Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-08 00:00:00

[PERSON] свою заяву мотивує тим, що вона зареєстрована та проживає у [ADDRESS] . Згідно свідоцтва про смерть, актовий запис №2 від 19 січня 2005 року, [INFO] помер її чоловік [PERSON] , який був зареєстрований та проживав за цією ж адресою. Вони перебували у шлюбі до дня його смерті, були членами однієї сім`ї, та проживали у будинку [ADDRESS] . Відповідно до вказаних документів та довідки про склад спадкоємців від 17.03.2020 року №260/01-16, виданої державним нотаріусом Луцької районної державної нотаріальної контори Волинської області, вона є спадкоємцем після смерті [PERSON] як дружина і має право на оформлення спадкових прав. Як виявилося при подачі документів для оформлення реєстрації майна, під час прийняття рішення щодо передачі її чоловікові земельної ділянки у приватну власність для ведення особистого підсобного господарства та обслуговування житлового будинку, у рішенні сесії Веселівської сільської ради народних депутатів Луцького району від 29 грудня 1993 року, за №15/3, була допущена помилка, прізвище помилково зазначено із апострофом -« [PERSON] » замість « [PERSON] ». Дана обставина підтверджуються наведеними вище документами: Архівним витягом Державного Архіву Волинської області за №05/01.29 від 02.01.2020 року, з рішення сесії Веселівської сільської Ради народних депутатів Луцького району від 29.12.1993 року №15/3; довідками Торчинської селищної Ради Луцького району Волинської області , виданими 26.02. 2020 та 12.06.2020 про те, що саме її чоловікові - [PERSON] була надана вищевказана земельна ділянка, та що під час прийняття рішення сільрадою у прізвищі була допущена помилка. На її звернення про внесення виправлення у вказане рішення, була видана довідка про те, що у прізвищі її чоловіка була допущена помилка, проте самого рішення про це постановлено не було, що позбавляє її можливості подати належні документи для оформлення спадкових прав, а отже встановлення даного факту має, у даному випадку, юридичне значення. З огляду на наведене, вважає, що вона має право звернутися у суд про встановлення приналежності документу - архівного витягу Державного Архіву, від 2.01.2020 року. №05/01.29, із рішення Веселівської сільської Ради, від 29.12 1993 року №15/3 - про передачу її чоловікові безоплатно, у приватну власність, земельної ділянки розміром 0,59 га; для ведення особистого підсобного господарства 0.39 га; для обслуговування житлового будинку 0.20 га, яка знаходиться у [ADDRESS] , оскільки встановлення факту приналежності рішення матиме вирішальне значення для оформлення її спадкових прав, та іншого порядку його встановлення не існує. На даний час с. Веселе та с. Верхи входять до Торчинської селищної територіальної громади, а тому саме Торчинська селищна рада є в даній справі заінтересованою особою. Відповідно до довідок Торчинської селищної Ради Волинської області за № 326 і 327, від 12.06 2020 року, на даній земельній ділянці присвоєна поштова адреса: [ADDRESS] . Посилаючись на наведене, заявник просить встановити факт належності правовстановлюючого документа - архівного витягу Державного Архіву, від 2.01.2020 року, №05/01.29, із рішення Веселівської сільської Ради, від 29.12 1993 року №15/3, а саме: «Передати [PERSON] «прізвище, так у документі» безоплатно у приватну власність земельну ділянку розміром 0,59 га; для ведення особистого підсобного господарства 0.39 га; для обслуговування житлового будинку [ADDRESS] , так у документі» - її чоловікові [PERSON] , 1941 року народження, який помер [INFO] . Заявник та її представник подали в суд заяви про розгляд справи за їх відсутності, згідно з якими заявлені вимоги підтримують з підстав, наведених у заяві. Представник Торчинської селищної ради Луцького району Волинської області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду заяви був належним чином повідомлений. Суд вважає за можливе розглядати дану справу за його відсутності, на підставі наявних у справі письмових доказів. Дослідивши матеріали справи, та подані учасниками судового процесу докази на підтвердження обґрунтованості заявлених вимог, суд установив таке. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до частини 2 статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Пунктами 2, 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року надано роз`яснення, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. З копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 19 січня 2005 року, виданого Веселівською сільською радою Луцького району Волинської області, випливає, що [PERSON] помер [INFO] (а.с.7). Заявник є дружиною останнього, що про що свідчить повторне свідоцтво про одруження серії [NUMBER] від 03 травня 1971 року , видане Боратинською сільською радиою Торчинського району, актовий запис №5 від 16 травня 1959 року. Як випливає з матеріалів справи [PERSON] перебувала у шлюбі з [PERSON] до дня його смерті, вони були членами однієї сім`ї, та проживали у будинку [ADDRESS] . Відповідно до довідки про склад спадкоємців від 17.03.2020 року №260/01-16, виданої державним нотаріусом Луцької районної державної нотаріальної контори Волинської області, заявник є спадкоємцем після смерті [PERSON] і має право на оформлення спадкових прав. Проте, при подачі документів для оформлення реєстрації майна, під час прийняття рішення щодо передачі чоловікові заявниці [PERSON] земельної ділянки у приватну власність для ведення особистого підсобного господарства та обслуговування житлового будинку, у рішенні сесії Веселівської сільської ради народних депутатів Луцького району від 29 грудня 1993 року, за №15/3, була допущена помилка, прізвище чоловіка заявника помилково зазначено із апострофом -« [PERSON] » замість « [PERSON] » Дана обставина підтверджуються наведеними вище документами: свідоцтвом про одруження; свідоцтвом про смерть чоловіка; Архівним витягом Державного Архіву Волинської області за №05/01.29 від 02.01.2020 року, з рішення сесії Веселівської сільської Ради народних депутатів Луцького району від 29.12.1993 року №15/3; довідками Торчинської селищної Ради Луцького району Волинської області від 26.02.2020 та від 12.06.2020 про те, що саме чоловікові заявниці - [PERSON] була надана вищевказана земельна ділянка . Таким чином, з досліджених у судовому засіданні копій архівного витягу Державного Архіву, від 2.01.2020 року, №05/01.29, із рішення Веселівської сільської Ради, від 29.12 1993 року №15/3, про передачу [PERSON] безоплатно у приватну власність земельної ділянки розміром 0,59 га; для ведення особистого підсобного господарства 0.39 га; для обслуговування житлового будинку 20 га , вбачається, що існують розбіжності в написанні прізвища чоловіка заявниці, який помер [INFO] , а саме: у витязі з рішення Веселівської сільської Ради замість « [PERSON] » помилково зазначено « [PERSON] ». Відповідно до листа ВСУ 01.01.2012 р. «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Таким чином, враховуючи те, що факт, про встановлення якого просять заявники, має юридичне значення, спір про цивільне право відсутній, заявники позбавлені можливості у позасудовому порядку встановити факт належності правовстановлюючого документа, і це перешкоджає їм у реалізації їх права на володіння і користування земельною ділянкою, а також оцінюючи досліджені у справі докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності і достатності в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заява підлягає до задоволення, та вважає доведеним факт належності [PERSON] , який помер [INFO] , архівного витягу Державного Архіву, від 2.01.2020 року, №05/01.29, із рішення Веселівської сільської Ради, від 29.12 1993 року №15/3, про передачу [PERSON] безоплатно у приватну власність земельної ділянки розміром 0,59 га; для ведення особистого підсобного господарства 0.39 га; для обслуговування житлового будинку [ADDRESS]

Outcome: approved