Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-03 00:00:00

[PERSON] представник за дорученням для надання безоплатної вторинної правової допомоги №2204-0000016 від 10.02.2016 року [PERSON] звернувся до суду з даним позовом в інтересах останньої, посилаючись на те, що [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] з 18.05.2014 року. Від шлюбу у них є малолітній син [PERSON], [INFO], який проживають разом з позивачем. Спільне життя не склалось, оскільки [PERSON] на протязі останнього року вчиняє безпідставні сварки, під час яких ображає [PERSON] в присутності сина. Відповідач не приділяє уваги вихованню сина, байдуже ставиться до сімї, матеріально не забезпечує. На її неодноразові прохання припинити таку негідну поведінку відповідач не реагує. З вини відповідача сумісне життя стало нестерпним. Близько року вони не проживають однією сімєю, кожний з них живе своїм життя. Примирення між сторонами не можливе, а тому просить шлюб між ними розірвати. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та суду пояснила, що близько року разом з відповідачем не проживає, спільного господарства не веде. Вказала, що спору між ними про поділ спільного майна немає, досягнуто згоди щодо місця проживання сина. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позов підтримав, з підстав викладених у ньому. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не зявився, хоча про час, день та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, що підтверджується наявним у матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення. Вислухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов підлягаючим задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.ч.3, 4 ст.56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. \~ Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб 18.05.2014 року, про що складено відповідний актовий запис за № 105. Прізвище після державної реєстрації шлюбу чоловіка - [PERSON], дружини - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-БВ № 124813, виданим 18.05.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Шепетівського міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області. Від спільного проживання у сторін є малолітній син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про його народження серії 1-БВ № 235270 виданим 31.10.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Шепетівського міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області. Згідно довідки № 194 від 08.02.2016 року, виданої виконавчим комітетом Хролинської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області, дитина [PERSON], [INFO], проживає разом з позивачем [PERSON] в с. Траулин по вул. Комсомольська, буд. 13, Шепетівського району, Хмельницької області. Судом встановлено, що сторони сімейні відносини не підтримують, близько року разом не проживають. Також встановлено, що взаємини між ними зіпсувалися, внаслідок чого вони втратили взаєморозуміння, а згодом почуття любові та поваги один до одного. Факт окремого проживання позивача та відповідача та відсутність спільного побуту суд розцінює як підтвердження розладів шлюбних відносин, формального існування шлюбу між ними. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, їхньої дитини, являється порушенням їх права на повагу до сімейного життя, що розцінюється судом як таке, що має істотне значення. Аналізуючи вищевказане, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON]\~\~ Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесенні нею і документально підтвердженні судові витрати. А тому, судові витрати понесені позивачем та документально підтверджені, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на її користь.

Outcome: approved