Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-21 00:00:00

[PERSON] (по тексту - [PERSON].) звернулася до суду з позовом, згідно якого просить стягувати з [PERSON] аліменти на утримання дітей: [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO] в розмірі 1/2 частини його заробітку (доходів), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання позову і до досягнення повноліття дітей. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що перебуває із відповідачем у шлюбі, який було ними укладено 28 січня 2017 року відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області. Зазначає і те, що від спільного шлюбу мають неповнолітніх дітей, однак відповідач не дбає про матеріальне становище сім'ї та ухиляється від утримання дітей. У судове засідання позивач та відповідач не з'явилися, на адресу суду надіслано письмові заяви, в яких просять справу розглядати без їх участі; позивач позовні вимоги просить задовольнити повністю, а відповідач не заперечує сплачувати аліменти в розмірі, який заявлено останньою до стягнення. Ч. 2 ст. 158 ЦПК України передбачено, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Враховуючи дану норму закону, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін на підставі наявних в ній доказів. У зв'язку з неявкою у судове засідання сторін, справа розглянута без їх участі у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, за наявних у справі письмових матеріалів. Дослідивши письмові матеріали справи, проходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно ч.ч. 1-3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Як встановлено судом, на утриманні позивача - [PERSON] знаходиться четверо малолітніх дітей, згідно свідоцтв про народження - [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO]. Згідно довідки № ВА - 00000324 від 19.06.2017 року встановлено, що [PERSON] є працездатним та працює в Приватному акціонерному товаристві «Лебединський насіннєвий завод», сукупний дохід з 01.12.2016 року по 12.05.2017 року становить 29 205,24 грн., однак не бере участі у їх вихованні та утриманні. Відповідно до статті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. При цьому, у відповідності до ч.ч. 1,2 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. З урахуванням того, що відповідач є працездатним та офіційно працює, при цьому визнає заявлений позивачем позов про стягнення аліментів в розмірі 1/2 частини його заробітку (доходів), на думку суду позовні вимоги підлягають до задоволення повністю, оскільки такий розмір аліментів відповідає принципам справедливості та розумності. Суд також вважає, що аліменти слід стягнути з відповідача з дня звернення позивача з позовом до суду. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Судовий збір відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави, оскільки позивач при подачі позову про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору.

Outcome: approved