Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-24 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до Василівського районного суду з позовом, у якому просять визнати за ними право власності на житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] померла [PERSON] . Після смерті [PERSON] залишилася спадкове майно, а саме - житловий будинок , що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Спадкоємцями після смерті [PERSON] є [PERSON] (донька) та [PERSON] (донька). 26 грудня 1984 року [PERSON] склала заповіт, в якому на випадок своєї смерті зробила наступне заповідальне розпорядження: все її майно, де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде їй належати на день смерті та на що вона по закону буде мати право заповіла [PERSON] , [PERSON] в рівних частках кожній. [INFO] померла [PERSON] . Спадкоємцем майна померлої [INFO] [PERSON] , яка прийняла спадщину після [PERSON] , але не оформила свої спадкові права є її донька [PERSON] . Оскільки правовстановлюючі документи, що підтверджували б право власності спадкодавця на будинок відсутні, позивачі звернулися до суду з позовом про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом. Ухвалою Василівського районного суду від 16 березня 2020 року відкрито провадження у цивільній справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою від 12 серпня 2020 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті. В судове засідання позивач [PERSON] та [PERSON] не з`явилися, від представника позивачів - адвоката Луценко С.М. надійшла до суду заява про розгляд справи без участі позивачів та представника, позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просять задовольнити. Представник відповідача Кам`янської сільської ради Василівського району Запорізької області в особі сільського голови Золотаренко О. в підготовче судове засідання не з`явився, але надав суду заяву про розгляд справи без участі їх представника, з позовними вимогами згодні, просять задовольнити їх у повному обсязі. Представник третьої особи - Василівської державної нотаріальної контори Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Дніпро) в судове засідання не з`явився, але надали суду заяву про розгляд справи без участі третьої особи, проти позовних вимог не заперечують. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові матеріали справи та докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Стаття 392 ЦК України визначає, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 15.02.2001 року виданим Кам`янською сільською радою Василівського району Запорізької області (а.с.10). Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, а саме - житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . 26 грудня 1984 року [PERSON] склала заповіт, в якому на випадок своєї смерті зробила наступне заповідальне розпорядження: все її майно, де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде їй належати на день смерті та на що вона по закону буде мати право заповіла [PERSON] , [PERSON] в рівних частках кожній. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданий Дніпровським районним у місті Запоріжжя відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області від 13 березня 2017 року (а.с.12). Спадкоємцем майна померлої [INFO] [PERSON] , яка прийняла спадщину після смерті [PERSON] , проте не оформила свої спадкові права, є її донька [PERSON] . В свідоцтві про народження виданого Ленінським відділом РАЦС 05.10.1984 року, [PERSON] , народилася [INFO] , мати записана як « [PERSON] » (а.с.9). Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.ст.1269, 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, та на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має протягом шести місяців з дати відкриття спадщини подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно ч.ч. 1,5 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до листа РКП «Василівське бюро технічної інвентаризації» Василівської районної ради Запорізької області №901 від 12.12.2019 року, станом на 31.12.2012 року право власності за адресою: [ADDRESS] , не зареєстроване (а.с.18). Згідно довідки виконавчим комітетом Кам`янської сільської ради Василівського району Запорізької області №1640 від 15.10.2019 року, [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] згідно актового запису №08 від 15.02.2001 року, на день смерті та протягом шести місяців з моменту смерті спадкодавця була постійно зареєстрована і проживала за адресою: [ADDRESS] . На даний момент за вище вказаною адресою ніхто не зареєстрований (а.с.19). Відповідно до спадкової справи №245 за 2001 рік, 03 серпня 2001 року [PERSON] , 1956 року народження, і [PERSON] , 1953 року народження, звернулися до Василівської державної нотаріальної контори Запорізької області з заявою про видачу свідоцтва про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Згідно ст.1218 Цивільного кодексу Україна до складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент смерті. Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу її відкриття. За вимогами ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обов`язковим, коли об`єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов`язковій державній реєстрації. Для підтвердження наявності спадкового майна, яке підлягає державній реєстрації та місця його знаходження, нотаріусу слід подати документ, що підтверджує право власності спадкодавця на майно з відміткою органу, що проводить реєстрацію, або реєстраційного посвідчення, яке є невід`ємною частиною правовстановлюючого документа. В свою чергу право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця лише з моменту державної реєстрації цього майна (ч.2 ст.1299 ЦК України). Право власності на нерухоме майно може бути оформлене на ім`я особи, яка померла, у разі наявності документів, які б підтвердили право власності на майно цієї особи. У випадку відсутності таких документів порушене питання вирішується у судовому порядку. Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб ( спадкоємців). Відповідно до ч.3 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч.4 ст.3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. При вирішенні спору суд керується законодавством, яке регулювало виникнення права власності у спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків, зокрема: ЦК УРСР 1963 року, Законом України від 07 грудня 1990 року №553-ХІІ «Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування», постановою Ради Міністрів Української РСР від 11 березня 1985 року №105 «Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР», Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за №112/5, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року №5-24-26, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31 січня 1966 року. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затв. заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року №56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п.4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п.20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Як встановлено судом, згідно архівного витягу з рішення виконавчого комітету Василівської районної ради народних депутаті від 17 жовтня 1990 року №196 та архівного витягу додатку до нього (а.с.23-24), вирішено питання про оформлення права власності за [PERSON] на житловий будинок [ADDRESS] з видачею свідоцтва про право власності, обов`язок видачі поклався на Мелітопольське міжміське бюро технічної інвентаризації. Однак це рішення в частині видачі [PERSON] свідоцтва про право власності виконано не було. Згідно довідки виконавчим комітетом Кам`янської сільської ради Василівського району Запорізької області №1624 від 10.10.2019 року, [PERSON] , [INFO] (померла [INFO] , а/з №08 від 15.02.2001 року), дійсно зареєстрована і проживала за адресою в [ADDRESS] , і є головою домогосподарства згідно запису в по господарській книзі №9 (2001-2005 р.р.), особовий рахунок № [NUMBER] Кам`янської сільської ради Василівського району Запорізької області (а.с.20). Згідно довідки виконавчим комітетом Кам`янської сільської ради Василівського району Запорізької області №1639 від 15.10.2019 року, в тому, що згідно земельнокадастрової книги Кам`янської сільської ради Василівського району Запорізької області №05-01 (№ [NUMBER] , стор.62) земельна ділянка розміром 0,196 га для присадибного користування знаходилась в приватній власності у [PERSON] (померла [INFO] ) згідно Державного акту на право приватної власності на землю серія ЗП-К-02-001244, зареєстрований за №1244, яка розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с.21). Зважаючи на реєстрацію вказаного житлового будинку в погосподарській книзі за померлою [PERSON] за її життя у виконкомі Кам`янської сільської ради та визнання права власності на вказаний будинок рішенням виконкому Василівської районної ради народних депутатів, остання мала вищевказаний будинок на праві особистої власності, відповідно до діючої на той час ст.13 Конституції СРСР, ст.101, ст.128, ст.134, ст.ст.224-227 ЦК УРСР (редакції 1963 року). Після смерті [PERSON] спадкоємцями за заповітом, які прийняли спадщину є [PERSON] та [PERSON] . Спадкоємцем після смерті [PERSON] є її дочка [PERSON] . Неможливість для позивача оформлення спадщини в нотаріальній конторі підтверджено постановою нотаріуса від 16 квітня 2019 року №272/02-31 (а.с.13), якою позивачу [PERSON] було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої [INFO] громадянки [PERSON] , яка проживала у [ADDRESS] , на 1/2 (одну другу) частку. Таким чином, враховуючи, що житловий будинок [ADDRESS] , належав на праві власності померлій [PERSON] , позивачі [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями за заповітом після смерті [PERSON] , [PERSON] померла [INFO] , та після її смерті спадкоємцем є її дочка [PERSON] , належним чином прийняли спадщину, інші спадкоємці відсутні, правовстановлюючі документи на будинок відсутні, що унеможливлює отримання позивачами в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, тому позовні вимоги позивачів [PERSON] та [PERSON] про визнання за ними права власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після смерті [INFO] [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved