Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-06 00:00:00

[PERSON], звертаючись з позовом до суду, просив стягнути з [PERSON] на свою користь грошові кошти у розмірі 46415 грн. 77 коп., за спричинену майнову шкоду, в результаті пошкодження транспортного засобу Chevrolet Lachetti, д.н.з [NUMBER]; витрати понесені на правову допомогу у розмірі - 8000,00 грн., а також понесені судові витрати за сплату судового збору у розмірі 594,16 грн., що є предметом позову. Представник позивача Набугорнов Д. В. позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити з підстав викладених в позовній заяві, пояснив, що 19.02.2016 року позивач надав для користування відповідачу - [PERSON] транспортний засіб Chevrolet Lachetti, д.н.з. [NUMBER] в справному стані 14.03.2016 року відповідач повернув автомобіль в пошкодженому стані, зі значними деформаціями передньої частини автомобіля, але відповідач про дану подію позивача не повідомив та відмовився від підписання будь - яких документів стосовно спричиненої ним майнової шкоди та залишив транспортний засіб за адресою позивача із ключима та документами, внаслідок чого, позивач змушений звернутись до відповідного суб'єкта оціночної діяльності для проведення оцінки матеріального збитку, яким визначено вартість майнової шкоди у розмірі 46415,77 грн. 24.06.2016 року позивач направляв відповідачу вимогу про відшкодування майнової шкоди, яка була залишена відповідачем без належного виконання, тому позивач вимушений звернутись до суду з цим позовом за захистом своїх прав та просить стягнути з відповідача на свою користь грошові кошти у розмірі 46415 грн. 77 коп., за спричинену майнову шкоду, в результаті пошкодження транспортного засобу Chevrolet Lachetti, д.н.з [NUMBER]; витрати понесені на правову допомогу у розмірі - 8000,00 грн., а також понесені судові витрати за сплату судового збору у розмірі 594,16 грн.. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні просив в позові відмовити, пояснив, що відповідач не заперечує сам факт укладання з позивачем Договору оренди автомобіля від 19 лютого 2016 року, однак наголошує на тому, що транспортний засіб був повернутий позивачу до спливу дії договору оренди без жодних пошкоджень, в справному стані, тому відсутні підстави для покладання на відповідача відповідальності за відшкодування шкоди, за відсутності належних доказів, які мали підтвердити сам факт дорожньо-транспортної пригоди за участі транспортного засобу, який був предметом оренди, та доведення саме вини відповідача у спричинені шкоди. Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] є власником транспортного засобу Chevrolet Lachetti, державний реєстраційний номер [NUMBER], що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу. (а.с.11) Відповідно до ст. 759 Цивільного процесуального кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Згідно ст. 798 Цивільного процесуального кодексу України предметом договору найму транспортного засобу можуть бути повітряні, морські, річкові судна, а також наземні самохідні транспортні засоби тощо. Як вбачається з матеріалів справи, підтверджується наявними у справі доказами, 19 лютого 2016 року між ФОП [PERSON] та [PERSON] було укладено Договір оренди автомобіля (а.с. 57-59). Відповідно до п. 1 Договору, в порядку та на умовах визначених Договором, Орендодавець передає в строкове платне користування 1 (одну) одиницю транспортного засобу, визначену в Акті прийому - передачі об'єкта що орендується, який є невід'ємною частиною Договору, а Орендар зобов'язується прийняти вищезазначений транспортний засіб та використовувати його для власник потреб, відповідно до умов Договору, а також вчасно сплачувати Орендодавцеві орендну плату. Згідно з п. 4.1, 4.2 Договору, у випадку порушення своїх зобов'язань за Договором Сторони несуть відповідальність визначену Договором та законодавством України. Порушенням зобов'язання є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У разі пошкодження транспортного засобу, що є предметом оренди по Договору, Орендар зобов'язаний в термін 5 (п'ясти) робочих днів відшкодувати збитки нанесені таким пошкодженням, в розмірі визначеним Висновком незалежного експерта. Згідно з актом прийому-передачі об'єкта, що орендується до Договору оренди автомобіля від 19 лютого 2016 року, автомобіль Chevrolet Lachetti, державний реєстраційний номер [NUMBER], було передано [PERSON] 19.02.2016 року (а.