Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-20 00:00:00

акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» звернулось до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування заявлених вимог представник позивача посилається на те, що 24 вересня 2013 року між ПАТ Ощадбанк, в особі ТВБВ № 10004/01 філії-Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк», та [PERSON] було укладено договір № 1756114 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки. Відповідно до договору банк, на підставі наданих відповідачем до вимог чинного законодавства України документів, відкрив рахунок на умовах тарифного пакета «Зарплатний» та надав відповідачу платіжну картку типу MasterCardElectronic 00 грн. 13 березня 2014 року між ПАТ «Ощадбанк» , в особі ТВБВ № 10004/01 філії-Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк», було укладено додатковий договір до договору № 1756114. Згідно з умовами додаткового договору № 1 банк встановив відповідачу кредит у сумі 16 400 грн. Строк дії кредиту встановлено на відповідний період дії платіжної картки. При випуску платіжної картки на новий термін кредит продовжується на строк дії платіжної картки. Процентна ставка за кредитом є фіксованою, склала 24% річних, сплачується щомісячно. Кредит став доступним клієнтові з дати першого зарахування заробітної плати. Згідно з положеннями додаткового договору № 1 відповідач зобов`язаний щомісячно отримувати звіт (виписку) по рахунку та сплачувати за кредитом всі платежі на підставі цього звіту (виписки) по рахунку, не пізніше 25 числа місяця наступного за звітним або на початку операційного дня, наступного за вихідним, святковим чи неробочим згідно з договором. В разі порушення строку сплати платежів за договором відповідач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Також банк залишає право відмовитися від надання клієнту передбаченого договором кредиту часткового або в повному обсязі у разі наявності обставин, які свідчать про те, що наданий клієнту кредит своєчасно не буде повернений. Договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до моменту повного виконання сторонами своїх обов`язків, встановлених договором, правилами, тарифами та закриття рахунку. Позивачем всі зобов`язання виконанні належним чином та встановлено ліміт кредитної лінії у розмірі 8200 грн. Проте відповідач у порушення норм закону та умов договору свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість в загальному розмірі 14174,41 грн, яка складається із заборгованості за основним боргом 8196,92 грн, процентів за користування кредитом 4507,62 грн, комісії 52,00 грн, трьох процентів річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) 215,59 грн, трьох процентів річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 394,05 грн та втрат від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 808,23 грн. Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідача вищевказану заборгованість та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2102 гривні. Представник позивача акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» у судове засідання не з`явився, в матеріалах справи є заява про розгляд справи у його відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився без поважних причин, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення судових повісток за місцем реєстрації, доказів поважності своєї неявки або заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. З урахуванням ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі частини 3 ст. 131 Цивільного процесуального кодексу України суд вважає, що відповідач не з`явився без поважних причин. Відповідно до ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, причини неявки не повідомив, не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з викладеним, враховуючи заяву представника позивача, який не заперечував проти такого вирішення справи, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів і ухвалити заочне рішення, направивши за місцем мешкання відповідача копію рішення суду для відома. Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, судом встановлено, що 24 вересня 2013 року між ПАТ Ощадбанк та [PERSON] було укладено договір № 1756114 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки. В подальшому, між АТ «Ощадбанк» та [PERSON] було укладено додатковий договір № 1 до договору № 1756114 від 24 вересня 2013 року про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки. Згідно з розділом 1 додаткового договору № 1 сторони домовились внести до договору № 1756114 наступні зміни, відповідно до яких банк, зокрема, встановлює відповідачу кредит у сумі 16 400 грн. Строк дії кредиту встановлюється на відповідний період дії платіжної картки. При випуску платіжної картки на новий термін кредит продовжується на строк дії платіжної картки. Процентна ставка за кредитом є фіксованою і складає 24,00 процентів річних і сплачується щомісячно. Процентна ставка за несанкціонованим овердрафтом складає 35 процентів річних. Щомісячна плата за обслуговування невикористаної частини встановленого кредиту складає 0,00 процентів. За умов безготівкового розрахунку платіжною карткою за товари та послуги процентна ставка за користування кредитом протягом Грейс-періоду складає 0,001 процентів річних. Відповідно до п. 4.4 додаткового договору №1 клієнт зобов`язався щомісячно отримувати звіт (виписку) по рахунку та сплачувати за кредитом всі платежі на підставі цього звіту (виписки) по рахунку, не пізніше 25 числа місяця наступного за звітним або на початку операційного дня, наступного за вихідним, святковим днем чи неробочим згідно з договором. В разі порушення строку сплати платежів за договором клієнт зобов`язаний сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно п. 4.6 зазначеного додаткового договору №1 у разі виникнення простроченої заборгованості за рахунком та кредитом, її непогашення у строки, визначені правилами, клієнт гарантує повернення сум такої заборгованості банку всіма належними йому коштами, майном, майновими правами, тощо. Відповідно п. 4.9 додаткового договору № 1 банк має право вимагати від клієнта дострокового повернення кредиту, сплати процентів за користування ним та інших платежів за цим договором та застосувати процедуру звернення стягнення на майно клієнта згідно чинного законодавства України (в тому числі звернути стягнення на грошові кошти, що розміщені на будь-якому рахунку клієнта), у випадку невиконання або неналежного виконання клієнтом зобов`язань щодо вчасного повернення кредиту, сплати процентів за користування ним та інших платежів за цим договором. Додатковий договір набирає чинності з дати підписання його сторонами, а саме з 13 березня 2014 року, що узгоджується із заявою на встановлення кредиту по рахунку фізичної особи та повідомленням про умови кредитування, які містять підпис відповідача, та діє протягом строку дії договору і є невід`ємною частиною договору. Проте, як вказано позивачем та не спростовано відповідачем, останній належним чином зобов`язання за вказаним договором не виконує, порушив умови договору та норми чинного законодавства, у зв`язку із чим відповідно до наданого розрахунку заборгованості, який суд вважає правильним, станом на 23 вересня 2020 року має заборгованість в загальному розмірі 14174,41 гривень, яка складається із заборгованості за основним боргом 8196,92 грн, процентів за користування кредитом 4507,62 грн, комісії 52,00 грн, трьох процентів річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) 215,59 грн, трьох процентів річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 394,05 грн та втрат від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 808,23 грн. Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного. За кредитним договором (ст. 1054 ЦК України) банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до ст.\~629\~ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст. ст. 525, 526\~ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Станом на момент розгляду даної справи докази виконання відповідачем зобов`язань з повернення заборгованості за основним боргом, процентів за користування кредитом, комісії, а також трьох процентів річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту), трьох процентів річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом та втрат від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом, в матеріалах справи відсутні. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). На підставі ст.\~625\~ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлені договором або законом. Пунктом 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» встановлено, що за змістом статті 552, частини другої статті 625\~ЦК інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, та три проценти річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому суд має виходити з того, що ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання. Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд,

Outcome: approved