Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-01 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно, а саме: на 5/12 частини житлового будинку по вул. Вахтангова, 83а в м. Луцьку, вказавши, що після смерті діда [PERSON], який помер 24 листопада 1986 року, відкрилась спадщина за заповітом, яка складається житлового будинку по вул. Вахтангова, 83а в м. Луцьку. Спадкодавець залишив заповіт, посвідчений 15.10.1985 року Першою Луцькою нотаріальною конторою, згідно якого заповів належний йому житловий будинок по вул. Вахтангова, 83а в м. Луцьку внучці [PERSON]. Фактично позивач прийняла спадщину після смерті діда, так як вона була малолітня, її мати [PERSON] 26.08.1987 року подала в Першу нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини, однак в звязку з певними обставинами спадщина оформлена не була. 01.09.1987 року дружині померлого [PERSON] було видано нотаріальною конторою свідоцтво про право власності на ? частку житлового будинку по вул. Вахтангова, 83а в м. Луцьку. Також 01.09.1987 року дружині померлого [PERSON] було видано нотаріальною конторою свідоцтво на обовязкову частку у спадщині - на 1/12 частку житлового будинку по вул. Вахтангова, 83а в м. Луцьку. Проте нотаріусом було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з відсутністю у неї правовстановлюючих документів на житловий будинок. Просила визнати за нею право власності на спадкове майно за заповітом, після смерті діда [PERSON], оскільки фактично прийняла спадщину. За час розгляду справи представником позивача було зменшено позовні вимоги, просила визнати за [PERSON] право власності право власності на 5/12 часток незавершеного будівництва житлового будинку № 83а по вул. Вахтангова в м. Луцьку, готовність якого на день смерті [PERSON] становила 11%, а також 5/12 часток господарських будівель (тимчасового житлового будинку з прибудовою без врахування самочинних добудов, двох хлівів, туалету та гараж) згідно техпаспорту на день смерті спадкодавця. В судовому засіданні представники позивача [PERSON] та [PERSON] підтримали уточнені позовні вимоги, просила суд їх задовольнити. В судовому засіданні представники відповідача [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги не визнали та заперечували проти задоволення позову. Заслухавши представників сторін, дослідивши та оцінивши представлені по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що недобудований житловий будинок по вул. Вахтангова, 83а в м. Луцьку, готовність якого складає 11%, рахувався за померлим [PERSON]. Крім того на земельній ділянці є тимчасово житловий будинок з прибудовою, два хліва, вбиральня і гараж, побудований без дозволів (а.с. 2 інвентаризаційної справи № 1841). [PERSON] помер 24 листопада 1986 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 3), тому спадщина відкрилась на все майно, яке належало йому на праві власності. Згідно ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обовязків власник зобовязаний додержуватись моральних засад суспільства. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. 15 жовтня 1985 року [PERSON] вчинив на імя внучки [PERSON] заповіт, який був посвідчений державним нотаріусом Першої Луцької державної нотаріальної контори, згідно з яким заповів позивачу [PERSON] належне йому на праві власності майно. До відкриття спадщини він не змінювався та не скасовувся,. Згідно ст. 1222 ЦК України, позивач [PERSON] є спадкоємцем після смерті [PERSON] за заповітом. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] змінила прізвище після одруження на [PERSON], що підтверджено копіями свідоцтва про народження [PERSON] серії І-ЕГ № 439059 (а.с. 9), свідоцтва про одруження серії І-ЕГ № 010106 [PERSON]В та [PERSON] (а.с. 10), свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-ЕГ № 001074 (а.с. 11), свідоцтва про шлюб № 173/2005 від 19.11.2005 року (а.с. 12-13). В судовому засіданні встановлено, що фактично позивач прийняла спадщину після смерті діда, так як вона була малолітня, її мати [PERSON] 26.08.1987 року подала в Першу нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини, однак в звязку з певними обставинами спадщина оформлена не була. 01.09.1987 року дружині померлого [PERSON] було видано нотаріальною конторою свідоцтво про право власності на ? частку житлового будинку по вул. Вахтангова, 83а в м. Луцьку, побудованого на 11% (а.с. 61). Також 01.09.1987 року дружині померлого [PERSON] було видано нотаріальною конторою свідоцтво на обовязкову частку у спадщині - на 1/12 частину житлового будинку по вул. Вахтангова, 83а в м. Луцьку, побудованого на 11% (а.с. 62) . На сьогоднішній день позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом на спадкове майно, що залишилось після смерті [PERSON], а саме: на 5/12 частин житлового будинку по вул. Вахтангова, 83а в м. Луцьку, побудованого на 11% Згідно ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку у шість місяців, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Позивач [PERSON] відмову від спадщини не заявляла. Таким чином, оцінивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що слід визнати право власності на спадкове майно за позивачем на 5/12 частин житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами по вул. Вахтангова, 83а в м. Луцьку, побудованого на 11%. Крім того, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог щодо визнання права власності на 5/12 часток господарських будівель (тимчасового житлового будинку з прибудовою без врахування самочинних добудов, двох хлівів, туалету та гараж), оскільки на день смерті ці господарські будівлі спадкодавцю не належали.

Outcome: partial