Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-12 00:00:00

Акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (далі АТ КБ «ПРИВАТБАНК») звернулося до суду з позовом до [PERSON] , про стягнення заборгованості в якому зазначили, що відповідно до укладеного договору № б/н від 23.12.2016 [PERSON] (далі - Відповідач) отримала кредит у розмірі 500 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Банк свої зобов`язання за договором виконав і видав відповідачу кредит у розмірі встановленому договором. В порушення умов кредитного договору позичальник кредитні кошти своєчасно не повернула, в зв`язку з чим, станом на 12.09.2019 виникла заборгованість на загальну суму 16272 гривні 68 копійок, з них 656,03 грн - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 11265,57 грн - нарахована пеня за прострочене зобов`язання, 3100,00 грн. - нараховано пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - фіксована частина та 751,08 грн. - процентна складова, що і просять стягнути з відповідача. В судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача надав суду клопотання про розгляд даної цивільної справи без участі представника АТ КБ «ПРИВАТБАНК», у якому зазначено, що позов підтримують у повному обсязі та не заперечують щодо винесення судом заочного рішення суду, у разі виникнення обставин передбачених в ч.1 ст. 280 ЦПК України. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Відповідач про причини неявки суд не повідомила, відзив на позов не подала. Тому, зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, повно та всебічно дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, розглядаючи позов в межах заявлених вимог, доходить наступного висновку. Як встановлено в судовому засіданні 23.12.2016 [PERSON] було підписано Анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку, та отримано нею від позивача кредит у розмірі 500 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (а.с.7) Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» 21.05.2018 змінило назву на Акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (АТ КБ «ПРИВАТБАНК»). Як вбачається із розрахунку, наданого позивачем (а.с.5-6) погашення кредиту відповідачем здійснювалось нерегулярно, внаслідок чого станом на 12.09.2019, утворилась заборгованість за кредитом на загальну суму 16272 гривні 68 копійок, з них 656,03 грн - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 11265,57 грн - нарахована пеня за прострочене зобов`язання, 3100.00 грн - нараховано пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500.00 грн. - фіксована частина та 751.08 гри. - процентна складова. Відповідно до ч.1,2 статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПРИВАТБАНК»). За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення договору кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). У заяві позичальника від 23 грудня 2016 року процентна ставка не зазначена. Крім того, у цій заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. Банк, пред`являючи вимоги до [PERSON] про погашення кредиту, просив у тому числі, крім простроченого тіла кредиту, стягнути пеню і штрафи за прострочене зобов`язання та несвоєчасну сплату боргу. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 23 грудня 2016 року, посилався на Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку, що розміщені на сайті: https://privatbank.ua, як невід`ємні частини спірного договору. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку розуміла відповідач та ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг АТ КБ «ПРИВАТБАНК», а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачкою кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування. Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування. В даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПРИВАТБАНК» в період - з часу виникнення спірних правовідносин (23 грудня 2016 року) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (07 жовтня 2019 року), тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. При цьому, згідно з частиною 6 статті 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в АТ КБ «Приватбанк» ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua, які містяться в матеріалах даної справи не містять підпису відповідача, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 23 грудня 2016 року шляхом підписання заяви-анкети. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Зазначений правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року (справа №342/180/17). Також суд враховує, що за положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. За таких підстав, суд дійшов висновку, що відсутні підстави для задоволення вимог позивача про стягнення з відповідачки 11265,57 грн. - нарахованої пені за прострочене зобов`язання, 3100, 00 грн - нарахованої пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., та штрафів на загальну суму 1251,08 грн. Але, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПРИВАТБАНК» не повернуті, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню за кредитним договором від 23 грудня 2016 року заборгованість за простроченим тілом кредиту у розмірі 656,03 грн. В іншій частині вимог АТ КБ «ПРИВАТБАНК» слід відмовити. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позову було сплачено 1921 грн. судового збору (а.с.1), отже частка, пропорційна до задоволених позовних вимог, складає 77 грн. 45 коп. (656,06х 1921/16272,68=77,45), які необхідно стягнути з відповідача на користь позивача. На основі викладеного,

Outcome: partial