Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-16 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з позовною заявою до Варварівської сільської ради Юр'ївського району Дніпропетровської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом. В обґрунтування позову позивачі зазначили, що [INFO] померла їх мати, [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлового будинку, ведення особистого підсобного господарства площею 0,2451 га, розташованих за адресою: [ADDRESS], які належали померлій на підставі державного акта на право приватної власності на землю. За життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Вербуватівської сільської ради Юр'ївського району Дніпропетровської області, за яким все належне їй на момент смерті майно заповіла позивачам в рівних частках. Позивачі у встановлений законом строк звернулись до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, а згодом - з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак 21 серпня 2017 року отримали відмову, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на об'єкт нерухомого майна, що підтверджує його належність спадкодавиці. Таким чином, на даний час позивачі не мають можливості оформити після смерті [PERSON] спадкові права, в зв'язку з чим змушені звернутись до суду з позовом та просять визнати за ними право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, ведення особистого підсобного господарства площею 0,2451 га, розташовану за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлої [INFO], по ? частці за кожним. Позивачі в судове засідання не з'явились, кожен окремо надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, при цьому позовні вимоги уточнили та просили визнати за ними право власності на земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,2042 га та ведення особистого підсобного господарства площею 0,0409 га, розташовані за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлої [INFO], по ? частці за кожним. Представник відповідача в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву, в якій просить слухати справу за її відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Суд, перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в позовній заяві, вважає вимоги позивачів обґрунтованими, а позов таким, що належить задовольнити. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER], виданого виконкомом Варварівської сільської ради Юр'ївського району Дніпропетровської області 30.01.2017 року (а.с. 12). Відповідно до частин 1 та 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,2042 га та ведення особистого підсобного господарства площею 0,0409 га, розташованих за адресою: [ADDRESS], які належали померлій на підставі державного акта на право приватної власності на землю [NUMBER], виданого Вербуватівською сільською Радою народних депутатів 09 серпня 2002 року (а. с. 11). Згідно з рішенням Варварівської сільської ради Юр'ївського району Дніпропетровської області від 25 вересня 2017 року № 256-27/VII вищезазначеним земельним ділянкам присвоєно нову поштову адресу: [ADDRESS] (а.с.52). Статтями 1216 та 1218 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.ст. 1217, 1223, 1233 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. За життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений 07 серпня 2014 року секретарем виконкому Вербуватівської сільської ради Юр'ївського району Дніпропетровської області та зареєстрований в реєстрі за № 164 (а.с. 14). Згідно з вказаним заповітом все належне їй майно, усі майнові права та обов'язки спадкодавиця заповіла в рівних частках [PERSON] та [PERSON] Отже, позивачі є спадкоємцями за заповітом після смерті [PERSON] та мають право на спадкове майно в рівних частках. За положеннями ст.ст. 1268, 1269 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Спадщину після смерті [PERSON] позивачі прийняли шляхом подання відповідних заяв до державного нотаріуса Юр'ївської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області, на підставі чого 17.07.2017 року заведено спадкову справу № 86/2017. З матеріалів спадкової справи встановлено, що в Спадковому реєстрі відсутня інформація про інших спадкоємців, які мають право на спадкування, заповіти та спадкові договори, складені [PERSON] за життя (а. с. 34-49). З вищевикладеного виходить, що позивачі являються єдиними спадкоємцями за заповітом після смерті [PERSON] Згідно з ч. 1 ст. 1296, ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. [PERSON] та [PERSON] звернулись до Юр'ївської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області із заявами про видачу свідоцтв про право на спадщину на земельні ділянки, однак нотаріус постановою від 21 серпня 2017 року відмовив у видачі свідоцтв про право на спадщину, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на об'єкт нерухомого майна, що підтверджує його належність спадкодавиці (а. с. 16). Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві (п. 4.15 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5). На підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про нотаріат» нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Отже, зазначені постанови державного нотаріуса є такими, що відповідають вимогам нормативних актів. Одночасно суд відмічає, що відсутність у позивачів оригіналу правовстановлюючого документу, який би підтверджував факт належності спадкодавиці права власності на земельні ділянки є обставиною, що унеможливила оформлення права на спадщину за заповітом в нотаріальному порядку. За нормами, закріпленими в ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, а згідно з ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно з ч. 3 ст. 355, ч. 1 ст. 356 ЦК України право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. З огляду на вищевикладене, суд вважає можливим визнати за позивачами право власності на земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,2042 га та ведення особистого підсобного господарства площею 0,0409 га, розташовані за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлої [INFO], по ? частці за кожним.

Outcome: approved