Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-20 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулись до суду із вказаним позовом до Управління майном комунальної власності міста Полтавської міської ради, в якому прохають визнати за ними право користування з 30.10.2002 квартирою [ADDRESS] . Заявлені вимоги вмотивовані позивачами тим, що на підставі витягу з Протоколу №10 Полтавського ЦТЕМЕЗ від 31.10.2000 [PERSON] та її доньці [PERSON] (дошлюбне прізвище « [PERSON] ») була виділена у користування квартира [ADDRESS] . Після вселення у вказане житлове приміщення, позивачі зареєстрували місце свого проживання за вказаною адресою, проте ордеру на жиле приміщення органами місцевого самоврядування видано не було. В подальшому зазначений вище будинок [ADDRESS] було прийнято у комунальну власність як житловий та передано на баланс КП «ЖЕО №2» Полтавської міської ради. Наразі позивачі мають бажання реалізувати своє право на приватизацію, проте за відсутності ордеру про надання жилої площі у користування, Управлінням комунальної власності міста їм було у цьому відмовлено, у зв`язку із чим виникла необхідність у зверненні до суду. Будучи належно повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, позивачі [PERSON] , [PERSON] та їх представник - адвокат Доценко О.В. в судове засідання не прибули. Від адвоката Доценка О.В. на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутність та відсутність позивачів, заявлені позовні вимоги підтримані у повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не прибув, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. У відзиві, який надійшов до суду, просив суд розглянути справу без участі представника Управління майном комунальної власності міста та у вирішенні даної справи покладався на розсуд суду (а.с.57-60). Представник третьої особи, будучи належно повідомленим про розгляд справи, до суду не з`явився, звернувшись із відповідним клопотанням про розгляд справи за відсутності представника КП «ЖЕО №2» (а.с72). Правом подання письмових пояснень щодо позову та відзиву на нього не скористався. З`ясувавши позиції сторін, встановивши фактичні обставини справи та зміст виниклих між сторонами спірних правовідносин, оцінивши досліджені письмові докази, що приєднані до справи, суд вважає позов обґрунтованим з огляду на наступне. Судом встановлено, що відповідно до витягу з Протоколу № 10 спільного засідання профкому та адміністрації Полтавського центру технічної експлуатації місцевого телефонного зв`язку від 31.10.2000 (а.с.22) надана згода на виділення квартири [ADDRESS] в малосімейному гуртожитку з частковими зручностями жилою площею 14.7 кв.м. сімї [PERSON] , складом 2 осіб (заявник [PERSON] , дочка заявника [PERSON] ). Згідно із копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , матір`ю [PERSON] вказана [PERSON] (а.с.18). Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.19), [PERSON] та [PERSON] 15.07.2015 уклали шлюб, який зареєстровано Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції за актовим записом №809. Після реєстрації шлюбу дружина прийняла прізвище чоловіка « [PERSON] ». Місце проживання позивача [PERSON] у встановлену порядку зареєстровано за адресою: [ADDRESS] , починаючи з 03.04.2001, а позивача [PERSON] - 30.10.2002. Вказані обставини підтверджуються приєднаними до справи копіями паспортів громадянина України на ім`я позивачів з відмітками про їх зареєстроване місце проживання (а.с.15-17) та узгоджуються із довідками про склад сім`ї (а.с.20,21). Як убачається з листа Управління з питань містобудування та архітектури виконавчого комітету Полтавської міської ради від 18.07.2019 щодо тотожності назв провулку, за адресним планом міста значиться назва [ADDRESS] , проте при відмінюванні слова у документообігу назва провулку могла вживатись як Градизький. Згідно листа архівного відділу Полтавської міської ради за № К-085-10/246 від 12.09.2019, у рішеннях виконавчого комітету Полтавської міської ради та рішеннях виконавчого комітету Ленінської районної у м.Полтаві ради відсутня інформація про заселення [PERSON] в квартиру [ADDRESS] (а.с.23). За повідомленням Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна організація № 2» Полтавської міської ради № К-2239 від 16.09.2019, надано інформацію щодо відсутності в архіві КП «ЖЕО-2» ордеру на спірне жиле приміщення, яке не є службовим. (а.с.24). Відповідно до ст.64 ЖК України, члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач та члени його сім`ї. Відповідно до Рішення дев`ятої сесії сьомого скликання Полтавської міської ради від 31.01.2017 прийнято у комунальну власність територіальної громади міста Полтава, зокрема, житловий будинок по [ADDRESS] , а Комунальному підприємству «Житлово-Експлуатаційна організація №2» Полтавської міської ради надані повноваження балансоутримувача даного житлового будинку (а.с.26). Відповідно до рішення виконавчого комітету Полтавської міської ради №98 від 22.05.2019 затверджено, зокрема, акт приймання-передачі відомчого житлового фонду в комунальну власність за адресою: [ADDRESS] (а.с.27). За нормами ст.58 ЖК України, на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Ордер може бути видано лише на вільне жиле приміщення. Отже, як встановлено судом, позивачі правомірно проживають та зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , однак ордеру на право зайняття жилого приміщення не мають, що за змістом позову є перешкодою у реалізації права на приватизацію. Згідно з технічним паспортом (інвентарна справа № 21396), виготовленим 09.01.2020, вбачається, що вказана квартира має житлову площу 14,0 кв. м., загальну площу 27,8 кв. м. Конституція України, як основний Закон держави, визначає серед інших прав і свобод людини й громадянина, право на житло. Стаття 47 Конституції України передбачає, що кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Враховуючи вимоги законодавства щодо приватизації житла особами, суд дійшов висновку, що способом захисту прав позивачів є саме визнання за ними права користування житловим приміщенням.

Outcome: approved