Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-25 00:00:00

[PERSON] \~пред`явила позов\~до Лучинецькоїсільської ради про визнання за нею як спадкоємцем за законом її батька, [PERSON] , та матері, [PERSON] , права власності на частку розміром 2/8\~житлового будинку\~ [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог вказала, що її батько, [PERSON] , помер [INFO] , а матір, [PERSON] , [INFO] . За життя батьки заповіту не склали. Кожному з них належало право власності на частку розміром 1/8 домоволодіння по [ADDRESS] . З приводу оформлення спадщини батьків вона звернулася в нотаріальну контору, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, через відсутність правовстановлюючих документів. Сторони в підготовче засідання не з`явилися. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Лучинецька сільська рада подала до суду заяву про розгляд справи за відсутності її представника, в якій вказала, що визнає позов повністю. Відповідно до ч. 3 ст.\~200\~ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Так, відповідно до копії свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 21 грудня 1998 року [PERSON] помер [INFO] . Відповідно до копії свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 08 березня 1999 року [PERSON] померла [INFO] . Копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 29 червня 1955 року, підтверджується, що батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] . Згідно з копією свідоцтва про одруження [NUMBER] [PERSON] після одруження обрала прізвище [PERSON] . Копіями свідоцтв про право на спадщину за законом від 27.10.2007 та 28.10.2007, яка складається із прав власності на земельні частки (пай), виданих державним нотаріусом Рогатинської районної державної нотаріальної контори Андрейків Т. В., підтверджується, що [PERSON] прийняла [PERSON] та [PERSON] Державний нотаріус Рогатинської районної державної нотаріальної контори Андрейків Т.В. постановою від 23 березня 2019 року № 420/02-31 відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку розміром 2/8\~житлового будинку\~ [ADDRESS] у зв`язку з неподанням нею документів, що підтверджують право власності [PERSON] та [PERSON] на це нерухоме майно. Згідно з цією постановою єдиним спадкоємцем [PERSON] та [PERSON] є їхня дочка, [PERSON] . Згідно з довідкою № 08, виданою ОКП «Івано-Франківське обласне бюро технічної інвентаризації» 13 січня 2020 року, до складу домоволодіння по [ADDRESS] входять: житловий будинок (літера А) загальною площею 90,7 кв. м, житловою площею 56, 7 кв. м, літня кухня (літера Б) площею 38,4 кв. м, стодола (літера В) площею 23,5 кв. м, стайня (літера Г) площею 23,0 кв. м., стайня (літера Д) площею 16,2 кв. м, криниця № 1, ворота № 2, огорожа № 3. Згідно з архівними даними 10.09.2000 за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] було зареєстровано право власності в рівних долях на домоволодіння в с. Лучинці Рогатинського району. Підстава для реєстрації права власності свідоцтво про право власності видане виконавчим комітетом Лучинецької сільської Ради 10.09.2000 на підставі рішення виконкому від 09.11.1999 № 56. Рішення про реєстрацію права власності прийняте 10.09.2000, реєстровий запис № 31, книга № 1. Свідоцтво про право власності видане без проведення технічної інвентаризації. Переходи права власності на цей об`єкт в ОКП «Івано-Франківське ОБТІ» не реєструвались. Отже, свідоцтво про право власності було видано вже після смерті як [PERSON] , так і [PERSON] , тобто не підтверджує набуття ними права власності на спірне майно. Водночас, відповідно до довідки № 199 від 24.03.2020, виданої виконавчим комітетом Лучинецької сільської ради, житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , належав [PERSON] , побудований у 1974 році та відносився до суспільної групи «колгоспний двір». Станом на 1990 рік у ньому проживали: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Згідно з п. 6 Постанови Пленуму ВСУ № 20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, ще регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні, розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Це означає, що [PERSON] ,\~та [PERSON] належали на праві власності частки розміром 1/8 спірного житлового будинку та приналежних будівель. Відповідно до ч. 5 ст. 1268\~ЦК України\~незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Зважаючи на те, що [PERSON] набула право власності на частку житлового будинку та приналежних будівель як спадкоємець [PERSON] та [PERSON] , однак не може отримати документа, який засвідчує її право власності на це майно, це право підлягає захисту судом шляхом його визнання.

Outcome: approved