Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-06 00:00:00

[PERSON] звернулася на адресу Врадіївського районного суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, мотивуючи свою заяву тим, що вона перебуває з відповідачем [PERSON] в зареєстрованому шлюбі з 22.02.2013 року. У неї з відповідачем [PERSON] є спільний син - [PERSON], [INFO], який на даний час проживає разом з нею та знаходиться на повному її утриманні. Відповідач [PERSON] проживає окремо та в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання спільного сина. В судове засідання позивач [PERSON] не з»явилася, але надала на адресу суду заяву, в якій просить слухати справу в її відсутність, позовні вимоги підтримує повністю та просить суд їх задовольнити, не заперечує проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду даної цивільної справи, на розгляд справи не з'явився, клопотання про розгляд справи в його відсутність не надав, про причини неявки не повідомив, суд, з урахуванням згоди позивача [PERSON] на ухвалення заочного рішення, ухвалив провести заочний розгляд даної цивільної справи, на підставі наявних у справі доказів. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України в зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд визнав можливим здійснювати розгляд справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Аналізуючи докази надані сторонами, суд визнав доведеними такі факти: - сторони перебувають в зареєстрованих шлюбних відносинах з 22.02.2013 року (копія свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 22.02.2013 року); - Відповідач [PERSON] є батьком малолітнього - [PERSON], [INFO] (копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 23.07.2013 року); - спільна дитина проживає біля позивача [PERSON] та знаходиться на її утриманні (акт обстеження матеріально-побутових умов проживання №82 від 24.03.2014 року, довідка № 80 від 24.03.2014 року); - неповнолітній [PERSON] та позивач [PERSON] не знаходяться на обліку у Врадіївській районній центральній лікарні по поводу захворювань (довідки Врадіївської районної лікарні від 25.03.2014 року); - позивач [PERSON] перебуває на обліку у Новоодеському РУСЗН та отримує допомоги (довідки про доходи № 465, № 466 Новоодеського УСЗН Миколаївської області); - матеріальний стан проживання малолітньої дитини та позивача [PERSON] потребує поліпшення (акт обстеження житлових умов позивача № 82 від 24.03.2014 року). Дослідивши обставини справи, суд вважає, що між сторонами склалися правовідносини з приводу утримання дитини до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 180, ч. 2 ст. 181 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статею 184 Сімейного колексу України. Згідно ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися, як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Стаття 84 Сімейного кодексу України регламентує право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох річного віку. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Приймаючи до уваги, що вищезазначеними нормами закону передбачено, що при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, суд вважає за необхідне позов задовольнити, а саме: стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини, [PERSON], [INFO] у розмірі ? частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з моменту подачі позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття, та аліменти на утримання дружини в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу), починаючи з моменту подачі позовної заяви і до досягнення дитиною трьох років. Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача, яка звільнена від сплати судового збору на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір», то у відповідності до ч. 3 ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави в розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved