Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-12 00:00:00

[PERSON] мотивує позов тим, що \~їй на\~праві приватної\~власності належить\~будинок в\~с.\~Новостав,\~Луцького району,\~вул.\~Шевченка №38.У\~1998\~році її\~ дочка\~[PERSON],\~відповідно до\~рішення сільської\~ради,\~взяла під\~опіку відповідача\~-\~[PERSON],\~[INFO],\~та домовилась\~з нею,\~щоб вона\~зареєструвала останнього\~у власному\~будинку до\~досягнення ним\~повноліття.\~Після досягнення\~відповідачем повноліття,\~вони домовилися,\~що відповідач\~буде тимчасово\~проживати у\~її будинку,\~доки не\~знайде іншого житла для проживання. Відповідач значний час проживав з ними, проте ніколи не вів з ними спільного господарства. Згодом відповідач довгий час не проживав у спірному будинку, вибув в інше місце проживання, в звязку з чим, у серпні 2013 року, вона звернулася в Луцький міськрайонний суд з позовною заявою про припинення права користування житлом. Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 грудня 2013 року, яке набрало законної сили, позов задоволено, визнано [PERSON] таким, що втратив право користування житлом в будинку №38 по вул. Шевченка в селі Новостав Луцького району Волинської області. Рішення суду в добровільному порядку відповідачем виконано не було, в звязку з чим, вона звернулась до державного виконавця Луцького району, на що останній їй пояснив, що за вищевказаним рішенням він не має права виселяти відповідача. Так, у 2016 році відповідач, прийшовши під приводом забрати свої особисті речі, почав знову проживати з ними у спірному будинку, і в даний час веде себе агресивно, зловживає спиртними напоями, будучи в стані алкогольного спяніння вчиняє сварки та бійки. Проживання з відповідачем у власному будинку є нестерпним, на неодноразові прохання залишити будинок та переїхати проживати в інше житло відповідач відмовляється, порушуючи при цьому її право на спокійне життя, завдаючи моральних страждань . Конфлікти з відповідачем негативно впливають на стан її здоровя, вона є особою похилого віку, якій виповнилось понад 80 років. Позивач просить захистити її права як власника відповідно до приписів\~ст.ст. 98, 391 ЦК України\~і зазначає, що ні членом сім'ї , ні наймачем, ні якось іншою особою, що має право на користування квартирою відповідач не є, жодних самостійних прав на дане житло у нього не виникало. Посилаючись на вищенаведене, позивач з врахуванням доповнення до позовної заяви, просила суд виселити відповідача, [PERSON], з житлового будинку №38 по вул. Шевченка в селі Новостав Луцького району Волинської області, без надання іншого жилого приміщення. Зняти відповідача, [PERSON], з реєстрації в житловому будинку №38 по вул. Шевченка в селі Новостав Луцького району Волинської області. Представник позивача подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, згідно з якою позовні вимоги підтримує з наведених у позовній заяві мотивів та не заперечує щодо ухвалення заочного рішення в справі. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про що свідчать надіслані судом повідомлення про вручення поштового відправлення та оголошення \~\~на офіційному веб-сайті судової влади\~України. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи по наявних доказах, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України. Клопотання про відкладення розгляду справи, відзив на позов від відповідача на адресу суду не надходили. Суд вважає можливим розглянути дану справу заочно за відсутності відповідача. Дослідивши матеріали справи, та подані позивачем докази на підтвердження обґрунтованості заявлених вимог, суд установив таке. Частиною 1\~статті 321 Цивільного кодексу України\~передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ч. 1\~ст. 383 Цивільного кодексу України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб . Відповідно до\~ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За правилами\~статті 150 ЖК УРСР \~власник має право використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Аналогічні вимоги містить\~стаття 383 ЦК України. Як слідує із змісту ч.1 ст. 98 ЖК УРСР, наймач жилого приміщення та члени його сім'ї, які проживають разом з ним, можуть за взаємною згодою дозволити тимчасове проживання в жилому приміщенні, що є в їх користуванні, інших осіб без стягнення плати за користування приміщенням (тимчасових жильців), в тому числі опікуна чи піклувальника, який не є членом сім'ї наймача. Тимчасові жильці на вимогу наймача або членів сім'ї, які проживають разом з ним, зобов'язані негайно звільнити приміщення, а в разі відмовлення - підлягають виселенню в судовому порядку без надання іншого жилого приміщення. Відповідно до\~ст.\~81\~ЦПК України,\~кожна сторона\~повинна довести\~ті обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Докази\~подаються сторонами\~та іншими\~учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Виселення є категорією житлового законодавства, тому при розгляді цивільних справ за позовом про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом виселення предметом доказування є втрата права на житло, або взагалі його відсутність, або інші передбачені\~ЖК УРСР\~підстави для позбавлення права на житло. Відповідно до ч. 4\~ст. 9 ЖК\~ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. З матеріалів справи вбачається, що позивач [PERSON] є власником житлового будинку за адресою: с. Новостав, Луцького району, вул. Шевченка №38, що стверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності , індексний номер витягу : 118037846 від 22.03.2018 року. (а.с.10), а тому, в силу\~ст. 41 Конституції України, позивач має право володіти, користуватися і розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. Судом встановлено, що крім позивача, у будинку зареєстрований та тимчасово проживає відповідач [PERSON] Як пояснила в попередньому судовому засіданні представник позивача (донька позивача), пвідповідач за домовленістю з позивачем був вселений у житлове приміщення для тимчасового проживання. Стаття 109 ЖК УРСР\~передбачає, що виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Судом встановлено, що ні членом сім'ї відповідно до\~ст. 156 ЖК УРСР, ні наймачем, ні якось іншою особою, що має право на користування квартирою відповідач не є, жодних самостійних прав на дане житло у нього не виникало. Позивач зазначив, що належним чином попередила [PERSON] про добровільне виселення, однак відповідач вимоги власника не виконав, і позивач звернулась за захистом свого права до суду. За цих обставин, суд вважає, що обраний власником спосіб захисту відповідає об'єму його прав відповідно до\~ст. 321 ЦК України, а відповідач жодних правомочностей щодо квартири (житла) не має. Згідно з вимогами статей\~16,\~386 ЦК України\~власник має право звернутися до суду із вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який враховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Статтею 41 Конституції України та статтею1Першого\~протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася відповідно до Закону України від 17липня 1997року №475/97-ВР«Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року». Першого протоколу та протоколів № 2. 4. 7 та 11 до Конвенції, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплено право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд, вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону, за своєю волею. незалежно від волі інших осіб (ст. ст.\~316,\~317,\~319,\~321 ЦК України). За таких обставин, підсумовуючи наведене, суд дійшов до висновку, що оскільки житловий будинок за адресою: 45671, Луцький район, с.Новостав, вул.Шевченка, 38 є власністю позивача [PERSON], а [PERSON] є тимчасовим жильцем , не є членом сімї власника та не має права користування жилим приміщенням, проживає у спірному житлі без відповідних правових підстав, тому відповідача слід виселити із спірного житлового будинку, без надання іншого житла, та зняти [PERSON] з реєстрації у житловому будинку №38 по вул. Шевченка в селі Новостав Луцького району Волинської області. При зверненні до суду з позовом позивач сплатила судовий збір в сумі 704,80 грн., про що свідчить квитанція публічного акціонерного товариства «Ощадбанк» від 09.08.2018р. №5 на суму 705грн. (а.с.1) У відповідності до\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені останньою судові витрати в сумі 704,80грн., як передбачено Законом України «Про судовий збір».

Outcome: approved