕМ № 622821, виданого Ленінським РВ УМВС України в Луганській області 01.08.2000 року, [PERSON], [INFO], був зареєстрований з 05.03.1979 року за адресою: Україна, Луганська область, місто Луганськ, Ленінський район, вулиця Шевченка, будинок 5-А. Згідно із копією лікарського свідоцтва про смерть № 381 та довідки про причину смерті, складених за формою первинної облікової документації № 106/у, затверджених «Наказом» «Міністерства охорони здоровя Луганської народної республіки» № 591 від 28.08.2015 року та виданих 12.04.2016 року «Державною установою «Луганська міська багатопрофільна лікарня № 8» Луганської народної республіки», [PERSON], [INFO], помер 11 квітня 2016 року в місті Луганськ Луганської області, а саме вдома за адресою: місто Луганськ, Камянобрідський район, вулиця К. Лібкнехта, будинок 1-А, у віці 74 років внаслідок хронічного легеневого серця, хронічної обструктивної хвороби легенів. Згідно із копією відмови у проведенні державної реєстрації смерті № 44/17.1-29 Луганського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області від 13.03.2018 року, у проведенні державної реєстрації смерті на підставі предявлених документів було відмовлено. Суд враховує, що місто Луганськ Луганської області станом на час розгляду цієї справи знаходиться на тимчасово окупованій території України і у відповідності до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 1085-р місто Луганськ Луганської області входить до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Вказана обставина позбавляє заявника можливості зареєструвати факт смерті свого дядька у встановленому Законом порядку. Враховуючи вищевикладені обставини та письмові докази, судом встановлено, що [PERSON], [INFO], громадянин України, уродженець [INFO], Україна, помер 11 квітня 2016 року у місті Луганськ Луганської області у віці 74 років. При цьому органи державної реєстрації актів цивільного стану на території України, яка підконтрольна органам влади України, не можуть зареєструвати факт його смерті, адже лікарське свідоцтво про смерть [PERSON] видано установою «Луганської народної республіки». Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що обставини, викладені заявником у заяві в обґрунтування своїх вимог є достовірними, підтверджені письмовими доказами, сумніву у суду не викликають і вважаються судом доведеними, у звязку із чим заява [PERSON] про встановлення факту смерті підлягає задоволенню. У відповідності до ч. 4 ст. 317, п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання цього рішення.

Outcome: approved