Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-10 00:00:00

[PERSON] , який діє від імені та в інтересах [PERSON] звернувся до Печерського районного суду міста Києва та просив стягнути з відповідача на користь позивачки 6400 доларів США основного боргу за договором позики, що станом на день подачі позовної заяви складає 134776,51 гривень. Представник позивачки посилався на таке: 15 вересня 2008 року позивачкою було передано відповідачеві 6400 доларів США, що на той час за офіційним курсом НБУ становило 31052,80 гривень. На підтвердження отримання позики відповідач власноруч написав розписку. Строк повернення позики між сторонами не визначався. Протягом часу, що минув з дня передачі грошових коштів відповідач грошові кошти не повернув. 12 січня 2014 року позивачка звернулася до відповідача з письмовою вимогою повернення суми за договором позики, але письмова вимога повернута поштовою кореспонденцією у зв'язку з закінченням терміну зберігання та невручення відповідачеві письмової угоди. Крім того, письмова вимога також була направлена представникові боржника, оскільки остання представляла інтереси боржника в суді за іншим позовом про стягнення боргу іншими особами. . До цього часу борг не повернуто. Представник просив розглядати справи за його відсутності. Відповідач до судового засідання не з,явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, суд вважає за можливим постанови заочне рішення, про що не заперечує представник позивачки. Суд вважає позовні вимоги підлягаючими задоволенню за таких підстав: 15 вересня 2008 року [PERSON] було передано [PERSON] в позику 6400 доларів США, що на той час відповідно до курсу НБУ становило 31052,80 гривень. На підтвердження отримання суми позики відповідачем власноруч написано розписку. Строк повернення суми позики в розписці не визначений. Але до часу розгляду судом вказаної справи борг не повернутий. 12 січня 2014 року позивачка звернулася до відповідача з письмовою вимогою про повернення боргу, але письмова вимога була повернута поштовою кореспонденцією у зв'язку з неврученням її відповідачеві за минуванням строків зберігання. Позивачці було відомо про те, що судом розглядається цивільна справа іншої особи до відповідача, у справі приймав участь представник боржника, таким чином, через вказану особу було вручено письмова вимога позивачки про повернення суми боргу. Але до цього часу грошові кошти не повернуті. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору там вимог ЦК України, інших актів цивільного судочинства. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона передає у власність другій стороні грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути таку ж саму суму грошових коштів /суму позики/ або таку ж кількість речей такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У відповідності до ч.2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позивача або інший документ, що посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Позивачем видана розписка, що підтверджує факт отримання грошової сумі 6400 доларів США від позивачки. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позику у строк та у порядку, визначені в договору. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернута протягом тридцяти днів від дня пред'явлення вимоги. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобов'язань. За приписами ст. 524 ЦК України зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті. У відповідності до ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривні. Якщо в зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривні, визначається за офіційним курсом на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Таким чином, вираження у договорі грошових зобов'язань в іноземній валюті не суперечить чинному законодавству. Таким чином, позовні вимоги доказані та підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 524, 526, 533, 625, 1046, 1047, 1049, 528, 529 ЦК України,

Outcome: approved