Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-08 00:00:00

[PERSON], яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх [PERSON] та [PERSON], звернулась з позовом до суду про припинення права [PERSON] на частку, яка складає 25% (2/8 частки) у однокімнатній квартирі загальною площею 30, 9 кв., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], що перебуває у спільній частковій власності [PERSON] та неповнолітніх [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], та стягнути грошову компенсацію з [PERSON] на користь відповідача - [PERSON] в сумі 39 521 грн.; визнати право спільної часткової власності на 25% ( 2/8 частки) в однокімнатній квартирі, загальною площею 30, 9 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] за [PERSON], реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER], неповнолітніми [PERSON], [INFO], ІПН [NUMBER], [PERSON], [INFO], ІПН [NUMBER]. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що [INFO] помер [PERSON], з яким вона проживала однією сім'єю в незареєстрованому шлюбі та був батьком її дітей - [PERSON] та [PERSON]. Також, померлий є сином відповідача [PERSON] Після його смерті була успадкована належна йому на праві власності квартира площею 30, 9 кв., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] у такому порядку: [PERSON] - 25% (2/8 частки); неповнолітній [PERSON] - 12,5% (1/8 частки), неповнолітня [PERSON] - 12,5% (1/8 частки). Позивач - [PERSON] володіє 50% (1/2 частки). Посилаючись на вимоги ст. 365 ЦК України, а також на те, що частка відповідачки є незначною і не може бути виділена в натурі, сторони не являються родичами, а тому користуватись спільним майном неможливо, річ є неподільною, відповідач та члени її сім'ї не проживають в спірній квартирі, не беруть участь в її утриманні, натомість, мають у власності інше житло, позивач згодна відшкодувати відповідачці вартість належної їй 2/8 частки спірного майна, а тому вважає про наявність законних підстав для припинення права власності [PERSON] на належну їй частку у спільному майні та визнання за ними права власності на цю частку. Позивач та її представник в судовому засіданні позов підтримали повністю із наведених в заяві підстав, просили його задовольнити. Відповідач в судове засідання не прибула, хоча належним чином повідомлялась про час та місце розгляду справи. Представник Органу опіки та піклування в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши наявні у справі докази, вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення. При цьому виходить з наступного. Відповідно до статей 355, 356 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Судом встановлено, що квартира площею 30, 9 кв., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], належить на праві спільної часткової власності [PERSON] - 2/8 частки (витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 112681001, а.с. 15); [PERSON] - 1/8 частки (витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 112681484, а.с. 18); [PERSON] - 1/8 частки (витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 112682174, а.с. 21); [PERSON] - 1/2 частки (витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, а.с. 22). Як вбачається з технічного паспорта на квартиру (а.с. 23), квартира складається з однієї кімнати, житловою площею 18,3 кв.м., кухні площею 5,0 кв.м., вбиральні 2,3 кв.м., коридору 4,3 кв.м. З пояснень, наданих в судовому засіданні, встановлено, що відповідач [PERSON] в спірній квартирі не зареєстрована та не проживає, не проводить поточні ремонти для збереження жилого стану квартири, комунальні послуги не сплачує та не користується нею. Позивачі та відповідач не є членами однієї сім'ї, не проживають спільно та не ведуть спільного господарства. Відповідач зі своїм чоловіком [PERSON] мають у власності інше житло - двокімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS], двокімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS]. Витрати по оплаті комунальних послуг в квартирі та витрати щодо утримання майна здійснює позивач [PERSON], оскільки проживає в даній квартирі. Відповідно до статті 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Аналіз положень статті 365 ЦК України дає підстави для висновку, що право власності співвласника на частку в спільному майні може бути припинено за наявності будь-якої з передбачених пунктами 1 - 3 частини першої цієї статті підстав, які є самостійними, але за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Слід зазначити, що положення статті 365 ЦК України регулюють випадки припинення права власності на частку у спільному майні за вимогою позивача - співвласника майна, який домагається позбавлення права власності на частку майна інших співвласників - відповідачів у справі, та визначають умови такого виділу. Виплата компенсації у цьому випадку допускається за наявності умов, визначених пунктами 1 - 4 частини першої зазначеної статті, та за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. За приписами пункту 4 частини першої статті 365 ЦК України право власності співвласника на частку в спільному майні може бути припинено, але за умови, що така шкода не буде істотною. Саме ця обставина є визначальною при вирішенні позову про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників. У відповідності до ст.187 ЦК України складовою частиною речі є все те, що не може бути відокремлене від речі без її пошкодження або істотного знецінення. При переході права на річ її складові не підлягають відокремленню. Спільне володіння і користування спірним майном є неможливим. В матеріалах справи наявна квитанція №0.0.1028226618.1 від 04.05.2018 року з якої вбачається, що позивач [PERSON] попередньо внесла на депозитний рахунок суду вартість частки відповідача в спільній квартирі, яка складає 39521,00 грн. (а.с. 5а). З врахуванням викладеного, суд вважає, що є усі підстави припинити право власності [PERSON] на її частку у спільному майні. Проаналізувавши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, а також ту обставину, що відповідачем не доведено, що припинення її права власності на частку в спільному майні завдасть істотної шкоди її інтересам та членам її сім'ї, суд дійшов висновку, що слід припинити право власності [PERSON] на частку, яка складає 25% (2/8 частки) у однокімнатній квартирі загальною площею 30, 9 кв., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та визнати право власності на неї за позивачами. У відповідності до ст..141 ЦПК України на відповідача покладаються судові витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved