Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-22 00:00:00

[PERSON] та її чоловіку - [PERSON] на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло [NUMBER] від 17.04.1995 року належала квартира [ADDRESS]. [INFO] [PERSON] помер у м. Бахмачі, Чернігівської області. 20 лютого 2001 року за згодою власника житла в квартирі був зареєстрований її син - [PERSON], 1960 року народження. 06 жовтня 2004 року за згодою власника житла в квартирі була зареєстрована онука - [PERSON]. 03 липня 2012 року за згодою власника житла в квартирі були зареєстровані правнуки: [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO]. Заочним рішенням Бахмацького районного суду Чернігівської області від 04 квітня 2014 року [PERSON] була позбавлена батьківських прав щодо 2 малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Відповідно до розпорядження голови Бахмацької РДА від 28.04.2014 року № 257 дітям: [PERSON] і [PERSON] було надано статус дітей, позбавлених батьківського піклування. Відповідно до розпорядження голови Ічнянської РДА від 16 травня 2014 року №120 «Про створення прийомної сім»ї та влаштування дітей» була утворена прийомна сім»я на базі сім»ї [PERSON] та [PERSON], мешканців [ADDRESS], і 16.05.2014 року до цієї прийомної сім»ї були влаштовані [PERSON] і [PERSON], які тимчасово перебували в дитячому відділенні Бахмацької ЦРЛ. 27 червня 2014 року [PERSON] звернулась до Бахмацького райсуду із позовною заявою про визнання такими, що втратили право користуватися житлом її онуки - [PERSON], правнуків: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що в листопаді 2004 року онука залишила квартиру і поїхала проживати в м. Борзна, Чернігівської області. Там вона мешкала із невідомим їй чоловіком і [INFO] народила сина [PERSON]. 28 серпня 2010 року вона уклала шлюб із [PERSON], який реєструвався Плисківською сільською радою Борзнянського району. В період шлюбу вона народила сина [PERSON], [INFO]. Реєстрація місця проживання синів відповідачки виникла за місцем постійної реєстрації матері 03.07.2012 року. Влітку 2012 року відповідачка разом із дітьми і своїм батьком, а її, позивачки, сином [PERSON] переїхали проживати в [ADDRESS]. [INFO] помер чоловік відповідачки - [PERSON] Відповідачка [PERSON] була позбавлена батьківських прав щодо 2-х малолітніх дітей відповідно до заочного рішення Бахмацького райсуду від 04.04.2014 року, так як вела непристойний спосіб життя, байдуже відносилась до своїх дітей. Факт не проживання відповідачів у її житлі продовжується у часі значно більше 1 року. Поважних причин не проживання відповідачів назвати неможливо, бо такі відсутні. Відповідачі створили інше постійне місце проживання в с. Терешиха. В судовому засіданні позивачка підтримала свою позовну заяву і просить її задовільнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась. Судова повістка відповідачці направлялась за останнім її місцем проживання в [ADDRESS], відповідно до довідки Рубанської сільської ради від 06.03.2014 року (а.с. 16, 17). Але судова повістка їй повернулась не врученою із відміткою листоноші про те, що адресат за вказаною адресою не проживає. Відповідно до ст. 74 ч. 5 ЦПК України відповідачка вважається такою, що належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи. Представник відповідача - Бахмацької РДА Дорошенко О.А., який діє в інтересах 2-х малолітніх дітей: [PERSON] і [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково; не заперечує проти того, що [PERSON] повинна визнаватись особою, яка втратила право на користування житлом, що належить позивачці. В задоволенні позову щодо визнання малолітніх дітей такими, що втратили право на користування житлом, повинно бути відмовлено відповідно до норм ЗУ «Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей», і ЗУ «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування». Ознайомившись із матеріалами справи, заслухавши пояснення сторін, думку прокурора, який вважає, що позов підлягає частковому задоволенню щодо [PERSON], суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з слідуючих підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та її чоловіку [PERSON] на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на житло [NUMBER] від 17.04.1995 року належала квартира [ADDRESS] (а.с.7). [INFO] [PERSON] помер у м. Бахмачі, Чернігівської області, про що підтверджує копія свідоцтва про його смерть серії [NUMBER] (а.с.8). 06 жовтня 2004 року за згодою власника житла в квартирі була зареєстрована онука позивачки - [PERSON], про що свідчать дані про реєстрацію із Домової книги (а.с. 18-20). [INFO] [PERSON] у м. Борзні, Чернігівської області народила сина [PERSON], про що підтверджує копія свідоцтва про його народження серії [NUMBER] ( а.с. 10). [INFO] [PERSON] у м. Бахмачі, Чернігівської області, народила сина - [PERSON], про що підтверджує копія свідоцтва про його народження серії [NUMBER] ( а.с. 11). 03 липня 2012 року за згодою власника житла в квартирі позивачки були зареєстровані правнуки: [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO], про що свідчать дані про реєстрацію із Домової книги (а.с. 18-20). Як позивачка, так і допитана в судовому засіданні як свідок - [PERSON], пояснила, що [PERSON] після своєї реєстрації в квартирі в 2004 році проживала декілька місяців, а потім стала вести аморальний, розгульний спосіб життя, проживала в різних населених пунктах, змінювала чоловіків, а потім народила старшого сина. Постійно із власником житла не проживала, сумісного господарства не вела. До позивачки з'являлась періодично. Потім у 2012 році [PERSON] народила другого сина - [PERSON], із того часу стала проживати в [ADDRESS], де купила будинок, але право власності на нього не оформила. Пояснення цього свідка підтверджуються довідкою - характеристикою, виданою на [PERSON] Рубанською сільською радою 06.03.2014 року № 03-06/093, із якої вбачається, що [PERSON] з 2012 року проживала на території сільської ради без реєстрації за адресою: [ADDRESS], мала 2-х дітей, які проживали з нею. Отже, в розумінні ст. 64 ч. 2 ЖК України [PERSON] не можна визнати членом сім»ї позивачки, так як вона постійно із позивачкою не проживала і не вела сумісного господарства. Згідно із приписами ст. 319 ЦК України «власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд». Відповідно до ст. 383 ЦК України «власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім»ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва». Відповідно до ст. 405 ЦК України «члени сім»ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом, відповідно до закону. Член сім»ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад 1 рік, якщо інше не встановлено між ним і власником житла або законом». Дослідженими в судовому засіданні доказами встановлено, що [PERSON] не є членом сім»ї власника житла, і не проживає в квартирі [ADDRESS] без поважної причини з 2012 року, тобто, понад 1 рік. А тому, її слід визнати такою, що втратила право користування житлом. Заочним рішенням Бахмацького райсуду від 4 квітня 2014 року [PERSON] була позбавлена батьківських прав щодо 2-х малолітніх дітей: сина [PERSON] і [PERSON] (а.с. 13-14). Відповідно до цього заочного рішення розпорядженням голови Бахмацької РДА № 257 від 28.04.2014 року цим 2 дітям був наданий статус дітей, позбавлених батьківського піклування ( а.с. ), відповідно до ЗУ « Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування». Розпорядженням голови Ічнянської РДА від 16.05.2014 року № 120 була утворена прийомна сім»я на базі сім»ї [PERSON] і [PERSON], яка проживає в с. Дорогинка, Ічнянського району, Чернігівської області, і в цю сім»ю 16.05.2014 року були влаштовані [PERSON], [PERSON] як діти, позбавлені батьківського піклування, які тимчасово перебували в дитячому відділенні Бахмацької ЦРЛ. Відповідно до ст. 29 ч.4 ЦК України « місцем проживання фізичної особи, яка не досягла 10 років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з тих, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу, чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає». Батьків у дітей не має. Вони не усиновлені. Опіка над ними не встановлювалась. У навчальному закладі вони не знаходяться, і не знаходяться в закладі охорони здоров'я. Діти влаштовані в прийомну сім»ю. Мати дітей проживала в іншому будинку, в якому не була зареєстрована і на який не було оформлено право власності. Відповідно до ст. 32 ЗУ « Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» «за дітьми -сиротами та дітьми, позбавленими батьківського піклування, а також особами з їх числа зберігається право на житло, в якому вони проживали з батьками, рідними до встановлення опіки, піклування, влаштування в прийомні сім»ї, дитячі будинки сімейного типу, заклади для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, у порядку, встановленому Кабміном України». Суд вважає, що малолітні діти не могли проживати в квартирі [ADDRESS], яка належить їх прабабусі, з поважної причини, так як їх мати ухилялась від їх належного виховання, часто змінювала місця свого перебування, проживання, вела аморальний спосіб життя. А підставою для визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням є відсутність особи без поважних причин понад рік. А тому, в задоволенні позовних вимог позивачки, щодо визнання малолітніх дітей такими, що втратили право на житло, слід відмовити.

Outcome: dismissed