Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-14 00:00:00

[PERSON] у квітні 2016 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення грошових коштів у звязку із виконанням зобовязання забезпеченого порукою, вказавши, що 19.02.2007 року між ПАТ «Укрсоцбанк» (далі Банк) та [PERSON] було укладено договір про надання невідновлювальної кредитної лінії №895/06-034-60, за яким [PERSON] отримав кредит в сумі 25000 швейцарських франків з терміном повернення до 09.09.2021 року, за умови сплати процентів за користування кредитом та внесення щомісячних платежів для повернення кредиту. З метою забезпечення зобовязань [PERSON] за вказаним кредитним договором, були укладені договір іпотеки від 19.02.2007 року між Банком та [PERSON], предметом іпотеки за яким була квартира [ADDRESS], а також договір поруки від 01.03.2016 року між Банком та [PERSON], згідно з яким позивач зобовязалась солідарно відповідати за виконання [PERSON] своїх зобовязань за кредитним договором. Однак відповідач належним чином свої зобовязання перед Банком не виконував, внаслідок чого виникла заборгованість в сумі 256797,24 гривень. У звязку із виникненням вказаної заборгованості Банк мав намір звернути стягнення на предмет іпотеки, - квартиру [ADDRESS], яка є єдиним житлом позивача. Отримавши повідомлення Банку про невиконання [PERSON] своїх зобовязань за кредитним договором, позивач в свою чергу звернулася до [PERSON] із письмовою вимогою повідомити про дії вчинені для погашення заборгованості за кредитом. Однак вказані вимоги Банку та поручителя, відповідачем були проігноровані. Виконуючи свої зобовязання за договором поруки від 01.03.2016 року, позивач 07.04.2016 року повністю погасила заборгованість [PERSON] за договором про надання невідновлювальної кредитної лінії №895/06-034-60 від 19.07.2007 року сплативши на користь Банку 256797,24 гривень та 2267,36 гривень. Після чого Банк видав їй довідку, про повне погашення зобовязань [PERSON] за кредитним договором. За таких обставин позивач вважала, що до неї перейшло право вимоги до [PERSON] в розмірі фактично сплачених на користь Банку коштів та просила суд стягнути з відповідача на її користь 259064,6 гривень та судові витрати. У судовому засіданні представник позивача підтвердила обставини викладені у позові, підтримала у повному обсязі позовні вимоги та наполягала на їх задоволенні, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Додатково пояснила, що [PERSON] вирішила погасити заборгованість відповідача перед Банком за кредитним договором для того, щоб не втратити квартиру, яка є її єдиним житлом, та на яку Банк міг звернути стягнення, як на предмет іпотеки. Представник третьої особи ПАТ «Укрсоцбанк» у судовому засіданні вважала позовні вимоги [PERSON] законними та обґрунтованими. Підтвердила, що [PERSON], як поручитель повністю погасила заборгованість [PERSON] за договором №895/06-034-60 від 19.07.2007 року. Справу розглянуто за відсутності [PERSON], повідомленого про час та місце судового засідання шляхом направлення повісток про виклик за зареєстрованим місцем проживання, при цьому суд не має відомостей про причину неявки відповідача, та згідно ст. 224 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вислухавши пояснення представників позивача та третьої особи, дослідивши письмові докази встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. 19.02.2007 року між АКБСР «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк») та [PERSON] укладено Договір №895/06-034-60 про надання невідновлювальної кредитної лінії, за яким Банк надає позичальнику кредит в межах ліміту 25000 швейцарських франків, а позичальник зобовязується сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 10,7% річних та погашати кредит та проценти шляхом внесення щомісячних платежів згідно графіка (а.с. 6-8). В подальшому Банком та [PERSON] були укладені Договір про внесення змін №2 від 27.12.2011 року, Додаткові угоди №1 від 02.07.2009 року, №2 від 29.10.2010 року та №3 від 20.06.2013 року до Договору №895/06-034-60 про надання невідновлювальної кредитної лінії (а.с. 9-11, 41-43). При цьому згідно Додаткової угоди №3 сторони домовилися про погашення кредиту та процентів у гривні, строком по 09.01.2025 року, шляхом внесення щомісячних платежів в сумі 1355 гривень. В забезпечення виконання зобовязань за Договором від 19.02.2007 року №895/06-034-60 про надання невідновлювальної кредитної лінії, були укладені Іпотечний договір №895/06-034-60 від 19.02.2007 року між АКБСР «Укрсоцбанк» та [PERSON], предметом іпотеки за яким визначена квартира [ADDRESS] (а.с. 12-15). Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16.09.2010 року у цивільній справі № 2-4939/10 квартира [ADDRESS] визнана спільною частковою власністю [PERSON] та [PERSON] в рівних частках по ? частці за кожним (а.с. 16-17). 01.03.2016 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] укладено Договір поруки №1-895/06-034-60 згідно з яким [PERSON], як поручитель зобовязалася солідарно відповідати за виконання [PERSON] своїх зобовязань за Договором від 19.02.2007 року №895/06-034-60 про надання невідновлювальної кредитної лінії (а.с. 18-19). 02.03.2016 року ПАТ «Укрсоцбанк» звернулося до [PERSON] та [PERSON] із письмовими повідомленнями-вимогами про невиконання [PERSON] своїх зобовязань за Договором від 19.02.2007 року №895/06-034-60 про надання невідновлювальної кредитної лінії та вимагало від позичальника протягом 30 календарних днів, а від поручителя протягом 60 календарних днів погасити заборгованість за договором від 19.02.2007 року, яка станом на 01.03.2016 року склала 252511,26 гривень, у тому числі строкова заборгованість за кредитом 145008,08 гривень, строкова заборгованість за процентами 1158,37 гривень, прострочена заборгованість по кредиту 43942,52 гривень, прострочена заборгованість за процентами 62402,29 гривень. Крім того Банк зазначив, що сума заборгованості щоденно збільшується (а.с. 20, 71). 02.03.2016 року [PERSON] звернулася із письмовим повідомленням до [PERSON], в якому вказала про отримання вимоги Банку та просила повідомити про дії позичальника спрямовані на погашення заборгованості (а.с. 80-81). У звязку із ігноруванням [PERSON] вимог Банку та поручителя, [PERSON] квитанцією №FJB1609889500169 від 07.04.2016 року сплатила на користь ПАТ «Укрсоцбанк» грошові кошти в сумі 256797,24 гривень для погашення кредиту за договором №895/06-034-60 (а.с. 23). Крім того квитанцією №FJB1609889500169 від 07.04.2016 року [PERSON] сплатила на користь ПАТ «Укрсоцбанк» грошові кошти в сумі 2267,36 гривень за претензійно-позовну роботу (а.с. 23а). Згідно довідок ПАТ «Укрсоцбанк» №08.306-297/5300 від 11.04.2016 року та №08.306-297/7892 від 01.06.2016 року (а.с. 24, 74) кошти сплачені [PERSON] за квитанцією №FJB1609889500169 від 07.04.2016 року в сумі 256797,24 гривень спрямовані на погашення кредитної заборгованості позичальника [PERSON] за Договором від 19.02.2007 року №895/06-034-60 про надання невідновлювальної кредитної лінії. Таким чином кредит №895/06-034-60 [PERSON] погашено поручителем [PERSON] повністю 07.04.2016 року. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Позичальник зобовязаний повернути кредитодавцеві грошові кошти у строк та в порядку, що встановлені договором (ст. 1049 ЦК України). Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором (ст. 1048 ЦК України). За змістом ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням) то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася та сплати процентів належних йому. За таких обставини, оцінивши докази надані позивачем, суд приходить до висновку, що між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] 19.02.2007 року укладено договір про надання банківських послуг, умови якого щодо погашення заборгованості за кредитом, процентами позичальником належним чином не виконані, та за вказаним договором у відповідача виникла заборгованість перед Банком в сумі 256797,24 гривень. Згідно ч.1, 2 ст. 554 ЦК України, - у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. До поручителя, який виконав зобов'язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобов'язанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання. (ч.2 ст. 556 ЦК). Таким чином [PERSON] виконавши зобовязання [PERSON] перед Банком за договором від 19.02.2007 року, має право на стягнення з відповідача грошових коштів в сумі 256797,24 гривень сплачених нею в якості погашення заборгованості [PERSON] за Договором від 19.02.2007 року №895/06-034-60 про надання невідновлювальної кредитної лінії. В той же час позовні вимоги про стягнення із [PERSON] грошових коштів в сумі 2267,36 гривень сплачених [PERSON] Банку за претензійно-позовну роботу не підлягають задоволенню, оскільки позивачем не доведено, що вказана претензійно-позовна робота Банку має відношення до зобовязань [PERSON] за Договором від 19.02.2007 року №895/06-034-60 про надання невідновлювальної кредитної лінії. Своїх заперечень проти позову, та доказів, які б підтверджували такі заперечення відповідач суду не надав. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі ст. ст. 526, 553-556, 1048-1050, 1054-1055 ЦК України,

Outcome: partial