Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-27 00:00:00

Адвокат Жердєв Сергій Миколайович в інтересах [PERSON] звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON] , треті особи - Орган опіки та піклування Військово-цивільної адміністрації м.Сєвєродонецька Луганської області, [PERSON] про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування заявлених позовних вимог посилається на те, що [PERSON] є матір`ю доньки [PERSON] , яка проживає з відповідачем [PERSON] та бабою [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] постійного місця роботи не має, зловживає спиртними напоями, залишала дітей без нагляду дорослих або на сторонніх осіб, вихованням дітей не займається, соціальні виплати використовує не за призначенням. Позивач знаходиться на повному матеріальному утриманні та вихованні бабусі [PERSON] . Відповідач [PERSON] протягом останніх років не виконувала свої батьківськи обов`язки по відношенню до доньки [PERSON] та не бажає їх виконувати, не вживає заходів щодо забезпечення достатнього рівня життя дитині, всебічного виховання та розвитку, захисту його законних прав та інтересів, не піклується про його стан здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надає доступу о культурних та інших духовних цінностей, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду та лікування дитини. Виходячи з інтересів дитини, позивач звернувся з позовною заявою до суду та просив позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно її доньки [PERSON] , [INFO] , та передати неповнолітню [PERSON] на піклування та призначити піклувальником [PERSON] . В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник Жердєв С.М. підтримали позов, підтвердили обставини, викладені в позові, та просили його задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про день, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Заяви про розгляд справи за її відсутності не надходило. Своїм правом на подачу відзиву не скористалася. В судовому засіданні представник третьої особи - органу опіки та піклування Військово-цивільної адміністрації м.Сєвєродонецька Луганської області не заперечувала проти позову, пояснила, що дійсно відповідач не займається своїми дітьми, відносно молодшого сина [PERSON] 2014 року народження вона вже позбавлена батьківських прав, [PERSON] проживає, постійно з бабусею [PERSON] , мати не цікавить її здоров`ям та життям, останній час взагалі не знаходиться вдома. В судовому засіданні третя особа [PERSON] не заперечувала щодо задоволення позовних вимог, оскільки її донька [PERSON] не пильнує за дитиною, яка постійно проживає з нею та знаходиться на її утриманні, дочка останній час взагалі проживає за невідомою адресою із своїм співмешканцем, дитиною не цікавиться, матеріально її не утримує. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що проживає за адресою: [ADDRESS] . Знайома з [PERSON] , з якою підтримує дружні стосунки. Вона була свідком того, що [PERSON] майже три роки ходила по смітниках, постійно знаходилась в алкогольному сп`янінні, дітей не доглядала, вони постійно полуголодні. [PERSON] постійно знаходиться на піклуванні бабусі [PERSON] . В останній час [PERSON] взагалі не бачила.. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що її син є батьком [PERSON] , брата [PERSON] . [PERSON] веде аморальний спосіб життя, зловживає алкогольними напоями. [PERSON] проживає з бабусею [PERSON] і знаходиться на її утриманні. Вихованням доньки мати не займається, будь-якої допомоги на її утримання не надає. Зі слів [PERSON] мати кидалася на бабусю із сокирою. Вона виховує брата [PERSON] [PERSON] , відносно якого [PERSON] позбавлена батьківських прав. 28.08.2020 року судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення позивача неповнолітньої [PERSON] , представника позивача та третьої особи, свідчення свідків, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою ВР N789-XII від 27.02.1991 року, Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Статтею 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. В силу ч. 4, 5 ст. 167 СК України якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим. Якщо дитина не може бути передана бабі, дідові, повнолітнім братам та сестрам, іншим родичам, мачусі, вітчиму, вона передається на опікування органу опіки та піклування. Згідно з п.п. 15, 16 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30.03.2007 року позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчанням, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 18.01.2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції Луганської області. Таким чином, [PERSON] має право на звернення до суду з цим позовом відповідно до приписів ст. 165 СК України. Відповідно до копії довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб станом на 18.02.2020 від 18.02.2020 року, виданої Відділом адміністративних послуг Центру надання адміністративних послуг у м. Сєвєродонецьку, за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані та мешкають [PERSON] (заявник), [PERSON] (донька), [PERSON] (онука). В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] , [INFO] , проживає разом з бабусею [PERSON] . Мати дитини постійного місця роботи не має, зловживає спиртними напоями, залишала дитину без нагляду дорослих, свої батьківські обов`язки по відношенню до доньки [PERSON] не виконує. Вказані обставини підтверджуються поясненнями позивача [PERSON] , [PERSON] та свідченнями свідків. Відповідно до висновку Органу опіки та піклування Сєвєродонецької міської ради Луганської області від 17.03.2020 року №1319 [PERSON] повністю ухилилася від виконання батьківських обов`язків, не займається вихованням та утриманням своїх дітей, разом зі співмешканцем продовжує зловживати алкогольними напоями, періодично знаходяться в запої, залишають дітей без свого нагляду. Співмешканець матері часто конфліктує з неповнолітньою [PERSON] словесно, погрожує їй та веде себе агресивно. [PERSON] притягувалася до адміністративної відповідальності за ухилення від виконання батьківських обов`язків. Неповнолітня каріна навчається в 9-б класі СЗШ №12 м. Сєвєродонецька. За місцем навчання характеризується посередньо, проявила себе як учениця з середніми здібностями, але при цьому вона не мотивована на навчальну діяльність, серед однолітків підтримує дружні стосунки, з вчителями тактовна. У своїй заяві від 22.01.2020 року дитина виявляє бажання залишитися на вихованні у бабусі - [PERSON] , яка вже протягом тривалого часу займається її вихованням та утриманням. В зв`язку з чим Орган опіки та піклування Сєвєродонецької міської ради Луганської області вважає, що [PERSON] слід позбавити батьківських прав стосовно неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Згідно з копією листа-повідомлення Сєвєродонецького міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді №71 від 22.01.2020 року [PERSON] зловживає алкогольними напоями. Часто пропадає на декілька днів, місцезнаходження її не відомо. Діти у цей ас знаходяться з бабусями. Старша дитина знаходиться з бабусею [PERSON] . Дана родина перебувала під соціальним супроводом у ЦСССДМ з 05.12.2019 по 17.01.2020. Супровід достроково закрито у зв`язку з невиконанням [PERSON] умов договору. Оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази, суд звертає увагу на те, що в рішенні Європейського суду з прав людини від 18.12.2008 року у справі «Савіни проти України» наголошується, що взаємне задоволення від спільного перебування батьків і дітей є фундаментальним елементом сімейного життя, а тому втручання до нього має відбуватися у вузьких рамках, визначених статтею 8 Європейської конвенції про захист прав людини й основоположних свобод. Європейський суд з прав людини також підкреслив, що, незважаючи на певний вільний розсуд держави в справі відібрання дітей під державну опіку, відбирання дітей від батьків означає відрізання дітей від свого коріння, що може бути виправданим лише у виняткових випадках. У той же час, як вбачається зі змісту рішень Європейського суду з прав людини «Z та інші проти Сполученого Королівства» від 10.05.2001 року та «A. проти Сполученого Королівства» від 23.09.1998 року, в контексті вимог статті 3 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод держава повинна приділяти особливу увагу захисту дітей від поганого поводження з боку інших осіб, у тому числі шляхом здійснення своєчасних превентивних заходів. Таким чином, беручи до уваги стандарти Європейського суду з прав людини, суд вважає, що у вказаному випадку інтереси неповнолітньої дитини превалюють над потребами збереження сім`ї, оскільки відповідач [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов`язків відносно її доньки [PERSON] , зокрема, не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не створює належних умов для її життя та здоров`я. З огляду на викладене, суд, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, вважає, що вимоги адвоката Жердєва Сергія Миколайовича в інтересах [PERSON] щодо позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно її доньки [PERSON] відповідають інтересам дитини та знаходяться в тих вузьких межах, які залишають з огляду на гарантії, передбачені ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Стосовно позовної вимоги про встановлення піклування над неповнолітньою [PERSON] та призначення піклувальником [PERSON] суд відзначає наступне. Згідно з ч.4 ст.60 ЦК України суд встановлює піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування. Проте суду не було надане подання Органу опіки та піклування ВЦА м.Сєвєродонецька Луганської області про призначення [PERSON] піклувальником над неповнолітньою [PERSON] . За таких обставин підстави для призначення [PERSON] піклувальником неповнолітньої дитини відсутні. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] , [INFO] , фактично позбавлена батьківського піклування, суд, виходячи з положень ч. 5 ст. 167 СК України, вважає необхідним передати його на опікування Органу опіки та піклування Сєвєродонецької міської ради Луганської області до призначення опікуна. Згідно з ч.3 ст. 166 Сімейного кодексу України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Згідно з ч. 2 ст. 166 СК України особа позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] не надає матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] . За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття Відповідно до ч.1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. З урахуванням вимог ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів повинен бути не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі ст. 191 СК України аліменти з відповідача підлягають стягненню з моменту пред`явлення позову до суду, до досягнення дитиною повноліття. З огляду на вказане та враховуючи положення ч. 2, 3, 5 ст. 166 СК України суд вважає, що одночасно з прийняттям рішення про позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав, з останньої на користь неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , слід стягнути аліменти в розмірі 1/4 частки усіх видів її заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного вік, починаючи з дня пред`явлення позовної заяви до суду 15.05.2020 року та до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. З урахуванням того, що позивач була звільнена від сплати судового збору за подання позовної заяви про позбавлення батьківських прав, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь державну судовий збір в розмірі 840,80 грн. за позовні вимоги про позбавлення батьківських прав та судовий збір в сумі 840,80 грн. за позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини, а всього 1681,80 грн.

Outcome: partial