Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-09 00:00:00

[PERSON] у жовтні 2020 року звернулась у суд із вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що з 03.02.2017 року вона перебуває з відповідачем у шлюбі, який був зареєстрований у Харківському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, про що зроблено відповідний актовий запис № 133. Від шлюбу мають дитину [PERSON] , [INFO] . З відповідачем шлюбно-сімейні відносини припинені з вересня 2019 року, через відсутність взаємопорозуміння та різних поглядів на життя вказала на неможливість збереження сім`ї надалі, просила шлюб з відповідачем розірвати, поновити дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Позивач в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялася завчасно та належним чином. Надала суду заяву про підтримання позовних вимог у повному обсязі, просила їх задовольнити, справу розглядати у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та місце розгляду справи завчасно та належним чином. Надав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі, просив їх задовольнити, справу розглядати у його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази по справі в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого повторно 27.02.2020 року, сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрований 03.02.2017 року у Харківському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, про що зроблено відповідний актовий запис № 133 (а.с.3). Причиною розірвання шлюбу послужило відсутність взаємопорозуміння та різних поглядів на життя, на даний час шлюбно-сімейні відносини не підтримують з вересня 2019 року, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам, примирення неможливо. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Суд, з`ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємостосунки подружжя, вважає подальше збереження сім`ї неможливе. За таких обставин, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню з причини неможливості подальшого сумісного життя подружжя і збереження сім`ї. Щодо відновлення позивачу дошлюбного прізвища, суд зазначає наступне. У відповідності до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до норми вказаної статті, при розірванні шлюбу кожен із подружжя має право зберегти спільне прізвище або відновити дошлюбне. Це право може бути реалізоване лише у момент припинення шлюбу у разі його розірвання. Відповідно до ч. 8 ст. 294 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час реєстрації, що розривається. Як вбачається із свідоцтва про шлюб позивач до реєстрації шлюбу мала прізвище « [PERSON] », а тому суд приходить до висновку, що вона має право після розірвання шлюбу відновити дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Ухвалою суду від 12.10.2020 року позивачу було відстрочено сплату судового збору по справі до ухвалення у цій справі судового рішення. Відповідно до п. п. 3 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви про розірвання шлюбу справляється судовий збір в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду. Згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи на 01.01.2020 року складає 2102 грн. 00 коп. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивачу було відстрочено сплату судового збору, тому у порядку п.1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України суму судового збору необхідно стягнути із відповідача у дохід держави у розмірі 840 грн. 80 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved