Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-14 00:00:00

[PERSON] звернулася у суд із позовом до Снятинської міської ради про визнання права власності на спадкове майно. Позовні вимоги мотивувала тим, що на праві приватної власності її вітчиму [PERSON], який помер [INFO]., належала земельна ділянка площею 0,0822 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території м. Снятин в урочищі за СТКТСОУ. Після його смерті спадкоємицею за законом першої черги стала дружина спадкодавця, її мати [PERSON], яка постійно проживала разом із спадкодавцем у квартирі доньки позивачки [PERSON]. Даний факт проживання встановлений рішенням Снятинського районного суду від 18.01.2017р.. у справі окремого провадження про встановлення факту постійного проживання. Після смерті матері [PERSON] спадкоємцем за законом першої черги спірної земельної ділянки стала вона, позивачка. Оскільки, на час смерті матері проживала разом із нею, а тому вважається такою, що прийняла спадщину. У зв'язку із втратою державного акту, а також тим, що після смерті вітчима мати не встигла оформити спадщину, нотаріальною конторою їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Просить визнати за нею право власності на дану земельну ділянку площею 0,0822 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території м. Снятин в урочищі за СТКТСОУ, яка належала [PERSON] на підставі державного акту на земельну ділянку [NUMBER] від 06.10.2008р. Позивачка в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує, просить справу розглядати без її участі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не проводилось. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення за наступних підстав. Судом встановлено, що згідно державного акту серії [NUMBER] на право власності на землю, [PERSON] на підставі рішення Снятинської міської ради від 29.05.1998р. № 11 є власником земельної ділянки площею 0,0822 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території м. Снятин в урочищі «за СТКТСОУ, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 010831001190 від 06.10.2008р.. [PERSON] помер [INFO]., що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER]. Із Першої Снятинської районної державної нотаріальної контори від 19.08.2016р. вбачається, що після смерті [PERSON], який помер [INFO]. спадкова справа не заведена. Рішенням Снятинського районного суду від 18.01.2017р. по справі за заявою [PERSON], зацікавлена особа - Снятинська міська рада, встановлено факт постійного проживання [PERSON] разом із [PERSON] на час відкриття спадщини [INFO]. [PERSON] померла [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER]. Після її смерті спадкова справа не заведена (довідка нотаріальної контори № 1246 від 19.08.2016р.). Постановою Першої Снятинської районної державної нотаріальної контори від 22.08.2016р. позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на спірну земельну ділянку у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу. Відповідно до ч.1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) Згідно ч. 1 ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно із ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Отже, виходячи з вищенаведеного, суд прийшов до переконання, що позов підставний і підлягає до задоволення, оскільки в судовому засіданні на підставі вищевказаних доказів встановлено, що [PERSON], на підставі державного акту серії [NUMBER] на право власності на землю є власником земельної ділянки площею 0,0822 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території м. Снятин в урочищі «за СТКТСОУ», спадкоємцем якої була його дружина [PERSON]., яка померла [INFO]. Після її смерті спадкоємцем першої черги за законом спірної земельної ділянки є позивачка, яка на час смерті матері проживала разом із нею, а тому вважається такою, що вступила в управління спадковим майном. На підставі вищевказаного, суд приходить до висновку, що за позивачкою слід визнати право власності на земельну ділянку площею 0,0822 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території м. Снятин в урочищі за СТКТСОУ, яка належала [PERSON] на підставі державного акту на земельну ділянку [NUMBER] від 06.10.2008р.. На підставі наведеного,

Outcome: approved