Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-24 00:00:00

[PERSON] (надалі позивач) 09 лютого 2015 року звернулась до суду із позовом до [PERSON] (надалі відповідач) про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей та просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач є батьком дітей, однак не надає матеріальної допомоги на їх утримання. Просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей саме в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу) щомісячно, оскільки відповідач отримує доходи, що надають йому таку можливість утримувати дітей. В судове засідання позивач не з'явилась, в заяві, що надійшла до суду на позовних вимогах наполягає, посилаючись на викладені обставини. Просить суд стягнути аліменти з відповідача на утримання дітей та розглянути справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання двічі не з'явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, письмових заяв чи клопотань до суду від нього не надійшло. Суд вважає, що відповідач був належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи в суді, оскільки до суду повернулись поштові відправлення з відміткою пошти про особисте отримання поштової кореспонденції. Дослідивши докази у сукупності з іншими матеріалами справи, з'ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. За змістом ст. 10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. За змістом ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Cтаттею 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Отже, об'єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес, саме вони є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Такі способи захисту передбачені відповідно статтею 16 ЦК України. Правовідносини сторін врегульовані ст.ст. 3 - 15, 17-20, 75-84, 180-182 Сімейного кодексу України. За змістом ст.ст. 180-182 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За відсутності довідок про доходи відповідача, приймаючи до уваги матеріальне забезпечення позивача, яка має на утриманні двох неповнолітніх дітей, той факт, що відповідач є працездатним, ніяких стягнень за виконавчими документами з нього не проводиться, суд вважає за необхідне визначити міру потреби позивача і міру можливості відповідача сплачувати аліменти в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку, доходу на утримання дітей, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно до досягнення старшою дитиною повноліття. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. З відповідача суд вважає необхідним стягнути судовий збір на користь держави.

Outcome: approved