Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-28 00:00:00

[PERSON], яка також діє в інтересах неповнолітнього [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON] про припинення права власності на частку у спільній частковій власності у зв'язку з неможливістю спільного проживання де посилаючись на неможливість спільного проживання з відповідачем [PERSON] у квартирі [ADDRESS], яка належить їм та [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на праві спільної часткової власності із розрахунку ? частки кожному, просили припинити право власності відповідача [PERSON] на частку в спільному майні-квартирі [ADDRESS] у зв'язку з неможливістю спільного володіння та користування майном. В судовому засіданні позивачі [PERSON], яка також діє в інтересах неповнолітнього [PERSON] та [PERSON] не змінюючи предмету та підстав позову надали заяву про уточнення позовних вимог в якій просили встановити порядок користування квартирою [ADDRESS], виділивши в користування (згідно технічного паспорту Казанківського БТІ від 03.11.2008 року) [PERSON] житлову кімнату 4-2, площею 13,7 кв.м., [PERSON], [PERSON] та [PERSON] житлову кімнату 4-3, площею 21,5 кв.м., житлову кімнату 4-4, площею 17,1 кв.м. та житлову кімнату 4-6, площею 6,9 кв.м. Інші допоміжні приміщення залишаються у спільному користуванні між всіма співвласниками, а саме: коридор, площею 4,8 кв.м., коридор, площею 5,7 кв.м., кухня, площею 9,4 кв.м., ванна кімната, площею 4,1 кв.м. Інженерні комунікації (енергопостачання, водопостачання, газопостачання та опалення) залишаються у спільному користуванні усіх співвласників. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав і посилаючись на неможливість спільного проживання в спірній квартирі, у зв'язку з конфліктними відносинами, які склались після розірвання шлюбу, просив відмовити в задоволенні позову. Вислухавши доводи сторін , дослідивши письмові докази, суд приходить такого висновку. Відповідно до ст.ст.41,47 Конституції України та ст.9 ЖК України державою гарантовано право громадянина на власність та житло. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Усі суб'єкти права власності є рівними перед законом. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь - які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Право власності (володіння, користування, розпорядження) може бути обмежено чи припинено або власника може бути зобов'язано надати право користування його майном іншим особам лише у випадках і в порядку, встановленому законом. Право власності є непорушним. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. На квартиру, яка є об'єктом права власності розповсюджується такий же правовий режим. Зокрема, громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право володіти, користуватися та розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Квартири, що є у приватній власності громадян, не можуть бути в них вилучено, а власника не може бути позбавлено права користування квартирою, крім випадків, установлених законодавством України. Якщо квартира є об'єктом права спільної часткової власності, то зазначені положення стосуються усіх співвласників. За ст.358 ЦК України та п.14 постанови Верховного Суду України № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» - право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. При цьому, кожен із них має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі недосягнення співвласниками згоди про таке, спір вирішується судом за такими ж правилами. При цьому квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов. Окрім того, співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. За такого, викладені норми свідчать про те, що цивільне законодавство не забороняє вирішувати питання про визначення порядку користування квартирою між її співвласниками. Матеріалами справи встановлено, що квартира [ADDRESS] дійсно належить на праві спільної часткової власності громадянам [PERSON] одна четверта частка та членам її сім'ї [PERSON] одна четверта частка, [PERSON] одна четверта частка, [PERSON] одна четверта частка. Квартира приватизована згідно з Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду». Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №20993544 від 20.11.2008 року власниками квартири [ADDRESS] являються [PERSON] (1/4 частка), [PERSON] (1/4 частка), [PERSON] (1/4 частка) та [PERSON] (1/4 частка). Згідно довідки Казанківської селищної ради Миколаївської області від 20.08.2014 року до складу сім'ї [PERSON], яка зареєстрована за місцем проживання [ADDRESS], входять чоловік [PERSON], дочка [PERSON], син [PERSON] В судовому засіданні встановлено, що між сторонами після розірвання шлюбу у 2014 році існує конфлікт з приводу користування спірною квартирою. Відповідно до висновку експерта №51 від 06.11.2015 року ринкова вартість квартири [ADDRESS] станом на 09.11.2015 року становить 372154 грн. Виходячи з розташування досліджуваної квартири на 2 поверсі типового цегляного двоповерхового житлового будинку, існуючого планування досліджуваної квартири [ADDRESS], її загальної та житлової площі, розмірів ідеальних часток співвласників встановлено технічну не можливість натурного поділу вказаної квартири. Виходячи із існуючого планування та особливостей досліджуваної квартири встановлено можливість визначення порядку користування квартирою. Пропонується виділити в користування (згідно технічного паспорту Казанківського БТІ від 03.11.2008 року): [PERSON] житлову кімнату 4-2, площею 13,7 кв.м., [PERSON], [PERSON] та [PERSON] житлову кімнату 4-3, площею 21,5 кв.м., житлову кімнату 4-4, площею 17,1 кв.м. та житлову кімнату 4-6, площею 6,9 кв.м. Інші допоміжні приміщення залишаються у спільному користуванні між всіма співвласниками, а саме: коридор, площею 4,8 кв.м., коридор, площею 5,7 кв.м., кухня, площею 9,4 кв.м., ванна кімната, площею 4,1 кв.м. Інженерні комунікації (енергопостачання, водопостачання, газопостачання та опалення) залишаються у спільному користуванні усіх співвласників. За таких обставин, суд приходить висновку про можливість встановлення порядку користування спірною квартирою з урахуванням висновку експерта, що не порушуватиме здійснення сторонами своїх прав власника. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача витрати, пов'язані зі сплатою судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved