Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-08 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Позивач зазначала, що вони з відповідачем зареєстрували шлюб 12 грудня 2003 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Броварського міського управління юстиції Київської області, актовий запис №788. Від спільного подружнього життя мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя у них з відповідачем не склалося, тому рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 20 квітня 2012 року шлюб між ними було розірвано. Відповідач проживає окремо, діти проживають разом із позивачем. Примусове стягнення аліментів, присуджених на утримання дітей, згідно виконавчого листа №1007/2031/2012, виданого Броварським міськрайонним судом Київської області на підставі рішення суду від 18 липня 2012 року, закінчене у зв`язку із досягненням старшою дитиною повноліття. [PERSON] , [INFO] , навчається в Київському коледжі транспортної інфраструктури, що знаходиться в [ADDRESS] . Повнолітній син потребує коштів для свого утримання, зокрема необхідні кошти на щоденний проїзд до місця навчання, придбання продуктів харчування, одягу, при необхідності ліків, канцелярського приладдя тощо. Посилаючись на викладене, позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, у розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову до суду і до закінчення ним навчання, але не більше як до досягнення ним 23 років. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, про місце та час розгляду справи повідомлялася належним чином. Направила до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила про їх задоволення в повному обсязі. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, про місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутність та відзив на позовну заяву, в якому зазначав, що має поганий стан здоров`я, хворобу, яка прогресує та потребує постійного і систематичного лікування, сплачує комунальні послуги та аліменти на утримання неповнолітнього сина, тому не має можливості сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. Просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Згідно довідки №162 від 16.11.2020 р., [PERSON] , [INFO] , навчається на 3 курсі денного відділення Київського коледжу транспортної інфраструктури першого рівня акредитації з 01 вересня 2018 року по 01 липня 2022 року за рахунок державного бюджету (а.с.3). Відповідно до пунктів 1, 2 ст.3 Конвенції про права дитини ООН від 20 листопада 1989 року, яку було ратифіковано Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII та яка набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Відповідно до ст. 198 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. У силу положень ч.3 ст.199 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Скориставшись своїм правом, передбаченим вищезазначеною нормою закону, позивач звернулася до суду із даним позовом. Відповідно до ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. У зазначеній нормі права законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу. Частиною 2 ст.199 СК України встановлено, що право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до п.20 Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. В ст. 182 СК України, зазначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідач [PERSON] працює на посаді водія в ТОВ «Транссервіс-М», код ЄДРПОУ 33100947, юридична адреса: місто Київ, проспект Московський, 21, неповний робочий день (зарплата становить 3350,00 грн.) у зв`язку зі станом здоров`я, є пенсіонером, має 2 групу інвалідності з 30.11.2017 р. довічно, місячний розмір пенсії становить 4031,77 грн. Постановою головного державного виконавця Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сірош А.В. від 04 листопада 2020 року закінчено виконавче провадження №53061602 з примусового виконання виконавчого листа №1007/5634/2012, виданого 03.08.2012 р. Броварським міськрайонним судом Київської області про стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] . Згідно із ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень, зокрема, у справах про стягнення аліментів. При цьому суд звертає увагу на правову природу даного роду аліментів, які пов`язуються не тільки зі сплатою вартісних послуг за навчання дитини, а і її утримання в цілому у зв`язку з необхідністю отримання матеріальної допомоги пов`язаної з харчуванням, одягом, транспортними витратами. Правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Аналогічний висновок щодо застосування норм права викладений у постанові Верховного Суду від 29.01.2018 р., у справі № 622/373/16-ц, в постанові Верховного Суду України від 24 лютого 2016 року у справі № 6-1296цс15. Згідно ч.1 ст.6 СК України, правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Відповідно до ЗУ «Про Державний бюджет України на 2021 рік», прожитковий мінімум для працездатних осіб становить: з 01 січня 2021 року 2270 грн., з 01 липня 2021 року 2379 грн., з 01 грудня 2021 року 2481 грн. Відповідно до ч.ч.1,5 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України). \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. За таких\~обставин,\~дослідивши докази\~в їх\~сукупності,\~з врахуванням\~матеріального становища\~сторін,\~стану здоров`я\~відповідача,\~навчання повнолітнього\~сина на\~денній формі\~навчання,\~суд дійшов\~висновку про\~часткове задоволення\~позову та\~стягнення з відповідача на користь позивача аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 1135 (одна тисяча сто тридцять п`ять) грн., щомісячно, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову до суду 30.12.2020 р. і до закінчення сином навчання, тобто до 01 липня 2022 року, але не більше як до досягнення ним 23-х років. У зв`язку з тим, що відповідач [PERSON] має 2 групу інвалідності, судові витрати відносяться на рахунок держави.

Outcome: partial