overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-10 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення суми боргу за договором позики. Позивач зазначав, що за договором позики від 29 березня 2011 року [PERSON] передала відповідачу [PERSON] суму в розмірі 95 520,00 грн. [PERSON] зобов'язувався повернути борг до 29 травня 2011 року, але в зазначений термін боргу не повернув. Позивачка неодноразово зверталася до відповідача з проханням повернути борг, проте, відповідач добровільно повернути борг відмовляється. Посилаючись на викладене позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь суму боргу в розмірі 95 520,00 грн. Також просила стягнути 3% річних 8117,2 грн., а всього 103 637, 00 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1036 грн. 37 коп. В судовому засіданні позивачка позов підтримала та просила задовольнити в повному обсязі. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позов визнав повністю. Судом встановлено, що за договором позики від 29 березня 2011 року [PERSON] передала відповідачу [PERSON] суму в розмірі 95 520,00 грн. [PERSON] зобов'язувався повернути борг до 29 травня 2011 року, але в зазначений термін боргу не повернув. (а.с.7). Відповідно до ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Загальна сума боргу за договором позики становить 95 520 грн. 00 коп., тому суд приходить до обґрунтованого висновку про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 95 520 грн. 00 коп. Розрахунок 3% річних по заборгованості в розмірі 95 520 грн. 00 коп. за період з 29.05.2011 року по 19.03.2014 року складає: 95 520 грн. 00 коп. х 0,03:12 міс. = 238,6 міс. х 34 міс = 8 117 грн. 20 коп. Отже, загальна сума заборгованості складає 103 637грн. За таких обставин, суд приходить до обґрунтованого висновку про задоволення позову. Крім того, згідно зі ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1 036 грн. 37 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-22 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про стягнння аліментів на утримання дитини. В обґрунтування позовних вимог позивачка вказує, що з 17.08.2012 р. перебувала в шлюбі з відповідачем який розірвано рішенням суду від 17.12.2014 р. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. З часу розірвання шлюбу відповідач відмовляється надавати матеріальну допомогу на утримання сина. Позивачка просить суд винести рішення яким стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання сина в розмірі ј частини зі всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму щомісячно до досягнення сином повноліття. В суді позивачка позов підтримала, просить його задоволити. Суду позивачка пояснила, що сина оформляє в дитячий садочок, стан здоров'я сина задовільний, відповідач після розлучення тільки восени допоміг придбати одяг для сина. Відповідач в суді позов визнав в повному обсязі. Суду відповідач пояснив, що має задовільний стан здоров'я, інших утриманців не має, працює по контракту має стабільний заробіток. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. Сторони з 17.12.2012 р. перебували в шлюбі який розірваний рішенням Кам'янець-Поділського міськрайонного суду від 17.12.2014 р. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу дитина проживає з позивачкою, перебуває на її утриманні. Стан здоров'я дитини задовільний. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини позивачці не надає. Ст. 180 СК України встановлено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач має задовільний стан здоров'я, працездатний, інших утриманців не має, має стабільний дохід. Враховуючи обставини справи, визнання відповідачем позовних вимог, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні власністю та визнання особи втратившою право користування жилим приміщенням, посилаючись на наступні обставини. Згідно договору рарування від 23 вересня 1995 року вона є власницею будинку № 59 по вул. Західній в м. Краматорську. Державна реєстраці права власності здійснена 05.10.1995 року. Разом з нею в будинку № 59 по вул. Західній в м. Краматорську зареєстрований [PERSON]. Відповідач був зареєстрований за вказаною адресою з її дозволу, оскільки перебував у шлюбі з її онукою [PERSON] З серпня 2013 року відповідач не проживає в будинку та не користується ним в будь-який інший спосіб. В житлі відсутні особисті речі відповідача, місцезнаходження його невідомо. Просила суд усунути перешкоди в користуванні будинком № 59 по вул. Західній в м. Краматорську, який належить їй на підставі права власності, визнавши [PERSON] таким, що втратив право користування будинком № 59 по вулиці Західній в м. Краматорську. В судове засідання позивачка не зявилась надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Згідно вимог статі 224 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити по справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач був повідомлений належним чином про слухання справи, не сповістив про причини своєї відсутності. Позивач не заперечував проти заочного рішення розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст. 405 ч.2 Цивільного кодексу України член сімї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлені наступні обставини. [PERSON] є власницею будинку № 59 по вул. Західній у м. Краматорську, на підставі договору дарування від 23 вересня 1995 року. Разом з нею в даному будинку також зареєстрований і відповідач [PERSON], згідно домової книги для реєстрації громадян, проживаючих в [INFO]. [PERSON] не проживає в спірному жилому приміщенні, в будинку № 59 по вул. Західній в місті Краматорську Донецької області з серпня 2013 року по теперішній час, про що мається акт, складений представниками Шабельковської селищної ради міста Краматорська від 18 серпня 2015 року. Встановлені судом обставини свідчать про те, що відповідач [PERSON], не проживає у спірному жилому приміщенні з серпня 2013 року без поважних причин. У зв'язку з чим його слід визнати таким, що втратив право користування жилим приміщенням будинком № 59 по вул. Західній у м. Краматорську Донецької області. В звязку з чим суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні власністю та визнання особи втратившою право користування жилим приміщенням, підлягають задоволенню. На підставі статті 405 Цивільного кодексу України, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-29 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням, посилаючись на наступні обставини. [PERSON] є власницею квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу ВКЕ№450076 від 06 лютого 2008 року, який посвідчений нотаріусом Першої Краматорської ДНК та зареєстрований в БТІ м.Краматорська 28.12.2009 року під реєстраційним номером №5573-П. За вказаною адресою з 2012 року також зареєстрований відповідач [PERSON], який не є родичем позивачки, його речей в квартирі не має, комунальні послуги він не сплачує. Просила суд постановити рішення про усунення перешкод у користуванні житлом [PERSON] Позивач в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розглядати справу в її відсутність, на позовних вимогах наполягає, не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Згідно вимог ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити по справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач був повідомлений належним чином про слухання справи, не сповістив суд про причини своєї відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Судом встановлені наступні обставини. [PERSON] є власницею квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу ВКЕ№450076 від 06 лютого 2008 року. Відповідно до довідки про склад сімї, виданої КП СЕЗ, разом з нею у вказаній квартирі також зареєстрований відповідач [PERSON] Згідно акту про непроживання від 23 червня 2016 року, відповідач [PERSON] не проживає в [ADDRESS] з січня 2016 року по теперішній час. Встановлені судом обставини свідчать про те, що відповідач не проживає у вказаному житловому приміщенні з січня 2016 року без поважних причин. У зв'язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням підлягають задоволенню. На підставі статті 391 Цивільного кодексу України, статтей 71,72 ЖК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-11 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони зареєстрували свій шлюб 03.11.2000 року у Пісківській сільській раді Горохівського району Волинської області (актовий запис №5). У шлюбі народилися дочка [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] В зв'язку з тим, що сімейне життя в них не склалося, шлюб розпався, не проживають разом понад 2 роки, позивач просить шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, в письмовій заяві до суду позов [PERSON] визнав повністю, згідний на розірвання шлюбу. Суд вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення. Відповідно до ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що шлюб між сторонами розпався, оскільки вони не підтримують ніяких сімейних відносин, подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Позивачу [PERSON] слід залишити прізвище «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-27 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] селищної ради, в якому просить визнати її право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться в смт.Сенкевичівка, вул.