Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-21 00:00:00

[PERSON] (позивач) звернулася до суду з позовними вимогами до ТОВ «Ашан Україна Гіпермаркет» (відповідач) про визнання заяви [PERSON] від 02.02.2015 р. про звільнення за угодою сторін недійсною; скасування наказу № 44-ОС від 02.02.2015 р. по ТОВ «Ашан Україна Гіпермаркет» про звільнення [PERSON] з роботи в ТОВ «Ашан Україна Гіпермаркет» за угодою сторін та про поновлення [PERSON] на роботі в ТОВ «Ашан Україна Гіпермаркет» на посаді начальника відділу. У обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що 12.03.2008 її було прийнято на роботу в ТОВ «Ашан Україна Гіпермаркет» на посаду оператора комп'ютерного набору відділу «Приймання товарів», 01.04.2010 позивача було переведено на посаду старшого оператора комп'ютерного набору, 01.07.2010 позивача переведено на посаду старшого комплектувальника, 01.05.2012 позивача переведено на посаду начальника відділу. Наказом № 44-ОС від 02.02.2015 р. позивача було звільнено з роботи в ТОВ «Ашан Україна Гіпермаркет» з зазначенням в трудовій книжці про звільнення з роботи за угодою сторін згідно з п. 1 ст. 36 КЗпП України. Проте позивач вважає, що її було звільнено з роботи в ТОВ «Ашан Україна Гіпермаркет» без законної підстави, обґрунтовуючи наступним. У листопаді 2014 р. в зв'язку з тим, що у позивача не вистачало грошових коштів, вона прийняла рішення припинити відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та приступила до виконання своїх обов'язків на умовах повного робочого часу (40 год. 05 днів на тиждень), з посадовим окладом згідно з штатним розписом на посаді начальника відділу. На робочій зустрічі, яка відбулась 02.02.2015 р. по розгляду підсумків роботи позивача, начальник людських ресурсів відповідача [PERSON] заявила позивачу, про те щоб остання писала заяву про звільнялась з роботи в ТОВ «Ашан Україна Гіпермаркет», або її буде переведено з посади начальника відділу на посаду старшого комплектувальника в цьому підприємстві, яка є нижчеоплачуваною. Позивач хвилювалась, що якщо не подасть заяву про звільнення, то її переведуть з посади начальника відділу на посаду старшого комплекту валика, це буде записано в трудовій книжці і в подальшому цей запис буде дискредитувати її перед майбутніми роботодавцями, отже вирішила написати заяву на звільнення. У цей же день 02.02.2015 позивач подала цю заяву начальнику людських ресурсів. Таким чином, на думку позивача, її було звільнено з ТОВ «Ашан Україна Гіпермаркет» під психологічним тиском, без законної підстави, тобто без заяви про звільнення, яка б відповідала внутрішній волі позивача. У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві. Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечувала з підстав наведених у заперечені на позовну заяву. Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши всі докази по справі, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 12.03.2008 позивача прийнято на роботу в ТОВ «Ашан Україна Гіпермаркет» на посаду оператора комп'ютерного набору відділу «Приймання товарів» (а.с.6). 01.05.2012 позивача переведено на посаду начальника відділу (а.с.6). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] у позивача [INFO] народилася донька [PERSON] (а.с.3) Відповідно до витягу з Наказу №59-В від 14.05.2014 позивачу надано відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 02 червня 2014 року по 02 квітня 2017 року (а.с.5). Наказом №132-В від 05.11.2014 позивачу припинено відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та визнано такою, що приступила до виконання своїх обов'язків на умовах повного робочого часу (40 год. 05 днів на тиждень), з посадовим окладом згідно з штатним розписом (а.с.4). Наказом № 44-ОС від 02.02.2015 р. позивача було звільнено з роботи за угодою сторін згідно з п. 1 ст. 36 КЗпП України. Підстава: заява позивача про звільнення від 02.02.2015 (а.с.6, 17, 18). Позивач у судовому засіданні в якості свідка зазначила, що на робочій зустрічі по розгляду результатів роботи, яка відбулась 02.02.2015 р, начальник людських ресурсів [PERSON] повідомила позивачу про не добрі показники у її роботі та на підставі зазначеного поставила перед позивачем вибір: або звільнитись з роботи в ТОВ «Ашан Україна Гіпермаркет», або буде переведена з посади начальника відділу на посаду старшого комплектувальника в цьому підприємстві. При цьому позивач розуміла, що в даному підприємстві посада старшого комплектувальника є нижчеоплачуваною, ніж посада начальника відділу. У проханні позивача дати можливість піти з посади начальника відділу в відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку начальник людських ресурсів відмовила. На роздуми позивачу начальник людських ресурсів дала три хвилини. Позивач дуже хвилювалась і боялася, що якщо не подасть заяву про звільнення, то її дійсно переведуть з посади начальника відділу на посаду старшого комплектувальника в даному підприємстві, це буде записано в трудовій книжці і в подальшому цей запис буде дискредитувати її в очах майбутніх можливих роботодавців. Тому позивач під психологічним впливом начальника людських ресурсів при ній же написала на ім'я керівника ТОВ «Ашан Україна Гіпермаркет» заяву про звільнення з роботи за згодою сторін. Отже, позивач подала заяву про звільнення з ТОВ «Ашан Україна Гіпермаркет» внаслідок психологічного тиску, тобто її заява про звільнення не відповідала її внутрішній волі. У судовому засіданні начальник сектору людських ресурсів ТОВ «Ашан Україна Гіпермаркет» [PERSON] у якості свідка зазначила, що у робочій зустрічі, яка відбулась 02.02.2015, вона разом з позивачем підсумовували результати роботи останньої, після бесіди та обговорення робочих моментів через 40 хвилин позивач написала заяву про звільнення, яку віднесла у відділ кадрів для виконання. Дана заява була написана позивачем власноруч без будь-якого морального чи фізичного тиску збоку [PERSON] Після написання заяви про звільнення позивач в цей день знайомилась з наказом про звільнення під підпис, отримала трудову книжку. Ніяких заперечень, скарг, заяв, щодо звільнення від позивачки адміністрації підприємства протягом всього часу після звільнення не надходило. Відповідно до п. 1 ст. 36 КЗпП України підставами припинення трудового договору є: угода сторін. Відповідно до ст.. 235 КЗпП України поновлення на роботі можливо у випадку звільнення працівника без законної підстави. Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В судовому засіданні не було підтверджено належними, допустимими доказами те, що позивач вимушена була написати заяву про звільнення під психологічним тиском на неї. Всупереч ст. 60 ЦПК України позивачем не були доведені ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Показання позивача в якості свідка не можуть бути в повній мірі взяті судом до уваги, оскільки позивач є зацікавленою особою і відповідно може бути суб'єктивними при надані свідчень. До того ж наведені позивачем обставини спростовуються свідком [PERSON], яка зазначила протилежне. У судовому засіданні не знайшли підтвердження ті обставини, що відповідачем було допущено порушення вимог чинного законодавства при звільненні позивача. На основі повно та всебічно з'ясованих обставин справи, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог повністю. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: dismissed