overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-18 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] перебувають у фактичних шлюбних відносинах. Від спільного проживання 7 серпня 2002 року в них народилась донька Надія. 15 серпня 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 із всіх видів заробітку (доходу) щомісячно і до повноліття доньки, посилаючись на те, що відповідач матеріальної допомоги не надає. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився без поважних причин, повідомлений про дату, час і місце судового засідання належним чином, не повідомивши про причини неявки. Відповідно до вимог ст. 280 ч. 1 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Заслухавши учасника процесу, д ослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Так, відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Як з'ясовано судом, відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-16 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] та [PERSON] перебувають у фактичних шлюбних відносинах. Від спільного проживання 8 серпня 2010 року в них народився син [PERSON]. 6 липня 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 із всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку і до повноліття сина, посилаючись на те, що відповідач матеріальної допомоги не надає. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала. \~ \~ \~ \~Відповідач в судовому засіданні проти позову не заперечує. \~ \~ \~ \~Заслухавши учасників процесу, д ослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. \~ \~ \~ \~Так, відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. \~ \~ \~ \~Відповідно до вимог ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. \~ \~ \~ \~Відповідно до вимог ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. \~ \~ \~ \~Як з'ясовано судом, відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає. \~ \~ \~ \~Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що з [PERSON] підлягають стягненню на користь [PERSON], аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходів) щомісячно але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 6 липня 2018 року і до повноліття сина [PERSON]. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-22 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] та [PERSON] перебувають у фактичних шлюбних відносинах. Від спільного проживання [INFO] в них народилась донька [PERSON] . 28 грудня 2020 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання доньки в розмірі 3000 грн. щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до повноліття доньки, посилаючись на те, що відповідач матеріальної допомоги не надає. \~ \~ \~ \~Д ослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. \~ \~ \~ \~Так, відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. \~ \~ \~ \~Відповідно до вимог ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. \~ \~ \~ \~Відповідно до вимог ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. \~ \~ \~ \~Як з`ясованосудом, відповідач матеріальної допомоги на утримання синане надає, на даний час має нерегулярний, мінливий дохід. \~ \~ \~ \~Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що з [PERSON] підлягають стягненню на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 2000 грн. щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28 грудня 2020 року і досягнення дитиною повноліття. \~ \~ \~ \~

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-23 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] перебувають у фактичних шлюбних відносинах. Від спільного проживання [INFO] року в них народилась донька [PERSON]. 2 липня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання доньки в розмірі 1/3 частини із всіх видів заробітку (доходу) щомісячно і до повноліття доньки, посилаючись на те, що відповідач матеріальної допомоги не надає. В судове засідання позивач не з'явилась, повідомлена про час і місце судового розгляду належним чином, направивши на адресу суду заяву, в якій просить розглянути дану справу за її відсутності в порядку заочного розгляду, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлений про час і місце судового розгляду належним чином, не повідомивши про причини неявки. Відповідно до вимог ст. 224 ч. 1 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Д ослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Так, відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Як з'ясовано судом, відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки [PERSON] не надає. Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що з [PERSON] підлягають стягненню аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини із всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 2 липня 2015 року і до повноліття дитини.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-12 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] перебувають у фактичних шлюбних відносинах з 5 червня 2013 року. Від спільного проживання [INFO] в них народився син [PERSON]. 16 березня 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 1/2 частини із всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 1 лютого 2017 року і до повноліття сина, посилаючись на те, що відповідач матеріальної допомоги не надає. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлений про час і місце судового розгляду належним чином, не повідомивши про причини неявки. Відповідно до вимог ст. 224 ч. 1 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Заслухавши учасника процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Так, відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Як з'ясовано судом, відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що з [PERSON] підлягають стягненню на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини із всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 16 березня 2017 року і до його повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-17 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] перебувають у фактичних шлюбних відносинах з червня 2014 року. Від спільного проживання [INFO] в них народився син [PERSON]. 7 липня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 1000 грн. щомісячно і до повноліття сина та 500 грн. щомісячно на її утримання та до досягнення сином [PERSON] трирічного віку, посилаючись на те, що відповідач матеріальної допомоги не надає. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлений про час і місце судового розгляду належним чином, не повідомивши про причини неявки. Відповідно до вимог ст. 224 ч. 1 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Заслухавши учасника процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до вимог ч.2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Так, відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Як з'ясовано судом, відповідач матеріальної допомоги на утримання сина та дружини не надає. Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що з [PERSON] підлягають стягненню аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 600 грн. щомісячно, починаючи з 7 липня 2015 року і до повноліття дитини, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та дружини в розмірі 200 грн. щомісячно, починаючи з 7 липня 2015 року та до досягнення сином [PERSON] трирічного віку,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-28 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, але фактично однією сім*єю не мешкають. Від шлюбу вони мають доньку [PERSON], [INFO], яка мешкає із [PERSON] та знаходиться на її утриманні. Оскільки відповідач відмовляється дати дозвіл на виїзд дитини за межі України на оздоровлення та для забезпечення її безпеки, у зв*язку із складною ситуацією в країні, то позивач звернувся до суду із позовом та просить дозволити виїзд за кордон України на відпочинок та оздоровлення неповнолітньої [PERSON], [INFO] без згоди батька дитини -[PERSON]. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з*явився, надав суду телеграмму, в якій позов визнав та не заперечував проти його задоволення ( а.с. 14). Третя особа - представник відділу у справах дітей у судовому засіданні не заперечував проти задоволення позовних вимог. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі (а.с.6). Від шлюбу вони мають доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 7), яка мешкає із [PERSON] та знаходиться на її утриманні. Відповідно до п.2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в*їзду в Україну громадян України» за відсутністю згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Суд вважає, що надання права на тимчасовий виїзд за кордон для оздоровлення буде відповідати інтересам дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-10 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі з 01 жовтня 2011 року, від якого мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . У лютому 2020 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на припинення між ним сімейних відносин з березня 2018 року внаслідок різних інтересів, втрати взаємопорозуміння та поваги, у зв`язку із чим вважає подальше збереження сім`ї неможливим. Зазначає, що спільного господарства з відповідачем не веде, примирення не бажає. [PERSON] просить розглянути справу за його відсутністю, про що надав відповідну заяву, підтримав доводи позову у повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги визнала за заявленими підставами, примирення з позивачем не бажає. Перевіривши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Підстави для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя передбачені статтею 112 СК України. Як вбачається з наданих доказів шлюбні відносини між подружжям припинені з березня 2018 року у зв`язку з різними поглядами на сімейне життя та ведення спільного господарства, що потягло за собою втрату між ними почуття любові та поваги, і доказів можливості відновлення сім`ї до суду не надано. Сторони проживають разом, спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини не підтримують, на примирення не погоджуються. У зв`язку із зазначеним суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не відповідає інтересам подружжя. Спору щодо поділу спільного майна між сторонами не виникає. Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-08 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] перебувають\~у шлюбі\~з 02 вересня 2017 року, мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] У січні 2020 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на припинення між ними сімейних відносин внаслідок різних поглядів на життя та шлюб, втрати взаємопорозуміння, у зв`язку із чим між ними постійно виникають конфлікти. Вважає подальше збереження сім`ї неможливим. Зазначає, що спільного господарства з відповідачем не веде, примирення не бажає. Однак відповідач не бажає розірвати шлюб в добровільному порядку. Позивачка просить розглянути справу за її відсутністю, не заперечує проти ухвалення заочного рішення, про що надала відповідну заяву, підтримавши доводи позову у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, був повідомлений про час та місце розгляду справи відповідно до вимог ЦПК України, відзив на позов не надав. У зв`язку із зазначеним та на підставі вимог ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу в заочному порядку. Перевіривши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Підстави для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя передбачені статтею 112 СК України. Як вбачається з наданих доказів шлюбні відносини між подружжям припинені у зв`язку з різними поглядами на сімейне життя і шлюб та ведення спільного господарства, що потягло за собою втрату між ними почуття любові та поваги, і доказів можливості відновлення сім`ї до суду не надано. Сторони спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини не підтримують, на примирення позивачка не погоджується. У зв`язку із зазначеним суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не відповідає інтересам подружжя. Спору щодо\~поділу спільного\~майна \~між сторонами\~не виникає. Відповідно до вимог ч.ч.1,2 ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-24 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі з 02 липня 2005 року, мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] , якого утримують матеріально. У травні 2019 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на припинення між ними сімейних відносин з січня 2018 року внаслідок різних життєвих інтересів, втрати взаємопорозуміння, у зв`язку із чим вважає подальше збереження сім`ї неможливим. Зазначає, що спільного господарства з відповідачем не веде, примирення не бажає. Місце проживання дитини вони (батьки) визначили самостійно із нею, матір`ю. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище [PERSON] . Просить розглянути справу за її відсутністю, про що надала відповідну заяву, підтримавши доводи позову у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги визнав повністю за заявленими підставами, примирення не бажає. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Перевіривши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне. Підстави для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя передбачені статтею 112 СК України. Як вбачається з наданих доказів шлюбні відносини між подружжям припинені з січня 2018 року у зв`язку з різними поглядами на сімейне життя та ведення спільного господарства, що потягло за собою втрату між ними почуття любові та поваги, і доказів можливості відновлення сім`ї до суду не надано. Сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини не підтримують, на примирення не погоджуються. Місце проживання дитини після розірвання шлюбу сторони визначили самостійно із позивачкою [PERSON] . Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. У зв`язку із зазначеним суд вважає, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін. Спору щодо поділу спільного майна та утримання неповнолітнього сина , який проживає разом з позивачем, між сторонами не виникає. Відповідно до\~ч.ч.1,2\~ст.\~115\~СК України\~рішення суду\~про розірвання\~шлюбу після\~набрання ним\~законної сили\~надсилається судом\~до органу\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану за\~місцем ухвалення\~рішення для\~внесення відомостей\~до Державного\~реєстру актів\~цивільного стану\~громадян та\~проставлення відмітки\~в актовому\~записі про\~шлюб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-03 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі з 02 травня 2010 року, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який проживає разом із матір`ю. У вересні 2020 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на припинення між ними сімейних відносин з червня 2020 року внаслідок різних поглядів на життя, втрати взаємопорозуміння, у зв`язку із чим вважає подальше збереження сім`ї неможливим. Зазначає, що спільного господарства з відповідачем не веде, примирення не бажає. . Просить розглянути справу за його відсутністю у підготовчому засіданні, про що надав відповідну заяву, підтримавши доводи позову у повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги визнала за заявленими підставами, також вважає збереження шлюбу не можливим. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Перевіривши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Підстави для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя передбачені статтею 112 СК України. Як вбачається з наданих сторонами доказів шлюбні відносини між ними припинені з червня 2020 року внаслідок різних поглядів на життя, втрати взаємопорозуміння, і доказів можливості відновлення сім`ї до суду не надано. Сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини не підтримують, на примирення не погоджуються. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. У зв`язку із зазначеним суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не відповідає інтересам подружжя. Спору щодо поділу спільного майна та утриманням їх неповнолітньої дочки між сторонами не виникає. Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved