overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-03 00:00:00

[PERSON] , через свого представника адвоката Андруневича В.М., звернулася до суду із вищевказаним позовом, у якому зазначила, що з відповідачем по справі перебуває у шлюбі з 15.10.1988, від даного шлюбу мають повнолітнього сина. В подальшому між подружжям були втрачені почуття любові та поваги один до одного, через часті сварки сім`я розпалася. Фактично шлюбні відносини припинено з 2013 року, тривалий час сторони не проживають разом. Вважає подальше збереження шлюбу суперечитиме її інтересам, просить його розірвати. У судовому засіданні представник позивача адвокат Андруневич В.М., позов [PERSON] підтримав, просив задовольнити з підстав, викладених в тексті позовної заяви, не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, відзиву не надіслав, причин неявки суду не повідомив, про дату, час та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином, шляхом публікації оголошення про виклик у судове засідання на офіційному сайті суду. Оскільки наявна сукупність умов, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд проводить розгляд справи за відсутності відповідача і виносить заочне рішення. Заслухавши думку представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони 15 жовтня 1988 року зареєстрували шлюб, про що Міським палацом одруження м.Горлівка Донецької області, складено відповідний актовий запис №2568, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER] , виданим 15.10.1988 (а. с. 7). З матеріалів справи вбачається, що на теперішній час сторони не підтримують шлюбних відносин, характер стосунків, які склалися, свідчить про розпад сім`ї, а шлюб носить формальний характер. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Отже, приймаючи до уваги те, що шлюб носить формальний характер, позивач вважає його таким, що суперечить її інтересам, а подружні відносини між сторонами фактично припинені, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а шлюб розірванню. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-07 00:00:00

[PERSON] через свого представника-адвоката Бевза А.С. у лютому 2021 року звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, що був укладений нею з [PERSON] .. Провадження за позовом відкрите відповідно до ухвали судді від 01.03.2021р. Відповідач відзив на позов не надіслав, клопотання про розгляд справи в іншому порядку не надходило. За таких обставин, з урахуванням того, що у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, суд вважає за можливе ухвалити рішення на наявних доказах. Судом встановлено таке. Сторони перебувають у шлюбі з 19.09.2012 року, на що вказує свідоцтво про одруження (а.с. 5), від шлюбу мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . За позовною заявою сторони шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, майнового та інших спорів з сімейних правовідносин між сторонами не має. Питання про перерозподіл судових витрат позивачем не порушувалось. За таких обставин, відсутності заперечень відповідача, суд знаходить існування шлюбу формальним та таким, що суперечить інтересам позивача, а тому він підлягає розірванню на підставі ст.ст. 105, 112 СК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-22 00:00:00

[PERSON] через свого представника адвоката Бзарова Р.В. звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вказав, що з 30 грудня 2011 року вони з відповідачкою перебувають у шлюбі, який зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Бердянську Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 839. Від шлюбу мають дитину: [PERSON] , [INFO] . Під час сімейного життя у сторін виникли різні погляди на життя, різні характери, тому позивач бажає розірвати шлюб. В судове засідання позивач та його представник не з`явилися. 23.09.2021 від представника адвоката Бзарова Р.В. надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, підтримання позовних вимог. Відповідач в судове засідання не з`явилася, 23.09.2021 надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов визнала. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані в силу ст. 81 ЦПК України докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню, так як відносини у родині вже не підлягають збереженню. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України і роз`яснень п. 10 Постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 року № 11 проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано у судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 30 грудня 2011 року, який зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Бердянську Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 839. Шлюбні відносини сторони припинили, спільне господарство ними не ведеться. Оскільки сторони припинили сімейно-шлюбні відносини і не мають наміру їх відновлювати, вважають, що їх сім`я фактично розпалась і її збереження є неможливим і недоцільним, сумісне проживання сторін та збереження їхньої сім`ї стало неможливим, шлюб між ними слід розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-24 00:00:00

[PERSON] , через свого представника - адвоката Бірюкова І.Ю,. звернувся до суду із зазначеним позовом, в обґрунтування якого вказав таке. 27 серпня 1994 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Станично-Луганського районного управління юстиції у Луганській області між ним та відповідачем [PERSON] був зареєстрований шлюб, актовий запис № 72. Від цього шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося, в зв`язку з різними поглядами на життя, втратою почуття любові та поваги один до одного. Стосунки між сторонами припинилися приблизно рік тому, відповідач має намір постійно проживати та отримати громадянство іншої держави. Позивач вважає, що їхня сім`я розпалася остаточно, подальше сумісне мешкання і збереження шлюбу між ними неможливе. Ухвалою суду від 06 квітня 2020 року було відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву. Позивач в своїй позовній заяві просив розглянути справу за його відсутності та за відсутності його представника. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про час, дату та місце розгляду справи сповіщувалася належним чином, причин неявки суду не повідомила, протягом встановленого строку відзивів на позовну заяву до суду не надала, тому суд вважав можливим розглянути справу за відсутності відповідача за наявними у ній матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зі свідоцтва про шлюб сторін серії [NUMBER] вбачається, що вони дійсно з 27 серпня 1994 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Із позовної заяви позивача вбачається, що збереження сім`ї суперечить його інтересам. За таких обставин суд не бачить підстав для збереження шлюбу сторін, тому його між ними слід розірвати. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на те, що позов [PERSON] задоволений в повному обсязі, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір, сплачений останнім за звернення до суду. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-17 00:00:00

[PERSON] , через свого представника адвоката Бірюкова І.Ю., звернулася до суду із зазначеним позовом, в обґрунтування якого вказала таке. 19 грудня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Станично-Луганського районного управління юстиції між нею та відповідачем [PERSON] був зареєстрований шлюб, актовий запис № 161. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося, в зв`язку з відсутністю спільних інтересів, різними поглядами на сімейне життя, відсутністю порозуміння. Сторони з 2012 року проживають окремо, стосунків взагалі не підтримують, у відповідача є інша сім`я. Позивач вважає, що їхня сім`я розпалася остаточно, подальше сумісне мешкання і збереження шлюбу між ними неможливе. Ухвалою суду від 10 квітня 2020 року було відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву. В своєму позові позивач просила розглянути справу за її відсутності та за відсутності її представника. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи сповіщувався належним чином, причин неявки суду не повідомив, упродовж встановленого строку відзивів на позовну заяву до суду не надавав, тому суд вважав можливим розглянути справу за відсутності відповідача за наявними у ній матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зі свідоцтва про шлюб сторін серії [NUMBER] вбачається, що вони дійсно з 19 грудня 2008 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Із позовної заяви позивача вбачається, що збереження сім`ї суперечить її інтересам. За таких обставин суд не бачить підстав для збереження шлюбу сторін, тому його між ними слід розірвати. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на те, що позов [PERSON] задоволений в повному обсязі, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір, сплачений останньою за звернення до суду. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-19 00:00:00

[PERSON] через свого представника-адвоката Бондара А.В. звернулась до суду із заявою, за якою просила визнати недієздатною [PERSON] , [INFO] за підстав того, що вона у зв`язку з психічним захворюванням не може розуміти та керувати своїми діями та потребує постійного догляду та опіки недієздатним. Провадження за заявою відкрите відповідно до ухвали Святошинського районного суду м. Києва від 30.04.2021 року. Представник заявниці подав заяву, за якою вимоги заяви підтримав, просив розглянути справу без їх участі. Орган опіки та піклування свого представника в суд не направив, подав заяву якою просив розгляд справи проводити без його участі. Відповідно до ч.1 ст.39 ЦК України суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Згідно висновку судово-психіатричної експертизи від 17.08.2021 року №463, виконаного комісією експертів Київського міського центру судово-психіатричної експертизи, [PERSON] , [INFO] , страждає на шизофренію параноїдну, дефективний стан (F 20.0 за МКХ-10), за своїм психічним станом не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, [PERSON] потребує опіки. Даний висновок засновано на детальному аналізі медичної документації щодо неї, кваліфікація експертів та їх регалії сумнівів не викликають, узгоджується висновок і з іншими наданими доказами, а тому суд визнає даний висновок і кладе його в основу рішення. За таких обставин, суд приходить до висновку, що [PERSON] внаслідок хронічного, психічного захворювання слід визнати недієздатною. Разом з тим, виходячи з того, що саме заявниця фактично опікується [PERSON] , суд вважає за можливе залишити останню разом з нею, поклавши на орган опіки і піклування нагляд за недієзданим до вирішення питання про встановлення опіки. Отже заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-12 00:00:00

[PERSON] через свого представника-адвоката Бондара А.В. у березні 2020 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини. Ухвалою судді від 29.03.2021 року відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач відзив на позов не надіслав, клопотання про розгляд справи в іншому порядку не надходило. За таких обставин, з урахуванням того, що у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, суд вважає за можливе ухвалити рішення на наявних доказах. Судом встановлено таке. 18.12.2018 року між сторонами по справі укладено шлюб, за актовим записом №2944. Від шлюбу є донька - [PERSON] , [INFO] (а.с.6). Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 11.02.2021 року позов між сторонами розірвано. Судом встановлено, що позивач разом зі спільною дитиною проживає окремо від відповідача і перебуває у відпустці по догляду за дитиною. За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч. 4 ст. 84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. В даному випадку норми закону передбачають обов`язковість чоловіка утримувати дружину, з якою проживає дитина, незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Малолітня донька, або [PERSON] , [INFO] , проживає разом зі своєю матір`ю, позивачкою по справі, не досягла трьох років, доказів, що відповідач не може надавати матеріальну допомогу суду не надано, відповідач є особою працездатного віку, тому з нього повинні стягуватися аліменти в судовому порядку, розмір яких суд визначає в розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу) і до досягнення малолітньою [PERSON] , [INFO] , трьох років, щомісячно, починаючи з 24.03.2021 року - з моменту подачі позову до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-22 00:00:00

[PERSON] через свого представника-адвоката Дзюбенко О.В. звернувся з позовом до суду, за яким просив визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] . Позов мотивовано тим, що відповідач, створює позивачу, як власнику квартири, перешкоди у користуванні. Провадження за позовом відкрите відповідно до ухвали судді від 11.01.2021 р., справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відзив від відповідача до суду не надходив. Судом встановлено таке. [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [INFO] сина [PERSON] , яке видане приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Науменко М.Г. (а.с. 12). Крім власника, в даній квартири зареєстрована колишня невістка [PERSON] . Відповідач у вищезазначеній квартирі не проживає з 2014 року, після розірвання шлюбу з [PERSON] виїхала зі спірної квартири до [ADDRESS] , спірною квартирою не користується, участі в утриманні квартири не бере, платежі за житлово-комунальні послуги не сплачує, та своєю реєстрацією змушує власника квартири нести додаткові витрати по сплаті комунальних послуг, при тому що позивач є пенсіонером та не має можливості сплачувати в повному обсязі комунальні послуги. Наявність реєстрації в квартирі особи, яка в ній не проживає, очевидно тягне для позивача додаткові витрати з оплати комунальних послуг, з обслуговування прибудинкової території, та перешкод у розпорядженні цим майном, тощо. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України. Зокрема, згідно зі ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, в тому числі і шляхом припинення правовідношення (ст. 16 ЦК України). Тому, суд погоджується із запропонованим позивачем шляхом поновлення порушеного права і визнає відповідача [PERSON] такою, що втратила право користування спірною квартирою. Питання перерозподілу судових витрат не порушувалось, що не суперечить вимогам ст. 141 ЦПК України. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-27 00:00:00

[PERSON] через свого представника-адвоката Заліської І.В. звернувся з позовом до суду, за яким просив визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] . Позов мотивовано тим, що відповідач, створює позивачу, як власнику квартири, перешкоди у користуванні. Провадження за позовом відкрите відповідно до ухвали судді від 02.07.2021 р., справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідач відзив на позов не надіслав, клопотання про розгляд справи в іншому порядку не надходило. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. [PERSON] з 25.02.2019 року є власником квартири [ADDRESS] . Крім власника, в даній квартирі зареєстрований [PERSON] . Відповідач хоча і зареєстрований в спірній квартирі, однак в ній не проживає. Наявність реєстрації в квартирі особи, яка в ній не проживає, очевидно тягне для позивача додаткові витрати з оплати комунальних послуг, з обслуговування прибудинкової території, та перешкод у розпорядженні цим майном, тощо. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України. Зокрема, згідно зі ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, в тому числі і шляхом припинення правовідношення (ст. 16 ЦК України). Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Право членів сім`ї власника будинку користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сім`ї якого вони є, із припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сім`ї. Власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час. Тому, суд погоджується із запропонованим позивачем шляхом поновлення порушеного права і визнає відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування спірною квартирою. Питання перерозподілу судових витрат не порушувалось, що не суперечить вимогам ст. 141 ЦПК України. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-18 00:00:00

[PERSON] , через свого представника адвоката Карягіна А.Н. звернувся до суду із зазначеним позовом, в обґрунтування якого вказав таке. 23 березня 2013 року виконавчим комітетом Городищенської сільської ради Біловодського району Луганської області, між ним та відповідачем [PERSON] був зареєстрований шлюб, актовий запис № 03. Від цього шлюбу сторони мають неповнолітню дитину дочку [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося, почастішали сварки, взаємопорозуміння, відчуття поваги один до одного. З грудня місяця 2017 року сім`я припинила своє існування, кожен з подружжя живе окремо, шлюбних стосунків не підтримує, кожен вже має іншу сім`ю. За наведених обставин примирення та збереження шлюбу між сторонами неможливе і суперечить інтересам сторін. Ухвалою суду від 06 березня 2020 року було відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву. До своєї позовної заяви позивач долучив заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності. Представник позивача адвокат Карягін А.Н. також подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримував та просив задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про час, дату та місце розгляду справи сповіщувалася належним чином, причин неявки суду не повідомила, протягом встановленого строку відзивів на позовну заяву до суду не надала, тому суд вважав можливим розглянути справу за відсутності відповідача за наявними у ній матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З свідоцтва про шлюб сторін серії [NUMBER] вбачається, що вони дійсно з 23 березня 2013 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину дочку [PERSON] , [INFO] , як вказує у своєму позові позивач. Позиція позивача, викладена у позовній заяві свідчить про те, що збереження сім`ї суперечить його інтересам. За таких обставин суд не бачить підстав для збереження шлюбу сторін, тому його між ними слід розірвати. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на те, що позов [PERSON] задоволений в повному обсязі, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір, сплачений останнім за звернення до суду. На підставі наведеного,

Outcome: approved