Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-17 00:00:00

[PERSON], який діє в своїх інтересах та інтересах малолітньої [PERSON], звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування моральної шкоди, завданої злочином внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зазначивши, що 01.10.2015 року сталась дорожньо-транспортна пригода за участю [PERSON], яка керуючи автомобілем [NUMBER] здійснила наїзд на його дружину [PERSON] та доньку [PERSON] [INFO], в наслідок чого донька [PERSON] отримала тілесні ушкодження, а саме: сполучена травма тіла, закритий перелом правої стегнової кістки в нижній третині зі зміщенням, множинні садна обличчя, забій. Внаслідок отриманих травм [PERSON] була госпіталізована та перебувала на стаціонарному лікуванні з 02.10.2015 по 06.10.2015 рік, дитині було накладено гіпсову лангету та призначено ряд лікувальних рекомендацій, повторне відвідування лікарів, які дочка болісно переносила. По факту ДТП було відкрито кримінальне провадження. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 12.07.2016 року [PERSON] було звільнено від кримінальної відповідальності у звязку із передачею її на поруки трудовому колективу. Під час розгляду кримінального провадження [PERSON] свою вину у скоєнні інкримінованого їй злочину визнала повністю. На даний час відповідач ухиляється від відшкодування завданої дочці позивача шкоди. Позивач вважає, що у звязку із вчиненням відповідачем злочину [PERSON] було завдано моральну шкоду, яка полягає у фізичному болі та стражданні, які позначили негативні зміни у її житті. На час ДТП дочці було лише 9 місяців, вона перенесла важкий психологічний стрес та страждання, під час перебування у лікарні відбулося зміна звичного для дитини оточення, що вплинуло на поведінку дитини, її психологічний стан, вона погано спить, боїться шуму та сигналу автомобіля, безпричинно плаче, прокидається в ночі. Дитина перенесла неймовірну біль із-за перелому стегна, так як не отримувала ніяких знеболюючих апаратів, панічно боїться лікарів та будь-яких обстежень. Через отримання травми була обмежене в рухах півтора місяці, не могла повноцінно розвиватись, через що стала дуже плаксивою, нервозною, щогодини прокидалась з криками. Після зняття гіпсу дитина заново вчилась сидіти, повзати, вставати, що забрало неймовірну кількість сил у неї та її батьків. Окрім того, позивачу, як батьку дитини, винними діями відповідача також було завдано моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях у звязку із протиправною поведінкою відповідача щодо дружини та дитини позивача, зокрема постійні переживання та побоювання за їх здоровя, емоційна напруга, нервозність, дратівливість не дають йому спокою до теперішнього часу. Позивач пережив значний емоційний стрес у звязку з причиненням моїй дружині та дочці тілесних ушкоджень, постійно знаходився з донькою в лікарні, до теперішнього часу його не покидають думки, що травми, які отримала донька, вплинуть на її подальше життя, її перші кроки, фізичний та емоційний стан, в силу чого позивач просить суд стягнути з [PERSON] на його користь завдану малолітній [PERSON], [INFO], моральну шкоду у розмірі 55000,00 грн. та стягнути на користь позивача моральну шкоду у розмірі 15000 грн. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, обгрунтувавши їх обставинами, викладеними в позовній заяві, просив позов задовольнити, додатково зазначив, що змушений був півтора місяці не працювати, оскільки здійснював догляд за потерпілою донькою та дружиною, підтвердив факт отримання коштів зі сторони відповідача на лікування доньки та дружини. Відповідач та представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов не визнали, зазначивши, що був факт ДТП, відповідач керувала автомобілем, під час чого відбулося зіткнення із [PERSON], яка рухалась із дитиною у дитячому візку. Винуватцем ДТП є не лише відповідач, а й [PERSON], яка рухалася по проїзній частині дороги в попутному напрямку, чим порушила ПДР. Також зазначили, що відповідач не був учасником таких правовідносин, а тому йому не може відшкодовуватись моральна шкода. Вважають, що кошти, які отримав позивач на лікування його дружини та доньки, були не повністю витрачені на лікування, а тому їх залишок компенсує позивачу та його доньці завдану моральну шкоду. Просили в позові відмовити. Третя особа в судове засідання не зявилася, що не перешкоджає розгляду даної справи. Суд, врахувавши позицію учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, встановив, визначив та дослідив слідуючі докази, обставини та відповідні правовідносини: Відповідно свідоцтва про народження серія І-АМ № 300488, виданого 24.12.2014 року та зареєстрованого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, [PERSON] являється батьком, а [PERSON] являється матірю [PERSON], [INFO] (а. с. 6). Зміст ухвали Вінницького міського суду Вінницької області, постановленої 12.07.2016 року по кримінальній справі № 127/1097/16-к, вказує, що [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності по ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ст. 47 КК України у звязку з передачею її на поруки трудовому колективу Релігійної громади (парафії) Пресвятої [PERSON] Ангельської римсько-католицької церкви. Кримінальне провадження № 12015020010006563 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.10.2015 року відносно [PERSON] за обвинуваченням за ч. 1 ст. 286 КК України закрити. Цивільний позов представника потерпілого [PERSON] залишено без розгляду. Встановлено, що 01.10.2015 року близько 16:30 год. водій [PERSON], керуючи технічно-справним автомобілем марки «Skoda Felicia» державний номерний знак АВ 1804 ЄН, рухалась по проїзній частині вулиці Тімірязєва в напрямку вулиці Червоноармійської в м. Вінниця. В районі будинку № 3-А [PERSON] не прийняла своєчасних заходів до зменшення швидкості руху свого автомобіля або зупинки транспортного засобу, внаслідок чого допустила наїзд на пішохода [PERSON], яка рухалась по проїзній частині у попутному напрямку з дитячою коляскою, в якій знаходилась її малолітня донька [PERSON] В ситуації, яка склалась, в діях водія [PERSON] вбачається невідповідність вимогам п. 12.3 ПДР, які з технічної точки зору знаходяться в причинному звязку з виникненням події даної ДТП. В судовому засіданні [PERSON] повністю визнала свою вину у інкримінованому їй злочині. (а.с. 7-8). Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 1534 від 17.11.2015 року, [PERSON] отримала тілесні ушкодження у вигляді сполучної травми тіла: закритого перелому правої стегнової кістки в нижній третині зі зміщенням, множинні садни обличчя, забій (підшкірна гематома) мяких тканин чола зліва. Вказані тілесні ушкодження у [PERSON] по давності утворення відповідають строку ДТП, вказаному у постанові про призначення судово-медичної експертизи 01.10.15 р., травми належать до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, як такі, що не являлись небезпечними для життя в момент спричинення і не супроводжувались загрозливими для життя явищами, а спричинили тривалий (більше 21 добу) розлад здоровя (а.с. 9-11). Зміст виписки № 5508 із медичної картки стаціонарного хворого [PERSON], [INFO], та Консультаційні висновки спеціаліста, надані МЛ «ЦМтаД», зазначають, що [PERSON] перебувала у стаціонарі в період з 02.10.15 р. по 06.10.15 р., повний діагноз: закритий перелом 4/3 правого стегна з незначним зміщенням, множинні садни обличчя, забій шкірна гематома чола зліва. Стресовий посттравматичний розлад. Рекомендації: загальноукріплюючий масаж, ЛФК, дозування нагрузки (а.с. 12, 13, 14, 15). Відповідно до копій розписок від 4.10.2015 року та від 3.10.2015 року, наданих [PERSON], зазначено, що [PERSON] отримав кошти в сумі 500 дол. США та в сумі 1000 грн. від [PERSON] в рахунок лікування тілесних ушкоджень, які нанесені його доньці [PERSON] та дружині [PERSON] в результаті ДТП, яке відбулось 01.10.2015 року по вул. Тімірязєва в м. Вінниці (а.с. 43, 44). Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Зміст п. 1 ч. 2 ст. 1167 ЦК України прописує, що моральна шкода відшкодовується незалежно від вини, зокрема, фізичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я. Частина 1 ст. 1168 ЦК України визначає, що моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Норма ч. 2 ст. 1187 ЦК України зазначає, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Частина 4 ст. 61 ЦПК України прописує, що вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. За даних обставин, враховуючи ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області, постановлену 12.07.2016 року по кримінальній справі № 127/1097/16-к, яка набрала законної сили, і згідно якої [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності по ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ст. 47 КК України у звязку з передачею її на поруки трудовому колективу, що не є реабілітуючою обставиною, при цьому [PERSON] в судовому засіданні з розгляду відповідної кримінальної справи визнала свою вину у вчиненні зазначеного злочину за обставин, при яких в наслідок винних, протиправних дій [PERSON] було завдано тілесних ушкоджень [PERSON] та малолітній [PERSON], які є членами сімї позивача, що призвело до необхідності здійснення лікування зазначених потерпілих осіб, під час якого, враховуючи характер отриманих травм малолітньою [PERSON] та особливості здійснення її лікування, остання зазнала значного фізичного болю, страждань, порушень свого звичного способу життя, була обмежена в рухах, що беззаперечно в відповідному віці дитини вплинуло на її психологічний та фізичний стан, а тому суд вважає, що малолітня [PERSON] обєктивно зазнала моральної шкоди від винних, протиправних дій відповідача, при цьому суд також вважає, що в наслідок винних, протиправних дій відповідача, що призвело до завдання тілесних ушкоджень членам сімї позивача, останній також зазнав моральної шкоди, оскільки змушений був достатньо тривалий час здійснювати догляд за потерпілими членами своєї сім'ї, змінити звичний спосіб свого життя, що призвело, зокрема, до душевних страждань, повязаних з перенесеним емоційним стресом від обставин та наслідків ДТП, повязаних з членами його сім'ї, постійних переживань та побоювань за здоровя його дружини та доньки тощо, разом з тим, при визначенні розміру грошового відшкодування завданої моральної шкоди, суд враховує ступінь вини відповідача, в тому числі те, що при вчиненні злочину відповідачем, дружина позивача рухалась з дитячим візком з донькою по проїзній частині дороги в попутному напрямку, що є порушенням, зокрема, п. 4.1 Правил дорожнього руху, що має істотне значення щодо обставин вчинення відповідачем відповідної ДТП, враховує вимоги розумності та справедливості, в силу чого суд вважає, що позов є обґрунтований та підлягає до часткового задоволення, зі стягненням з відповідача на користь позивача, як законного представника малолітньої [PERSON], 30000 грн. 00 коп., що становить відшкодування моральної шкоди, завданої малолітній [PERSON], внаслідок ДТП, яка сталася 01.10.2015 року, та зі стягненням з відповідача на користь позивача 10000 грн. 00 коп., що становить відшкодування моральної шкоди, завданої позивачу у звязку з протиправною поведінкою щодо членів його сімї, що мало місце під час вчинення [PERSON] ДТП, яка сталася 01.10.2015 року Щодо розподілу судових витрат згідно вимог ст. 88 ЦПК України, то суд враховує наданий позивачем [PERSON] № 1 здачі-приймання виконаних робіт від 18.08.2016 року (а.с. 32), зміст якого вказує, що представник потратив 5 год. на виїзд до місця ДТП, 2 год. на консультації з правових питань, 2 год. на опрацювання законодавчої бази, 2 год. на формування правової позиції, участь в 3 судових засіданнях з розгляду кримінальної справи, 4 год. на підготовку документів та складання позовної заяви, що в загальному, з врахуванням узгодженої ціни між сторонами за 1 год. - 1290 грн. 00 коп., становить 23220 грн. 00 коп., проте суд частково погоджується з наданим суду розрахунком понесення судових витрат по даній справі, при цьому враховує лише 4 год., які були потрачені представником позивача на підготовку та складання позовної заяви, в іншій частині відповідний Акт № 1 не може бути врахований судом при компенсації витрат, що є судовими витратами в цивільній справі, враховує норму ст. 1 Закону України Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах, в силу чого суд вважає, що позивачу необхідно компенсувати документально підтверджені понесені ним судові витрати за надання правової допомоги в загальному розмірі 2320 грн. 00 коп. (4 х 580), при цьому стягнувши з відповідача на користь держави 551 грн. 20 коп., що становить суму судового збору. На підставі наведеного та

Outcome: partial