Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-16 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із заявою, в якій просили розірвати шлюб між ними, зареєстрований 30 жовтня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції за актовим записом №2715. В обґрунтування заяви посилалися на те, що 30 жовтня 2015 року між ними зареєстровано шлюб. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. За час спільного життя заявники зрозуміли, що подальше збереження шлюбу не відповідає їх інтересам та інтересам їх малолітнього сина. Спору про поділ майна чи визначення місця проживання дитини між [PERSON] та [PERSON] немає, аліменти на утримання дитини [PERSON] буде сплачувати відповідно до договору про участь у витратах на утримання малолітнього сина [PERSON], а також щодо участі у його вихованні та щодо місця його проживання, посвідченого 16 жовтня 2018 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 18 жовтня 2018 року провадження у справі відкрито за правилами окремого провадження. У судове засідання заявники не з'явились, надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутністю, в якій заявлені вимоги підтримали у повному обсязі. Представник заінтересованої особи Харківського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Харківській області в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, про час дату та місце судового засідання був повідомлений своєчасно та належним чином. Враховуючи, що в судове засідання не зявились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Заявники перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 30 жовтня 2015 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову Харківського міського управління юстиції за актовим записом №2715. Під час державної реєстрації шлюбу заявник [PERSON] змінила прізвище з «Сіпачова» на «Зубарєва» (свідоцтво про шлюб серії І-ВЛ №275556, видане 30 жовтня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову Харківського міського управління юстиції). Від шлюбу заявники мають малолітню дитину [PERSON] Даніса Тарасовича, [INFO] (свідоцтво про народження серії І-ВЛ №436321, видане 18 березня 2016 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову Харківського міського управління юстиції). Відповідно до ч.1\~ст.\~109\~СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. 16 жовтня 2018 року між заявниками укладено договір про участь у витратах на утримання малолітнього сина [PERSON] Даніса Тарасовича, а також щодо участі у його вихованні та щодо місця його проживання, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за №3127, згідно якого сторонами досягнуто згоди щодо місця проживання неповнолітньої дитини [PERSON] Деніса Тарасовича, 13 березня 2016 року , участі у його вихованні та у витратах на утримання. За змістом положень ч. 1\~ст.\~24\~СК України та ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4\~ ст. 56 СК України\~ передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх до збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Частиною 3\~ст. 109 СК України\~передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно роз'яснень, які містяться в пункті 8\~постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року №11\~розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст. 109 СК) провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей. Таким чином, в ході судового засідання суд повинен з'ясувати наявність вільного волевиявлення кожного із подружжя як щодо розірвання шлюбу, так і щодо змісту договору, а також у з'ясуванні відповідності умов договору інтересам дитини (дітей). Розірвання шлюбу за спільною заявою подружжя може мати місце лише при умові якщо, між іншим, буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка. Як встановлено під час судового розгляду, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка , після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права заявників, а також права їхньої дитини [PERSON] Деніса Тарасовича, [INFO]. Відповідно до\~ст.113 СК України\~особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Заявник [PERSON] у заяві просить після розірвання шлюбу відновити її дошлюбне прізвище «Сіпачова». На підставі викладеного,

Outcome: approved