Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-19 00:00:00

Акціонерне товариство «Державний Ощадний банк України», в особі якого діє філія - Кіровоградське обласне управління АТ «Ощадбанк», звернулось в суд з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за заявою № 636663 від 14.06.2018 року на загальну суму 29251 грн. 00 коп. з підстав порушення відповідачем умов договору. Позов обґрунтовує тим, що 14.06.2018 року між позивачем та відповідачем було укладено Заяву № 636663 про приєднання до договору Комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (ДКБОФО) та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки). Підписанням даної заяви клієнт беззастережно приєднується до Договору комплексного банківського обслуговування в редакції, яка діяла на день підпиання Заяви на приєднання , розміщеного на офіційному сайті АТ Ощадбанк www.oschadbank.ua та уклав з банком договір, складовою частиною якого є умови договору банківського рахунку. Банк відкрив на ім`я відповідача поточний рахунок № [NUMBER] в гривні України , на умовах тарифного пакету «мій комфорт» та надав відповідачу платіжну картку MasterCard Debit World та ПІН конверт , де встановив кредитну лінію з лімітом кредитування 32300 грн., а відповідач зобов`язався повернти кошти та сплатити відсоток за користування кредитом в розмірі 35 відсотів річних, 0.001 річих за користування кредитними коштами в період Грейс-періоду у вигляді безготівкового розрахунку за товари та послуги з використанням платіної картки. Позивачем всі зобов`язання за Договором були виконані належним чином, Однак відповідачка в порушення умов договору не здійснила погашення кредиту, внаслідок чого утворилася заборгованість перед позивачем станом на 18.09.2019 р. на загальну суму 29130, 47 грн. 00 коп., яка складається : -заборгованості за простроченим боргом- 21 937, 37 грн. -заборгованості по відсоткам - 5122,92 грн., -пені- 1409, 39 грн., - заборгованості за РКО - 660,79 грн. Крім того 3% річних, передбачених ст. 625 ЦК України, від прострочених сум заборгованості становить - 120, 54грн. Тому загальна сума заборгованості становить 29251, 00 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача. Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 12 грудня 2019 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за позовом акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України», в особі якого діє філія - Кіровоградське обласне управління АТ «Ощадбанк», до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 28 травня 2020 р. по даній справі вирішено перейти від розгляду в спрощеному до загального позовного провадження . Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 28 травня 2020 р. витребовано у Акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України», в особі якого діє філія Кіровоградське обласне управління АТ «Ощадбанк», документи за кредитним договором від 14.06.2018 року, укладеним між ПАТ «Державний Ощадний банк України» та [PERSON] . Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 03 вересня 2020 р. призначено по справі судово-почеркознавчу експертизу.Провадження у справі зупинено. Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 04.02.2021 р. провадження у справі поновлено. Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 12 березня 2021 р. закрито підготовче провадження у цивільній справі , призначено справу до розгляду по суті. Відповідачкою [PERSON] подано відзив на позовну заяву, в якому вона просить відмовити в задоволенні позову повністю,так як даний кредитний договір не укладала та не підписувала, що підтверджується висновком спеціаліста №5 від 18.02.2020 року, де зазначено, що підписи в документах на оформлення кредиту виконані не [PERSON] а іншою, однією й тією ж, особою, з наслідуванням її підпису, а саме в графах «Підпис Клієнта», в заяві про приєднання №636663 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) від 04.06.2018р. Зазначає, що вона ніколи не відвідувала інтернет- сторінку за посиланням www.oschadbank.ua та в будь-який спосіб не ознайомлювалася з ДКБО. Докази цього позивачем не надано, а такоє не вказано унікальний номер платіжної картки MasterCard Debit World, яку видав їй банк. Кредитний договір є недійсним , так як його недійсність встановлена законом. Представником позивача [PERSON] подано до суду відповідь на відзив, в якому вона просить позовні вимоги задовольнити.Просить відхилити наданий відповідачем висновок спеціаліста як неналежний доказ. Вважає, що належним доказом може слугувати лише експертний висновок судової почеркознавчої експертизи, проведеної за ухвалою суду, повноваженою та компетентною особою експертом, який попереджений судом про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Зазначила, що посилання відповідача на невідповідність умов договору вимогам чинного законодавства не відповідають дійсності, з наступних підстав: Відповідно до п. 1.1 Розділу І Договору комплексного банківського обслуговування (ДКБО) фізичних осіб (чинного на момент підписання заяви) АТ «Ощадбанк» (далі - Банк) відповідно до ст. 641 Цивільного кодексу України шляхом оприлюднення «Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб» на сайті www.oschadbank.ua (далі - Сайт) оголосив пропозицію на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (далі - Пропозиція) згідно зі ст. 634 Цивільного кодексу України. Згідно п. 1.2 Розділу 1 ДКБО Пропозиція набирає чинності з дати, зазначеної на її першій сторінці, та є чинною до дати розміщення на сайті заяви Банку про її відкликання. п. 1.3 Розділу 1 ДКБО ця Пропозиція та всі невід`ємні частини Договору, в тому числі Умови розміщення депозитів (вкладів фізичними особами. Умови користування кредитною лінією (кредитом). Паспорт споживчого кредиту, Таблиця сукупної вартості Кредиту, а також належним чином оформлені Клієнтами Заяви про приєднання до Договору, інші види заяв/повідомлень встановленої Банком форми, використання яких передбачено умовами Договору, складають єдиний документ - Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. п. 1.4 Розділу І ДКБО передбачено - Акцентування Пропозиції АТ «Ощадбанк» (приєднання до Договору) здійснюється фізичними особами, які у правовідносинах, що регулюються умовами Договору, діють як фізичні особи, що не є підприємцями, шляхом подання Банку належним чином оформленої та підписаної заяви про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, за формою, запропонованою Банком, у двох примірниках за умови одночасного подання документів та відомостей. необхідних для з`ясування особи, суті діяльності та фінансового стану тощо. Приєднання до Договору відбувається на умовах, викладених в Договорі, фізична особа не може запропонувати Банку свої умови договору. п. 1.12 Розділу 1 ДКБО Сторони безвідклично підтверджують, що цей Договір укладено, у тому числі на підставі принципу свободи договору, визначеного ст. 6 та ст. 627 Цивільного кодексу України. Сторони також безвідклично підтверджують, що положення цього Договору є зрозумілими, розумними та справедливими. Сторони погоджуються з тим, що жодна з них при укладенні цього Договору не позбавляється прав, які звичайно мала, а також що цей Договір не виключає не обмежує відповідальність за порушення зобов`язання жодної Сторони. Клієнт, шляхом акцепту Пропозиції, запевняє, що Договір не містить будь-яких обтяжливих умов для нього і є прийнятним в цілому, зі всіма умовами в редакції Банку. Згідно п. 3.2 Розділу І ДКБО Цей Договір є змішаним у розумінні ч. 2 ст. 628 Цивільного кодексу України та містить в собі в тому числі елементи таких договорів: 1) договору банківського рахунку, умови якого викладені в розділі XX цього Договору; 2) договору банківського вкладу (депозиту), умови якого викладені в розділі ХХІ цього Договору; 3) Кредитного договору, умови якого викладені в розділі XXII цього Договору. Клієнт, укладаючи Договір, підтверджує усвідомлення того, що підписуючи Заяву про приєднання він укладає Договір в повному обсязі, з урахуванням всіх його складових частин, наведених в цьому пункті Договору, в тому числі Кредитний договір, та усвідомлює правові наслідки, що зумовлені укладенням таких договорів. п. 3.3 Розділу І ДКБО У зв`язку з вищезазначеним до кожного з вищевказаних елементів застосовуються відповідні норми Законодавства, отже: Клієнт, шляхом укладення цього Договору погоджується з тим, що розміщені у такий спосіб вищенаведені документи є належним виконанням Банком вимог Закону України «Про споживче кредитування»), в частині забезпечення інформування клієнтів щодо максимальних витрат за кредитом для прийняття ними виваженого та усвідомленого рішення щодо укладення договору та отримання кредиту. Правовідносини банківського кредиту на умовах, визначених цим Договором, виникають (Кредитний договір є укладеним), з дня підписання уповноваженим представником (працівником) Банку заяви про приєднання, якщо інше не передбачене умовами. Отже відповідачем за власним волевиявленням, було вчинено правочин у встановленій законом формі, усвідомлюючи усі правові наслідки. Питання, щодо визнання недійсності правочину виходить за межі заявлених позовних вимог, що розглядаються по даній цивільній справі. Представники позивача у судовому засіданні просять суд задовольнити позов у повному обсязі. Відповідачка та її представник просять відмовити в задоволенні позову у зв`язку з недоведеністю. Суд, заслухавши представників сторін , вивчивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази надані сторонами та заперечення проти них, встановив наступне. Судом встановлено, що згідно Заяви № 636663 про приєднання до договору Комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (ДКБОФО) та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) від 14.06.2018 року між [PERSON] та позивачем було укладено Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) . Банк відкрив на ім`я відповідача поточний рахунок № [NUMBER] в гривні України , на умовах тарифного пакету «мій комфорт» та надав відповідачу платіжну картку MasterCard Debit World та ПІН конверт, де встановив кредитну лінію з лімітом кредитування 32300 грн., а відповідач зобов`язався повернути кошти та сплатити відсоток за користування кредитом в розмірі 35 відсотів річних, за користування кредитними коштами в період Грейс-періоду у вигляді безготівкового розрахунку за товари та послуги з використанням платіжної картки. Згідно розрахунку заборгованості відповідача станом на 18.09.2019 р. заборгованість становить 29130,47 грн. 00 коп., яка складається : заборгованість за простроченим боргом 21 937, 37 грн. заборгованість по відсоткам - 5122,92 грн., нарахована пеня 1409, 39 грн., сума заборгованості за РКО - 660,79 грн. Крім того 3% річних, передбачених ст. 625 ЦК України, від прострочених сум заборгованості становить - 120, 54грн. Тому загальна сума заборгованості становить 29251, 00 грн. В судовому засіданні представник відповідача заявляв клопотання про витребування доказів, а саме: - заяви про приєднання № 636663; - заяви на встановлення відновлювальної лінії; - заяви № 133 від 08.01.2019 року; - ксерокопії паспорту [PERSON] та картки ІПН з посвідчу вальними надписами від вмені [PERSON] ; - розписку про отримання картки типу «Mastercard debit world». На виконання ухвали суду представником позивача було надано дані документи. Лише заяви клієнта № 133 та №132 від 08.01.2019 року були надані в копіях. За клопотанням представника відповідача по справі була призначена та проведена судово-почеркознавча експертиза. Відповідно до висновку експерта за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи Кропивницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства Юстиції України № 3939/3940/20-27 від 16 грудня 2020 року : 1. Підписи від імені [PERSON] в наступних документах: - заяві про приєднання № 636663 до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу в графі « підпис клієнта»; - заяві від 17.06.2018 року на встановлення відновлювальної лінії в графі «підпис клієнта»; - ксерокопії паспорта [PERSON] та картки платника податків в посвідчувальних надписах від імені [PERSON] , а саме підпис та прізвище з ініціалами; - розписці про отримання картки типу «Mastercard debit world « та пін - конверту до і неї в графі « підпис держателя платіжної картки» підпис та прізвище з ініціалами» виконаний рукописним способом, без попередньої технічної підготовки чи застосування технічних засобів. 2. Підписи від імені [PERSON] в наступних документах: - заяві про приєднання № 636663 до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу в графі « підпис клієнта»; - заяві від 17.06.2018 року на встановлення відновлювальної лінії в графі «підпис клієнта»; - ксерокопії паспорта [PERSON] та картки платника податків в посвідчувальних надписах від імені [PERSON] , а саме підпис та прізвище з ініціалами; - розписці про отримання картки типу «Mastercard debit world « та пін - конверту до неї в графі « підпис держателя платіжної картки» підпис та прізвище з ініціалами.» виконані не самою [PERSON] , а іншою особою. В судовому засіданні досліджувалися копії заяв клієнта [PERSON] № 133 від 08.01.2019 року та № 132 від 08.01.2019 року , які були надані суду представником позивача на виконання ухвали суду від 28.05.2020 року. Так, зокрема в заяві № 133 від 08.01.2019 року [PERSON] , зазначаючи номер кредитної картки , вказала, що 08.12.2018 року були зняті кошти в сумі 17000 грн., 5000 грн. та 100 грн. з її кредитного рахунку, на момент здійснення трансакції картка перебувала у неї і в даний час картка перебуває у неї.Аналогічна і заява №132 від 08.01.2019 року про зняття коштів з її зарплатного рахунку 08.12.2018 року в сумі 5600 грн. та 300 грн. В поясненні [PERSON] зазначила, що 08.12.2018 року 0 21.14 на номер її мобільного телефону з номеру [NUMBER] оператор Водафон повідомив що за її тарифним планом їй нараховано 4 Гб інтернету в подарунок , їй надійде смс повідомлення і вона повинна назвати кодові цифри.Через хвилину було смс і телефоний дзвінок. Даних щодо її карток Ощадбанку вона не називала.Потім телефон був заблокований. Через 15 хв. по Вайберу почали надходити повідомлення про зняття коштів .Вона зателефонувала на гарячу лінію. Представник відповідача в судовому засіданні не заперечив, що відповідачка писала дані заяви, але зазначив, що представником позивача були надані копії даних заяв , а не оригінали і відповідно вони не можуть вважатися належними доказами.Крім того зазначив, у відповідачки в Ощадбанку був відкритий зарплатний рахунок і коли кошти зникли з рахунку і [PERSON] прийшла в банк, то виявилося, що у неї був і кредитний рахунок, з якого теж зникли кошти.Він наполягає, що відповідачка не підписувала документи по кредитному рахунку. З приводу зникнення коштів з рахунку відповідачка зверталася в поліцію, але відомості не були внесені в ЄРДР. Представники позивача зазначили, що в даних заявах№ 132 та №133 були зазначені номери рахунків зарплатного та кредитного рахунків.У банка немає інформації щодо номерів рахунків клієнтів, лише перші та останні цифри. При написанні даних заяв картки були і відповідачки.Оригінали заяв були надані відповідачці і рекомендовано звернутися в поліцію. В судовому засіданні була допитана в якості свідка [PERSON] , яка зазначила, що в 2018 році вона працювала провідним спеціалістом банку. Вона пропонувала клієнтам банку всі продукти банку, а останні при бажанні могли ними скористатися.Вона особисто знала відповідачку , вони проживають в одному населеному пункту в с.Пантаївка , спілкуються і по теперішній час. На той момент в банк приїхали [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] .Вони були клієнтами банку і отримували зарплату на картки Ощадбанку.Вона запропонувала їм оформити кредитні картки і вони погодилися. У всіх були паспорти з собою.Вони оформили кредитні картки, отримали їх в той же день. [PERSON] підписала договір, завірила копії своїх документів.В грудні 2018 року їй зателефонувала [PERSON] і сказала, що з її кредитної картки пропали кошти.Номер картки клієнта банку невідомий.Тільки перші 4 цифри номеру та останні. До номеру мобільного телефону підв`язана зарплатна картка та кредитна. Тому і приходили смс-повідомлення на телефон про зняття коштів. Зазначила, що вона говорить правду в судовому засіданні , неприязних відносин з [PERSON] у неї немає. Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Згідно ч.1,2 ст. 80 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст.110 ЦПК України Висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Так, в судовому засіданні було встановлено, що відповідачка писала заяви № 133 від 08.01.2019 року та № 132 від 08.01.2019 року про зняття коштів з її кредитного та зарплатного рахунків. В заявах зазначала номера рахунків , які відомі лише клієнту і зазначала, що картки перебувають у неї на руках.Дана інформація підтверджена також і свідком [PERSON] , яка надала свої свідчення під присягою.Крім того, відповідачем в якості додаткових матеріалів для призначення експертизи була надана копія її заяви від 11.01.2020 року, адресована керівнику банку про надання їй інформації на її звернення № 133 від 08.01.2019 року та № 132 від 08.01.3019 року по шахрайським діям ( а.с. 152), що також підтверджує, що вона писала дані заяви. Наведене свідчить про отримання відповідачкою кредитної картки банку згідно укладеного з нею договору Крім того, суд враховує, що експериментальні зразки для проведення зазначеної експертизи датовані 2020 роком, натомість кредитний договір між сторонами укладений у червні 2018 року. Таким чином, висновок експерта суперечить наданим до суду доказам, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного із яких окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність укладення між сторонами кредитного договору. Крім того суд, зазначає, що відповідачка , стверджуючи що не підписувала документи, з яких складається кредитний договір і тому даний правочин в силу вимог ст..