Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-22 00:00:00

[PERSON], яка діє в інтересах [PERSON] на підставі довіреності, звернулася до суду з вказаним позовом. В обґрунтування позову зазначила, що житловий будинок № 43 по вул. Леніна в смт. Пісочин Харківського району Харківської області належав на праві власності подружжю [PERSON] та [PERSON] 13 травня 1969 року [PERSON] помер. Спадщину після його смерті прийняли дружина [PERSON], яка стала власником 2/3 частин житлового буднику (1/2 частини на підставі свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя, 1/6 в порядку спадкування за законом), та діти [PERSON] та [PERSON], які стали власниками по 1/6 частини житлового будинку кожний. 12 вересня 1994 року помер [PERSON] Спадщину після його смерті прийняла мати [PERSON], оскільки вона проживала разом із спадкодавцем та фактично вступили в управління та володіння спадковим майном. До нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини [PERSON] не зверталася. 13 грудня 1994 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір довічного утримання. На підставі вказаного договору право власності на 2/3 частини житлового будинку перейшло до [PERSON] Враховуючи похилий вік [PERSON] та душевнохворий стан [PERSON], останні потребували постійного піклування та допомоги, а тому [PERSON] проживав разом із ними як член сімї, утримував їх, допомагав у господарстві, вів з ними спільний побут. 15 січня 1997 року [PERSON] померла. Спадщину після її смерті прийняв син [PERSON] Після смерті [PERSON], [PERSON] продовжив піклуватися про хворого [PERSON] 04 листопада 2008 року [PERSON] зареєстрував своє постійне місце проживання у житловому будинку № 43 по вул. Леніна в смт. Пісочин Харківського району Харківської області, де і проживає по теперішній час. 17 грудня 2014 року [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина на 1/3 частину спірного житлового будинку. Позивач вважає себе спадкоємцем четвертої черги після смерті [PERSON], однак оформити свої спадкові права на спірний будинок не має можливості, оскільки не встановлений факт спільного проживання позивача і померлого понад 5 років до часу відкриття спадщини. Посилаючись на вказані обставини, представник позивача [PERSON] в остаточних вимогах просила встановити факт проживання однією сімєю [PERSON] та [PERSON], з 04 листопада 2009 року по день смерті [PERSON] 17 грудня 2014 року. Визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на 1/3 частину житлового будинку, що розташований за адресою: с. Пісочин Харківського району Харківської області, вул. Леніна, 43, після смерті [PERSON] Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання не зявився, надав заяву, в якій позовні вимоги визнав, просив розглядати справу за його відсутності. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, показання свідка, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що житловий будинок № 43 по вул. Леніна в смт. Пісочин Харківського району Харківської області належав на праві власності [PERSON] та [PERSON] на підставі договору про право забудови будинку і безстрокового користування земельною ділянкою, посвідченого 08 жовтня 1954 року Пятою нотаріальною конторою у м. Харкові за реєстровим номером 6497, зареєстрованого у Харківському міжміському бюро технічної інвентаризації 15 січня 1970 року за №19-1958. 13 травня 1969 року [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина на 1/2 частину житлового будинку № 43 по вул. Леніна в смт. Пісочин Харківського району Харківської області. Згідно ч.1,ч.2 ст. 524 ЦК Української РСР спадкоємство здійснюється за законом та заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. За ст. 527 ЦК Української РСР спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Відповідно до ч.1 ст. 549 ЦК Української РСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Судом встановлено, що після смерті [PERSON] спадщину у вигляді 1/2 частини житлового будинку прийняли його дружина [PERSON] та діти [PERSON] та [PERSON] в рівних частках кожний, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, посвідченого 05 жовтня 1970 року нотаріусом Другої Харківського району державної нотаріальної контори [PERSON] Таким чином, частки спадкоємців розподілилися наступним чином: [PERSON] 2/3 частини спадщини (1/2-на підставі свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя, 1/6 в порядку спадкування за законом), [PERSON] та [PERSON] по 1/6 частині спадщини. 12 вересня 1994 року помер [PERSON] Спадщину після його смерті прийняла мати [PERSON], оскільки вона проживала разом із спадкодавцем та фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, що підтверджується будинковою книгою. До нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини ніхто із спадкоємців не звертався, що підтверджується інформацією Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області № 1433/01.16 від 25 травня 2014 року. 13 грудня 1994 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір довічного утримання, за яким [PERSON] передала у власність [PERSON] 2/3 частини житлового будинку № 43 по вул. Леніна в смт. Пісочин Харківського району Харківської області. Як вбачається із довідки КП «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» № Е-1831 від 12 травня 2015 року, за архівними матеріалами інвентаризаційної справи встановлено, що право власності на житловий будинок № 43 по вул. Леніна в смт. Пісочин Харківського району Харківської області зареєстровано в 2/3 частках за [PERSON] на підставі договору довічного утримання, посвідченого Другою державною нотаріальною конторою Харківського району 13 грудня 1994 року, р.№ 3-1207; в 1/6 частині за [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Другою державною нотаріальною конторою Харківського району 05 жовтня 1970 року, р.№ 2036; в 1/6 частині за [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Другою державною нотаріальною конторою Харківського району 05 жовтня 1970 року, р.№ 2036. 15 січня 1997 року померла [PERSON] Спадщину після її смерті прийняв син [PERSON], який проживав разом із спадкодавцем та фактично вступив в управління та володіння спадковим майном. До нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини ніхто із спадкоємців не звертався, що підтверджується інформацією Другої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області № 1354/01-16 від 01 жовтня 2015 року. 04 листопада 2008 року [PERSON] зареєстрував своє постійне місце проживання у житловому будинку № 43 по вул. Леніна в смт. Пісочин Харківського району Харківської області. 17 грудня 2014 року помер [PERSON] Після його смерті відкрилася спадщина на 1/3 частину спірного житлового будинку. 19 березня 2015 року [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу [PERSON] з заявою про прийняття спадщини, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину йому відмовлено у звязку з неможливістю встановити факт родинних відносин з померлим [PERSON], спадкова справа не заводилась. Згідно інформації Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області № 1433/01.16 від 25 травня 2015 року спадкоємці померлого [PERSON] з заявами про прийняття, про відмову від прийняття та про видачу свідоцтв про право на спадщину не зверталися, спадкова справа не заводилась. Відповідно до ч. 1\~ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно\~ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Статтею 1258 ЦК\~\~передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених\~статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до\~ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менше, як п'ять років до часу відкриття спадщини.\~ Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON], яка є сусідкою позивача та родини [PERSON] підтвердили факт сумісного проживання позивача разом з померлим [PERSON] більше ніж 20 років до дня смерті останнього. При цьому пояснила, що [PERSON] страждав на психічну хворобу та не міг самостійно забезпечувати умови свого життя, потребував стороннього догляду та допомоги. Після того як померла мати [PERSON] обовязок щодо догляду та піклуванню за [PERSON] взяв на себе [PERSON] Позивач проживав разом з [PERSON] в житловому будинку № 43 по вул. Леніна в смт. Пісочин Харківського району Харківської області та здійснював догляд по день смерті останнього. Згідно інформації Виконавчого комітету Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області № 1667 від 17 серпня 2015 року, [PERSON] проживав однією сімєю з [PERSON] в будинку № 43 по вул. Леніна в смт. Пісочин Харківського району Харківської області, та продовжує проживати по теперішній час. З наданих позивачем квитанцій вбачається, що [PERSON] з 2007 року здійснював оплату комунальних послуг за адресою: смт. Пісочин Харківського району Харківської області, вул. Леніна, 43. Крім того, [PERSON] поховав [PERSON], що підтверджується посвідченням № 4422 Пісочинського КП «Рітуал-сервіс» від 17 грудня 2014 року. Таким чином, суд вважає встановленим той факт, що [PERSON] проживав однією сім'єю з [PERSON] з 04 листопада 2009 року по день смерті [PERSON] 17 грудня 2014 року, тобто більше п'яти років, що вони вели сумісне господарство, позивач здійснював догляд за [PERSON] до дня його смерті, у зв'язку з чим, є спадкоємцем четвертої черги за законом. Судом також встановлено, що у зв'язку з відсутністю інших спадкоємців 1,2 та 3 черги, позивач є єдиним спадкоємцем, який у встановлений законом строк подав заяву про прийняття спадщини до нотконтори. Згідно\~ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця),\~\~до\~\~інших\~\~осіб (спадкоємців). Відповідно до\~ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття\~\~спадщини\~\~і\~\~не припинилися внаслідок його смерті. З огляду на наведене, враховуючи, що позивач є спадкоємцем за законом четвертої черги після смерті [PERSON], вчинив всі необхідні дії, спрямовані на прийняття спадщини, у встановлений\~ст. 1270 ЦК України\~строк звернулася до нотаріальної контори із відповідною заявою про прийняття спадщини, та, враховуючи, що судом встановлений факт спільного проживання спадкодавця зі спадкоємцем більше п'яти років, суд задовольняє позовні вимоги позивача в частині визнання за ним права власності на 1/3 частину житлового будинку № 43 по вул. Леніна в смт. Пісочин Харківського району Харківської області.

Outcome: approved