Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-15 00:00:00

[PERSON], з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 07.09.2016 (а.с. 23), звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн. щомісячно на кожну дитину, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та до досягнення дітьми повноліття, а також аліменти на її утримання, в розмірі 600 грн. щомісячно до досягнення синами трьохрічного віку. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що діти знаходиться на повному утриманні та вихованні позивача. В свою чергу, позивач не має можливості матеріально забезпечити дітей на належному рівні, тому просить стягнути аліменти з відповідача у вищевказаному розмірі. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином (а.с. 19), про причини неявки суд не повідомив, заяви про відкладення справи не надав, а тому суд розглянув справу на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши матеріали справи, суд констатує наступне. Судом встановлено, що 19 жовтня 2013 року сторони зареєстрували шлюб у виконкомі Обавської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області, за актовим записом №12 (а.с. 5). Також 20 липня 2016 року даний шлюб між сторонами розірвано, про що свідчить наявна у матеріалах справи копія рішення Мукачівського міськрайонного суду, яке набуло законної сили 02.08.2016 (а.с. 24). Від даного шлюбу у сторін народилося двоє дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвами по народження серії І-ФМ №348771 від 11.05.2016 та серії І-ФМ №348772 від 11.05.2016 ( а.с. 7, 8), які проживають із позивачем за адресою с.Обава, вул. Шевченка, 152 Мукачівського району (довідка, а.с. 6). При розгляді позовних вимог за предметом спору суд передусім виходить з того, що ст. 27 Конвенції ООН «Про права дітей» від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХII) передбачено, що держави - учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі ст. 150 Сімейного кодексу України обовязками батьків є піклування про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення \~здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готування \~її до самостійного життя. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. У відповідності з положеннями ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з приписами ст. 182 Сімейного кодексу України та п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року \~«Про застосування судом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ, щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне положення дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших утриманців, \~інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи відсутність взаємної домовленості між сторонами про участь у матеріальних витратах на утримання дітей, з урахуванням того, що в суду не має відомостей про офіційне працевлаштування відповідача, а також про те, що відповідач має інші аліментні зобовязання, суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів на утримання дітей у відповідності до ст.184 Сімейного кодексу України, тобто у твердій грошовій сумі, та у розмірі, що становить 600,00 гривень на кожну дитину, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Також розглядаючи позовну вимогу позивача про стягнення аліментів з відповідача на її утримання, суд виходить з того, що відповідно до частин першої та другої ст. 75 Сімейного кодексу України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. У відповідності до частин другої та четвертою статті 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. За таких обставин суд вважає, що позовна вимога про стягнення з відповідача аліментів на утримання [PERSON] також підлягає задоволенню, з урахуванням працездатного віку відповідача та відсутності доказів щодо важкого його матеріального становища або інших обставин, визначивши такий розмір аліментів виходячи з принципу справедливості та розумності в сумі 600 щомісячно до досягнення синами трьохрічного віку. Відповідно до частини першої\~ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. \~ Пунктом 1 частини першої ст. 367 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Крім того відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір. На підставі наведеного,

Outcome: approved