Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-02 00:00:00

Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» звернулося з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки), зазначивши, що згідно договору Комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки), до якого відповідач приєднався 20 червня 2018 року шляхом підписання заяви про приєднання № 576131. на виконання умов договору позивач відкрив на ім`я [PERSON] поточний рахунок № [NUMBER] . На вказаний рахунок, за заявою відповідача, останньому було надано кредит у розмірі 24800,00 грн. зі сплатою 35 % річних (крім грейс періоду та випадку припинення трудового договору між Клієнтом та Організацією або розірвання договору зарплатного пакету, укладеного між Банком та організацією); 0,001% процентів річних за користування коштами протягом грейс періоду у випадку безготівкового розрахунку за товари та послуги з використанням платіжної картки. Щомісячно мали сплачуватись проценти за користування кредитом та обов`язковий щомісячний платіж, як часткове повернення кредиту. У разі невиконання або несвоєчасного, не в повному обсязі виконання зобов`язань перед банком, банк має право нараховувати на суми прострочених платежів та стягувати пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, що діяла в період, за який нараховується пеня, за кожен день прострочення, починаючи з дня, коли відповідна сума мала бути сплачена, до дати фактичної її сплати, але не більше 15 % від суми простроченого платежу. В наступному номер рахунку було змінено на [NUMBER] . Відповідач [PERSON] неналежно виконував умови кредитного договору, внаслідок чого станом на 10 січня 2020 року заборгував позивачу 37438,79 грн., з них: 23515,11 грн. - заборгованості за основним боргом; 8711,80 грн. - проценти за користування кредитом; 2643,42 грн. - пеня за несвоєчасне погашення основного боргу; 1633,53 грн. - пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом; 358,82 грн. - 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (відповідно до ст. 625 ЦК України); 189,58 грн. - 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом (відповідно до ст. 625 ЦК України); 183,66 грн. - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); 202,87 грн. втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом. В зв`язку з наведеним, АТ «Державний ощадний банк України», з врахуванням заяв про зменшення позовних вимог, у зв`язку зі сплатою відповідачем частини заборгованості після подання позивачем позовної заяви, вимагає стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) в сумі 22438,79 грн. (двадцять дві тисячі чотириста тридцять вісім гривень сімдесят дев`ять копійок), з яких: 17226,91 грн. - заборгованість по кредиту; 2643,42 грн. пеня за несвоєчасне погашення основного боргу; 1633,53 грн. - пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом; 358,82 грн. - 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу; 189,58 грн. - 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом; 183,66 грн. - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); 202,87 грн. втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом. Представник позивача - Данилевич А.Б. в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій позовну заяву підтримує з підстав і мотивів, наведених у позовній заяві, просить позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача [PERSON] та відповідач в судове засідання не з`явилися. Представник відповідача подав заяву, відповідно до якої просить розглядати справу у відсутності відповідача, підтримує доводи, викладені у відзиві на позов. Відповідно до відзиву на позов [PERSON] частково погоджується із позовними вимогами за позовною заявою АТ «Державний ощадний банк України» до нього, посилаючись на те, що звернувшись із позовом 17 січня 2020 року позивач реалізував своє право на дострокове повернення кредиту, тому з цього часу припиняється нарахування процентів за кредитом і він як боржник згідно ст. 625 ЦК України зобов`язаний сплатити суму боргу із врахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Окрім цього, останній платіж по кредиту ним було здійснено 15 серпня 2018 року, зважаючи на те, що ч.2 ст. 258 ЦК України щодо пені встановлено позовна давність в один рік, він заявляє про сплив позовної давності щодо пені. У зв`язку з наведеним просить застосувати позовну давність щодо стягнення з нього пені, а також відмовити у стягнення з нього 3% річних. Судом було здійснено наступні процесуальні дії: 23 січня 2020 року ухвалою суду позовну заяву акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) залишено без руху, надано позивачу десятиденний строк для оформлення позовної заяви відповідно до вимог ст. 177 ЦПК України. 10 лютого 2020 року суд звернувся за наданням інформації про зареєстроване місце проживання відповідача. 18 лютого 2020 року судом відкрито спрощене провадження у вказаній справі. Судове засідання з участю сторін призначено на 10 год. 00 хв. 11 березня 2020 року. Ухвалою суду від 11 березня 2020 року розгляд справи відкладено на 10 год. 00 хв. 02 квітня 2020 року у зв`язку з відсутністю відомостей про належне повідомлення відповідача про день, час та місце розгляду справи. 11 березня 2020 року судом постановлено окрему ухвалу у зв`язку з неналежним виконанням службових обов`язків працівниками ВПЗ Бережани 1 Тернопільської дирекції ПАТ «Укрпошта» по доставці судової повістки адресованої відповідачу. 11 березня 2020 року позивачем було подано заяву про зменшення позовних вимог. 11 березня 2020 року до суду від відповідача надійшов відзив на позов. 27 березня 2020 року до суду від позивача надійшла відповідь на відзив. 02 квітня 2020 року судове засідання не відбулось у зв`язку з перебуванням судді у нарадчій кімнаті по кримінальній справі. 17 квітня 2020 року судове засідання не відбулось у зв`язку з перебуванням судді у нарадчій кімнаті по кримінальній справі. 19 травня 2020 року представником позивача подано суду заяву про зменшення позовних вимог. Розгляд справи відкладено на 10 год. 00 хв. 02 червня 2020 року у зв`язку з відсутністю відомостей про вручення відповідачу заяви про зменшення позовних вимог. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково з наступних мотивів. 20 червня 2018 року між публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» (правонаступником якого є позивач) та [PERSON] , шляхом підписання відповідачем 20 червня 2018 року заяви про приєднання № 576131 було укладено договір Комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) (далі - договір). За заявою відповідача позивачем було встановлено відновлювальну кредитну лінію [PERSON] в розмірі 24800,00 грн. на 60 місяців (п. 6.3, 6.4 заяви про приєднання № 576131). Проценти за користування кредитом становлять: 35 % річних за користування кредитними коштами у всіх випадках, крім випадку користування кредитними коштами протягом грейс періоду та випадку припинення трудового договору між Клієнтом та Організацією або розірвання договору зарплатного пакету, укладеного між Банком та організацією (п. 6.6.1 заяви про приєднання № 576131); 0,001% процентів річних за користування коштами протягом грейс періоду у випадку безготівкового розрахунку за товари та послуги з використанням платіжної картки (п. 6.6.2 заяви про приєднання № 576131), - проценти за користування кредитом сплачуються щомісячно. Відповідно до п. 6.7 заяви про приєднання № 576131 за договором, укладеним між позивачем та відповідачем, не встановлено розмір обов`язкового щомісячного платежу, який [PERSON] має щомісячно сплачувати на часткове повернення кредиту. Згідно з паспортом споживчого кредиту 20 червня 2018 року відповідачу повідомлено, що порушення взятих на себе зобов`язань по своєчасному поверненню основної суми боргу та/або сплати процентів за користування кредитом, - нараховується пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, яка діяла в період, за який нараховується пеня, від суми платежу за кожен день прострочення, але не більше 15 % суми простроченого платежу. Сукупна сума пені, нарахована за порушення зобов`язань на підставі договору не може перевищувати половини суми, одержаної за договором. Відповідач не виконував належним чином зобов`язання по договору, внаслідок чого згідно з розрахунком заборгованості станом на 10 січня 2020 року його заборгованість по процентах за користування кредитом становила 8711,80 грн. Згідно ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, перерахованих в ст. 11 ЦК України, зокрема на підставі договорів. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Ч.1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Ст. ст. 526, 530 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства і в установлений строк відповідно до умов договору. Ч.2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відповідно до ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Ч.1 ст. 634 ЦК України встановлено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Виходячи з наведеного, умови договорів приєднання в сфері банківського обслуговування розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст. 633, 634 ЦК України другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. З виписки по картковому рахунку щодо відповідача за період з 19/06/2018 по 10/01/2020, випливає, що за рахунок кредитного ліміту [PERSON] отримав 24279,72 грн., за цей час відповідач сплатив позивачу 3220,00 грн. (1500,00 грн. 15/08/2018 + 20,00 грн. 28/09/2018+1000,00 грн. 16/05/2019 + 500,00 грн. 25/06/2019 + 300,00 грн. 24/07/2019 = 3220,00 грн.) Виходячи з розміру заборгованості по тілу кредиту станом на 10.01.2020 року в розмірі 23515,11 грн. та відсоткової ставки за користування кредитом 35 % річних, відповідач має сплачувати позивачу в місяць 685,85 грн. процентів. Таким чином, відповідач прострочив сплату процентів позивачу більше ніж за 12 місяців. Зважаючи на викладене, позивач, виходячи з положень ч.2 ст. 1050 ЦК України, має право вимагати дострокового повернення кредиту та сплати прострочених процентів. Наявність заборгованості відповідача перед позивачем в розмірі 23515,11 грн. - заборгованість за основним боргом та 8711,80 грн. - проценти за користування кредитом [PERSON] не оспорюється. Відповідач з моменту звернення позивача до суду з позовом до постановлення рішення сплатив позивачу 15000,00 грн. (п`ятнадцять тисяч гривень), у зв`язку з чим позивач зменшив розмір позовних вимог, зарахувавши на погашення процентів за користування кредитом 8711,80 грн. та 6288,20 грн. на погашення основного боргу. Виходячи з наведеного, позовні вимоги позивача з врахуванням змін, в частині стягнення з відповідача 17226,91 грн. - заборгованості по кредиту, підлягають задоволенню. Розглядаючи позовні вимоги в частині стягнення пені, суд виходить з того, що згідно з ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Згідно з розрахунком заборгованості, доданим до позовної заяви, позивач нарахував пеню: за несвоєчасне погашення основного боргу за період з 26.09.2018 року по 10.01.2020 року в сумі 2643,42 грн.; за несвоєчасну сплату процентів за період з 28.09.2018 року по 10.01.2020 року в сумі 1633,53 грн. Вище встановлено, що відповідно до п. 6.7 заяви про приєднання № 576131 за договором, укладеним між позивачем та відповідачем, не встановлено розмір обов`язкового щомісячного платежу, який [PERSON] має щомісячно сплачувати на часткове повернення кредиту, а тому у [PERSON] не було обов`язку щомісячно здійснювати часткове погашення кредиту. Строк виконання обов`язку повернути кредит у відповідача згідно договору закінчувався 20 червня 2023 року, оскільки кредит надано на 60 місяців. Позивач відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України поставив вимогу достроково повернути кредит лише 16.01.2020 року, направивши відповідачу вимогу про усунення порушення. Виходячи з наведеного, відповідач як боржник за зобов`язанням станом на 10 січня 2020 року (день, по який позивачем нараховано пеню) не порушив перед позивачем зобов`язання повернути кредит, а тому в задоволенні позовної вимоги про стягнення з [PERSON] 2643,42 грн. пені за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) слід відмовити. Розглядаючи позовну вимогу про стягнення з 1633,53 грн. пені за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом, суд виходить з того, що відповідач вперше не виконав зобов`язання зі сплати процентів 26.09.2018 року, сплативши на погашення процентів 28.09.2018 року лише 20,00 грн. а тому позивачем правомірно та відповідно до умов договору нараховано пеню за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом. Розглядаючи заяву відповідача про застосування позовної давності до вимоги про стягнення пені суд виходить з того, що відповідно до п.1 ч.2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Однак ч.1 ст. 264 ЦК України встановлено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. [PERSON] здійснював погашення заборгованості за договором, до якої входила і пеня 16/05/2019 в сумі 1000,00 грн.; 25/06/2019 - 500,00 грн.; 24/07/2019 - 300,00 грн. Виходячи з наведеного, позовна давність за вимогами про стягнення пені переривалась. З моменту вчиненням відповідачем дії, що свідчить про визнання ним свого обов`язку (сплати 24/07/2019 - 300,00 грн.) до звернення позивача до суду з позовом минуло менше одного року, а тому з відповідача слід стягнути пеню за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом в розмірі 1633,53 грн. Розглядаючи позовні вимоги позивача про стягнення 3% річних за несвоєчасне погашення боргу та втрат від інфляції за несвоєчасне погашення боргу, суд виходить з того, що ч.2 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з розрахунком заборгованості, доданим до позовної заяви, позивач нарахував: 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу за період з 26.09.2018 року по 10.01.2020 року в сумі 358,82 грн.; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) за період з 26.09.2018 року по 10.01.2020 року в сумі 183,66 грн. Виходячи з наведеного вище висновку суду про те, що [PERSON] станом на 10.01.2020 року не порушив перед позивачем зобов`язання повернути кредит, в задоволенні позовних вимог про стягнення з [PERSON] : 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу в сумі 358,82 грн. та втрат від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) в сумі 183,66 грн., - слід відмовити. Згідно з розрахунком заборгованості, доданим до позовної заяви, позивач нарахував: 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом за період з 28.09.2018 року по 10.01.2020 року в сумі 189,58 грн.; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом за період з 28.09.2018 року по 10.01.2020 року в сумі 202,87 грн. [PERSON] станом на 10.01.2020 року порушив перед позивачем зобов`язання сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 8711,80 грн. Відповідно до ч.1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. З моменту прострочення сплати [PERSON] процентів за користування кредитом такі проценти стають позикою, яку не повернуто вчасно, а тому позивачем правомірно та відповідно до ст. 625, 1050 ЦК України нараховано: 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом за період з 28.09.2018 року по 10.01.2020 року в сумі 189,58 грн.; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом за період з 28.09.2018 року по 10.01.2020 року в сумі 202,87 грн., - які слід стягнути з відповідача. Виходячи з наведеного, з відповідача на користь позивача слід стягнути 19252,89 грн. (дев`ятнадцять тисяч двісті п`ятдесят дві гривні вісімдесят дев`ять копійок) за договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) № [NUMBER] , з яких: 17226,91 грн. - заборгованість по кредиту; 1633,53 грн. - пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом; 189,58 грн. - 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом (відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України); 202,87 грн. - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом (відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України). Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Виходячи з наведеного, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір, сплачений при поданні позову.

Outcome: partial