Луцька, 67, Горохівського району Волинської області, на земельну ділянку площею 0,1500 га., яка належала [PERSON] на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЯК №956570 (кадастровий номер 0720855700:01:002:0039), посилаючись на те, що 17 березня 2013 року померла її мама, [PERSON]. Після її смерті позивач є спадкоємницею за законом першої черги, прийняла спадщину, а тому просить поданий позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] селищної ради в заяві до суду просить розглядати справу у відсутності їхнього представника, позовні вимоги [PERSON] визнає повністю. Суд вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з свідоцтвами про смерть, [PERSON] померла 17 березня 2013 року, [PERSON] 14.10.1988 року (а.с.7,8). З свідоцтва про народження [PERSON] видно, що її батьками є [PERSON] та [PERSON], а згідно з свідоцтвом про одруження, [PERSON] одружилась та змінила своє прізвище на [PERSON] (а.с.9,10). Довідкою [PERSON] селищної ради від 24.06.2015 року №306 стверджується, що спадкоємцем після померлої [PERSON] за законом є дочка [PERSON]. Спадкоємець [PERSON] вступила у фактичне володіння майном шляхом спільного проживання з спадкодавцем (а.с.12). З Державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЯК №956570 видно, що [PERSON] належала земельна ділянка (а.с.11). Технічною документацією на житловий будинок, який розташований в смт.Сенкевичівка, вул.Луцька, 67, Горохівського району Волинської області стверджується, що його було побудовано з дотриманням встановлених будівельних та технічних норм. З відповіді Горохівської державної нотаріальної контори від 08.09.2015 року №1750/01-09 вбачається, що спадкової справи після померлої [PERSON] не заводилось Отже, судом встановлено, що [PERSON] після померлої [PERSON] прийняла належну їй спадщину, є її спадкоємницею за законом першої черги. А тому суд вважає, що слід визнати право власності [PERSON] в порядку спадкування за законом першої черги на житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться в смт.Сенкевичівка, вул.Луцька, 67, Горохівського району Волинської області, на земельну ділянку площею 0,1500 га., яка належала [PERSON] на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЯК №956570 (кадастровий номер 0720855700:01:002:0039). [PERSON] в заяві до суду від стягнення судових витрат з відповідача [PERSON] селищної ради відмовилася.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-07 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] селищної ради Горохівського району Волинської області, в якому просить визнати її право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з господарськими, побутовими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: Волинська обл., Горохівський р-н, с.Лемешів, вул.Центральна, 31, як на спадкове майно, яке залишилося по смерті [PERSON], яка померла 26 лютого 2017 року. Посилаючись на те, що [PERSON] 22 травня 2006 року склала заповіт, в якому належні їй житловий будинок, земельну ділянку та грошові заощадження заповіла [PERSON]. [PERSON] померла 26 лютого 2017 року. Після її смерті позивач прийняла спадщину, а тому просить поданий позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Горохівського району в заяві до суду просить розглядати справу у відсутності їхнього представника, позовні вимоги [PERSON] визнає повністю. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому відповідно до ч.2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 1235 ЦК України надається право заповідачу на призначення спадкоємців. З заповіту, складеного [PERSON] 22 травня 2006 року, який було посвідчено секретарем Лемешівської сільської ради та зареєстровано в реєстрі за №5 видно, що вона належні їй житловий будинок, земельні ділянки, грошові заощадження заповіла [PERSON] (а.с.8). Згідно з свідоцтвом про смерть, [PERSON] померла 26 лютого 2017 року (а.с.7). Постановою нотаріуса від 7 грудня 2017 року №2376/02-31 [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказане вище майно. Довідкою [PERSON] сільської ради від 25.07.2017 року №331 стверджується, що заповіт [PERSON] посвідчувався у [PERSON] сільській раді 22 травня 2006 року за Р№5. Спадкоємцем за заповітом є [PERSON] (а.с.11). Відповідно до технічної документації на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: Волинська обл., Горохівський р-н, с.Лемешів, вул.Центральна, 31 даний будинок було побудовано з дотриманням встановлених будівельних та технічних норм. З спадкової справи після померлої [PERSON] видно, що [PERSON] після її смерті прийняла спадщину, є її спадкоємцем за заповітом. А тому суд вважає, що слід визнати в порядку спадкування за заповітом право власності [PERSON] на житловий будинок з господарськими, побутовими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: Волинська обл., Горохівський р-н, с.Лемешів, вул.Центральна, 31, як на спадкове майно, яке залишилося по смерті [PERSON], яка померла 26 лютого 2017 року.. Позивач в заяві до суду від стягнення судових витрат з відповідача [PERSON] сільської ради відмовилася.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-20 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] селищної ради Горохівського району, в якому просить визнати її право власності в порядку спадкування за законом першої черги на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: Волинська область Горохівський р-н, смт.Марянівка, вул.Галана 8, посилаючись на те, що 25 квітня 2011 року помер її чоловік, [PERSON]. Після його смерті позивач є спадкоємницею за законом першої черги, прийняла спадщину, а тому просить поданий позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] селищної ради в заяві до суду просить розглядати справу у відсутності їхнього представника, позовні вимоги [PERSON] визнає повністю. Суд вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з свідоцтвом про смерть, [PERSON] помер 25.04.2011 року (а.с.5). Постановою державного нотаріуса Горохівської державної нотаріальної контори від 23.12.2016 року у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на імя [PERSON] після смерті її чоловіка [PERSON] на вищевказаний житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами було відмовлено (а.с.7). Відповідно до свідоцтва про одруження, [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі (а.с.4). Довідкою виконавчого комітету [PERSON] селищної ради від 22.12.2016 року №2536 спадкоємцем після померлого [PERSON] є дружина [PERSON], яка вступила у фактичне володіння до шести місяців шляхом спільного проживання (а.с.6). Відповідно до технічної документації на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: Волинська область Горохівський р-н, смт.Марянівка, вул.Галана 8, даний будинок було побудовано з дотриманням встановлених будівельних та технічних норм. З спадкової справи після померлого [PERSON] видно, що [PERSON] після його смерті є спадкоємницею за законом першої черги, прийняла спадщину. Інші спадкоємці відсутні. Отже, судом встановлено, що [PERSON] після смерті спадкодавця [PERSON] прийняла спадщину, є спадкоємцем його майна за законом першої черги. А тому суд вважає, що слід визнати право власності [PERSON] в порядку спадкування за законом першої черги на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: Волинська область Горохівський р-н, смт.Марянівка, вул.Галана 8, як на спадкове майно після померлого [PERSON], який помер 25.04.2011 року. Позивач в заяві до суду від стягнення судових витрат з відповідача [PERSON] селищної ради відмовився.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-30 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] селищної Ради Рівненської області, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору [PERSON] районна Рада Рівненської області, про стягнення індексації заробітної плати за період із 1 січня 2015 року по 31 липня 2015 рік в розмірі 4 035 гривень 67 копійок. В позовній заяві [PERSON] вказала, що вона з 04.02.2004 року працює в [PERSON] ясла-садочку. За період 2015 року [PERSON] селищною Радою їй не було виплачено в повному обсязі суму індексації заробітної плати. Посилаючись на чинне законодавство України, рішення Конституційного суду України та Європейського суду з прав людини, позивачка вважає, що індексація є невідємною частиною заробітної плати і тому суму заборгованості необхідно стягнути з відповідача. Позивачка [PERSON] звернулася до суду із письмовою заявою про розгляд цивільної справи у її відсутність(а.с.16). [PERSON] селищна Рада Рівненської області, як відповідач, позов не визнала. Так, відповідач вважає, що селищна Рада є неналежним відповідачем по даній цивільній справі. Крім того, враховуючи недостатню кількість бюджетних коштів на фінансування індексації, селищна Рада прийняла рішення у 2015 році профінансувати лише заробітну плату з нарахуванням. [PERSON] селищна Рада звернулася до суду із заявою про розгляд справи без участі їх представника (а.с.28). [PERSON] районна Рада Рівненської області, як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, також направила до суду письмове клопотання про розгляд цивільної справи у відсутність її представника (а.с.12).У письмових поясненнях щодо позову голова районної Ради не зазначив позицію третьої особи щодо вирішення спору, при цьому вказав про те, що згідно чинного законодавства проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів на відповідний рік.

Outcome: approved