Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-11 00:00:00

[PERSON] представляючи інтереси свого довірителя [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що земельна ділянка площею 0,0910 га та житловий будинок [ADDRESS] належали на праві спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON] по 1/2 частині. [INFO] [PERSON] померла. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина за законом, яка складається із 1/2 земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд площею 0,0910 га та 1/2 частини житлового будинку, які знаходяться в [ADDRESS]. Спадкоємцями майна померлої є син померлої, позивач по справі, [PERSON] крім нього інших спадкоємців та осіб передбачених законом не має. Відповідач по справі [PERSON] є спадкоємцем 5-ї черги, який міг би спадкувати за відсутності спадкоємця 1-ї черги. Після смерті [PERSON] з метою оформлення спадщини позивач звернувся до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак отримав відмову оскільки відсутній правовстановлюючий документ на будинок та земельну ділянку. Представник позивача подав до суду клопотання про слухання справи без його участі, просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач, подав до суду клопотання про слухання справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Третя особа без самостійних вимог - Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю в Івано-Франківській області позовні вимоги визнала, просить справу розглянути у відсутність представника. Суд, розглянувши та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Житловий будинок [ADDRESS] належав на праві спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON] по 1/2 частині на підставі свідоцтва про право на спадщину від 08 лютого 1982 року, посвідченого Коломийською державною нотаріальною конторою та зареєстрованого в реєстрі за № Д-63. Наведене підтверджується випискою з інвентаризаційних матеріалів Коломийського МБТІ від 26 березня 2015 року № 52552. Однак, свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок втрачено. [INFO] [PERSON] померла, про що в Книзі реєстрації смертей 20 травня 2012 року зроблено відповідний актовий запис за № 9. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з 1/2 частини житлового будинку [ADDRESS]. Зазначений житловий будинок загальною площею 78,4 кв.м., житловою - 58,4 кв.м., що підтверджується технічним паспортом. Крім того, померлій [PERSON] належала 1/2 частина земельної ділянки площею 0,0910 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по вищевказаному адресу на підставі рішення Коломийської міської ради від 29 листопада 2004 року, про що було видано Державний акт від 13 липня 2005 року ІФ 052163. Наведене підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 05 листопада 2014 року. 1/2 частина вищевказаної земельної ділянки площею 0.0910 га для будівництва і обслуговування житлового будинку,господарських будівель і споруд в [ADDRESS] належала [PERSON], однак Державний акт на право власності на земельну ділянку втрачено. Спадкоємцями майна померлої є її син, позивач по справі [PERSON], оскільки окрім нього, інших спадкоємців та осіб передбачених законом, зокрема малолітніх, неповнолітніх, недієздатних осіб, а також осіб, цивільна дієздатність яких обмежена не має. Відповідач по справі [PERSON] є спадкоємцем 5-ї черги. З метою оформлення спадщини позивач звернувся до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак отримав відмову оскільки відсутній правовстановлюючий документ на будинок та земельну ділянку. Оскільки померлій [PERSON] було видано Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку та свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок, який в подальшому було втрачено, представник позивача [PERSON] подав оголошення в газету «ЗР-інформ», де було надруковано оголошення, про те, щоб вважати недійсним втрачений Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд загальною площею 0,5640 га та втрачене свідоцтво на право на спадщину за законом на житловий будинок, що знаходяться в [ADDRESS]. Частиною 3 ст. 375 ЦК України передбачено, що право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних та інших норм і правил. Будучи власниками житлового будинку [ADDRESS], [PERSON] та [PERSON] здійснили перебудову житлового будинку (літ «А»). Згідно заключення НДІпроектреконструкція від 2015 року встановлено, що житловий будинок (літ. «А»), загальною площею - 78.40 кв.м., житловою площею - 58,4 кв.м., допоміжною площею - 20,0 кв.м. по [ADDRESS], споруджений господарським способом рекомендується для визнання на нього права власності. В квітні 2015 року позивач як спадкоємець, звернувся в інспекцію ДАБК в Івано-Франківській області із заявою про прийняття в експлуатацію житлового будинку. Однак отримав відмову, йому було рекомендовано звернутися в судовому порядку. В ст. 22 Закону України «Про основи містобудування» зазначено, що забудов земельних ділянок, що надаються для містобудівних потреб, здійснюється після виникнення права власності чи права користування земельною ділянкою в порядку, передбаченому законом. Зазначена вимога закону померлою та позивачем дотримана, так як згідно Державного акту виданого на підставі рішення Коломийської міської ради від 29 листопада 2004 року останні є власниками земельної ділянки загальною площею 0,0910 га, для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка знаходиться з адресою: [ADDRESS]. За таких підстав, коли встановлено, що житловий будинок по [ADDRESS] відповідає всім діючим державним будівельним нормам, правилам і стандартам України, що надає можливість використання даного житлового будинку за призначенням, не порушує прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб, вимога про визнання за позивачем права власності на житловий будинок є законною і обґрунтованою. На підставі ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч.1 п.11 ст.346 ЦК України право власності припиняється в разі смерті. Згідно ч.1 п.11 ст.346 ЦК України право власності припиняється в разі смерті. Відповідно до вимог ст.ст.346,347 ЦК України особа може відмовитись від права власності на майно, заявивши про це або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності. Крім позивача, інших спадкоємців та осіб, передбачених законом, зокрема малолітніх, неповнолітніх, недієздатних осіб, а також осіб, цивільна дієздатність яких обмежена немає. Відповідач з позовними вимогами згідний, про що подав відповідне письмове клопотання до суду. Третя особа - Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області надала до суду листа від 12.05.2015 року №598/10096/02-07/2015 у відповідності до якого не заперечує проти визнання права власності за [PERSON] на обєкт домоволодіння, що вказаний у позовних вимогах. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право не оспорюється або не визнається іншою особою. Згідно технічного паспорта виданого ОКП «Коломийського МБТІ» від 19 березня 2015 року зазначено, що інвентаризаційна вартість майна становить 409 613 грн. Згідно витягу з технічної документації про нормативно-правову оцінку земельної ділянки від 08 квітня 2015 року зазначено, що нормативно-грошова оцінка земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в м. Коломия, вул.. Січинського, 13 площею 0,0910 га становить 95916,84 грн. На підставі ст.ст. 256, 328, 346, 392, 1222,1268 ЦК України та

Outcome: approved