Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-14 00:00:00

[PERSON] як законний представник, в інтересах малолітньої [PERSON], звернулася до суду з позовом в якому просить визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою [ADDRESS]. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що її малолітня дочка [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. В зазначеній квартирі зареєстрований, але не мешкає відповідач [PERSON], який відмовляється добровільно знятися з реєстрації, що позбавляє [PERSON] законної можливості користуватися та вільно розпоряджатися майном. У зв'язку з чим позивач була вимушена звернутися до суду з вказаним позовом (а.с.4). Позивач в судове засідання не з'явилась, надала письмову заяву в якій просить розглянути справу без її участі, позов підтримала та просила його задовольнити. Проти заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився повторно, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не сповістив. Представник Іллічівського МВ ГУДМС України в Одеській області в судове засідання не з'явився, про причини неявки не сповістив. На підставі ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до положень ст.224 ЦПК України, оскільки позивач не заперечував проти заочного розгляду справи, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що малолітня [PERSON], [INFO], на підставі договору купівлі-продажу від 26 грудня 2012 року є власником квартири [ADDRESS] (а.с.18-20). На момент укладання договору купівлі-продажу в зазначеній квартирі був зареєстрований з 02 жовтня 2009 року відповідач [PERSON] (а.с.13). Як вбачається з позовної заяви відповідач тривалий час не мешкає за адресою реєстрації, тим самим позбавляє власника квартири права вільно користуватися та розпоряджатися майном. Позивач [PERSON] як законний представник, діючи від імені малолітньої [PERSON] (а.с.6) просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування вказаною квартирою. Частиною 1 ст.71 ЖК України передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ(майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст.383 ЦК України власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї. Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Враховуючи, що відповідач не проживає за адресою своєї реєстрації понад встановленого законом строку, тобто понад шести місяців, суд дійшов висновку, що [PERSON] втратив право користування житловим приміщенням за місцем реєстрації, а тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved