Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-24 00:00:00

[PERSON], надалі позивач, звернулася в суд з позовом до [PERSON], надалі відповідач, про стягнення аліментів на утримання дочки [PERSON] [INFO] в розмірі 1/4 частки всіх доходів і заробітку [PERSON], але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму до досягнення дитиною повноліття, а також стягнення аліментів на її утримання як дружини в розмірі 1/4 частки всіх доходів і заробітку відповідача до досягнення дитиною трьох років. В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримує, в їх обґрунтування посилається на те, що відповідач усунувся від виконання обовязків по утриманню дочки, не надає матеріальної допомоги для належного забезпечення її проживання та розвитку, не приймає участі у її виконанні. В повній мірі вона не має можливості належним чином утримувати та матеріально забезпечити дочку, оскільки перебуває у декретній відпустці і немає стабільних доходів. Крім цього, зважаючи на те, що вона є непрацездатною, потребує матеріальної допомоги, її доходи, які складаються лише із соціальних виплат і не забезпечують нормальний рівень проживання просить стягнути також аліменти на утримання дружини. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги в частині з нього аліментів на утримання дочки визнає частково і просить визначити менший розмір аліментів, ніж той, що просить позивач. В частині вимог щодо стягнення аліментів на утримання [PERSON] не визнає, оскільки не має великого розміру доходу, а також сплачує аліменти на утримання сина [PERSON] згідно виконавчого листа Зборівського районного суду від 26.02.2010р. Дослідивши та оцінивши зібрані докази, суд встановив наступні обставини справи. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі із 28.07.2012р., який рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 27.07.2015р. по справі №607/11249/15-ц розірваний. Від шлюбу у сторін 07 червня 2014 року народилася дочка [PERSON], про що свідчить свідоцтво про народження від 09.06.2014р. №198351, яка проживає разом із матірю. Із пояснень позивача, наданих в судовому засіданні вбачається, що вони не проживають разом, батько не в повній мірі забезпечує утримання дочки. Згідно довідки №182 Зборівського коледжу ТНТУ ім. І.Пулюя дохід [PERSON] за період з червня 2014 рік по липень 2015 рік, за виключенням аліментів, становив 18102,63 грн. Позивач [PERSON] згідно довідки №6371 від 10.08.2015р. отримує допомогу при народженні дитини в розмірі по 860 грн. за період з 01.07.2014р. по 30.06.2016р. Згідно із вимогами ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно до ст. 184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідачем не представлено суду жодних доказів про те, що він за своїм станом здоровя не може виконувати своїх обовязків по утриманню неповнолітньої дочки. Частина 2 статті 182 Сімейного кодексу України передбачає, що розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За таких обставин, суд вважає, що із відповідача слід стягнути аліменти на утримання дочки [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частки всіх доходів [PERSON] В частині заявлених позовних вимог щодо стягнення із відповідача аліментів на утримання дружини [PERSON] в розмірі 1/4 частки всіх доходів [PERSON] до досягнення донькою [PERSON] три річного віку слід відмовити у їх задоволенні, виходячи з наступного. Стаття 75 Сімейного кодексу України передбачає, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Згідно ч. 4 ст. 75 СК України один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Крім цього, за нормами ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Дана стаття передбачає, що право на утримання дружина з якою проживає дитина має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. При судовому розгляді судом було встановлено, що [PERSON] перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною, отримує щомісячну одноразову допомогу при народження дитини, а відтак є такою, що потребує матеріальної допомоги. Однак, із матеріалів справи вбачається, що відповідач [PERSON] має невеликий розмір доходу, сплачує аліменти на утримання сина згідно виконавчого листа Зборівського районного уду від 26.02.2010р., а тому суд вважає, що відповідач не має можливості, як це вимагає ч. 4 ст. 84 СК України надавати матеріальну допомогу на утримання позивача [PERSON] і в цій частині позовних вимог слід відмовити у їх задоволенні. Згідно ст. 88 ЦПК України судовий збір слід стягнути із відповідача в доход Державного бюджету.

Outcome: partial