Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-01 00:00:00

[PERSON] у вересні 2021 року звернувся до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що він є власником квартири [ADDRESS] . Відповідач зареєстрований у вказаній квартирі, але фактично не проживає з червня 2010 року. Реєстрація відповідача затрудняє йому, як власнику, виконувати обов`язки пов`язані з утриманням квартири, оплатою комунальних послуг. Просив визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином. Надав до суду заяву про підтримання позовних вимог в повному обсязі, просив їх задовольнити, справу розглядати у його відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином. Заяв, клопотань про відкладення розгляду справи не надав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, перевіривши наявні докази, суд приходить до наступного. Відповідно до фотокопії договору купівлі-продажу від 29.02.2000 року позивачу належить квартира [ADDRESS] (а.с.3). Відповідно до даних довідки виконавчого комітету Вовчанської міської ради Харківської області № 248 від 09.09.2021 року, копії будинкової книги відповідач [PERSON] зареєстрований у квартирі [ADDRESS] (а.с.7-10). Відповідно до письмових пояснень свідків [PERSON] та [PERSON] , відповідач [PERSON] з червня 2010 року не проживає у квартирі [ADDRESS] , власником квартири є [PERSON] , який оплачує комунальні послуги та утримує квартиру у належному стані (а.с. 11-16). Згідно зі ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися, розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ст. 47 Конституції України ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на свій розсуд. Відповідно до вимог Цивільного кодексу України право на проживання відповідача в спірному будинку залежить від права самого власника і є похідним від нього. Згідно ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Оскільки позивач є власником квартири, він має право, відповідно до положень ст. 391 ЦК України, вимагати захисту порушеного права від осіб, які перешкоджають йому користуватися та розпоряджатися майном. Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Тобто позивач змушений нести витрати за комунальні послуги за себе та за зареєстрованого у його квартирі відповідача. Таким чином, оскільки позивач є власником зазначеної квартири і на даний час не бажає, щоб відповідач був зареєстрований в ній, тому він, відповідно до вимог чинного законодавства, вправі вимагати через суд усунення перешкод в користуванні власністю. За таких обставин, оскільки відповідач не є власником квартири, крім того не проживає в ній понад шість місяців без поважних причин, витрати на її утримання не несе, суд вважає, що факт реєстрації відповідача в квартирі позивача порушує його права як власника, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та законними, і тому вони підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved