Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-22 00:00:00

[PERSON] у березні 2017р. звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що 20 травня 2015 року вони зареєстрували шлюб та мають спільну дочку [PERSON], [INFO] Відповідач в добровільному порядку коштів на утримання дитини не надає, тому з нього слід стягувати аліменти на утримання дочки в розмірі ? частини його заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення нею повноліття, починаючи стягувати від дня предявлення позову до суду. Крім того, позивач знаходиться у декретній відпусті по догляду за дитиною, а тому просить стягувати аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини доходу відповідача щомісячно до досягнення дочкою трирічного віку. У дане судове засідання позивач не зявилася, але подала до суду заяву про розгляд справи без її участі та зменшення розміру аліментів з 1/4 на 1/6 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Також зазначила, про стягувати аліменти на її утримання у розмірі 1/8 частини доходу відповідача щомісячно до досягнення дочкою трирічного віку. Представник відповідача - адвокат [PERSON] подала до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі та заперечує проти стягнення аліментів на утримання позивача у розмірі 1/6 частини доходу відповідача щомісячно до досягнення дочкою трирічного віку, Посилаючись на те, що відповідач на даний момент не працює, на його утриманні знаходиться дочка від першого шлюбу [PERSON], 29.05.2013 року, на яку він щомісячно сплачує аліменти в розмірі 420 грн. та матір [PERSON] перебуває на лікуванні і потребує фізичної підтримки та догляду. Третя особа на стороні відповідача без заявлення самостійних вимог [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи без її участі та покладається при вирішенні справи на думку суду. Суд, дослідивши докази у справі, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони мають спільну дочку, [PERSON], [INFO], однак батько матеріальної допомоги на утримання дочки не надає. Позивач [PERSON] знаходиться у декретній відпусті по догляду за дитиною [PERSON], [INFO] до досягнення нею трирічного віку. Також, судом встановлено, що на утриманні відповідача також перебуває малолітня дитина від першого шлюбу - [PERSON], 29.05.2013 року. Дані обставини підтверджуються даними свідоцтва про народження дитини серії №І-БВ № 282985 від 27.12.2016 р.; даними свідоцтва про шлюб серії І-БВ № 135779 від 20.05.2015р. та визнаються відповідачем. За змістом ч.8\~ ст.7, ч.2 ст.150, ст.180 СК України, ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства»\~регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим врахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сімї. Батьки зобовязані піклуватись про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч.1 ст.183 СК України). Відповідно до положень ч.1 ст.182 СК України, п. 17\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 СК України, тобто не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 СК України. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч.3 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Наведені норми закріплюють обовязок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач ухиляється від виконання обовязку утримувати дитини, а тому аліменти на дитину підлягають стягненню в судовому порядку. Суд, при визначенні суми аліментів, яка підлягає стягненню, враховує невиконання відповідачем батьківського обовязку по утриманню дитини та перекладення батьківського обовязку по утриманню та вихованню дитини на позивача, хоча зобовязаний утримувати дитину і створювати необхідні передумови для розвитку і забезпечення організації їх життя нарівні з позивачем. Відповідно до ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що відповідач не надає належної матеріальної допомоги позивачу на утримання доньки, а також враховуючи необхідність утримання відповідачем позивача до досягнення спільною дитиною трьох років, оскільки позивач перебуває у відпустці по догляду за дитино, у звязку з чим не має змоги працювати, та згідно з положеннями ст.84 СК України, з відповідача підлягають стягненню аліменти на користь позивача в розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу) щомісячно на утримання спільної дитини та аліменти у розмірі 1/10 частини його заробітку (доходу) щомісячно на утримання позивача до досягнення спільною дитиною трьох років. Згідно зі ст.191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial