Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-10 00:00:00

Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі начальника Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» Крючкова Сергія Сергійовича (далі - АТ «Ощадбанк», позивач, банк), звернувся до суду із позовом до [PERSON] , (далі - відповідач), в якому просив стягнути з останнього суму кредитної заборгованості у розмірі 229740,32 грн., з яких: 196666,67 грн., - загальна сума простроченого кредиту (основного боргу); 29444,37 грн. - загальна сума прострочених чергових платежів по нарахованим відсоткам; 2359,78 грн. - загальна сума пені за несвоєчасну сплату чергових платежів за кредитом (за основним боргом); 983,80 грн. - загальна сума пені за несвоєчасну сплат відсотків за користування кредитом; 202,19 грн.- загальна сума 3% річних від прострочених сум заборгованості по основному боргу; 83,51 грн. - загальна сума 3% річних від прострочених сум заборгованості по відсоткам. Також банк просив стягнути з відповідача судові витрати у розмірі 3446,10 грн. зі сплати судового збору. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 08.02.2019 року між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі територіально відокремленого безбалансового відділення №10026/0140 філії - Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк», як банком та [PERSON] , як позичальником, було укладено договір про споживчий кредит №84_0140, відповідно до якого банк надає відповідачу кредит у розмірі 200000,00 грн. строком на 60 місяців з терміном остаточного повернення кредиту 07.02.2024 року, з фіксованою процентною ставкою за кредитом -56 процентів річних. Позивач свої зобов`язання виконав в повному обсязі та належним чином, а саме надав відповідачеві кредит у розмірі, передбаченому договором. У порушення ст. ст. 525-527, 530, 536, 1054 ЦК України відповідач зобов`язань не виконав, що стало підставою для звернення до суду. Ухвалою суду від 28.08.2019 року позовну заяву АТ «Ощадбанк» прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі. Розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників справи та без проведення судового засідання. Встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву відповідно до ст. 178 ЦПК України. Копію ухвали суду від 28.08.2019 року та позовну заяву з додатками відповідач отримав 13.09.2019 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення №0800104691591-0801200052725. Відзиву на позовну заяву відповідач в установлений судом строк не подав, будь-яких заяв, клопотань суду не заявляв, у зв`язку із чим суд відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне. 08.02.2019 року між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі керуючого ТВБВ №10026/0140 філії - Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк», як банком, та [PERSON] , як позичальником, було укладено договір про споживчий кредит №84_0140 (далі - Договір), відповідно до п.2.2 та п. 2.4.1. якого банк надає відповідачу кредит у розмірі 200000,00 грн. строком на 60 місяців з терміном остаточного повернення кредиту 07.02.2024 року, з фіксованою процентною ставкою за кредитом - 56 процентів річних (а.с. 8-16). Обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за Договором міститься в Додатку №1 до нього (а.с.17). Відповідно до п.3.3.3. Договору, відповідач зобов`язувався здійснювати повернення кредиту рівними частинами в розмірі 3333,33 грн. та сплату процентів, нарахованих банком на залишок основної суми боргу за кредитом, щомісячно до 15 числа місяця, наступного за звітним, починаючи із березня 2019 року, шляхом внесення власних коштів на поточний рахунок, які банк, використовуючи право договірного списання коштів, наданого йому згідно з умовами цього Договору, списує в рахунок погашення основної суми боргу за кредитом та сплати процентів відповідно до послідовності, визначеної цим Договором. Відповідно до п. 3.2.1. Договору, банк здійснює надання кредиту одноразово шляхом безготівкового перерахування коштів на Поточний рахунок позичальника. Пункт 1.1.12. Договору, містить визначення поточного рахунку - це відкритий у банку позичальником поточний рахунок № [NUMBER] для здійснення розрахунково-касового обслуговування позичальника, в тому числі для видачі та обслуговування кредиту. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. В обґрунтування заявлених позивних вимог позивач посилається на те, що він свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі та належним чином, а саме надав відповідачеві кредит у розмірі, передбаченому договором, а відповідач у порушення умов Договору №84_0140 від 08.02.2019 року та у порушенням вимог ст.ст. 525-527, 530, 536, 1054 ЦК України зобов`язань не виконав, у зв`язку з чим станом на 28.05.2019 року має перед позивачем заборгованість у розмірі 229740,32 грн. (розрахунок заборгованості позивача - а.с. 6-7). Поряд з цим, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Тож, текст підписаного сторонами Договору про споживчий кредит №84_0140 від 08.02.2019 року свідчить лише про досягнення сторонами угоди відносно всіх істотних умов договору до моменту реальної передачі грошових коштів. Порядок передачі кредитних коштів визначений у п. 3.2.1. та п. 1.1.12. Договору, а саме передбачає перерахування банком коштів на Поточний рахунок позичальника. Підтвердженням же виконаних за день операцій (в тому числі перерахування кредитних коштів на рахунок відповідача) є виписка з особового рахунку клієнта (п.62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління НБУ від 04.07.2018 № 75). Так, відповідно до вказаного Положення, особові рахунки та виписки з них мають містити такі обов`язкові реквізити: 1) номер особового рахунку; 2) дату здійснення останньої (попередньої) операції; 3) дату здійснення поточної операції; 4) код банку, у якому відкрито рахунок; 5) код валюти; 6) суму вхідного залишку за рахунком; 7) код банку-кореспондента; 8) номер рахунку кореспондента; 9) номер документа; 10) суму операції (відповідно за дебетом або кредитом); 11) суму оборотів за дебетом та кредитом рахунку; 12) суму вихідного залишку. Таким чином, виписка з банку є офіційним фінансовим документом, який підтверджує суму зарахування і списання грошей. Однак, позивачем на підтвердження обставин, якими він обґрунтовує свої вимоги, зокрема на підтвердження факту надання кредитних коштів відповідачу, не надано жодних доказів, окрім копії самого кредитного договору (а.с. 8-16), який свідчить лише про досягнення між сторонами згоди відносно всіх істотних умов договору, та розрахунку заборгованості (а.с. 6-7), який не знайшов свого підтвердження в ході розгляду справи. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню, оскільки позивач не довів належними та допустимими докази ті обставини, на які посилався як на підставу своїх вимог. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 3446,10 не підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: dismissed