ст. 203, 215 ЦК України є недійсним, позов про визнання кредитного договору недійсним із зазначених вище правових підстав у встановленому порядку не заявляла і предметом судового розгляду у цій справі не був. З огляду на викладене, у суду не було підстав для з`ясування обставин, за яких можливе визнання правочину недійсним, у зв`язку із тим, що підпис на кредитному договорі виконаний не відповідачем , а іншою особою, та постановлення будь-яких висновків з приводу їх існування при вирішенні спору про стягнення заборгованості за кредитним договором. Крім того, відповідачем та її представником не була надана суду інформація щодо результатів розгляду поліцією заяви відповідачки про зникнення коштів з її рахунку. Обов`язок відповідача виконувати належним чином умови укладеного з банком кредитного договору у встановлений цим договором строк передбачено статтями 509, 510, 526, 527, 529, 530, 629, 1050, 1054 ЦК України. Наданий банком розрахунок заборгованості свідчить про те, що відповідач належним чином умови договору не виконував, сума заборгованості за кредитом станом на 18.09.2019 р. становить 29130,47 грн. 00 коп., яка складається : заборгованість за простроченим боргом 21 937, 37 грн. заборгованість по відсоткам - 5122,92 грн., нарахована пеня 1409, 39 грн., сума заборгованості за РКО - 660,79 грн. Крім того 3% річних, передбачених ст. 625 ЦК України, від прострочених сум заборгованості становить - 120, 54грн. Відповідачем та її представником даний розрахунок не оспорений. Разом з тим, суд зазначає, що в заяві про встановлення відновлювальної кредитної лінії зазначений розмір кредиту, відсотки за користування кредитом, але не зазначено про зобов`язання сплачувати пеню за прострочення виконання зобов`язання. Тому нарахована пеня в сумі 1409, 39 грн. не підлягає стягненню з відповідача. Щодо стягнення комісії за розрахунково-касове обслуговування суд зазначає наступне. Оскільки відповідно до заяви про встановлення відновлювальної кредитної лінії від 14.06.2018 року, банк надав позичальнику кредит на споживчі цілі, то особливості регулювання відносин сторін визначаються Законом України «Про захист прав споживачів». За положеннями частини п`ятої статті 11, частин першої, другої, п`ятої, сьомої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» до договорів зі споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема положення, згідно з якими передбачаються зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки. Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору. Аналіз указаних норм дає підстави для висновку, що несправедливими є положення договору про споживчий кредит, які містять умови про зміни у витратах, зокрема щодо плати за обслуговування кредиту, і це є підставою для визнання таких положень недійсними. Крім того, відповідно до статті 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року №168 (чинною на момент укладення договору), банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на укладення кредитного договору тощо). Зазначений правовий висновок викладено Верховним Судом України в постанові від 16 листопада 2016 року у справі №6-1746 цс16. З рішення Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 року №15-рп/2011 вбачається, що положення пунктів 22, 23 статті 1, статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» з подальшими змінами у взаємозв`язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України треба розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору. Споживач є вразливою стороною договірних відносин, тому законодавець визначився з посиленим захистом споживачів, що відображено в Законі України «Про захист прав споживачів» За положеннями абзацу третього частини четвертої статті ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» кредитодавцю забороняється встановлювати в договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною. Отже, послугою з надання споживчого кредиту є діяльність банку або іншої фінансової установи з передачі споживачу коштів на придбання продукції для його особистих потреб, а тому встановлення кредитором будь-яких зборів, відсотків, комісій, платежів за інші дії, ніж надання коштів на придбання продукції, є незаконним, а такі умови споживчого кредиту є нікчемними і не потребують визнання недійсними. Такий правовий висновок викладено Верховним Судом України в постанові від 06 вересня 2017 року у справі №6-2071 цс16. За таких обставин, суд приходить до висновку, що пункт договору, укладеного між сторонами, щодо обов`язку відповідача сплачувати комісію за розрахунково-касове обслуговування, є нікчемним, а тому не підлягають задоволенню вимоги позивача щодо стягнення з відповідача комісії за розрахунково-касове обслуговування (прострочена) в розмірі 660 грн. 79коп. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1786 грн. 53 коп. пропорційно до задоволених вимог.

Outcome: partial