Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-12 00:00:00

[PERSON], яка діє в інтересах малолітньої [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], третя особа: рада опіки та піклування Адміністрації Південного району Кам'янської міської ради про позбавлення батьківських прав та призначення опікуна. В обґрунтування позову зазначила, що вона є рідною бабусею [PERSON], [INFO], яка на даний час залишилась без батьківського піклування. Її дочка, відповідачка [PERSON], [INFO], є матір'ю малолітньої [PERSON], яка була народжена поза шлюбом. [PERSON], [INFO], реєстрація актового запису про народження якої вчинена в Заводському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 466 від 02.06.2009 року, відомості про батька дитини записані за заявою матері відповідно до ч.1 ст. 135 Сімейного кодексу України. Турбуючись про життя та здоров'я дитини, позивачка взяла на себе обов'язки щодо виховання та утримання онуки [PERSON], яка на теперішній час мешкає з позивачкою. Відповідачка [PERSON] не виявляє бажання піклуватися про свою доньку, участі у її вихованні не приймає з 2013 року, матеріально не утримує, життям та здоров'ям не цікавиться, не бачиться та не спілкується з дитиною, не піклується про фізичний, духовний, моральний розвиток, не забезпечує здобуття нею освіти, не готує до самостійного життя. У судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, з підстав викладених у позовній заяві, наполягала на їх задоволенні. Пояснила, що її дочка [PERSON] перебуває на обліку у лікаря нарколога, тривалий час вживає наркотичні засоби, має хронічне захворювання «туберкульоз хребта», участі у вихованні онуки не приймає, не спілкується з дитиною та матеріально не утримує. З початку 2014 року онука [PERSON] мешкає у позивачки і знаходиться на її утриманні. Просить позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої доньки [PERSON] та призначити її опікуном над малолітньою онукою. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі. Згодна з позбавленням її батьківських прав, оскільки вважає, що за таких обставин дитині буде краще. Зазначила, що з червня 2014 року дитина мешкає разом з позивачкою. Участі у вихованні доньки вона не приймає у зв'язку з матеріальним становищем. З 2000 року перебуває на обліку у лікаря нарколога, має хронічну хворобу «туберкульоз хребта». У судовому засіданні представник третьої особи - служби у справах дітей Адміністрації Південного району Кам'янської міської ради Посунько О.В. за довіреністю, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, пояснила, що відповідачка перебуває на обліку у лікаря нарколога, самоусунулась від виховання та утримання дитини. Не проявляє до неї батьківської турботи, не цікавиться її життям, не виконує свої батьківські обов'язків на протязі тривалого часу. Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно із ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Судом досліджені всі докази надані сторонами, клопотань про витребування та дослідження інших доказів до суду не надходило. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, третьої особи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. За положеннями ч.1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України - у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. У судовому засіданні було встановлено наступне: [PERSON], [INFO] є матір'ю [PERSON], [INFO], реєстрація актового запису про народження якої вчинена Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 466 від 02.06.2009 року, відомості про батька дитини записані за заявою матері відповідно до ч.1 ст. 135 Сімейного кодексу України (а.с. 8). [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою ТОВ «ІНФО-КОМ» № 000918758 від 07.07.2016 року (а.с. 13). Фактично [PERSON] мешкає за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до висновку № 17/1971-7 від 13.12.2016р. адміністрації Південного району, як органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] у відношенні малолітньої доньки [PERSON], [INFO] зазначено, що вирішення питання про позбавлення батьківських прав [PERSON] залишено на розгляд суду. У статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» зазначається, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з ст. 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Іншими словами, батьки несуть аліментний обов'язок перед дітьми. Відповідно до ст.150 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Підставою позбавлення батьківських прав є ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно із ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор. Пленум Верховного Суду України у постанові від 30 березня 2007 року №7 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» надав роз'яснення про те, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками (п.16). Всіма вищезазначеними доказами підтверджується факт того, що відповідачка нехтує своїми батьківськими обов'язками, не піклується про дитину, не створила належних умов для її виховання та розвитку, не забезпечує її матеріально, тривалий час взагалі не спілкується з дитиною. Таким чином, в судовому засіданні досліджено достатньо доказів, які у повному обсязі підтверджують факт того, що відповідачка ухиляється без поважних причин від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню своєї малолітньої доньки, оскільки не піклується про її фізичний і духовний розвиток, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу, не створює умов для їх виховання. Відповідно до ст. 243 Сімейного кодексу України, опіка та піклування встановлюється над дітьми, які залишилися без батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцятирічного віку. Відповідно до ч.3 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Згідно висновку № 17/1970-7 від 13.12.2016р. адміністрації Південного району, як органу опіки та піклування, [PERSON] може бути опікуном своєї малолітньої онуки [PERSON], [INFO]. За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність встановлення над малолітньою дитиною опіки та доцільність призначення позивача опікуном над дитиною. На підставі ст.166 ч.2 Сімейного кодексу України одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Враховуючи, відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України, що відповідачка є працездатною, тобто може працювати та надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, суд вважає необхідним стягнути з відповідачки аліменти на утримання малолітньої дитини. Позов заявлено обґрунтовано та у відповідності до вимог чинного законодавства, тому він підлягає задоволенню у повному обсязі. В той же час, після реальної зміни поведінки та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав, [PERSON] може з дотриманням вимог ст. 169 СК України звернутися до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Питання щодо судових витрат вирішується відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved