Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-14 00:00:00

Адвокат Ясінська Я.О., діючи в інтересах позивачки [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. На обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що [PERSON] , згідно договору купівлі-продажу житлового будинку є власником житлового будинку [ADDRESS] . За цією адресою окрім неї також зареєстровані: син [PERSON] , 1979 року народження, онук [PERSON] , 2017 року народження та колишня невістка [PERSON] . На даний час [PERSON] будучи зареєстрованою за вказаною адресою, фактично в зазначеному будинку не проживає більше року. Будь-яких домовленостей між позивачкою та відповідачкою щодо її проживання у належному позивачці будинку не існує. Спільного господарства не ведуть, на усні прохання щодо добровільного зняття з реєстрації місця проживання [PERSON] відмовила без обґрунтування причин. Такі дії порушують права [PERSON] як власника вказаного домоволодіння. Окрім того, вона набувши право на житловий будинок згідно договору купівлі-продажу від 25.01.2007 року, позбавлена можливості оформити соціальні виплати ат субсидію, а також вільно розпоряджатися своїм майном у зв`язку з тим, що в її будинку зареєстрована [PERSON] , яка фактично там не проживає. Просила суд визнати [PERSON] , 1998 року народження такою, що втратила право на користування житловим будинком за адресою: [ADDRESS] . Крім того, просила стягнути з відповідачки на користь позивачки судовий збір. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак її представник, адвокат Ясінська Я.О. подала до суду заяву, в якій просила розглянути справу без участі позивачки та її представника, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, не заперечують проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідачка [PERSON] належним чином та завчасно повідомлялася про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не з`явилася та не повідомила про причини своєї неявки, а також не подала відзив на позов. Підстав передбачених ст.223 ЦПК України для відкладення розгляду справи судом не встановлено, прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача без поважних причин або без повідомлення причин, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наведені вище норми закону, суд вважає за можливе розглянути справу без присутності сторін та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі письмових доказів, оскільки проти цього не заперечує позивачка. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що заявлені [PERSON] позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Згідно копії договору купівлі-продажу житлового будинку від 25.01.2007 року та копії технічного паспорта на житловий будинок індивідуального житлового фонду, [PERSON] є одноосібним власником житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, який розташований в [ADDRESS] . Довідкою №828 від 26.07.2021 року, виданою Михалківським старостинським округом Сокирянської міської ради Дністровського району Чернівецької області підтверджується, що [PERSON] , 1988 року народження, зареєстрована у [ADDRESS] . Факт реєстрації [PERSON] за вказаною адресою також підтверджується копією з погосподарської книги с.Михалкове по особовому рахунку № [NUMBER] щодо домогосподарства по [ADDRESS] , власником якого зазначено [PERSON] . Згідно листа Сокирянської міської ради Дністровського району Чернівецької області №М-442.21 від 20.07.2021 року встановлено, що на звернення [PERSON] із заявою щодо зняття з реєстраційного обліку місця проживання громадянки [PERSON] , 1998 року народження, їй було в цьому відмовлено та запропоновано звернутися для вирішення даного питання до суду. Актом обстеження житлово-побутових умов проживання від 26.07.2021 року, складеним комісією у складі: старости Михалківського старостинського округу Білоткача А.І., діловода Олійник Т.В. , землевпорядника Беженар А.В. , в присутності [PERSON] та та сусідів [PERSON] та [PERSON] підтверджується, що [PERSON] будучи зареєстрованою в [ADDRESS] , однак по місцю реєстрації не проживає з липня 2020 року. Відповідно до ст.41 Конституції України та ст.319 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) власник майна має право на свій розсуд володіти, користуватися та розпоряджатися ним. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 Житлового кодексу України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Відповідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядженням своїм майном. Згідно преамбули Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 року №1382-ІV відповідно до Конституції України даний Закон регулює відносини, пов`язані зі свободою пересування та вільним вибором місця проживання в Україні, що гарантуються Конституцією України і закріплені Загальною декларацією прав людини, Міжнародним пактом про громадянські та політичні права, Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод і протоколами до неї, іншими міжнародними договорами України, а також визначає порядок реалізації свободи пересування та вільного вибору місця проживання і встановлює випадки їх обмеження. Частиною першою ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 року №1382-ІV визначено підстави зняття з реєстрації місця проживання особи, у т.ч. на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням. Відповідно до положень ст.405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Частиною другою ст.405 ЦК України передбачено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, відповідачка фактично не проживає в житловому будинку позивачки без поважних причин та відсутня в ньому більше одного року. За таких обставин, є всі передбачені законом підстави для визнання відповідачки такою, що втратила право користування житловим приміщенням в належному позивачці житловому будинку, в тому числі і право на реєстрацію в ньому місця проживання, яка є похідною від наявності у відповідачки права на користування житлом. Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги є такими, що підлягають до задоволення. Відповідно до положень ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідачки підлягають стягненню на користь позивачки понесені нею судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 908,00 грн. На підставі ст.405 ч.2 ЦК України, ст.ст. 141, 263, 265, 268, 273, 280 ч.1, 282, 284, 287 ч.4, 288 ч.2, 289, 354, п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України, суд,-

Outcome: approved