Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-28 00:00:00

[PERSON] у березні 2017 року звернулася до Першотравневого районного суду м.Чернівці із заявою про встановлення факту родинних відносин та факту належності правовстановлюючого документу. Посилалась на те, що [INFO] року помер її батько - [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на належне йому майно. В установлений законом строк вона, як спадкоємиця першої черги, звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Однак отримати свідоцтво про право на спадщину за законом не має можливості, оскільки під час видачі свідоцтва про народження, її прізвище та прізвище батьків було помилково вказане як «[PERSON]» замість «[PERSON]». У зв'язку із цим, в усіх подальших документах її прізвище зазначалося як «[PERSON]». Крім того, в склад спадкової маси після смерті батька входить квартира [ADDRESS]. Однак під час видачі батькові свідоцтва про право власності на квартиру, його прізвище помилково було зазначено як «[PERSON]». Оскільки вказані помилки в прізвищах батька позбавляють її (заявниці) можливості отримати свідоцтво про право на спадщину, просила встановити факт родинних відносин між [PERSON], який помер [INFO] року та нею, [PERSON], як батька та дочки. Встановити факт належності [PERSON] свідоцтва про право власності на квартиру [ADDRESS], виданого ВК ЧМР 28.01.1999 року, в якому його прізвище вказано як «[PERSON]». Розгляд справи відбувався у відсутність всіх учасників процесу, які в судове засідання не з'явилися, незважаючи на те, що належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи. Від заявниці [PERSON] через канцелярію суду надійшла заява, в якій вона просила слухати справу у її відсутність. Заяву про встановлення факту підтримала та просила її задовольнити. Також від заінтересованих осіб [PERSON] та [PERSON] надійшли заяви про розгляд справи у їхню відсутність. На заперечували щодо задоволення заяви [PERSON] Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, - ... У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи те, що в судове засідання не з'явились всі особи, які беруть участь у справі, а тому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенням ч.2 ст.197 ЦПК України. Суд, дослідивши та проаналізувавши в сукупності письмові докази по справі приходить до висновку, що заява є обґрунтованою і підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав: Так, судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про смерть, виданого 29.11.2016 року Чернівецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, [PERSON] помер [INFO] року (а.с.7). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому на праві власності майно. Як було встановлено судом, спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є його дружина [PERSON] та дочки: заявниця [PERSON] та [PERSON] (а.с.10-11). У зв'язку із цим, заявниця [PERSON] звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом. Однак нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки нею не було доведено факту родинних відносин із спадкодавцем. Крім того, не надано належних доказів з приводу належності [PERSON] нерухомого майна - квартири [ADDRESS]. Рекомендовано звернутися до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин та належності спадкодавцю правовстановлюючого документу на вищевказане нерухоме майно. Пунктом 5 ч.2 ст.234 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Як вбачається із матеріалів заяви, заявниця має намір прийняти спадщину після смерті батька [PERSON] Той факт, що [PERSON] є дочкою [PERSON] підтверджується наступним: Так, згідно свідоцтва про реєстрацію шлюбу, 14 лютого 1981 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с.12). В подальшому, під час перебування [PERSON] та [PERSON] у шлюбі, у них [INFO] року народилася дочка - заявниця. Проте, в свідоцтві про народження прізвище заявниці та її батьків було зазначено як «[PERSON]» замість «[PERSON]» (а.с.13). У зв'язку із цим, всі подальші документи, в тому числі і паспорт громадянина України видані заявниці на прізвище «[PERSON]» (а.с.5,6). Згідно довідки Житлового-будівельного товариства №10 від 19.01.2017 року, [PERSON] та [PERSON] з 28 січня 1998р. по 29.11.2016р. (день смерті [PERSON].) були зареєстровані та проживали разом за адресою: [ADDRESS] (а.с.9). Крім того, [PERSON] та [PERSON], які є заінтересованими особами по справі, не заперечували того, що заявниця є дочкою [PERSON] За таких обставин, враховуючи наведені вище письмові докази у їх сукупності, суд вважає доведеним факт наявності між [PERSON] та [PERSON] родинних відносин, відповідно як дочки та батька. Як роз'яснив пленум Верховного Суду України у своїй постанові «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 року суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв'язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті у зв'язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Із свідоцтва про право власності на квартиру від 28.01.1999р., виданого Виконавчим комітетом Чернівецької міської ради вбачається, що власником квартири [ADDRESS] зазначено [PERSON]. Проте у свідоцтві допущена помилка щодо написання прізвища власника, а саме замість «[PERSON]» вказано «[PERSON]» (а.с.8, 14-40). Внаслідок помилкового зазначення прізвища [PERSON] в свідоцтві про право власності на квартиру, всі договори та інші документи, які стосувалися надання комунальних послуг для даної квартири також дублювали прізвище «[PERSON]» (а.с.14-40). Оскільки вказане нерухоме майно є спадковою масою після смерті [PERSON], виникла необхідність у встановленні належності останньому правовстановлюючого документу - свідоцтва про право власності на квартиру від 28.01.1999р. Як вже зазначалося вище, [PERSON] з 28.01.1998р. по день смерті 29.11.2016р. був зареєстрований та проживав в [ADDRESS]. Крім того, згідно відомостей Житлового-будівельного товариства №10 від 19.01.2017р. власником вказаної квартири є [PERSON] (а.с.9). Також вказане підтверджується тим, що [PERSON] в різних документах виданих на прізвище «[PERSON]», своє прізвище зазначав саме як «[PERSON]». Таким чином, оскільки вказана помилка у свідоцтві про право власності на квартиру щодо написання прізвища батька заявниці, не дають їй змоги отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на належне [PERSON] нерухоме майно - квартиру [ADDRESS], суд вважає, що заяву [PERSON] слід задовольнити.

Outcome: approved