Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-15 00:00:00

[PERSON] у серпні 2014 року звернулась до суду із вказаним позовом. В обґрунтування позову зазначила, що з 16 вересня 2010 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. [INFO] року у них народилася дочка [PERSON]. З лютого 2014 року спільне проживання з відповідачем припинили, дитина знаходиться на її утриманні. Просила розірвати шлюб, стягнути з відповідача понесені нею витрати по оплаті послуг адвоката, судового збору. Позивач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи сповіщалася судом завчасно та належним чином. Надала суду заяву, у якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити. Просила розглядати справу у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи сповіщався судом завчасно та належним чином. У телефонному режимі повідомив про визнання позовних вимог [PERSON] у повному обсязі, просив їх задовольнити, розглядати справу у його відсутності. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. ст. 3, 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду по захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні й суспільні інтереси в спосіб, визначений законами України. Матеріалами справи встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб, сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрований 16 вересня 2010 року у Томашівській сільській раді Недригайлівського району Сумської області, про що в книзі реєстрації шлюбів був зроблений актовий запис № 02 (а.с. 3). Від шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.6). Причиною розірвання шлюбу послужило різне ставлення до життя, від чого подружжя весь час сварилося, відсутність у сімейних відносинах почуттів взаємної любові, дружби, взаємодопомоги. Шлюб існував формально, на даний час шлюбно-сімейні відносини не підтримують, проживають окремо з лютого 2014 року, спільного господарства не ведуть, примирення неможливо. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Таким чином, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємостосунки подружжя, дослідивши матеріали справи, вважає подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї за неможливе. При таких обставинах, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню з причини неможливості подальшого сумісного життя подружжя і збереження сім'ї. [PERSON] залишити шлюбне прізвище «[PERSON]» та дозволити надалі іменуватися ним, так як відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі йменуватися цим прізвищем. Крім того, позивач понесла витрати по сплаті судового збору у розмірі 243 грн. 60 коп., що підтверджується квитанцією від 26 серпня 2014 року (а.с.1) та на правову допомогу у розмірі 500 грн. 00 коп., що підтверджується квитанцією від 26 вересня 2014 року (а.с.2а), а тому вони у відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved