Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-16 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Свої вимоги мотивують тим, що позивач [PERSON] є власником особового рахунку двокімнатної квартири [ADDRESS] . Дана квартира приватизована, відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 15.12.1999 р. У приватизації приймали участь [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Згідно свідоцтва на спадщину за законом №10-412 від 22.11.2013р. після смерті [PERSON] 1/3 частини квартири успадкував [PERSON] . У січні 2015 р. був укладений шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] . У зв`язку з тим, що сімейно-шлюбні відносини не склались, відповідно до рішення Деснянського районного суду м. Києва від 23.04.2018 р. шлюб було розірвано. Колишня дружина позивача [PERSON] не є членом сім`ї з травня 2018р., виїхала з квартири разом з усіма своїми речами і жодного разу в даній квартирі не з`являлась. З огляду на викладене, позивачі просять визнати [PERSON] такою, що втратила право користування спірним жилим приміщенням, оскільки остання не проживає в квартирі без поважних причин тривалий час. В судовому засіданні позивачі підтримали позовну заяву за викладеними в ній обставинами та просили задовольнити позов. Відповідач в судове засідання не з`явилася, причину неявки суду не повідомила, повідомлена про час та місце розгляду справи була належним чином, причин не явки суду не повідомила. Суд, заслухавши позивачів та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.4 ч.1 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною 1 ст. 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб визначений законом або договором.Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 15.12.1999р., [PERSON] є власником 1/3 частини спірної квартири та [PERSON] є власником 1/3 частини спірної квартири. Належна на праві власності 1/3 частина [PERSON] була успадкована [PERSON] , відповідно до свідоцтва на спадщину за законом №10-412 від 22.11.2013р. Згідно рішення Деснянського районного суду м. києва шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Позивачі стверджують, що з травня 2018р. відповідач [PERSON] в квартирі не проживає, речі, які б їй належали в квартирі відсутні. Факт не проживання (відсутності) за місцем реєстрації [PERSON] без поважних причин підтверджується наданими позивачами актами від 10.10.2018р., 17.05.2018р., 11.04.2019р. Частиною 1 статті 405 ЦК України передбачено, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК УКраїни, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідач не проживає на спірній житловій площі понад один рік без поважних причин, а тому наявні підстави для визнання її такою, що втратила право користування жилим приміщенням, на підставі ст. 405 ЦК України. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] підлягає стягненню на кожного позивача витрати по сплаті судового зборіу в розмірі по 768,40 грн. Враховуючи наведене та

Outcome: approved