Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-16 00:00:00

[PERSON] у листопаді 2016 року звернувся до суду з даним позовом до публічного акціонерного товариства Акцент-Банк, в якому просив визнати нікчемним кредитний договір, укладений між ним та відповідачем 30.07.2016 року. Також позивач просив стягнути з відповідача на його користь сплачену [PERSON] суму в якості винагороди за надання фінансового інструмента у розмірі 1 898 грн. 10 коп., а також сплачену [PERSON] в якості комісії суму у розмірі 3 128 грн. 46 коп. Вимоги заявленого позову [PERSON] обґрунтовував тим, що 30.07.2016 року на підставі поданої ним засобами дистанційного звязку заяви №АВН0СТ1551030686 з відповідачем було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого банк надав [PERSON] строковий кредит у сумі 20 898 грн. 10 коп. на строк 24 місяці, з 30.07.2016 року по 30.07.2018 року включно, для придбання споживчих товарів зі сплатою 4,99% в місяць, на суму виданого кредиту, що сплачується щомісяця, у розмірі 1 914 грн. 67 коп., починаючи з 25 по 29 число наступного місяця, в обмін на зобовязання позичальника з повернення кредиту, сплати відсотків, винагороди за надання фінансового інструменту 1 898 грн. 10 коп., комісії у зазначені в заяві та [PERSON] та [PERSON] надання кредиту Швидка готівка строки. Позивач у доводах позовної заяви зазначав, що після проведення ним першого платежу у серпні 2016 року залишок за кредитом почав дорівнювати 21 942 грн. 80 коп., і з даного приводу він звернувся до відповідача з відповідною заявою про надання інформації щодо сукупної вартості кредиту, реальної процентної ставки та загальної суми кредиту, проте, у наданні вказаної інформації позивачу було відмовлено. Позивач вказує, що договір про надання споживчого кредиту мав укладатися у письмовій формі, один з оригіналів якого мав бути переданий йому, як споживачу. Також позивач зазначає, що вимоги до форми кредитного договору встановлені статтею 1055 ЦК України, згідно якої кредитний договір укладається у письмовій формі; кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Таким чином, як вказує позивач, він повинен був підписати кредитний договір (електронний або письмовий), проте, банк не пропонував йому підписати кредитний договір, і фактично укладений договір позивачем підписано не було. За даних обставин, як вважає позивач, оспорюваний кредитний договір, укладений між ним та відповідачем, є нікчемним оскільки не відповідає вимогам: Закону України Про захист прав споживачів, статті 1055 ЦК України, статей 11,12 Закону України Про електронну комерцію. Заочним рішенням Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 06.02.2017 року задоволено позовні вимоги [PERSON] до публічного акціонерного товариства Акцент-Банк про визнання кредитного договору нікчемним та стягнення коштів. Судом визнано нікчемним кредитний договір, укладений 30.07.2016 року між [PERSON] та публічним акціонерним товариством Акцент-Банк. Стягнуто з [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства Акцент-Банк отримані за кредитним договором, укладеним 30.07.2016 року, грошові кошти у сумі 20 898 грн. 10 коп. Стягнуто з публічного акціонерного товариства Акцент-Банк на користь [PERSON] отримані за кредитним договором, укладеним 30.07.2016 року, грошові кошти у сумі 9 631 грн. 67 коп. Стягнуто з публічного акціонерного товариства Акцент-Банк на користь держави судовий збір у розмірі 1 280 грн. Ухвалою Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 13.03.2017 року залишено без задоволення заяву публічного акціонерного товариства Акцент-Банк про перегляд заочного рішення Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 06.02.2017 року у цивільній справі за позовом [PERSON] до публічного акціонерного товариства Акцент-Банк про визнання кредитного договору нікчемним, стягнення коштів. В апеляційній скарзі публічне акціонерне товариство Акцент-Банк просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні вимог заявленого позову. Доводи апеляційної скарги зазначають, що оскаржуване рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, при неповному зясуванні фактичних обставин справи, що мають значення для справи. ПАТ Акцент-Банк вважає необґрунтованим висновок суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення вимог заявленого позову, і визнання кредитного договору нікчемним, оскільки вказаний висновок суду першої інстанції не узгоджується з нормами матеріального права, які регулюють спірні правовідносини та фактичними обставинами справи. Доводи апеляційної скарги вказують, що підписавши заяву, яка разом з Умовами та [PERSON] надання банківських послуг у письмовому вигляді була надана [PERSON], відповідач підтвердив, що між сторонами укладено договір. При цьому ПАТ Акцент-Банк вказує, що при укладенні договору сторони керувались ч.1 статті 634 ЦК України, і таким чином, між сторонами було укладено договір приєднання. Доводи апеляційної скарги зазначають, що кредитний договір укладено шляхом підписання позивачем заяви клієнта та його ознайомлення з Умовами та [PERSON] надання банківських послуг та тарифами, які знаходяться у вільному доступі у мережі інтернет, що не створює жодних перешкод для їх застосування під час користування кредитною картою. ПАТ Акцент-Банк вказує, що підписавши договір, сторони за власним волевиявленням досягли істотних умов укладеного договору,чим взяли на себе зобовязання щодо його належного виконання. Доводи апеляційної скарги зазначають, що зі змісту заяви позичальника, [PERSON] та [PERSON] надання банківських послуг вбачається, що вони містять в собі всі істотні умови договору про надання фінансових послуг, передбачені главою 71 ЦК України. При цьому ПАТ Акцент-Банк зазначає, що оспорюваний позивачем кредитний договір в повному обсязі відповідає вимогам статей 207,208 ЦК України, якими встановлено вимоги для письмової форми правочину. Вказаний кредитний договір є публічним договором, умови якого відповідно до ч.2 статті 633 ЦК України є однаковими для всіх споживачів аналогічних банківських послуг, які надаються банком. ПАТ Акцент-Банк у доводах апеляційної скарги вказує, що з врахуванням статті 630 ЦК України, між сторонами було укладено кредитний договір, а саме, договір приєднання, при цьому позивач був ознайомлений та погодився з умовами надання банківських послуг. Доводи апеляційної скарги вказують, що позивач погодився з тим, що його заява разом з Умовами та [PERSON] надання банківських послуг складає укладений між ним та банком кредитний договір. ПАТ Акцент-Банк вказує про належність виконання банком умов укладеного між сторонами договору шляхом надання позивачу кредитного ліміту в сумі 20 898 грн. 10 коп., при цьому позивач користувався кредитним лімітом банку, зокрема, після часткового погашення заборгованості знову користувався кредитними коштами, тому і не відбувалось зменшення суми заборгованості. ПАТ Акцент-банк стверджує, що кредитні кошти за кредитним договором були одержані позичальником на картковий рахунок 4149497866530498, під час проведення операції зі зняття грошових коштів із карткового рахунку позичальника зчитувалась магнітна смуга та вводився ПІН-код, тому позичальник зобовязаний повернути кредит та сплатити відповідні проценти. В судове засідання апеляційного суду представник відповідача, належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду даної справи (а.с.164,167,168,171,172,175), не зявився. Відповідно до приписів ч.2 статті 305 ЦПК України, неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи. Вислухавши суддю-доповідача, пояснення позивача в судовому засіданні апеляційного суду, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд на підставі приписів п.4 ч.1 статті 309 ЦПК України приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржуване заочне рішення суду першої інстанції від 06.02.2017 року, - скасуванню. За даних обставин апеляційний суд вважає за необхідне ухвалити нове рішення по суті вимог заявленого позову, яким відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] до публічного акціонерного товариства Акцент-Банк про визнання кредитного договору нікчемним, стягнення коштів. Відповідно до п.6 ч.1 статті 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність. Задовольняючи вимоги заявленого позову, суд першої інстанції зазначив у оскаржуваному заочному рішенні від 06.02.2017 року, що в ході судового розгляду даної справи встановлено, що договір споживчого кредиту, який було укладено між позивачем та відповідачем 30.07.2016 року, відображено у заяві позивача про приєднання до умов та правил надання кредиту, надісланій позивачем відповідачу засобами електронного звязку. Проте, як вказав суд першої інстанції, ні заява, ні надані представником відповідача [PERSON] та [PERSON] надання банківських послуг, які складають договір, не були підписані позивачем, що свідчить про недотримання сторонами вимог щодо письмової форми кредитного договору. Як зазначив суд першої інстанції у заочному рішенні від 06.02.2017 року, при укладенні 30.07.2016 року між позивачем та відповідачем кредитного договору його сторонами не було дотримано вимог законодавства щодо його письмової форми, і за даних обставин суд першої інстанції прийшов до висновку про наявність підстав для визнання оспорюваного позивачем договору нікчемним, оскільки недійсність даного договору прямо встановлена законом. При цьому судом стягнуто з [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства Акцент-Банк отримані за кредитним договором, укладеним 30.07.2016 року, грошові кошти у сумі 20 898 грн. 10 коп., а також стягнуто з публічного акціонерного товариства Акцент-Банк на користь [PERSON] отримані за кредитним договором, укладеним 30.07.2016 року, грошові кошти у сумі 9 631 грн. 67 коп. В ході апеляційного розгляду даної справи знайшли своє підтвердження доводи апеляційної скарги відносно того, що вказаний висновок суду першої інстанції не узгоджується з фактичними обставинами справи та нормами матеріального права, які регламентують спірні правовідносини. Відповідно до приписів ч.1 статті 638 ЦК України, яка регламентує укладення договору, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. В ході судового розгляду даної справи встановлено, і вказані обставини підтверджуються її матеріалами (а.с.5), що 30.07.2016 року між [PERSON] та ПАТ Акцент-Банк було укладено кредитний договір за допомогою дистанційного звязку. Позивачу на його електронну адресу надійшов примірник кредитного договору для ознайомлення. Відповідно до укладеного між сторонами спору договору №АВН0СТ1551030686 від 30.07.2016 року (а.с.5), [PERSON] отримав строковий кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 20 898 грн. 10 коп. на строк 24 місяці - з 30.07.2016 року по 30.07.2018 року для придбання споживчих товарів, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 4,99 на місяць на суму виданого кредиту, що сплачується щомісяця, у розмірі 1 914 грн. 67 коп., починаючи з 25 по 29 число наступного місяця, в обмін на зобовязання позичальника з повернення кредиту, сплати відсотків, винагороди за надання фінансового інструменту 1 898 грн. 10 коп., комісії у зазначені у Заяві та [PERSON] та [PERSON] надання кредиту Швидка готівка строки. Кредит надається банком шляхом зарахування грошових коштів на платіжну картку позичальника №4149497866530498, погашення заборгованості за кредитом позичальник здійснює шляхом зарахування грошей на рахунок №29098057380292, з якого банк здійснює списання грошей на погашення заборгованості за кредитом. Укладаючи даний кредитний договір, позивач погодився з тим, що він ознайомився та згодний з Умовами та [PERSON] надання банківських послуг, які були надані йому відповідачем у письмовій формі. [PERSON] підтвердив факт надання йому повної інформації про умови кредитування в ПАТ Акцент-Банк, із визначенням всіх особливостей такого кредитування. У заяві позичальника № АВН0СТ1551030686 від 30.07.2016 року (а.с.5), позивач вказує:Я ознайомився та згодний із Умовами та [PERSON] надання банківських послуг, які були надані мені у письмовій формі. Своїм підписом я підтверджую факт надання мені повної інформації про умови кредитування у ПАТ Акцент-Банк, а саме: мету, для якої кредит може бути витрачений; форми його забезпечення; наявні форми кредитування з коротким описом відмінностей між ними, в тому числі, між зобовязаннями позичальника; тип відсоткової ставки; суму, на яку кредит може бути виданий; орієнтовну сукупну вартість кредиту та вартість послуги з оформлення договору (перелік усіх витрат, повязаних з одержанням кредиту, його обслуговуванням та поверненням, зокрема, таких, як адміністративні витрати, витрати на страхування, юридичне оформлення, тощо); строк, на який кредит може бути одержаний; варіанти повернення кредиту, включаючи кількість платежів,їх частоту та обсяги; можливість дострокового повернення кредиту та його умови; необхідність здійснення оцінки майна, якщо така оцінка є необхідною, ким вона здійснюється; податковий режим сплати відсотків та державні субсидії, на які позичальник має право, і відомості про те, від кого позичальник може одержати докладнішу інформацію; переваги та недоліки пропонованих схем кредитування. Таким чином, своєю заявою позичальник [PERSON] підтвердив приєднання до [PERSON] та [PERSON] надання кредиту Онлайн кеш-кредит, які є розміщеними на сайті банку, і які разом із заявою позичальника складають кредитний договір. Відповідно до п.2.7.10.1.1. [PERSON] та правил надання банківських послуг (а.с.55-65), подання заявки на кредит здійснюється у відділенні банку, у точках РІП або самостійно клієнтом через сайт. Протягом одного банківського дня з моменту подання клієнтом заяви на встановлення кредиту, банк приймає рішення про видачу кредиту. У випадку прийняття позитивного рішення, банк надає позичальнику кредит, розмір якого не перевищує 50 000 грн., шляхом зарахування коштів на картку клієнта, емітовану ПАТ Акцент-Банк. На виконання умов укладеного договору відповідач 30.07.2016 року перерахував кредитні кошти у розмірі 19 000 грн. на платіжну картку позивача №4149497866530498, емітовану банком (а.с.66,67), а також одноразову винагороду за рахунок кредитних коштів, відповідно до умов кредитного договору у сумі 1 898,10 грн., на загальну суму кредитних коштів у розмірі 20 898 грн.10 коп. Таким чином, позивач ознайомився з Умовами та [PERSON] даного кредитного договору і погодився з ними, а відповідач при цьому виконав взяті на себе зобовязання щодо видачі кредитних коштів. Зі змісту заяви позичальника, [PERSON] та [PERSON] надання банківських послуг вбачається, що вони містять в собі всі істотні умови договору про надання фінансових послуг, передбачені главою 71 ЦК України. Оспорюваний позивачем кредитний договір відповідає вимогам статей 207, 208 ЦК України щодо письмової форми правочину. Приймаючи до уваги вищенаведене та виходячи із приписів статті 634 ЦК України, правила якої регламентують договір приєднання, позивач уклав з відповідачем 30.07.2016 року договір шляхом приєднання позивача до запропонованого договору в цілому. При цьому позивач був ознайомлений та згодний з умовами надання банківських послуг, як був згодний і з тим, що його заява разом з Умовами та [PERSON] надання банківських послуг складає між ним та банком кредитний договір. В ході судового розгляду даної справи встановлено, що позивачу було надіслано відповідачем умови та правила надання кредиту, до яких позивач міг приєднатися або не приймати їх. Як вбачається з матеріалів справи (а.с.5), позивач приєднався до умов та правил надання кредиту, погодився із зазначеними у кредитному договорі умовами. Виписка із рахунку позивача (а.с.68) відображає користування позивачем наданими банком кредитними коштами. В ході судового розгляду даної справи також встановлено, що укладаючи кредитний договір, який оспорюється позивачем, сторони вказаного договору за власним волевиявленням досягли істотних умов щодо даного договору, підписавши його, чим взяли на себе зобовязання виконувати укладений договір належним чином. Враховуючи вищенаведене, доводи позивача відносно того, що оспорюваний ним кредитний договір є нікчемним, оскільки він не підписаний позивачем, і при цьому не дотримана письмова форма укладеного між сторонами спору договору, не можуть бути підставою для задоволення вимог заявленого позову, оскільки вказані доводи позивача не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду даної справи. Судом встановлено, що при укладенні оспорюваного позивачем договору була дотримана його письмова форма, відповідно до приписів статті 207 ЦК України, правила якої регламентують вимоги до письмової форми правочину, і за даних обставин відсутні підстави вважати оспорюваний позивачем договір від 30.07.2016 року нікчемним з тих підстав, на які посилається позивач у доводах позовної заяви. Закон України Про захист прав споживачів, на положення якого посилається позивач у обгрунтування вимог заявленого позову, як зазначено у його преамбулі, регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів. Відповідно до визначень статті 1 Закону України Про захист прав споживачів, споживач - це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника; продукція - це будь-який виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб. Письмова форма будь-якого договору, у тому числі, і кредитного, полягає у фіксації його змісту за допомогою письмового тексту і підписання цього тексту особами, які вчинили цей договір. Згідно зі статтею 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. В ході судового розгляду даної справи на підставі приписів норм матеріального права, які регламентують спірні правовідносини та на основі зясованих обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, апеляційним судом встановлено, що оспорюваний позивачем договір від 30.07.2016 року відповідає приписам статті 207 ЦК України, правила якої регламентують вимоги до письмової форми правочину та положенням статті 208 ЦК України, яка визначає правочини, які належить вчиняти у письмовій формі. За даних обставин відсутні підстави вважати кредитний договір від 30.07.2016 року нікчемним з тих підстав, на які посилається позивач в обгрунтування вимог заявленого позову. За даних обставин апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга публічного акціонерного товариства Акцент-Банк підлягає задоволенню, при цьому заочне рішення суду першої інстанції від 06.02.2017 року щодо задоволення позовних вимог [PERSON] про визнання кредитного договору нікчемним, стягнення коштів, підлягає скасуванню, з ухваленням апеляційним судом нового рішення по суті вимог заявленого позову про відмову у задоволенні позову. Відповідно до приписів статті 88 ЦПК України, яка регламентує розподіл судових витрат між сторонами, апеляційний суд вважає за необхідне стягнути із [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства Акцент-Банк 1212 грн. 64 коп. в рахунок відшкодування документально підтверджених понесених судових витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги (а.с.149,156).

Outcome: dismissed