Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-25 00:00:00

Адвокат Іванічек О.І., діючи в інтересах [PERSON] , звернувся до Сокирянського районного суду Чернівецької області з вищевказаним позовом до [PERSON] та [PERSON] про визначення додаткового строку, необхідного для подання заяви про прийняття спадщини. Обґрунтовуючи позовні вимоги, посилався на те, що у [PERSON] [INFO] помер батько - [PERSON] . Після смерті батька залишилось спадкове майно, а саме житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . 19.07.2019 року приватним нотаріусом Петришиною Р.В., [PERSON] було повідомлено про те, що після смерті його батька [PERSON] заведена спадкова справа. 04.10.2019 року приватним нотаріусом Сокирянського районного нотаріального округу Петришиною Р.В., [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті його батька [PERSON] , 1940 року народження, який помер [INFO] на майно, яке складається з 1/3 частки житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами за [ADDRESS] , так як ним пропущений строк встановлений чинним законодавством для прийняття спадщини. Спадкоємцями після смерті [PERSON] за законом були: дружина [PERSON] , яка відмовилася від прийняття належної їй частки у спадщині; син - [PERSON] , який пропустив строк для прийняття спадщини; син [PERSON] , який прийняв спадщину шляхом спільного проживання із батьком [PERSON] , але не оформив своїх спадкових прав. Оскільки [PERSON] помер, так і не встигнувши переоформити свої спадкові права, в силу ст.1276 ЦК України спадкоємцями після його смерті є його дружина [PERSON] та донька [PERSON] . Вважає, що позивач [PERSON] з поважних причин пропустив строк для прийняття спадщини. Так, позивач [PERSON] як спадкоємець після смерті свого батька [PERSON] , який помер [INFO] , перебував за кордоном на роботі, а саме в період часу з 01.01.2011 року по 18.12.2011 року, працював автослюсарем у товаристві з обмеженою відповідальністю ООО «Автодэл» в м.Москва, Російська Федерація, що підтверджується відповідною довідкою. Про факт смерті батька позивач дізнався будучи на території Російської Федерації вже після того як закінчився шестимісячний строк, визначений законом для прийняття спадщини. При цьому надати, відповідні відомості про перетин ним державного кордону не представляється можливим, так як відповідно до п.29 Положення про базу даних «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України», затвердженого наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 25.06.2007 року №472, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.07.2007 року №765/14032, інформація у базах даних осіб, щодо відомостей про громадян України, іноземців та осіб без громадянства - зберігаються протягом 5 років. З урахуванням того, що позивач [PERSON] далеко працював від дому та місця спадкового майна, тому він не зміг вчасно приїхати та оформити свої спадкові права. Окрім цього, позивач [PERSON] вважав, що спадщину одноособово прийме мати, так як у них була така усна домовленість, однак вона відмовилась на користь рідного брата, про що йому також стало відомо вже після того як нотаріус листом повідомила його у липні 2019 року. За таких обставин вважає, що встановлений ст.1270 ЦК України строк для прийняття спадщини позивачем [PERSON] пропущений з поважних причин, а саме: велика відстань між місцем постійного проживання, яке пов?язане з роботою за кордоном та місцем спадкового майна, а також його необізнаність про те, що мати відмовилася від належної їй частки спадкового майна на користь брата, при тому, що між ними була усна домовленість щодо одноособового прийняття матір?ю спадщини після смерті батька. Просив визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини після смерті його батька [PERSON] , який помер [INFO] , терміном у шість місяців. 03.04.2020 року відповідачі [PERSON] та [PERSON] подали до суду відзив на позовну заяву, у якому просили відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що позивачем не надано належних і допустимих доказів того, що з 08.02.2011 року і до дня звернення до суду з позовом у нього не було об?єктивної змоги звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини і це було пов?язано з об?єктивними, непереборними, істотними труднощами для нього на вчинення дій щодо прийняття спадщини у встановлений законом строк. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному об`ємі та з наведених у позові підстав просили їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги, заявлені до неї [PERSON] , не визнала та просила у їх задоволенні відмовити, посилаючись на відсутність законних підстав для визначення позивачу додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Вказувала на те, що з дня смерті спадкодавця у позивача було достатньо можливостей своєчасно звернутися із вказаною заявою, а тому вважає наведені ним причини пропуску строку для подання зазначеної заяви не поважними. Відповідачка [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про час, дату і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, надіславши до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що позивач [PERSON] є її чоловіком. На даний час між ними та відповідачкою [PERSON] мають місце неприязні відносини, які пов`язані із прийняттям спадщини після смерті батька її чоловіка. З 2010 по 2012 роки її чоловік перебував в м.Москва Російської Федерації, де офіційно був працевлаштований. За вказаний період часу чоловік додому з роботи майже не приїжджав, лише з метою легалізації терміну свого перебування в Росії, він інколи формально перетинав кордон з Україною, однак відразу повертався до Російської Федерації. Про смерть батька вона повідомила свого чоловіка лише через декілька днів після поховання. Вперше після смерті батька її чоловік повернувся з роботи додому приблизно влітку 2012 року. Свідок [PERSON] в судовому засіданні нада показання аналогічні показанням свідка [PERSON] . Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона проживала по сусідсту із відповідачкою [PERSON] . Остання проживала по [ADDRESS] протягом 20 років разом зі своїм чоловіком, донькою та батьками чоловіка. Протягом останніх 8-9 років [PERSON] за вказаною адресою фактично не проживає, однак постійно здійснює догляд за вказаним господарством. Заслухавши пояснення позивача [PERSON] , його представника [PERSON] та відповідачки [PERSON] , а також показання свідків [PERSON] , [PERSON] , дослідивши подані сторонами письмові докази та витребувані судом матеріали спадкових справ, суд вважає, що заявлені [PERSON] позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступних підстав. Так, згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 09.02.2011 року встановлено, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] [PERSON] (а.с.106). Після смерті [PERSON] , у відповідності до вимог ст.1220 ЦК України, відкрилася спадщина на належне останньому на праві приватної власності нерухоме майно, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 22.04.2010 року (а.с.21). Згідно довідки виконкому Сокирянської міської ради №2246 від 08.08.2011 року на день смерті [PERSON] з ним в одному будинку за адресою: [ADDRESS] були зареєстровані і проживали: дружина [PERSON] ; син [PERSON] ; невістка [PERSON] (а.с.109). Позивач [PERSON] на день смерті свого батька разом з ним не проживав, що підтверджується довідкою Сокирянської міської ради №2348 від 26.09.2019 року (а.с.22). 08.08.2011 року приватним нотаріусом Сокирянського районного нотаріального округу Чернівецької області Перишиною Р.В. заведено спадкову справу за №142/2011 до майна [PERSON] , який помер [INFO] (а.с.104). Як вбачається із матеріалів спадкової справи №142/2011, у відповідності до вимог ст.1261 ЦК України, спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є: дружина [PERSON] , яка відповідно до заяви від 08.08.2011 року відмовилася від прийняття спадщини, та сини [PERSON] і [PERSON] , які звернулися із заявами про прийняття спадщини відповідно 27.09.2018 року та 04.10.2019 року (а.с.105, 115, 123). Постановою приватного нотаріуса Сокирянського районного нотаріального округу Чернівецької області Петришиною Р.В. від 04.10.2019 року відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON] , так як спадкоємцем пропущено строк, встановлений для прийняття спадщини (а.с.127-128). Як встановлено із особистих пояснень позивача [PERSON] , показань свідків [PERSON] та [PERSON] , а також пояснень позивача [PERSON] , викладених у заяві поданій в порядку ст.93 ЦПК України, про смерть свого батька [PERSON] позивач дізнався через декілька днів після поховання батька, тобто близько середини лютого 2011 року. За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст.ст.1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 ЦК України). Згідно з ч.3 ст.1272 ЦК України\~за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила ч.3 ст.1272 ЦК України\~про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо:\~1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Зазначений правовий висновок Верховним Судом викладено у постанові від 28.10.2019 року по справі №761/42165/17-ц (провадження №61-49121св18). Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обгрунтовуючи поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини, позивач [PERSON] посилався на те, що його мати [PERSON] , всупереч існуючої між ними на той час усної домовленості щодо одноособового прийняття нею спадщини після смерті батька, відмовилася від прийняття належної їй частки спадкового майна на користь брата [PERSON] , про що йому стало відомо із отриманого листа нотаріуса від 12.07.2019 року №233/02-14. Згідно ч.3 ст.1223 ЦК України право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст.63 Закону України «Про нотаріат» (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) нотаріус,\~який одержав\~від спадкоємців\~повідомлення про\~відкриття спадщини,\~зобов`язаний\~повідомити про\~це тих\~спадкоємців,\~місце проживання\~або роботи\~яких йому\~відоме. Нотаріус може також зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі. Аналогічні положення зазначені у п.188 Розділу 20 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 року №29/5, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 03.03.2004 року за №283/8882. 19.07.2019 року приватним нотаріусом Сокирянського районного нотаріального округу Петришиною Р.В. повідомлено позивача про заведення спадкової справи після смерті його батька [PERSON] та про відмову його матері [PERSON] від прийняття спадщини на користь сина [PERSON] (а.с.122). Суд вважає, що невиконання нотаріусом, після отримання від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, вимог ст.63 Закону України «Про нотаріат» щодо обов?язку повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме, не думку суду не є поважною причиною пропуску позивачем [PERSON] строку для прийняття спадщини, оскільки його право як спадкоємця першої черги за законом, який обізнаний про смерть спадкодавця, на прийняття спадщини протягом встановленого законом строку, у відповідності до ст.1220 ЦК України виникає саме з дня відкриття спадщини та не залежить від вчинення нотаріусом дій, визначених ст.63 вказаного Закону. Щодо наявності на час відкриття спадщини усної домовленості між позивачем та його матір?ю з приводу одноособового прийняття нею спадщини після смерті батька, всупереч якої мати відмовилася від прийняття спадщини на користь брата позивача, суд дійшов висновку, що вказана обставина також не є поважною причиною пропуску позивачем строку для прийняття спадщини, так як виникнення у [PERSON] права на спадкування за законом не залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями першої черги за законом. Крім цього, позивачем [PERSON] та його представником не надано суду належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження наявності між позивачем та його матір?ю зазначеної вище усної домовленості щодо прийняття спадщини після смерті батька. Також, обгрунтовуючи поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини, позивач [PERSON] посилався на правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 26.06.2019 року по справі №565/1145/17 (провадження №61-38298св18), відповідно до якої поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини визнаються, зокрема велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна. На підтвердження вказаних доводів позивач [PERSON] надав довідку №24 від 10.07.2019 року, відповідно до якої він в період часу з 01.01.2011 року по 18.12.2011 року працював на посаді автослюсара у ТОВ «Автодєл» в м.Москва, Російська Федерація. Як судом зазначалося вище, на час відкриття спадщини місце постійного проживання позивача [PERSON] було за адресою: [ADDRESS] . Враховуючи наведене,\~суд вважає,\~що вказана\~довідка не є належним доказом поважності пропуску позивачем строку прийняття спадщини, оскільки вона підтверджує лише факт працевлаштування позивача [PERSON] та тимчасове його перебування у зв?язку з цим за кордоном. При цьому, позивачем не доведено належними, допустимими та достатніми доказами наявності у нього будь-яких перешкод протягом тимчасового перебування за кордоном для вчинення відповідних дій щодо прийняття спадщини. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивачем [PERSON] не доведено наявності у нього перешкод, які б впливали на своєчасність подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини за законом, а відповідно наведені ним обставини на їх підтвердження не є поважними, оскільки, на переконання суду, вони не пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для нього на вчинення вказаних дій. З огляду на викладене, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог [PERSON] слід відмовити. На підставі ст.ст.1220, 1222, 1223, 12,69, 1270, 1272 ЦК України,

Outcome: dismissed