Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-13 00:00:00

[PERSON] у січні 2018 року звернулася до Першотравневого районного суду м.Чернівці із заявою про встановлення факту родинних відносин. Посилалася на те, що [INFO] року померла її матір [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на належне їй майно - 1/4 частини квартири [ADDRESS]. Оскільки по день смерті матері вона постійно проживала з нею та вони були однією сімє»ю, то вона фактично вступила в управління та володіння вищевказаним спадковим майном. Однак під час звернення до нотаріуса із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, було виявлено у документах розбіжності щодо написання прізвища та по батькові матері. Так, в свідоцтві про її народження прізвище та по батькові матір зазначено як «[PERSON]», а в свідоцтві про смерть, її прізвище та по батькові зазначено як «[PERSON]». Оскільки вона не може реалізувати своє право на спадщину, просила суд встановити факт родинних відносин між нею та [PERSON], яка померла [INFO] року, як дочки та матері. Справа слухалась у відсутність сторін по справі, які в судове засідання не з'явилися незважаючи на те, що належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи. Від заявниці [PERSON] через канцелярію суду надійшла заява, в якій вона просила слухати справу в її відсутність. Заяву підтримала та просила її задовольнити. Також від заінтересованої особи [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у його відсутність. Не заперечував щодо задоволення заяви. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що заява [PERSON] є обґрунтованою і підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав: Так, судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про смерть, виданого 08 листопада 2001 року Міським відділом РАГС Чернівецького обласного управління юстиції м.Чернівці, [PERSON] померла [INFO] року (а.с.5). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй на праві спільної сумісної власності нерухоме майно - квартиру [ADDRESS] У зв'язку із цим, [PERSON] звернулася до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. Однак нотаріусом заявниці було відмовлено у видачі вищевказаного свідоцтва, оскільки нею не було доведено факту родинних відносин із спадкодавцем. Рекомендовано звернутися до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин. Пунктом 5 ч.2 ст.293 та п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, а саме про встановлення родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Як вбачається із матеріалів заяви, заявниця [PERSON] має намір після смерті матері отримати в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Із архівної довідки, виданої 17.05.2004р. Державним архівом Чернівецької області вбачається, що в документах архівного фонду Відділу в правах репатріації при Чернівецькому облвиконкомі в списках репатрійованих громадян, прибулих в порядку переселення з Румунії в 1947р. значиться, що до складу сім»ї [PERSON] входять, в тому числі його дочка [PERSON], 1922р.н., її чоловік [PERSON], 1926р.н., їхня дочка [PERSON], 1945р.н., а також син (заінтересована особа ) [PERSON], 1947р.н. (а.с.9). При цьому, суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що по батькові матір заявниці [PERSON] було записано «[PERSON]», замість «[PERSON]». В подальшому в подружжя [PERSON] народилася донька - заявниця. Згідно свідоцтва про народження, виданого (повторно) 09 грудня 2017 Вижницьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, прізвище заявниці зазначено, як [PERSON], а її прізвище її батьків, як [PERSON] та [PERSON] Отже, розбіжності у прізвищі заявниці та її батьків почалися відразу після її народження. В подальшому, після реєстрації шлюбу 09.08.1957р. заявці з [PERSON], її родове прізвище «[PERSON]» змінено на прізвище чоловіка «[PERSON]» (а.с.4,7,8). Отже, враховуючи наведені вище письмові докази у їх сукупності, суд вважає доведеним факт наявності між [PERSON] та [PERSON], як дочки та матері.

Outcome: approved