Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-19 00:00:00

[PERSON] пред'явив у Подільському районному суді м. Києві позов до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів. Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на те, що на підставі рішення суду з позивача на користь відповідача на утримання спільного сина [PERSON] [INFO], стягуються аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу). Позивач також зазначив, що є фізичною особою-підприємцем та має мінливий дохід, а також потребує постійних витрат на підвищення свого професійного рівня. Зазначив також, що має на утриманні мати пенсійного віку. Відтак позивач просить суд змінити спосіб стягнення аліментів на утримання сина, шляхом стягнення з нього на користь відповідача аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. щомісячно з проведенням індексації, до досягнення дитиною повноліття. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином. Направив до суду заяву, в якій просив розгляд справи провести без його участі, позовні вимоги підтримав. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином. Направив до суду заяву, в якій проти задоволення позову заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку про відмову в задоволенні позову з таких підстав. Судом встановлено, що у сторін є спільний син - [PERSON], [INFO], що підтверджено Свідоцтвом про народження серія [NUMBER]. (а.с. 9) Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 25.07.13 у справі № 758/5755/13-ц, позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини задоволено, шлюб розірвано, та стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 29.04.2013 року і до досягнення дитиною повноліття. Рішення суду набрало законної сили. (а.с. 6-8) В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він є фізичною особою-підприємцем та має мінливий дохід, однак в поданій представником позивача заяві про доручення доказів, вона зазначила, що позивач наразі вже не є ФОП, а працює в Спеціалізованій дитячо-юнацькій школі Олімпійського резерву № 6 з легкої атлетики м. Києва тренером-викладачем з 02.04.18, що підтверджено відповідною довідкою № 110 від 17.04.18. Крім того, позивач посилається на те, що на його утриманні перебуває мати пенсійного віку. В підтвердження цьому надана копію пенсійного посвідчення [PERSON] та довідка про її доходи у виді пенсії за віком. Однак, жодних доказів тому, що мати позивача перебуває на його утриманні до суду не надано. Також позивач зазначив, що оплачує сину лікування в стоматологічній клініці, та надав в підтвердження цьому рахунок, однак наданий документ не містить жодного реквізиту, як то підпис лікаря та пацієнта, а також квитанцію (інший платіжний документ), яка б підтверджувала факт оплати цих послуг саме позивачем. (а.с. 15) Спірні правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Сімейного кодексу України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, наявність у платника аліментів рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; докази про витрати платника аліментів, що перевищують десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, а також наявність інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з Правовою позицією Верховного суду України у справі за № 143цс13 від 05.02.14: з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Таким чином, в порядку ст. 192 Сімейного кодексу України може бути вирішено питання про зміну способу стягнення аліментів з частки від доходу на стягнення в твердій грошовій сумі. Проте, позивач, тобто особа, сплачує аліменти, має довести, що змінились обставини, що існували при ухваленні рішення про стягнення аліментів, як то майновий стан, перебування на утриманні інших осіб тощо. Позивач не довів перед судом факт перебування на його утриманні матері пенсійного віку. Більше того, з пенсійного посвідчення [PERSON] вбачається, що видане воно ще 09.11.2000 року. Тобто станом на вказану дату, мати позивача вже була пенсіонером, і даний факт існував при ухваленні рішення суду про стягнення аліментів від 25.07.13. Тому дана обставина не приймається судом як підстава для зміни способу стягнення аліментів. Обставини щодо мінливості доходу позивача з огляду на його підприємницьку діяльність також не приймаються судом до уваги в якості підстави для зміни способу стягнення аліментів, адже самим представником позивача було спростовано факт перебування позивача в статусі ФОП, та надано довідку про перебування на посаді тренера в Спеціалізованій дитячо-юнацькій школі Олімпійського резерву № 6 з легкої атлетики м. Києва. Відтак, мінливість доходу позивача спростовано наданими до суду доказами. Відтак, з огляду на вищевикладене, жодна з підстав, які зазначені позивачем для зміни способу стягнення аліментів не знайшли своє підтвердження доказами, що містяться в матеріалах справи. За таких обставин, позов задоволенню не підлягає. На підставі викладеного, ст.ст. 104, 110, 112, 115, 180-183, 185, 191, 192 СК України, та

Outcome: dismissed