overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-29 00:00:00

[PERSON] (надалі позивач) в червні 2015 року звернулася до суду із позовом до [PERSON] (надалі відповідач) про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини фактично припинені через різні типи характерів, різні погляди на життя та сімейні цінності, що призвело до розладу в сімї, сімя існує формально, тому збереження шлюбу та подальше спільне життя буде суперечити інтересам сімї, подальше перебування у шлюбі вважає недоцільним та неможливим. Просить суд задовольнити позов, строк на примирення просить суд не надавати. В судове засідання позивач не зявилася, в заяві, що надійшла до суду, вона просить суд розглянути справу за її відсутності, на позовних вимогах наполягає та просить суд задовольнити позовні вимоги та розірвати шлюб. Відповідач в судове засідання також не зявився, будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду справи у суді. Суд вважає, що відповідач був повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справу в суді, оскільки поштові відправлення повернулись до суду з відміткою пошти «за закінченням терміну зберігання». Дослідивши докази у сукупності з іншими матеріалами справи, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. За змістом ст. 10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. За змістом ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Правовідносини сторін врегульовані ст.ст. 110-112 Сімейного Кодексу України. Судом встановлено, що 08 грудня 2000 року Палацом урочистих подій Олександрійської міської ради Кіровоградської області було зареєстровано шлюб між сторонами. Судом встановлено, що подальше спільне сімейне життя подружжя та збереження шлюбу неможливе і суперечитеме інтересам обох сторін. За вказаних обставин шлюб підлягає розірванню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-06 00:00:00

[PERSON] (надалі - Позивач) звернувсь до суду з позовом про визнання права власності на майно в порядку спадкування. Як на підставу позову посилається на те, що після смерті його батька [PERSON] ,який помер [INFO] , відкрилась спадщина на спадкове майно до складу якого входить право на сертифікат на право на земельну частку (пай) розміром 2, 69 га, серії РВ № 023229. Позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину у зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу. А тому, просить суд визнати за ним право власності на спадкове майно. Позивачв судове засідання не з`явивсь. До проведення судового засідання подав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю з підстав наведених в позовній заяві, просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явивсь. Подано заяву про розгляд справи без його участі, вказує, що позов визнає. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась. Подано заяву про розгляд справи без її участі, вказує, що позов визнає. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась. Подано заяву про розгляд справи без її участі, вказує, що позов визнає. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позовних вимог немає. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено родинний зв`язок спадкодавця з позивачем,що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Спадкодавець [PERSON] , помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Спадкодавці [PERSON] належав Сертифікатна право на земельну частку (пай) серії РВ № 023229, розміром 2,69 в умовних кадастрових гектарах на території Малятинської сільської ради Гощанського району. Позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину у зв`язку з тим, що відсутні належні оригінали правовстановлюючих документів на земельну частку (пай). У відповідності до ст. 392 ЦК України, власник може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як вбачається із ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Перешкодою для оформлення спадкових прав у позивача є відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на вказане нерухоме майно, хоча право власності на спадкове майно ніким не оспорюється, а тому зазначене не може бути підставою для позбавлення спадкоємців права власності на таке майно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-07 00:00:00

[PERSON], надалі позивач, звернувся в суд з позов до [PERSON], надалі відповідач, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований 14.08.2008р. Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції в Тернопільській області, актовий запис №1176. Згідно заяви [PERSON] просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує. В обґрунтування подання позову зазначає, що між сторонами припинилися шлюбі відносини, сторони перестали вести спільне господарство, не проживають разом, в кожного різні погляди на сімейне життя, від шлюбу дітей не мають, а тому спільне подальше життя і збереження сімї є неможливим і таким, що суперечить інтересам позивача. Відповідач в судове засідання не зявилася, тому суд в порядку ст.ст. 169, 224 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказах. Дослідивши та оцінивши зібрані докази у справі, суд встановив наступні обставини справи. [PERSON] та [PERSON] 14 серпня 2008 року зареєстрували шлюб, актовий запис №1176, про що свідчить свідоцтво серії 1-ИД №047340 від 14.08.2008р. Від шлюбу у подружжя дітей не має. Між подружжям склалися неприязні відносини, позивач втратила почуття поваги та любові до відповідача, тривалий час подружжя не веде спільне господарство, не підтримують шлюбних стосунків. Сумісне життя подружжя є неможливим, шлюб існує лише формально, і тому його доцільно розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. З врахуванням встановлених судом обставин, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Інших доказів в спростування викладеного відповідачем не подано і судом не здобуто. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-11 00:00:00

[PERSON], надалі позивач, звернувся в суд з позовом до [PERSON], надалі відповідач, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований 05 серпня 2006 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції, актовий запис №1253. В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримує, в їх обґрунтування посилається на ті обставини, що шлюбні відносини стали погіршуватися, відсутнє взаєморозуміння та повага, втратилося почуття любові, шлюб існує формально, відсутнє нормальне спілкування, продовжувати шлюбі відносини не бажає і шлюб суперечить його інтересам. Відповідач в черговий раз в судове засідання не з'явилася, хоча про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином. При цьому, судом відхилено клопотання відповідача про відкладення розгляду справи через перебування на лікарняному, оскільки дане клопотання заявлене повторно відповідачем і без подання підтверджуючих на те доказів. В попередньому засіданні проти позову заперечувала, в зв'язку із чим судом було надано термін на примирення. Дослідивши та оцінивши зібрані докази у справі, суд встановив наступні обставини справи. [PERSON] та [PERSON] 05 серпня 2006 року уклали шлюб, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції, актовий запис №1253, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 15.11.2013р. (повторне). У шлюбі [INFO] народився син [PERSON], про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 13.03.2007р. Між подружжям склалися неприязні відносини, позивач втратив почуття поваги та любові до відповідача, тривалий час подружжя не веде спільне господарство, не підтримують шлюбних стосунків. Сумісне життя подружжя є неможливим, шлюб існує лише формально, і тому його доцільно розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. Під час наданого судом терміну для примирення думка [PERSON] з приводу розірвання шлюбу не змінилася, його рішення є остаточним та обдуманим. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. З врахуванням встановлених судом обставин, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Інших доказів в спростування викладеного відповідачем не подано і судом не здобуто. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-05 00:00:00

[PERSON], надалі позивач, звернувся в суд з позовом до [PERSON], надалі відповідач, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований 27 вересня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції, актовий запис №1710. Представник позивача згідно заяви просить справу розглядати без його участі, в обґрунтування подання позову зазначає, що між сторонами припинилися шлюбі відносини, сторони перестали вести спільне господарство, не проживають разом, в кожного різні погляди на сімейне життя, від шлюбу дітей не мають, а тому спільне подальше життя і збереження сімї є неможливим і таким, що суперечить інтересам позивача. Згідно заяви від 25.05.2015р. відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує, в нього не має жодних вимог до розподілу майна, просить вжити необхідних заходів для розірвання шлюбу. В судове засідання не зявився. Дослідивши та оцінивши зібрані докази у справі, суд встановив наступні обставини справи. [PERSON] та [PERSON] 24 вересня 2013 року уклали шлюб, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції, актовий запис №11710, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ИД №102277 від 24.09.2013р. Від шлюбу у подружжя дітей не має. Між подружжям склалися неприязні відносини, позивач втратила почуття поваги та любові до відповідача, тривалий час подружжя не веде спільне господарство, не підтримують шлюбних стосунків. Сумісне життя подружжя є неможливим, шлюб існує лише формально, і тому його доцільно розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. З врахуванням встановлених судом обставин, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Інших доказів в спростування викладеного відповідачем не подано і судом не здобуто. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-25 00:00:00

[PERSON], надалі позивач, звернувся в суд з позовом до [PERSON], надалі відповідач, в якому просить розірвати шлюб, укладений 29.08.1992р. між [PERSON] та [PERSON] і зареєстрований Гусятинським відділом ЗАГС у Тернопільській області, актовий запис №22. В судовому засіданні представник позивача заявлений [PERSON] позов підтримує, в його обґрунтування зазначає, що шлюб між [PERSON] і [PERSON] існує формально, подружжя не веде спільне господарство, із 2010 року проживають окремо, шлюбні відносити фактично припинені. Між подружжям не має спору щодо сплати аліментів, поділу майна. В добровільному порядку подружжя вирішили, що дочка [PERSON] буде проживати разом із матір'ю. Син [PERSON] є повнолітнім і сам вирішує своє місце проживання. Зазначає, що подальше існування шлюбу за відсутності на це волі позивача суперечить його інтересам і такий шлюб слід розірвати. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнала та зазначила, що відповідач [PERSON] не має майнових претензій до позивача, шлюб існує формально, шлюбні відносити фактично припинилися і просить позовні вимоги задовольнити. Дослідивши та оцінивши зібрані докази у справі, суд встановив наступні обставини справи. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі із 29 серпня 1992 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 29.08.1992р. Від даного шлюбу у сторін [INFO] народився син [PERSON], [INFO] народилася дочка [PERSON], про що свідчать свідоцтва про народження [NUMBER] від 19.05.1993р. та від 28.04.2004р. відповідно. Сторони втратили почуття поваги та любові один до одного, не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбних стосунків, не проживають разом із 2010 року, матеріальних претензій один до одного не мають. Дочка [PERSON] [INFO] буде проживати разом із матір'ю. Сумісне життя подружжя є неможливим, і тому його доцільно розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. З врахуванням встановлених судом обставин, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-25 00:00:00

[PERSON] (надалі-Позивач) звернувся в суд з позовом до [PERSON] (надалі-Відповідач) про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що з Відповідачем 04.09.2015 року уклали юридичний шлюб. Від спільного подружнього життя дітей немає. Причиною розпаду сім'ї послужило те, що вони є людьми різних характерів, з різними поглядами на життя, і на цьому грунті виникають різного роду конфлікти та непорозуміння. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу є неможливим, оскільки суперечить його інтересам. Просить розірвати шлюб. 26.12.2017 року в судове засідання Позивач надав письмову заяву про розгляд справи у його відсутності та підтримання позовних вимог, на примирення не згідний. Відповідач в судове засідання не з'явилась по невідомій суду причині, хоча своєчасно була повідомлена про час і місце розгляду справи, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Справа розглядається за правилами, що діють після набрання чинності Цивільним процесуальним кодексом України (надалі -ЦПК України) в редакції від 15.12.2017 року, що передбачено ч.1 п.9 Розділу X111 Перехідні Положення ЦПК України. Суд приймає до уваги відсутність згоди позивача на заочний розгляд справи, а також повторну неявку в судове засідання належним чином повідомленого відповідача, та приходить до висновку про ухвалення рішення про розірвання шлюбу в порядку загального позовного провадження. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши надані у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовна заява підставна та підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони з 04.09.2015 року перебувають у шлюбі, зареєстрованому виконавчим комітетом Щуринської сільської ради Рожищенського району Волинської області, актовий запис № 5, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії І-ЕГ №103119. Відповідачем 20.10.2017 року до суду було скеровано письмові заперечення на позовну заяву про розірвання шлюбу, в яких вона просила зберегти шлюб та надати строк для примирення. Ухвалою суду від 24.10.2017 року сторонам у справі було надано термін для примирення строком на два місяці. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Як вбачається із ст.ст. 111, 112 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства та зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини- інваліда та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, наданий судом строк для примирення позитивних наслідків не дав, а тому позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-05 00:00:00

[PERSON] (надалі-Позивач) звернувся в суд з позовом до [PERSON] (надалі-Відповідач) про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що з Відповідачем 15 червня 2003 року уклали юридичний шлюб, що стверджується копією свідоцтва про одруження серії 1-ЕГ №062633 від 15.06.2003 року. Від спільного подружнього життя народилось двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO], які є малолітніми. Причиною розпаду сім'ї послужило те, що вони люди з діаметрально протилежними поглядами на сімейні відносини, втрачено взаєморозуміння, повагу один до одного. Переконаний, що сімя розпалась остаточно і зберегти її неможливо. В судовому засіданні Позивач підтримав позовні вимоги, на примирення не згідний. Відповідач в судовому засіданні визнала позовні вимоги, на примирення не згідна. Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників судового розгляду, Суд дійшов висновку, що позов підставний,\~обґрунтований і підлягає до задоволення. Так, з свідоцтва про шлюб серії 1-ЕГ 062633 від 15.06.2003 року вбачається, що сторони перебувають в шлюбі з 15.06.2003 року. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Поряд з цим, відповідно до ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як передбачає ч.1 ст. 55 СК України дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Крім того, відповідно до ч.3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини і примушення до припинення шлюбних відносин, примушення до їх збереження не може мати місце, як передбачає ч. 4 цієї статті. Із матеріалів справи та пояснень сторін встановлено, що подружнє життя сторони припинили. Ці обставини свідчать про те, що сімя сторін розпалась, підстав для збереження шлюбу немає, а тому його слід розірвати. \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-12 00:00:00

[PERSON] (надалі-Позивач) звернувся в суд з позовом до [PERSON] (надалі-Відповідач) про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що з Відповідачем 20 вересня 2003 року уклали юридичний шлюб, що стверджується копією свідоцтва про одруження серії 1-ЕГ №067400 від 20.09.2003 року. Від спільного подружнього життя народилось двоє дітей: син [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO], які є малолітніми. Причиною розпаду сім'ї послужило те, що вони люди різних характерів, з різними поглядами на сімейні відносини, на цьому грунті виникають сварки, непорозуміння. Переконаний, що сімя розпалась остаточно і зберегти її неможливо. В судове засідання Позивач надав письмову заяву про розгляд справи у його відсутності та підтримання позовних вимог, на примирення не згідний. Відповідач в судове засідання надала письмову заяву про розгляд справи у її відсутності та визнання позовних вимог, на примирення не згідна. Відповідно до ч. 2\~ст. 197 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підставний,\~обґрунтований і підлягає до задоволення. Так, з свідоцтва про шлюб серії 1-ЕГ №067400 від 20.09.2003 року вбачається, що сторони перебувають в шлюбі з 20.09.2003 року. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Поряд з цим, відповідно до ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як передбачає ч.1 ст. 55 СК України дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Крім того, відповідно до ч.3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини і примушення до припинення шлюбних відносин, примушення до їх збереження не може мати місце, як передбачає ч. 4 цієї статті. Із матеріалів справи встановлено, що подружнє життя сторони припинили. Ці обставини свідчать про те, що сімя сторін розпалась, підстав для збереження шлюбу немає, а тому його слід розірвати. \~

Outcome: approved