Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-23 00:00:00

[PERSON] міська рада звернулася до суду з позовом, в якому просить зобов»язати [PERSON] знести самочинно здійснену прибудову гаражу до будинку на вул.Бойківській, 6 в м.Дрогобичі Львівської області та привести земельну ділянку до попереднього стану. На підтвердження своїх позовних вимог посилається на те, що 08.09.2017 року за результатами планової перевірки виявлено, що відповідачем здійснено прибудову гаражу до її будинку без права на виконання будівельних робіт. За даним фактом складено протокол про адмінправопорушення №3/19 від 08.09.2017 року. Відділом державного архітектурно-будівельного контролю виконкому [PERSON] міської ради було видано припис №3/19 від 08.09.2017 року, в якому зазначено про припинення виконання будівельних робіт відповідачем до отримання нею права на викання таких робіт. Вказує на те, що здійснена відповідачем самовільна прибудова порушує права [PERSON] міської ради, як власника земельної ділянки, а також права іншого власника, зокрема сусіда [PERSON], який звернувся до відділу державного архітектурно-будівельного контролю виконкому дрогобицької міської ради із заявою від 20.11.2017 року про порушення його прав зазначеним вище будівництвом. 02.03.2018 року [PERSON] подав заяву про вступ в дану справу як третя особа з самостійними вимогами. Одночасно подав позов до [PERSON] про знесення самочинно побудованого гаражу між будинками №6 та №8 по вул. Бойківській у місті Дрогобичі та стягнення судових витрат. На підтвердження своїх позовних вимог посилається на те, що є власником житлового будинку №8 по вул..Бойківській в м.Дрогобич Львівської області. На відстані 6-ти мерів від його будинку, знаходиться будинок №6, який належить [PERSON] Земельна ділянка, на якій розташований даний будинок, знаходиться у власності [PERSON] міської ради. Приблизно в липні 2017 року [PERSON], без узгодження з ним розпочала капітальне будівництво гаражу між його та її будинками. Вказане будівництво проводила шляхом залиття монолітного фундаменту, на якому звела цегляні стіни, таким чином, що стіна вказаного гаражу є суміжною зі стіною його будинку, що негативно позначається на його будинку (позбавлений здійснювати його обслуговування, виконувати фасадні роботи, влаштовувати ізоляцію від атмосферних впливів). [PERSON] не реагувала на його заперечення щодо будівництва, що змусило його звернутися до міського голови зі скаргою. Зазначає також, що будівництво виконано всупереч вимогам закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», зокрема ст..ст.34-37. Відтак, просить суд зобов»язати [PERSON] знести самочинно побудований гараж між будинками №6 та №8 по вул..Бойківській в м.Дрогобичі та стягнути з [PERSON] судові витрати. 14.03.2018 року відповідачем [PERSON] подано відзив на позовну заяву [PERSON] міської ради, в якому остання просила відмовити у задоволенні позову [PERSON] міської ради за його безпідставністю. 22.03.2018 року [PERSON] міською радою подано відповідь на відзив, поданий [PERSON], в якій позивач за первісним позовом підтримав вимоги, зазначені у позові. 23.03.2018 року відповідачем [PERSON] подано відзив на позовну заяву [PERSON], в якому остання просила відмовити у задоволенні його позову за його безпідставністю. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] міської ради [PERSON] підтримала позов, посилаючись на підстави, викладені в позові та у відповідях на відзив. Додатково додала, що [PERSON] здійснено побудову гаража самочинно, без дотримання норм чинного законодавства. На даний час перебудова є неможлива, так як це не буде відповідати будівельним нормам. Представник [PERSON] [PERSON] пояснив, що його довірителька отримала дозвіл від сусіда попередника і відразу почала здійснювати будівництво. Довгий час до побудови заперечень ні від кого не поступало. Права [PERSON] не порушено. Представник [PERSON] [PERSON] вказала, що [PERSON] міська рада не є землекористувачем. Ним є [PERSON] остання звернулася до міської ради з метою приватизації. Проект на будівництво погоджений головним архітектором. Представник [PERSON] [PERSON] пояснив, що технічною документацією займався його покійний батько. Старий гараж вже осипався, так як був з поганим фундаментом. З попереднім власником у них були хороші відносини і вона не була проти будівництва. Дозволу на початок робітне було і він про це не знав. Йому про це сказали інспектори, після того як був складений акт та виписаний штраф. Допускає, що перепланування можливе, але не бачить в цьому сенсу. Коли взнали, що потрібно право на початок будівництва, почали приватизацію земельної ділянки. [PERSON] не повідомляв про це. [PERSON] суду показав, що з [PERSON] перебуває в нормальних сусідських відносинах. Є власником будинку з 2009 року. [PERSON] перший раз до нього підійшла, коли він подав позов до суду. Остання розпочала будівництво влітку 2017 року (це стіни), а фундамент ще в 2014 році. Його мати тоді до [PERSON] зверталася щодо фундаменту, але той їй відповів у хамській формі. Що це буде гараж не казав. Пояснив, що здійснене [PERSON] самочинне будівництво порушує його право на обслуговування будинку. Стіна будинку проходить по межі земельних ділянок. Про фасадні роботи не звертався, але планує їх проводити. Вказав, що будинки мали бути спарені, але батько [PERSON] відступив. Огорожа збереглася. Згоду на будівництво не давав. Представник [PERSON] [PERSON] пояснив, що [PERSON] постановою №3/19-п від 14.09.2017 року визнано винною за ч.4 ст.96 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 11900 грн. Його довіритель не може нормальним чином обслуговувати свій будинок. Також порушено пожежні норми. [PERSON] не була єдиним власником будинку, а лише 1/6 частини. Будівництво розпочато в 2017 році. Заслухавши усні пояснення учасників справи, показання свідків, дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне. 1.Будівельні роботи по зведенню гаража між будинками №6 та №8 по вул. Бойківській у місті Дрогобичі проведено [PERSON] без дозволу на їх початок, як це передбачено п. 2 отриманого нею рішення виконкому [PERSON] міської ради №206 від 17.07.2008 року «Про надання дозволу громадянам міста на проектування житлових будинків господарських споруд, проведення прибудов до житлових будинків». Про відсутність такого ствердили представники відповідача та її син [PERSON], допитаний як свідок в судовому засіданні. Таким чином, звідси суд вбачає порушення відповідачем вимог ст.29 Закону України «Про планування і забудову територій», тобто право на виконання будівельних робіт у відповідача - відсутнє. Нотаріально посвідчена заява [PERSON] від 13.06.2008 року, не може замінити такого дозволу. Виражене таким чином відношення попередньої, ще й співвласниці будинку №8 до побудови зблокованого з будинком №8 гаражу не має жодних правових наслідків для нового власника цього будинку - [PERSON] Проект будівництва гаражу в будинковолодінні на вул. Бойківській,6 у місті Дрогобичі є документом, що передує отриманню дозволу на початок будівельних робіт. Твердження представника відповідача [PERSON] про проведення його довірителькою будівельних робіт по зведенню гаража одразу після отримання згаданого рішення виконкому №206 від 17.07.2008 року, - не знайшли свого підтвердження жодними доказами, до того ж ще й були спростовані іншим представником цього ж відповідача [PERSON], допитаним як свідок в судовому засіданні. Останній ствердив, що залив полосу бетону шириною 1,5 м. між будинком своєї матері та її старим цегельним гаражем. І, аж у 2014-2015 роках зніс старий цегельний гараж. Почав поступово заливати фундамент під теперішній гараж. Влітку 2017 року звів стіни. Звідси, суд приходить до висновку, що залиття полоси бетону між старим гаражем і будинком відповідачки, за не підтвердженими даними її представника, не було початком зведення гаража, зважаючи на шестирічний інтервал в часі до будівельних робіт щодо демонтажу старого гаража. Часом початку будівельних робіт слід вважати активні будівельні дії, що розпочалися після знесення старого цегляного гаража і виявилися у факті залиття фундаменту у 2014-2015 роках та зведенні стін влітку 2017 року. 2.Будівельні роботи по зведенню гаража між будинками №6 та №8 по вул. Бойківській у місті Дрогобичі проведено [PERSON] на земельній ділянці, власником якої є позивач - [PERSON] міська рада згідно ст. 83 Земельного кодексу України. Наявність у відповідачки Договору «Про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будівництва на праві приватної власності…», не спростовує цієї аксіоми, а тільки зайвий раз підтверджує її (в т.ч. зазначенням субєкта надання в безстрокове користування земельної ділянки). Крім того, згаданий Договір виданий на імя [PERSON], а не відповідачки. Підтвердження звязку цього громадянина із відповідачкою суду не надано. Аналогічним підтвердженням субєкта власності та визнання його - є факт звернення відповідачки до [PERSON] міської ради про надання дозволу на розроблення техдокументації із землеустрою та отримання нею відповідного рішення №890 від 20.10.2017 року. 3.Права позивача [PERSON] міської ради порушені, що стверджується актом 3/19, актом 3/25, протоколом 3/19, приписом 3/19 та постановою 3/19 від 14.09.2017 року. 4.Права третьої особи-позивача [PERSON], також порушені. Він є одноосібним власником №8 по вул. Бойківській у місті Дрогобичі згідно договору дарування ? та договору купівлі продажу ? його частини. Будівельні роботи по зведенню гаража між будинками №6 та №8 по вул. Бойківській у місті Дрогобичі проведено [PERSON] без його згоди на такі дії (будівля гаража зведена впритул до стіни сусідського будинку [PERSON]М.), що визнавалося сторонами в судовому засіданні. Такі дії позбавляють [PERSON] права доступу до свого майна, не відповідають вимогам відступів та дотримання протипожежних вимог. 5.Щодо відповідачки, то її вина у зведенні власне самочинного будівництва стверджується постановою 3/19 від 14.09.2017 року, яку вона не оскаржувала, а навпаки - сплатила накладене стягнення, чим додатково підтвердила свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення. Посилання відповідача у відзиві від 12.03.2018 року, у відзиві від 20.03.2018 року та запереченні від 29.03.2018 року та посилання його представників на обставини відсутності порушеного права позивача, неналежності позивачу статусу власника земельної ділянки (із відповідними посиланнями на законодавство), можливості перепланування, зміни в законодавстві щодо вимог для отримання права на виконання будівельних робіт, - не відповідають дійсності, спростовуються вищенаведеними, в тому числі і письмовими доказами по справі, як окремими так і в їх сукупності та зумовлені індивідуальним трактуванням та розумінням обставин справи та норм законодавства окремою особою. Статтею 376 ч.4 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок. Відповідно до п. 6 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України з [PERSON] слід стягнути судовий збір: на користь [PERSON] міської ради 1762,00 грн., на користь [PERSON] - 704,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved