Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-17 00:00:00

[PERSON] у 2015 році звернувся до суду з позовом у якому просить визнати незаконною реконструкцію гаражу, що належить ТОВ «Софія Інвест» та розташованому за адресою: [ADDRESS]; зобов'язати ТОВ «Софія Інвест» привести об'єкт у первинний стан згідно технічного паспорту гаражу, розташованого за адресою: [ADDRESS]; стягнути з ТОВ «Софія Інвест», ПП «Прометей 1», [PERSON] на користь [PERSON] 30000,00 моральної шкоди та 60000,00 матеріальної шкоди. При цьому позивач посилається на те, що у жовтні 1999 року у дворі будинку, до якого виходить вікно помешкання позивача ([ADDRESS]), було здійснено самовільне та неправомірне перепланування гаражу у бік його розширення та збільшення у висоту. Дане перепланування погіршує житлові умови позивача, що призводить до ускладнення стану здоров'я [PERSON], а витрати на ліки за всі роки складають 60000,00 гривень. Крім того, дії відповідачів - теперішнього власника гаражу ТОВ «Софія Інвест» та попередніх власників - ПП «Прометей 1», [PERSON], як вважає позивач спричиняють йому моральні страждання, які той оцінює в 30000,00 гривень. Позивач у судове засідання не з'явився, надав заяву, якою просив закінчити справу за його відсутності, в попередніх засіданнях просив його позов задовольнити. Представник ТОВ «Софія Інвест» в суд не з'явився, надав заяву, якою просив закінчити розгляд справи за його відсутності. В матеріалах справи є заява ТОВ «Софія Інвест» про відмову у задоволенні вимог позивача. Крім того, є заява [PERSON] про застосування до вимог позивача наслідків пропуску строку позовної давності. Інші учасники справи в судове засідання не з'явилися, викликані, про поважність причин не явки суду не повідомлено. Суд, на місці вирішив закінчити розгляд справи за відсутності сторін та третіх осіб, на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов не обґрунтованим, не доведеним і таким, що не підлягає задоволенню. При цьому суд виходить з наступного. [PERSON] мешкає в квартирі [ADDRESS]. Перед вікнами його помешкання, за адресою [ADDRESS], знаходиться приміщення гаражу, на незаконне перепланування якого в 1999 році посилається позивач. В судовому засіданні встановлено, що позивачем не надано доказів, які б дозволили визначити особу, яка здійснила перепланування гаражу. Крім того, відповідач по справі - [PERSON] заявила про застосування позовної давності до вимог позивача. Суд знаходить, що [PERSON] був обізнаний про перепланування гаражу, яке погіршило його житлові умови з 1999 року. Відповідно до вимог ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Однак, позивач звернувся до суду за захистом свої прав лише в 2015 році, тобто через 16 років після того, як йому стало відомо про порушення його прав та інтересів, в розумінні ст. 261 ЦК України. Відповідно до вимог ч.4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Суд робить висновок, що на цій підставі має бути відмовлено у задоволенні позову [PERSON], який не заявляв про поновлення строку позовної давності та не навів жодних підтверджень поважності причин пропуску цього строку.

Outcome: dismissed