Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-04 00:00:00

[PERSON], яка діє як опікун в інтересах малолітніх дітей-сиріт [PERSON], [PERSON], звернулася в суд з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Свій позов обґрунтовує тим, що відповідно до договору дарування житлового будинку від 17.05.2017 року малолітнім дітям [PERSON] та [PERSON] на праві спільної часткової власності належить житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами [ADDRESS]. У вказаному будинку зареєстрований відповідач у справі - [PERSON], однак останній вже більше року без поважних причин у ньому не проживає, будь-які особисті речі та його майно відсутнє. Покликаючись на викладені обставини, просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням: житловим будинком з надвірними будівлями та спорудами [ADDRESS]. Представник позивача подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, заявлені вимоги підтримує із підстав вказаних у позовній заяві. Просить суд позов задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечив. Відповідач в судове засідання не з'явився будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про що свідчать матеріали справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що малолітні [PERSON] та [PERSON] є власниками будинку з надвірними будівлями та спорудами [ADDRESS], що підтверджується договором дарування від 17.05.2017 року та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 6-9). З довідки про склад сім'ї та зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку, виданої Заборолівською сільською радою Луцького району вбачається, що у вказаному будинку зареєстрований [PERSON] (а.с. 14). Як вбачається з акту, складеного комісією Заборолівської сільської ради Луцького району від 14.03.2018 року, [PERSON] за адресою: [ADDRESS] зареєстрований, однак не проживає (а.с 11). Відповідно до ст.ст. 319 ч.1, 321 ч.1, 391 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та права розпорядження своїм майном. Права власника квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, згідно з якими власник має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб, розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. За змістом ч.1 ст. 405 ЦК України та ч.1 ст. 156 ЖК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним у квартирі, що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником, а якщо такої угоди не було укладено, то - нарівні з власником. У відповідності до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Отже, судом були вчинені усі процесуальні дії з метою реалізації сторонами своїх процесуальних прав та здійснення ними процесуальних обов'язків, зокрема належним чином був повідомлений відповідач, однак він в судове засідання не з'явився, не надав суду заперечень проти позову та доказів того, що йому чинились перешкоди у користуванні спірним житлом або причини, у зв'язку з якими він був відсутні за місцем своєї реєстрації є поважними. На основі викладеного суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, визнати [PERSON] таким, що втратив право користування будинком з надвірними будівлями та спорудами [ADDRESS]. На підставі ст.ст. 319, 321, 391, 405 ЦК України,

Outcome: approved