Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-21 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обгрунтування позовних вимог позивач вказує, що з відповідачем перебувають у шлюбі зареєстрованому [INFO] . Від шлюбу мають повнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , та неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Син проживає із нею та перебуває на її утриманні. Два роки назад припинили з відповідачем подружні стосунки та ведення спільного господарства, припинили остаточно та поновлювати їх не збираються. З часу припинення відносин відповідач ніякої допомоги на утримання сина не надає, не бере участі у вихованні та житті сина, а тому змушена поставити питання про стягнення аліментів в судовому порядку. Відповідач працює, має стабільний дохід, а тому в змозі надавати сплачувати аліменти на утримання сина. Позивач вважає, що відповідач має сплачувати аліменти в частці від свого заробітку(доходу). Позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь на утримання сина [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі ј частини зі всіх видів заробітку(доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення сином повноліття В суді позивач позов підтримала, просить його задовольнити. Суду позивача пояснила, що в 2019 р. відповідач добровільно їй сплачував 3000,00 грн. на утримання двох дітей; в лютому 2020 р. шлюб між ними розірвано рішенням суду; після розлучення відповідача сказав, що буде сплачувати аліменти скільки присудить суд; в березні-липні 2020 р. він перераховував їй добровільно кошти в розмірах зазначених у відзиві, домовленості щодо розміру аліментів між ними не було; одного разу в лютому купив синові три футболки та спортивний костюм; син проживає із нею та перебуває на її утриманні, відповідач із нею та дітьми не говорить хоча живуть в одній квартирі в якій він має окрему кімнату; по червень 2020 р. відповідач перебував на заробітках за кордоном; батько відповідача проживає в іншому місті. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав суду відзив на позовну заяву в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог в зв`язку з їх недоведеністю, просить суд врахувати що він проживає разом із позивачем та їх сином, за домовленістю із позивачем він добровільно сплачує аліменти на утримання сина в сумі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; систематично купує синові все необхідне - одяг, ліки; син здоровий, на обліку у лікарів не перебуває; син матеріально забезпечений, має дорогі телефон та ноутбук; він не працює, не отримує ніякого доходу, не перебуває на обліку в центрі зайнятості як безробітний; в нього на утриманні також перебуває хворий батько на лікування якого витрачає щомісячно значні кошти; має істотні проблеми із здоров`ям та вимушений витрачати значні кошти на власне лікування. В суді представник відповідача підтримав заперечення свого довірителя, категорично просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. Сторони з 29.09.1999 р. перебували в зареєстрованому шлюбі який розірвано рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 14.02.2020 р. по справі № 676/128/20. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Після розлучення дитина проживає із позивачем та перебуває на її утриманні. Ст. 180 СК України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Суд критично оцінює твердження відповідача та його представника, що позивач не набула права на стягнення аліментів на тій підставі, що вони зареєстровані разом із дітьми за однією адресою, що він добровільно протягом березня-липня 2020 р. перераховував на банківський рахунок позивача аліменти в мінімальному розмірі. При цьому суд враховує, що дійсно відповідачем добровільно перераховувалися кошти позивача в березні-липні 2020 р., вказані обставини позивач в суді визнала, підтверджуються вони також копіями квитанцій від 15.04.2020 р. на суму 566,63 грн.(а.с.46), від 02.06.2020 р. на суму 1150 грн.(а.с.48), на суму 1150,00 грн.(а.с.47), на суму 550,00 грн.(а.с.48). В той же час суд враховує, що між сторонами угоди про розмір аліментів на утримання сина не було укладено оскільки в судовому засіданні позивач заперечила щодо наявності з відповідачем угоди про розмір аліментів на утримання неповнолітнього сина. Крім цього суд враховує, що надання малолітній дитині матеріальної допомоги у добровільному порядку є правом батька та не звільняє його від обов`язку утримувати дитину, аліменти присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини. З врахуванням наведеного суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення аліментів з відповідача на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , підлягають до задоволення. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. \Частина друга статті 182 в редакції Закону № 2037-VIII від 17.05.2017). Ч.4 ст. 183 СК України передбачено, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд критично оцінює твердження відповідача та його представника, що він систематично купує синові все необхідне(одяг, ліки) оскільки ним надано суду тільки копію товарного чеку від 12.02.20 р. підтверджуючого придбання трьох футболок та підліткового спортивного костюму(а.с.45), та чеку від 12.02.2020 р. про придбання вітамінів. Твердження відповідача, що він витрачає значні кошти на лікування батька суд також оцінює критично оскільки фактично ним додано тільки одну квитанцію від 01.02.2020 р. на суму 500,00 грн.(а.с.44), згідно квитанції від 15.11.2019 р.(а.с.45) кошти батькові відповідача [PERSON] були перераховано від [PERSON] . Не доведені жодними доказами твердження відповідача, що він має істотні проблеми із здоров`ям та вимушений витрачати значні кошти на власне лікування, що син матеріально забезпечений, має дорогі телефон та ноутбук. На підставі викладеного, а також враховуючи, що вимоги позивача щодо розміру аліментів подані з врахуванням положень ч.4 ст. 183 СК України та ч.2 ст. 182 СК України, суд дійшов висновку, що аліменти з відповідача слід стягнути в розмірі в якому просить позивач.. На підставі викладеного,

Outcome: approved