с. 60). Згідно з ч.ч. 1, 2, 4 ст. 623 Цивільного кодексу України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором. При визначенні неодержаних доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання. Отже, якщо кредитор пред'являє вимогу про відшкодування реальної шкоди та/або упущеної вигоди, він має надати докази наявності таких збитків (платіжні або інші документи, що підтверджують витрати, документи, що підтверджують наявність упущеної вигоди тощо). Важливим елементом доказування наявності шкоди є встановлення причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками потерпілої сторони. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які виникли у потерпілої особи, - наслідком такої протиправної поведінки. Таким чином, позивач повинен довести факт заподіяння йому збитків, розмір зазначених збитків та докази невиконання зобов'язань та причинно-наслідковий зв'язок між невиконанням зобов'язань та заподіяними збитками. При визначенні розміру збитків, заподіяних порушенням цивільно-правових (господарських) договорів, береться до уваги вид (склад) збитків та наслідки порушення договірних зобов'язань для підприємства. Тоді як відповідачу потрібно довести відсутність його вини у спричиненні збитків позивачу. За змістом положень ст. 803 ЦК України, наймач зобов'язаний відшкодувати збитки, завдані у зв'язку із втратою або пошкодженням транспортного засобу, якщо він не доведе, що це сталося не з його вини. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про оцінку майна та професійну оціночну діяльність в Україні», оцінка майна, майнових прав - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону (далі - нормативно-правові акти з оцінки майна), і є результатом практичної діяльності суб'єкта оціночної діяльності. У відповідності до положень цього Закону майном, яке може оцінюватися, вважаються об'єкти в матеріальній формі, будівлі та споруди (включаючи їх невід'ємні частини), машини, обладнання, транспортні засоби тощо; паї, цінні папери; нематеріальні активи, в тому числі об'єкти права інтелектуальної власності; цілісні майнові комплекси всіх форм власності. Відповідно до пункту 9 частини 2 статті 7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» встановлено, що проведення оцінки майна є обов'язковим для визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом. Згідно ст. 9 цього ж Закону, Методичне регулювання оцінки майна здійснюється у відповідних нормативно-правових актах з оцінки майна: положеннях (національних стандартах) оцінки майна, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, методиках та інших нормативно-правових актах, які розробляються з урахуванням вимог положень (національних стандартів) і затверджуються Кабінетом Міністрів України або Фондом державного майна України. Оцінка майна проводиться на підставі Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції країни та Фондом державного майна України № 1074/8395 від 24.11.2003 року. Пунктом 8.3. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 24.11.2003. № 142/52092, передбачено, що вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників колісного транспортного засобу. З урахуванням викладеного, проведення оцінки завданої шкоди суб'єктом оціночної діяльності є необхідним лише у випадку наявності підстав для вирахування коефіцієнту фізичного зносу у випадках і порядку, передбаченому Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів (затверджена наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092; зареєстрована в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395). 20 квітня 2016 року фізичною особою - підприємцем [PERSON], на замовлення [PERSON], складено Звіт про оцінку вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу № 167/4-16, яким встановлено, що вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Chevrolet Lachetti, номерний знак [NUMBER], складає 46415,77 грн. (а.с.12-30) У відповідності до ст.ст. 10, 60 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести за допомогою належних та допустимих доказів ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням положень ст.ст. 57, 59 Цивільного процесуального кодексу України. Згідно ст. 57 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до вимог ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. При вирішення даного спору в частині відшкодування матеріальної шкоди, завданої пошкодженням транспортного засобу, який належить позивачу, суд враховує, що позивачем доведено факт заподіяння шкоди та розмір матеріального збитку, в свою чергу відповідач не скористався процесуальним правом подати докази, які мали спростувати визначений позивачем розмір заподіяного збитку, та довести підстави для звільнення відповідача від відповідальності за заподіяну шкоду. В порядку ч.4 ст.10 Цивільного процесуального кодексу України, сторонам цивільного процесу роз'яснено право заявити клопотання про призначення судової автотоварознавчої експертизи з метою визначення реальних збитків, пов'язаних з втраченими якостями пошкодженого транспортного засобу, однак представник відповідача в судовому засіданні відмовився від доведення обставин, які потребують доказванню в межах даного спору, шляхом призначення судової експертизи. Згідно зі ст.ст. 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. 24 червня 2016 року [PERSON] звернувся до [PERSON] з вимогою про відшкодування майнової шкоди в розмірі 46415,77 грн., яка залишилась без належного реагування з боку відповідача. (а. с. 56) За таких обставин, суд вважає, що [PERSON] правомірно пред'явив вимоги до [PERSON] про стягнення з відповідача на свою користь грошові кошти у розмірі 46415 грн. 77 коп., за спричинену майнову шкоду, в результаті пошкодження транспортного засобу Chevrolet Lachetti, д.н.з [NUMBER], який є об'єктом Договору оренди автомобіля від 19.02.2016 року, в свою чергу, відповідач процесуальним правом надати письмові пояснення (заперечення) щодо предмету позову не скористався, не надав докази, які б мали підтвердити повернення орендодавцю автомобіля у справному стані та спричинення механічних пошкоджень автомобіля позивача іншими особами. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] є обгрутнованим та таким, що підлягає до задоволення в частині вимог про стягнення матеріальної шкоди. Відповідно до положень статті 79 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що витрати на правову допомогу входять до витрат, пов'язаних з розглядом справи. В силу ст.ст. 56 та 84 Цивільного процесуального кодексу України ці витрати мають бути пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, які допускаються до участі в розгляді справи ухвалою суду за заявою особи, яка бере участь в розгляді справи. Виходячи із системного тлумачення положень ст.ст. 56, 79, 84 Цивільного процесуального кодексу України витрати понесені позивачем до подання позову до суду не є витратами на правову допомогу. Витрати понесені позивачем до відкриття провадження у справі є збитками, які особа зробила для відновлення свого порушеного права (п.1 ч.2 ст.22 Цивільного кодексу України) та можуть бути відшкодовані особі у разі пред'явлення вимог про стягнення таких збитків. Як вбачається з матеріалів справи, 07 листопада 2016 року між адвокатом Набугорновим Д. В. та [PERSON] укладено Договір про надання правової допомоги №NP0711-YMB. Відповідно до п. 4.1, 4.2 Договору, сторони погодили, що вартість юридичних послуг складає 8000,00 грн. щомісячно. Оплата за надання юридичної допомоги (гонорару) здійснюється клієнтом щомісчно до 5 (п'ятого) календарного числа в готівковій або безготівковій формі у валюті - українська гривня. При вирішенні питання розподілу судових витрат, суд не вбачає підстав для відшкодування позивачу [PERSON] за рахунок відповідача [PERSON] витрат на правову допомогу в розмірі 8000,00 грн., оскільки позивачем не надано належних доказів, які мали підтвердити розмір понесених витрат на правову допомогу, зважаючи на те, що в договорі про надання правової допомоги не визначено перелік послуг, які надаються в межах укладеного договору, відсутні дані про вартість послуг, що унеможливлює з'ясувати склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, та виходячи із обсягу наданих послуг визначити, що понесені позивачем витрати, пов'язанні з розглядом даної справи в суді. В порядку ст.88 Цивільного процесуального кодексу України, суд при вирішенні питання розподілу судових витрат, присуджує стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 594 грн. 16 коп., який сплачено позивачем при зверненні з цим позовом до суду, що підтверджується оригіналом платіжного документу. (а.с.5) Враховуючи наведене та

Outcome: partial