Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-27 00:00:00

[PERSON], яка діє в інтересах неповнолітнього [PERSON], звернулася до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», [PERSON], третя особа: Служба у справах дітей Черкаської міської ради про визнання Іпотечного договору недійсним. В обґрунтування позовних вимог вказує, що вона з 07.02.2003 року була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS]. [INFO] року народився син - [PERSON], який також був зареєстрований за вказаною адресою. 28.09.2007 року її батько - [PERSON] уклав з ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» Кредитний договір. В якості забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором він передав Банку в іпотеку квартиру, в якій вони були зареєстровані та проживали разом з дитиною. Статтею 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей» передбачено, що держава охороняє і захищає права та інтереси дітей при вчиненні правочинів щодо нерухомого майна. Для здійснення будь-яких правочинів стосовно нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, потрібна попередня згода органів опіки та піклування. Посадові особи органів опіки та піклування несуть персональну відповідальність за захист прав і охоронюваних законом інтересів дітей при наданні згоди на вчинення правочинів щодо належного дітям нерухомого майна. Відповідно до ч. 2 ст. 18 Закону України «Про охорону дитинства» діти - члени сім'ї наймача або власника житлового приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. Відповідно до положень ЖК України до членів сім'ї власника житлового приміщення віднесено дружину (чоловіка) власника житла (якщо стосовно цього житла в подружжя не виникало право спільної власності), їхніх дітей та батьків, а також інших осіб, якщо вони постійно проживають спільно з власником житла та ведуть з ним спільне господарство (ч. 2. ст. 64, ч. 1 ст. 156 ЖК УРСР). Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним мають право на користування цим житлом відповідно до Закону. Вказує, що згідно довідки № 3, виданої ОСББ «Первісток» 21.01.2010 року, її син - [PERSON] прописаний в квартирі, що була передана в іпотеку Банку. Відповідно до поквартальної картки її син прописаний в цій квартирі з 16.03.2004 року. Таким чином її син - [PERSON], відповідно до чинного законодавства України має повне право на користування квартирою, що була передана в іпотеку Банку і будь-які дії стосовно нерухомого майна право користування яким він має, без згоди органів опіки та піклування є порушенням чинного законодавства України, що має наслідком недійсність будь-яких правочинів стосовно нерухомого майна, право користування яким має її син. Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Відповідно до ст. 203 ЦК України правочин не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Вказує, що при укладенні Іпотечного договору з Банком не було отримано згоду органів опіки та піклування на здійснення цього правочинну у відповідності до ст. 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей», що призвело до не дотримання вимог викладених в статті 203 ЦК України, що в свою чергу призвело до недійсності правочину (Іпотечного договору). А тому, просить визнати Іпотечний договір відповідно до якого [PERSON] передав в іпотеку Банку квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] та стягнути з відповідача на її користь судові витрати. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила визнати недійсним Іпотечний договір № 1114- ЧД від 28.09.2007 року, укладений між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON], а також стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON], за довіреністю [PERSON], позовні вимоги [PERSON] підтримав та просив їх задовольнити. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги [PERSON] визнав та не заперечував проти задоволення позову. В судовому засіданні представник відповідача - ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», за довіреністю [PERSON] позовні вимоги не визнала, пояснивши, що на момент укладення Іпотечного договору № 1114- ЧД від 28.09.2007 року стороною даного договору [PERSON] Банку була надана довідка згідно якої неповнолітні діти зареєстрованими в [ADDRESS] не значилися. Про це також підтвердила в своїй заяві дружина [PERSON] - [PERSON] А тому дозвіл органу опіки та піклування на укладення Іпотечного договору № 1114- ЧД від 28.09.2007 року не потребувався. Вважає, що на момент укладення Іпотечного договору № 1114- ЧД від 28.09.2007 року було дотримано вимог чинного законодавства України. Також просила врахувати вимоги ст. 267 ЦК України та відмовити в задоволенні позову. В судовому засіданні представник третьої особи - Служби у справах дітей Черкаської міської ради, за довіреністю [PERSON], просила задовольнити позов, оскільки таке рішення, на її думку, буде відповідати інтересам неповнолітнього [PERSON] Заслухавши пояснення позивачки [PERSON] та її представника [PERSON], відповідача [PERSON] представника відповідача ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» - [PERSON], представника Служби у справах дітей Черкаської міської ради - [PERSON], дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову, виходячи із наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 28.09.2007 року між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит», правонаступником якого є ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 1114-ЧД, за умовами якого Позичальник [PERSON] отримав кредит в сумі 158400 грн., з оплатою по процентній ставці 10,7% річних та зобов'язався його повернути та сплатити проценти за його користування, з кінцевим строком повернення до 27.09.2022 року. В забезпечення виконання зобов'язання [PERSON] по поверненню кредиту та сплаті процентів 28.09.2007 року між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит», правонаступником якого є ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», та [PERSON] було укладено Іпотечний договір № 1114-ЧД, відповідно до умов якого [PERSON] передав в іпотеку АТ «Банк «Фінанси та Кредит» об'єкт нерухомості - чотирьохкімнатну квартиру, загальною площею 158,4 кв.м., житловою площею - 86,9 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Умови Кредитного договору № 1114-ЧД від 28.09.2007 року відповідач [PERSON] не виконав. В зв'язку з невиконанням [PERSON] своїх зобов'язань по Кредитному договору №1114-ЧД від 28.09.2007 року щодо повернення кредиту та сплати процентів Банк звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за Кредитним договором. Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27.08.2009 року у справі за позовом ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, позовні вимоги ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» задоволено, стягнуто солідарно з [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість по кредитному договору в розмірі 1269264 грн. 82 коп. На виконання вказаного рішення Придніпровським районним судом м. Черкаси було видано виконавчі листи. Державним виконавцем Центрального відділу ВДС Черкаського МУЮ відкрито зведене виконавче провадження № 226 від 02.12.2010 року по стягненню заборгованості з [PERSON] на користь ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит». З метою реального виконання вищезазначеного рішення суду від 27.08.2009 року державним виконавцем було здійснено опис та арешт нерухомого майна - чотирикімнатної квартири [ADDRESS], загальною площею 158,4 кв.м., житловою площею 86,9 кв.м., яка була предметом іпотеки. Відповідно до договору про надання послуг по організації і проведенню прилюдних торгів з реалізації арештованого майна № 16/050-121 від 28.03.2012 року прилюдні торги проводила Черкаська філія ПП «Спеціалізоване підприємство «Юстиція». Оскільки прилюдні торги, призначені на 28.03.2012 року, 20.04.2012 року та на 07.12.2012 року з реалізації арештованого нерухомого майна - чотирикімнатної квартири [ADDRESS] не відбулися у зв'язку з відсутністю купівельного попиту державним виконавцем Центрального відділу ДВС Черкаського МУЮ було запропоновано Іпотекодержателю залишити за собою нереалізоване майно - чотирикімнатну квартиру [ADDRESS], яка на праві власності належала відповідачу [PERSON] Після отримання згоди ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на прийняття зазначеного майна державним виконавцем Центрального відділі ДВС Черкаського МУЮ 19.09.2013 року було складено акт про те, що прилюдні торги не відбулися та винесено постанову про передачу майна стягувачу в рахунок часткового погашення боргу. 20.09.2013 року приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу [PERSON], відповідно до ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження» та на підставі акту про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, було видано свідоцтво, яким посвідчено, що ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» належить на праві власності майно, а саме чотирикімнатна квартира [ADDRESS]. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових права на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 20.09.2013 року, № 9725799 ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» зареєстрував своє право власності на квартиру [ADDRESS]. Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Оскаржуючи Іпотечний договір № 1114-ЧД від 28.09.2007 року позивачка [PERSON] посилається на те, що при його укладенні не були враховані інтереси неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], який на момент укладення Іпотечного договору був зареєстрованим та проживав в [ADDRESS]. Відповідно до ч. 3 ст. 17 Закону України «Про охорону дитинства», в редакції яка діяла на момент укладення Іпотечного договору, батьки або особи, які їх замінюють, не мають права без дозволу органів опіки і піклування укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню або спеціальній реєстрації, відмовлятися від належних дитині майнових прав, здійснювати розподіл, обмін, відчуження житла, зобов'язуватися від імені дитини порукою, видавати письмові зобов'язання. Відповідно до ст. 177 СК України батьки малолітньої особи не мають права без дозволу органу опіки та піклування вчиняти такі правочини щодо її майнових прав: укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, видавати письмові зобов'язання від імені дитини, відмовлятися від майнових прав дитини. Згідно вимог ч. 4 ст. 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних громадян та безпритульних дітей» для вчинення будь-яких правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл Органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону. Як вбачається з п. 44 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» згідно зі ст. 32 ЦК України, ст. 177 СК України та ст. 17 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 року - батьки не мають права без дозволу органу опіки та піклування укладати договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або спеціальній реєстрації, відмовлятись від належних дитині майнових прав, здійснювати розподіл, обмін, відчуження житла, зобов'язуватись від імені дитини порукою, видавати письмові зобов'язання. В судовому засіданні встановлено, що сторонами оскаржуваного Іпотечного договору № 1114-ЧД від 28.09.2007 року є ВАТ «Банк Фінанси та Кредит», правонаступником якого є ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», та [PERSON]. Батьками неповнолітнього [PERSON] вказаний Іпотечний договір не укладався. Крім того, надана на момент укладення Іпотечного договору № 1114-ЧД від 28.09.2007 року стороною договору - [PERSON] довідка про склад сім'ї не вказувала про реєстрацію в квартирі [ADDRESS] неповнолітньої дитини. В наданій згоді на передачу майна в іпотеку від 28.09.2007 року дружина Іпотекодавця [PERSON] - [PERSON] також зазначила про те, що нерухомість правами користування малолітніх/неповнолітніх не обтяжена. На даний час Іпотекодержатель - ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» набув права власності на предмет іпотеки - квартиру [ADDRESS], таким чином зобов'язання є виконаним. Крім того, при винесенні рішення суд враховує вимоги ст. 267 ЦК України (наслідки спливу позовної давності) про застосування якої просив відповідач - ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит». Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові. Відповідно до ч. 5 ст. 267 ЦК України якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], в інтересах малолітньої дитини [PERSON], вже зверталася до Придніпровського районного суду м. Черкаси із позовом до [PERSON], Акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про визнання Іпотечного договору недійсним. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 04.03.2011 року позовна заява [PERSON], в інтересах малолітньої дитини [PERSON], до [PERSON], Акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про визнання Іпотечного договору недійсним за заявою представника позивачки - [PERSON] від 03.03.2011 року - залишена без розгляду. Вказана ухвала не оскаржувалася. З даним позовом позивачка [PERSON] звернулася до суду 09.04.2014 року. В судовому засіданні позивачка [PERSON] пояснила, що про існування Іпотечного договору № 1114-ЧД від 28.09.2007 року їй було відомо з моменту його укладення і заперечень до його укладення в неї не виникало. Відповідно до ч. 1 ст. 265 ЦК України залишення позову без розгляду не зупиняє перебігу позовної давності. За таких підстав суд вважає, що позивачкою [PERSON] пропущено строк звернення до суду, в інтересах неповнолітнього [PERSON], з позовом до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», [PERSON], третя особа: Служба у справах дітей Черкаської міської ради про визнання Іпотечного договору недійсним. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] строк позовної давності поновити не просили та не навели суду причин пропущення строку позовної даності, а також не надали доказів причин пропуску такого строку. А тому, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON], яка діє в інтересах неповнолітнього [PERSON], до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», [PERSON], третя особа: Служба у справах дітей Черкаської міської ради про визнання Іпотечного договору недійсним. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed