Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-12 00:00:00

[PERSON] пред`явила позов до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 17.12.2016 Рогатинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис 94. Також в позовній заяві заявлено про вирішення питання щодо залишення дитини проживати разом з матір`ю на тій підставі, що між сторонами відсутній спір з приводу вирішення місця проживання дитини. Обґрунтувала позов тим, що спільне життя у них не склалося, подружні відносини між ними припинилися, не ведуть спільного господарства, мають одну неповнолітню дитину - [PERSON] , 2017 року народження. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала. Пояснила, що позивач проживає окремо від відповідача приблизно десять місяців. Дитина проживає разом з позивачем. З часу подання позову відповідач не вчинив жодних дій для примирення. Збереження шлюбу вважає неможливим. Уточнила, що поставлене перед судом питання про залишення дитини разом з матір`ю не є позовною вимогою і обґрунтованість його заявлення підтверджується постановою Верховного Суду від 15.01.2020 у справі 200/952/18. Представник відповідача в судовому засіданні щодо вирішення питання про розірвання шлюбу поклався на розсуд суду, водночас заперечив щодо вирішення судом питання про залишення дитини разом з матір`ю. Зазначив, що вирішення цього питання перешкоджатиме відповідачу в подальшому звернутись з позовом про визначення місця проживання дитини. Ухвалою Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 08.06.2021 сторонам надавався строк для примирення тривалістю два місяці. Згідно з роз`ясненнями, наданими Пленумом ВСУ в Постанові від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», якщо після закінчення призначеного судом строку примирення подружжя не відбулося і хоча б один з них наполягає на припиненні шлюбу, суд вирішує справу по суті. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Так, згідно із свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] був зареєстрований 17 грудня 2016 року Рогатинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 94. Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Відповідно до вимог ст. 112 СК України при розірвані шлюбу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки шлюбні відносини між подружжям припинені, вони разом не проживають та не ведуть спільного побуту, позивач примиритися не бажає, збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що мають істотне значення, а тому шлюб необхідно розірвати. Суд розглядає справи в межах заявлених особою вимог (ст. 13 ЦПК України). Суд встановив, що питання про залишення дитини проживати разом з матір`ю не є позовною вимогою, тому не підлягає розгляду судом. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд покладає судовий збір на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved