Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-15 00:00:00

[PERSON] треті особи на стороні позивача, які не заявляють самостійних вимог: [PERSON], [PERSON] звернувся в суд з позовом до Радомишльської сільської ради про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю. Свої вимоги обґрунтовує тим, що є власником ? частини житлового будинку [ADDRESS], яку отримав у спадок за заповітом від [PERSON] Інша ? частина житлового будинку [ADDRESS] належала [PERSON] Проте, фактично законним користувачем спірної частини домоволодіння був [PERSON], який помер [INFO]. ? частину вказаного житлового будинку [PERSON] отримав від своєї матері [PERSON] в дар на підставі договору дарування посвідченого 28.04.1993 року Радомишльською сільською радою Луцького району. Однак жодних дій, спрямованих на реєстрацію права власності на ? частину житлового будинку [ADDRESS] [PERSON] не вчинив, відтак, не набув вказане майно у приватну власність. Не зважаючи на це [PERSON] до смерті проживав у даному будинку, підтримував його у належному стані та займався господарством. Зазначає, що після смерті батька, він продовжив користуватись будинком шляхом проживання у ньому, веденням господарства. Враховуючи, що є власником ? частини житлового будинку [ADDRESS], та понад 10 років користується проживає та користується цілим житловим будинком, просить суд визнати за ним право власності за набувальною давністю на ? частину житлового будинку [ADDRESS]. Представник позивача в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов просила задовольнити. Третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала до суду пояснення з яких вбачається, що жодних майнових претензій до даного майна не має, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала до суду пояснення з яких вбачається, що вона не заперечує проти задоволення позовних вимог. Представник Радомишльської сільської ради Луцького району в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про визнання позову. Оцінивши та дослідивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, серії [NUMBER], виданого виконавчим комітетом Радомишльської сільської ради Луцького району Волинської області [PERSON] на праві особистої власності належав житловий будинок [ADDRESS]. Як вбачається з матеріалів справи 28 квітня 1993 року [PERSON] подарувала своєму синові [PERSON] ? частину житлового будинку [ADDRESS], даний факт підтверджується договором дарування жилого будинку (або його частки) посвідчений Радомишльськ сільської ради Луцького району. 28 квітня 2003 року [PERSON] склала заповіт, яким належну їй ? частину житлового будинку [ADDRESS] заповіла своєму внукові [PERSON] З свідоцтва про право на спадщину за заповітом виданого 02 грудня 2015 року вбачається, що [PERSON] успадкував ? частину житлового будинку [ADDRESS] після смерті [PERSON], яка померла [INFO] [PERSON] помер [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER]. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] на момент смерті належним чином не оформив право власності на ? частину житлового будинку [ADDRESS]. Судом встановлено, що після смерті [PERSON], його син - [PERSON] постійно проживає у вказаному житловому будинку, проводять в ньому поточні та капітальні ремонти, доглядає за будинком, підтримує будинок у належному житловому стані і сплачує комунальні платежі. Відповідно до ст. 344 Цивільного кодексу України набувачеві достатньо володіти чужим майном із дотриманням вимог, встановлених законом. Статтею 344 ч.1 Цивільного Кодексу України передбачено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито і безперервно володіти нерухомим майном протягом 10 років, набуває право власності на це майно (набувальна давність). Згідно із ст.344 ч.4 ЦК України право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду, а у відповідності до ч.2 вказаної статті особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є. Як вбачається з представлених суду доказів, будинок з моменту побудови і до цього часу знаходиться в населеному пункті, має в ньому окремий порядковий номер, інші особи на володіння та користування даним будинком на підставах, передбачених законом, своїх прав не заявляють, придатність будинку для проживання ніким не оспорюється. В той же час, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, зокрема, за набувальною давністю, а також якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою (ст.344, ст.382 ч.2, ст.392 ЦК України). Отже, судом встановлено, що позивач добросовісно користуються та володіє ? частиною житлового будинку [ADDRESS] понад десять років, однак не може ним розпоряджатися, хоча фактично є його власником. Тому, на підставі вище наведеного, суд приходить до висновку, що за позивачем слід визнати право власності на ? частину вищевказаного житлового будинку за набувальною давністю.

Outcome: approved