overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-03 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі, який укладено 16.09.1996 року. Від даного шлюбу в них народилася дочка [PERSON], [INFO], яка на даний час проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Добровільно матеріальну допомогу на утримання дітей відповідач не надає, хоча зобов'язаний цю допомогу надавати. В зв'язку з цим, вона вимушена звернутись з даним позовом до суду, просить стягувати з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку /доходу/, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повністю, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, додатково пояснила, що діти перебувають на повному її утриманні, добровільно допомогу на утримання дитини відповідач не надає. Тому звернулася з даним позовом до суду та просить такий задоволити. Відповідач у судовому засіданні позов визнав повністю. Згідний сплачувати аліменти в розмірі ? частини з усіх видів його доходу. Вислухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний та підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. З свідоцтв про народження видно, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO] і є сторонами по справі. З копії свідоцтва про шлюб вбачається, що сторони зареєстрували шлюб 18.03.2004р., про що зроблено відповідний запис № 52. Дитина проживає з матір'ю, знаходяться на її повному утриманні, що визнано сторонами. Відповідно до ст. ст. 180, 181 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, а тому є всі підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітніх дітей до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 183 ч. 1 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися, як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ст. 182 СК України суд при визначенні розміру аліментів враховує стан здоров»я і матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у останнього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, та інші обставини що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вищенаведене суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки з урахуванням матеріального становища відповідача, який, витрачає певні кошти для особистих потреб, з нього слід стягувати в користь позивачки аліменти на неповнолітню дитину у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку /доходу/, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-06 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі, який укладено 25.10.2008р.. Від даного шлюбу в них народилася дочка [PERSON], [INFO], яка на даний час проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач не надає, хоча зобов'язаний цю допомогу надавати. В зв'язку з цим, вона вимушена звернутись з даним позовом до суду, просить стягувати з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку /доходу/, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повністю, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, додатково пояснила, що дитина перебуває на повному її утриманні, добровільно допомогу на утримання дитини відповідач не надає. Тому звернулася з даним позовом до суду та просить такий задоволити. Відповідач у судовому засіданні позов визнав повністю. Згідний сплачувати аліменти в розмірі ? частини з усіх видів його доходу. Вислухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний та підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. З свідоцтв про народження видно, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO] і є сторонами по справі. З копії свідоцтва про шлюб вбачається, що сторони зареєстрували шлюб 25.10.2008р., про що зроблено відповідний запис № 336. Дитина проживає з матір'ю, знаходяться на її повному утриманні, що визнано сторонами. Відповідно до ст. ст. 180, 181 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, а тому є всі підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітніх дітей до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 183 ч. 1 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися, як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ст. 182 СК України суд при визначенні розміру аліментів враховує стан здоров»я і матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у останнього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, та інші обставини що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вищенаведене суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки з урахуванням матеріального становища відповідача, який, витрачає певні кошти для особистих потреб, з нього слід стягувати в користь позивачки аліменти на неповнолітню дитину у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку /доходу/, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-02 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] перебувають в шлюбі з 01 березня 2017 року. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Позивач просив шлюб розірвати, тому що з відповідачкою сімейне життя не склалося, стосунки в сім`ї розладились, зникли взаємопорозуміння та повага, шлюбні відносини припинені з січня 2020 року. Спільне господарство вони не ведуть. Вважає, що їх сім`я повністю розпалася, примирення неможливе. В судове засідання позивач не з`явився. Від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачка в судове засідання не з`явилась. Від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до положень ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 112 СК України, шлюб розривається, якщо судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечать їх інтересам, що має істотне значення. З позову вбачається, що стосунки, як подружжя між сторонами припинені. Їх сім`я розпалась повністю, сімейне життя не склалося, стосунки в сім`ї розладились, зникли взаємопорозуміння та повага, шлюбні відносини припинені з січня 2020 року. При таких обставинах збереження сім`ї не можливе і це суперечитиме моральним засадам суспільства. Так як відповідачка не скористалася своїм правом на вибір прізвища після розірвання шлюбу в порядку статті 113 СК України, суд вважає необхідним після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище. Згідно викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-03 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] перебувають в шлюбі з 01 грудня 1983 року, шлюб для обох сторін перший. Позивачка просила шлюб розірвати, тому що з відповідачем з 1993 року стосунки, як подружжя, припинені, в зв`язку з постійним непорозумінням. Вважає, що їх сім`я повністю розпалася, примирення неможливе. Позивачка в судове засідання не з`явилась, від нього надійшла заява, в якій вона просить суд розглянути справу за її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час і місце розгляду повідомлений належним чином. Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити за таких підстав. Згідно ст. 112 СК України, шлюб розривається, якщо судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечать їх інтересам, що має істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 01 грудня 1983 року Виконавчим комітетом Максимівської сільської ради Карлівського району Полтавської області, актовий запис №14. З позову вбачається, що стосунки, як подружжя між сторонами припинені з 1993 року. Їх сім`я розпалась повністю, примирення неможливе. При таких обставинах збереження сім`ї не можливе і це суперечитиме моральним засадам суспільства. Так як позивачка не скористалася своїм правом на вибір прізвища після розірвання шлюбу в порядку статті 113 СК України, суд вважає необхідним після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 104, 105, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-06 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] перебувають в шлюбі з 01 листопада 2014 року. Від шлюбу мають неповнолітнього дочку [PERSON] , [INFO] . Позивач просив шлюб розірвати, тому що з відповідачем сімейне життя не склалося, стосунки в сім`ї розладились, зникли взаємопорозуміння та повага. Спільне господарство вони не ведуть, шлюбні стосунки припинені з 28 липня 2019 року. Вважає, що їх сім`я повністю розпалася, примирення неможливе. В підготовче судове засідання позивач не з`явився. Від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в підготовче судове засідання не з`явилась. Від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до положень ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 112 СК України, шлюб розривається, якщо судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечать їх інтересам, що має істотне значення. З позову вбачається, що стосунки, як подружжя між сторонами припинені. Їх сім`я розпалась повністю, сімейне життя не склалося, стосунки в сім`ї розладились, зникли взаємопорозуміння та повага. Спільне господарство вони не ведуть, шлюбні стосунки припинені з 28 липня 2019 року. При таких обставинах збереження сім`ї не можливе і це суперечитиме моральним засадам суспільства. Місце проживання дітей визначити разом з матір`ю. Так як відповідачка не скористалася своїм правом на вибір прізвища після розірвання шлюбу в порядку статті 113 СК України, суд вважає необхідним після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище. Згідно викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-15 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] перебувають в шлюбі з 01 травня 1999 року, шлюб для обох сторін перший. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , 2007 року народження. Позивач просив шлюб розірвати, тому що з відповідачем з 2018 року стосунки, як подружжя, припинені, в зв`язку з постійним непорозумінням. Вважає, що їх сім`я повністю розпалася, примирення неможливе. Позивач в судове засідання не з`явився, від нього надійшло клопотання, в якій він просить суд розглянути справу за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачка в судове засідання повторно не з`явилась, про час і місце розгляду повідомлена належним чином. Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити за таких підстав. Згідно ст. 112 СК України, шлюб розривається, якщо судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечать їх інтересам, що має істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 01 травня 1999 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Карлівського районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис №30. З позову вбачається, що стосунки, як подружжя між сторонами припинені з 2018 року. Їх сім`я розпалась повністю, примирення неможливе. При таких обставинах збереження сім`ї не можливе і це суперечитиме моральним засадам суспільства. Неповнолітнього [PERSON] залишити проживати з матір`ю. Так як відповідачка не скористалася своїм правом на вибір прізвища після розірвання шлюбу в порядку статті 113 СК України, суд вважає необхідним після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 104, 105, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-09 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] перебувають в шлюбі з 02 листопада 2002 року, шлюб для обох сторін перший. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Позивач просив шлюб розірвати, тому що з відповідачкою сімейне життя не склалося, стосунки в сім`ї розладились, зникли взаємопорозуміння та повага. Спільне господарство вони не ведуть з 06 липня 2019 року. Вважає, що їх сім`я повністю розпалася, примирення неможливе. В підготовче судове засідання позивач не з`явився. Від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачка в підготовче судове засідання не з`явилась. Від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до положень ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 112 СК України, шлюб розривається, якщо судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечать їх інтересам, що має істотне значення. З позову вбачається, що стосунки, як подружжя між сторонами припинені. Їх сім`я розпалась повністю, сімейне життя не склалося, стосунки в сім`ї розладились, зникли взаємопорозуміння та повага Спільне господарство вони не ведуть з 06 липня 2019 року. При таких обставинах збереження сім`ї не можливе і це суперечитиме моральним засадам суспільства. Місце проживання дитини визначити разом з матір`ю. Так як відповідачка не скористалася своїм правом на вибір прізвища після розірвання шлюбу в порядку статті 113 СК України, суд вважає необхідним після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище. Згідно викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-28 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] перебувають в шлюбі з 04 липня 2011 року. Від шлюбу дітей не мають. Позивач просила шлюб розірвати, тому що з відповідачем стосунки, як подружжя, припинені, разом не проживають з серпня 2015 року. Вважає, що їх сімя повністю розпалася, примирення неможливе. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач, який про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, до суду не зявився. Згідно ст. 112 СК України шлюб розривається, якщо судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечать їх інтересам, що має істотне значення. З пояснення позивачки вбачається, що стосунки, як подружжя між сторонами припинені, сторони не проживають разом з серпня 2015 року, спільне господарство не ведуть. Їх сімя розпалась повністю, на примирення сторони не згодні. При таких обставинах збереження сімї не можливе і це суперечитиме моральним засадам суспільства. Розподіл судових витрат необхідно провести відповідно до положень ч. 1 ст. 88 ЦПК України. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-16 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] перебувають в шлюбі з 05 березня 2011 року. Від шлюбу мають малолітніх дітей: дочку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . Позивач просила шлюб розірвати, тому що з відповідачем стосунки, як подружжя, припинені, в зв`язку з постійними сварками та непорозумінням, відповідач постійно принижує позивача та часто вживає алкогольні напої. Вважає, що їх сім`я повністю розпалася, примирення неможливе. Позивач в судове засідання не з`явилась, від неї надійшла заява, в якій вона просить суд розглянути справу за її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час і місце розгляду повідомлена належним чином. Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити за таких підстав. Згідно ст. 112 СК України, шлюб розривається, якщо судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечать їх інтересам, що має істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 05 березня 2011 року Відділом державної реєстрації цивільного стану Карлівського районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис №14. З позову вбачається, що стосунки, як подружжя між сторонами припинені в зв`язку з постійними сварками та непорозумінням, відповідач постійно принижує позивача та часто вживає алкогольні напої. Їх сім`я розпалась повністю, примирення неможливе. При таких обставинах збереження сім`ї не можливе і це суперечитиме моральним засадам суспільства. Малолітніх [PERSON] та [PERSON] залишити проживати з матір`ю. Так як позивачка скористалася своїм правом на вибір прізвища після розірвання шлюбу в порядку статті 113 СК України, суд вважає необхідним після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 104, 105, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-23 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] перебувають в шлюбі з 05 жовтня 2007 року. Від шлюбу дітей не мають. Позивач просила шлюб розірвати, тому що з відповідач стосунки, як подружжя, припинені два роки тому, в зв`язку з втратою взаємопорозуміння і взаємоповаги, стали частими сварки. Наразі кожен з них проживає окремо, спільне господарство не ведуть. Вважає, що їх сім`я повністю розпалася, примирення неможливе. Позивачка в судове засідання не з`явилась, від неї в матеріалах справи міститься клопотання, відповідно до якого вона просить суд розглянути справу за її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час і місце розгляду повідомлений належним чином. Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити за таких підстав. Згідно ст. 112 СК України, шлюб розривається, якщо судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечать їх інтересам, що має істотне значення. З позову вбачається, що стосунки, як подружжя між сторонами припинені два роки тому, в зв`язку з втратою взаємопорозуміння і взаємоповаги, стали частими сварки. Наразі кожен з них проживає окремо, спільне господарство не ведуть, на примирення сторони не згодні. При таких обставинах збереження сім`ї не можливе і це суперечитиме моральним засадам суспільства. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 104, 105, 112 СК України,

Outcome: approved