Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-24 00:00:00

[PERSON] у березні 2016 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] та ТДВ «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» (далі Страхова компанія) про відшкодування шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та стягнення пені у звязку із простроченням виплати страхового відшкодування, вказавши, що 03.12.2015 року у м. Черкаси по вул. Рябоконя-Чигиринська сталася дорожньо-транспортна пригода, під час якої було пошкоджено належний позивачу автомобіль [NUMBER]. Винним у ДТП був відповідач [PERSON], який керував автомобілем [NUMBER] та допустив зіткнення свого автомобіля із задньою частиною автомобіля позивача, під час руху в одному і тому ж напрямку та по одній і тій же смузі. Внаслідок ДТП автомобіль [PERSON] отримав механічні пошкодження. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] на час ДТП була застрахована в ТДВ «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус», про що було укладено Поліс АІ/5725151 від 25.03.2014 року. Оскільки шкода була завдана транспортним засобам, а [PERSON] не заперечував своєї провини в ДТП, водіями було складено Повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротокол) та проінформовано страхову компанію. За ремонт пошкодженого в ДТП автомобіля [NUMBER] [PERSON] сплатив 16700 гривень. Натомість страхова компанія виплатила йому страхове відшкодування лише в сумі 9745 гривень. Позивач посилаючись на те, що страхова компанія в порушення Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон №1961-IV) не здійснила повного відшкодування завданої йому майнової шкоди просив суд стягнути солідарно із відповідачів 6955 гривень, як різницю між понесеними витратами на ремонт (16700 грн.) та фактично виплаченим страховим відшкодуванням (9475 грн.). Крім того на підставі п.36.5. ст. 36 Закону №1961-IV позивач, за прострочення виплати страхового відшкодування, просив солідарно стягнути із відповідачів пеню за період з 02.02.2016 року по 10.03.2016 року в сумі 318,6 гривень. Також [PERSON] вважав, що внаслідок ДТП йому завдана моральна шкода, оскільки під час зіткнення автомобілів він пережив сильне душевне хвилювання та в подальшому вимушений був витрачати свій час та зусилля на ремонт автомобіля та доведення своєї правоти у спорі із відповідачами. У грошовому виразі позивач оцінив завдану йому моральну шкоду у 5000 гривень та просив суд її стягнути на свою користь солідарно із відповідачів. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та наполягав на їх задоволенні. Додатково пояснив, що син відповідача [PERSON] добровільно передав йому 510 гривень на відшкодування шкоди завданої батьком. При цьому на місці ДТП [PERSON] не заперечував своєї провини та виказував всіляку згоду на відшкодування завданої шкоди, однак в подальшому ніяких дій спрямованих на відшкодування шкоди не вчинив. Доводи [PERSON] про те, що той міг би відремонтувати його автомобіль і за 9000 гривень, позивач вважав необґрунтованими, оскільки [PERSON] не пропонував йому ремонтувати автомобіль в якомусь конкретному місці, а тому місце ремонту він визначив самостійно. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнав. При цьому не заперечував своєї провини у ДТП 03.12.2015 року в результаті якої було пошкоджено автомобіль позивача. Однак вважав, що страхова компанія повністю відшкодувала шкоду завдану [PERSON] сплативши більш ніж 9000 гривень. Вказаної суми було цілком достатньо для того що б відремонтувати автомобіль позивача. Щодо відшкодування моральної шкоди то вважав, що [PERSON] не довів факт завдання йому моральної шкоди та не обґрунтував заявлений розмір її відшкодування в сумі 5000 гривень. Відповідач ТДВ «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» подало письмові заперечення проти позову. При цьому Страхова компанія не заперечувала, що ДТП 03.12.2015 року сталося з вини [PERSON], цивільна-правова відповідальність якого була застрахована за Полісом від 06.04.2015 року. В той же час при визначенні розміру матеріальної шкоди завданої пошкодженням автомобіля необхідно враховувати знос транспортного засобу. Автомобіль [PERSON] ВАЗ-2105 на час ДТП мав термін експлуатації більше 15 років, що не було враховано позивачем. Страхова компанія самостійно склала [PERSON] розрахунку матеріальної шкоди №21/16 від 12.01.2016 року за яким вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача з урахуванням зносу та ПДВ склала 10304,18 гривень. Вказана сума була зменшена на розмір франшизи 510 гривень. Таким чином страхова компанія вважала, що сплативши [PERSON] страхове відшкодування в сумі 9794,18 гривень (10304,18 грн. 510 грн.) повністю та своєчасно виконала свої зобовязання за страховим полісом. Крім того оскільки внаслідок ДТП 03.12.2015 року [PERSON] не отримав каліцтва чи іншого ушкодження здоровя страхова компанія не повинна відшкодовувати позивачу моральну шкоду. Суд вислухавши пояснення позивача [PERSON] та відповідача [PERSON], а також оголосивши письмові заперечення проти позову представника відповідача - страхової компанії, дослідивши письмові докази, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. [PERSON] п. 33.2 ст. 33 Закону № 1961-IV, - у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. [PERSON] та [PERSON] на підставі п. 33.2 ст. 33 Закону № 1961-IV склали повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротокол) (а.с. 6), вказавши, що 03.12.2015 року о 12.30 годині на перетині вулиць Чигиринська та Рябоконя у м. Черкаси відбулося зіткнення автомобілів [NUMBER], під керуванням [PERSON] та LDV CONVOY реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON]. При цьому [PERSON] у Європротоколі зазначив, що згоден зі своєю провиною у ДТП. Внаслідок ДТП автомобіль [NUMBER] отримав механічні пошкодження. Факт ДТП підтверджено також фотознімками з місця пригоди (а.с. 10-12). Відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Сторони у справі визнали, що винним у ДТП 03.12.2015 року є [PERSON]. [PERSON] є власником автомобіля ВАЗ 2103 реєстраційний номер 85815МА, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 54). Цивільна правова-відповідальність водія автомобіля [NUMBER] на період з 08.04.2015 року по 07.04.2016 року була застрахована у ТДВ «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус», що підтверджується Полісом №АІ/5725151 (а.с. 55). При цьому страхова сума за шкоду завдану майну встановлена в розмірі 50000 гривень, за шкоду заподіяну життю та здоровю - 100000 гривен, франшиза - 510 гривень. [PERSON] повідомив страхову компанія про ДТП 03.12.2015 року, а [PERSON] своєчасно звернувся до страхової компанії із заявою про виплату страхового відшкодування. 28.01.2016 року страховою компанією прийнято рішення про виплату страхового відшкодування [PERSON] в сумі 9794,18 гривень (а.с. 7). [PERSON] №21/16 розрахунку матеріальної шкоди від 12.01.2016 року вартість матеріальної шкоди завданої власнику автомобіля ВАЗ 2105 реєстраційний номер 85815МА внаслідок ДТП 03.12.2015 року становить 10304,18 гривень (із ПДВ) (а.с. 36-47). При складанні вказаного [PERSON] №21/16 було враховано знос автомобіля [PERSON], який на час ДТП 03.12.2015 року перебував в експлуатації більше 15 років. За змістом ст. 29 Закону № 1961-IV, - у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу. Натомість в документах наданих суду позивачем, а саме рахунку №168 від 28.12.2015 року про сплату [PERSON] на користь ФОП [PERSON] 16700 гривень за ремонт автомобіля [NUMBER] (а.с. 5) та [PERSON] виконаних робіт №039 від 28.12.2015 року (а.с. 9) знос транспортного засобу не врахований. За таких обставин розмір страхового відшкодування матеріальної шкоди наведений страховою компанією позивачем не спростований. Прийнявши 28.01.2016 року рішення про виплату страхового відшкодування, страхова компанія 01.02.2016 року перерахувала на картковий рахунок [PERSON] 9794,18 гривень, що підтверджується платіжним дорученням №692 від 01.02.2016 року (а.с. 53). Страхове відшкодування виплачено у строки передбачені ст. 36 Закону № 1961-IV. Франшиза за договором страхування в сумі 510 гривень сплачена відповідачем [PERSON] на користь позивача добровільно. Таким чином відсутні правові підстави для задоволенні позовних вимог [PERSON] до страхової компанії та [PERSON] в частині солідарного стягнення матеріальної шкоди в сумі 6955 гривень та пені в сумі 318,6 гривень. Вирішуючи позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди суд виходить з наступного. [PERSON] ст. 23 Закону № 1961-IV, - шкодою, заподіяною життю та здоровю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є у тому числі моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя; Відповідно до ст. 26-1 Закону № 1961-IV, - страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоровя під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоровю. Оскільки [PERSON] не зазнав ушкодження здоровя під час ДТП 03.12.2015 року у задоволенні позовних вимог до страхової компанії про відшкодування моральної шкоди необхідно відмовити. Полісом №АІ/5725151 не була застрахована відповідальність [PERSON] за моральну шкоду завдану внаслідок ДТП, якщо ця шкода не була повязана із каліцтвом чи іншим ушкодженням здоровя, а тому [PERSON] зобовязаний на загальних підставах відшкодувати моральну шкоду завдану [PERSON]. За змістом ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода завдана одній особі з вини іншої особи відшкодовується винною особою. Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду встановлені ст. 1167 ЦК України, а також п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди від 31.03.1995 року № 4 за змістом яких заподіяна шкода підлягає відшкодуванню особою, яка її заподіяла за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний звязок та є вина зазначеної особи. Провина [PERSON] у ДТП та неправомірність його дій у вигляді порушення Правил дорожнього руху України підтверджена Європротоколом та визнана сторонами у судовому засіданні. Відповідно до ч.1 ст. 23 ЦК України, - особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. [PERSON] п.3 ч.2 ст. 23 ЦК України моральна шкода може полягати в тому числі у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із пошкодженням її майна. Пошкодження автомобіля [PERSON] у ДТП 03.12.2015 року було істотним оскільки при ринковій вартості автомобіля на час ДТП у 34410 гривень (а.с. 46) вартість відновлювального ремонту склала більш ніж десять тисяч гривень, тобто майже третину від вартості автомобіля. Суд вважає доведеним, що дорожньо-транспортна пригода 03.12.2015 року, яка сталася з вини [PERSON], сама по собі є психотравмуючою ситуацією для [PERSON] та призвела до стресу і моральних переживань позивача, а крім того істотне пошкодження у ДТП 03.12.2015 року з вини [PERSON], майна [PERSON] - автомобіля ВАЗ 2105 реєстраційний номер 85815МА, призвело до душевних страждань позивача, вимушених змін у його житті внаслідок неможливості певний час користуватися пошкодженим автомобілем та необхідності застосовувати додаткові зусилля для організації свого життя, зокрема повязані зі здійснення відновлювального ремонту. За таких обставин з урахуванням обставин справи, враховуючи вимоги розумності і справедливості суд вважає, що розмір заподіяної позивачу моральної шкоди у грошовому виразі необхідно визначити у 2000 гривень, які підлягають стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача. Заявлений позивачем розмір відшкодування моральної шкоди у 5000 гривень суд вважає завищеним. Судові витрати по справі підлягають розподілу відповідно до правил ст. 88 ЦПК України, а саме з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] необхідно стягнути судовий збір в сумі 89,85 гривень пропорційно (16,3%) до задоволених позовних вимог (2000 грн.) від первісно заявлених (12273,6 грн.) та судового збору в сумі 551,2 гривень сплаченого позивачем при зверненні до суду (а.с. 1). На підставі ст.ст. 23, 1167, 1188, 1194 ЦК України, ст.ст. 23, 26-1, 29, 33, 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,

Outcome: partial