Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-04 00:00:00

[PERSON] у листопаді 2014 року звернувся до суду з позовом до Запорізької міської ради про визначення додаткового строку на прийняття спадщини. В обґрунтування позову посилався на те, що [INFO] померла його мати [PERSON], яка при житті склала заповіт 23.03.1995 року, посвідчений Першою Запорізькою державною нотаріальною конторою 23.03.1995 р.№ 3-777, згідно до якого вона належну їй частину квартири [ADDRESS] заповідає своєму сину - позивачу у справі. Про смерть матері він дізнався 03.11.2013 року, оскільки через певні сімейні обставини, він останні роки проживав від неї окремо у іншому місці, та не підтримував зв'язку. 14.11.13 позивач отримав повідомлення з нотаріальної контори про те, що він пропустив строк для звернення із заявою про прийняття спадщини та було запропоновано звернутися до суду з заявою про визначення додаткового строку для її прийняття. З урахуванням поважності пропуску строку на прийняття спадщини, а саме необізнаності щодо прийняття спадщини за законодавством України, відсутності інформації про смерть спадкодавця, просив визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини. Позивач та його представник в судовому засіданні підтримали викладені позовні вимоги, які просили задовольнити. [PERSON] пояснив, що через сварку, він довгий час не підтримував стосунків із матір'ю та своїм сином. З травня 2010 року по осінь 2013 року він постійно, разом із дружиною, проживали у Хмельницькій області, де доглядали мати дружини, яка хворіла. Коли повернувся до Запоріжжя дізнався про смерть матір та про те, що є від неї заповіт на його ім'я. Від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Третя особа - [PERSON] в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позовних вимог, підтвердив обставини, викладені позивачем. Пояснив що він займався похованням [PERSON], яка була його бабусею. Про смерть бабусі він батька до відома не ставив, оскільки перебував із ним у конфліктних відносинах. Свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили в судовому засіданні що вони є сусідами позивача, за місцем його фактичного проживання, який з 2010 року по осінь 2013 року виїжджав разом із дружиною проживати до Хмельницької області. Просили приглядати за квартирою. Суд, з'ясувавши позицію сторін, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що [INFO] померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER]. Після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилась. Згідно до заповіту, посвідченого Першою Запорізькою державною нотаріальною конторою 23.03.1995р. № 3-777, [PERSON] належну їй частину квартири [ADDRESS] заповідала своєму сину - [PERSON]. Згідно до свідоцтва про права власності на житло № 1034 від 20.06.1994 року квартира [ADDRESS] належить на праві загальної сумісної власності [PERSON] та [PERSON]. В позовній заяві позивач зазначив, що він не знав про смерть матір, тому і не звернувся вчасно до нотаріальної контори. Крім цього він вважає, що саме існування заповіту гарантує прийняття ним спадщини. Відповідно до вимог ст.1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 цього кодексу, а саме шести місяців, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Але за позовом спадкодавця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. В законі не міститься визначення поняття поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини і їх поважність повинна визначатися судом у кожному випадку, виходячи з конкретних обставин справи та характеру взаємовідносин сторін, даних щодо юридичної обізнаності особи. Судом визнається посилання позивача про незнання про смерть матір, а також про юридичну необізнаність та факт проживання його у іншому місці від матері через певні сімейні обставини поважними причинами, які у сукупності перешкоджали позивачеві подати відповідну заяву в межах шестимісячного строку. Відповідно до ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність, яких особа повинна дотримуватись при здійсненні своїх прав із тим, щоб не порушувати права інших осіб (ст.ст.12, 13 ЦК України). Таким чином встановлено, що позивач з поважної причини не подав у встановлений строк заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини, тому суд приходить до висновку, що позов обґрунтований, тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved