Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-10 00:00:00

Адвокат Пономаренко Ольга Вячеславівна в інтересах [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Акціонерного товариства «Альфа-Банк», треті особи Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський Володимир Анатолійович, Сєвєродонецький міський відділ державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що між [PERSON] та Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» був укладений договір про надання невідновлюваної кредитної лінії № 556/16-МБ54 від 10.10.2008. З метою забезпечення виконання позичальником своїх зобов`язань перед кредитором за Договором, сторони уклали іпотечний договір, предметом якого став житловий будинок з надвірними побудовами та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , заставною вартістю 50 739,79 доларів США, що за курсом НБУ на 10.10.2008 р. становить 250 000 грн. 19 червня 2020 року під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження позивачці стало відомо, що 25.10.2019 старшим державним виконавцем Сєвєродонецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області Жуковим Дмитром Олександровичем постановою про відкриття виконавчого провадження було відкрито виконавче провадження № 60419690 щодо стягнення з [PERSON] на користь АТ «Укрсоцбанк» заборгованості, що виникла по Договору про надання невідновлюваної кредитної лінії № 556/16-МБ54 від 10.10.2008, за період з 01.01.2015 по 12.09.2017 у загальному розмірі 93751,29 дол. США, яка складається з: строкова заборгованість - 4333,69 дол. США; прострочена заборгованість - 34666,32 дол. США; строкова заборгованість по нарахованих відсотках 208,00 дол. США; прострочена заборгованість по нарахованих відсотках - 54543,28 дол. США, та суми плати, що здійснена стягувачем за вчинення виконавчого напису. Підставою для винесення постанови про відкриття виконавчого провадження № 60419690 став вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським Володимиром Анатолійовичем виконавчий напис № 25022 від 31.10.2017. Позивач вважає виконавчий напис незаконним та вчиненим з грубим порушенням порядку вчинення виконавчих написів, а тому таким, що не підлягає виконанню з огляду на наступне. Під час вчинення виконавчого напису № 25022 від 31.10.2017 нотаріус Чуловський В.А. посилається на пункт 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 № 1172, відповідно до вимог якого для одержання виконавчого напису стягувач повинен надати нотаріусу оригінал кредитного договору та засвідчену стягувачем виписку з рахунків боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. На момент вчинення виконавчого напису від 31.10.2017 № 25022 нотаріусом Чуловським В.А. постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/200084/14 вже набрала законної сили, а тому нотаріус не мав права вчиняти виконавчий напис щодо стягнення заборгованості за кредитним договором на підставі норм пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 № 1172. Позивач вважає, що для вчинення виконавчого напису відповідачем також не було надано необхідних документів, зі змісту яких нотаріус Чуловський В.А. міг установити, що заборгованість є безспірною. З огляду на зміст матеріалів виконавчого провадження та виконавчого напису, стягувачем було надано нотаріусу документи згідно із пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 р. № 1172 (норми якого визнано незаконними та нечинними), а саме: оригінал кредитного договору, засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості (зазначене підтверджується наявними у матеріалах нотаріальної справи копіями виконавчого напису та документів наданих стягувачем, на підставі яких було вчинено виконавчий напис). Верховний Суд у постанові від 08.05.2018 р. по справі № 315/353/17 зазначив, що сам по собі розрахунок заборгованості , здійснений банком, за умови не визнання її розміру, не може бути єдиним та безумовним доказом розміру наявної заборгованості за кредитним договором. Подані банком нотаріусу документи не підтверджують безспірність заборгованості, оскільки про наявність спору щодо заборгованості свідчить й те, що у виконавчому написі зазначені суми із стягнення як самого тіла кредиту так і процентів, які в свою чергу розраховуються у відсотковому відношенні до боргу і можуть бути оспорені. Таким чином, наданий стягувачем для вчинення виконавчого напису односторонній розрахунок заборгованості [PERSON] перед ТОВ «УКРСОЦБАНК» не може бути підтвердженням наявності безспірної заборгованості. Отже, у нотаріуса Чуловського В.А. під час здійснення виконавчого напису не було об`єктивних та достатніх підстав вважати, що заборгованість є безспірною, а тому позивач вважає, що нотаріальний напис було вчинено з порушенням приписів п. 3 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, які дозволяють вчинити виконавчий напис виключно у разі наявності документів, що підтверджують безспірну заборгованість або іншу відповідальність боржника перед стягувачем. Крім того, відповідач та третя особа - нотаріус Чуловський В.А. під час вчинення виконавчого напису свідомо порушили право [PERSON] на позасудове регулювання спору та оскарження суми боргу. Також відповідач не надсилав [PERSON] вимогу про погашення боргу, не проінформував її про розмір заборгованості, та не менше як за 30 днів до вчинення виконавчого напису не повідомив боржника про порушення кредитних зобов`язань, чим позбавив позивача права оскаржити вимоги у судовому порядку або виставити письмові заперечення кредитору. Отже, виконавчий напис був вчинений з порушенням норм Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою КМУ від 29.06.1999 року № 1172. У зв`язку з чим представник позивача звернулася з даним позовом до суду та просить суд визнати виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським Володимиром Анатолійовичем, зареєстрований в реєстрі за № 25022 від 31 жовтня 2017 року, таким, що не підлягає виконанню. Одночасно з позовною заявою адвокат Пономаренко О.В. в інтересах [PERSON] звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з заявою про забезпечення позову. Ухвалою суду від 15.07.2020 заява представника позивача адвоката Пономаренко О.В. про забезпечення позову задоволена. Зупинено стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським Володимиром Анатолійовичем від 31.10.2017 № 25022. На виконання ухвали суду від 17.07.2020 представником відповідача АТ «Альфа-Банк» Дегтярьовим Є.В. до суду подано відзив на позов, згідно з яким відповідач не визнав позовні вимоги в повному обсязі та просив суд відмовити у задоволенні позову, оскільки вважає позов необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, з огляду на таке. На момент вчинення виконавчого напису не існувало ніякого цивільного спору між сторонами ані про розмір заборгованості, ані про недійсність договорів кредиту, застави ані повністю, ані частково, як і не існує і на сьогоднішній день. Сторони кредитного договору встановили строк дії договору - до моменту виконання сторонами в повному обсязі взятих на себе зобов`язань. З огляду на викладене строк (термін) виконання зобов`язання може збігатися зі строком договору, а може бути відмінним від нього, зокрема коли сторони погодили строк (термін) виконання ними зобов`язання за договором і визначили строк останнього, зазначивши, що він діє до повного виконання вказаного зобов`язання. Нотаріус вчиняє виконавчі написи за умови, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами організаціями - не більше одного року (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлено постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» (далі Перелік документів). Вказаний Перелік документів містить вичерпні підстави для вчинення виконавчого напису і розширеному тлумаченню не підлягає. Крім заяви про вчинення виконавчого напису, Банком нотаріусу був наданий належний обсяг документів, які в сукупності підтверджували право вимоги Відповідача до Позивача за Кредитним договором, підтверджували безспірність заборгованості останнього за цим Кредитним договором (копія заяви додається). Позивач не довів, не надавши жодного доказу, що на момент вчинення нотаріусом Виконавчого напису його заборгованість перед AT «Укрсоцбанк» мала ознаки «спірності». Наявні в матеріалах справи документи переконливо доводять про відсутність підстав для задоволення позову Заявника. Здійснюючи Виконавчий напис, приватний нотаріус підтвердив за AT «Укрсоцбанк» право на звернення стягнення на суму боргу/заставне майно Позивача. Оскільки Позивач не довів протилежне, його позовні вимоги не заслуговують на увагу. Позивач як не довів факт порушення приватним нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і не довів неправомірність вимог AT «Укрсоцбанк» в частині розміру заборгованості або спливу строку давності за вимогами, з якими Банк звернувся до приватного нотаріуса за вчинення останнім виконавчого напису. В судове засідання представник позивача адвокат Пономаренко О.В. не з`явилась, до суду подала заяву з проханням розглядати справу за її відсутності та за відсутності позивача, позовні вимоги підтримала, просила суд позов задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача АТ «Альфа-Банк» Дегтярьов Є.В. в судове засідання не з`явився, у відзиві на позов просив відмовити у задоволенні позовної заяви [PERSON] . Представник третьої особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський В.А. в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Представник третьої особи Сєвєродонецького міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини. З матеріалів справи судом встановлено, що між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та [PERSON] 10 жовтня 2008 року було укладено договір № 556/16-МБ54 про надання невідновлювальної кредитної лінії. Відповідно до укладеного Договору позивач отримав кредитний ліміт у розмірі 40 000, 00 доларів США, зі сплатою процентів в розмірі, що визначений в тарифах доданих до договору. Згідно з п. 1.4. Договору № 556/16-МБ54 про надання невідновлювальної кредитної лінії від 10.10.2008 в якості забезпечення виконання позичальником своїх зобов`язань перед кредитором за цим договором щодо повернення кредиту, сплати нарахованих процентів, комісій, можливої неустойки (пені, штрафу), а також інших витрат щодо задоволення вимог Кредитора за Договором, кредитор укладає з позичальником іпотечний договір, предметом якого є житловий будинок з надвірними побудовами та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , заставною вартістю 50 739,79 доларів США, що за курсом НБУ на 10.10.2008 р. становить 250 000 грн. 31.10.2017 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 25022, за яким запропоновано стягнути грошові кошти у сумі 93 751, 29 доларів США, з [PERSON] , які є заборгованістю за договором про надання невідновлювальної кредитної лінії № 556/16-МБ54 від 31.10.2017. Стягнення заборгованості проводиться за період з 01.01.2015 по 12.09.2017. Сума повної заборгованості складає 93 751, 29 доларів США, а також витрати пов`язані з вчиненням виконавчого напису. Отже,\~з досліджених\~в судовому\~засіданні фактичних\~обставин справи\~судом встановлено,\~що позивач вважає, що виконавчий напис був вчинений з порушенням норм Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 року № 1172. Так, згідно зі ст.\~87\~Закону України\~«Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 1\~Постанови Кабінету Міністрів України від\~29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса»\~для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Статтею 88\~Закону України\~«Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями\~не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з п.п. 2.1 п. 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Відповідно до п.п. 2.2 п. 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку у разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача. Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень\~письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в\~Законі України «Про нотаріат»\~та Порядку вчинення нотаріальних дій. У даному конкретному випадку з наданих приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським Володимиром Анатолійовичем копій документів, на підставі яких було вчинено виконавчий напис від 31.10.2017 за реєстровим номером 25022, вбачається, що нотаріусу була надана копія письмової вимоги про погашення боргу, втім не надано доказів вручення вимоги [PERSON] . Також суд погоджується з доводами позивача, що з виконавчого напису нотаріуса вбачається, що загальна сума заборгованості, яка була прийнята нотаріусом та зазначена у виконавчому написі порахована за період з 01.01.2015 по 12.09.2017. Відповідність розрахунків заборгованості та відсотків, з урахуванням строків позовної давності, нотаріусом не перевірялася. Виконавчий напис видано саме на суму, яка була вказана Відповідачем по справі. Застосування строків позовної давності нотаріусом не враховувалося. Крім того, нотаріусу не була надана довідка фінансової установи про ненадходження платежу. На підставі викладеного суд доходить висновку, що відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника,\~це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками\~наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку,\~шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною - стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Отже, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей\~15,\~16,\~18 ЦК України, статей\~50,\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»\~захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»\~у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. З огляду на викладене вище суд вважає, що факти, викладені представником позивача у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог [PERSON] є достовірними, підтверджені письмовими доказами, сумніву у суду не викликають, у зв`язку з чим позовні вимоги адвоката Пономаренко Ольги Вячеславівни в інтересах [PERSON] до Акціонерного товариства «Альфа-Банк» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Понесення позивачем судових витрат підтверджується квитанцією про сплату судового збору № 0.0.1760699681.1 від 08.07.2020 у сумі 840, 80 грн., який відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved