Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-27 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулись до Автозаводського районного суду м. Кременчука із позовом до [PERSON] про визначення розміру ідеальних часток у спільній власності. Свої вимоги позивачі мотивували тим, що на підставі свідоцтва про право власності на житло, квартира [ADDRESS] належить [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. У зв'язку із смертю [PERSON] його частина у праві спільної власності була успадкована [PERSON] відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом. Інші ? частини квартири залишились в спільній сумісній власності [PERSON], [PERSON] та [PERSON] У зв'язку із тим, що частки власників у спільній сумісній власності не виділені, позивачі позбавлені права розпорядження своєю власністю. [PERSON] відмовляється укладати договір про визначення часток співвласників. Посилаючись на вказані обставини, позивачі просили суд визначити, що [PERSON], [PERSON] та [PERSON] належить по ? ідеальної частки у справі спільної сумісної власності на ? частки квартири [ADDRESS]. В судове засідання сторони не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Представник позивачів надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивачів, позов підтримав. Відповідач, [PERSON], про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином про причини своєї неявки не повідомила, заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи не надала. Враховуючи неявку належним чином повідомленого відповідача, з огляду на положення ч.4 ст.223 ЦПК України, суд дійшов висновку про можливість ухвалення по справі заочного рішення. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані докази, приходить до наступного. Згідно з ч. 1 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним (ч. 4 ст. 41 Конституції України). Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ч. 1 ст. 319 ЦК України). Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло, видане УЖКГ виконкому Кременчуцької міської ради народних депутатів на підставі розпорядження від 31.03.1997 за №9837 [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS]. У відповідності з ч. 1 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). За змістом ч. 1 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Згідно зі ст. 370 ЦК України у випадку виділення частки в праві спільної сумісної власності вважається, що частки кожного із співвласників в праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлене за домовленістю співвласників або законом, або рішенням суду. З роз'яснень постанови Пленум Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» вбачається, що при відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними. Отже, суд вважає, що частки [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] у праві спільної власності на квартиру [ADDRESS] є рівними та становлять ? частину. [INFO] [PERSON] помер. [INFO] року державним нотаріусом Першої кременчуцької державної нотаріальної контори [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину після померлого [INFO] [PERSON] на ? частину квартири [ADDRESS] на ім'я [PERSON].(а.с.13,14). Тобто, під час оформлення спадщини після померлого [PERSON] його частка в праві спільної сумісної власності була визначена нотаріусом. Частки інших співвласників квартири [ADDRESS] на момент розгляду справи судом, визначені не були. Постановою приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу Марченко Н.А. від 12.09.2017 було відмовлено [PERSON] у посвідченні договору дарування ? частини квартири [ADDRESS] у зв'язку із тим, що частка [PERSON] у праві спільної сумісної власності не виділена. Отже, судом встановлено, що не визначення часток співвласників квартири перешкоджає вільно розпоряджатись своїм майном. Приймаючи до уваги положення ст.370 ЦК України, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимоги [PERSON] та [PERSON] і вважає за можливе визнати, що сторонам по справі на підставі свідоцтва про право власності на житло, видане УЖКГ виконкому Кременчуцької міської ради народних депутатів на підставі розпорядження від 31.03.1997 за №9837 належить по 1/4 частині у праві спільної власності на квартиру [ADDRESS]. Відтак позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивачів необхідно стягнути судові витрати, які складаються із судового збору в сумі 320 грн на кожного.

Outcome: approved