Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-28 00:00:00

[PERSON], надалі позивач, звернулася в суд з позовом до [PERSON], надалі відповідач, в якому просить збільшити присуджений судовим рішенням розмір аліментів та стягувати із [PERSON] аліменти в розмірі 1200 грн. щомісячно на її користь на утримання сина [PERSON] [INFO], починаючи від дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Також, просить стягнути заборгованість по сплаті аліментів, які нараховані рішенням суду від 15.11.2007р. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги в частині збільшення присудженого розміру аліментів до 1200 грн. на утримання сина. В обґрунтування заявлених позовних вимог посилається на ті обставини, що від дати визначення судом аліментів в розмірі 350 грн. значно змінилися умови проживання щодо збільшення прожиткового мінімуму для громадян та дітей, значно зросли в ціні всі продукти харчування та вартість послуг, які вона в міру розміру свого доходу не має можливості сплачувати на належне утримання сина, для забезпечення його нормального розвитку та життєвих потреб. Відповідач працює, отримує значний розмір доходу, проте не вказує його. А тому, зважаючи на вищенаведені обставини просить збільшити присуджений судовим рішенням розмір аліментів. Крім цього зазначає, що відповідач [PERSON] має значну суму заборгованості по невиплачених аліментах, яку просить стягнути на її користь. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Згідно поданого заперечення просить відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що він не має достатнього доходу, щоб сплачувати визначений [PERSON] розмір аліментів в сумі 1200 грн., оскільки із нього рішенням суду стягуються аліменти на утримання двох синів від іншого шлюбу в розмірі по 400 грн., в нього змінився сімейний стан, так і матеріальний стан, у нього народився ще один син, який знаходиться на його утриманні та дружина, яка перебуває у декретній відпустці. Він працює водієм і його дохід становить мінімальну заробітну плату. Заборгованість по аліментах сплачує, оскільки не мав постійної роботи. Станом на вересень місяць 2015 року заборгованість складає 1800 грн., яку зобовязується погасити до кінця року. Від утримання сина не відмовляється, бере участь у його вихованні. Розглянувши матеріли справи та заслухавши пояснення сторін, суд встановив наступні обставини. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 25 квітня 2002 року, актовий запис №4, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу від 25.04.2002р. №029862. Згідно свідоцтва про народження №040765 від 27.04.1999р. від шлюбу у сторін 19 червня 1999 року народився син [PERSON], який проживає та перебуває на утримані матері [PERSON], про що свідчить довідка виконавчого комітету Великобірківської сільської ради. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 07.12.2007р. по справі №2-6780/2007 присуджено до стягнення із [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] аліменти в розмірі 350 грн. щомісяця. Згідно довідки-розрахунку від 07.07.2014р. Першого відділу ДВС [PERSON] несвоєчасно сплачував присуджені судовим рішенням аліменти. Згідно із вимогами ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них. Частина 2 статті 182 Сімейного кодексу України передбачає, що розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Із тверджень позивача свідчить, що вона отримує дохід, який не позволяє в повній мірі забезпечити належні умови проживання та розвитку сина, який є учнем другого курсу Технічного коледжу Тернопільського національного технічного університету на державному замовленню, задовольнити мінімальні потреби, які з віком потребують все більше витрат на утримання. Натомість, відповідачем до матеріалів справи долучено довідку від 09.09.2015р. №7, яка свідчить, що [PERSON] працює у підприємця [PERSON] з 01.04.2013р. на посаді водія. Дохід за період з 01.04.2013р. по 31.08.2015р. склав 37100 грн. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 17.04.2012р. по справі №1915/4832/2012 з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання неповнолітніх синів [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] в розмірі по 400 грн. кожну дитину. Згідно свідоцтва про шлюб від 28.10.2014р. №112373 він зареєстрував шлюб з [PERSON] та 23 грудня 2014 року у шлюбі з [PERSON] народився сина [PERSON], що вбачається з свідоцтва про народження від 31.12.2014р. №208878. При вказаних обставинах суд вважає, що відповідач не має можливості сплачувати більший розмір аліментів, ніж присуджений рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 07.12.2007р., оскільки будуть ущемленні права та охоронювані законом інтереси осіб, які мають право на утримання з боку відповідача [PERSON], що останнім доведено, а також і самого платника аліментів. А тому, позовні вимоги до задоволення не підлягають. Крім цього, не підлягають до задоволення позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення суми заборгованості по несплачених аліментах, оскільки рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 07.12.2007р. розмір самих аліментів був визначений і присуджений до стягнення судом, а стягнення наявної заборгованості проводиться органами Державної виконавчої служби в межах відкритого виконавчого провадження. Згідно ст. 88 ЦПК України з позивача в користь Державного бюджету слід стягнути судовий збір в розмірі 243,60 грн. із заявленої позовної вимоги щодо стягнення суми заборгованості по аліментах.

Outcome: dismissed