Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-29 00:00:00

[PERSON] у поданому нею до Костянтинівської міської ради Донецької області позові просить визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на 1/3 частину житлового будинку [ADDRESS], після смерті [PERSON], яка померла [INFO] р., встановивши той факт, що вона є онукою [PERSON]. В судовому засіданні [PERSON] підтримала заявлені нею вимоги, пославшись на те, що вона є донькою [PERSON] та [PERSON]. Прізвище її матері за свідоцтвом про народження - «[PERSON]», батьками матері записані [PERSON] і [PERSON] (її - позивачки баба). Проте насправді батьки її матері офіційно шлюб не укладали. Баба мала прізвище «[PERSON]». Чому в свідоцтві про народження її (позивачки) матері прізвище баби записали як «[PERSON]», їй не відомо. В подальшому баба ще два рази виходила заміж и змінювала прізвище спочатку на «[PERSON]», потім на російською «[PERSON]». Так, 01.02.1951 р. її баба під дівочим прізвищем [PERSON] уклала шлюб із [PERSON] та змінила своє прізвище на «[PERSON]». 19.05.1983 р. її баба уклала шлюб із [PERSON] та змінила своє попереднє прізвище «[PERSON]» на «[PERSON]». [INFO] р. її баба [PERSON] померла. Її мати [PERSON] [INFO] р. уклала шлюб із [PERSON], та змінила своє прізвище на «[PERSON]». 12.11.1980 р. шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Після розірвання шлюбу мати змінила своє прізвище на «[PERSON]». 28.03.1984 р. її мати [PERSON] уклала шлюб із [PERSON], та змінила своє прізвище на [PERSON]. 21.02.2007 р. шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Після розірвання шлюбу мати залишила своє прізвище - «[PERSON]». 25.07.2007 р. її мама [PERSON] уклала шлюб із [PERSON], та змінила своє прізвище на «[PERSON]». [INFO] р. її мама [PERSON] померла. Після смерті її баби [PERSON] [INFO] р. відкрилася спадщина на все її майно, в тому числі на будинок № [ADDRESS]. За життя [PERSON] був складений заповіт, відповідно до якого остання заповіла їй 2/3 частки зазначеного будинку. Цю спадщину вона прийняла та 14.02.2002 р. отримала свідоцтво про право власності на спадщину за заповітом. Решту вищевказаного будинку, а саме 1/3 його частки, баба заповіла її (позивачки) брату [PERSON], який наприкінці 2008 року зник і до теперішнього часу фактичне місце його знаходження їй невідоме. Ця частина спадщини [PERSON] прийнята ніким не була. З метою отримання зазначеної спадщини вона звернулася до Костянтинівської державної нотаріальної контори, але у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено, та винесено відповідну постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Підставою для прийняття такого рішення стало те, що вищевказаний заповіт [PERSON] було посвідчено Костянтинівською державною нотаріальною конторою 02.04.1991 р. за р/№1-1001. Всі документи Костянтинівської державної нотаріальної контори до 1996 року було передано на зберігання до Донецького обласного державного нотаріального архіву. Перевірити зміст заповіту та матеріали спадкової справи, а також встановити, хто є спадкоємцем на 1/3 частину спадкового майна на теперішній час неможливо через знаходження нотаріального архіву на тимчасово непідконтрольній території в м. Донецьку. Представник відповідача - Костянтинівської міської ради в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Представник третьої особи - Костянтинівської державної нотаріальної контори державний нотаріус [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі без будь-яких заперечень проти позовних вимог. Суд, заслухавши позивачку, допитавши свідків, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню за таких підстав: Свідоцтвом про народження позивача [PERSON] серії [NUMBER], виданимповторно 12 січня 2017 року, підтверджується, що її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.50). Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], [PERSON] 16 лютого 2010 року уклала шлюб із [PERSON], та змінила прізвище на «[PERSON]» (а.с.51). Свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] підтверджується, що її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.52). Відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER], [PERSON] 30 липня 1966 року уклала шлюб із [PERSON] та змінила прізвище на «[PERSON]» (а.с.53). Після розірвання шлюбу 12 листопада 1980 року прізвище [PERSON] було змінено на «[PERSON]» (а.с.53а). Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER], [PERSON] 28 березня 1984 року уклала шлюб із [PERSON] та змінила прізвище на «[PERSON]» (а.с.54). Після розірвання шлюбу 21 лютого 2007 року прізвище [PERSON] було залишено без змін (а.с.55). Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], [PERSON] 25 липня 2007 року уклала шлюб із [PERSON], та змінила прізвище на «[PERSON]» (а.с.56). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER], [PERSON] померла [INFO] року у Дзержинському районі Харківської області у віці 66 років (а.с.57). При вирішенні питання щодо наявності підстав для встановлення факту родинних відносин між [PERSON] і [PERSON], судом також врахована архівна довідка бюджетної установи Орловської області «Державний архів Орловської області» від 03.02.2017 р. № Ж-7 (а.с.31), згідно з якою в архівному фонді Богородської сільської ради Глазунівського району Орловської області в по господарській книзі с. Захарівка за 1949-1951 р.р. в родині [PERSON] значаться: [PERSON], глава сім'ї, [INFO], (так в документі, число та місяць не зазначені), мається запис «померла», [PERSON], син, [INFO], (так в документі, число та місяць не зазначені), [PERSON] (так в документі) Іванівна, належність до глави сім'ї не зазначена, [INFO], (число та місяць не зазначені), у графі «відмітки про відсутніх» на 1950, 1951 р.р. мається запис: «Вибула», [PERSON] (по батькові та належність до глави сім'ї не зазначені), [INFO] (так в документі, число та місяць не зазначені), у графі «відмітки про відсутніх» на 1950, 1951 р.р. мається запис: «Вибула», [PERSON], дружина, [INFO], (так в документі, число та місяць не зазначені), [PERSON], належність до глави сім'ї не зазначена, [INFO], (так в документі, число та місяць не зазначені). Відповідно до сповіщень про відсутність записів актів цивільного стану № 433 та № 434, в архіві управління РАЦС Орловської області та Територіальному секторі РАЦС Свердловського та Глазунівського районів по Богородській сільській раді Глазуновського району, запис акту про укладання шлюбу між [PERSON] та [PERSON], та запис акту про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON], відсутні (а.с.61). Як вбачається з витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя, сформованого 13 січня 2017 року Костянтинівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області відносно [PERSON], її прізвище до державної реєстрації шлюбу - «[PERSON]», прізвище після державної реєстрації шлюбу - «[PERSON]» (а.с.58). Як вбачається з витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя, сформованого 13 січня 2017 року Костянтинівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області відносно [PERSON], її прізвище до державної реєстрації шлюбу - «[PERSON]», прізвище після державної реєстрації шлюбу - «[PERSON]» (а.с.59). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER], [PERSON] померла [INFO] року у м. Костянтинівка Донецької області у віці 65 років (а.с.60). Свідки [PERSON] (племінниця [PERSON]), [PERSON] (сусідка [PERSON]), [PERSON] (двоюрідна сестра по батьку позивачки), допитані в судовому засіданні кожен окремо, підтвердили, що померла [PERSON] - баба [PERSON] по лінії матері [PERSON], обидві ніколи не заперечували цього факту, за життя постійно спілкувалися як рідні люди. [PERSON] завжди називала [PERSON] онукою, а [PERSON], в свою чергу, її - бабусею. [PERSON] піклувалася про [PERSON], після смерті баби організовувала її похорон власним коштом. Про той факт, що [PERSON] - баба [PERSON] свідчить також та обставина, що на зберіганні позивачки знаходиться сімейний архів [PERSON], в тому числі як особисті документи, так і документи на належну останній за життя нерухомість. Таким чином, суд вважає доведеним факт, у відповідності до якого [PERSON], яка померла [INFO] року, за життя була рідною бабою позивачки - [PERSON], [INFO]. Щодо позовних вимог встановлення права власності: За життя бабі позивачці [PERSON] на праві власності належав житловий будинок [ADDRESS], на підставі договору купівлі-продажу від 22.06.1985 року, посвідченого Костянтинівською ДНК за р/№2789 та на підставі свідоцтва про право на спадщину від 13.06.1989 року, виданого Костянтинівською ДНК за р/»2-1596. Відповідно до ч.2 ст.4 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, у редакції 16.01.2003 р., який набрав чинності з 01.01.2004 р., щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. [PERSON] померла [INFO] року, тобто до набрання чинності ЦК України в редакції 16.01.2003 р., таким чином на спірні правовідносини розповсюджується дія ЦК України в редакції 1963 року. Відповідно до ст.524 ЦК України (в редакції 1963 року), спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. За приписами ст.529 ЦК України (в редакції 1963 року), при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Судом встановлено, що на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] була жива її донька - мати позивачки [PERSON] (померла [INFO] р.), яка успадкувала за заповітом будинок [PERSON] - [ADDRESS] (а.с.26-27). Крім того, за інформацією, що міститься в листі Костянтинівської державної нотаріальної контори від 22.12.2016 р. за №1714/01-16 (а.с.11) спадкова справа після смерті [PERSON] знаходиться на зберіганні в Донецькому обласному нотаріальному архіві - на території м. Донецька, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. У відсутність інформації щодо кола всіх осіб, які зверталися до нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини після смерті [PERSON], є неможливим вирішити питання чи прийнята спадщина шляхом подання заяви до нотаріальної контори і ким саме. За таких обставин в частині вимог визнання права власності у задоволенні позову слід відмовити. Проте, вимоги щодо встановлення факту родинних відносин підлягають задоволенню, оскільки встановлення такого факту може мати для позивачки юридичне значення після того, як відпадуть вищезазначені обставини, що унеможливлюють у теперішній час вирішити питання про визнання за позивачкою права власності на спірне майно. За наведених обставин позов підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial