Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-29 00:00:00

[PERSON] року звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа [PERSON] Запорізька державна нотаріальна контора про визнання права власності на частину квартири в порядку спадкування за законом, обґрунтовуючи вимоги тим, що 13.04.2010 року помер його батько [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно, а саме : на ? частку квартири [ADDRESS] ( колишня Орджонікідзе ) у місті Запоріжжі. Спадкоємцями за законом після смерті [PERSON], є його син - [PERSON], [INFO] його мати - [PERSON] , [INFO] та дружина [PERSON] , [INFO].Позивач звернувся з заявою про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори, але у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом було відмовлено, у звязку з відсутністю документа, що підтверджує право власності спадкодавця на вказане майно. Позивач просить в позові визнати за ним право власності на 1/6 частки квартири, після смерті його батька [PERSON], який помер 13.04.2010 року. Позивач та відповідач в судове засідання не зявились, позивач надав до суду заяву, в якій просить справу розглядати за його відсутності, позов підтримав. Відповідач надала суду заяву з проханням розглядати справу без неї, позов визнала повністю. Від третьої особи також надійшла заява про розгляд справи без їх участі. У звязку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши та проаналізувавши всі надані докази, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 13 квітня 2010 року помер гр.[PERSON], про що складено відповідний актовий запис № 2602, підтвердженням чого є Свідоцтво про смерть, видане повторно 18 серпня 2017 року Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області Серія І-ЖС № 397400. Померлий 13 квітня 2010 року гр.[PERSON] є батьком позивача, що підтверджується свідоцтвом про народження, виданого Виконавчим комітетом Заводської районної Ради народних депутатів м.Запоріжжя Запорізької області 17 червня 1989 року ІІІ-ЖС № 388996. зроблено запис за № 508. Померлий гр.[PERSON], [INFO], мешкав та був зареєстрований за адресою [INFO], про що свідчить довідка від 24.10.2017 року № 04-07/3/21714, видана Департаментом реєстраційних послуг Запорізької міської ради. Крім позивача є інші спадкоємці за законом згідно із ст.1261 Цивільного кодексу України: мати - гр.[PERSON]. [INFO], що зареєстрована за адресою: [INFO] б, гуртожиток, м. Запоріжжя, Запорізька область, яка подала до [PERSON] запорізької державної нотаріальної контори заяву про відмову від спадщини після померлого «13» квітня 2010 року гр.[PERSON] - сина, на користь, дружини спадкодавця, гр.[PERSON], [INFO], що мешкає та зареєстрована за адресою: [INFO] а., кв. 43, м.Запоріжжя, яка подала до [PERSON] запорізької державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини за законом згідно із ст.1261 Цивільного кодексу України, на підставі якої була заведена спадкова справа №298/2010, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 29.06.2010 №24075595, та якій [PERSON] запорізькою державною нотаріальною конторою 07 червня 2012 року було видане свідоцтво про право на спадщину за законом на 2/3 частки квартири з 1/2 частки за р.№3-147. Інших спадкоємців за законом згідно із ст. 1261 Цивільного кодексу України, немає. Спадкоємців, передбачених ст.1266 Цивільного кодексу України, немає. Спадкоємців за заповітом також немає. Позивачем також до [PERSON] запорізької державної нотаріальної контори була подана заява про прийняття спадщини за законом згідно із ст.1261 Цивільного кодексу України, яка була долучена до спадкової справи №298/2010. Згідно з ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкоємцем, має подати у встановлений законодавством шестимісячний строк до нотаріуса відповідну заяву про прийняття спадщину, оскільки постійно не проживав із спадкодавцем, а мешкав в місці, яке є іншим від місця проживання спадкодавця. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому майно, а саме: на 1/2 частку квартири [ADDRESS] (колишня Орджонікідзе) у місті Запоріжжі. Коли минуло півроку, позивач прийшов до [PERSON] запорізької державної нотаріальної контори для подальшого оформлення спадщини після померлого 13 квітня 2010 року гр.[PERSON] батька позивача , що мешкав та був зареєстрований за адресою: [INFO], для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на частку квартири та його державної реєстрації. Проте у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на підставі ст.1261 Цивільного кодексу України після померлого гр.[PERSON] на 1/3 частку з 1/2 частки квартири [ADDRESS] (колишня вулиця Орджонікідзе), позивачу [PERSON] запорізькою державною нотаріальною конторою було відмовлено, у зв'язку із відсутністю документа, що підтверджує право власності спадкодавця на таке майно, про що свідчить постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 28 жовтня 2017 року №2528/02-31. Відповідно до листа Товариства з обмеженою відповідальністю Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації від 23.10.2017 року за вих. № 11504 квартира [ADDRESS] (колишня Орджонікідзе) у місті Запоріжжі Запорізької області належала спадкодавцю на підставі договору купівлі-продажу нерухомості, посвідченого Запорізькою Регіональною Біржею нерухомості 02 червня 1995 року за р.№1574.К., зареєстрованого в Орендному підприємстві Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації 08.06.1995 року в реєстрову книгу № 278, номер запису: 38569. Рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 09 серпня 2001 року справа №22- 4311/2011 р. за [PERSON] визнано право власності на 1/2 частку квартири [ADDRESS]. Право власності зареєстроване в Орендному підприємстві Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації 31.08.2011 року з книзі: 278, номер запису: 38569, реєстраційний номер: 31542592, що підтверджується Витягом про державну реєстрацію прав від 31.08.2011 року №31142089. Вищезазначена трьохкімнатна квартира загальною площею 59,0 кв.м., житловою площею 41,7 кв.м., про що свідчить договір купівлі-продажу нерухомості та технічний паспорт на квартиру від 22.04.1994 року. Таким чином, виникла ситуація при якій позивач не може оформити спадщину у нотаріуса шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину за законом згідно із ст.1261 Цивільного кодексу України на 1/3 частки з 1/2 частки квартири [ADDRESS] (Орджонікідзе) у місті Запоріжжі Запорізької області, що належала померлому «13» квітня 2010 року гр.[PERSON] - батьку, що мешкав та був зареєстрований за адресою: [INFO], а також отримати від нотаріуса, як державного реєстратора, протягом п'яти робочих днів Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, так як у позивача відсутній документ, що посвідчує право власності спадкодавця на таке майно, тому що оригінал договору купівлі-продажу нерухомості, посвідченого Запорізькою Регіональною Біржею нерухомості 02 червня 1995 року за р.№1574.К., зареєстрованого в Орендному підприємстві Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації 08.06.1995 року в реєстрову книгу № 278, номер запису: 38569, а також оригінал технічного паспорту на квартиру знаходяться у відповідача - гр.[PERSON], яка є співвласником цієї квартири. Сторони не спілкуються, незважаючи на неодноразові перемови, відповідач відмовилася надавати позивачу оригінали вищезазначених документів, які необхідні для того, щоб надати їх державному нотаріусу [PERSON] запорізької державної нотаріальної контори, який на підставі цих документів та після погашення договору купівлі-продажу нерухомості від 02.06.1995 року за р.№1574.К. видав би позивачу свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/3 частку квартири з 1/2 частки та зареєстрував би це свідоцтво в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Згідно ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, а отже і на спадкові правовідносини. Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» відповідачами у справах про спадкування є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. У відповідності до п. п. 4.15, 4.18 Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22 лютого 2012 року за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Крім того, п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суд за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 1216 ЦК України у разі спадкування права та обов'язки спадкодавця переходять до спадкоємців. Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1258 Цивільного кодексу України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно зі ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Отже позивач є спадкодавцем першої черги. Враховуючи те, що відповідно до ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу її відкриття та відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно ст. 1299 ЦК України якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобовязаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна. Згідно ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами піготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем . Окрім того, згідно ч.4 ст206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позов законний, обґрунтований та підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved