Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-02 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про скасування свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посилаючись на те, що вона як непрацездатна особа, мала право на обов'язкову частку у спадщині, що залишилася після смерті чоловіка, а наявність свідоцтва про право на спадщину за заповітом не надає можливості успадкувати частину майна, що залишилося після його смерті. Просить скасувати свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 15 листопада 2006 року виданого Другою Рівненською державною нотаріальною конторою на користь [PERSON] В судове засідання позивач не з'явилася, подала до суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача подала до початку судового засідання клопотання про розгляд справи за її відсутності та вказала, що заявлені позовні вимоги визнає. Представник третьої особи подав до суду повідомлення в якому просить справу слухати без участі представника Другої рівненської державної нотаріальної контори та рішення по справі винести на власний розсуд. Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши документи і матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши обставини, якими сторони обґрунтовують свої вимоги, давши оцінку доказам, які мають значення для справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних міркувань. [PERSON] помер [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER]. Спадкоємцями першої черги після його смерті були позивач - [PERSON], як дружина та відповідач - [PERSON], як донька. [PERSON] за життя залишив заповіт, посвідчений Першою Рівненською державною нотаріальною конторою 10 травня 1995 року за реєстровим № 4-2073, спадкоємцем зазначеного в заповіті майна гр. [PERSON] є гр. [PERSON] На підставі даного заповіту вона отримала у нотаріальній конторі свідоцтво про право власності на ? частину квартири [ADDRESS] у порядку спадкування за заповітом. На момент смерті [PERSON] позивач і була зареєстрована за адресою [ADDRESS], тобто вважається такою, що прийняла спадщину. Згідно із положень ст. 1241 ЦК України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). На підставі ст. 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. Чинне законодавство закріплює право фізичної особи призначити спадкоємців шляхом складання заповіту і розподілити спадкове майно, майнові права та обов'язки на свій розсуд. Разом з тим, у ст.1241 ЦК України визначено право певних осіб на отримання визначеної (обов'язкової) частки спадкового майна, незалежно від змісту заповіту. Таким чином, свобода спадкового розпорядження обмежується правом осіб, які закликаються до спадкування незалежно від волі спадкодавця в силу прямої вказівки закону. Перелік таких осіб визначений ст. 1241 ЦК України, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. До цього переліку входять лише особи, які належать до першої черги спадкоємців за законом і є малолітніми, неповнолітніми, повнолітніми непрацездатними дітьми спадкодавця (в тому числі усиновленими), непрацездатною вдовою (вдівцем), непрацездатними батьками (усиновителями) та дітьми, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені після відкриття спадщини. Непрацездатними вважаються жінки, які досягли 55 років та чоловіки - 60 років; інваліди І, ІІ, ІІІ груп, незалежно від того, чи призначена їм пенсія. Відповідно до ст.1241 ЦК України обов'язкова частка у спадщині визначається у розмірі половини від тієї частки, яка належала б кожному зі спадкоємців, що мають право на неї, при спадкуванні за законом, незалежно від змісту заповіту. Право на обов'язкову частку у спадщині не залежить від згоди інших спадкоємців на її отримання, а також місця проживання спадкоємця. Станом на [INFO] [PERSON] досягла пенсійного віку (68 років), тобто була непрацездатною, тому мала право на обов'язкову 1/2 частку у спадщині, а наявність Свідоцтва про право на спадщину за заповітом порушує її право на спадкування, тому його слід визнати недійсним. Судові витрати, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved