Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-06 00:00:00

[PERSON] у липні 2020 року заявила позов до [PERSON] , за яким просила визнати за нею право власності на 1/5 частину квартири за адресою: [ADDRESS] . Позов мотивовано тим, що [PERSON] хоча фактично і прийняла спадщину, що залишилась після смерті [PERSON] , проте не може прийняти спадщину в загальному порядку через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно. Провадження за позовом відкрите відповідно до ухвали судді від 03.08.2020 року, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, відзив на позовну заяву відповідач не надав. Судом встановлено таке. Згідно зі свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданого Відділом реєстрації смерті у м. Києві, [INFO] померла [PERSON] . До майна померлої в приватним нотаріусом КМНО Зеленською К.А. було відкрито спадкову справу. З огляду на спадкову справу вбачається, що спадщину прийняла племінниця спадкодавця [PERSON] , до спадкової маси входить право власності на 1/5 частину квартири за адресою: [ADDRESS] , що належали спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності на житло виданого 22.12.1998 р. Іншій спадкоємець [PERSON] не звертався до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 05.04.2019 р. встановлено факт родинних відносин, а саме, що [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] та проживала за адресою: [ADDRESS] , є тіткою [PERSON] , що проживає за адресою: [ADDRESS] . Проте приватний нотаріус КМНО Зеленська К.А. відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/5 частину спірної квартири, в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Статтею 1258 ч. 1 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ст. 1263 ЦК України, у третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця. Отже, право власності спадкодавця [PERSON] на 1/5 частину квартири за адресою: [ADDRESS] має бути успадковане [PERSON] , як спадкоємцем третьої черги. Проте і щодо даного спадкового майна приватний нотаріус КМНО Зеленська К.А. винесла відмову у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку з тим, що у спадкоємця відсутній оригінал правовстановлюючих документів на спадкове майно. Відмова у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину нотаріусом правильно заснована на приписах ст. 49 Закону України «Про нотаріат» та п.п.4.14, 4.15 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, що затверджений наказом МЮ України від 22.02.2012р. №296/5. У пункті 3.1 Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року, вказано, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту у спосіб, передбачений статтею 392 ЦК України. Тому, суд погоджується з позивачем, що вона не може оформити право власності на спадкове майно в загальному порядку, через обставини, що не залежать від неї. Разом з тим, [PERSON] , за життя набула право власності на частину квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право власності на житло виданого 22.12.1998 року Виконавчим комітетом Мінської районної ради народних депутатів м. Києва, тобто на законних підставах, а тому таке право має увійти до складу спадщини, що залишилось після її смерті, не залежно від того, що відсутній документ, який посвідчує право власності на квартиру. Згідно з ч.5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред`явити позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Суд, відповідно до ст. 16 ЦК України, може поновити порушені цивільні права у спосіб визнання права. За таких фактів та відповідних їм правовідносин, суд знаходить позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Питання розподілу судових витрат позивачем не порушувалось. Заходи забезпечення позову судом не вживались. На підставі наведених в рішенні норм закону,

Outcome: approved