Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-19 00:00:00

Адміністрація Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласна психіатрична лікарня №1» звернулась до Харківського районного суду Харківської області із заявою про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку [PERSON] , [INFO] , без його усвідомленої згоди. В обґрунтування заяви зазначається, що [PERSON] госпіталізований в КНП ХОР «Обласна психіатрична лікарня №1» 19 лютого 2020 року о 11 годині 45 хвилин. 19 лютого 2020 року о 10 годині 30 хвилин оглянутий комісією лікарів в складі: заступника директора з медичних питань лікаря-психіатра вищої категорії [PERSON] , в.о. завідувача 6 відділення лікаря-психіатра першої категорії [PERSON] та завідуючого 9 відділенням лікаря-психіатра вищої категорії [PERSON] , яка після особистого огляду [PERSON] зробила висновок, що останній хворіє на психічний розлад у формі шизофренії параноїдного типу, безперервний тип перебігу, внаслідок чого виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для нього, може завдати значної шкоди своєму здоров`ю у зв`язку з погіршенням психічного стану у разі ненадання йому психіатричної допомоги, а наявність психічного розладу підтверджує психічний стан. У судовому засіданні лікар-психіатр, який має повноваження представника психіатричного закладу, [PERSON] , підтримав заяву у повному обсязі, просив її задовольнити та пояснив про обставини, викладені вище, а також зазначив, що [PERSON] є дієздатною особою, однак внаслідок психічного розладу стан хворого зумовлює його небезпеку для себе і оточуючих та суттєву шкоду його здоров`ю внаслідок погіршення психічного стану в разі, якщо йому не буде надана психіатрична допомога, а тому він потребує лікування в умовах психіатричного стаціонару. Прокурор Харківської місцевої прокуратури №6 Харківської області Болотніков В.В. у судовому засіданні вважав доцільним госпіталізувати [PERSON] до психіатричного закладу в примусовому порядку, без його усвідомленої згоди. Особа, у відношенні якої розглядається питання, пов`язане з наданням психіатричної допомоги [PERSON] , у судовому засіданні жодних пояснень не надав. Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі та думку прокурора, перевіривши матеріали справи, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] госпіталізований в КНП ХОР «Обласна психіатрична лікарня №1» 19 лютого 2020 року о 11 годині 45 хвилин. 19 лютого 2020 року о 10 годині 30 хвилин оглянут комісією лікарів в складі: заступника директора з медичних питань, лікаря-психіатра вищої категорії [PERSON] , в.о. завідувача 6 відділення лікаря-психіатра першої категорії [PERSON] та завідуючого 9 відділенням лікаря-психіатра вищої категорії [PERSON] , яка після особистого огляду [PERSON] зробила висновок, що останній хворіє на психічний розлад у формі шизофренії параноїдного типу, безперервний тип перебігу, внаслідок чого виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для нього, може завдати значної шкоди своєму здоров`ю у зв`язку з погіршенням психічного стану у разі ненадання йому психіатричної допомоги, а наявність психічного розладу підтверджує психічний стан. [PERSON] не надає усвідомленої згоди на надання медичної допомоги в умовах психіатричного стаціонару. Відповідно до частини третьої статті 13 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа може бути госпіталізована до психіатричного закладу в примусовому порядку на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону, а також у випадках проведення експертизи стану психічного здоров`я особи або застосування до особи, яка страждає на психічний розлад і вчинила суспільно небезпечне діяння, примусового заходу медичного характеру на підставах та в порядку, передбачених законами України. Згідно статті 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», якою визначено підстави для госпіталізації особи до психіатричного закладу в примусовому порядку, особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Згідно частин другої-п`ятої статті 27 Закону України «Про психіатричну допомогу», виключно компетенцією лікаря-психіатра або комісії лікарів-психіатрів є встановлення діагнозу психічного захворювання, прийняття рішення про необхідність надання психіатричної допомоги в примусовому порядку або надання висновку для розгляду питання, пов`язаного з наданням психіатричної допомоги в примусовому порядку. Згідно висновку комісії лікарів-психіатрів психіатричного стаціонару КНП ХОР «Обласна психіатрична лікарня № 1» від 19 лютого 2020 року, [PERSON] хворіє на психічний розлад у формі шизофренії параноїдного типу, безперервний тип перебігу, внаслідок чого виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для нього, може завдати значної шкоди своєму здоров`ю у зв`язку з погіршенням психічного стану у разі ненадання йому психіатричної допомоги, а наявність психічного розладу підтверджує психічний стан. [PERSON] не надає усвідомленої згоди на надання медичної допомоги в умовах психіатричного стаціонару, але потребує надання психіатричної допомоги в умовах психіатричного стаціонару. Таким чином, в ході судового розгляду судом встановлено наявність обох підстав для госпіталізації особи до психіатричного закладу в примусовому порядку, передбачених статтею 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», матеріали справи та пояснення лікаря-психіатра свідчать про наявність у [PERSON] гострого психічного розладу, у зв`язку з чим обстеження та лікування хворого можливе лише в умовах стаціонару. Відповідно до Принципів захисту осіб з психічними захворюваннями та поліпшення психіатричної допомоги», схвалених Резолюцією Генеральної Асамблеї № 46/119 від 17 грудня 1991 року, а саме принципом 16, встановлюється, що будь-яка особа може бути госпіталізована до психіатричного закладу в якості пацієнта у примусовому порядку, або особа, вже госпіталізована як пацієнт у добровільному порядку, може триматися як пацієнт у психіатричному закладі у примусовому порядку тоді й тільки тоді, коли уповноважений для цієї мети відповідно до закону кваліфікований фахівець, який працює в області психіатрії, встановить, що ця особа страждає на психічне захворювання, і визначить, що: внаслідок цього психічного захворювання існує серйозна загроза заподіяння безпосередньої або неминучої шкоди цій особі або іншим особам, або у випадку особи, чиє психічне захворювання є тяжким, а розумові здібності - ослабленими, відмова від госпіталізації або тримання даної особи в психіатричному закладі може призвести до серйозного погіршення її здоров`я або унеможливить застосування належного лікування, яке може бути здійснене лише за умови госпіталізації до психіатричного закладу відповідно до принципу найменш обмежувальної альтернативи. У зв`язку з вищевикладеним, суд вважає за доцільне застосувати у відношенні [PERSON] , [INFO] , примусову стаціонарну психіатричну допомогу без його згоди. На підставі викладеного,

Outcome: approved