Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-17 00:00:00

[PERSON] селищна рада Турійського району Волинської області звернулася в суд з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням, посилаючись на те, що, відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 6 вересня 1999 року № 925-р, військове містечко № 29 Турійського району Волинської області, в тому числі і житлове приміщення, розташоване за адресою: вул.Незалежності, 12 смт Луків Турійського району Волинської області, передано у власність територіальної громади смт Луків Турійського району Волинської області і перебуває на балансі [PERSON] селищної ради Турійського району Волинської області. Однак, при обстеженні у 2015 році даного житлового фонду було виявлено, що у квартирі [ADDRESS] тривалий час, а саме, понад один рік, ніхто не проживає, що підтверджується відповідним актом та поясненням [PERSON] Крім того, відсутність відповідача у вищевказаній квартирі підтверджується й довідкою Турійської філії Приватного акціонерного товариства «Волиньобленерго» про розмір платежів за використану електроенергію та довідками [PERSON] селищної ради Турійського району Волинської області про відсутність в селищі Луків Турійського району Волинської області централізованого теплопостачання та газифікації природним газом. Посилаючись на викладене, просила визнати відповідача [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням, що знаходиться по вул.Незалежності, 12/20 в смт Луків Турійського району Волинської області. Представник позивача [PERSON] селищної ради Турійського району Волинської області - [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, наведених у позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] у судовому засіданні позов не визнав та просив відмовити у його задоволенні, посилаючись на те, що відповідач [PERSON] дійсно зареєстрована за адресою: [INFO] та періодично приїжджає у зазначену квартиру, так як, у звязку з відсутністю належних умов проживання у вказаній квартирі, на даний час тимчасово проживає з чоловіком в іншій області, проте вона не втратила інтерес до даного житла, оскільки має намір його приватизувати, з приводу чого неодноразово зверталася з відповідними заявами до [PERSON] селищної ради Турійського району Волинської області та з позовом до суду. А щодо факту невикористання останньою електроенергії, то не вважає це підставою для визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням. Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. Статтею 47 Конституції України\~ передбачено, що кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Згідно із ч.1 ст. 71 ЖК України\~при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців, а згідно із ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до цих правових норм при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців, а визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Отже, обовязковою умовою задоволення позову в таких справах є відсутність вказаних осіб в належному їм на праві користування жилому приміщенні понад шість місяців без поважних причин. Статтями\~ 10, 11, 60 ЦПК України\~передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів. Всупереч цьому положенню процесуального законодавства позивач вимоги, зазначені в позові, не довів. Судом встановлено і це відповідає фактичним обставинам справи, що 19 березня 1997 року виконавчим комітетом [PERSON] селищної ради Турійського району Волинської області на підставі рішення даного виконавчого комітету від 14 лютого 1997 року № 8 було видано постійний ордер на житлове приміщення за адресою: вул.Незалежності, 12/20 в смт Луків Турійського району Волинської області - [PERSON], як військовослужбовцю, із сімєю, а саме: дружиною [PERSON] та дочками [PERSON] і [PERSON] (а.с. 6). Як вбачається із матеріалів справи, що розпорядженням Кабінету Міністрів України від 6 вересня 1999 року № 925-р військове містечко № 29, до складу якого входив і будинок №12 (інвентаризаційний № 4) по вул.Незалежності в смт Луків Турійського району Волинської області передано з державної власності у власність територіальної громади смт Луків Турійського району Волинської області (а.с.6). Відповідно до довідки [PERSON] селищної ради Турійського району Волинської області від 28 січня 2013 року № 36/1.9/2-13 житловий будинок № 12 (інвентарний № 4) по вул.Незалежності в смт.Луків Турійського району Волинської області перебуває на балансі [PERSON] селищної ради Турійського району Волинської області (а.с.12). Відповідач (до одруження [PERSON]) після одруження взяла прізвище чоловіка - [PERSON], що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб (а.с.5). З паспорта громадянина України серії АЮ 161832, виданого [PERSON]\~\~11 серпня 2011 року Турійським РВ УМВС України у Волинській області, видно, що місце проживання останньої з 06 липня 2010 року зареєстровано за адресою: [INFO] (а.с. 4). Таким чином, [PERSON] на законних підставах вселена та зареєстрована у вказаному помешканні. З акта обстеження житлового фонду від 12 березня 2015 року №3,\~ складеного працівниками Комунального підприємства «Комунальник» та депутатом селищної ради щодо обстеження житлового фонду [PERSON] селищної ради, в тому числі й будинку №12 по вул.Незалежності в смт Луків, на предмет виявлення незаконного підключення до системи водопостачання, вбачається,\~що на момент обстеження доступу до квартири №20 не було (а.с.15). З довідки про розмір платежів №366, виданої 30 липня 2015 року Турійською філією Приватного акціонерного товариства «Волиньобленерго», по особовому рахунку № 538333076, що зареєстрований за адресою: [INFO], видно, що розмір платежів та заборгованість з січня 2014 року по липень 2015 року відсутні (а.с. 13-14). Однак, зазначені документи не містять інформації про факт не проживання без поважних причин відповідача в квартирі [ADDRESS] понад шість місяців. Крім того, як видно із заяви [PERSON] від 24 жовтня 2012 року, поданої селищному голові [PERSON] селищної ради Турійського району Волинської області, що вона просила прийняти від неї квартплату по квартирі [ADDRESS], однак їй в цьому було відмовлено (а.с. 82). Разом з тим, з матеріалів справи також вбачається,\~що відповідач [PERSON] не втратила інтерес до вищевказаної квартири, оскільки мала намір її приватизувати, так як неодноразово зверталась із заявами до селищного голови щодо надання їй дозволу на приватизацію (а.с.81). Свідок [PERSON] в судовому засіданні показав, що його квартира, в якій він проживає за адресою [INFO], розташована по сусідству із квартирою відповідача [PERSON], однак він останню не бачив. Разом з тим, свідок [PERSON] у судовому засіданні показала, що вона також проживає за адресою: [INFO] і відповідач [PERSON] в травні 2015 року приїжджала в селище [PERSON], гостювала у неї декілька днів і вони разом ходили у квартиру [PERSON], однак, остання не ночувала у власній квартирі через відсутність там належних умов проживання, так як на той час була вагітна. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що під час роботи на посаді начальника [PERSON] управління житлово-комунального господарства Турійського району Волинської області вона неодноразово приходила до квартири відповідача [PERSON], однак квартира була зачинена. Не заперечує, що можливо відповідач і бувала в квартирі, однак вона її особисто в цей час не бачила. Суд критично ставиться до показів свідка [PERSON], яка працювала селищним головою [PERSON] селищної ради Турійського району Волинської області, що є позивачем у даній справі та є безпосередньо зацікавленою у результаті розгляду справи. Разом з тим, свідок [PERSON] не заперечувала факту звернень [PERSON] до [PERSON] селищної ради Турійського району Волинської області щодо приватизації нею спірної квартири. При прийнятті рішення по даній справі суд також бере до уваги, що посилання свідків [PERSON] та [PERSON] щодо відсутності відповідача у спірному помешканні не підтверджені фактичними обставинами, оскільки вони не заходили у квартиру відповідача, не оглядали її, а лише опитували сусідів з даного приводу. Таким чином, судом в ході розгляду справи не встановлено належних доказів, які б слугували підставою для задоволення заявлених вимог позивача, тому суд приходить до висновку про відмову в позові. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed