Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-15 00:00:00

Акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії АТ «Укрексімбанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 27 грудня 2012 між АТ «Укрексімбанк» та [PERSON] було укладено договір про відкриття та обслуговування карткового рахунку з видачою платіжної картки в рамках зарплатного проекту № [NUMBER] . Також 02 липня 2014 року між сторонами по справі було укладено додаткову угоду № 1 до договору про відкриття та обслуговування карткового рахунка з видачою платіжної картки в рамках зарплатного проекту від 02 липня 2014 року № 8202019009. Зазначає, що відповідач порушив свої зобов`язання за кредитним договором, заборгованість за договором відповідачем не погашена і станом на 08 листопада 2019 року становить 9000,32 грн. У зв`язку з викладеним позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 9000,32 грн. та сплачений судовий збір. Позивач у судовому засіданні був відсутній, при зверненні до суду просив справу розглядати без його участі на підставі наявних у справі доказів. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, а саме у частині заборгованості за тілом кредиту, у задоволенні іншої частини позовних вимог просив відмовити, оскільки про необхідність сплати процентів та пені він не знав. Суд, заслухавши відповідача, дослідивши матеріали справи приходить до наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи, 27 грудня 2012 року між позивачем та відповідачем було укладено договір про відкриття та обслуговування карткового рахунку з видачою платіжної картки в рамках зарплатного проекту № 8202019009 (далі Договір). 02 липня 2014 року між сторонами по справі було укладено додаткову угоду № 1 до Договору (далі Додаткова угода). Відповідно до п 2.4 Додаткової угоди позивач та відповідач домовились про надання останньому кредитної лінії, з лімітом не більше 3000,00 грн. для проведення операцій із застосуванням картки, а відповідач зобов`язувався повернути кредит позивачу та сплатити йому проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором. Пунктом 2.6 Додаткової угоди встановлено, що кредитна лінія була відкрита відповідачу на строк 36 місяців до 31 липня 2017 року. Згідно п. 2.7 Додаткової угоди за користування кредитом відповідач зобов`язаний щомісячно сплачувати позивачу проценти, нараховані за фіксованою процентною ставкою у розмірі 40% річних. Отримання відповідачем кредиту підтверджується випискою за контрактом за період з 02 липня 2014 року по 08 листопад 2019 року від 08 листопада 2019 року. 16 листопада 2016 року позивачем відповідачу направлено претензію № 069-13/155-36 у якій позивач вимагає від відповідача погасити заборгованість за кредитною лінією в сумі 2943,95 грн та нарахованими процентами у сумі 345,95 грн. 23 жовтня 2018 року позивачем відповідачу направлено претензію № 069-13/590-40 у якій позивач вимагає від відповідача сплатити заборгованість за кредитною лінією у сумі 5538,05 грн. Згідно довідки про заборгованість від 08 листопада 2019 року № 069-13/189 станом на 08 листопада 2019 року заборгованість [PERSON] складає 9000,32 грн., у тому числі: прострочена заборгованість по кредиту 2943,95 грн, прострочена заборгованість за процентами 3878,14 грн, пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом 1034,82 грн (за період з 09 листопада 2018 року по 08 листопада 2019 року), пеня за несвоєчасне погашення процентів за кредитом 1143,41 грн (за період з 09 листопада 2018 року по 08 листопада 2019 року). Таким чином, між сторонами склалися правовідносини щодо виконання зобов`язання за кредитним договором, які врегульовані нормами глави 71 ЦК України. Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За вимогами ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ст. 10561 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору Частиною 1 ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Положеннями ч. 1 ст. 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Перевірка достовірності доказів проводиться судом у процесі дослідження доказів. Суд визнає достовірними докази, якщо за результатами перевірки та дослідження цих доказів підтверджується правильність відомостей, які в них містяться. Згідно з ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ч. 5 ст. 81 та ч. 2 ст. 83 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. З огляду на вищевикладене, суд вважає, що позивачем належними, допустимими та достовірними доказами доведено обставини (факти), якими обґрунтовуються його позовні вимоги, зокрема те, що між позивачем та відповідачем було укладено договір на підставі якого останній отримав кредит, однак обов`язки за договором не виконав та має заборгованість перед відповідачем. Дані факти відповідачем не заперечуються, при цьому позовні вимоги визнаються лише в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту, щодо позовних вимог про стягнення відсотків та пені, відповідач наполягає на тому, що про них він не знав. Однак, дані доводи відповідача спростовуються наявними у справі матеріалами, оскільки відповідачем було підписано Договір та Додаткову угоду, які містять положення щодо обов`язку сплати ним процентів у розмірі 40 % річних та пені (п. 2.7, 8.1.1 Додаткової угоди). За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, у зв`язку з чим з відповідача на корить позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором у розмірі 9000,32 грн, з яких: прострочена заборгованість по кредиту 2943,95 грн, прострочена заборгованість за процентами 3878,14 грн, пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом 1034,82 грн, пеня за несвоєчасне погашення процентів за кредитом 1143,41 грн. Згідно ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ними і документально підтверджені витрати по сплаті судового збору, пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 1921 грн. Позовні вимоги позивача задоволені в повному обсязі. З огляду на це, з відповідача слід стягнути судовий збір у розмірі 1921 грн. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved