Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-08 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 19 червня 2009 року, який розірвано рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 08 квітня 2011 року, яке набуло законної сили 10.06.2011 року (а.с.4). Від шлюбу мають спільну малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження від 15 вересня 2009 року, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Красноармійську Красноармійського міськрайонного управління юстиції Донецької області, актовий запис №534. В графі батьки зазначені: батько - [PERSON], мати - [PERSON] (а.с.3). Згідно довідки сектору реєстрації місця проживання фізичних осіб ЦНАП м.Покровськ від 04.05.2018 року позивачка [PERSON] зареєстрована з 08.09.2000 року по теперішній час у [ADDRESS], разом з нею зареєстрований син [PERSON], [INFO] (а.с.5). Відповідно до характеристики учня 3-В [PERSON], виданої ЗОШ І-ІІІ ступенів №12 Покровської міської ради Донецької області, за час навчання дитини в школі жодного контакту у педагогів з батьком не було. На даний час батько дитини, зі слів матері, перебуває в місцях позбавлення волі. Мати з ним розлучена. З 2011 року дитина мешкає з матір'ю за адресою: [ADDRESS], прописана за адресою: [ADDRESS]. Дитина виховується у неповній сім'ї, матеріальним забезпеченням та вихованням займається виключно мати. За час навчання батько ніякого інтересу до життя дитини не виявляв. Мати створює усі необхідні умови для забезпечення життєдіяльності дитини, розумового та фізичного розвитку хлопчика. Дитина в повному обсязі з боку матері отримує увагу, опіку. Для його розвитку вона створює усі необхідні умови. Хлопчик добре навчається, має гарну поведінку, добре вихований, чемний (а.с.7). Мати дитини - [PERSON] є фізичною особою - підприємцем (а.с.9). Загальна сума доходу від підприємницької діяльності, згідно наданої податкової декларації, за період з 01.01.2018 року по 30.04.2018 року склала 24500,00грн. (а.с.10). 05.06.2018 року спеціалістом служби у справах дітей Покровської міської ради [PERSON] було проведено обстеження умов проживання малолітньої дитини [PERSON] за адресою: [ADDRESS], в ході якого встановлено, що умови проживання задовільні, санітарно-гігієнічні умови проживання відповідають нормам, для виховання дитини створені такі умови: є окрема кімната, спальне ліжко, робочий стіл, шафа для одягу, у дитини є особисті речі, іграшки, книжки, одяг. За результатами обстеження складено відповідний акт від 05.06.2018 року (а.с.6). Згідно довідки, виданої Красноармійським міськрайонним судом Донецької області від 03.05.2018 року [PERSON] засуджений 22 липня 2016 року Красноармійським міськрайонним судом за вчинення злочинів, передбачений ч.3 ст.185, ч.4, ст.187, ч.2 ст.121 КК України, до покарання у вигляді 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Згідно ухвали Апеляційного суду Донецької області від 17 листопада 2016 року, вирок суду залишено без змін. Згідно ухвали Апеляційного суду Донецької області від 25 листопада 2016 року, апеляційну скаргу засудженого на вирок суду І-ї інстанції від 22 липня 2016 року повернуто апелянту. Згідно ухвали Вищого спеціалізованого суду України від 12 жовтня 2017 року, касаційне провадження щодо оскарження ухвали Апеляційного суду Донецької області від 25.11.2016 року закрито. Вирок суду набрав законної сили 25.11.2016 року (а.с.8). На даний час [PERSON] відбуває покарання в Державній установі «Дніпровська виправна колонія (№89)». Органом опіки та піклування виконкому Покровської міської ради 27.08.2018 року надано висновок за №05/26-1125 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON], яким встановлено, що шлюб між батьками дитини - [PERSON] та [PERSON] розірвано згідно рішення Красноармійського міськрайсуду від 08 квітня 2011 року. Після розірвання шлюбу між батьками дитина проживає разом з матір'ю. У вихованні дитини батько участі не приймає. Мати є приватним підприємцем. За місцем проживання дитини створені всі необхідні умови для проживання, виховання та розвитку, що підтверджується актом обстеження умов проживання від 05.06.2018 року. Згідно довідки Красноармійського міськрайонного суду від 03.05.2018 року №5/11604 [PERSON] засуджений 22 липня 2016 року Красноармійським міськрайонним судом за вчинення злочинів, передбачених ч.3 ст.185, ч.4 ст.187, ч.2 ст.121 КК України, до покарання у вигляді 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Згідно характеристики [PERSON], учня 3-В класу ЗОШ №12 Покровської міської ради Донецької області дитина характеризується позитивно, має навчальні досягнення високого рівня. Мати приділяє належну увагу вихованню сина. Батько [PERSON] за час навчання ніякого інтересу до життя дитини не виявляв. Питання доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] розглядалось на засіданні комісії з питань захисту прав дитини, яке відбулося 08.08.2018 року без присутності [PERSON], який надав заяву про згоду щодо позбавлення його батьківських прав у відношенні сина [PERSON]. На підставі вищезазначеного, враховуючи рекомендації комісії з питань захисту прав дитини, орган опіки та піклування виконкому Покровської міської ради дійшов висновку, що [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, тому позбавлення його батьківських прав у відношенні малолітньої дитини [PERSON], [INFO]., доцільне і відповідає інтересам дитини (а.с.22). Відповідно до частини 1 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право та зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний, моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно статті 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування. Згідно з пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про свідоме нехтування відповідачем своїми обов'язками по вихованню дитини, він не піклується про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, не виявляє інтересу до дитини, не спілкується з нею, не виявляв щодо неї батьківського піклування. Позбавлення батьківських прав, тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів та інше, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків. Відповідно до статті 9 Конвенції про права дитини, держави - учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Матеріали справи містять достовірні відомості, які свідчать про навмисне та злісне невиконання відповідачем своїх обов'язків по вихованню сина, оскільки протягом тривалого часу відповідач не проявляє відносно своєї дитини належної турботи та уваги, не приймає участі у її вихованні та утриманні, не піклується про стан її здоров'я та розвитку, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, хоча зобов'язаний це робити та має таку можливість. Таким чином позовні вимоги про позбавлення батьківських прав обґрунтовані, законні та підлягають задоволенню. Суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до статті 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Згідно із статтею 133 ЦПК України судовий збір включено до складу судових витрат. Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачкою при поданні позовної заяви сплачено судовий збір у розмірі 704,80 гривні, що підтверджено квитанцією від 18.06.2018 року (а.с.1). У зв'язку з задоволенням позовних вимог сплачена сума судового збору підлягає стягненню з відповідачки на користь позивачки. На підставі викладеного,

Outcome: approved