Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-25 00:00:00

[PERSON] (надалі Позивач) в серпні 2015 року звернулася до суду із позовом до КП «Житлогосп» (надалі Відповідач) про стягнення матеріальної шкоди, спричиненої залиттям квартири [ADDRESS], мотивуючи свої вимоги тим, що вона проживає в [INFO] з 2002 року. В червні 2015 року, коли внаслідок дощів було затоплено її квартиру, вона звернулась до КП «Житлогосп» із заявою та просила виконати роботи по ремонту покрівлі, оскільки в дощову погоду затоплювало її квартиру. Згодом неодноразово продовжувала звертатись із заявами, на які відповідач не реагував. Акт про залиття квартири не було складено, внаслідок чого 02 липня 20015 року було проведено збори жителів підїзду будинку № 143/1 та складено протокол. Вказує, що було замінено зливневу трубу, однак покрівлю будинку не відремонтовано. Внаслідок затоплення квартири їй спричинена шкода, в розмірі, вказаному в звіті про визначення вартості відновлювальних ремонтно - будівельних робіт в сумі 2 702 грн., які позивач просить стягнути на її користь та вирішити питання судових витрат. Позивач в судове засідання не зявилась, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи в суді. В заяві до суду просить розглянути справу за її відсутності та задовольнити іі позовні вимоги в повному обсязі. В судовому засіданні представник позивача на позовних вимогах наполягає, посилаючись на викладені обставини, просить суд задовольнити позов. Просить суд прийняти до уваги, що роботи по покрівлі, в будинку по вул. 6 Грудня, 143/1, де знаходиться її квартира № 68 не було проведено і після звернення із позовом до суду. Інтереси позивача в суді по довіреності представляла [PERSON] Представник відповідача в останнє судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи в суді, в суді позовні вимоги не визнав, мотивуючи тим, що роботи по ремонту будівельних робіт покрівлі будинку, в якому розташована квартира позивача в житловому будинку № 143/1 по вул. 6 Грудня в м. Олександрія уже виконані в жовтні 2015 року. Просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог. Інтереси відповідача в суді по довіреності представляв [PERSON] Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази у сукупності з іншими матеріалами справи, зясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до частини першої статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За змістом ст. 10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Відповідно до діючого законодавства, суд розглядає справу в межах заявлених вимог, згідно ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести перед судом ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. При вирішенні даного спору суд, виходячи з принципу диспозитивності цивільного судочинства, розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін. Статтею 8 Європейської Конвенції з прав людини і основоположних свобод та іншими міжнародно-правовими документами про права людини закріплено право на житло. Конституцією України також серед основних прав і свобод людини й громадянина проголошено право на житло. Відповідно до вимог ст. 8 Конституції України визнається і діє принцип верховенства права. Держава забезпечує захист прав усіх субєктів права власності. Ст. 41 Конституції України передбачає непорушність права приватної власності. Непорушність права власності полягає в його недоторканності, а водночас і в недоторканності самого майна власника. Всі особи мають утримуватись від безпідставного заволодіння майном власника та завдання йому шкоди. Не допускається також протиправне позбавлення права власності або обмеження в його здійсненні. Правовідносини сторін врегульовані ст.ст. 4- 15, 16, 22, 23, 509, 1166, 1167 ЦК України. Cтаттею 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Отже, обєктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес, саме вони є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Такі способи захисту передбачені відповідно статтею 16 ЦК України. Відповідно до ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди та відшкодування моральної (немайнової) шкоди. За змістом ч.1 ст. 901 та ч.1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобовязується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобовязується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. За загальним правилом відповідно до вимог ч.1 ст. 1166 ЦК України шкода підлягає відшкодуванню в повному обсязі. При вирішенні питання про відшкодування шкоди підлягають зясуванню такі питання: наявність шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного звязку між шкодою та протиправним діянням заподіювача вини та вини останнього в заподіянні шкоди. Правовідносин сторін також врегулюванні Законом України «Про захист прав споживачів» та Законом України «Про житлово-комунальні послуги», за змістом яких захист прав споживачів передбачених законодавством здійснюється судом. Судом встановлено, що позивач з 2002 року є власником квартири [ADDRESS] за договором купівлі - продажу, укладеного 09 листопада 2002 року, посвідченого нотаріально (зареєстровано в реєстрі за № 3899). Судом також встановлено, що 27 червня 2015 року внаслідок дощів через протікання покрівлі будинку було затоплено її квартиру, чим заподіяно збитків. За загальним правилом власнику пошкодженого майна відшкодовуються витрати, повязані з його відновлювальним ремонтом з урахуванням зносу. Розмір матеріальних збитків визначається у висновку експерта. Суд приймає до уваги звіт від 30 червня 2015 року про визначення вартості відновлювальних ремонтно-будівельних робіт, внаслідок заподіяної матеріальної шкоди двокімнатної квартири [ADDRESS] на суму 2 702 грн. Саме вказану суму суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача. Будь яких інших доказів про розмір завданої позивачу шкоди, які б спростовували зазначений висновок, суду не надано і про наявність таких доказів відповідачем не зазначено. Посилання представника відповідача про виконані будівельні роботи в жовтні 2015 року не спростовує цього висновку. Вирішуючи позовні вимоги про відшкодування матеріальної шкоди, суд виходить із того, що вважає, що позивачем доведено фактичний розмір витрат, необхідних на відновлювальний ремонт квартири [ADDRESS]. Суд приймає до уваги показання свідка [PERSON], який будучи допитаним в судовому засіданні показав, що 27 червня 2015 року, коли почався сильний дощ він був вдома, коли його квартиру, яка розташована на 8 поверсі було затоплено. Також затоплено квартири на 7 поверсі, а квартиру позивача на 9 поверсі затопило ще раніше. Вони телефонували до КП «Житлогосп», однак ніхто не реагував. Згодом замінили зливневу трубу, а покрівлю даху не відремонтовано. Вирішуючи позовні вимоги про відшкодування матеріальної шкоди суд вважає доведеним, що саме з вини відповідача спричинена матеріальна шкода позивачу, оскільки відповідач є балансоутримувачем житлових будинків міста та надає населенню послуги по обслуговування будинків та прибудинкових територій, за час з грудня 2010 року. Судом встановлено, що внаслідок неналежного утримання та ремонту будинку, в тому числі його даху з вини відповідача, який не виконує своїх обовязків, виникло руйнування покрівлі даху будинку, що призвело до залиття дощовими водами квартири [ADDRESS]. В звязку з цим вказана квартира потребує ремонту, вартість якого складає 2 702 грн. Порушено право позивача на проживання в належному для цього житлі, вільному користуванні своїм майном, що викликало душевні страждання. Суд дійшов висновку, що саме відповідач має відшкодувати позивачеві завдані збитки та відшкодувати понесені судові витрати. Суд вважає доведеним, що саме з вини відповідача було спричинено матеріальну шкоду позивачу. Дії позивача суд вважає правомірними. Суд не погоджується із позицією представника відповідача про те, що відсутні докази вини відповідача, та спростовує це наявними у справі заявами, адресованими позивачем до КП «Житлогосп» та до інших відомств з метою належного реагування відповідачем на її заяви. Суд приймає до уваги, що відповідачем не було доведено відсутність своєї вини у її спричиненні, також відсутнє належне реагування протягом тривалого часу (з весни 2015 року до жовтня 2015 року) на ремонт покрівлі будинку, де розташована квартира позивача. Суд також приймає до уваги, що позивачем не було пропущено строк для звернення до суду за захистом порушеного права. До суду позивачем надані докази позасудового врегулювання спору. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. З відповідача суд вважає необхідним стягнути також судовий збір. Зважаючи на викладене та

Outcome: approved