Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

[PERSON] пред'явила позов до Кочкуватської сільської ради Татар-бунарського району Одеської області про визнання права власності на земельну ділянку, посилаючись на наступні обставини. [INFO] року в м.Мурманськ Російської Федерації померла її бабуся [PERSON], як за життя заповіла їй державний акт серії ІУ-ОД № 080276 на право приватної власності на земельну ділянку площею 6,68 га, розташовану на території Кочкуватської сільської ради Татарбунар-ського району Одеської області. Вона своєчасно звернулася до нотаріуса з приводу прийняття спадщини, однак отримала відмову, мотивовану тим, що заповіт не відповідає вимогам ст.1247 ЦК України. Так, у заповіті не зазначено точний час його вчинення, крім того вказано, що спадкода-вець заповідає державний акт на право приватної власності на землю замість земельної ділянки. Вказані недоліки позбавляють можливості но-таріуса відкрити спадкову справу, а її - скористатись своїм правом на спадок. Однак вчинення заповіту на її користь відповідало справжній волі [PERSON], це право ніхто не оспорював та не оспорює, тому зва-жаючи на дані обставини, просила визнати за нею право власності на вказану земельну ділянку. Представник позивача - адвокат [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій просив справу розглянути за його від-сутності, позовні вимоги підтримав. Представник Кочкуватської сільської ради Татарбунарського району Одеської області у судове засідання не з'явився, згідно надісланої до суду заяви, голова сільської ради позовні вимоги визнав, просив справу розглянути без участі представника сільської ради. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наяв-ність правових підстав для задоволення позовних вимог. Згідно з копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 06. 09.2013 р.( а.с.6 ), [PERSON] померла [INFO] р. в м.Мурманськ Росії. Із копії заповіту від 28 листопада 2003 р., посвідченого секрета-рем Кочкуватської сільської ради Татарбунарського району Одеської області ( а.с.7 ) видно, що [PERSON] на випадок своєї смерті зробила заповідальне розпорядження, яким заповіла належний їй державний акт на право приватної власності на землю серії ІН-ОД № 080276, виданого 27.12.2002 р., площею 6,68 га - [PERSON] Копією Державного акту на право приватної власності на земельну ді-лянку серії ІV-ОД № 080276 підтверджується, що [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку площею 6.68 га, розташовану на те-риторії Кочкуватської сільської ради Татарбунарського району, для ве-дення товарного сільськогосподарського виробництва ( а.с.8-10 ). Із повідомлення № В-н-440 відділу Держземагенства у Татарбунарсь-кому районі від 17 лютого 2014 р. ( а.с.11 ) видно, що нормативна гро-шова оцінка земельної ділянки, яка належала [PERSON], загальною пло-щею 6,68 га, розташованої на території Кочкуватської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, складає 142609,41 грн. Як вбачається із листа нотаріуса ( а.с.12 ), [PERSON] відмовле-но у прийомі заяви про прийняття спадщини, у зв'язку з невідповідністю заповіту вимогам ст.1247 ЦК України, а саме в заповіті не зазначено час його складання, та вказано що [PERSON] заповідає державний акт на право приватної вланості на землю, замість самої землі. Як передбачено ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за запо-вітом або за законом. Згідно з ст.1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фі-зичної особи на випадок своєї смерті. Статтею 1235 ЦК України передбачено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наяв-ності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також ін-ших учасників цивільних відносин. Згідно з ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину чи не прийняти її. Відповідно до інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій но-таріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції від 03. 03.2004 р. № 20/5 та ст.1247 ЦК України, заповіт має бути складений у письмовій формі, із зазначенням місця і часу складення заповіту, дати та місця народження заповідача та підписаний особисто заповідачем. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є спадкоємицею по заповіту померлої [PERSON], однак отримати свідоцтво про право на спадщину через нотаріальну контору вона не має можливості у зв'язку з тим, що згаданий заповіт не відповідає вимогам чинного законодавства. За таких обставин, суд вважає, що за [PERSON] може бути визнано право власності на земельну ділянку площею 6,68 га, розташовану на те-риторії Кочкуватської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, яка належала [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved