Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-01 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначає, що 27 жовтня 1918 року з відповідачем зареєструвала шлюб у Верховинському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, про що зроблений актовий запис №73. Від шлюбу народився син [PERSON] . За останні кілька років сімейне життя стало нестерпним, у них відсутні спільні інтереси із чоловіком, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. З березня 2019 року не підтримують подружні вдіносини, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. За її глибоким переконанням підтримувати сімейні відносини немає сенсу, поновлювати шлюбні відносини не бажає через чідсутність взаємних почуттів та взаємоповаги. Просить шлюб між нею та [PERSON] розірвати. Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 20.08.2020 року розгляд справи призначений в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін. Позивач у суді позов підтримала, просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилася, причини неявки не повідомила, про час і місце розгляд справи повідомлений своєчасно належним чином у відповідності до ч. 8 ст. 128 ЦПК України, відзив та/або заперечення на позов не надав. За відсутності заперечень проти розгляду позову в порядку спрощеного позовного провадження, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за наявними в матеріалах справи доказами у відповідності до ст. 279 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 27.10.2018 року сторони зареєстрували шлюб у Верховинському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, про що зроблений актовий запис №73. Від шлюбу народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 01.03.2019 р. Під час спільного проживання в сім`ї виникали сварки, скандали, оскільки не знаходили спільної мови на вирішення сімейних та матеріальних проблем. З березня 2019 року сторони не підтримують подружні відносини, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. За правилам ст. ст. 110, 114 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно ст. 55 СК України подружжя зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги; спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї. За змістом ст. ст. 24 ч. 1, 104 ч. 2, 110 ч. 1, 112 СК України, ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Кожен із подружжя має в сім`ї рівні права та обов`язки. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Зокрема особа має право вільно вирішувати питання щодо укладення шлюбу та його збереження, а також розірвання шлюбу та припинення шлюбних відносин. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, не погоджується поновити шлюбні відносини через відсутність взаємної любові та поваги до чоловіка. За термін, наданий судом для примирення, сторони не помирились. Відповідач своє право на заперечення не реалізував. Таким чином, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловік збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Спору про майно та місце проживання дитини не виникає. Дитина залишається проживати із матір`ю.

Outcome: approved