Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

[PERSON] пред'явив позов до Дмитрівської сільської ради Татарбу-нарського району Одеської області про визнання права власності на зе-мельну ділянку, посилаючись на наступні обставини. [INFO] у с.Дмитрівка Татарбунарського району Одеської області померла його бабуся [PERSON], яка за життя, а саме 19 люто-го 2003 року, заповіла йому сертифікат № 0550828 на право на земельну частку (пай), що перебувала у колективній власності СГК «Дельжилер» Татарбунарського району Одеської області. Він своєчасно звернувся до нотаріуса з приводу прийняття спадщини, однак отримав відмову, моти-вовану тим, що заповіт не відповідає вимогам ст.1247 ЦК України. Так, у заповіті не зазначено точний час його вчинення, крім того вказано, що спадкодавець заповідає сертифікат на право на земельну частку, хоча за життя [PERSON] отримала державний акт на право приватної власно-сті на землю. Вказані недоліки позбавляють можливості нотаріуса відк-рити спадкову справу, а його - скористатись своїм правом на спадок. Однак вчинення заповіту на його користь відповідало справжній волі [PERSON], це право ніхто не оспорював та не оспорює, тому зважаючи на дані обставини просив визнати за ним право власності на вказану зе-мельну ділянку. Представник позивача - адвокат [PERSON] - у судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій просив справу розглянути за його від-сутності, позовні вимоги підтримав. Представник Дмитрівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області у судове засідання не з'явився, згідно надісланої до суду заяви, голова сільської ради позовні вимоги визнав, просив справу розглянути без участі представника сільської ради. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявні-сть правових підстав для задоволення позовних вимог. Із копії заповіту від 19.02.2003 р., посвідченого секретарем Дмит-рівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області ( а. с.4 ) видно, що [PERSON] на випадок своєї смерті зробила заповіда-льне розпорядження, яким заповіла сертифікат № 0550828 на право на зе-мельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності в СГК «Дельжилер», розміром 3.8 в умовних кадастрових гектарах - [PERSON] Згідно з копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] ( а.с.5 ), [PERSON] померла [INFO] в с.Дмитрівка Татарбунарського райо-ну Одеської області. Копією Державного акту на право приватної власності на земельну ді-лянку серії ІІІ-ОД № 049695 підтверджується, що [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку, розташовану на території Дмит-рівської сільської ради Татарбунарського району, площею 4.05 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва ( а.с.6 ). Із повідомлення відділу Держземагенства у Татарбунарському районі від 17.01.2014 р. ( а.с.7 ) видно, що нормативна грошова оцінка земе-льної ділянки загальною площею 4,0539 га, розташованої на території Дмитрівської сільської ради, складає 85936,50 грн. Як вбачається із листа нотаріуса ( а.с.8 ), [PERSON] відмовлено у прийомі заяви про прийняття спадщини у зв'язку з невідповідністю за-повіту вимогам ст.1247 ЦК України, а саме, в заповіті не зазначено час його складання та вказано, що [PERSON] заповідає сертифікат на пра-во на земельну частку (пай), але ще за життя спадкодавцем отримано де-ржавний акт на право власності на земельну ділянку. Як передбачено ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за запо-вітом або за законом. Згідно зі ст.1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Статтею 1235 ЦК України передбачено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наяв-ності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також ін-ших учасників цивільних відносин. Згідно з ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину чи не прийняти її. Відповідно до інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій но-таріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції від 03. 03.2004 р. № 20/5, та ст.1247 ЦК України, заповіт має бути складений у письмовій формі, із зазначенням місця і часу складення заповіту, дати та місця народження заповідача та підписаний особисто заповідачем. У судовому засіданні з достовірністю встановлено, що [PERSON] є спадкоємцем по заповіту померлої [PERSON], однак отримати свідоцт-во про право на спадщину через нотаріальну контору він не має можливо-сті у зв'язку з тим, що згаданий заповіт не відповідає вимогам чинного законодавства. За таких обставин, суд вважає, що за [PERSON] може бути визнано право власності на земельну ділянку площею 4,05 га, розташовану на те-риторії Дмитрівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, яка належала [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved