Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-09 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] , третя особа: служба у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав. Позивач зазначала, що з 18 грудня 2013 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 06 жовтня 2016 року шлюб між ними було розірвано. Від шлюбу сторони мають спільну доньку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . З самого народження та на даний час дитина проживає з позивачем та знаходиться на її повному утриманні. Відповідач не приймає жодної участі у її вихованні, тим самим ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Зокрема, відповідач не цікавиться навчанням, здоров`ям, фізичним станом, моральним та духовним розвитком, особистим життям доньки. Він не бере участь у вихованні та утриманні дитини, не піклується про її фізичний та інтелектуальний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя; не виявляє інтерес до її внутрішнього світу; не створює умови для отримання освіти. Протягом зазначеного часу відповідача не цікавили можливості матеріального забезпечення щоденних потреб доньки, оплата послуг дошкільних, медичних установ, покриття витрат на відпочинок, оздоровлення. Духовного зв`язку між відповідачем та дитиною ніколи не було. Посилаючись на викладене, позивач просила суд позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав щодо малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору у розмірі 840,80 грн. В судовому засіданні представник позивача адвокат Голиця Т.І. позовні вимоги підтримала, просила про їх задоволення в повному обсязі. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, про місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином через оголошення на офіційному веб-сайті Броварського міськрайонного суду Київської області https://br.ko.court.gov.ua. В судове засідання представник третьої особи служби у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації не з`явився, про місце та час розгляду справи повідомлялися належним чином. Направили до суду клопотання про розгляд справи у відсутність представника, покладалися на розсуд суду. В судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що є колегою позивача та хрещеною матір`ю дитини. Донька позивача та відповідача народилася в зареєстрованому шлюбі, починаючи з хрестин відповідач вів себе не адекватно: крав, виносив з дому речі, пропав, нікому не відомо де він знаходиться. Позивач за цей час не змінювала місця проживання та номер телефону, подавала позов на стягнення аліментів з відповідача, в останнього є рідна сестра, яка намагалася допомагати. В судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що він є другом сім`ї, за останні 5-6 років нічого не чув про відповідача, він зник, на контакт не виходить, матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] з 18 грудня 2013 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 06 жовтня 2016 (а.с.6-7). Згідно свідоцтва про зміну імені, позивач 07 грудня 2018 року змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с.12). Від спільного подружнього життя мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , повторно виданим 19 грудня 2018 року Соломянським районним у місті Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис №1599 від 23.05.2014 р. (а.с.13). Заочним рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 04 квітня 2018 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 713 грн. щомісячно, починаючи з 05 липня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.9-11). Відповідно до протоколу психоконсультаційного дослідження, виданого лікарем ТОВ «Клініка сімейної та функціональної медицини «FxMed», особистість біологічного батька дитиною [PERSON] повністю ігнорується. Біологічний батько, як особистість, дитиною не згадується. На момент дослідження для дитини важливі як мама, так і тато [PERSON] . У дитини глибока емоційна прив`язка до мами. Сприятливий клімат сім`ї, в якій проживає дитина, дає дитині відчуття безпеки та захищеності (а.с.14-16). Як вбачається з довідки лікаря від 01.10.2020 р., починаючи з 20.05.2014 р. по сьогоднішній день педіатр Колесникова О.Л. , яка працює в ТОВ «Клініка сімейної та функціональної медицини «FxMed», здійснює медичний огляд та лікування [PERSON] . За весь цей час лише [PERSON] приводила доньку на профілактичні огляди, у випадку хвороби дітей та під час вакцинації. Батько дитини жодного разу на прийом з донькою не з`являвся та здоров`ям [PERSON] не цікавився (а.с.17). Відповідно до довідки ФОП [PERSON] від 30.09.2020 р. за вих.№1/09, [PERSON] відвідує дитячий садок «Orange Kids Space». За весь період відвідування дитиною дитячого садка її батько - [PERSON] жодного разу не був присутній на батьківських зборах, навчанням та вихованням доньки не цікався. Дитину в дитячий садок приводили і забирали, здійснювали оплату за садок мати та дідусь (а.с.18). З 01.06.2019 р. дитина відвідує дитячий садок «Orange Kids Space» у класі «Підготовка до школи», що підтверджується довідкою №19/02/2021 (а.с.65). Станом на 01 лютого 2021 року заборгованість відповідача [PERSON] по сплаті аліментів становить 25424 грн. 50 коп., що підтверджується довідкою-розрахунком Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) від 23 лютого 2021 року (а.с.63-64). Згідно листа-відповіді Управління превентивної діяльності ГУ НП у м. Києві від 11 вересня 2020 року №38-аз/125/19/11-2020, відповідно до бази електронного документообігу ГУ НП у м. Києві звернення [PERSON] відносно вчинення зі сторони [PERSON] перешкод у спілкуванні та вихованні їхньої малолітньої доньки за період з 01 жовтня 2016 року по теперішній час до ГУ НП у м. Києві та його територіальних (відокремлених) підрозділів не надходили (а.с.21). [PERSON] не звертався до служби у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації щодо чинення йому зі строни [PERSON] перешкод у спілкуванні та вихованні їхньої доньки та встановлення графіку побачень з дитиною, що підтверджується листом-відповіддіо від 08 вересня 2020 року №108/24-3546 (а.с.23). Позивач [PERSON] працює на посаді лікаря стоматолога в ПП «Доктор Мельник (03061, м. Київ, вул. Бориславська, 70) і її дохід за період з вересня 2020 року по лютий 2021 року становить 36000 грн., що підтверджується довідкою про доходи №17 від 22.02.2021 р. (а.с.66). Відповідно до характеристики, позивач [PERSON] має 43 наукові праці, в тому числі 5 патентів України на корисну модель, співавтор 2 навчальних посібників, методичних рекомендацій. Індекс Гірша (Google Scholar) - 6. За останні 5 років 3 рази приймала участь та публікувала матеріали на науково-практичних конференціях в Україні та за кордоном. [PERSON] має вищу кваліфікаційну категорію за спеціальністю дитяча стоматологія. Користується заслуженим авторитетом і повагою як у пацієнтів, так і у колег (а.с.67). Орган опіки та піклування Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] стосовно малолітньої [PERSON] , 2014 року народження, відповідно до висновку №108-3703 від 26.03.2021 р. (а.с.50-51). Згідно статті 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Як передбачено ст. 155 Сімейного кодексу України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитини» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Пленум Верховного Суду України в п.п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 р., особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. З вище наведених фактів вбачається, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , а саме: не займається вихованням дитини, фізичним, духовним розвитком та матеріально не забезпечує, і взагалі ставиться до дитини байдуже. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про задоволення позову про позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав відносно його малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . З огляду на викладені обставини, позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved