Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-19 00:00:00

Адвокат Ус Оксана Олександрівна в інтересах [PERSON] звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON] про припинення стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що він перебував в шлюбі з відповідачем [PERSON] , під час якого народився син [PERSON] , [INFO] . На підставі рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 02.06.2006 року по справі №2-2471 з нього на користь відповідача стягуються аліменти на утримання їх сина [PERSON] . Проте вже більше 10 років їх син постійно проживає з ним та знаходиться на його повному утриманні. Він забезпечує сина усім необхідним для проживання та навчання, купує йому продукти харчування, одяг, взуття, канцелярське приладдя, ліки та інші необхідні речі. Приймає активну участі у вихованні сина [PERSON] , спілкується з його педагогами, регулярно відвідує батьківські збори та позашкільні заходи. Також він протягом 2019-2020 навчального року сплачував додаткові уроки з вчителями для підготовки сина до вступу до Луганського обласного ліцею з ПВФП «Кадетський корпус імені героїв Молодої гвардії», де син зараз навчається на 1 курсі. Відповідач зобов`язана надавати матеріальну допомогу на утримання свого неповнолітнього сина, проте в добровільному порядку відмовляється це робити. При цьому, з нього продовжують стягувати на користь відповідача аліменти, які ним сумлінно сплачуються, у зв`язку з чим відсутня заборгованість по їх сплаті, враховуючи ту обставину, що з ним проживає син. Їх син проживати разом з матір`ю не бажає, у зв`язку з чим за власним бажанням продовжує проживати з ним. Відповідач відмовляється самостійно відкликати з державної виконавчої служби виконавчий лист по вказаному рішенню суду. Просив суд: - припинити з 09.02.2021 року стягнення з нього аліментів, які стягуються на підставі рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 02.06.2006 року по справі №2-2471 на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] ; - стягнути з [PERSON] , [INFO] , на його користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду з повною заявою - 09.02.2021 року і до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Представник позивача адвокат Ус О.О. в судове засідання не з`явилася, надала заяву, в якій просила розглядати справу без її участі та участі позивача, підтримала позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, якою позовні вимоги визнала. Своїм правом на подачу відзиву не скористалася. 22.02.2021 року судом постановлено ухвалу про прийняття до розгляду позовної заяви, відкрито провадження у цивільній справі і призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. [PERSON] народився [INFO] , його батьками записані [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 23.11.2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції Луганської області. Згідно з копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданого 06.03.2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції Луганської області, [PERSON] та [PERSON] 06.03.2006 року розірвали шлюб. [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] , оскільки 29.01.2016 року уклала шлюб з [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 29.01.2016 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції у Луганській області. Рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 02.06.2006 року по справі №2-2471 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 20.03.2006 року і до повноліття дитини. Вказане рішення суду набрало законної сили 13.06.2006 року. Як вбачається із розрахунку заборгованості по аліментам, складеного державним виконавцем Васюк Л., станом на січень 2021 року у [PERSON] відсутня заборгованість зі сплати аліментів, які стягуються на підставі виконавчого листа від 02.06.2006 року по справі №2-2471 на користь [PERSON] . Відповідно до копії довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 04.01.2021 року станом на 04.01.2021 року [PERSON] з 16.06.2007 року зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Вказана обставина також підтверджується копією довідки про внесення відомостей до Єдиного державного демографічного реєстру від 14.05.2019 року №177018-2019. Згідно з актом обстеження умов проживання, складеного Службою у справах дітей Військово-цивільної адміністрації міста Сєвєродонецьк Луганської області, при обстеженні умов проживання [PERSON] , [INFO] , який проживає за адресою: [ADDRESS] , встановлено, що за вказаною адресою у 2-кімнатній квартирі проживають [PERSON] разом з батьком [PERSON] та його дружиною [PERSON] . Для неповнолітнього [PERSON] створено належні умови проживання, в родині добрі, приязні стосунки, існує взаєморозуміння. Крім того з`ясовано зі слів дитини, що він проживає з батьком понад 10 років. Відповідно до довідки Сєвєродонецького НВК «Спеціалізована школа-колегіум НаУКМА» від 21.01.2021 року №13 з 2015 року по 2019 рік [PERSON] навчався у школі, батько якого [PERSON] брав активну участь у вихованні, спілкувався з педагогами, цікавився шкільним життям та регулярно відвідував батьківські збори і позашкільні заклади. Відповідно до характеристики на ліцеїста 24 навчальної групи луганського обласного ліцею ПВФП «Кадетський корпус імені героїв Молодої гвардії» від 25.01.2021 року, [PERSON] навчається з вересня 2020 року в ліцеї, його батько за час навчання приймає участь у його вихованні, відвідує батьківські збори, контактує зі вчителями та опікується його здоров`ям. Стосовно позовних вимог про припинення стягнення аліментів суд відзначає наступне. За змістом статті 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Одним з способів виконання батьками обов`язку утримувати дитину є виплата аліментів за рішенням суду тим із них, хто проживає окремо. Кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ст. 181 СК України). Тобто, стягнення аліментів за рішенням суду є способом участі у витратах на утримання дитини того з батьків, який проживає окремо від дитини. Згідно зі статтею 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч. 4 ст. 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Згідно із ч. 1 ст. 10 СК України якщо певні сімейні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами або домовленістю (договором) сторін, до них застосовуються норми цього Кодексу, які регулюють подібні відносини (аналогія закону). В силу статті 273 СК України якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Згідно із п. 3 ч. 2 ст. 18 СК України способом захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання. Підставою звернення позивача [PERSON] до суду з приводу припинення стягнення аліментів на користь відповідача [PERSON] стало те, що неповнолітній син [PERSON] , на утримання якого з нього на підставі рішення суду були стягнуті аліменти, останні 10 років проживає разом з ним, а не з матір`ю, на користь якої стягуються аліменти, що підтверджується актом обстеження умов проживання, складеного Службою у справах дітей Військово-цивільної адміністрації міста Сєвєродонецьк Луганської області. Таким чином, суд вважає за необхідне припинити стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] за рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 02.06.2006 року по справі №2-2471, адже стягнення аліментів з того з батьків, з ким постійно проживає дитина не відповідає вимогам ч. 2 ст. 181 СК України, але не з 09.02.2021 року, як того просить позивач, а з моменту набрання цим рішенням законної сили. Стосовно позовних вимог про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини суд відзначає наступне. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991 року, Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 1-2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до частини першої статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Таким чином, відповідач [PERSON] зобов`язана утримувати свого неповнолітнього сина [PERSON] до досягнення ним повноліття, оскільки відповідач є матір`ю неповнолітньої дитини, яка постійно мешкає з батьком [PERSON] . Виходячи з визначеного законодавством обов`язку батьків щодо утримання неповнолітньої дитини, мінімального гарантованого розміру аліментів на дитину, суд приходить до висновку про те, що розмір аліментів слід визначити, як того вимагають положення ст. 183 СК України, в єдиній частці від заробітку (доходу) батька. Разом з тим, суд визначає аліменти в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку від дня пред`явлення позову, тобто з 10.02.2021 року і до досягнення дитиною повноліття. Водночас з урахуванням дати звернення позивача [PERSON] 10.02.2021 року, що підтверджується відомостями, зазначеними у штампі суду із вхідним номером, суд не вбачає підстав для стягнення вказаних аліментів з відповідача з 09.02.2021 року, оскільки згідно з положеннями ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дати подання до суду відповідної позовної заяви. На думку суду, саме вищевказаний розмір аліментів є співмірним із тими відомостями та доказами, які були надані та повідомлені суду, при цьому такий розмір аліментів забезпечить матеріальні потреби дитини з урахуванням її віку і стану здоров`я та відповідатиме сталій судовій практиці щодо розміру частки доходу платника аліментів на утримання однієї дитини за звичайних умов. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] про припинення стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини підлягають частковому задоволенню. При цьому суд враховує визнання позову відповідачем, яке не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ст. 430 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць. Згідно із ч. 1, 3 ст. 141, ч. 1 ст. 142 ЦПК України та положеннями ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» з урахуванням визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50% судового збору у сумі 454 грн., сплаченого при поданні позову за позовну вимогу про припинення стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, та стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 50% у сумі 454 грн., у зв`язку з їх документальним підтвердженням, а також стягнути з відповідача на користь держави судовий збір за позовну вимогу про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 454 грн., оскільки позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду з урахуванням положень п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: partial