Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-29 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулись з позовом до Бердянської міської ради про визнання права користування житловим приміщенням у якому зазначили, що з 09 листопада 2005 року вони перебувають у шлюбі, зареєстрованому відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Бердянську Бердянського міськрайонного управління юстиції. Від шлюбу мають трьох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]. У звязку зі створенням сімї, за усною згодою Бердянського міського голови, [PERSON] та [PERSON] у листопаді 2005 року вселилися у квартиру [ADDRESS]. 21.05.2008 року на засіданні міської громадської комісії з житлових питань при виконкомі вирішено надати [PERSON] ветху невпорядковану квартиру [ADDRESS], жилою площею 28,7 кв.м., загальною площею 38,1 кв.м., тимчасово до 21.05.2009 року, за умови проведення ремонту за рахунок заявника та надання комісії по інвентаризації документів, підтверджуючих проведення ремонтно-відновлювальних робіт. Рішенням виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області від 03.06.2008 року №279 «Про надання житлової площі громадянам, внесення змін до квартирного обліку та прийняття громадян на квартирний облік» затверджено список громадян, яким надається ветхе житло, згідно з додатком 3, у пункті 1 якого зазначено, що Бердянським виконавчим комітетом надається [PERSON] квартира [ADDRESS], на склад сімї 3 чоловіка, житловою площею 28,7 кв.м., загальною площею 38,3 кв.м., тимчасово до 21.05.2009 року. Оскільки надане житлове приміщення перебувало в аварійному стані і частково зруйнувалось, ними було проведено за власні кошти роботи по заміні та відновленню його конструктивних елементів. Пунктом 2 рішення виконавчого комітету Бердянської міської ради від 25.10.2010 року № 635 «Про прийняття громадян на квартирний облік, внесення змін до квартирного обліку та надання громадянам житлової площі» внесено зміни до додатку 3 рішення виконавчого комітету Бердянської міської ради від 03.06.2008 року №279 в частині надання [PERSON] ветхої квартири [ADDRESS], а саме: замість слів «тимчасово до 21.05.2009 року» читати: «тимчасово до 21.05.2011 року» на підставі заяви від 10.09.2010 року. Починаючи з 2005 року по теперішній час вони постійно проживають у квартирі № 3 житлового будинку 31, що знаходиться у місті Бердянську по вул. Гагаріна. З цього часу за вказаною адресою ведуть господарство, сплачують комунальні платежі, користуються земельною ділянкою площею 1426,7 кв.м., що передана під будівництво та обслуговування зазначеного житлового будинку та господарських будівель, що відносяться до житлового будинку. Систематично проводять поточні ремонти, а за необхідністю - капітальні. У 2014 році облаштували систему центрального водопостачання. Між позивачами та відповідачем склалися правовідносини які за соєю правовою суттю є договором найму жилого приміщення, так як сторонами були оговорені та погодженні всі істотні умови договору найму спірного жилого приміщення, а саме - вказана конкретна квартира, що надавалась для користування, площа та строк на який надається жиле приміщення. Умови договору найму жилого приміщення сторонами виконано реально, а саме сімя [PERSON] вселилася в спірне приміщення, провела в ньому ремонтно-відновлювальні роботи, користувалася та користується ним, оплачувала та оплачує комунальні послуги, але відповідач уникає укладання договору найму жилого приміщення у письмовій формі, чим порушує встановлений законом порядок. Відповідач, надаючи спірну квартиру в користування позивачів, усвідомлював суть правовідносин та фактично підтвердив існування правовідносин з найму цього жилого приміщення, але при укладанні договору між позивачами та відповідачем не дотримано обовязкової письмової форми договору. З пункту 2 рішення виконавчого комітету Бердянської міської ради від 25.10.2010 року №635 «Про прийняття громадян на квартирний облік, внесення змін до квартирного обліку та надання громадянам житлової площі» вбачається, що 21.05.2011 року сплив строк, який наданий позивачам для проживання у спірному жилому приміщення, але відповідач не вчинив жодних дій, передбачених ст. 822 ЦК України які свідчили би про наміри розірвати договір найму жилого приміщення. З урахуванням вимог Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» право на реєстрацію існує при предявленні документа на житло. За викладених обставин після закінчення терміну, визначеного п. 2 рішення виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області від 25.10.2010 року №635, позивачі не мають можливості зареєструватися та зареєструвати місце проживання неповнолітніх дітей, можуть бути позбавлені житла. Просили визнати за [PERSON], [PERSON] право користування квартирою №3 у будинку №31 по вул. Гагаріна в м. Бердянську. Позивачі в судовому засіданні позовні вимоги підтримали і просили їх задовольнити.. Представник відповідача в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи в його відсутності. Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Статтею 48 Основного Закону встановлено, що кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім'ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло. Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо) у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Згідно з ч. 1 ст. 810 ЦК України, за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату. Відповідно до ч. 1 ст. 812 ЦК України, предметом договору найму житла можуть бути помешкання, зокрема квартира або її частина, житловий будинок або його частина. Згідно з ч. 1 ст. 813 ЦК України, сторонами у договорі найму житла можуть бути фізичні та юридичні особи. Відповідно до ст. 822 ЦК України, у разі спливу строку договору найму житла наймач має переважне право на укладення договору найму житла на новий строк. Не пізніше ніж за три місяці до спливу строку договору найму житла наймодавець може запропонувати наймачеві укласти договір на таких самих або інших умовах чи попередити наймача про відмову від укладення договору на новий строк. Якщо наймодавець не попередив наймача, а наймач не звільнив помешкання, договір вважається укладеним на таких самих умовах і на такий самий строк. Згідно з ч. 1 ст. 811 ЦК України, договір найму житла укладається у письмовій формі. Статтею 9 ЖК УРСР встановлено, що громадяни мають право на одержання у безстрокове користування у встановленому порядку жилого приміщення в будинках державного чи громадського житлового фонду або на одержання за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення для категорій громадян, визначених законом, або в будинках житлово-будівельних кооперативів. Забезпечення постійним житлом громадян, які відповідно до законодавства мають право на його отримання, може здійснюватися шляхом будівництва або придбання доступного житла за рахунок надання державної підтримки у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій. За ст. 51 ЖК УРСР жилі приміщення в будинках житлового фонду місцевих Рад народних депутатів надаються громадянам виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті, селищної, сільської ради народних депутатів за участю громадської комісії з житлових питань, створюваної при виконавчому комітеті з депутатів Рад, представників громадських організацій, трудових колективів. Відповідно до ст. 58 ЖК УРСР, на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Рішенням виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області від 03 червня 2008 року №279 затверджено список громадян, яким надається старе житло згідно з додатком 3 (а.с.6). Із додатку 3 до рішення виконавчого комітету Бердянської міської ради від 03 червня 2008 року №279 видно, що у списку громадян, яким надається старе житло значиться [PERSON], якому надано тимчасово до 21.05.2009 року старе житло, а саме квартира [ADDRESS] (а.с.6). Рішенням виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області від 25.10.2010 року №635 внесено зміни до додатку 3 рішення виконавчого комітету Бердянської міської ради від 03.06.2008 №29 в частині надання [PERSON] старої квартири [ADDRESS], а саме: замість слів «тимчасово до 21.05.2009 р.» читати: «тимчасово до 21.05.2011 р.», на підставі заяви від 10.09.2010 року (а.с.5). Таким чином, з рішення виконавчого комітету Бердянської міської ради від 03 червня 2008 року №279, рішення виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області від 25.10.2010 року №635 вбачається, що [PERSON] у встановленому законом порядку було надано у користування квартиру [ADDRESS], але всупереч ст. 58 ЖК УРСР ордер на вселення йому не було видано. Із досліджених у судовому засіданні доказів вбачається, що між позивачем [PERSON] та відповідачем були оговорені та погодженні всі істотні умови договору найму спірного жилого приміщення, а саме - вказана конкретна квартира, що надавалась для користування, оговорена площа житлового приміщення та оговорено сам строк на який надається жиле приміщення, що підтверджується рішенням виконавчого комітету Бердянської міської ради від 03 червня 2008 року №279, рішенням виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області від 25.10.2010 року №635. Таким чином, судом встановлено, що між позивачем [PERSON] та відповідачем склалися правовідносини які за соєю правовою суттю є договором найму жилого приміщення. Крім того, із акту з місця проживання від 20.08.2017 року (а.с.14), договору про надання послуг з вивезення побутових відходів від 15.07.2015 року (а.с.11), акту про підключення спірної квартири до водопровідної мережі від 19.09.2014 року та договору про надання послуг з постачання холодної води і водовідведення від 30.09.2014 року (а.с.12, 16-17), договору про користування електричною енергією (а.с.14-15), пояснень свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], судом встановлено, що сторонами реально виконано умови договору найму жилого приміщення, а саме [PERSON] вселився в спірне житлове приміщення, уклав договори з надання комунальних та інших послуг, провів в ньому ремонтно-відновлювальні роботи, користувався та користується ним, проти чого відповідач не заперечував і не заперечує, але останній уникає укладання договору найму жилого приміщення у письмовій формі, чим порушує встановлений законом порядок. Суд вважає, що за таких обставин відповідач, надаючи спірну квартиру в користування [PERSON] усвідомлював, суть правовідносин та фактично підтвердив існування правовідносин з найму цього жилого приміщення [PERSON], але при укладанні договору між [PERSON] та відповідачем не дотримано обовязкової письмової форми для цього виду договору. За таких обставин судом встановлена правомірність вселення та проживання [PERSON] у спірній квартирі. З рішення виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області від 25.10.2010 року №635 вбачається, що 21.05.2011 року сплив строк, який надано [PERSON] для проживання в спірному жилому приміщення, але відповідач не вчинив жодних дій, передбачених ст. 822 ЦК України, які свідчили би про наміри розірвати договір найму жилого приміщення, не надав суду докази, які підтверджують попередження наймача про відмову від укладення договору на новий строк. Суд вважає, що за таких обставин договір найму між [PERSON] та відповідачем вважається укладеним. Згідно ч. 2 ст. 64 ЖК УРСР до членів сімї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Згідно свідоцтва про шлюб від 09.11.2005 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] (а.с.7). У них народилися: 04.03.2006 року [PERSON]; 30.04.2011 року [PERSON]; 09.11.2015 року [PERSON] (а.с.7, 8, 9, 10). Частина 1 ст. 65 ЖК УРСР передбачає, що наймач вправі в установленому прядку за письмовою згодою всіх членів сімї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сімї наймача, набувають рівного з іншими членами сімї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сімї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. Із акту з місця проживання від 20.08.2017 року видно, що разом з [PERSON] в спірному житловому приміщенні проживають його дружина [PERSON] та їх діти: [PERSON]; [PERSON]; [PERSON] (а.с.14). Таким чином, судом встановлено, що дружина та діти [PERSON] вселилися в спірну квартиру в порядку ст. 65 ЖК УРСР як члени сімї наймача, а тому вони також набули право користування цим житловим приміщенням. Приймаючи до уваги викладене, а також ту обставину, що відповідач ухиляється від укладання договору найму житлового приміщення у письмовій формі, позовні вимоги про визнання права користування жилим приміщенням підлягають задоволенню.

Outcome: approved