Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-15 00:00:00

[PERSON] соціального захисту населення Смілянської районної державної адміністрації звернулося до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області з позовною заявою, в якій просить стягнути з [PERSON] суму надмірно виплачених державних коштів допомоги переміщеним особам у розмірі 5331,56 гривня. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] 30 березня 2015 року звернувся до [PERSON] соціального захисту населення Смілянської районної державної адміністрації із заявою про взяття на облік та призначення йому щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. На підставі вказаної заяви та за результатами розгляду поданих матеріалів, було прийнято рішення про виплату [PERSON] державної допомоги вказаного виду. Згідно рішення [PERSON] соціального захисту населення Смілянської районної державної адміністрації від 02 квітня 2015 року допомогу призначено на період із 30 березня 2015 року по 29 вересня 2015 року. Крім того, на особистому прийомі, спеціалістом управління відповідачу було повідомлено підстави з яких грошова допомога не призначається. Таким чином, відповідач з 30 березня 2015 року отримував відповідні суми державної допомоги. Згідно додатку №6 до довідки від 02 вересня 2016 року №04-15 Державної фінансової інспекції в Черкаській області, відповідач з 24 жовтня 2013 року має у власності житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, що автоматично позбавляє [PERSON] права на грошову допомогу, як внутрішньо переміщеної особи. Таким чином, за період з 30 березня 2015 року по 29 вересня 2015 року адресну допомогу [PERSON] було призначено без достатніх на те правових підстав з огляду на подання ним недостовірної інформації та неповідомлення про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, а саме не повідомлено про факт отримання 24 жовтня 2013 року у спадщину нерухомого мана житлового будинку. В результаті вказаних дій відповідачу надмірно виплачені кошти у сумі 5331,56 гривня. Відповідачу здійснено перерахунок надмірно виплачених коштів згідно рішення [PERSON] соціального захисту населення Смілянської РДА про перерахунок допомоги та встановлено переплату відповідно до протоколу від 21 березня 2017 року. На адресу відповідача направлялися листи з вимогою про повернення надмірно виплачених коштів, однак вимоги позивача не виконано. Представник позивача [PERSON] соціального захисту населення Смілянської районної державної адміністрації [PERSON] в судове засідання не зявилася, однак надала до суду заяву, в якій просить справу розглядати без її участі, на задоволенні позовних вимог наполягає, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] повторно в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Згідно ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Під час розгляду справи встановлено, що відповідач належним чином був повідомлений про дату, час і місце проведення судового засідання, однак у таке без поважних причин не зявився, відзиву чи заперечень щодо позовної заяви до суду не надав, та приймаючи до уваги, що позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, відтак суд приходить до беззаперечного висновку про можливість вирішення справи на підставі наявних у ній даних та доказів з постановленням заочного рішення. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи вказану норму та приймаючи до уваги, що всі учасники справи у судове засідання не зявилися, суд вважає за можливе провести таке без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до копії документа, що посвідчує особу [PERSON], серії ВА №199417 виданого Пролетарським ВР УМВС України в Донецькій області 05 грудня 1995 року, такий зареєстрований в [INFO]. Ратнікова, 8, кв.48 (а.с.4). Як вбачається з довідки №150 від 30 березня 2015 року виданої виконкомом Ротмістрівської сільської ради Смілянського району Черкаської області, [PERSON], [INFO], проживає без реєстрації в с. Ротмістрівка, вул. Ломоносова, 29. Є переселенцем з м. Донецьк, вул. Кап. Ратнікова, 8, кв.48(а.с.5). 30 березня 2015 року [PERSON] звернувся до [PERSON] соціального захисту населення Смілянської районної державної адміністрації з заявою №7118000193 про взяття на його на облік як внутрішньо переміщену особу з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції (а.с.6). Як вбачається з заяви [PERSON] від 30 березня 2015 року для призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, поданої до [PERSON] соціального захисту населення Смілянської районної державної адміністрації, такий повідомив вказане управління про відсутність у будь-кого з членів сімї у володінні житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та районів проведення антитерористичної операції, відсутність у володінні всіх членів сімї транспортних засобів (механізмів), що підлягають державній реєстрації та обліку Державтоінпекції, відсутність у будь-кого з членів сімї на депозитному банківському рахунку коштів у розмірі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб (а.с.7). Рішенням начальника [PERSON] соціального захисту населення Смілянської районної державної адміністрації від 02 квітня 2015 року про призначення допомоги переміщеним особам на проживання, [PERSON] з 30 березня 2015 року по 29 вересня 2015 року призначена допомога переміщеним особам на проживання у розмірі 884 гривні (а.с.8). Відповідно до протоколу від 21 березня 2017 року, [PERSON] у березні 2015 року виплачено 57 гривень 03 копійки, у квітні, травні, червні, липні, серпні 2015 року - 884 гривні у кожному з перелічених місяців, у вересні 2015 року - 854 гривні 53 копійки, а всього 5331 гривня 56 копійок (а.с.13). Згідно додатку №6 до довідки №04-15 від 02 вересня 2016 року «Реєстр осіб, які мають у власності житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України», складеного головним державним фінансовим інспектором Костюченко Т.О. та начальником УСЗН Смілянської РДА [PERSON], 24 жовтня 2013 року прийнято рішення про державну реєстрацію майна за [PERSON], [INFO] (а.с.10). Рішенням начальника [PERSON] соціального захисту населення Смілянської районної державної адміністрації від 21 березня 2017 року про призначення допомоги переміщеним особам на проживання, [PERSON] знятий з обліку осіб, яким надається щомісячна адресна допомога як внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (а.с.14). Як вбачається з доповідної записки від 11 квітня 2016 року державного соціального інспектора Шевченко В.В., таким встановлено, що [PERSON], в с. Ротмістрівка, вул. Ломоносова, 29, не проживає (а.с.9). [PERSON] соціального захисту населення Смілянської районної державної адміністрації листом №3676 від 08 грудня 2016 року звернулося до Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області, з метою розшуку внутрішньо переміщеної особи, а саме [PERSON] (а.с.11). Відповідно до листа №2870 від 20 лютого 2017 року начальника Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області адресованого начальнику [PERSON] соціального захисту населення Смілянської районної державної адміністрації, останнього повідомлено, що встановити місцеперебування [PERSON], [INFO], не представилося можливим (а.с.12). [PERSON] соціального захисту населення Смілянської районної держаної адміністрації на адресу [PERSON], за місцем його реєстрації, був направлений лист №733 від 16 березня 2016 року, з метою з'ясування надання ним недостовірної інформації та необхідність повернення надмірно перераховану допомогу у сумі 5331,56 гривня (а.с.15, 16). Однак, як вбачається з позовної заяви, вищевказаний лист був повернутий позивачу, в звязку з тим, що до м. Донецьк поштові відправлення не відсилаються. Відповідно до ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20 жовтня 2014 року № 1706-VII, внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру. Згідно п.п. 2, 3 ст. 7 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20 жовтня 2014 року № 1706-VII, Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв'язання проблем, повязаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам. Громадянин пенсійного віку, особа з інвалідністю, дитина-інвалід та інша особа, яка перебуває у складних життєвих обставинах, яких зареєстровано внутрішньо переміщеними особами, мають право на отримання соціальних послуг відповідно до законодавства України за місцем реєстрації фактичного місця проживання такої внутрішньо переміщеної особи. Як вбачається зі змісту ч.1 ст.4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20 жовтня 2014 року №1706-VІІ, факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи; підставами для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є наявність реєстрації місця проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення. Пунктом 2 Порядку надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 505 від 01 жовтня 2014 року, визначено, що грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців. Відповідно до п.3 вказаного Порядку, грошова допомога особам, які переміщуються, призначається на сімю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди довільної форми про виплату грошової допомоги цій особі від інших членів сімї. Згідно п.6 Порядку надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, грошова допомога не призначається у разі, коли: будь-хто з членів сімї має у власності житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших, ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення; будь-хто з членів сімї має на депозитному банківському рахунку кошти у сумі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб. На підставі вищевикладеного, суд приходить до беззаперечного висновку, що внаслідок неповідомлення [PERSON] про обставини, які впливають на призначення грошової допомоги, йому надмірно нарахована та виплачена адресна допомога в розмірі 5331 гривня 56 копійок, оскільки за наявності у його власності житлового приміщення, яке розташоване в регіонах, інших, ніж тимчасово окупована територія України, районів проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, він на мав права на отримання щомісячної адресної допомоги станом на 30 березня 2015 року. Відповідно до п. 11 Порядку, суми грошової допомоги, виплачені надмірно внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються на вимогу уповноваженого органу. У разі відмови добровільного повернення надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються у судовому порядку. Згідно ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Оскільки [PERSON] виплачену йому щомісячну адресну допомогу [PERSON] соціального захисту населення Смілянської районної державної адміністрації добровільно не повернув, відтак така підлягає стягненню з нього. На підставі вищевикладеного, суд приходить до беззаперечного висновку, що позовні вимоги [PERSON] соціального захисту населення Смілянської районної державної адміністрації підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст.141 ЦПК України та враховуючи, що позовні вимоги задоволені в повному обсязі, судові витрати у справі, що складаються з витрат на сплату судового збору у розмірі 1600 гривень, від сплати яких позивач був звільнений при подачі позову, підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved