Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-22 00:00:00

[PERSON] та [PERSON], звернулися до суду з позовною заявою, в якій просять: визнати за [PERSON], та [PERSON], право спільної власності на земельну ділянку площею 2,7248 га, яка складається із двох земельних ділянок площею 0,5095 га, та площею 2,2153 га, для веденя товарного сільськогосподарського виробництва та розташовані на території Липовецької сільської ради Перемишлянського району Львівської області, в порядку спадкування, після [PERSON], який помер [INFO] та на земельну ділянку площею 3,7218 га, яка складається із трьох земельних ділянок площею 0,5094 га, площею 0,6740 га, та площею: 2,5384 га, для веденя товарного сільськогосподарського виробництва та розташовані на території Липовецької сільської ради Перемишлянського району Львівської області, в порядку спадкування, після [PERSON], яка померла [INFO]. Заяву обгрунтовують тим, що [INFO] померла [PERSON], яка являється дружиною [PERSON], що підтверджується витягом Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть, видане 19.05.2017 року. Дані родинні відносини стверджуються їхніми свідоцтвами народження та одруження, свідоцтвом про народження їхнього батька та свідоцтвом про народження та одруження дядька. Спадкове майно, що залишилось після смерті [PERSON], становить земельна ділянка площею: 2,7248 га, яка складається із двох земельних ділянок площею 0,5095 га, та площею: 2,2153 га, які виділені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Липовецької сільської ради Перемишлянського району Львівської області, яка належала спадкодавцю згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] виданого 02.02.2000 року Золочівською РДА Львівської обласні на підставі розпорядження голови Перемишлянської РДА №25 від 31.01.2000 року і зареєстрованою в книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за № 75. Спадкове майно, що залишилось після смерті [PERSON], становить земельна ділянка площею: 3,7218 га, яка складається із трьох земельних ділянок площею 0,5094 га, площею 0,6740 га та площею: 2,5384 га, які виділені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Липовецької сільської ради Перемишлянського району Львівської області і яка належала спадкодавцю згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] виданого 02.02.2000 року Золочівською РДА Львівської області на підставі розпорядження голови Перемишлянської РДА №25 від 31.01.2000 року і зареєстрованого в книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за № 76. Фактично прийнявши спадщину, вступивши в управління та володіння майном спадкодавців, за законом, вони мали намір оформити свої права па спадкове майно у нотаріальному порядку, однак не можуть у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів, а саме оригіналів державних актів на право приватної власності на землю, а від так державний нотаріус відмовив позивачам у вчиненні нотаріальної дії за загальним правилом здійснив це в усній формі, та рекомендовано звернутися з позовом в суд. Зазначають, що Державний акт на право приватної власності на землю видавався виключно громадянам, власникам земельної ділянки, підписувався і реєструвався у відповідній раді за місцем знаходження земельної ділянки, однак зареєструвати на померлу людину державний акт неможливо, як і не можливо видати державний акт не його власнику. Враховуючи, що із прийняттям Закону України «Про Державний земельний кадастр», відповідно до якого державні акти відмінені, тобто з 01.01.2013 року унеможливлюється видача їх дублікатів. Оскільки вони, як спадкоємці за законом, не мають змоги оформити право власності відповідно до вимог законодавства у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів, за таких обставин вирішили звернутися до суду з позовом про визнання права власності на земельні ділянки. Позивачі в судове засідання не з'явилися, однак від них надійшла заява про розгляд даної цивільної справи без її участі, позовні вимоги підтримують повністю. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, однак від представника відповідача надійшла заява про розгляд даної цивільної справи без їхньої участі. Відповідно до ч. 4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 ЦПК України. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Перевіривши матеріали справи, дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що визнання позову відповідачем слід прийняти, позов задовольнити з наступних підстав. Частина 1 статті 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Стаття 41 Конституції України визначає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть №00018077653 від 19.05.2017 р., [PERSON], померла - [INFO]. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 01.06.1996 р., [PERSON], помер - [INFO]. Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя №00018077528 від 19.05.2017 р., 21.06.2011 року, до Державного реєстру актів цивільного стану громадян внесено реєстраційний запис, а саме: реєстрація актового запису про шлюб. Номер актового запису - 1, дата складання - 02.03.1953 р., орган державної реєстрації актів цивільного стану, що склав актовий запис - Вишнівчицька сільська рада Перемишлянського району Львівської області. Чоловік - [PERSON], дружина - [PERSON]. Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 02.02.2000 року, [PERSON], на підставі розпорядження голови Перемишлянської РДА №25 від 31.01.2000 року, передано у приватну власність земельну ділянку площею - 2,7248 га, яка складається із двох земельних ділянок площею - 0,5095 га, та площею - 2,2153 га, які передані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташовані на території Липовецької сільської ради Перемишлянського району Львівської області Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 02.02.2000 року, [PERSON], на підставі розпорядження голови Перемишлянської РДА №25 від 31.01.2000 року, передано у приватну власність земельну ділянку площею - 3,7218 га, яка складається із трьох земельних ділянок площею 0,5094 га, площею 0,6740 га та площею: 2,5384 га, які передані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташовані на території Липовецької сільської ради Перемишлянського району Львівської області. Згідно довідки Липовецької сільської ради Перемишлянського району Львівської області №653 від 26.07.2018 р., після смерті гр. [PERSON], спадщину фактично прийняла його дружина [PERSON], яка до спливу 6-місячного строку з дня смерті [PERSON] і по день своєї смерті - [INFO]., доглядала спадкове майно, тобто своїми діями засвідчила фактичне прийняття спадщини. Згідно довідки Липовецької сільської ради Перемишлянського району Львівської області №654 від 26.07.2018 р., після смерті [PERSON], спадщину фактично прийняли її племінниці: [PERSON] і [PERSON] яка до спливу 6-місячного строку з дня смерті [PERSON] і по даний час доглядали спадкове майно, тобто своїми діями засвідчили фактичне прийняття спадщини. З свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 25.10.1965 р., вбачається, що батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON]. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 25.12.1983 р., [PERSON] та [PERSON], уклали шлюб - 25.12.1983 р., про що зроблено відповідний актовий запис за №19. З свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 16.04.1963 р., вбачається, що батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON]. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 26.04.1980 р., [PERSON] та [PERSON], уклали шлюб - 26.04.1980 р., про що зроблено відповідний актовий запис за №7. З свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 21.01.1982 р., вбачається, що батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON]. Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження, до Державного реєстру актів цивільного стану громадян внесено реєстраційний запис, а саме: актовий запис про народження [PERSON], [INFO], (відомості про батька - [PERSON]) номер актового запису - 21, дата складання -10.09.1925 р.. Відповідно до положень ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно з ч. 1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Вищевказані обставини сторонами не оспорюються, визнаються та підтверджуються наявними у справі письмовими доказами. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно зі ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Статтею 1268 ЦКУкраїни встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч. 1 ст. 1297 ЦК України). Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. В статті 55 Конституції України закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно зі ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способом захисту цивільних прав та інтересів згідно зі ст.16 цього Кодексу може бути, зокрема, визнання права. Обставин, які б вказували, що на спірне майно, окрім позивача, в порядку спадкування чи з інших підстав претендують інші особи, в суді не встановлено. Таким чином, судом встановлено, що відповідач не оспорює право позивача на земельну ділянку, позовні вимоги сторони визнали, що не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому враховуючи наведене, зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що в суду є всі підстави для задоволення позовних вимог [PERSON] та [PERSON] та визнання за ними права спільної власності на земельну ділянку площею 2,7248 га, яка складається із двох земельних ділянок площею 0,5095 га, та площею 2,2153 га, для веденя товарного сільськогосподарського виробництва та розташовані на території Липовецької сільської ради Перемишлянського району Львівської області, в порядку спадкування, після [PERSON], який помер [INFO], та на земельну ділянку площею 3,7218 га, яка складається із трьох земельних ділянок площею 0,5094 га, площею 0,6740 га, та площею: 2,5384 га, для веденя товарного сільськогосподарського виробництва та розташовані на території Липовецької сільської ради Перемишлянського району Львівської області, в порядку спадкування, після [PERSON], яка померла [INFO].

Outcome: approved