Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-23 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] та після уточнення вимог просила стягнути з нього фактично витрачені додаткові витрати на утримання неповнолітньої доньки, [PERSON], [INFO], у розмірі 231779,75 грн., а також стягнути на утримання доньки аліменти у розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу), але не нижче 23337,13 грн. щомісячно починаючи з 27.08.2015 року і до закінчення навчання у вищому навчальному закладі або до досягнення нею двадцяти річного віку, в залежності від того яка з цих обставин настане першою. В обгрунтування позову [PERSON] вказувала на те що їх спільна з відповідачем донька після закінчення школи поступила на навчання на контрактній основі до Варшавського університету , до вступу в який відповідач обіцяв оплачувати контракт за її навчання , але після вступу обіцянки своєї не дотримався і взагалі не допомагає доньці. [PERSON] займається на денній формі навчання, проживає в гуртожитку, їй кожного місяця необхідно купувати медичну страховку, вона витрачає кошти на дорогу, харчування. В ході розгляду справи до участі в ній було залучено в якості третьої особи [PERSON] та [PERSON]. В судовому засіданні позивач та її адвокат повністю підтримали позов на просили його задовольнити. Позивач також зазначила, що вона ніде не працює, доглядає свою хвору матір, тому не може забезпечувати матеріально доньку, тоді як відповідач працює помічником капітана та може надавати необхідну матеріальну допомогу. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча неодноразово викликався. Раніше в судових засіданнях пояснював, що позовну заяву не визнає повністю. За фахом працював помічником капітана, був в рейсі в 2013 році, 2014 та в 2015 році остання заробітна плата була у розмірі 8000 доларів США. В теперішній час у вязку з хворобою батька здійснює догляд за ним, крім того, має на утриманні ще одну неповнолітню дитину [PERSON]. Також підтверджував, що надавав згоду на навчання доньки в Польщі, але йому було повідомлено про інший розмір витрат, а саме 1350 доларів США. При цьому зазначив, що він надавав неодноразово гроші для вступу і для оплати навчання, а саме 18.09.2014 року 2000 доларів США для проживання в Варшаві та 1350 доларів США 14.07.2014 року. Однак вже тривалий час він не працює, по останньому контракту гроші не отримав у звязку з тим, що не підійшов компанії, на теперішній час доходу не має. Третя особа [PERSON] в засідання не прибула, повідомлена належним чином. Раніше в судовому засіданні заперечувала проти позову посилаючись на те, що у відповідача є ще одна дитина [PERSON], яка проживає з нею і також потребує забезпечення. Крім того, зазначала, що через неї відповідач передавав необхідні гроші для [PERSON] на вступ до навчального закладу та проїзд до Варшави, однак позивач постійно вимагає грошей. В своєму клопотанні від 21.11.2016 року третя особа вказувала на те, що додані до уточненого позову документи є неофіційними, є неналежними та недопустимими. Третя особа [PERSON] не зявилася до суду, однак раніше повністю підтримувала позовні вимоги та просила їх задовольнити. В матеріалах справи є її заява про розгляд справи в її відсутності. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 10.10.1997 року сторони уклали шлюб, який 03.10.2000 року було розірвано. 27.08.1997 року народилася [PERSON], батьками якої є [PERSON] та [PERSON] Донька проживає разом з матірю і знаходиться на її утриманні. На підставі рішення Суворовського районного суду м.Одеси з відповідача з 06.07.2000 року стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу) на утримання доньки [PERSON] до її повноліття, тобто до 27.08.2015 року. У 2014 році [PERSON] закінчила школу та вступила на навчання на контрактній основі до Варшавського університету, що підтверджується довідкою про зарахування іноземця на навчання №112/04/2016, період навчання визначено з 01.10.2014 року до 30.09.2017 року (т.3 а.с.44). Позивач не отримувала доходу в 2013 році та в 2014 році, що підтверджується довідкою ДПІ у Суворовському районі м.Одеси за період з 01.01.2013 року 30.09.2014 року. Як було встановлено матеріалами справи відповідач має паспорт моряка та закордонний паспорт, працював на закордонних суднах, останній контракт з 06.11.2014 року на 4 місяці на посаді старшого помічника капітану, розмір заробітної плати складав 8000 доларів США, за контрактом в 2015 році заробітну плату не отримав у звязку з тим, що його служба була не відповідною (т.1 а.с.17-21, 145,170,176,210). Допитана в судовому засіданні в якості свідка третя особа [PERSON] підтверджувала передачу нею коштів від [PERSON] на навчання [PERSON], в розмірах вказаних відповідачем. Згідно з нормами ч.1 та 2 ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ч.1 ст.180 СК України). Згідно з заявленими вимогами позивач просить стягнути додаткові витрати в розмірі 231779,75 грн., які були витрачені нею на навчання доньки, проживання, транспортні послуги, а саме вартість квитків на переїзд до Варшави та до Одеси, харчування, медичне страхування в 2014-2016 роках, а також витрати повязані з лікуванням, а саме купівля окулярів та проведення аналізів. Відповідно до вимог ч.1 та 2 ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо) . Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Отже виходячи із змісту вказаної норми в ній закріплено зобовязання батьків брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Враховуючи те, що навчання у Варшавському університеті не було викликано особливими обставинами і не повязано з розвитком здібностей дитини, тому вимога про стягнення додаткових витрат на навчання не підлягає задоволенню. Що стосується додаткових витрат повязаних з хворобою, то вона підлягає частковому задоволенню з відповідача необхідно стягнути ? частини вартості окулярів, які були придбані позивачем 04.07.2014 року та 08.01.2015 року за рецептом лікаря від 03.06.2014 року та від 23.12.2014 року, а саме в сумі 630 грн.. Вимога в частині стягнення вартості аналізів на суму 950 грн. не підлягає задоволенню, оскільки не підтверджена необхідністю їх проведення та встановленим діагнозу хвороби. Згідно з нормами ч.1 та 2 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182\~цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином (ч.1,2 ст.200 СК України). Відповідно до вимог ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Нормами ч.1 ст.182СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених\~статтею 184\~цього Кодексу. Нормами ч.1 ст.184 СК України визначено , що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно з вимогами ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.58 ЦПК України). Відповідно до вимог ст. 59 ЦПК України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Враховуючи представлені позивачем докази, суд приходить до висновку, що належних доказів суду не представлено, а саме в підтвердження отримання відповідачем постійного доходу, тому не має підстав для стягнення аліментів у частці від заробітку (доходу) відповідача щомісячно. Посилання позивача про працевлаштування відповідача помічником капітана на закордонних суднах також не знайшло свого підтвердження належними доказами, перетин відповідачем кордону (т.2 а.с.61) не може прямо підтверджувати доводи, оскільки є лише припущенням, на якому не може ґрунтуватися рішення суду. Разом з тим, виходячи із визначених законом зобовязань щодо утримання повнолітніх дітей, які продовжують навчання, враховуючи те, що із представлених доказів видно, що [PERSON] на час розгляду справи досягла повноліття та потребує допомоги у звязку з навчанням, суд прийшов до висновку, що вимога про стягнення з відповідача аліментів підлягає частковому задоволенню, а саме у розмірі 2000 грн.. При визначенні вказаного розміру суд враховував, що [PERSON] є працездатною особою і не має будь-яких обмежень у своєму працевлаштуванні, за фахом може працювати на закордонних суднах. Доводи відповідача щодо неотримання доходу та його не працевлаштування, а також наявність на його утриманні батька [PERSON] та ще одної неповнолітньої дитини, [PERSON], [INFO], не приймається судом до уваги, оскільки доказів як про необхідність постійного догляду за батьком так і про його стан здоровя не надано, при цьому із пенсійного посвідчення видно, що батько є пенсіонером та отримує пенсію (т.1 а.с.72,167). Стосовно дитини [PERSON] необхідно зазначити, що під час розгляду справи, а ні відповідачем, а ні третьою особою не було повідомлено суду про розмір надання допомоги на її утримання [PERSON], тому при визначені розміру аліментів на утримання доньки [PERSON] суд позбавлений можливості надати даному факту належну оцінку і відповідно врахувати при визначення розміру аліментів. Згідно з вимогами п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Крім того, відповідно до вимог ст.88 ЦПК України та ст.4 Закону України «Про судовий збір» в редакції станом на 12.12.2014 року, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 243,60 грн..

Outcome: partial