Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-30 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування за законом. Обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що [INFO] помер їхній батько [PERSON] . Після смерті батька відкрилась спадщина на належне йому майно, а саме: житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Спадкоємцями першої черги являють [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . З метою отримання свідоцтва про право на спадщину, позивач звернулись до нотаріуса з письмовими заявами про прийняття спадщини. Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадковий будинок [ADDRESS] [PERSON] та [PERSON] приватним нотаріусом Вишгородської районної державної нотаріальної контори Київської області відмовлено, оскільки відсутня державна реєстрація права власності та відсутні правовстановлюючі документи. За таких обставин позивачі звернулись до суду за захистом своїх порушених прав, оскільки іншим шляхом захистити свої порушені права не можуть. 16 березня 2020 року ухвалою суду відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. 24 вересня 2020 року протокольною ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивачів в судове засідання 31 березня 2021 року не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, до суду подав заяву про розгляд справи у відсутність позивачів та у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просив задовольнити. Литвинівська сільська рада Вишгородського району Київської області в судове засідання не з`явилась, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, до суду подано лист про розгляд справи у відсутність представника сільської ради. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, до суду подала заяву про розгляд справи у її відсутність проти позову не заперечує. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 26 квітня 2019 року, актовий запис №16. Відповідно до ст.1220 ЦК України відкрилась спадщина, яка складається з: житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . З копії спадкової справи №23/2019 до майна померлого [INFO] [PERSON] вбачається, що 23 жовтня 2019 року [PERSON] та [PERSON] звернулись до нотаріальної контори із заявами зареєстрованими під №69 та №70 про прийняття спадщини після померлого - [PERSON] . Крім того, 23 жовтня 2019 року [PERSON] звернулась до нотаріальної контори із заявою зареєстрованою під №68 про відмову від прийняття спадщини після померлого - [PERSON] . Постановою приватним нотаріусом Вишгородського нотаріального округу Київської області Голуб Л.А. від 20 листопада 2019 року, відмовлено [PERSON] та [PERSON] у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом, на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з відсутністю документів, які підтверджують право власності. 11 грудня 2019 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір про поділ спадкового майна, відповідно до якого частки у спадщині [PERSON] та [PERSON] є рівними та складають по 1/2 частині кожному. До складу спадкового майна, що підлягає поділу за цим договором, входить: земельна ділянка площею 0,2500 га кадастровий номер 3221884401:09:042:0169, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; земельна ділянка площею 0,2051 га кадастровий номер 3221884401:09:050:0162, що знаходиться за адресою: Київська область, Вишгородський район, с. Литвинівка; земельна ділянка площею 0,1870 га кадастровий номер 3221884401:09:042:0170, що знаходиться за адресою: Київська область, Вишгородський район, с. Литвинівка. 11 грудня 2019 року [PERSON] та [PERSON] отримали свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно відповідно до укладеного договору про поділ спадщини. Згідно до п.2 ч.2 ст.331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Частиною 3 статті 3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч.4 ст.3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Відповідно до копії технічного паспорту на житловий будинок індивідуального житлового фонду по [ADDRESS] виготовленого 13 серпня 1991 року бюро технічної інвентаризації вказаний житловий будинок побудовано у 1981 році. Крім того, відповідно до будинкової книги на житловий будинок в [ADDRESS] , головою двору вказаного будинку є [PERSON] . Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди на час закінчення будівництва спірного житлового будинку (1981 рік) регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року №56. Згідно з п. 6 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, затвердженої Міністерством комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року (була чинною до 13 грудня 1995 року), не підлягають реєстрації будинки і домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані. Підстави набуття права власності на житловий будинок, споруди та належність цього майна особі визначаються законодавством, чинним на час набуття права власності. Законодавством, яке діє на час відкриття спадщини, врегульовано питання спадкування цього майна, а не його належність спадкодавцю. Отже, при вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно суд керується законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самого спадкодавця на момент набуття ним права власності, а також положеннями ЦК Української РСР 1963 року, Законом України «Про власність», Законом України «Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування в Україні», постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 11 березня 1985 року № 105 «Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР». Відповідно до п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністра юстиції Української РСР № 45/5 від 31 жовтня 1975 року, п. 45 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженої наказом Міністра юстиції Української РСР № 1/5 від 19 січня 1976 року, підтвердженням належності будинку може служити відповідна довідка виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, в якій, крім підтвердження належності жилого будинку (частини будинку) відчужувачу на підставі запису в погосподарській книзі, повинно бути також зазначено: дані про склад будинку; розмір загальної жилої площі і розмір земельної ділянки. Статті 1216, 1218 ЦК України передбачають, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавці), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином, позивачі не можуть захистити своє порушене право, як спадкоємців в позасудовому порядку, а тому звернулись до суду з позовом про визначення права власності в порядку спадкування за законом. Отже, суд вважає, що матеріалами справи доведено, належне володіння спадкодавцем майном, яке набуто на законних підставах, не є самочинним будівництвом та були усі необхідні документи відповідно до законодавства, яке діяло на момент володіння цим майном спадкодавцем, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі статей 331,1216, 1217, 1218, 1220, 1297 ЦК України,

Outcome: approved