Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-01 00:00:00

Адвокат Циба Дмитрій Михайлович в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області про зобов`язання нарахувати і виплатити страхові виплати. В обґрунтування своїх вимог позивач вказує, що [INFO] помер дід позивача [PERSON] . За життя [PERSON] перебував на обліку та отримував страхові виплати у Первомайському відділенні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Луганської області. З 01.06.2015 року нарахування та виплата страхових виплат йому були припинені. З метою отримання спадщини позивач звернувся до нотаріуса, проте 28.10.2020 року нотаріусом було винесено постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки [PERSON] страхових виплат не отримував з червня 2015 року по день смерті. На запит нотаріуса відповідач надав інформацію про відсутність заборгованості по страховим виплатам перед померлим. Позивач не погоджується з наданою відповідачем інформацією, оскільки до складу спадщини увійшли страхові виплати, які належали померлому [PERSON] . Просив суд: визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування після смерті [PERSON] , який помер [INFO] недоотримані [PERSON] за життя страхові виплати за період з червня 2015 року по квітень 2020 року; зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити [PERSON] страхові виплати в порядку спадкування після померлого діда [PERSON] за період з червня 2015 року по квітень 2020 року. Відповідач подав до суду письмовий відзив, в якому заперечував проти задоволення позовних вимог. Свою позицію обґрунтував тим, що потерпілий [PERSON] перебував на обліку та отримував щомісячні страхові виплати у відділенні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Первомайськ Луганської області, яке зараз знаходиться на тимчасово окупованій території. Відділенням не здійснено переміщення з тимчасово окупованої території в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі, тому нарахування та виплату страхових виплат потерпілим (членам їх сімей) у відділенні припинено з 01.07.2014 року. Факт не переміщення відділення з тимчасово неконтрольованої на контрольовану територію підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. За даними реєстру потерпілих щомісячні страхові виплати [PERSON] з 01.06.2015 року по 30.04.2020 року не нараховувались. У зв`язку з тим, що [PERSON] за вказаний період щомісячні страхові виплати не нараховані, він не набув права на ці страхові виплати, а спадкоємець не має права спадкування зазначених страхових виплат, оскільки ці виплати не увійшли до складу спадщини. Особа, яка мала право на страхові виплати, за життя\~ не скористалась порядком реалізації своїх прав, до органів Фонду на підконтрольній українській владі території після 01.06.2015 року не зверталась, будь-якої інформації не запитувала, доказів переміщення з окупованої території не надавала, за таких обставин відсутні й правові підстави для нарахування їй страхових виплат. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Представник позивача адвокат Циба Д.М. в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, посилаючись на доводи, викладені у позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову з тих підстав, які викладені у відзиві. Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. [PERSON] є дідом [PERSON] по лінії батька, що підтверджується копією свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 20.12.1969 року та [NUMBER] від 10.05.1991 року. [PERSON] перебував на обліку та отримував щомісячні страхові виплати у відділенні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Первомайськ Луганської області. 01.07.2014 року виплата страхових виплат потерпілим (членам їх сімей) у відділенні, яке не перемістилось з тимчасово окупованої території в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі, було припинено. 09.12.2014 року [PERSON] було взято на облік як внутрішньо переміщену особу, яка перемістилась з тимчасово окупованої території України до Луганської області в [ADDRESS] , що підтверджується копією довідки від 09.12.2014 року №2345. Потерпілому [PERSON] Відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків та професійних захворювань України в Попаснянському районі згідно з постановами від 09.12.2014 року та від 23.01.2015 року продовжувалась виплата щомісячних страхових виплат в період з 01.12.2014 року по 31.12.2014 року, з 01.01.2015 року по 31.05.2015 року.\~ 25.09.2020 року приватним нотаріусом Попаснянського районного нотаріального округу Золотарьовою М.П. зареєстровано спадкову справу №66473036 (номер у нотаріуса 73/2020), за якою спадкодавцем є [PERSON] , який помер [INFO] , єдиним спадкоємцем другого ступеня спорідненості, який прийняв спадщину є [PERSON] . Відповідно до копії відповіді Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області від 16.10.2020 року №3793/02-3 заборгованість по страховим виплатам перед померлим [PERSON] , що був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , відсутня. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України), крім прав і обов`язків що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 ЦК України (стаття 1219 ЦК України). Проте, існують такі спадкові права, які можуть переходити у порядку спадкування, але їхній перехід може бути обмежений на підставі прямої вказівки закону. Так у відповідності до статті 1227 ЦК України, згідно з якою суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя (виплати нараховані, але не отримані спадкодавцем), передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Системний аналіз положень статей 1219 ЦК України та статті 1227 ЦК України, при застосуванні до встановлених у цій справі обставин, дає підстави для висновку, що потрібно розрізняти: право на відшкодування у зв`язку з трудовим каліцтвом, яке нерозривно пов`язане із особою\~ і яке, відповідно не входить до складу спадщини та припиняється зі смертю особи, яка мала таке право; та право на\~ суми відшкодування у зв`язку з трудовим каліцтвом, нараховані за життя спадкодавцю, тобто належали йому, але не отриманні ним за життя, які передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини (стаття 1227 ЦК України). Отже, право на нараховані за життя суми відшкодування у зв`язку з трудовим каліцтвом, але не отримані спадкодавцем входять до складу спадщини за умови, що на час відкриття спадщини відсутні члені сім`ї спадкодавця. При вирішенні спорів про право на спадщину на належні спадкодавцю за життя\~ суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, визначальним є те, чи були такі виплати\~ нараховані спадкодавцеві за життя, оскільки лише за умови, що такі суми були нараховані за життя, проте не отримані спадкодавцем, вони можуть увійти до складу спадщини.\~ Суд враховує, що [PERSON] помер [INFO] , тобто майже через п`ять років від дати припинення виплати щомісячної грошової суми у разі часткової чи повної втрати професійної працездатності, а отже, позивач як спадкоємець не має права на те, що за життя не було нараховано спадкодавцю і спадкодавець дій відповідача із не нарахування вказаних страхових виплат не оскаржував.\~ Оскільки право на виплату щомісячної страхової суми у зв`язку з втратою працездатності згідно із статтею 1219 ЦК України до складу спадщини не входить, тому вимоги спадкоємця [PERSON] про нарахування та виплату йому страхових виплат у порядку спадкування за законом після смерті діда є безпідставними. Таким чином, аналіз статей 1218, 1219, 1227 ЦК України свідчить, що законодавець не забороняє спадкування права на отримання нарахованих, але не одержаних страхових виплат. Аналогічний висновок був зроблений судом у постанові від 16.12.2020 року по справі №428/12730/19 за подібними правовідносинами. Враховуючи те, що діду позивача була припинена виплата страхових виплат та ним за життя не вчинено дій спрямованих на відновлення виплати, в результаті чого [PERSON] у період з 01.06.2015 року по день смерті страхові виплати не нараховувалися, позивач відповідно до положень ст. 1227 ЦК України, не набув права на ці виплати як на спадкове майно. Щодо позовних вимог зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу в порядку спадкування за законом після смерті діда, померлого [INFO] , не отримані ним за життя страхові виплати за період з червня 2015 року по квітень 2020 року, суд відзначає, що нарахування\~ страхових виплат після смерті застрахованої особи Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» взагалі не передбачено. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] задоволенню не підлягають. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати позивачу не відшкодовуються, оскільки йому відмовлено в задоволенні позову.

Outcome: dismissed