Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-15 00:00:00

[PERSON], надалі Позивач по справі, звернувся до [PERSON], надалі Відповідач 1, [PERSON], надалі Відповідач 2 про визнання договору дійсним та визнання права власності на автомобіль. У судове засідання Позивач та Відповідачі - 1, 2 не з'явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином. Відповідач-1 подав до суду заяву про визнання позову, просив розглянути справу за його відсутності. Суд, дослідивши та оцінивши в сукупності докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із таких підстав. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER], виданого МРЕР ДАІ м. Харцизьк Донецької області 21.06.2003 року, автомобіль «ВАЗ-2108», тип легковий комбі, повна маса 1325/900 кг., рік випуску 1991, двигун V=1288 куб.см, кузов (коляска) № [NUMBER], колір синій, реєстраційний номер [NUMBER], надалі Автомобіль, належить Відповідачу 2. 13.06.2016 року Відповідач 2 продав Позивачу зазначений вище Автомобіль, при цьому Відповідач 2 надав Відповідачу 1 розписку, поліс обов'язкового страхування на ім'я Відповідача 1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. 15.12.2016 року між Відповідачем 1 та Позивачем у простій письмовій формі було укладено договір купівлі - продажу автомобіля, згідно якого Позивач передав Відповідачу 1 грошові кошти у розмірі 30000 грн. Позивач вказує, що оскільки всі істотні умови угоди між ним та Відповідачем 1 було узгоджено, і ніяких заперечень стосовно ціни та предмета угоди у Відповідачем 1 не виникало, то Відповідач 1 передав Позивачу Автомобіль, ключі від нього та свідоцтво про реєстрацію Автомобіля. Окрім цього, Відповідач 1 зобов'язувався найближчим часом зв'язатися з Позивачем та разом з'їздити зняти Автомобіль з реєстрації у відповідному МРЕР. Після оформлення договору Позивач перегнав Автомобіль до місця свого проживання, встановив магнітолу, сигналізацію, робив ремонт і вважав його своєю власністю. Однак через різні причини зняття Автомобіля з реєстрації у МРЕР Відповідачем 1 так і не було зроблено. Позивач звернувся до Відповідача 2 аби той надав Позивачу довіреність, однак той послався на зайнятість та повідомив, що дасть таку довіреність пізніше. Фактично Договір, за яким Відповідач 1 передав Позивачу Автомобіль, а Позивач прийняв цей Автомобіль і сплатив за нього певну ціну, був виконаний, бо після отримання документів і ключів від Автомобіля, Позивач вважав Автомобіль своєю власністю. Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу, одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязовується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Усі істотні умови договору були використані обома сторонами, що підтверджується фактичними обставинами справи. Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Відповідно до ч.1 ст. 334 ЦК України, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. На підставі викладеного, у відповідності зі ст.ст. 3-5 ЦПК України, ст.ст. 220, 334, 392, 652, 655, 1217, 1258 ЦК України суд,-

Outcome: approved