Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-21 00:00:00

[PERSON] у в січні 2018 року звернувся\~ до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу зареєстрованого 05.09.2009 року Черкаському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 1274, а також про визначення з батьком місця проживання неповнолітніх дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Свої позовні вимоги мотивував тим, що 05.09.2009 року між ним та відповідачкою було зареєстровано шлюб. За час перебування в шлюбі в них народилось двоє дітей [PERSON] та [PERSON]. Протягом останнього року їхнє сімейне життя поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сімю. Ведення спільного господарства та сумісне проживання остаточно припинено. На його думку відсутні підстави для подальшого підтримання сімейних відносин, оскільки в нього та у відповідачки на ґрунті сімейно-побутових проблем та через різні погляди на сімейне життя, розвинулась неприязнь один до одного, втрачено почуття любові та поваги. Вважає, що за таких обставин шлюб між ними слід розірвати. Оскільки відповідачка декілька разів висловлювалась, що забере дітей до себе, то суд має вирішити питання про визначення місця проживання дітей. Він переконаний, що їхні з відповідачкою неповнолітні діти мають проживати з ним, в квартирі за адресою [ADDRESS], яка на праві власності належить йому та в якій постійно проживала їхня сімя, а в даний час проживають діти. Така його позиція виходить з того, що діти відвідують навчальні заклади, які знаходяться поряд з їх місцем проживання, призвичаїлись до них та напрацювали звичний ритм життя, а зміна місця проживання є не припустимою, оскільки призведе до порушення звичного режиму життя та розвитку дітей, а також може негативно вплинути на їх самооцінку та моральний стан. Він любить своїх дітей і спроможний забезпечити їх всім необхідним, оскільки є приватним підприємцем та має час на виховання і організацію розвитку своїх дітей, так як є матеріально забезпеченою особою, яка має власне житло та автотранспорт. Він слідкує за станом здоровя дітей, їх розвитком, виховує та піклується про них, має з дітьми психологічний контакт та вони привязані один до одного. З огляду на його побутове та матеріальне становище, привязаність дітей до нього як до батька, проживання дітей саме з батьком є для дітей більш прийнятним, оскільки в нього більше емоційно-вольової мотивації можливостей та часу приділяти дітям увагу. Вирішуючи питання про визначення місця проживання дітей просив врахувати, що відповідачка не має постійної роботи та заробітку, власного житла, має схильність до безвідповідального ставлення до виховання дітей, що може негативно позначитись на вихованні малолітніх синів. Поведінка відповідачки до членів своєї сімї характеризується грубістю, вона емоційно неврівноважена та схильна до глибоких образ як його, так і дітей. Він не має наміру перешкоджати відповідачці в здійсненні її прав та обовязків щодо їхніх дітей. На підставі викладеного просив суд розірвати шлюб з відповідачкою, визначити місце проживання їхніх неповнолітніх дітей Даніла та Артема з ним та стягнути з відповідачки на його користь понесені судові витрати. Ухвалою від 17.01.2018 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. Ухвалою від 23.02.2018 року після усунення недоліків позовної заяви, провадження по справі відкрито. Вирішено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження. 19.03.2018 року в ході підготовчого провадження, [PERSON] подала зустрічний позовом до [PERSON] про визначення місця проживання з матірю неповнолітніх дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. При цьому [PERSON] посилалась на те, що вона з [PERSON] перебуває в шлюбі, від шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей Даніла та Артема. Всі вони зареєстровані за однією адресою [ADDRESS]. З квітня 2017 року сімейні стосунки між ними зіпсовано, [PERSON] покинув місце їхнього постійного проживання. Вона залишилась проживати з дітьми, які знаходяться на повному її утриманні. [PERSON] самоусунувся від матеріального утримання дітей, їх виховання, лікування та розвитку. Вона звернулась до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання, розвиток та лікування дітей та про поділ майна подружжя. Заперечує проти визначення місця проживання дітей з [PERSON] та вважає, що діти повинні залишитись проживати разом з нею. Із народження діти постійно перебувають під її опікою, вона з ними нерозлучна і між ними існують теплі стосунки. Незважаючи на те, що квартира, в якій вони зараз проживають, є власністю [PERSON], вона з дітьми має право нею користуватись, оскільки зареєстрована в ній зі згоди власника, як член сімї. В даній квартирі для дітей створені всі умови для нормального проживання, відпочинку та розвитку. Вона зі свого боку робить все необхідне для нормального існування дітей. Також зазначила, що від народження їй допомагали в піклуванні за дітьми її батьки і що між дітьми та її батьками більш теплі стосунки, ніж між батьком та синами. Вважає, що вона зі своїми батьками є звичним оточенням дітей, до якого вони звикли і прагнуть. Вона намагається створити дітям духовний та психологічний комфорт. При їх вихованні вона не дозволяє принижувати людську гідність, виховує повагу до старших, інвалідів та жінок, на відміну від батька, який виховує в хлопців зневагу та зверхність по відношенні до дівчат. Наразі в синів змінився звичний спосіб життя, оскільки вони стали школярами. Діти хворіють і вона весь час була поряд з ними, а [PERSON] не приймав в цьому участі ні фізично, ні матеріально, ні морально. Вона самотужки зібрала дітей до школи та приймає активну участь в їх шкільному та позашкільному житті. Вона знає про всі їхні перемоги та невдачі, які вони разом долають в спокійній атмосфері, а не з криками, нервами та нецензурною лайкою, як це було з батьком. Незважаючи на те, що її матеріальний стан зараз не такий, як у батька, однак вона самотужки матеріально утримує дітей. Вона працює неофіційно, але після вирішення в суді питання про порушення її трудових прав, вона докладе всіх зусиль для офіційного працевлаштування та зробить все необхідне для достатнього забезпечення нормального життя та розвитку дітей. Батько дітей також повинен приймати участь у сплаті достойних аліментів та додаткових витрати на утримання дітей. Наразі в суді розглядається справа про стягнення з [PERSON] аліментів та додаткових витрат на утримання дітей. Вона добросовісно виконує свої материнські обовязки, веде нормальний спосіб життя, не має поганих звичок (не палить, не зловживає спиртними напоями, не вживає наркотичних засобів), має хоча і емоційний характер, але адекватно реагує на життєві обставини. Її поведінка не може зашкодити нормальному розвитку дітей, а тому вважає, що відсутні підстави для позбавлення її синів материнської опіки та вони повинні залишити постійно проживати з нею. Вона не буде перешкоджати [PERSON] в здійсненні його прав та обовязків щодо їхніх дітей. Проживання дітей з нею повністю відповідає їх інтересам та прагненням. На підставі викладеного просила прийняти зустрічний позов та задовольнити її вимоги визначивши постійне місце проживання Даніла та Артема разом з нею, а також стягнути з [PERSON] понесені нею судові витрати. 20.03.2018 року ухвалою суду прийнято до спільного розгляду зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання неповнолітніх дітей та обєднано в одне провадження з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та визначення місця проживання неповнолітніх дітей. До участі у справі для подання письмового висновку на виконання своїх повноважень залучено Виконавчий комітет Черкаської міської ради, як орган опіки та піклування. Сторонами подані заяви по суті справи. 16.04.2018 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні [PERSON] підтримав свої позовні вимоги в повному обсязі та заперечував проти задоволення зустрічного позову [PERSON] Додатково пояснив, що між ним та [PERSON] шлюбні стосунки припинено, наразі вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Вважає, що примирення між ними неможливе, а тому шлюб слід розірвати. Також він хоче, щоб діти проживали разом з ним, оскільки він зможе їх забезпечити всім необхідним. За весь час окремого проживання він продовжує піклуватись про дітей, хоча [PERSON] перешкоджає йому спілкуватись з дітьми. Представник [PERSON] адвокат [PERSON] в судовому засіданні підтримала позов [PERSON]. У зустрічному позові [PERSON] просила відмовити. Додатково пояснила, що [PERSON] має змогу забезпечити своїм дітям нормальний рівень життя, оскільки є приватним підприємцем, має у власності квартиру та автомобіль. [PERSON], немає достатнього доходу, власного житла, а тому не може забезпечити дітям такого ж рівня життя як позивач. Вважає, що є підстави для визначення місця проживання дітей саме з батьком, а не з матірю. Крім того просила врахувати, що навіть у випадку визначення місця проживання дітей із матірю вони все одно будуть проживати і з батьком, оскільки той має право жити у своїй квартирі де зараз мешкає [PERSON] з дітьми. У відзиві на зустрічний позов [PERSON] адвокат [PERSON] посилалась на те, що [PERSON] відповідно до стану свого здоровя, моральних засад, відповідальності перед дітьми, здатний в повній мірі піклуватися про них, виховувати їх, забезпечувати всім необхідним. Він не перебуває на обліку в психіатрів чи наркологів, повністю дієздатний, має стійкі соціальні звязки, не вчиняє відносно дітей протиправних дій, що підтверджує про його здатність належно піклуватись про своїх дітей. Доказів іншого [PERSON] суду не надала. Сама [PERSON] тривалий час ніде не працює, навмисно створює між батьком та дітьми неприязні стосунки, чинить перешкоди їхньому спілкуванню, провокує його на конфлікти, перешкоджає користуватись власною квартирою, що в свою чергу унеможливлює участь батька у вихованні дітей. В той же час [PERSON] безвідповідально ставиться до своїх обовязків, оскільки їх діти безпідставно не відвідували навчальний заклад з вересня 2017 року по лютий 2018 року. Оскільки спільне виховання дітей сторонами неможливе через їх неприязні стосунки, то вважає за доцільне визначити місце проживання дітей саме з батьком, а не з матірю. У відповіді на відзив [PERSON] щодо заявленого позову [PERSON] адвокат [PERSON] заперечувала проти доводів [PERSON] з підстав викладених в позові та відзиві на зустрічний позов [PERSON] В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги [PERSON] не визнала. Свій зустрічний позов підтримала та просила його задовольнити. Додатково суду пояснила, що після того як в квітні 2017 року [PERSON] пішов з сімї, він не цікавиться життям дітей та не надає матеріальної допомоги на їх утримання. Він не привітав їх з днем народження, не допомагав зібрати їх до школи. Зараз вона офіційно працевлаштована та має дохід, повністю утримує дітей, в цьому їй також допомагають її батьки. Вважає, що діти мають проживати з нею, а не з батьком, оскільки саме вона про них піклується, між ними існує повне взаєморозуміння та довіра, чого немає між дітьми та батьком. Після розірвання шлюбу бажала залишити собі прізвище [PERSON]. У відзиві на позов [PERSON] [PERSON] вважала, що позов про розірвання шлюбу ним подано передчасно і що їм потрібно спробувати зберегти шлюб заради спільних дітей. Вимогу про визначення місця проживання дітей з батьком вважає безпідставною, а викладені щодо цього обставини є такими, що не відповідають дійсним обставинам справи та вводять суд в оману. Зокрема звернула увагу на те, що батько не знає, що його діти ходять вже не до дитячого садочка, а до школи, що збирала їх до школи вона сама. З квітня 2017 року вона повністю матеріально утримує дітей, лікує, годує, виховує їх. А [PERSON] з квітня 2017 не виконує своїх батьківських обовязків, веде розгульний, аморальний спосіб життя, а тому втратив прихильність своїх синів та контакт з ним. В його присутності діти нервують, а на питання чи хочуть спілкуватись з ним, відповідають, що ні бо він буде сваритись. Доказом невиконання [PERSON] своїх батьківських обовязків вважала її звернення до Органу опіки та піклування та звернення до суду з позовом про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання дітей. На її думку [PERSON] бажає визначити місце проживання дітей з ним лише для того, щоб виселити її з квартири. Автомобіль, який зареєстрований за [PERSON], є їх спільною власністю та підлягає поділу. Вважає, що відсутні будь які підстави для визначення місця проживання малолітніх дітей з батьком, який сам залишив місце свого проживання, покинув її з двома дітьми без засобів для існування. Просила відмовити [PERSON] у задоволенні його вимог щодо визначення місця проживання дітей разом з ним. У відповіді на відзив на зустрічний позов поданий адвокатом [PERSON] [PERSON] заперечувала проти доводів наведених адвокатом з підстав викладених в зустрічному позові та відзиві на позов [PERSON] Представник [PERSON] адвокат [PERSON] в судовому засіданні підтримала позицію [PERSON], наполягала на задоволенні зустрічного позову та відмові у задоволенні позову [PERSON]. Додатково пояснила, що в даний час діти проживають з мамою в квартирі, яка належить [PERSON] Зараз діти в такому віці, що їм потрібен батько, однак він не цікавиться життям синів і не піклується про них, матеріальної допомоги на їх утримання не надає. Вони проживають окремо з квітня 2017 року. [PERSON] не прийшов до дітей на 1 вересня. Вважає, що відсутні підстави для проживання дітей з батьком. Даний позов [PERSON] подав для того, щоб визначивши місце проживання дітей з ним, мати підстави для виселення [PERSON] з квартири. Також зауважила, що сторони девять років будували свою сімю, маючи різниці у віці 10 років. [PERSON] раніше підкорялась [PERSON], а зараз стала самостійною та вважає, що батько має стати прикладом для дітей, тому стала збільшувати вимоги до чоловіка, хотіла щоб він став кращим, однак цього не сталось. [PERSON] живе як хоче і йому це подобається. Представник органу опіки та піклування [PERSON] просила врахувати наданий органом опіки та піклування Висновок щодо визначення місця проживання малолітніх [PERSON] та [PERSON] від 06.04.2018 № 236 та вважала за доцільне визначити місце проживання дітей з їх матірю [PERSON]. Суд заслухавши пояснення сторін та їх представників, представника органу опіки та піклування, вивчивши заяви сторін по суті справи, дослідивши письмові докази, допитавши свідків, встановив наступні обставини і відповідні ним правовідносини. Щодо вимоги про розірвання шлюбу. Відповідно до свідоцтва про шлюб, - [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], зареєстрували шлюб 05.09.2009 року, про що зроблено актовий запис №1274 у Черкаському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Черкаській області\~ (а.с.8).\~ Сторони є батьками [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] (а.с. 10, 11). Згідно статті 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписами ч. 3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно ст. 110 СК, один з подружжя має право предявити до суду позов про розірвання шлюбу. Згідно ст. 112 СК суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Пояснення [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні та досліджені судом докази, а саме письмові пояснення працівникам поліції (а.с. 101-103), висновок Черкаського відділу поліції (а.с. 57), копії позовних заяв (а.с. 46-53), свідчать про те, що між [PERSON] та [PERSON] склалися неприязні стосунки, які супроводжуються взаємними звинуваченнями, сварками, конфліктами, у тому числі із залученням органів поліції, а також численними судовими процесами, у тому числі про поділ майна, стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання дітей, визначення місця проживання дітей. Більш того, при огляді судово-медичним експертом 03.08.2017 року за направленням інспектора поліції, [PERSON] стверджувала що 02.08.2017 року під час конфлікту із чоловіком отримала тілесні ушкодження (а.с. 58). За таких обставин саме по собі задеклароване [PERSON] в заявах по суті справи бажання зберегти сімю, не може бути підставою для відмови у позові про розірвання шлюбу. Також суд враховує, що [PERSON], звернувшись у січні 2018 року до суду з даним позовом і через чотири місяці продовжує категорично наполягати на розірванні шлюбу. Таким чином судом встановлено, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам [PERSON], а примушування до шлюбу не допускається. Щодо часу припинення шлюбних відносин, то суд виходить з того, що відносини між [PERSON] та [PERSON] погіршувались упродовж тривалого часу. Наразі обидві сторони, кожна діючи в своїх інтересах повязаних з розглядом інших цивільних справ, наполягають на різних датах припинення шлюбних відносин. Разом з тим обєктивними, неупередженими та достовірними в цій частині суд вважає відомості викладені в [PERSON] обстеження житлово-побутових умов життя неповнолітніх [PERSON] та Даніла, складеному 27.02.2018 року працівниками Черкаської спеціалізованої школи №33 (класним керівником, соціальним педагогом, практичним психологом) за участі [PERSON] (а.с. 77). Так, [PERSON] від 27.02.2018 року зокрема встановлено, що [PERSON] разом з дітьми проживає за адресою: [INFO]. [PERSON] зареєстрований за даною адресою, але з родиною не проживає з квітня 2017 року, хоча з жовтня по 21.12.2017 року проживав із сімєю. Даний [PERSON] затверджений директором Черкаської спеціалізованої школи №33, підписаний трьома членами комісії та [PERSON] без будь-яких зауважень. Щодо вимог сторін про визначення місця проживання неповнолітніх дітей. Згідно ч. 1 ст. 141 СК України, - мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Частиною 1 ст. 160 СК України встановлено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Відповідно до ч. 1 ст. 161 СК України, - \~якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. [PERSON] народився 10.04.2010 року, що підтверджується свідоцтвом про народження серія 1-СР № 111457 (а.с. 75). [PERSON] народився 19.04.2011 року, що підтверджується свідоцтвом про народження серія 1-СР № 133906 (а.с. 74). Батьками [PERSON] та [PERSON] є [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] з 05.04.2018 року працює в ТОВ «І.К.ВЕЛ» (м. Черкаси) на посаді фармацевта аптеки №48, що підтверджено Довідкою № 212 від 18.04.2018 року (а.с. 124). Відповідно до Акту-обстеження житлово-побутових та моральних умов життя неповнолітніх [PERSON] та [PERSON], від 27.02.2018 року складеного комісією Черкаської спеціалізованої школи №33 (а.с. 77) встановлено, що діти проживають разом з матірю [PERSON] в трикімнатній квартирі, яка належить батькові дітей [PERSON]. [PERSON] створено задовільні умови для проживання, розвитку та виховання малолітніх дітей [PERSON] Даніла та [PERSON]. Згідно письмової Характеристики наданої мешканцями будинку № 6 по вулиці Припортова в м. Черкаси [PERSON], остання зарекомендувала себе виключно з позитивної сторони (а.с. 78). Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили, що [PERSON] та [PERSON] мешкають окремо, а їх діти - [PERSON] та [PERSON] постійно мешкають із [PERSON], яка про них піклується та забезпечує для них нормальні умови життя, відносини між дітьми та матірю добрі, діти дуже люблять [PERSON]. За змістом ч. 4, 5 ст. 19 Сімейного кодексу України, - при розгляді судом спорів щодо участі одного із батьків у вихованні дитини обовязковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. На виконання ухвали суду від 23.02.2018 року надано Висновок органу опіки та піклування м. Черкаси про визначення місця проживання малолітніх [PERSON] та [PERSON] від 06.04.2018 №236, відповідно до якого орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити місце проживання малолітніх [PERSON] та [PERSON] разом з матірю, - [PERSON] (а. с. 91-93). Суд погоджується із висновком органу опіки та піклування, вважає його обґрунтованим та таким, що відповідає інтересам дітей. З урахуванням віку дітей, їх потреб, інтересів та усталеного способу життя який склався на момент вирішення справи, розлучення дітей із матірю на тривалий час може призвести до завдання їм психологічної травми. Перешкод для визначення місця проживання дітей із матірю, при розгляді даної справи судом не встановлено. В той же час [PERSON] не позбавлений батьківських прав, а тому може у встановленому законом порядку реалізовувати свої права щодо дітей. Крім того [PERSON] зобовязаний виконувати і свої батьківські обовязки щодо дітей. Згідно ч. 2 ст. 141 СК України, - розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини, крім випадку передбачених ч.5 ст. 157 СК України. За таких обставин позовні вимоги [PERSON] в частині визначення місця проживання неповнолітніх дітей разом з батьком не підлягають до задоволення, в той же час підлягає задоволенню зустрічний позов [PERSON] щодо визначення місця проживання неповнолітніх дітей разом з матірю. Щодо розподілу судових витрат. Відповідно до ст. 141 ЦПК України\~ - судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до\~п.\~1\~ч.\~2\~ст.\~141\~ЦПК України,\~-\~інші судові\~витрати,\~повязані з\~розглядом справи,\~покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Згідно ч.\~8\~ст.\~141\~ЦПК України,\~\--\~розмір витрат,\~які сторона\~сплатила або\~має сплатити у звязку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) При зверненні до суду [PERSON] сплачено судовий збір на загальну суму 1409,60 гривень (а.с. 1, 23). Доказів підтвердження понесених витрат на правничу допомогу [PERSON] суду не надано. За таких обставин до стягнення підлягають документально підтверджені судові витрати [PERSON] по сплаті судового збору Оскільки позовні вимоги задоволено частково, із [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню судовий збір в сумі 704,80 гривень пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду із зустрічним позовом [PERSON] було сплачено судовий збір в сумі 704,80 гривень (а. с. 63), а також витрати на правничу допомогу адвоката [PERSON] в сумі 3000 гривень за консультацію, відзив на первісний позов та підготовку зустрічного позову (а.с. 123). Судовий збір підлягає стягненню на її користь із [PERSON]. В той же час оскільки оплачена правова допомоги була надана не тільки за зустрічним позовом, а й за первісним позовом, який задоволено частково, витрати на професійну правничу допомогу підлягають відшкодуванню в сумі 2000 гривень пропорційно до задоволених позовних вимог за первісним та зустрічними позовами. На підставі\~ст.\~9\~Конвенції про\~права дитини,\~принципу 6\~Декларації прав\~дитини,\~ст.\~19,\~24,\~56,\~110,\~112,\~113,\~141,\~160,\~161\~Сімейного Кодексу\~України, ст. 3, 12, 13, 81, 82, 89, 141, 263-266, 273, 352, 354\~ ЦПК України, суд

Outcome: partial