Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-26 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] сільської ради Горохівського району Волинської області, в якому просить з метою оформлення прав на спадкове майно встановити, що [PERSON], яка померла 07 лютого 2009 року дійсно належить Державний акт на право приватної власності на землю серії І-ВЛ № 006203; встановити, що [PERSON] [INFO] є дочкою [PERSON], яка померла 07 лютого 2009 року (свідоцтво про смерть серії І-ЕГ № 070684); визнати в порядку спадкування за заповітом право власності [PERSON] на земельну ділянку загальною площею 2,0227 га, до складу якої входить земельна ділянка площею 1,6450 га та земельна ділянка площею 0,3777 га, яка розташована на території [PERSON] сільської ради, призначена для ведення особистого селянського господарства, відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ВЛ № 006203, як на спадкове майно що залишилося по смерті [PERSON], яка померла 07 лютого 2009 року. Мотивує свій позов тим, що її мати [PERSON] все своє майно посвідчила їй заповітом. [PERSON] померла 07.02.2009 року. Враховуючи, що після її смерті позивач прийняла спадщину, є її спадкоємцем за заповітом, просить поданий позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради в заяві до суду просить розглядати справу у відсутності їхнього представника, позовні вимоги [PERSON] визнає повністю. Суд вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому відповідно до ч.2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 1235 ЦК України надається право заповідачу на призначення спадкоємців. 02 липня 2007 року від імені [PERSON] посвідчувався заповіт за Р № 15, в якому вона зазначила: «все, що буде належати мені на день смерті я заповідаю своїй дочці [PERSON], яка народилась 19 червня 1966 року і проживає в [INFO]» (а.с.8). Згідно з свідоцтвом про смерть, [PERSON] померла 07.02.2009 року (а.с.6). Постановою державного нотаріуса від 26 березня 2018 року [PERSON] після померлої [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказане вище майно (а.с.12). З довідки [PERSON] сільської ради № 370 від 30 серпня 2017 року, вбачається, що єдиним спадкоємцем майна спадкодавця за законом та за заповітом є дочка [PERSON]. Спадкодавець до дня смерті проживала у будинку в с. Скригове по вул. Центральній, 45 Горохівського району Волинської області разом із дочкою [PERSON] та зятем [PERSON], і нікуди на проживання не виїжджала. Спадкоємець [PERSON] прийняла спадщину шляхом спільного проживання разом з спадкодавцем до дня його смерті. Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ВЛ № 006203, [PERSON] належала земельна ділянка відповідного розміру (а.с.7). З спадкової справи після померлої [PERSON] видно, що [PERSON] зверталася з відповідною заявою про прийняття спадщини, є її спадкоємцем за заповітом. Отже, суд вважає, що [PERSON] після померлої матері [PERSON] прийняла спадщину, є її спадкоємцем за заповітом. Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. З свідоцтва про народження [PERSON] видно, що її матірю вказана [PERSON], а згідно з свідоцтвом про одруження, [PERSON] одружилася та змінила своє прізвище на [PERSON] (а.с.10,11). З вказаної вище довідки [PERSON] сільської ради № 370 від 30.08.2017 року видно, що спадкодавець до дня смерті проживала у будинку в с. Скригове по вул. Центральній, 45 Горохівського району Волинської області разом із дочкою [PERSON]. Суд вважає, що [PERSON] [INFO] є дочкою [PERSON], яка померла 07 лютого 2009 року, а тому встановляє даний юридичний факт. Згідно з п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, імям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. З Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ВЛ № 006203 видно, що його було видано на імя [PERSON]. Судом встановлено, що [PERSON], яка померла 07 лютого 2009 року дійсно належить Державний акт на право приватної власності на землю серії І-ВЛ № 006203, розбіжності в написанні її по батькові є граматичною помилкою. [PERSON] в письмовій заяві до суду від стягнення судових витрат з відповідача [PERSON] сільської ради відмовилася. Суд звертає увагу позивача на дотримання вимог ст.ст.162, 164, 167, 174 Податокового кодексу України.

Outcome: approved