Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-01 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулись в суд з позовом і просять визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що він зареєстрований [INFO], але з 16 січня 2016 року не проживає. Позивачі в підготовче судове засідання не зявились, але надали до суду заяву в якій вказали, що на позовних вимогах наполягають, просять справу розглядати у їх відсутність. Відповідач у підготовче судове засідання не зявився, але надав до суду заяву в якій вказав, що проти позову не заперечує та просить справу розглянути у його відсутність. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки сторони в судове засідання не зявились то фіксація судового засідання не здійснювалась. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши позицію сторін, приходить до висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 29 березня 2004 року (а.с.7) позивачі є власниками будинку № 116 по вул. В. Гордієнко в м. Сміла, Черкаської області. Як вбачається з акту сусідів від 1 квітня 2017 року (а.с.11) [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO], але з 16 січня 2016 року за даною адресою не проживає. Факт не проживання [PERSON] у вказаному будинку підтверджується довідкою квартального комітету № 13 Смілянської міської ради № 115013 від 1 квітня 2017 року (а.с.10). Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджується своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Статтею 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Враховуючи викладене, а також те, що [PERSON], який зареєстрований [INFO] (який належить позивачам) за цією адресою не проживає та створює перешкоди в користуванні будинком його власникам та можливістю вільно розпорядитися своєю власністю, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] і [PERSON] про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житлом, є обґрунтованими, відтак підлягають задоволенню. Відповідно до ст.82 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. З матеріалів справи вбачається, що відповідач визнав позов та не заперечує проти його задоволення, за таких обставин суд вважає, його таким, що ґрунтується на вимогах закону, відтак підлягає до задоволення, а невизнане право позивача\~ захисту в судовому порядку, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житлом. Вимог про стягнення з відповідача судових витрат позивачі не заявили, а тому їх слід покласти на позивачів.

Outcome: approved