Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-07 00:00:00

Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову Банк посилається на те, що між Банком та [PERSON] був укладений кредитним договором № 91_150 від 06.03.2013. За яким відповідач отримав грошові кошти у розмірі 91 070 грн., при цьому, зобов`язувався прийняти, належним чином використати та повернути Кредит, а також сплатити проценти за користування Кредитом в розмірі 16/83 % річних в порядку, на умовах та в строки, визначені Договором. Кредит надавався на 60 місяців з терміном остаточного погашення Кредиту не пізніше 05.03.2018 на здійснення оплати на автомобіль. [PERSON] зобов`язаний був щомісячно не пізніше останнього робочого дня місяця, проводити погашення Кредиту рівними частинами в сумі 1517, 83 грн. та сплачувати проценти, нараховані Банком на залишок заборгованості за Кредитом шляхом внесення готівки до каси Банку або шляхом безготівкових перерахувань. Банк свої обов`язки, передбачені договором, виконав повністю та належним чином. Відповідач свої зобов`язання не виконав, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у сумі 32470 грн. 12 коп. В якості забезпечення виконання Позичальником своїх зобов`язань за Кредитним договором було укладено між Банком та [PERSON] договір поруки № 91_150/1 від 06.03.2013, а тому просив суд винести рішення, яким стягнути з відповідачів на користь Банку заборгованість за кредитом у вказаній вище сумі. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомили, клопотань про розгляд справи за їх відсутності до суду не надходило. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву в якій просив розглянути справу за його відсутності, не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі. На підставі п.п.2,4 ч.1 ст. 280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. 08 вересня 2020 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного: Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Між Банком та [PERSON] , був укладений кредитний договір № 91_150 від 06.03.2013 (а.с.7-8). Відповідно до п. п. 1.1-1.3 Кредитного договору Банк зобов`язався надати Позичальнику на умовах цього Договору грошові кошти в сумі 91 070,00 (дев`яносто одна тисяча сімдесят грн. 00 копійок) гривень, а Позичальник зобов`язався прийняти, належним чином використати та повернути кредит, а також сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 16,83 (шістнадцять цілих 83 сотих) % річних в порядку, на умовах та в строки, визначені Договором. Згідно п.п. 1.5-1.5.1.5.,3.3.4 Кредитного договору Позичальник зобов`язаний щомісячно не пізніше останнього робочого дня кожного місяця, наступного за завітнім проводити погашення кредиту рівними частинами в сумі 1 517, 83 грн. та сплачувати проценти, нараховані банком на залишок заборгованості за кредитом, шляхом внесення готівки до кас банку або шляхом безготівкових перерахувань. Відповідно до ст. 546 ЦК України в якості забезпечення виконання позичальником своїх зобов`язань за Кредитним договором було укладено договір поруки № 91_150/1 від 06.03.2013 з [PERSON] . За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі (стаття 553 ЦК України). Згідно п. п. 3.1, 3.2 Договору поруки Поручитель відповідає по зобов`язаннях за кредитним договором перед Кредитором в тому же обсязі, що і Боржник. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними до тих пір, поки всі зобов`язання по кредитному договору не будуть виконані повністю. Відповідно до ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1054 ЦК України). У відповідності до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Банк свої обов`язки, передбачені Кредитним договором, виконав повністю та належним чином, що підтверджується копією Кредитного договору № 91_150 від 06.03.2013, копією банківських виписок по особовим рахункам Позичальника, рішенням Старобільського районного суду Луганської області від 26.06.2017 по справі № 431/2129/17. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. У відповідності до ч. 1 ст. 1049 та ст. 1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Починаючи з 2014 року [PERSON] почав порушувати умови Кредитного договору, у зв`язку з чим утворилася заборгованість. Рішенням Старобільського районного суду Луганської області від 26.06.2017 у справі № 431/2129/17, яке набрало законної сили, стягнуто з [PERSON] , [PERSON] на користь Банку заборгованість за Кредитним договором № 91_150 від 06.03.2013 станом на 27.04.2017, яка складає 90 461,23 грн, яка складається з: борг за кредитом в розмірі 52 804,02 грн; відсотки за користування кредитом за період з 02.09.2014 по 26.04.2017 в розмірі 25 099,40 грн; три проценти річних за прострочення боргу за кредитом за період з 02.06.2015 по 26.04.2017 в розмірі 1 013,79 грн; три проценти річних за прострочення відсотків за користування кредитом за період з 02.09.2014 по 26.04.2017 в розмірі 970,10 грн; інфляційні втрати за прострочення боргу за кредитом за період з червня 2015 року по березень 2017 року в розмірі 4 281,82 грн; інфляційні втрати за прострочення відсотків за користування кредитом за період з вересня 2014 року по березень 2017 року в розмірі 6 292,10 грн. Проценти по Кредиту розраховані за період по 26.04.2017 року. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. У зв`язку з цим, факти, встановлені вищевказаними судовими рішеннями, зокрема, щодо видачі Кредиту та тривалого невиконання [PERSON] зобов`язань за Кредитним договором, мають вже доведений характер. Відповідно до ст. 599 та 629 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Наявність судового рішення про стягнення боргу та/або інших грошових сум за інші періоди невиконання боржником договірного зобов`язання, відкриття виконавчих проваджень за цим рішенням, вчиненням інших процесуальних дій по виконанню рішення суду, за відсутності реального виконання боржником свого зобов`язання (добровільного чи примусового), не свідчать про припинення договірних правовідносин сторін та/або припинення зобов`язань. В зв`язку з тим, що відносини між Банком та Позичальником не припинялися, відповідно до умов Кредитного договору, Позичальнику щомісячно нараховувалися проценти за користування кредитом (п. 1.5.1.3 - до моменту закінчення терміну, на який надано Кредит). Відповідно до розрахунку, з урахуванням рішення Старобільського районного суду Луганської області від 26.06.2017 року у справі № 431/2129/17 про стягнення заборгованості з Відповідачів та періоду нарахування, починаючи з 27.04.2017, заборгованість за Кредитним договором № 91_150 від 06.03.2013 складає 32 470,12 грн (тридцять дві тисячі чотириста сімдесят гривень дванадцять копійок), в тому числі: - прострочені проценти за користування Кредитом за період з 27.04.2017 по 05.03.2018 - 7 596,50 грн; - три проценти річних за прострочення боргу за Кредитом за період з 27.04.2017 по 11.03.2020 - 4 294,32 грн; - три проценти річних за прострочення процентів за користування Кредитом за період з 27.04.2017 по 11.03.2020 - 2 691,49 грн; - інфляційні втрати за прострочення боргу за Кредитом за період з травня 2017 по лютий 2020 - 10 950,04 грн; - інфляційні втрати за прострочення процентів за користування Кредитом за період з травня 2017 по лютий 2020 - 6 937,77 грн. З урахуванням наведеного, суд вважає позов обґрунтованим, законним, а тому задовольняє його. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача слід стягнути понесені Банком судові витрати у розмірі 2 102 грн. 00 коп.

Outcome: approved