Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-17 00:00:00

[PERSON] (надалі позивач) звернулась до Енергодарського міського суду Запорізької області 08.11.2017 року з позовною заявою до [PERSON] (надалі відповідач), в якій зазначає, що 29.04.2017 року зареєструвала шлюб з відповідачем, від шлюбу мають малолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], батьком доньки записано та є відповідач. Шлюбні відносини з відповідачем припинено, разом не проживають спільного господарства не ведуть, офіційно шлюб не розірвано, донька проживає з позивачем. Позивач посилаючись на те, що в неї склалось тяжке матеріальне становище у звязку з тим, що вона не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років та іншого доходу, крім як соціальна допомога на дитину від держави, немає тому потребує матеріальної допомоги зі сторони відповідача, який працює та має можливість надавати їй допомогу, просить суд: Стягнути з відповідача - [PERSON], [INFO] на користь та утримання [PERSON], [INFO],аліменти в розмірі 1/4 частини із усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до досягнення три річного віку дитиною, тобто до 14.09.2010 року. У судове засідання сторони не зявились, надали до суду письмові заяви, позивач позовні вимоги підтримав та просить суд їх задовольнити (а.с.17), відповідач позовні вимоги визнав та просить їх задовольнити (а.с.18). 15.12.2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції. У відповідності до приписів п.п. 9 ч.1 Розділ ХШ «Перехідні Положення» ЦПК України в редакції від 15.12.2017 року, в судах першої інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Отже, суд вирішує дану справу застосовуючи ЦПК України в редакції від 15.12.2017 року. У зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, на підставі ч.2\~ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Перевіривши матеріали справи, суд вважає позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Так, судом встановлено, що між сторонами шлюб не розірвано (а.с.3), від шлюбу сторони мають малолітню дитину - доньку: [PERSON], [INFO] (а.с.4), дитина проживає з позивачем (а.с.7). Згідно ч.2\~ст.84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч.1\~ст.80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1\~ст.79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Згідно приписів п.1 ч.2 ст.49 ЦПК України, відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Згідно ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч.4 ст.206 ЦПК України). Відповідно Закону, за відсутності будь-якого застереження, факт визнаний сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, вважається встановленим. Тобто, визнання позову відповідачем, згідно ст.82 ЦПК України, є обов'язковим для суду, оскільки обставини, визнані сторонами не підлягають доказуванню. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтереси інших осіб, а отже суд приймає визнання позову відповідачем у справі і з цих підстав задовольняє позов. Крім того, згідно п.2 ч.5 ст.265 ЦПК України, у резулятивній частині рішення зазначається про розподіл судових витрат. Позивач звернулась до суду 08.11.2017 року, на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про виконавче провадження», позивач звільнена від сплати судового збору. Враховуючи, що позивача звільнено від сплати судового збору, а також вимоги ч.2 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження», ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік», суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір, який становить 640 грн. 00 коп. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved