Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-14 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з даним позовом посилаючись на те, що 24 січня 2017 року помер [PERSON], після смерті якого залишилось спадкове майно, до якого, окрім іншого, належить житловий будинок з надвірними будівлями в смт Куликівка, вул. Перемоги, № 42. [PERSON] прийняла спадщину після смерті чоловіка одноособово, дочка [PERSON] спадщину не приймала. З питань прийняття спадщини [PERSON] звернулась до нотаріальної контори, однак нотаріус відмовив їй у вчинені нотаріальної дії та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказаний вище будинок, оскільки в свідоцтві про право власності на житловий будинок, яке видано виконавчим комітетом Куликівської селищної ради 03.02.1988 року, вказано, що житловий будинок належить голові колгоспного двору [PERSON], а інформація про інших членів колгоспного двору у правовстановлюючому документі не зазначена, а за даними органу місцевого самоврядування в житловому будинку зареєстровані інші члени сімї, які також мають право на частку в майні колгоспного двору, тобто оформити спадщину на підставі такого документу неможливо. До видачі свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок 03 лютого 1988 року діяло законодавство, що регулювало правовідносини учасників колгоспного двору. Колгоспний двір як правовий інститут припинив своє існування з прийняттям 15 квітня 1991 року Закону України «Про власність», згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени колгоспного двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Просять суд визнати за [PERSON] право власності на 2/3 частки житлового будинку з надвірними господарськими будівлями і спорудами по вул. Перемоги, 42 смт Куликівка (1/3 як за членом колгоспного двору та 1/3 в порядку спадкування за померлим чоловіком [PERSON]В.), за [PERSON] право власності на 1/3 частину зазначеного будинку з надвірними господарськими будівлями і спорудами. Учасники справи в судове засідання не зявились, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Позивачі через канцелярію суду надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять задовольнити. Від відповідача до початку розгляду справи надійшла заява про визнання позовних вимог та розгляд справи за відсутності представника селищної ради (а.с. 17). Від третьої особи надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника нотаріальної контори. Позовна заява надійшла в провадження судді Усенко Л.М. 05.02.2018 року, прийнята до розгляду з відкриттям загального позовного провадження на підставі ухвали від 19.02.2018 року. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч. 2 ст. 206 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, розглядаючи позов в межах заявлених вимог, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 24 січня 2017 року помер [PERSON] (а.с. 9). [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 11.11.1972 року (а.с. 10). [PERSON] (у шлюбі [PERSON]) народилась 11.10.1975 року, батьки: [PERSON] та [PERSON] (а.с. 11,12) Виконавчим комітетом Куликівської селищної ради народних депутатів 03 лютого 1988 року на підставі рішення виконкому Куликівської селищної ради № 6 від 12 січня 1988 року видано свідоцтво про право особистої власності на жилий будинок, при цьому виконавчий комітет Куликівської селищної ради посвідчує, що в цілому жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами в селищі Куликівка по вулиці Перемоги, № 42, дійсно належить [PERSON] голові колгоспного двору на праві особистої власності. На вказаному свідоцтві наявний реєстраційний напис Чернігівського міжміського бюро технічної інвентаризації про реєстрацію права власності за [PERSON] (а.с. 13) Зі спадкової справи № 346/2017, наданої суду Куликівською районною державною нотаріальною конторою, вбачається, що [PERSON] 09.06.2017 року звернулась з заявою про прийняття спадини після смерті [PERSON] та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на належну покійному чоловіку земельну ділянку. Відомості про інших спадкоємців, які прийняли спадщину, в матеріалах спадкової справи відсутні. Однак, постановою від 30.01.2018 року держаний нотаріус відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок в смт Куликівка, вул. Перемоги, 42, з посиланням на те, що за даними довідки № 3984 від 03 листопада 2017 року виданої Куликівською селищною радою в спадковому будинку разом з головою колгоспного двору [PERSON] були зареєстровані його дружина [PERSON] та [PERSON], які мали право на частку в майні колгоспного двору, у свою чергу члени колгоспного двору мають право на частку в його майні, у звязку з чим оформити спадщину на підставі свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок голови колгоспного двору не вбачається за можливе (а.с.16) Дійсно, згідно з довідкою № 3984 від 03.11.2017 року, виданою Куликівською селищною радою, станом на 01.07.1990 року за адресою: смт Куликівка, вул. Перемоги, 42 (село Пенязівка) були зареєстровані [PERSON] (помер 24.01.2017 року), [PERSON] та [PERSON] (а.с. 38) Відповідно до частини першої статті 563 Цивільного кодексу Української РСР 1963 року у редакції, що була чинною на момент видачі свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок у 1988 році, у разі смерті члена колгоспного двору спадкування майна двору не відкривається. Згідно із частиною першою статті 120, статтею 123 ЦК УРСР (у редакції, що була чинною у 1988 році) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідно до роз'яснень, викладених у пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба); б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося. Згідно зі ст. 4 Постанови Верховної Ради України «Про введення в дію Закону «Про власність» ці діяли до 01.07.1990 року, після чого застосовуються загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору. Статтею 1226 ЦК України (2003 року) встановлено, що частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Таким чином, виходячи з наведених вище нормативних актів та довідки від № 3984 від 03.11.2017 року слід визнати, що станом на 01.07.1990 року право на спірний будинок мали покійний [PERSON] та [PERSON] і [PERSON] (неповнолітня на той час) в рівних частках, по 1/3 кожному. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належну йому 1/3 частину житлового будинку, яка з огляду на те, що смерть голови колишнього колгоспного двору настала в 2017 році, спадкується на загальних підставах. [PERSON] після смерті чоловіка прийняла спадщину у встановленому законом порядку. Суд дійшов висновку, що у звязку з неможливістю вирішення спору в позасудовому порядку позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі, за [PERSON] слід визнати право на 2/3 частки спірного будинку, з яких 1/3 належить їй як колишньому члену колгоспного двору, 1/3 - в порядку спадкування за померлим чоловіком. [PERSON] має право на 1/3 частину спірного будинку як колишній неповнолітній член колгоспного двору.

Outcome: approved