Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-07 00:00:00

[PERSON] пред`явив до суду позов шляхом подання позовної заяви до [PERSON] яким просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 03 липня 1986 року Лиманською селищною радою Готвальдівського району Харківської області за актовим записом №17. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що з 03 липня 1986 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають двох повнолітніх дітей, які проживають окремо від батьків. Позивач зазначає, що мешкав з відповідачем однією сім`єю до 2015 року, після чого [PERSON] виїхала за межі країни на заробітки та мала намір повернутися через 4 місяці, однак протягом останніх 4 років відповідач проживає за межами України та не має наміру повертатися додому, про що повідомила позивачу. Сторони дійшли згоди щодо доцільності розірвання між ними шлюбу, вважають, що подальше сімейне життя неможливе та суперечить їх інтересам. Протягом тривалого часу [PERSON] та [PERSON] не проживають однією сім`єю, не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету та у подальшому не мають наміру поновлювати сімейного життя. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 18 червня 2019 року провадження у справі відкрито, розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено проведення підготовчого засідання. Позивач у підготовче засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач у підготовче засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, в якій позовні вимоги визнала. Інших заяв та клопотань від відповідача не надійшло. Враховуючи, що в підготовче засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 03 липня 1986 року у Лиманській селищній раді Готвальдівського району Харківської області за актовим записом №17, під час державної реєстрації шлюбу відповідач змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] , видане 03 липня 1986 року Лиманською селищною радою народних депутатів Готвальдівського району Харківської області). За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України та ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх до збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і зберігання шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. Суд, з`ясувавши причини розірвання шлюбу та фактичні взаємовідносини подружжя, вважає подальше сімейне життя подружжя і збереження сім`ї неможливим. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадках визнання позову відповідачем. Відповідачем надана заява про визнання позову, а тому суд вважає можливим ухвалити рішення у підготовчому засіданні. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач [PERSON] у своїй заяві просить після розірвання шлюбу її прізвище залишити без змін. На підставі викладеного і

Outcome: approved