Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-12 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] 15 квітня 2014 року звернулись до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою садівничого товариства «ЮГ» про спростування недостовірної інформації, зобов'язання вчинити певні дії, відшкодування моральної шкоди (а. с. 2-15). Сторона позивачів у позовній заяві та у судовому засіданні в обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що 29 липня 2013 року за підписом голови правління СТ «Юг» Китаєвої Л.І. та членів правління цього товариства на адресу ректора Дніпропетровського національного університету імені О. Гончара Полякова М.В. надійшов лист без номера (зареєстрований за вхідним № 7), в якому повідомлялось, що співробітники адресата [PERSON] та його син [PERSON] - члени даного садового товариства, на протязі п'яти років несанкціоновано та безоплатно користувались водою для поливу двох земельних ділянок площею 22 сотки під приводом наявності глибоководної свердловини, що не підключена до системи поливу ділянки. 21 серпня 2013 року на адресу Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області надійшов лист (зареєстрований за вхідним номером 2622/10) від 21 серпня 2013 року № 4/8 за підписом голови правління СТ «Юг» Китаєвої Л.І., в якому повідомлялось, що їх співробітник [PERSON], використовуючи своє службове становище, вирішив звести рахунки з членами садового товариства, які виявили крадіжку води його батьком [PERSON] з поливної системи СТ «Юг». Також в протоколі № 3 загальних зборів членів даного садового товариства від 14 вересня 2013 року за участю 41 його членів була поширена інформація, на думку позивачів недостовірна, щодо [PERSON] та членів його родини, а саме: про факт крадіжки води, несплату внесків за спожиту електроенергію, анти суспільну поведінку до членів комісії з боку [PERSON], у зв'язку з чим останнього, а також його сина [PERSON] було виключено з членів цього товариства. Оскільки викладене в зазначених листах та протоколі позивачі вважають достовірними відомостями та такими, що порочать їх гідність та честь, вони просили суд поширену відповідачем інформацію листами до Дніпропетровського національного університету ім.. О. Гончара та Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області, а також - на загальних зборах членів СТ «Юг» від 14 вересня 2013 року відносно [PERSON], [PERSON] та членів їх родини визнати недостовірною і негативною та такою, що порочить їх честь, гідність та ділову репутацію, а також порушує особисте немайнове право позивачів; зобов'язати відповідача спростувати недостовірну і негативну інформацію поширену у зазначених листах, а саме: у спосіб направлення рекомендованою кореспонденцією, з описом про вкладення письмового спростування такої недостовірної і негативної інформації на адреси ДНУ ім.. О. Гончара та ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області негайно, але не пізніше трьох днів з дня надрання відповідним судовим рішенням законної сили; зобов'язати відповідача спростувати недостовірну інформацію поширену на загальних зборах членів садового товариства «Юг» (протокол № 3 від 14 вересня 2013 року), а саме: шляхом направлення рекомендованою кореспонденцією, з описом про вкладення письмового на адресу кожного члена товариства , присутнього на цих зборах відповідно до протоколу № 3 від 14 вересня 2013 року, згідно зі списком присутніх членів товариства, що є невід'ємною частиною цього протоколу, письмового спростування такої недостовірної і негативної інформації негайно, але не пізніше трьох днів з дня надрання відповідним судовим рішенням законної сили; стягнути з відповідача на користь позивачів в рахунок відшкодування моральної шкоди 1,00 грн., а також судовий збір у сумі 243,60 грн. (а. с. 2-15). Позивач [PERSON], який одночасно є представником інтересів в суді за довіреністю [PERSON], у судовому засіданні вимоги підтримав та просив суд задовольнити позов у повному обсязі. Представники відповідача у судовому засіданні визнали позовні вимоги позивачів за всіма пунктами, окрім зобов'язання відповідача спростувати недостовірну інформацію поширену на загальних зборах членів садівничого товариства «Юг» (протокол № 3 від 14 вересня 2013 року), а саме: шляхом направлення рекомендованою кореспонденцією, з описом про вкладення письмового на адресу кожного члена товариства , присутнього на цих зборах відповідно до протоколу № 3 від 14 вересня 2013 року, згідно зі списком присутніх членів товариства, що є невід'ємною частиною цього протоколу, письмового спростування такої недостовірної і негативної інформації негайно, але не пізніше трьох днів з дня надрання відповідним судовим рішенням законної сили. У задоволенні позову в цій частині просили суд відмовити, посилаючись на його необґрунтованість та безпідставність. Вислухавши пояснення осіб, що приймали участь в розгляді даної цивільної справи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо можливості задоволення позову у повному обсязі, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 29 липня 2013 року за підписом голови правління СТ «Юг» Китаєвої Л.І. та членів правління цього товариства на адресу ректора Дніпропетровського національного університету імені О. Гончара Полякова М.В. надійшов лист без номера, в якому повідомлялось, в тому числі, що співробітники адресата [PERSON] та його син [PERSON] - члени даного садового товариства, на протязі п'яти років несанкціоновано та безоплатно користувались водою для поливу двох земельних ділянок площею 22 сотки під приводом наявності глибоководної свердловини, що не підключена до системи поливу ділянки (а. с. 18-19). Також судом встановлено, що 21 серпня 2013 року на адресу Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області надійшов лист (зареєстрований за вхідним номером 2622/10) від 21 серпня 2013 року № 4/8 за підписом голови правління СТ «Юг» Китаєвої Л.І., в якому повідомлялось, що їх співробітник [PERSON], використовуючи своє службове становище, вирішив звести рахунки з членами садового товариства, які виявили крадіжку води його батьком [PERSON] з поливної системи СТ «Юг» (а. с. 20). З копії протоколу № 3 від 14 вересня 2013 року загальних зборів членів садівничого товариства «Юг», яке відбулось у присутності 41 його членів, вбачається, що на даних зборах було повідомлено про факт крадіжки води протягом п'яти років, несплату внесків за спожиту електроенергію, анти суспільну поведінку до членів комісії з боку [PERSON] відповідно до актів від 11 травня 2013 року та від 18 серпня 2013 року, у зв'язку з чим [PERSON], а також його сина [PERSON] було виключено з членів цього товариства (а. с. 21). Відповідно до звідної таблиці за підписом голови СТ «Юг» Китаєвої Л.І. заборгованість з електропостачання з індивідуального лічильника [PERSON] та [PERSON] з моменту установки свердловини станом на 14 вересня 2013 року становить 30,16 грн. (а. с. 70). Даних щодо наявності заборгованості [PERSON] та [PERSON] з водопостачання стороною відповідача суду надано не було. Правовідносини, що виникли між сторонами врегульовані нормами Конституції України, Цивільного Кодексу України. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст. 277 ЦК України негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного. За змістом ст. 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім'ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації. Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Відповідно до ст. 275 ЦК України, особа має право на захист свого особистого немайнового права від протиправних посягань інших осіб. Захист особистого немайнового права здійснюється способами, встановленими главою 3 ЦК України. Захист особистого немайнового права може здійснюватися також іншим способом відповідно до змісту цього права, способу його порушення та наслідків, що їх спричинило це порушення. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Оцінюючи усі докази, які були досліджені судом у судовому засіданні у їх сукупності, та вирішуючи вимоги позивачів до відповідача, враховуючи, що сторона відповідача частково визнала позовні вимоги, а також те, що у судовому засіданні не знайшов підтвердження факт несплати саме протягом п'яти років [PERSON] та [PERSON] СТ «Юг» за послуги з електро- та водопостачання, як це зазначено в протоколі № 3 від 14 вересня 2013 року загальних зборів членів СТ «Юг», що крім того підтверджується відомостями звідної таблиці, наданою представниками відповідача, суд дійшов висновку щодо необґрунтованості заперечень представників відповідача та доведеності і обґрунтованості позовних вимог позивачів, з огляду на що їх позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Частиною першою ст. 1167 ЦК України встановлено, що моральна шкода завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Вирішуючи позовні вимоги позивачів до відповідача стосовно завданої моральної шкоди, яка полягає у перенесених душевних стражданнях, яких позивачі зазнали у зв'язку із поширенням недостовірної інформації, суд вважає за можливе задовольнити вимоги позивачів щодо стягнення з відповідача на користь кожного з позивачів в рахунок відшкодування моральної шкоди по 0,50 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved