Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-03 00:00:00

[PERSON] (надалі «Позивач») звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до Міського голови м. Івано-Франківська (надалі «Відповідач»), третя особа - [PERSON] , в якому просив визнати незаконною бездіяльність міського голови м. Івано-Франківська та відносити права [PERSON] шляхом зобов`язання міського голови м. Івано-Франківська внести зміни до розпорядження Івано-Франківського міського голови від 15.05.2007 року №270-р «Про оформлення права власності на нерухоме майно» шляхом виключення з додатку 1 до нього пункту під порядковим номером №107 про оформлення за [PERSON] права приватної власності на будинковолодіння по [ADDRESS] . Позовні вимоги мотивовано тим, що розпорядження Івано-Франківського міського голови від 15.05.2007 року №270-р «Про оформлення права власності на нерухоме майно» в частині пункту під порядковим номером №107 додатку 1 до нього про оформлення за [PERSON] права приватної власності на будинковолодіння по [ADDRESS] , є незаконним та таким, що порушує права Позивача. Як зазначено в позовній заяві, [PERSON] не звертався із заявою про оформлення права власності на нерухоме майно, не подавав пакет документів та не ставив свій підпис, що підтверджується висновком експерта від 05.08.2016 року, відповідно до якого підпис від імені [PERSON] у документі від 18.04.2007 року, поданому на ім`я голови м. Івано-Франківська, виконаний не [PERSON] , а іншою особою. [PERSON] не вчинялось дій, пов`язаних із набуттям ним речових прав власника нерухомого майна у складі самочинно реконструйованого житлового будинку. Позивачем подано до суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій він просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідачем подано письмову заяву - відповіді на письмове опитування Позивача (а.с.62-63). Відзиву на позов до суду не надходило. Представником Відповідача подано заяву, в якій вона заперечила проти позовних вимог та просила відмовити в їх задоволенні, посилаючись на наявність в матеріалах справи судових рішень, якими вирішено по суті спірні питання, що лежать в основі позовних вимог Позивача. Представником третьої особи - [PERSON]., - подано до суду заяву, в якій вона просила розглянути справу без її участі, та відмовити в задоволенні позовних вимог. В поданій до суду позовній заяві Позивачем в числі третіх осіб зазначено [PERSON] , за кошти якої, як зазначено в позовній заяві, [PERSON] було набуто право власності на відповідне домоволодіння. В той же час, жодних доказів на підтвердження даної обставини суду надано не було, у зв`язку з чим не обґрунтовано належними засобами доказування того факту, що рішення в даній цивільній справі може вплинути на права, чи створити обов`язки для громадянки [PERSON] . В подальшому в ході розгляду справи Позивачем питання щодо залучення даної третьої особи із обґрунтуванням вищевказаних обставин не піднімалося, у зв`язку з чим таке питання судом не вирішувалося. Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - «ЦПК України») у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Проаналізувавши письмові пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, Судом встановлено наступне. Відповідно до частини першої статті 3 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України (надалі - «ЦК України») визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. 12 листопада 2004 року [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку і земельної ділянки від 12.11.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Фріс І.П., серія ВВМ №939681, зареєстровано в реєстрі № Д1067 набув у власність домоволодіння, що розташоване по [ADDRESS] та складається з цегляного будинку, загальною площею 480,2 кв.м., житловою площею 197,2 кв.м., цегляної літньої кухні загальною площею 28,2 кв.м., металевих воріт загальною площею 10,6 кв.м., та земельну ділянку площею 0,1000 га, розташовану на території Івано -Франківської [ADDRESS] , що надана для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. 29 грудня 2004 року [PERSON] на підставі зазначеного договору видано державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,1000 га з кадастровим номером 2610100000:11:002:0017, розташовану за вказаною адресою. Відповідно до заяви [PERSON] від 18 квітня 2007 року на ім`я міського голови м. Івано-Франківська [PERSON] , у зв`язку з проведеною перебудовою [PERSON] просив оформити право власності та видати свідоцтво про право власності на домоволодіння [ADDRESS] , що складається з житлового будинку, літньої кухні та сауни. Розпорядженням міського голови № 270-р від 15 травня 2007 року «Про оформлення права власності на нерухоме майно» п. 107 додатку №1, вирішено оформити за [PERSON] право власності на будинковолодіння по [ADDRESS] та доручено Івано-Франківському ОБТІ здійснити юридичне оформлення права власності, в тому числі видати йому свідоцтво про право власності на вищевказане майно. Відповідно зазначеного розпорядження 16 травня 2007 року [PERSON] видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно: житловий будинок - А 586,7 кв.м.; літня кухня - Б 28,2 кв.м.; ворота - 1, 10,6 кв.м.; сауна - В 26,2 кв.м., а також відповідно витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 14571300 від 16.05.2007 року(номер запису:7579 в книзі 207). Згідно договору купівлі-продажу домоволодіння та земельної ділянки від 17 травня 2007 року [PERSON] продав [PERSON] домоволодіння під [ADDRESS] , яке згідно технічного паспорту, виготовленого Івано-Франківським обласним бюро технічної інвентаризації 19.03.2007 року, складається з житлового будинку цегляного, загальною площею 586,7 кв.м., житловою площею 289,7 кв.м., літньої кухні цегляної, загальною площею 28,2 кв.м., воріт металевих 10,6 кв.м., сауни 26,2 кв.м. та земельну ділянку площею 0,1000га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Договір посвідчений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Кучак Н.В. Реєстраційні номери договору, внесені нотаріусом у реєстр, не співпадають у наданих суду копіях - № 1152, № 1164. Згідно договорів купівлі-продажу домоволодіння та земельної ділянки від 07 вересня 2009 року [PERSON] , від імені якої діяв [PERSON] , продала та передала у власність [PERSON] домоволодіння [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,1000 га, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 03 серпня 2015 року домоволодіння за адресою: [ADDRESS] відповідно до договору купівлі-продажу від 24 квітня 2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Девляшевською С.П., належить [PERSON] 23.05.2016 року на звернення [PERSON] міським головою надано відповідь, у якій зазначено, що підставою для прийняття розпорядження міського голови № 270-р від 15.05.2007 року слугувала заява [PERSON] від 18.04.2007 року із додатками до неї, а саме: копія договору купівлі-продажу житлового будинку і земельної ділянки від 20.11.2004 року та копія державного акту на земельну ділянку за адресою - [ADDRESS] . В матеріалах справи міститься копія висновку експерта від 05.08.2016 року № 1.1.-170/16, складеного експертом Івано-Франківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи в межах адміністративної справи № 344/17270/15-а згідно ухвали Івано-Франківського міського суду від 27.05.2016 року, відповідно до якого підпис від імені [PERSON] у документі від 18.04.2007 року, поданому Івано-Франківському міському голові В. Анушкевичусу В. виконаний не [PERSON] , а іншою особою. Згідно рішення Апеляційного суду Івано-Франківської області від 24.06.2015 року у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , третя особа без самостійних вимог приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Кучак Н.В., про визнання договорів купівлі-продажу від 07.09.2009 року будинковолодіння та земельної ділянки по [ADDRESS] недійсними, визнання зазначеного майна спільною сумісною власністю подружжя, виділення у власність 1/2 його частини, витребування майна з чужого незаконного володіння та усунення перешкод в його користуванні, яке набрало законної сили, скасовано рішення Івано-Франківського міського суду та ухвалено нове, яким у задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , третя особа без самостійних вимог приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Кучак Н.В. відмовлено. Крім того, як встановлено Судом, у провадженні Івано-Франківського міського суду перебувала справа за позовом [PERSON] до Міського голови м. Івано-Франківська, треті особи - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання недійсним п.107 додатку до розпорядження міського голови Івано-Франківська від 15.05.2007 року №270-р. Тобто фактично питання щодо законності пункту 107 додатку до розпорядження міського голови Івано-Франківська від 15.05.2007 року №270-р (зобов`язання Відповідача щодо виключення якого є предметом судового розгляду в даній цивільній справі) вже було предметом судового розгляду. Відповідно до ч.4 ст.82 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Постановою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 25 травня 2018 року у справі №344/10962/17 (http://reyestr.court.gov.ua/Review/74431506) у задоволенні позову [PERSON] до міського голови м. Івано-Франківська про визнання недійсним п.107 додатку розпорядження міського голови Івано-Франківська від 15.05.2007 року №270-р відмовлено. Як встановлено судом у цивільній справі №344/10962/17: «Відповідно до пунктів 1 та 2 оспорюваного розпорядження міського голови від 15.05.2007р. № 270-р «Про оформлення права власності на нерухоме майно» прийнято рішення про оформлення права власності фізичних і юридичних осіб, згідно із додатками і доручено Івано-Франківському обласному бюро технічної інвентаризації здійснити юридичне оформлення права власності згідно із пунктом 1 цього розпорядження, в тому числі видати свідоцтво про право власності і у додатку № 1 розпорядження у переліку фізичних і юридичних осіб, за якими оформлюється право власності на об`єкти нерухомого майна під порядковим № 107 зазначений [PERSON] , форма власності приватна, відомості про об`єкт нерухомого майна, на який оформлюється право власності будинковолодіння на [ADDRESS] (а.с.30-31). На підставі цього розпорядження виконавчим комітетом Івано-Франківської міської ради виданий правовстановлювальний документ на ім`я апелянта (позивача) свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 16.05.2007р., яке не оспорюється апелянтом. Отже, на підставі зазначеного рішення будинковолодіння та земельна ділянка не вибули із власності апелянта, а лише змінилася площа будинку у сторону збільшення та внесено відомості про спорудження сауни, позначеної літерою «В», площею 26,2 кв.м. У подальшому апелянтом відчужений об`єкт права власності разом із земельною ділянкою за договором купівлі-продажу від 17 травня 2007 року на користь [PERSON] Вказаний договір у визначений чинним законодавством спосіб, недійсним не визнаний, а тому не може бути не прийнятий судом до уваги. У спорі між [PERSON] та [PERSON] про визнання оспорюваного будинковолодіння спільною сумісною власністю, який виник між сторонами у 2012 році і у якому ухвалено рішення Апеляційним судом Івано-Франківської області від 24.06.2015 року, яке набрало законної сили (справа № 346/6812/14-ц), досліджувалася правова природа договору купівлі-продажу від 17 травня 2007 року щодо відчуження апелянтом будинковолодіння та земельної ділянки [PERSON] і, відповідно до висновків суду, це будинковолодіння та земельна ділянка були особистою власністю [PERSON] , придбані за особисті кошти. З цих підстав [PERSON] відмовлено у задоволенні позову. При тому у цьому договорі купівлі-продажу зазначалися відомості про підстави права власності на домоволодіння під [ADDRESS] та його технічні характеристики: належить продавцю ( [PERSON] ) на праві приватної власності в цілому на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого виконавчим комітетом Івано-Франківської міської ради 16 травня 2007 року згідно розпорядження голови Івано-Франківської міської ради № 270-р від 15.05.2007 року, зареєстрованого в ОКП «Івано-Франківське ОБТІ» 16.05.2007 р. за номером запису 7579 в реєстровій книзі 207, в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно за реєстраційним номером 83884444, що підтверджується також витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданим ОКП «Івано-Франківське ОБТІ» 16.05.2007р. № 14571300, яке згідно технічного паспорту, виготовленого Івано-Франківським обласним бюро технічної інвентаризації 19.03.2007 року складається з житлового будинку цегляного, загальною площею 586,7 кв.м., житловою площею 289,7 кв.м., літньої кухні цегляної, загальною площею 28,2 кв.м., воріт металевих 10,6 кв.м., сауни 26,2 кв.м. У зазначеному спорі [PERSON] не оспорював підстави набуття ним права власності на реконструйоване будинковолодіння з технічними характеристиками, зазначеними у цьому договорі. Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апелянтом схвалювалися підстави набуття ним речового права на будинковолодіння у такій формі на час його набуття. Жодних належних та допустимих доказів про те, що не здійснювалася до 19 березня 2007 року реконструкція будинковолодінняапелянтом суду не представлено. Не мають значення доводи апелянта про те, що він не підписував заяву, подану органу місцевого самоврядування про визнання права власності на будинковолодіння у зв`язку з проведеною перебудовою та про оформлення такого права власності під час недійсності його паспорта громадянина України, оскільки в даному випадку діє презумпція можливості та обов`язку особи знати про стан своїх майнових прав у разі недоведення протилежного, а апелянтом не представлено доказів, що набуття такого права власності суперечило його волевиявленню на час його набуття. Враховуючи презумпцію правомірності правочину, оскільки апелянтом не представлено доказів, що набуття права власності на реконструйоване будинковолодіння суперечило його волі на час набуття, а 17 травня 2007 року будинковолодіння вибуло із власності апелянта на підставах, визначених законом, тому апеляційний суд дійшов висновку про відсутність порушення майнового права апелянта, а відтак і підстав для визнання недійсним пункту 107 додатку 1 до розпорядження міського голови від 15.05.2007р. Слід зауважити також, що оспорюване розпорядження органу місцевого самоврядування є виконаним у першу чергу апелянтом (нерухоме майно ним відчужено і правочин не визнано недійсним та не розірвано), таким, що вичерпало своє призначення фактом його виконання, яке призвело до ряду юридичних подій, і у разі скасування яких буде порушено інший фундаментальний принцип - втручання у мирне володіння майном». При розгляді даної цивільної справи №344/17247/19 Суд враховує вищезазначені висновки суду апеляційної інстанції, постанова якого від 25 травня 2018 року відповідає принципу преюдиційності, а тому відповідні встановлені в ній обставини вважаються доведеними. За змістом ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Статтею 81 ЦПК України на сторін покладено обов`язок доказування і подання доказів. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Враховуючи вищевикладене, проаналізувавши матеріали справи та вимоги чинного законодавства, Суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] є необґрунтованими та безпідставними, відтак, не підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного, ст.152 ЗК України,

Outcome: dismissed