Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-07 00:00:00

[PERSON] , інтереси якої представляє адвокат Падучак І.І., звернулася в суд із позовом до Рогатинської міської ради Івано-Франківської області про визнання недійсним сертифіката на право на земельну частку (пай) серія РН №301282, виданого Рогатинською районної державною адміністрацією 14 листопада 2000 року на ім`я [PERSON] та про визнання права власності на земельну частку (пай), площею 36,27 умовних кадастрових гектари, яка знаходиться на території Рогатинської міської ради Івано-Франківської області, загальною вартістю 24 167,97 грн в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . В обгрунтування позову зазначено, що [INFO] померла бабуся позивачки [PERSON] , яка набула право на земельну частку (пай) на території Рогатинської міської ради площею 36,27 умовних кадастрових гектари. За життя [PERSON] заповіту не залишила. Позивачка є спадкоємцем за законом після смерті бабусі [PERSON] , в даний час бажає оформити право власності на спадкове майно. Через те, що сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий після смерті спадкодавця, а згідно п.4 ст.25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, оформити спадкові права у нотаріальній конторі немає можливості. У судове засідання позивач, представник позивача не прибули, направили на адресу суду клопотання про розгляд справи у їх відсутності. Позовні вимоги підтримали повністю із підстав, наведених у позовній заяві, просили позов задовольнити. Представник відповідача - Рогатинської міської ради у судове засідання не прибув, направив на адресу суду заяву про визнання позову, письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності. Участь у судових засіданнях - це право, а не обов`язок сторін по справі. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданим 12 березня 1996 року відділом реєстрації актів громадянського стану Івано-Франківського міськвиконкому. За життя [PERSON] набула право власності на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності селянської спілки «Липиця», на території Рогатинської міської ради, площею 36,27 умовних кадастрових гектари, що підтверджується Ссртифікатом на право на земельну частку (пай) серії РН№301282, виданим Рогатинською районною державною адміністрацією 14 листопада 2000 року на підставі рішення Рогатинської районної державної адміністрації від 14 квітня 2000 року №132, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 458. Згідно довідок №№ 78, 79, виданих 01 березня 2021 року Нижньолипицьким старостинським округом Рогатинської міської ради, [PERSON] , була зареєстрована та проживала в [ADDRESS] . На день смерті [PERSON] , [INFO] , разом з нею в домоволодінні ніхто не проживав. Заповіт від імені [PERSON] в Нижньолипицькій сільській раді не складався і не посвідчувався. [PERSON] , [INFO] , вступила в управління спадковим майном після смерті бабусі [PERSON] у 1996 році. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданим 10 травня 2004 року відділом РАЦС Івано-Франківського міського управління юстиції Івано-Франківської області. Відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого 18 серпня 1951 року, [PERSON] народився [INFO] , в графі мати зазначено - [PERSON] . Факт родинних відносин між спадкоємцем [PERSON] (до реєстрації шлюбу [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серія [NUMBER] , виданим 13 лютого 1986 року, актовий запис №13) та спадкодавцем [PERSON] документально підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] , [INFO] серія [NUMBER] , виданим повторно 18 травня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції Івано-Франківської області, де в графі батько зазначено - [PERSON] . Згідно довідки відділу у Рогатинському районі Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області від 15 квітня 2021 року № 0-9-0.26-108/107-21, [PERSON] при розпаюванні земель спілки власників селянських господарств « Липиця », набула право на земельну частку (пай) площею 36,27 умовних кадастрових гектарів, згідно розпорядження Рогатинської райдержадміністрації № 132 від 14 квітня 2000 р. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки станом на 01 січня 2021 року становить 24 167,97 гривень. Приватним нотаріусом Рогатинського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Данилюк Х.Я. 26 березня 2021 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває на території Рогатинської міської ради Івано-Франківської області, оскільки сертифікат на право на земельну частку (пай) виданий після смерті спадкодавця [PERSON] . Судом встановлено, що рішення Рогатинської районної державної адміністрації про передачу [PERSON] у власність земельного паю прийнято 14 квітня 2000 року, сертифікат на право на земельну частку (пай) виданий Рогатинською районною державною адміністрацією 14 листопада 2000 року, тобто після смерті [PERSON] , [INFO] . За змістом ст. 25 ЦК України, здатність фізичної особи мати цивільні права та нести цивільні обов`язки є правоздатністю. Зміст правоздатності складає сукупність тих цивільних прав та обов`язків, які можуть мати фізичні особи. Цивільна правоздатність є невіддільною від самого існування людини, виникає в момент народження і припиняється зі смертю. Право власності на землю гарантується відповідно до положень ст. 14 Конституції України. Відповідно до п. г ч.1 ст.81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки, зокрема, на підставі прийняття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до п.1 ст.1 ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) мають, зокрема, колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку. Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Згідно статті 2 зазначеного Закону, основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай) . Згідно з роз`ясненнями Пленуму ВСУ, наданими в п. 11 постанови № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», та відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину, або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, а також право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується: цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки, укладеною у порядку, встановленому законом, у разі набуття права власності на земельну ділянку за такою угодою; свідоцтвом про право на спадщину (ч. 1 і ч. 2 ст. 126 ЗК України). Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку Державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Власник майна, відповідно до ст.392 ЦК України, може пред`явити позов про визнання його права власності у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Спеціальне визнання судом права власності на майно необхідне тоді, коли щодо його належності у позивача відсутні правовстановлюючі документи. Дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовна заява обґрунтована, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved