Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-24 00:00:00

[PERSON] (надалі також «Позивач») звернулася до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до Комунального підприємства «Єдиний розрахунковий центр», назву якого в подальшому змінено на Комунальне підприємство Івано-Франківської міської ради «Муніципальна інвестиційна управляюча компанія» (надалі «Відповідач 1»), Товариства з обмеженою відповідальністю «Пасічна ІФ» (надалі «Відповідач 2»), та з урахуванням збільшених позовних вимог, просила стягнути в з Комунального підприємства Івано-Франківської міської ради «Муніципальна інвестиційна управляюча компанія» на її користь 32 349,00 грн. відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої затопленням квартири [ADDRESS], 1970,00 грн. витрат на проведення експертного дослідження. Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві. Зокрема, як зазначив представник Позивача, внаслідок затоплення квартири Позивача 24 травня 2012 року, її майну було завдано шкоди, яку станом на час розгляду справи оцінено експертом у 32 349,00 грн. Оскільки вказане затоплення квартири сталося з вини КП Івано-Франківської міської ради «Муніципальна інвестиційна управляюча компанія», Позивач просить стягнути завдану матеріальну шкоду з даного відповідача, як виконавця послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій. Представник Відповідача 1 КП Івано-Франківської міської ради «Муніципальна інвестиційна управляюча компанія», в судовому засіданні проти позовних вимог в частині стягнення шкоди з Відповідача 1 заперечила, та просила відмовити в задоволенні позову в цій частині з підстав, викладених в письмових запереченнях та поясненнях на позов. Зокрема, в судовому засіданні представник Відповідача 1 покликалася на відсутність вини КП Івано-Франківської міської ради «Муніципальна інвестиційна управляюча компанія» у завданні шкоди Позивачу, оскільки обслуговування внутрішньо будинкових систем в будинку, в якому знаходиться квартира Позивача, на підставі підрядного договору входить до обовязків ТОВ «Пасічна ІФ», а, відтак, на думку представника Відповідача 1, саме Відповідач 2 повинен нести відповідальність за завдання завданої внаслідок залиття квартири шкоди майну Позивача. Відповідач 2 ТОВ «Пасічна ІФ», явку уповноваженого представника в судове засідання повторно не забезпечило, про причини неявки суду не сповістило, письмового відношення до позову не надіслало, про дату та час судового засідання повідомлене належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень. Частиною 4 статті 169 ЦПК України визначено, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Проаналізувавши пояснення Позивача та її представника, пояснення представника Відповідача 1, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, Судом встановлено наступне. [PERSON] проживає та є власником квартири [ADDRESS]. Відповідно до [PERSON] № 488 Комунального підприємства «Єдиний розрахунковий центр» від 24 травня 2012 року (а.с. 5) квартира знаходиться на 9-му поверсі 9-ти поверхового будинку. Покрівля плоска. Під час сильних дощових опадів внутрішньобудинкова система дощової каналізації неспроможна приймати великий обєм опадів. Труби дощової каналізації на покрівлі будинку над кв. 69 призабиті, внаслідок чого сталося залиття квартири, а саме: зі стелі та частково по стінах, міжкімнатних дверях стікає вода. На даний час зовнішні мережі дощової каналізації забиті (колодці наповнені доверху водою). [PERSON] № 20 Комунального підприємства «Єдиний розрахунковий центр» від 25 травня 2012 року (а.с. 6) будинок 9-ти поверховий. Покрівля плоска. В звязку з сильними дощовими опадами внутрішньобудинкова система дощової каналізації неспроможна приймати великий обєм опадів. Внаслідок чого сталося затоплення квартири № 69, а саме пор всій квартирі замокла стеля та частково стіни. В окремих місцях квартири № 69 виявлено плями після затоплення. Відповідно до Експертного висновку № С-72 будівельно-технічного дослідження за заявою [PERSON] від 11 червня 2012 року (а.с. 10-18), вартість завданих збитків в результаті затоплення квартири № 69 про вул. Галицькій, 147 в м. Івано-Франківську складає 26 288,40 грн. [PERSON] з Експертним висновком № С-73 будівельно-технічного дослідження за заявою [PERSON] від 25 лютого 2016 року (а.с. 115-122), вартість завданих збитків за рівнем цін станом на лютий місяць 2016 року в результаті затоплення квартири № 69 про вул. Галицькій, 147 в м. Івано-Франківську складає 32 349,38 грн. Враховуючи вищевикладене, а також відсутність добровільної згоди Відповідача 1 на відшкодування матеріальних збитків, завданих Позивачу, [PERSON] звернулася до суду з даним цивільним позовом про стягнення з виконавця послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій КП Івано-Франківської міської ради «Муніципальна інвестиційна управляюча компанія» матеріального збитку в розмірі 32 349,00 грн. Частиною 3 статті 386 Цивільного кодексу України визначено, що власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. [PERSON] зі статтею 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування в повному обсязі. Збитками є втрати, яких особа зазнала, у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до частини 1 статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (частина 2 статті 1166 Цивільного кодексу України). Як роз'яснено у пункті 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Таким чином, Суд звертає увагу на те, що чинне законодавство в деліктних зобов'язаннях передбачає презумпцію вини заподіювача шкоди; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. При цьому, доведення факту відсутності вини у спричиненні шкоди відповідно до вимог статті 1166 Цивільного кодексу України покладено на відповідача. [PERSON] зі статтею 1192 Цивільного кодексу України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. В обґрунтування розміру завданих матеріальних збитків Позивачем надано суду Експертний висновок № С-72 будівельно-технічного дослідження за заявою [PERSON] від 11 червня 2012 року (а.с. 10-18) та Експертний висновок № С-73 будівельно-технічного дослідження за заявою [PERSON] від 25 лютого 2016 року (а.с. 115-122), відповідно до яких вартість завданих збитків за рівнем цін станом на лютий місяць 2016 року в результаті затоплення квартири № 69 про вул. Галицькій, 147 в м. Івано-Франківську складає 32 349,38 грн. Вказаний розмір матеріальної шкоди Позивач просить стягнути з КП Івано-Франківської міської ради «Муніципальна інвестиційна управляюча компанія» [PERSON] Рішення Івано-Франківської міської ради «Про організацію та забезпечення роботи комунального підприємства «Єдиний розрахунковий центр» від 02 червня 2011 року № 212-Х КП «ЄРЦ» з 01 листопада 2011 року для житлового фонду комунальної власності територіальної громади м. Івано-Франківська визначено виконавцем послуг: з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій; з управління будинком, спорудою або групою будинків; з ремонту приміщень, будинків, споруд. Будинок № 147, який знаходиться за адресою: вул. Галицька, 147 в м. Івано-Франківську, в якому проживає Позивач, яка є власником квартири №69, віднесено до переліку будинків, щодо яких Відповідач 1 надає послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій. Таким чином, виконавцем послуг щодо будинку, в якому знаходиться квартира Позивача, та субєктом, який зобовязаний утримувати в належному стані внутрішньобудинкові системи в належному стані, є КП Івано-Франківської міської ради «Муніципальна інвестиційна управляюча компанія». Представник Відповідача 1 в судовому засіданні проти вказаного факту не заперечувала та не спростувала його належними засобами доказування. У відповідності з вимогами пункту 2.3.6 Наказу №76 від 17 травня 2005 року Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства «Правила утримання житлових будинків та прибудинкових територій» причина залиття з зазначенням пошкоджених та таких, що вимагають ремонту або заміни конструктивних елементів, а також обсягів необхідних ремонтно-будівельних робіт з усунення дефектів, що виникли, встановлюється в «[PERSON] про залиття» за формою додатку №4. Як вбачається зі змісту [PERSON] № 488 Комунального підприємства «Єдиний розрахунковий центр» від 24 травня 2012 року (а.с. 5) та [PERSON] № 20 Комунального підприємства «Єдиний розрахунковий центр» від 25 травня 2012 року (а.с. 6), причиною залиття квартири Позивача є той факт, що внутрішньобудинкова система дощової каналізації неспроможна приймати великий обєм опадів. При цьому Суд звертає увагу на те, що представниками сторін в даній цивільній справі не заявлялося клопотань про проведення в даній справі судової експертизи щодо визначення причин затоплення квартири Позивача. В той же час, наявним в матеріалах справи вищезазначеними актами, обовязкове оформлення яких передбачено чинним законодавством України, підтверджується, що причиною залиття квартири Позивача є той факт, що внутрішньобудинкова система дощової каналізації неспроможна приймати великий обєм опадів. Таким чином, неспроможність внутрішньобудинкової системи дощової каналізації в будинку Позивача приймати великий обєм опадів є наслідком бездіяльності (відсутності належного контролю) з боку КП Івано-Франківської міської ради «Муніципальна інвестиційна управляюча компанія» (виконавця послуг щодо даного будинку), яка проявилася у неналежному наданні послуг з утриманні споруд вказаного будинку. Доказів, які б спростовували вищевказану обставину, представником Відповідача 1 не надано, а Судом таких обставин не встановлено. При цьому Суд не приймає до уваги посилання представника Відповідача 1 на те, що завдана шкода підлягає стягненню виключно з підрядника ТОВ «Пасічна ІФ», оскільки відповідно до вимог чинного законодавства України Позивач перебуває у договірних відносинах щодо надання послуг з обслуговування будинків, споруд та прибудинкових територій з КП Івано-Франківської міської ради «Муніципальна інвестиційна управляюча компанія», а не з ТОВ «Пасічна ІФ», і саме КП Івано-Франківської міської ради «Муніципальна інвестиційна управляюча компанія» несе відповідальність за якість надання послуг Позивачу. В той же час, в цивільному процесі обрання способу захисту є правом позивача. В даній цивільній справі Позивач просила стягнути завдані їй збитки з виконавця послуг Відповідача 1, що не суперечить вимогам закону. При цьому, як зазначено в пункті 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди»,оскільки в силу ст. 452 ЦК особа, яка відповідає за шкоду, заподіяну з вини іншого, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи, не буде суперечити закону пред'явлення за вибором потерпілого вимог про відшкодування шкоди безпосередньо до винної особи, якщо за законом межі відповідальності останньої і особи, яка за неї відповідає, однакові. З винної особи за регресною вимогою стягується сума майнових витрат, понесених на виконання зобов'язання по відшкодуванню шкоди, а якщо законом встановлено межі відшкодування або межі відповідальності винної особи, то з неї витрати стягуються в цих межах. Особа, що відшкодувала шкоду, за яку передбачена відповідальність у солідарному порядку, має на підставі ст. 175 ЦК право зворотної вимоги до кожного з солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено законом, як у випадках, коли відшкодування було присуджено з усіх боржників, так і при покладенні цього обов'язку на вимогу потерпілого на частину з них. Регресна вимога може бути пред'явлена протягом трьох років, з дня виконання зобов'язання про відшкодування шкоди (відшкодування в натурі, виплати суми періодичних платежів тощо). Враховуючи вищевикладене, зважаючи на те, що Позивачем надано суду докази на підтвердження винних дій відповідача КП Івано-Франківської міської ради «Муніципальна інвестиційна управляюча компанія», а представник Відповідача 1 відповідно до вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України це не спростувала і не довела відсутність вини Відповідача 1 у завданні шкоди квартирі Позивача, що є його процесуальним обов'язком згідно презумпції вини завдавача шкоди, Суд дійшов висновку про те, що розмір матеріальної шкоди в сумі 32 349,00 грн., завданої квартирі Позивача внаслідок її залиття, підлягає стягненню з КП Івано-Франківської міської ради «Муніципальна інвестиційна управляюча компанія. Відповідно до частини 1 статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі; а згідно з частинами 1 та 3 статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Проаналізувавши доводи сторін, вимоги чинного законодавства України, дослідивши матеріали справи та подані докази, Суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, Позивачем заявлено клопотання про відшкодування витрат, повязаних з оплатою експертного дослідження в сумі 1970,00 грн. На підтвердження факту понесення витрат на оплату експертного дослідження, Позивачем надано Суду оригінали квитанції № 9.122.1 від 11 червня 2012 року про здійснення оплати в сумі 1200,00 грн. та квитанції № 15492856 від 01 березня 2016 року про здійснення оплати в сумі 770,00 грн. Враховуючи зазначене, а також факт задоволення позовних вимог в повному обсязі, Суд приходить до висновку про обґрунтованість клопотання Позивача про стягнення на її користь витрат, повязаних з оплатою експертного дослідження в сумі 1970,00 грн. Відповідно до пункту 1 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Отже, стягненню з Відповідача 1 на користь Позивача підлягає сума судового збору в розмірі 263,00 грн. На підставі вищевикладеного, відповідно до статей 22, 23, 386, 1166, 1192 Цивільного Кодексу України, Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», статей 15,16 ЦПК України,

Outcome: approved