Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-06 00:00:00

[PERSON], з урахуванням уточненої позовної заяви, просить суд ухвалити рішення, згідно якому визнати за ним право власності на житловий будинок літ. «А-1», прибудову літ. «А1-1», прибудову літ. «А2-1», веранду літ. «а», літню кухню літ. «Б», сарай літ. «Т», сарай літ. «Д», вбиральню літ. «Е», погріб літ. «В», колодязь літ. «К», огорожу № 1, огорожу № 2 та хвіртку № 3, розташованих за адресою: в м. Мерефа, провулок Овчаренко Дмитра (колишній Руднєва), буд. 1, Харківського району Харківської області, в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], померлого 24 березня 2012 року. Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що у встановлений законом строк він звернувся до нотаріальної контори з приводу оформлення спадкового майна після смерті свого батька [PERSON]. Згідно відповіді Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області від 26 квітня 2014 року, з приводу оформлення спадкового майна йому було відмовлено, у зв'язку з тим, що відсутні документи, стверджуючі факт реєстрації права власності, а тому він змушений звернутись до суду за захистом своїх цивільних прав. Позивач в судове засідання не зявився, але його представник надав до суду заяву, згідно якої позовні вимоги позивача підтримує в повному обсязі та просить справу розглянути за його відсутністю (а.с.157). Представник відповідача [PERSON] міської ради Харківського району Харківської області в судове засідання не зявився, але надав заяву, згідно якої просив справу розглядати за його відсутністю та проти уточнених позовних вимог позивача [PERSON] міська рада Харківського району Харківської області не заперечує (а.с.158). Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно до вимог ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Стаття 57 ЦПК України передбачає, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, що мають істотне значення для вирішення справи. У відповідності до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна із сторін зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Вимогами ст. 61 ЦПК України визначені підстави звільнення від доказування. Обставини, визнані сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України суд приймає рішення про задоволення позовних вимог, якщо відповідач визнав позов та за наявністю законних на те підстав. Суд, дослідивши докази у їх сукупності, вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] (бабусі позивача) належав житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який розташований в м. Мерефа, провулок Овчаренко Дмитра (колишній Руднєва), буд. 1, Харківського району Харківської області, на підставі договору на право забудови житлового будинку та безстрокового користування земельною ділянкою від 24 травня 1954 року, р/н 2147, посвідчений [PERSON] державною нотаріальною конторою Харківського району. Зазначений житловий будинок з надвірними прибудовами та спорудами розміщений на земельній ділянці площею 600,00кв.м., яка надана [PERSON] для індивідуального будівництва на підставі Рішення № 5 виконавчого комітету [PERSON] міської ради депутатів трудящих від 02.02.1954р. (а.с.18, 19). Згідно розпорядження № 13-ОД [PERSON] міської ради від 16 лютого 2016 року вул. Руднєва № 1 зараз має адресу пров. Овчаренко Дмитра № 1. Відповідно до технічного паспорту, виготовленого КП «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» 25 квітня 2016 року, зазначений будинок з надвірними будівлями та спорудами складається з: будинку літ. «А-1», прибудови літ. «А1-1», прибудови літ. «А2-1», веранди літ. «а», літньої кухні літ. «Б», сараю літ. «Т», сараю літ. «Д», вбиральні літ. «Е», погрібу літ. «В», колодязю літ. «К», огорожі № 1, огорожі № 2 та хвіртки № 3, розташованих за адресою: в м. Мерефа, провулок Овчаренко Дмитра (колишній Руднєва), буд. 1, Харківського району Харківської області. Загальна площа приміщень складає 73,00кв.м., житлова 48,30кв.м. (а.с.48-53). 19 грудня 1956 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] (дідусем позивача), та змінила своє прізвище з [PERSON] на [PERSON], що підтверджується копією Свідоцтва про одруження серії І-ЯР № 627380 виданого [PERSON] РАГС Харківського району Харківської області 19 грудня 1956 року та відповіддю Харківського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Харківській області за № 3128/02-04-05 від 17.10.2016р. (а.с.116, 147, 148, 150). У дідуся та бабусі позивача народилось двоє дітей: син - [PERSON], [INFO] (батько позивача), та донька - [PERSON], [INFO] (рідна тітка позивача). Дана обставина підтверджується витягом № 00016618490 з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України від 06 травня 2016 року та відповіддю Харківського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Харківській області за № 3128/02-04-05 від 17.10.2016р. (а.с.27, 114). 20 листопада 1973 року помер [PERSON], що підтверджується копією Свідоцтва про смерть, виданого на підставі актового запису № 267, зробленого [PERSON] міським РАГС Харківської області 23 листопада 1973 року (а.с.115, 149). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у ч. 1 ст. 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акту в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події або факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. Відповідно ч. 5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, ч. 2 даної статті визначено, що не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Згідно листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. У відповідності до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набутгя права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла. Згідно ст. 1264 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Родинні відносини між спадкодавцями та спадкоємцями підтверджуються відповідними Свідоцтвом про народження та Свідоцтвом про одруження (підтверджується зміна прізвища) (а.с.6, 7), а також повідомленням Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області (а.с.34-35). Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. 26 квітня 2008 року померла [PERSON], що підтверджується копією Свідоцтва про смерть останньої серії І-ВЛ № 362061 (а.с.24). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, який розташовані в м. Мерефа, по провулку Руднєва (зараз [PERSON]), буд. 1. [PERSON] залишила заповіт на своїх дітей - [PERSON] та [PERSON], що підтверджується відповіддю Першої держнотконтори Харківського району Харківської області від 21.07.2016р. (а.с.97). [PERSON] після смерті [PERSON] оформила право власності на 1/2 частину зазначеного житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами. [PERSON] також прийняв 1/2 частину цього майна, так як на час смерті мешкав разом зі спадкодавцем, що підтверджується інформацією Виконавчого комітету [PERSON] міської ради № 3729 від 01.10.2012р. (а.с.21), але належним чином оформити право власності на свою частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами не встиг. Спадковий житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою: м. Мерефа, провулок Руднєва (теперішня [PERSON]), буд. 1, зареєстрований в 1/2 частині за [PERSON], та в 1/2 частині залишився зареєстрований за [PERSON], що підтверджується довідкою Комунального підприємства «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» від 18 травня 2016 року, та технічним паспортом Комунального підприємства «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» виданим 25 квітня 2016 року (а.с.60, 61-65). 07 березня 2011 року померла [PERSON], що підтверджується копією Свідоцтва про смерть серії ІІІ-АГ № 761390, виданого 11 березня 2011 року (а.с.140). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді 1/2 частини житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, за адресою м. Мерефа, по провулку Руднєва (зараз [PERSON]), буд. 1. Заповіт [PERSON] не залишила, спадкоємців першої черги після її смерті немає, так як на час смерті в шлюбі вона не перебувала і дітей не мала. Єдиний спадкоємець другої черги за законом був її рідний брат - [PERSON]. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. У відповідності до ч. 1, 2 ст. 1258 ЦК України Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Статтею 1262 передбачено, що у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері Згідно відповідей приватного нотаріуса за № 1057/ 02-14 від 14.09.2016р. та № 40/01-16 від 19.01.2017р. з доданої до нього копією спадкової справи, з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] звернулись [PERSON], спадкоємець другої черги за законом, та двоюрідний брат померлої - [PERSON], який є спадкоємцем п'ятої черги за законом, та міг би отримати спадщину у разі відмови або відсутності заяви про прийняття спадщини [PERSON]. Таким чином [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON], проте оформити її належним чином не встиг (а.с.98, 132, 133-153). 24 березня 2012 року помер [PERSON], що підтверджується копією Свідоцтва про смерть серії І-ВЛ № 348818, виданого на підставі актового запису № 112, зробленого [PERSON] міською радою Харківського району Харківської області 28 березня 2012 року (а.с.23). Після смерті батька позивача залишилась спадщина, у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, за адресою м. Мерефа, по провулку Руднєва (зараз [PERSON]), буд. 1, яку останній після смерті своєї матері [PERSON], та рідної сестри [PERSON] оформити не встиг. Заповіту батько позивача не залишив. Братів та сестер позивач не має. На час відкриття спадщини, шлюб між його батьком [PERSON] та матірю позивача [PERSON] було розірвано 01.02.2000р., що підтверджується копією Свідоцтва про розірвання шлюбу І-ВЛ № 121264, виданого 01 лютого 2000 року (а.с.17). Таким чином, єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] є позивач [PERSON] та факт родинних стосунків між ними підтверджується копією Свідоцтва про народження останнього серії IV- ВЛ № 343779 виданого на підставі актового запису № 679, зробленого 24 січня 1987 року (а.с.26). В звязку з вищевикладеним, суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами які складаються з: будинку літ. «А-1», прибудови літ. «А1-1», прибудови літ. «А2-1», веранди літ. «а», літньої кухні літ. «Б», сараю літ. «Т», сараю літ. «Д», вбиральні літ. «Е», погрібу літ. «В», колодязю літ. «К», огорожі № 1, огорожі № 2 та хвіртки № 3, розташованих за адресою: в м. Мерефа, провулок Овчаренко Дмитра (колишній Руднєва), буд. 1, Харківського району Харківської області, оскільки ним були доведені всі обставини на які він посилається в своїй позовній заяві та виконані всі дії для прийняття спадщини. Судові витрати суд залишає за рахунок позивача, у відповідності до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved