Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-16 00:00:00

[PERSON]\~предявив до\~суду позов\~до відповідача\~[PERSON],\~у кому\~просить звільнити\~його від\~сплати заборгованості\~за аліментами\~на утримання\~неповнолітнього сина\~ [PERSON],\~27\~січня 2006\~року.\~В обґрунтування\~позовних вимог\~покликається на\~те,\~що рішенням\~Тернопільського міськрайонного\~суду від\~20\~травня 2008\~року з\~нього ([PERSON]Г.)\~на користь\~відповідача [PERSON]\~стягнуто аліменти\~на утримання\~неповнолітнього сина\~ [PERSON],\~[INFO]\~в розмірі\~? частини\~усіх видів\~його заробітку.\~Деякий час\~він ([PERSON]Г.)\~сплачував визначений\~судом розмір\~аліментів,\~однак,\~на початку\~2015\~року відповідач\~[PERSON]\~залишила неповнолітнього\~сина,\~виїхавши за\~кордон.\~З цього\~часу їх\~неповнолітній син\~[PERSON] перебуває\~ повністю\~на його\~([PERSON]Г.)\~утриманні.\~Крім цього,\~перед відїздом\~відповідач повідомила\~його про\~те,\~що подала\~заяву в\~ДВС Тернопільського\~міського управління\~юстиції про\~припинення стягнення\~аліментів.\~Однак,\~в лютому\~2018\~року йому\~надійшов виклик\~у Тернопільський\~міський відділ\~державної виконавчої\~служби Головного\~територіального управління\~юстиції у\~Тернопільській області,\~де його\~повідомили про\~наявність заборгованості\~по сплаті\~аліментів,\~розмір якої\~станом на\~01\~лютого 2018\~року становить\~47620,75\~гривень. Оскільки син фактично проживає з ним та перебуває на його утриманні, позивач просить звільнити його від сплати заборгованості за аліментами. Представник позивача [PERSON] адвокат [PERSON] у судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити, з підстав, викладених у позовній заяві , вказав, що не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, повторно до суду не з'явилася, не повідомивши про причини неявки, відзиву на позовну заяву не подавала. За вказаних обставин, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи в порядку статті 280 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Судом установлено: Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] зареєстрували шлюб 12 червня 2005 року . Від шлюбу сторін 27 січня 2006 року народився син [PERSON], про що складено актовий запис №255 Відділу реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України, яким 10 лютого 2006 року видане свідоцтво про народження серії 1-ИД №020134. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 травня 2008 року задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів та вирішено стягувати з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], в розмірі ? частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 21 квітня 2008 року, до досягнення ним повноліття. На виконання вказаного рішення суду 20 травня 2008 року Тернопільським міськрайонним судом видано виконавчий лист №2-3404 про стягнення з [PERSON] в користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 21 квітня 2008 року, до досягнення ним повноліття. Згідно розрахунку заборгованості по аліментах виданого 15 лютого 2018 року старшим державним виконавцем Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області [PERSON], станом на 01 лютого 2018 року за [PERSON] наявна заборгованість за аліментами, які стягуються з нього на користь [PERSON] на неповнолітнього сина [PERSON], 27 січня 2006 року, у розмірі 47620,75 гривень. Вказаний розрахунок заборгованості проведено за період з лютого 2014 року по лютий 2018 року. Зокрема розмір заборгованості позивача [PERSON] за період: з лютого 2014 по грудень 2014 року становить 7279 гривень; з січня 2015 року по грудень 2015 року 9079,50 гривень; з січня 2016 року по грудень 2016 року 11544,75 гривень; за період з січня 2017 року по грудень 2017 року 18010,50 гривень; за січень 2018 1707 гривень. Відповідач [PERSON] у січні 2015 року виїхала за кордон, залишивши неповнолітнього сина [PERSON]. З цього часу, неповнолітній син сторін [PERSON], [INFO] проживає разом із батьком (позивачем по справі) [PERSON] та перебуває повністю на його утриманні. Допитаний у\~судовому засіданні\~свідок [PERSON]\~вказав,\~що добре\~знайомий із\~позивачем [PERSON],\~знає,\~що позивач\~понад три\~роки повністю\~утримує сина\~[PERSON],\~оскільки дружина\~позивача \~[PERSON]\~з січня\~2015\~року виїхала\~в Італію,\~ніяких коштів\~на утримання\~сина не\~надає.\~ Згідно довідки №15 виданої 14 травня 2018 року комунальним закладом Тернопільської міської ради «Комплексна дитячо-юнацька спортивна школа №2», [PERSON] дійсно займається в комунальному закладі Тернопільської міської ради «КДЮСШ №2» на відділенні плавання в оздоровчій групі з 2014 року. Оплату регулярно здійснює батько [PERSON]. Як убачається із довідки №57 виданої 14 травня 2018 року Тернопільською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів №13 імені [PERSON] Тернопільської міської ради, протягом 2015-2016 року батько [PERSON] [PERSON] декілька разів приходив до школи та цікавився навчанням сина, що стверджується вчителем початкових класів Тернопільської [PERSON] ступенів №13 ім. А. Юркевича [PERSON]. Проаналізувавши в сукупності досліджені докази, встановлені ними обставини та визначені відповідно до них правовідносини сторін, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Стаття 16 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) визначає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого права та інтересу. Відповідно до ч.1, 2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обовязком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною [PERSON] України. Вимогами ст. 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 27 вищевказаної Конвенції визначено, що батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ч. 2 ст. 51 Конституції України, батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Стаття 179 Сімейного кодексу України передбачає, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на імя якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відтак, однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час розгляду справи судом та ухвалення рішення по справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником. Відповідно до ч. 2 ст. 197 Сімейного кодексу України, за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв'язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Як зазначено в п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» - суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст. 197 СК умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості. Судом установлено, що неповнолітній син сторін [PERSON], [INFO] проживає разом із батьком [PERSON] з 2014 року та перебуває повністю на його утриманні. Стороною відповідача не надано жодних належних та допустимих доказів на спростування викладених у позові обставин. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Заслухавши пояснення сторін, проаналізувавши встановлені обставини справи, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення шляхом звільнення позивача [PERSON] від сплати заборгованості за аліментами, що утворилася з 01 лютого 2014 року на підставі виконавчого листа №2-3404 виданого 20 травня 2008 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області. Вимогами ст.141 ЦПК України передбачено, що судові витрати, повязані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача . На підставі наведеного та

Outcome: approved