Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-17 00:00:00

[PERSON] звернулася у Кремінський районний суд Луганської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, в обґрунтування якого зазначається, що сторони у шлюбі не перебувають, разом не проживають з 2018 року. Проте сторони мають спільну дитину - сина [PERSON] , [INFO] , який знаходиться повністю на утриманні позивача. Відповідач ухиляється від утриманні дитини, матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. У зв`язку з цим, позивач просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 4000 грн., щомісячно починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. Позивач у судове засідання не з`явилася, надала на адресу суду заяву, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та наполягала на їх задоволенні, просила справу розглянути за її відсутності. В судове засідання відповідач не з`явився, про причину неявки суд не повідомив, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Заяви про розгляд справи без його участі до суду не надходило, відзиву на позов від відповідача також не надходило. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач не заперечував проти заочного розгляду справи за відсутності відповідача, про що подала заяву. У зв`язку з наведеним, суд вважав за можливе слухати справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього, про що було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, яка відображена в протоколі судового засідання. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Ухвалою суду від 21.09.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження із призначенням судового засідання для розгляду справи по суті. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] мають дитину - малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 26.07.2017 Кремінським районним відділом ДРАЦС ГТУЮ у Луганській області та батьками в якому записані позивач та відповідач (а.с. 3). Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про внесення до актового запису змін, доповнень № 00018426006 від 26.07.2017 до актового запису № 86 від 26.07.2017 про народження [PERSON] були внесені зміни, а саме внесення відомостей про визнання батьківства на підставі заяви матері та батька дитини про визнання батьківства №16/17.17-41 від 26.07.2017, та змінено відомості про дитину: прізвище змінено з [PERSON] на [PERSON] (а.с.4). Відповідно до довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 2925 від 10.08.2020, за адресою [ADDRESS] , станом на 10.08.2020, до складу сім`ї/зареєстрованих/ входять: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 9). [PERSON] , [INFO] , з 01.08.2019 зарахований і навчається по теперішній час у КЗ «Дошкільний навчальний заклад №2 «Катруся» Кремінської міської ради, який знаходиться у м. Кремінна Луганської області, відповідно до довідки № 38 від 25.08.2020, яка видана КЗ «Дошкільний навчальний заклад №2 «Катруся» Кремінської міської ради (а.с.10). Як вбачаться із Довідки № 63 від 08.09.2020, яка видана КНП «Кремінська БЛ Кремінської районної ради», [PERSON] працює на посаді сестри медичної Лікарняного банку крові 2/к КНП «Кремінська БЛ Кремінської районної ради» та отримала заробітну плату у березні 2020 року - 4767,04 грн; у квітні 2020 року - 5003,03 грн; у травні 2020 року - 4723,00 грн; у червні 2020 року - 8517,31 грн; у липні 2020 року - 4749,60 грн; у серпні 2020 року - 4723, 00 грн (а.с. 11). Відповідно до поданого позову, суд вбачає наявність між сторонами спору, який виник у сімейних правовідносинах та предметом спору є право на належне утримання, вважаючи за необхідне стягувати аліменти з відповідача, з підстав, вказаних у позові, позивач звернулася до суду. Враховуючи визначені судом правовідносини, для вирішення спору суд застосовує такі норми матеріального права, виходячи при цьому з наступних мотивів: Так, відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, Держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Отже, відповідно до зазначених норм, а також ст. 180 СК України, позивач та відповідач зобов`язані утримувати свою малолітню доньку до досягнення нею повноліття та забезпечити їй рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року). З огляду на встановлені обставини, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON] . Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом, а відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, при цьому мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Враховуючи вищевикладене, оскільки відповідач добровільно не надає позивачу, з якою проживає малолітній син, належної матеріальної допомоги на утримання останнього, виходячи із принципів справедливості, добросовісності та розумності цивільного судочинства, суд вважає за необхідне задовольнити позовну заяву повністю та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 4 000 (чотири тисячі) гривень 00 копійок, починаючи з 14 вересня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Крім того, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. Таким чином, позивач [PERSON] при зверненні до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору . А тому, оскільки суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову, а позивача при звернення з позовом до суду було звільнено від його сплати на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суд вважає за необхідне відповідно до ст. 141 ЦПК України стягнути судовий збір у розмірі 840,80 грн. з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved