Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-24 00:00:00

Акціонерне товариство «Альфа-Банк» звернулося до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Акціонерне товариство «Альфа-Банк» та [PERSON] уклали Угоду про надання особистого кредиту № 500839030. Згідно умов вказаного договору, відповідачу було надано кредит, який вона зобов`язалась повертати на умовах визначених вказаним договором, а також виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені договором платежі в строки визначені графіком погашення кредиту. Разом з тим, відповідач покладені на неї обов`язки не виконує, в зв`язку з чим перед позивачем виникла заборгованість, яка станом на 30.08.2021 складає 122681,42 грн. За таких підстав позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь вказану суму заборгованості та судові витрати. Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду від 26.10.2021 відкрито провадження у даній справі, ухвалено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено розгляд справи по суті на 25.11.2021. 25.11.2021 представник позивача у судове засідання не з`явився, при зверненні з позовом до суду подав заяву, в якій не заперечував проти розгляду справи за його відсутності та ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] , належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, до суду не з`явилась без повідомлення причин своєї неявки, правом подання відзиву на позовну заяву не скористалась. Оскільки позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, з урахуванням викладеного вище, це дає підстави суду відповідно до ст. 280 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що стверджується п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України, а в ч. 1 ст. 626 ЦК України зазначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частиною першою ст. 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Суд встановив, що 04.09.2020 між АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір шляхом заповненням відповідачем анкети-заяви про акцепт Публічної пропозиції АТ «Альфа-Банк» на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк» (а.с. 8). За умовами оферти на укладання угоди про надання кредиту № 500839030 підписаної відповідачем 04.09.2020 відповідач просила надати їй кредит готівкою в розмірі 78923,14 грн. на строк 72 місяці з терміном остаточного повернення кредиту 07.09.2026 та сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 63,00% річних. (а.с. 7). Відповідно до Паспорту споживчого кредиту підписаного відповідачем 04.09.2020 позивач отримала споживчий кредит на споживчі цілі в розмірі 78923,14 грн. та зобов`язалась повертати кредит згідно графіку платежів до 28 числа кожного місяця по 4250,23 грн., загальна кількість платежів 72. Процентна ставка за кредитом є фіксованою та становить 63 % річних (а.с. 10). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а ч. 1 ст. 526 ЦК України встановлює, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦПК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною 2 ст. 1050 ЦПК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. З розрахунку заборгованості за договором вбачається, що у зв`язку з невиконанням відповідачем умов договору станом на 30.08.2021 виникла заборгованість в сумі 122681,42 грн., яка складається з загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) у розмірі 78923,14 грн. та заборгованості по відсотках в сумі 43758,28 грн. (а.с. 11). Отже, суд встановив, що відповідач [PERSON] на підставі Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк», укладеного шляхом прийняття оферти на укладання угоди про надання кредиту № 500839030 від 04.09.2020 отримала кредит у розмірі 78923,14 грн. зі сплатою відсотків в розмірі 63,00 % річних, але взяті на себе зобов`язання щодо своєчасного повернення кредиту та процентів не виконує в повному обсязі, чим істотно порушує умови укладеного договору. Зважаючи на викладені вище норми права та встановлені обставини та враховуючи те, що кредитний договір, укладений між сторонами, встановлює обов`язок позичальника повернути кредит та належним чином виконувати взяті на себе інші зобов`язання за цим договором, а також те, що позичальник не виконує взятті на себе зобов`язання щодо своєчасного повернення кредиту, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим, доведеним, а відтак таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved