Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-10 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про визнання права власності на будинковолодіння, яке знаходиться в [ADDRESS] . В основу своїх позовних вимог [PERSON] зіслалася на те, що [INFO] помер її дід [PERSON] , який був власником будинковолодіння, яке знаходиться в [ADDRESS] . Після його смерті відкрилась спадщина на вказане спадкове майно. Вона є спадкоємцем після смерті [PERSON] згідно складеного ним заповіту [INFO] . Крім неї, спадкоємцем є син [PERSON] - [PERSON] , однак останній на спадщину не претендує, відмовляється від прийняття спадщини на її користь. Вона звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та видачу їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті діда, однак нотаріус відмовив в оформленні спадщини, мотивуючи тим, що відсутній документ про право власності на будинковолодіння на спадкодавця, та відсутній родинний зв`язок. При таких обставинах, вона не може в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю, змушена звернутися в суд за захистом своїх законних прав та інтересів. Позивачка в судове засідання не з`явилася, подала заяву в якій просить справу розглядати у її відсутності, позов визнала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, подав заяву в якій просить справу розглядати у його відсутності, позов визнав, не заперечив проти визнання за позивачкою права власності. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Відповідно до ст.ст.1-4 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Право громадян на власність, як важливий атрибут правової держави і демократичного суспільства, закріплено в Конституції України, стаття 41 якої передбачає, що кожен має право володіти, користуватися, розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За змістом ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. З матеріалів справи встановлено, що позивачка доводиться онукою [PERSON] , який помер [INFO] (а.с.7). Згідно заповіту від 16 листопада 2015 року [PERSON] заповів своє майно в рівних долях сторонам (а.с.6). Довідкою №441 від 04 червня 2019 року (а.с. 9) підтверджено, що [PERSON] був власником будинковолодіння, що знаходиться в [ADDRESS] . Постановою нотаріуса від 07 серпня 2019 року № 576/02-14 ( а.с.5 ) підтверджено, що у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом позивачці відмовлено, у зв`язку з відсутністю документа власності на спадкове майно. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до положень, викладених у ст.ст.13,81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Отже судом встановлено, що [PERSON] на день смерті був власником будинковолодіння, що знаходиться в [ADDRESS] , сторони є спадкоємцями по заповіту, позивачка подала заяву про прийняття спадщини, таким чином прийняла спадщину, а відповідач від спадщини відмовився, тому за позивачкою слід визнати право на спадщину. На підставі ст. 41 Конституції України, ст.ст. 1217, 1218, 1223ЦК України,

Outcome: approved