Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-05 00:00:00

[PERSON] просить визначити місце проживання малолітньої доньки [PERSON], [INFO], з ним батьком дитини, а також припинити стягнення аліментів, визначених за судовим рішенням. На обгрунтування вимог зазначив, що за рішенням Конотопського міськрайонного суду від 05.02.2013 року шлюб між ним та [PERSON] був розірваний, після чого дитина залишилась проживати з матір»ю. Рішенням Конотопського міськрайонного суду від 10.04.2015 року з нього стягнуті аліменти на користь відповідача на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З грудня 2016 року дитина проживає з ним, оскільки мати, яка страждає на захворювання наркоманією, покинула доньку, за останнім відомим місцем мешкання та реєстрації не проживає, спроби встановити місце фактичного перебування позитивних результатів не мали. З чуток відомо, що [PERSON] десь лікується від наркоманії у реабілітаційному центрі. Наведені обставини і стали підставою для звернення до суду. Представник позивача за дорученням Конотопського МЦ БВПД адвокат [PERSON] підтримала вимоги, фактично пославшись на обставини, викладені вище. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася у черговий раз, за місцем реєстрації не проживає (а.с. 56-57), також не проживає і за останньо відомим місцем її мешкання, а тому була викликана в суд через оголошення у пресі (а.с.59). Отже, з урахуванням приписів ч.9 ст.74 ЦПК України, вважається належно повідомленою. Представник органу опіки та піклування [PERSON] просить задовольнити вимоги зазначивши, що мати фактично покинула дитину напризволяще внаслідок чого донька проживає з батьком вже тривалий час, а місце перебування відповідача нікому не відомо. З чого робить висновок, що визначення місця проживання малолітньої [PERSON] з батьком буде відповідати інтересам дитини. Суд, вислухавши доводи учасників процесу, дослідивши представлені докази справи, приходить до такого висновку. Статтею 160 СК України встановлено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. За положенням ч.1 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до пункту 6 Декларації прав дитини, затвердженої Генеральною асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, визначено, що дитина для повного і гармонійного розвитку його особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків та, у всякому разі, в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, окрім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлученою зі своєю матір'ю. Із представлених доказів видно, що за рішенням Конотопського міськрайонного суду від 05.02.2013 року шлюб між сторонами був розірваний (а.с.4), після чого дитина залишилась проживати з матір»ю. Рішенням Конотопського міськрайонного суду від 10.04.2015 року з [PERSON] стягнуті аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с.5). Згідно свідоцтва про народження батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). З [PERSON] регулярно стягуються аліменти, які отримує відповідачка [PERSON] (а.с.7). З грудня 2016 року малолітня дитина проживає з батьком, оскільки мати покинула доньку напризволяще і місце проживання її нікому не відомо. Обстеживши умови проживання та зібравши необхідні документи на батьків дитини орган опіки та піклування надав висновок про доцільність визначення місця проживання дитини з батьком і це відповідатиме інтересам дитини (а.с.30-38). Аналіз наведених доказів дає підстави для висновку про необхідність визначення місця проживання дитини з батьком [PERSON], який має усі необхідні умови для проживання, виховання і розвитку доньки [PERSON]. Обгрунтовуючи вимоги в частині припинення сплати аліментів на утримання дитини, встановлених судовим рішенням, позивач вказав на проживання малолітньої доньки з грудня 2016 року разом з ним, що було викликано залишенням дитини матір»ю напризволяще. Отже, відпали підстави для виплати аліментів на дитину на користь [PERSON] Крім того остання використовувала отримані аліменти на власні потреби (а.с.37), що також підтвердив допитаний в якості свідка фахівець центру соціальних служб для сім»ї, дітей та молоді Конотопської міської ради [PERSON] Відповідно до ст.18 ч.1, ч.2 п.3 СК України кожен учасник сімейних відносин, який досяг чотирнадцяти років, має право на безпосереднє звернення до суду за захистом свого права або інтересу. Суд застосовує способи захисту, які встановлені законом або домовленістю сторін. Способами захисту сімейних прав та інтересів є припинення правовідношення. Припинення сімейного правовідношення включає і припинення права на аліменти. На переконання суду саме в такий передбачений законом спосіб, шляхом припинення права відповідача на отримання аліментів на дитину, може бути захищене право позивача самостійно розпоряджатись власними доходами і витрачати їх, зокрема й на утримання доньки. Такий спосіб захисту фактично врегульовує правовідносини, що виникли між сторонами стосовно утримання спільної дитини з урахуванням визначення судом місця проживання доньки з батьком.

Outcome: approved