Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом, у якому просять визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житлом приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог вказують, що в 2006 році, на підставі договорів дарування, їм було подаровано по ? частини квартири [ADDRESS]. Вказана квартира складається з однієї жилої кімнати площею 18,0 м.кв., загальна площа квартири складає 34,7 м.кв. У вищевказаній квартирі також зареєстрований, але не проживав і не проживає [PERSON], 1978 року народження. Оскільки відповідач більше року не проживає в кв. [ADDRESS], а саме з лютого 2011 року, то він втратив право на користування даною квартирою, внаслідок його відсутності без поважних причин понад три роки. Реєстрація відповідача чинить перешкоди в користуванні і розпорядженні власністю, оскільки змушує нести додаткові витрати за комунальні послуги, які нараховуються відповідно до кількості зареєстрованих осіб. Покликаючись на наведене просять позов задоволити. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю з підстав викладених у позовній заяві, просив їх задоволити повністю. У зв'язку з неявкою відповідача проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлявся шляхом розміщення оголошення в газеті «Вільне слово» № 85 (14875) від 04 грудня 2014 року. Суд, у відповідності до вимог ч. 4 ст. 169 ЦПК України, зі згоди представника позивача, вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів з постановленням заочного рішення у справі, що відповідає положенню ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про задоволення позову. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] на праві спільної часткової власності належить ? квартири [ADDRESS] на підставі договору дарування від 22.12.2006 р., що стверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 09.01.2007 р. Також позивачу [PERSON] на праві спільної часткової власності належить ? квартири [ADDRESS] на підставі договору дарування від 14.02.2007 р., що стверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 02.03.2007 р. Як встановлено з пояснень представника позивача відповідач [PERSON] з лютого 2011 року не проживає у вищевказаній квартирі. Факт не проживання відповідача у вказаному помешканні підтверджується актами, складеними комісією мешканців будинку [ADDRESS], затверджені начальником ЖКП «Західне» Тарасюком М.М. від 10 квітня 2014 року, 10 червня 2014 року, 13 серпня 2014 року та 21 жовтня 2014 року. На підставі ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Статтею 72 ЖК України передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Оскільки судом встановлено, що відповідач з лютого 2011 року за місцем реєстрації не проживає більше року, за наведених обставин є всі підстави для визнання його таким, що втратив право користування кв. [ADDRESS]. У відповідності до ст. 88 ЦПК України підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача [PERSON] 243,60 грн. сплаченого ним судового збору. На підставі ст.ст. 72 ЖК України, ст. 405 ЦК України,

Outcome: approved