Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-25 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до відділу освіти Талалаївської районної державної адміністрації в якому вказала, що з 1993 року працює на посаді вчителя в Довгалівській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів, Протягом 2012-2015 років їй, в порушення вимог трудового законодавства, не виплачувалася індексація заробітної плати, заборгованості щодо виплати інших складових заробітної плати не було. У зв'язку з чим просить стягнути з відповідача індексацію заробітної плати за період з 01 січня 2014 року по 30 листопада 2015 року включно. В судове засідання позивач не зявилася, надала суду заяву в якій вказала, що позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, та розглянути справу без її участі. Представник відповідача відділу освіти Талалаївської РДА в судове засідання не зявився, надали суду заяву про розгляд цивільної справи без участі їх представника. Згідно ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Оскільки сторони в судове засідання не зявились, то відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши докази приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, і не оспорюється сторонами, що [PERSON] з 1997 року працює на посаді вчителя в Довгалівській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів, що підтверджується копією трудової книжки (а.с.4). Заробітна плата позивачу нараховувалася та виплачувалася відділом освіти Талалаївської РДА, що також визнається і не оспорюється сторонами. Відповідно до ч.5 ст.95 КЗпП України і ст.33 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата підлягає індексації у встановленому законодавством порядку. Статтею 18 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» від 5 жовтня 2000 року № 2017-III, індексацію доходів населення, яка встановлюється задля підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін, віднесено до державних соціальних гарантій, що, згідно зі ст.19 цього Закону, є обов'язковими для всіх підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності. З викладеного виходить, що індексація заробітної плати є однією з основних державних гарантій щодо оплати праці. За вимогами вказаних нормативно правових актів проведення індексаціїу зв'язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов'язковою для всіх юридичних осіб роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи. Індексація заробітної плати працівників провадиться відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03 липня 1991 № 1282-XII з наступними змінами. У рішенні Конституційного суду України від 15 жовтня 2013 року № 9-рп/2013 у справі за конституційним зверненням громадянина [PERSON] щодо офіційного тлумачення положення ч.2 ст.233 Кодексу законів про працю України зазначено, що держава передбачає заходи, спрямовані на забезпечення реальної заробітної плати, тобто грошової винагороди за виконану роботу як еквівалента вартості споживчих товарів і послуг. Згідно з положеннями частини шостої статті 95 Кодексу, статей 33, 34 Закону «Про оплату праці» такими заходами є індексація заробітної плати та компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати. Відповідно до статті 33 Закону «Про оплату праці» в період між переглядом розміру мінімальної заробітної плати індивідуальна заробітна плата підлягає індексації згідно з чинним законодавством. Індексація грошових доходів населення це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. Конституційний Суд України дійшов висновку, що кошти, які підлягають нарахуванню в порядку індексації заробітної плати та компенсації працівникам частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати, мають компенсаторний характер. Як складові належної працівникові заробітної плати ці кошти спрямовані на забезпечення реальної заробітної плати з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності заробітної плати у зв'язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги. Також, Конституційний Суд України дійшов висновку, що працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення сум індексації заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати як складових належної працівнику заробітної плати без обмеження будь-яким строком незалежно від того, чи були такі суми нараховані роботодавцем. Це право працівника відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим конституційного принципу верховенства права та не порушує балансу прав і законних інтересів працівників і роботодавців. Відповідач обґрунтовує не нарахування індексації заробітної плати позивачу відсутністю кошторисних призначень. Відділом освіти Талалаївської РДА надано розрахунок індексації заробітної плати [PERSON], згідно якого вона має право на нарахування індексації заробітної плати з лютого 2014 року, так як у 2012-2013 роках індекс споживчих цін не перевищував поріг індексації. Тому індексація її заробітної плати нарахована за період з лютого 2014 року по листопад 2015 року включно, за виключенням липня 2014 року та липня 2015 року коли позивачка перебувала у відпустці, в сумі 4390 гривень 93 копійки. З нарахованої суми утриманню підлягає 908 гривень 58 копійок обовязкових платежів. Сума до виплати складає 3482 гривні 40 копійок (а.с.29). Посилання відповідача на відсутність підстав для нарахування та виплати індексації у зв'язку з відсутністю бюджетного фінансування на вказані цілі суд вважає безпідставними. Таким чином, задоволенню підлягають вимоги позивача щодо стягнення з відділу освіти Талалаївської РДА індексації заробітної плати за період з лютого 2014 року по листопад 2015 року включно за виключенням липня 2014 року та липня 2015 року, коли позивачка перебувала у відпустці, всього на загальну суму 3482 гривні 40 копійок. В іншій частині позовні вимоги [PERSON] задоволенню не підлягають.

Outcome: partial