overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-17 00:00:00

[PERSON] пред'явив у суді позов до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги посиланням на те, що спільне життя не склалося, у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння, спільних інтересів, різними поглядами на стосунки та відносини в сім'ї. До початку судового засідання сторони звернулися до суду із заявами про розгляд справи без їх участі. Позивач в поданій заяві підтримав позовні вимоги, а відповідач позовні вимоги визнала в повному обсязі, після розірвання шлюбу просила залишити їй призвіще «[PERSON]». Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши подані докази, встановив наступне. 10.05.2009 року між [PERSON] та [PERSON] у Відділі реєстрації актів громадянського стану Любомльського районного управління юстиції Волинської області було зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 30 та видано свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] (а.с. 9). Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO]. Тривалий час сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, проживають окремо один від одного. Майнових спорів, а також спорів щодо утримання і виховання дитини [PERSON] та [PERSON] не мають. Спірні правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Сімейного кодексу України. За визначенням ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Позивач та відповідач мають різні погляди на сімейне життя, втратили один до одного почуття любові та взаємоповаги, що призвело до фактичного відчуження один від одного. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України шлюб розривається, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. З урахуванням встановлених обставин справи, визнання позову відповідачем, та на підставі ст.ст. 104, 105, 110-112 СК України, суд приходить до висновку про те, що дана сім'я тривалий час носить формальний характер, вжиття заходів щодо збереження сім'ї не може дати позитивного результату, буде суперечити інтересам сторін, впливати на їх психоемоційний стан, тому підстав для збереження надалі міцної та здорової сім'ї не вбачається. На підставі викладеного, ст.ст. 104, 110, 112, 115 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-03 00:00:00

[PERSON] пред'явив у суді позов до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги посиланням на те, що спільне життя не склалося, у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння, спільних інтересів, різними поглядами на стосунки та відносини в сім'ї. До початку судового засідання сторони звернулися до суду із заявами про розгляд справи без їх участі. Позивач в поданій заяві підтримав позовні вимоги, а відповідач позовні вимоги визнала в повному обсязі. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши подані докази, встановив наступне. 09.06.1990 року між [PERSON] та [PERSON] у Лівобережному відділенні реєстрації шлюбів м. Києва було зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 1406 та видано свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] (а.с. 3). Від шлюбу сторони мають спільну доньку - [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Тривалий час сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, проживають спільно. Майнових спорів, а також спорів щодо утримання і виховання неповнолітньої дитини сторони не мають. За згодою подружжя після розірвання шлюбу неповнолітня дочка залишиться проживати з матір'ю. Спірні правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Сімейного кодексу України. За визначенням ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Позивач та відповідач мають різні погляди на сімейне життя, втратили один до одного почуття любові та взаємоповаги, що призвело до фактичного відчуження один від одного. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України шлюб розривається, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. З урахуванням встановлених обставин справи, визнання позову відповідачем, та на підставі ст.ст. 104, 105, 110-112 СК України, суд приходить до висновку про те, що дана сім'я тривалий час носить формальний характер, вжиття заходів щодо збереження сім'ї не може дати позитивного результату, буде суперечити інтересам сторін, впливати на їх психоемоційний стан, тому підстав для збереження надалі міцної та здорової сім'ї не вбачається. На підставі викладеного, ст.ст. 104, 110, 112, 115 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-19 00:00:00

[PERSON] пред'явив у суді позов до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги посиланням на те, що спільне життя не склалося, у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння, спільних інтересів, різними поглядами на стосунки та відносини в сім'ї. До початку судового засідання сторони звернулися до суду із заявами про розгляд справи без їх участі. Позивач в поданій заяві підтримав позовні вимоги, а відповідач позовні вимоги визнала в повному обсязі. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши подані докази, встановив наступне. 26.09.1992 року між [PERSON] та [PERSON] у Палаці реєстрації шлюбі та новонароджених було зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 3098 та видано свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Тривалий час сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, проживають окремо один від одного. Майнових спорів, а також спорів щодо утримання і виховання дитини [PERSON] та [PERSON] не мають. Спірні правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Сімейного кодексу України. За визначенням ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Позивач та відповідач мають різні погляди на сімейне життя, втратили один до одного почуття любові та взаємоповаги, що призвело до фактичного відчуження один від одного. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України шлюб розривається, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. З урахуванням встановлених обставин справи, визнання позову відповідачем, та на підставі ст.ст. 104, 105, 110-112 СК України, суд приходить до висновку про те, що дана сім'я тривалий час носить формальний характер, вжиття заходів щодо збереження сім'ї не може дати позитивного результату, буде суперечити інтересам сторін, впливати на їх психоемоційний стан, тому підстав для збереження надалі міцної та здорової сім'ї не вбачається. На підставі викладеного, ст.ст. 104, 110, 112, 115 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-01 00:00:00

[PERSON] пред'явив у суді позов до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги посиланням на те, що спільне життя не склалося, у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння, спільних інтересів, різними поглядами на стосунки та відносини в сім'ї. До початку судового засідання сторони звернулися до суду із заявами про розгляд справи без їх участі. Позивач в поданій заяві підтримав позовні вимоги, а відповідач позовні вимоги визнала в повному обсязі. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши подані докази, встановив наступне. 30.08.2008 року між [PERSON] та [PERSON] у Центральному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з державним центром розвитку сімї було зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 2202 та видано свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Тривалий час сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, проживають окремо один від одного. Майнових спорів, а також спорів щодо утримання і виховання дитини [PERSON] та [PERSON] не мають. Спірні правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Сімейного кодексу України. За визначенням ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Позивач та відповідач мають різні погляди на сімейне життя, втратили один до одного почуття любові та взаємоповаги, що призвело до фактичного відчуження один від одного. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України шлюб розривається, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. З урахуванням встановлених обставин справи, визнання позову відповідачем, та на підставі ст.ст. 104, 105, 110-112 СК України, суд приходить до висновку про те, що дана сім'я тривалий час носить формальний характер, вжиття заходів щодо збереження сім'ї не може дати позитивного результату, буде суперечити інтересам сторін, впливати на їх психоемоційний стан, тому підстав для збереження надалі міцної та здорової сім'ї не вбачається. На підставі викладеного, ст.ст. 104, 110, 112, 115 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-05 00:00:00

[PERSON] пред'явив у суді позов до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги посиланням на те, що спільне життя не склалося, у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння, спільних інтересів, різними поглядами на стосунки та відносини в сім'ї. До початку судового засідання сторони звернулися до суду із заявами про розгляд справи без їх участі. Позивач в поданій заяві підтримала позовні вимоги, просила залищити їй після розірвання шлюбу «[PERSON]», а відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши подані докази, встановив наступне. 12.11.11р. між [PERSON] та [PERSON] у Відділі реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві було зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 1567 та видано свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] (а.с. 6). Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Тривалий час сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, проживають окремо один від одного. Майнових спорів, а також спорів щодо утримання і виховання дитини [PERSON] та [PERSON] не мають. Спірні правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Сімейного кодексу України. За визначенням ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Позивач та відповідач мають різні погляди на сімейне життя, втратили один до одного почуття любові та взаємоповаги, що призвело до фактичного відчуження один від одного. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України шлюб розривається, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. З урахуванням встановлених обставин справи, визнання позову відповідачем, та на підставі ст.ст. 104, 105, 110-112 СК України, суд приходить до висновку про те, що дана сім'я тривалий час носить формальний характер, вжиття заходів щодо збереження сім'ї не може дати позитивного результату, буде суперечити інтересам сторін, впливати на їх психоемоційний стан, тому підстав для збереження надалі міцної та здорової сім'ї не вбачається. На підставі викладеного, ст.ст. 104, 110, 112, 115 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-16 00:00:00

[PERSON] пред'явив у суді позов до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги посиланням на те, що спільне життя не склалося, у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння, спільних інтересів, різними поглядами на стосунки та відносини в сім'ї. До початку судового засідання сторони звернулися до суду із заяви про розгляд справи без їх участі. Позивач в поданій заяві підтримав позовні вимоги, а відповідач позовні вимоги визнала в повному обсязі, після розірвання шлюбу просила залишити їй призвіще «[PERSON]». Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши подані докази, встановив наступне. 01.03.1997 року між [PERSON] та [PERSON] у Відділі реєстрації актів громадянського стану Шевченківського району м. Києва було зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 142 та видано свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Тривалий час сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, проживають окремо один від одного. Майнових спорів, а також спорів щодо утримання і виховання дитини [PERSON] та [PERSON] не мають. Спірні правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Сімейного кодексу України. За визначенням ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Позивач та відповідач мають різні погляди на сімейне життя, втратили один до одного почуття любові та взаємоповаги, що призвело до фактичного відчуження один від одного. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України шлюб розривається, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. З урахуванням встановлених обставин справи, визнання позову відповідачем, та на підставі ст.ст. 104, 105, 110-112 СК України, суд приходить до висновку про те, що дана сім'я тривалий час носить формальний характер, вжиття заходів щодо збереження сім'ї не може дати позитивного результату, буде суперечити інтересам сторін, впливати на їх психоемоційний стан, тому підстав для збереження надалі міцної та здорової сім'ї не вбачається. На підставі викладеного, ст.ст. 104, 110, 112, 115 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-27 00:00:00

[PERSON] пред'явив у суді позов до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги посиланням на те, що спільне життя не склалося, у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння, спільних інтересів, різними поглядами на стосунки та відносини в сім'ї. До початку судового засідання сторони звернулися до суду із заяви про розгляд справи без їх участі. Позивач в поданій заяві підтримав позовні вимоги, а відповідач позовні вимоги визнала в повному обсязі, після розірвання шлюбу просила залишити їй призвіще «[PERSON]». Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши подані докази, встановив наступне. 14.11.1998р. року між [PERSON] та [PERSON] у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ніжинського міськрайонного управління юстиції у Чернігівській області було зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 05 та видано свідоцтво про шлюб серія [NUMBER]. Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO]. Тривалий час сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, проживають окремо один від одного. Майнових спорів, а також спорів щодо утримання і виховання дитини [PERSON] та [PERSON] не мають. Спірні правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Сімейного кодексу України. За визначенням ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Позивач та відповідач мають різні погляди на сімейне життя, втратили один до одного почуття любові та взаємоповаги, що призвело до фактичного відчуження один від одного. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України шлюб розривається, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. З урахуванням встановлених обставин справи, визнання позову відповідачем, та на підставі ст.ст. 104, 105, 110-112 СК України, суд приходить до висновку про те, що дана сім'я тривалий час носить формальний характер, вжиття заходів щодо збереження сім'ї не може дати позитивного результату, буде суперечити інтересам сторін, впливати на їх психоемоційний стан, тому підстав для збереження надалі міцної та здорової сім'ї не вбачається. На підставі викладеного, ст.ст. 104, 110, 112, 115 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-22 00:00:00

[PERSON] пред'явив у суді позов до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги посиланням на те, що спільне життя не склалося, у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння, спільних інтересів, різними поглядами на стосунки та відносини в сім'ї. До початку судового засідання сторони звернулися до суду із заяви про розгляд справи без їх участі. Позивач в поданій заяві підтримав позовні вимоги, а відповідач позовні вимоги визнала в повному обсязі, після розірвання шлюбу просила залишити їй призвіще «[PERSON]». Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши подані докази, встановив наступне. 27.02.09р. року між [PERSON] та [PERSON] у Відділі реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції в м. Києві було зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 102 та видано свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Тривалий час сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, проживають окремо один від одного. Майнових спорів, а також спорів щодо утримання і виховання дитини [PERSON] та [PERSON] не мають. Спірні правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Сімейного кодексу України. За визначенням ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Позивач та відповідач мають різні погляди на сімейне життя, втратили один до одного почуття любові та взаємоповаги, що призвело до фактичного відчуження один від одного. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України шлюб розривається, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. З урахуванням встановлених обставин справи, визнання позову відповідачем, та на підставі ст.ст. 104, 105, 110-112 СК України, суд приходить до висновку про те, що дана сім'я тривалий час носить формальний характер, вжиття заходів щодо збереження сім'ї не може дати позитивного результату, буде суперечити інтересам сторін, впливати на їх психоемоційний стан, тому підстав для збереження надалі міцної та здорової сім'ї не вбачається. На підставі викладеного, ст.ст. 104, 110, 112, 115 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-20 00:00:00

[PERSON] пред'явив у суді позов до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги посиланням на те, що спільне життя не склалося, у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння, спільних інтересів, різними поглядами на стосунки та відносини в сім'ї. До початку судового засідання сторони звернулися до суду із заяви про розгляд справи без їх участі. Позивач в поданій заяві підтримав позовні вимоги, а відповідач позовні вимоги визнала в повному обсязі. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши подані докази, встановив наступне. 04.07.1998 року між [PERSON] та [PERSON] у Відділі реєстрації актів громадянського стану Радянського району м. Києва було зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 270 та видано свідоцтво про одруження (а.с. 7). Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO] (а.с. 8). Тривалий час сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, проживають окремо один від одного. Майнові спори та спори щодо утримання і виховання дитини у сторін відсутні. Спірні правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Сімейного кодексу України. За визначенням ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Позивач та відповідач мають різні погляди на сімейне життя, втратили один до одного почуття любові та взаємоповаги, що призвело до фактичного відчуження один від одного. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України шлюб розривається, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. З урахуванням встановлених обставин справи, визнання позову відповідачем, та на підставі ст.ст. 104, 105, 110-112 СК України, суд приходить до висновку про те, що дана сім'я тривалий час носить формальний характер, вжиття заходів щодо збереження сім'ї не може дати позитивного результату, буде суперечити інтересам сторін, впливати на їх психоемоційний стан, тому підстав для збереження надалі міцної та здорової сім'ї не вбачається. На підставі викладеного, ст.ст. 104, 110, 112, 115 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

[PERSON] пред'явив у суді позов до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги посиланням на те, що спільне життя не склалося, у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння, спільних інтересів, різними поглядами на стосунки та відносини в сім'ї. До початку судового засідання сторони звернулися до суду із заяви про розгляд справи без їх участі. Позивач в поданій заяві підтримав позовні вимоги, а відповідач позовні вимоги визнала в повному обсязі. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши подані докази, встановив наступне. 12.07.2003 року між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне призвіще - [PERSON]) у Відділі реєстрації актів громадянського стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві було зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 452 та видано свідоцтво про одруження (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Тривалий час сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, проживають окремо один від одного. Майнові спори та спори щодо утримання і виховання дитини у сторін відсутні. Спірні правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Сімейного кодексу України. За визначенням ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Позивач та відповідач мають різні погляди на сімейне життя, втратили один до одного почуття любові та взаємоповаги, що призвело до фактичного відчуження один від одного. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України шлюб розривається, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. З урахуванням встановлених обставин справи, визнання позову відповідачем, та на підставі ст.ст. 104, 105, 110-112 СК України, суд приходить до висновку про те, що дана сім'я тривалий час носить формальний характер, вжиття заходів щодо збереження сім'ї не може дати позитивного результату, буде суперечити інтересам сторін, впливати на їх психоемоційний стан, тому підстав для збереження надалі міцної та здорової сім'ї не вбачається. На підставі викладеного, ст.ст. 104, 110, 112, 115 СК України та

Outcome: approved