Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-13 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулись до суду\~\~в порядку окремого провадження із спільною заявою про розірвання шлюбу. В обґрунтування своєї заяви заявники зазначили, що 29.08.2009 року між ними був укладений шлюб, який зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1221. Від шлюбних сосунків мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Через певний час після реєстрації шлюбу сімейне життя між ними не склалось, спільне життя погіршилось через відсутність взаєморозуміння, різних поглядів на сімейне життя, обов`язки з ведення господарства, у зв`язку з чим між ними втрачено почуття любові та поваги. Фактично шлюбні відносини між заявниками припинені, спільне господарство не ведеться. Між ними досягнуто згода стосовно участі у вихованні та утриманні дитини, про що між ними укладено нотаріально посвідчений договір, відповідно до умов якого дитина залишається проживати з матір`ю, при цьому батько має право бачитись з нею в порядку, передбаченому зазначеним договором. За таких обставин заявники дійшли згоди, що збереження сім`ї неможливо і суперечить їх інтересам. Заявники в судове засідання не з`явились, подали через канцелярію суду заяви про розгляд справи без їх участі, зазначили, що заяву підтримують та просять її задовольнити. Зазначили, що строк для примирення не потрібен, збереження шлюбу неможливо. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини заяви про розірвання шлюбу, суд вважає, що заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається із ч. 3\~ст. 293 ЦПК України\~у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. Судом встановлено, що 29 серпня 2009 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, який був зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1221. В період шлюбу у заявників\~\~народилась дитина: [PERSON] , [INFO] ,\~(свідоцтво про народження від 22.02.2011, серія [NUMBER] ).\~\~ Зі змісту заяви вбачається, що між заявниками фактичні шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведуть, на примирення не згодні. Між заявниками досягнуто згоди щодо здійснення ними батьківських прав та визначення місця проживання неповнолітньої дитини. Таким чином, спору щодо порядку виховання та утримання дитини між заявниками немає. В силу\~ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Відповідно до\~ст. 109 Сімейного кодексу України, подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Відповідно до п. 8\~Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року N 11, розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст.109 СК), провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей. Відповідно до ст. 109\~Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що збереження сім`ї є неможливим, а тому наявні підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до якої шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до\~ст. 113 СК України\~особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч. 2\~ст. 114 СК України\~у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved