Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-20 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до Державного підприємства «Златодар» про стягнення моральної шкоди за несвоєчасну виплату заробітної плати. Свій позов [PERSON] мотивує тим, що вона працює на ДП «Златодар» на посаді менеджера з персоналу. Станом на 16.04.2014р. відповідач має перед нею заборгованість по заробітній платі в сумі 12 688,53 грн. за період з травня по липень 2013р. та з лютого 2014р. по березень 2014р. Позивач вважає, що внаслідок того, що підприємство не виплатило належну їй суму заробітної плати, вона зазнала і постійно зазнає психологічного стресу та моральних страждань. Невиплата своєчасно заробітної плати призвела до втрати нормальних життєвих зв'язків, оскільки вона була позбавлена можливості придбання для себе нормального одягу та взуття, відмовляла собі в повноцінному харчуванні, через відсутність коштів вона мала великі незручності при спілкуванні зі своїми знайомими та колегами по роботі, вимушена була приймати додаткові зусилля для налагодження свого життя, моральну шкоду якої вона зазнала внаслідок невиплати їй заробітної плати тривалий період часу вона оцінює в сумі 10 000 грн., тому просила суд стягнути з відповідача вказані кошти. В судовому засіданні позивач [PERSON] наполягала на задоволенні позовних вимог у повному обсязі та просила суд стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 10 000 грн., яку обґрунтовує тим, що невиплата заробітної плати порушує її нормальні життєві зв'язки, оскільки вона залишилася без засобів до існування, що поставило її в скрутне матеріальне становище, оскільки вона іншого доходу не має та вимушена запозичувати кошти для проживання. В судовому засіданні представник відповідача ДП «Златодар» Євтушенко В.В. по довіреності вимоги [PERSON] визнав частково та пояснив, що дійсно у ДП «Златодар» перед [PERSON] мається заборгованість із заробітної плати в розмірі 12 688,53 грн. за вказаний нею період, яка не була їй виплачена по причині відсутності коштів у підприємства, однак сума заявленої позивачем моральної шкоди є явно завищеною, оскільки розмір заборгованості по заробітній платі є не співрозмірним з розміром відшкодування моральної шкоди. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення та доводи позивача, позицію сторони відповідача, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав: Відповідно до наказу № 83-к від 30.06.2011 року [PERSON] прийнята на ДП «Златодар» на посаду начальника відділу кадрів. Відповідно до наказу № 4-К від 21.01.2014 року [PERSON] переведена на посаду менеджера з персоналу. Відповідно до довідки № 230 від 16.04.2014р. виданої ДП «Златодар» вбачається, що заборгованість ДП «Златодар» по заробітній платі перед [PERSON] станом на 16.04.2014р. становить за травень 2013 р. - 2 266,19 грн., за червень 2013р. - 3 969,00 грн., за липень 2013р. - 3 113,71 грн., за лютий 2014р. - 1 374,95 грн., за березень 2014р. - 1 964, 68 грн., а всього - 12 688,53 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 115 КЗпП України - заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно до ст. 2371 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику проводиться, якщо порушення його законних прав привели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і потребували від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідно до ст. 1 Протоколу 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод - кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України - кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, оскільки згідно з довідкою відповідача ДП «Златодар» заборгованість по заробітній платі перед [PERSON] становить 12 688,53 грн., яка на даний час не виплачена. Відповідач порушив вимоги ст.ст. 115 КЗпП України - не виплатив позивачеві всі належні до виплати суми. Також, враховуючи, що відповідач порушив право позивача не виплативши вчасно і в повному обсязі заробітну плату, то суд вважає, що таким чином ДП «Златодар» також заподіяло позивачеві моральну шкоду, оскільки по причині відсутності коштів вона не мала можливості повноцінно харчуватися, купувати необхідні речі повсякденного вжитку, вона була позбавлена можливості розпорядитися своїми коштами на власний розсуд, витративши їх на придбання необхідних речей, що суттєво порушило його нормальний життєвий уклад та вимагало від неї додаткових зусиль для організації свого життя, тому позов в частині стягнення моральної шкоди належить задовольнити частково та на користь позивача належить стягнути з ДП «Златодар» в рахунок відшкодування моральної шкоди 5 000 грн. При цьому, суд виходить із загальної суми заборгованої заробітної плати позивачеві, що становить 12 688,53 грн., що є не співрозмірним з заявленим розміром відшкодування моральної шкоди. Позивач у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України був звільнений при подачі позову від сплати судового збору в зв'язку з чим суд задовольняючи позовні вимоги стягує з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн.

Outcome: partial