Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-04 00:00:00

[PERSON] у березні 2016р. звернувсь з позовом до [PERSON] Елміри [PERSON] про зміну розміру аліментів, визначених рішенням Старокостянтинівського районного суду від 29 квітня 2015 року про стягнення з нього аліментів на користь [PERSON] Елміри [PERSON] на утримання дитини [PERSON], [INFO] в розмірі ? частки зі всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, визначивши їх у твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. щомісячно та зменшення розміру аліментів на утримання [PERSON] Елміри [PERSON] з 700 грн. до 200 грн. щомісячно. В обґрунтування позову посилавсь на те, що рішенням Старокостянтинівського райсуду від 29 квітня 2015 року з нього стягуються на користь [PERSON] Елміри [PERSON] на утримання дитини [PERSON], [INFO] аліменти в розмірі ? частки зі всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та на утримання [PERSON] Елміри [PERSON] аліменти - 700 грн. Разом з тим на його утримані перебуває ще троє неповнолітніх дітей від першого шлюбу - сини [PERSON], 2007р.н., Віталій, [INFO], дочка [PERSON], [INFO] і за рішенням Старокостянтинівського районного суду від 24.11.2008р. він сплачує аліменти на їх утримання в розмірі ? частки всіх видів заробітку. На даний час змінився його матеріальний стан, він не має постійного місця роботи, заробляє кошти тимчасовими заробітками без укладення трудового договору. В судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали повністю, просять їх задовольнити з вищенаведених підстав та пояснили, що на момент ухвалення рішення Старокостянтинівським районним судом 29 квітня 2015 року так і зараз [PERSON] перебував та перебуває за межами України, оскільки виїхав на тимчасові заробітки, при цьому перебуває та на території інших держав нелегально, тому не може офіційно працевлаштуватись. Відповідач в судове засідання не зявилась, а звернулась до суду з заявою про те, що позов не визнає, заперечує проти його задоволення, оскільки позивач перебуває на заробітках у Голландії і має достатній дохід для виплати аліментів, визначених судом. Крім того, 700 грн. аліментів на її (відповідача) утримання уже виплачені, так як дитині виповнилось три роки. В судовому засіданні представник відповідача позов не визнала, заперечувала проти його задоволення, з тих підстав, що ніяких змін у матеріальному чи сімейному стані позивача на даний час не відбулось, а його вимоги не доведені. Суд заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази у справі, прийшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №\~789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а ч.3 ст.181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст.183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Частиною першою статті 184 СК України передбачено, що суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст.182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України. Частиною першою статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них. Тому, враховуючи зміст ст.ст.181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у звязку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не повязує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Положення статті 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Зокрема, до підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі (що фактично є зміною розміру) ст.184 СК України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). В судовому засіданні встановлено, що рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 29 квітня 2015 року ухвалено стягувати аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] Елміри [PERSON] на утримання дитини [PERSON], [INFO] в розмірі ? частки зі всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також стягувати аліменти на утримання [PERSON] Елміри [PERSON] в розмірі 700 грн. до досягнення [PERSON], [INFO] трьохрічного віку. Судом встановлено, що на час ухвалення вищевказаного рішення Старокостянтинівським районним судом 29 квітня 2015 року, вже було ухвалено рішення Старокостянтинівським районним судом 24 листопада 2008р. про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей від першого шлюбу - синів [PERSON], 2007р.н., Віталія, [INFO], дочки [PERSON], [INFO] Також, судом встановлено, що на час ухвалення рішення Старокостянтинівським районним судом 29 квітня 2015року, [PERSON] перебував за межами України оскільки виїхав на тимчасові заробітки. Вищевказані обставини підтверджуються поясненнями представників позивача, визнаються відповідачем та його представником. За таких обставин, суд прийшов до висновку, що не відбулось зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я [PERSON], а тому його позовні вимоги про зміну розміру аліментів, визначених рішенням Старокостянтинівського районного суду від 29 квітня 2015 року про стягнення з нього аліментів на користь [PERSON] Елміри [PERSON] на утримання дитини [PERSON], [INFO] в розмірі ? частки зі всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, визначивши їх у твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. щомісячно, задоволенню не підлягають, оскільки суду не доведені. Також, як вбачається з даних довідки держвиконавця Старокостянтинівського РУЮ станом на 01.05.2016р. заборгованість по сплаті аліментів [PERSON] на утримання [PERSON] Елміри [PERSON] в розмірі 700 грн. до досягненню дитиною трьохрічного віку 06.05.2016р. відсутня. Враховуючи що відпали підстави для стягнення аліментів з [PERSON] на утримання [PERSON] Елміри [PERSON] в розмірі 700 грн., оскільки дитина - [PERSON], [INFO] 06 травня 2016 року досягла трьохрічного віку, тому позовні вимоги в частині зменшення розміру стягнення аліментів на утримання [PERSON] Елміри [PERSON] з 700 грн. до 200 грн. щомісячно, задоволенню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed