Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-27 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] (далі позивачі) звернулись до суду з вищевказаною позовною заявою. Позовні вимоги позивачі мотивують тим, що 12.03.1996 р. помер їх батько [PERSON]. Вони як спадкоємці за законом звернулись у встановлений законом строк до Першої первомайської державної нотаріальної контори з метою отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті батька, однак їм було відмовлено у видачі відповідного свідоцтва, оскільки право власності на житловий будинок по вул. Волгоградська, 33 в м. Первомайськ Миколаївської області [PERSON] не було зареєстровано у Первомайському МБТІ в порядку, передбаченому чинним законодавством до 31.12.2013 р. Тому просить позов задовольнити. Позивачі в судове засідання не зявились, представник надала заяву про розгляд справи без її участі; позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника Первомайської міської ради Миколаївської області; проти задоволення позову не заперечують. Відповідно до ч. 2\~ст. 197 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до таких висновків. [PERSON] народився 02.11.1957 р. в м. Первомайськ Миколаївської області; його батьком є [PERSON], матірю [PERSON]; свідоцтво про народження ЯК № 794519 від 14.11.1957 р. [PERSON] народилась 02.02.1949 р.; її батьком є [PERSON], матірю [PERSON]; свідоцтво про народження ФЮ № 499838; прізвище після укладення шлюбу «Карлова»; свідоцтво про укладення шлюбу ІІ-НО № 456920 від 06.06.1978 р. Згідно із свідоцтвом про смерть серії І-ФП № 245093, виданим повторно 10.08.2016 р., [PERSON] померла 21.12.1995 р. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 30.08.1996 р., посвідченого державним нотаріусом Першої первомайської державної нотаріальної контори [PERSON], спадкоємцем [PERSON], померлої 21.12.1995 р., є її чоловік [PERSON], який мешкає в м. Первомайськ Миколаївської області по вул. Волгоградська, 33. Спадкове майно, на яке видано свідоцтво складається з жилого будинку з надвірними спорудами, що розташовані на земельній ділянці в м. Первомайську Миколаївської області по вул. Волгоградська, 33. Свідоцтво підлягає реєстрації в Первомайському МБТІ. [PERSON] помер 12.03.1998 р. в м. Первомайськ Миколаївської області, свідоцтво про смерть І-ФП № 104853, видане повторно 13.01.1999 р. Листом державного нотаріуса Першої первомайської державної нотаріальної контори Миколаївської області № 1962/02-14 від 06.09.2016 р. [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті 12.03.1998 р. батька [PERSON] на спадкове майно, що складається з житлового будинку № 33 по вул. Волгоградська в м. Первомайськ Миколаївської області, у звязку з тим, що право власності на вказаний будинок [PERSON] не було зареєстровано у Первомайському МБТІ в порядку, передбаченому чинним законодавством до 31.12.2012 р., про що свідчить виписка з матеріалів бюро на обєкт нерухомого майна Первомайського МБТІ № 57 від 28.01.2016 р. Викладене підтверджується також копією спадкової справи № 384/1998, яка була заведена Першою первомайською державною нотаріальною конторою Миколаївської області після смерті 12.03.1998 р. [PERSON]. Відповідно до ч. 1\~ст. 1 ЦК України\~цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленню, майновій самостійності їх учасників. Згідно\~зі ст. 15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, та право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до\~ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Статтею 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з приписами ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1\~ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Відповідно до положень\~ст. 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Пунктом 23\~Постанови Пленуму Верхового суду України за № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»\~роз'яснено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. З роз'яснень, наданих\~Постановою Пленуму Верхового суду України за № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»\~вбачається, що особа яка не має змоги реалізувати своє право на отримання свідоцтва про право на спадщину у нотаріальному порядку набуває право на звернення до суду у порядку позовного провадження із вимогами щодо визнання права на спадщину. Згідно з приписами ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Відповідно до ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Ураховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивачі є спадкоємцями першої черги після смерті їх батька [PERSON]; спадкодавець [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину, але за життя у встановленому чинним законодавством порядку право власності на спірний будинок не зареєстрував; позивачі не мають змоги реалізувати своє право на отримання свідоцтва про право на спадщину у нотаріальному порядку. Таким чином, право позивачів щодо визнання права на спадщину підлягає судовому захисту. Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved