Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-25 00:00:00

Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» (надалі - АТ «Ощадбанк») звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що АТ «Ощадбанк» відповідно до ст. 641 Цивільного кодексу України шляхом оприлюднення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб на сайті www.oschadbank.ua оголосив пропозицію на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (далі - пропозиція) згідно зі ст.634 Цивільного кодексу України. Акцептування пропозиції АТ «Ощадбанк» (приєднання до Договору) здійснюється фізичними особами, які у правовідносинах, що регулюються умовами Договору, діють як фізичні особи, що не є підприємцями, шляхом подання Банку належним чином оформленої та підписаної Заяви про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, за формою, запропонованою Банком, у двох примірниках за умови одночасного подання документів та відомостей, необхідних для з`ясування особи, суті діяльності та фінансового стану тощо. Приєднання до Договору відбувається на умовах, викладених в Договорі, фізична особа не може запропонувати Банку свої умови Договору. 16 січня 2019 року [PERSON] підписав заяву про приєднання № 676794/020716 до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки). На підставі підписаної заяви, відповідачу на його картковий рахунок було встановлено кредит в сумі 18500,00 грн. на строк дії платіжної картки. При випуску платіжної картки на новий термін, строк дії кредиту (користування ним) продовжується на строк дії платіжної картки. Процентна ставка за кредитом складає 38,00% річних за користування кредитними коштами. Однак відповідач свої зобов`язання по кредитному договору не виконав і станом на 23.10.2020 у нього утворилась заборгованість перед банком в загальній сумі з процентами та штрафами в розмірі - 13592,20 грн. А тому просив, стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором та витрати по сплаті судового збору. Представник позивача до початку розгляду справи по суті подала суду клопотання про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю з підстав наведених в позовній заяві. Просить позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Заяви про розгляд справи за його відсутності не подав, а тому, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи, у відповідності до ст. 280 ЦПК України. Розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази в справі, суд прийшов до висновку, що позов підставний і підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Як вбачається із змісту ч. 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановленим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.ст. 526-527, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. З матеріалів справи слідує, що 16 січня 2019 року [PERSON] підписав заяву про приєднання № 676794/020716 до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки). (а.с. 31-32). Процентна ставка за кредитом 38,00% річних за користування кредитними коштами (додаток №1 до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб) (а.с. 30). Блоком 4 заяви про приєднання підтверджується, що клієнт беззастережно приєднується до договору в редакції, яка на день підписання цієї заяви на приєднання розміщена на сайті Банку та укладає з Банком договір, складовою частиною якого є умови договору банківського рахунку. Відповідно до 3.4.2. заяви про приєднання банк відкрив клієнту, на умовах тарифного пакету «Мій комфорт», поточний рахунок № [NUMBER] в гривнях України, код банку 303398 та надав клієнту платіжну картку типу «Моя картка». Відповідно до п.1.17.1 Розділу XXII договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, [PERSON] зобов`язався використати кредит за цільовим призначенням і своєчасно та в повному обсязі повернути суму кредиту, сплатити всі нараховані проценти та інші платежі, передбачені кредитним договором (а.с. 25). Пунктом 1.21. Розділу XXII «Загальні умови надання кредиту» договору передбачено, що за невиконання або несвоєчасне, не в повному обсязі виконання відповідачем зобов`язання перед банком у розмірі та в строки, передбачені цим договором, в тому числі додатками, що є його невід`ємними частинами, банк має право нараховувати на суми прострочених платежів та стягувати пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який нараховується пеня, за кожен день прострочення, починаючи з дня, коли відповідна сума мала бути сплачена, до дати фактичної її сплати, але не більше 15% від суми простроченого платежу. Сукупний розмір неустойки (пені, штрафу) не може перевищувати половини суми кредиту, одержаної позичальником за кредитним договором (а.с. 27). Пунктом 1.24. Розділу XXII «Загальні умови надання кредиту» договору передбачено, що банк має право вимагати від клієнта дострокового повернення кредиту, сплати процентів за користування ним та інших платежів за договором та застосувати процедуру звернення стягнення на майно клієнта згідно із законодавством, в тому числі звернути стягнення на грошові кошти, що розміщені на будь-якому рахунку клієнта, у випадку невиконання або неналежного виконання клієнтом зобов`язань щодо вчасного повернення кредиту, в тому числі сплати суми обов`язкового щомісячного платежу, сплати процентів за користування ним та інших платежів (а.с. 27) Статтею 634 ЦК України передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору. Відповідно до вимог ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється його належним виконанням. Таким чином, виходячи зі змісту вищевказаної норми закону, та фактичних дій відповідача щодо погашення вказаного кредиту, вбачається, що відповідач не тільки прострочив взяті на себе договірні зобов`язання, а й не виконав їх належним чином, а відтак зобов`язання відповідача по сплаті ним боргу не є припиненими. Як випливає із змісту частини 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Судом встановлено, що банк взяті на себе зобов`язання по кредитному договору виконав в повному обсязі, однак [PERSON] не повертає отримані кредитні кошти, в зв`язку з чим не виконує зобов`язання належним чином і, згідно наданого позивачем розрахунку станом на 22 жовтня 2020 року йому нарахована кредитна заборгованість в сумі 13592,20 грн., в тому числі: 12616,78 грн. - борг за кредитом; 438,53 грн. - пеня; 454,43 грн. - 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу; 50,09 грн. - 3% річних за несвоєчасне повернення процентів за користування кредитом; 32,37 грн. - інфляційні втрати (а.с. 4-7). За таких обставин, суд прийшов до висновку, що слід стягнути з відповідача в користь позивача встановлену в судовому засіданні заборгованість за кредитним договором в сумі 13592,20 гривень. Крім того, відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» з відповідача слід стягнути в користь позивача сплачений судовий збір в сумі 2102 гривні.

Outcome: approved