Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-23 00:00:00

[PERSON] у травні 2020 звернувся до суду з позовом доТовариства з обмеженою відповідальністю ( далі ТОВ) «Фінансова компанія «Прайм Альянс», треті особи -приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кравець О.О., приватний виконавець виконавчого округу м.Києва Яцишин А.М. про визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису від 11.02.2020, зареєстрованого в реєстрі за № 915, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравець О.О. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Прайм Альянс», що є правонаступником ПАТ «ВТБ» Банк», заборгованості за кредитним договором №R53112438383В від 01.07.2013 що виникла з 29.01.2019 по 31.01.2020 в сумі 24 849 грн. 39 коп., з урахуванням заборгованості по основному боргу 20836 грн. 57 коп., заборгованості по відсоткам-1477 грн. 82 коп., комісії-2535 грн., а також витрат, пов`язані зі вчиненням нотаріального напису- 400 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що кредитний договір укладено на строк до 01.07.2016 і відповідно до графіку платежів він щомісячно виконував свої обов`язки до липня 2014. У зв`язку з проведенням на території Донецької області АТО був змушений переїхати як внутрішньо переміщена особа до м. Києва. Звернувшись до відділення ВТБ Банку щодо подальшого погашення заборгованості отримав відповідь, що погашати необхідно у відділення банку, де отримував кредит, що було неможливо. З того часу ніяких вимог про погашення кредиту не отримував, але 14.04.2020 за місцем роботи -«Харківський завод підйомно-транспортного устаткування» отримав постанову приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Яцишина А.М. про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію та інші доходи боржника у виконавчому провадження № 61670904, відкритому на підставі виконавчого напису. Вважає виконавчий напис таким, що вчинено з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, зокрема ст. 88 Закону України «Про нотаріат», оскільки розмір заборгованості, штрафних санкцій, процентів, що зазначені у виконавчому напису, не є безспірними, розрахунок боргу, наданий нотаріусу не може вважатися документом про безспірність вимог та відображає лише односторонні арифметичні розрахунку, кредитний договір укладено на строк до 01.07.2016, а виконавчий напис вчинено 11.02.2020, тобто за межами трирічного строку. Крім того, вказує, що виконавчий напис вчинено на підставі Постанови Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999, зі змінами, внесеними Постановою № 662 від 26.11.2014 до п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса, що визнано незаконним і не чинним. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги і просили їх задовольнити. Представник відповідача- ТОВ «Фінансова компанія «пройм Альянс» заперечуючи проти позову, надав відзив на позовну заяву, в якому посилається на те, що 22.06.2015 між ПАТ «ВТБ Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» укладено договір відступлення прав вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами, у тому числі за кредитним договором між Банком та [PERSON] . У подальшому, 29.01.2019 між ТОВ «ФК Довіра та Гарантія» і ТОВ «ФК «Прайм Альянс» укладено договір факторингу,відповідно до якого відповідач набув право нового кредитора до позивача, про що повідомлено позивача. Оскільки [PERSON] порушені умови кредитного договору , ПАТ «ВТБ Банк» відступив право грошової вимоги на загальну суму 24849,39 грн., що включає суму основного боргу за кредитом-11699,16 грн., простроченого боргу-9137,41 грн., прострочених процентів 1477,81 грн., несплачених комісійних винагород-2535 грн. Правонаступники ПАТ «ВТБ Банк» не нараховували ніяких відсотків та комісії за кредитним договором. Стверджують, що позивач не спростував належними і допустимими доказами того, що сума заборгованості перед Банком за кредитним договором на дату вчинення нотаріусом оспорюваного виконавчого напису була іншою, ніж та, яка запропонована в ньому до стягнення, не надав доказів часткового або повного погашення заборгованості, отже необгрунтовано заперечує її розмір. Зазначає, що у ТОВ «ФК «Прайм Альянс» виникло право примусового стягнення з дня направлення вимоги про погашення кредиту, а саме 04.03.2019, тому відповідач реалізував своє право на звернення стягнення заборгованості, шляхом вчинення виконавчого напису у встановленому порядку. Щодо нечинності Постанови кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014, то така інформація може міститься тільки на офіційному сайті Верховної Ради України. Конституційним Судом України не було визнано постанову Кабінету Міністрів неконституційною і таким чином вона є чинною. Представник відповідача при розгляді справи в режимі відеоконференції просив відмовити у задоволенні позовних вимог, які є , на його думку, безпідставними ( а.с. 60-62). 3 особи- приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кравець О.О., приватний виконавець виконавчого округу м.Києва Яцишин А.М. в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась завчасно, належним чином. Від приватного нотаріуса Кравець О.О. надійшла заява про можливість розгляду справи за її відсутністю ( а.с.40). Ухвалою Жовтневого районного суду м.Харкова від 14.05.2020, за клопотанням позивача, у приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Яцишина А.М. витребувана завірена копія виконавчого напису. Ухвалою суду від 02.06.2020 задоволено клопотання позивача та витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кравець О.О. копії виконавчого напису № 915, виданого 11.02.2020 та документи, на підставі яких було вчинено виконавчий напис ( а.с. 54-55). Суд, вислухавши вступне слово та пояснення позивача, представників сторін , перевіривши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, приходить до наступного. Судом встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що 01 липня 2013 між Публічним Акціонерним товариством ( ПАТ) «ВТБ Банк» і [PERSON] укладено кредитний договір №R53112438383В, за умовами якого Банк надав позичальнику споживчий кредит у сумі 30 000 грн. на строк по 01.07.2016 з щомісячною сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 15%. Позичальник зобов`язаний був сплачувати щомісячно, відповідно до Графіка повернення кредиту і сплати процентів та розрахунку вартості супутніх послуг комісійну винагороду за управління кредитом у розмірі 1,69% від початкової суми кредиту (а.с. 50-51). 22.06.2015 між ПАТ «ВТБ Банк» і ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» укладено договір відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами № 220615нв. Витяг з додатку № 1 до договору-реєстр прав вимог суду не надано ( а.с. 91-93). 29.01.2019 між ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» і ТОВ «Фінансова компанія «Прайм Альянс» укладено Договір факторингу № 29/01/19-1, за умовами якого Фактор прийняв право грошової вимоги і став кредитором за кредитними договорами, права вимоги за якими належать клієнту ( ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія»). Витяг з Реєстру прав вимог із зазначенням кредитного договору з [PERSON] не представлено ( а.с. 94-96). Згідно розрахунку заборгованості за підписом директора ТОВ «ФК «Прайм Альянс» , за кредитним договором R53112438383В від 01.07.2013 ( позичальник [PERSON] ) обчислюється заборгованість 24 849,39 грн., що складається з простроченого тіла-20 836,57 грн., прострочених відсотків та комісії відповідно 1477,82 грн. і 2535 грн.( а.с. 97). 14.03. 2019 року ТОВ «ФК «Прайм Альянс» на адресу [PERSON] направило вимогу про погашення кредитної заборгованості на підставі ст.ст. 530, 512, 516 ЦК України у строк не пізніше 18.03.2019 ( а.с. 98-100). Через невиконання [PERSON] вимог, зазначених у вимозі, з метою стягнення заборгованості ТОВ «ФК «Прайм Альянс» 11.02.2020 звернувся до приватного нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису.Додатками до вказаної заяви зазначено кредитний договір № R53112438383В від 01.07.2013 , копія договору про відступлення права вимоги грошових зобов`язань від 22.06.2015, копія договору факторингу № 29/01/19-1 від 29.01.2019, копія вимоги до боржника та розрахунок заборгованості із зазначенням загальної заборгованості по простроченому тілу, відсоткам , комісії без вказівки періоду, який міститься у заяві про вчинення виконавчого напису з 29.01.2019 по 31.01.2020 ( а.с. 78,97). 11.02.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравець О.О. вчинено виконавчий напис, який зареєстровано в реєстрі за №915, про звернення стягнення з [PERSON] , який є боржником за Кредитним договором № R53112438383В від 01.07.2013, укладеним з первісним кредитором-ПАТ «ВТБ Банк», право вимоги яким відступлене до нового кредитору-ТОВ «ФУ «Довіра та Гарантія», а потім за договором факторингу останнім передано ТОВ «ФК «Прайм Альянс». У виконавчому написі вказано, що стягнення заборгованості проводиться за період з 29.01.2019 по 31.01.2020. Сума часткової заборгованості складає 24849,39 грн., в тому числі: заборгованість по основному боргу ( тіло кредиту) становить 20836,57 грн., заборгованість по відсоткам-1477,82 грн., комісія-2535 грн. ( а.с. 77). Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Яцишиним А.М. від 09.04.2020 відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса .Звернуто стягнення на доходи боржника, що отримується у ТОВ «Харківський завод підйомно-транспортного устаткування»(а.с. 15-16). Нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом (стаття 18 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат»(далі - Закон), порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України (стаття 87 Закону України «Про нотаріат»). Частиною першою статті 88 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та не чинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, зокрема, п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості.». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та не чинною Постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14.Укладений між банком та позивачем кредитний договір, що наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Посилання позивача на те, що сума заборгованості не є безспірною суд не приймає до уваги, оскільки [PERSON] не надано належних та допустимих доказів на спростування зазначеної у розрахунку суми заборгованості на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом з тим, стягувачем не представлена нотаріусу засвідчена виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення, з відміткою про непогашення заборгованості, а надано « розрахунок заборгованості», якийне відповідає Положенню про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління НБУ від 18.06.03 р. № 254, не містить суму операцій (за дебетом або кредитом відповідно), суму оборотів за дебетом та кредитом рахунку, суму вихідного залишку, тобто рух коштів по платежам, що вчинялись позивачем на погашення заборгованості за кредитом. Отже, при здійсненні виконавчого напису приватний нотаріус був позбавлений можливості перевірити достовірність наданої інформації та не скористався правом витребувати дані у стягувача, як це передбачено підпунктом 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку. Так, стягувач зазначив строк, за який здійснюється стягнення з 29.01.2019 по 31.01.2020, проте виходячи з інформації за кредитним договором, актуальної на 11.04.2020 заборгованість 24849,38 грн. виникла станом на квітень 2015, термін прострочення- з серпня 2014 ( а.с. 13). Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу (частина перша статті 88 Закону України «Про нотаріат», підпункт 3.4 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Строк для звернення до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису в контексті застосування положень статті 88 Закону України «Про нотаріат» безпосередньо пов`язаний із позовною давністю, встановленою ЦК України. Фактично законом визначено, що строк для звернення до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису є таким самим, що й позовна давність для звернення до суду. Таким чином, різниця у правовій природі цих строків не має значення у цьому контексті. Тому і загальний строк для звернення до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису становить три роки. Вказана правова позиція була висловлена у Постанові Великої палати Верховного суду від 02 липня 2019 року, справа № 916/3006/17. З огляду на встановлені обставини суд дійшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог та їх задоволенні. За правилами ст. 141 ЦПК України понесені позивачем судові витрати, пов`язані зі зверненням до суду підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved