Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-16 00:00:00

[PERSON] звернулася із позовом до Новоолександрівської сільської Ради Великобурлуцького району Харківської області про визнання права власності за набувальною давністю на 1/2 частину житлового будинку, разом з господарськими будівлями та ? частину споруди «Б», що знаходяться за адресою: [ADDRESS] посилаючись на те, що зазначений будинок 28.05.2004 р. був виділений СВК «Олександрівський» для поліпшення умов проживання її сімї з видачею відповідного ордера в 2004 році. Новоолександрівська сільська Рада Великобурлуцького району Харківської області в поданій суду заяві позов визнала повністю. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши надані докази суд приходить до висновку, що заявлений позов задоволенню не підлягає. Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч.1 ст.59 ЦПК України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ч.1 ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років…., набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Цей термін відраховується починаючи із 01.01.2014 р., тобто із часу набрання чинності ЦК України Згідно ч.1 ст.58 ЖК України на підставі рішення про надання житлового приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. В якості законності проживання в житловому будинку, розташованому [ADDRESS] позивач надала суду фотокопію неналежним чином оформленого ордеру(а.с.12), а тому суд відповідно до положень ч.1 ст.59 ЦПК України зазначений доказ не бере до уваги. В матеріалах справи є виготовлений Великобурлуцьким МКПТІ за замовленням позивачки 03.04.2013 р. технічний паспорт на кв.1 в житловому будинку №14 по вул. Колгоспна в с. Ново-Олександрівка(а.с.9-11). Згідно цього паспорту зазначений житловий будинок власника не має. Згідно наданого доказу Мила О.С.31.05.2013 р. уклала із Великобурлуцьким енергозбутом договір №8633 про користування електричною енергією(а.с.13-14). Згідно довідки Новоолександрівської сільської Ради від 17.04.2015 р. зазначений житловий будинок не є комунальною власністю ради і позивачем не надано суду ніяких доказів про власника цього будинку, а тому на нього може бути розповсюджений режим безхазяйного майна(а.с.16). Згідно цієї ж довідки позивач [PERSON] зареєстрована за адресою: [INFO], але фактично з 2005 року в ньому не проживає. В судовому засіданні позивачка пояснила, що вона вже тривалий час працює вчителькою початкових класів в м. Чугуєві і де проживає разом із своєю сімєю, яке знаходиться на відстані декількох десятків кілометрів від с. Нова Олександрівка Великобурлуцького району. Зазначені пояснення позивачки підтверджують відомості довідки сільської ради в тій частині, що в с. Нова Олександрівка вона фактично не проживає із 2005 року. За таких обставин суд вважає, що [PERSON] в задоволенні її позову про визнання права власності на нерухоме майно слід відмовити за його недоведеністю.

Outcome: dismissed