Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-15 00:00:00

[PERSON] (по тексту - [PERSON] , позивач) звернулася до Ізяславського районного суду Хмельницької області з позовною заявою до Ізяславської міської ради Ізяславського району Хмельницької області (по тексту - відповідач) про визнання права власності на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що по [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] (по тексту - [PERSON] , спадкодавець), яка померла [INFO] . В обгрунтування заявлених вимог позивач покликається на наступні обставини. Так вказує, що після смерті матері [PERSON] залишилося спадкове майно, зокрема, і у вигляді будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що по [ADDRESS] , однак являючись єдиним спадкоємцем першої черги, яка прийняла спадщину та частково її вже оформила, позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на вказаний вище будинок, так як відсутні правовстановлюючі документи на вказане майно. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві та з врахуванням наданих письмових доказів просила їх задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні не заперечувала щодо задоволення заявлених позовних вимог, як і не заперечував тих обставин, що викладені у позовній заяві. Суд, вивчивши доводи позивача, викладені в позовній заяві, заслухавши її вступне слово та вступне слово представника відповідача, перевіривши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , про що 09.10.2018 року внесено актовий запис про смерть №191 Ізяславським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] ), яка, як вбачається згідно виданого свідоцтва про народження [PERSON] [NUMBER] від 07.06.1982 року та свідоцтва про її одруження [NUMBER] , виданого 08.12.2003 року Михнівською сільською радою Ізяславського району Хмельницької області, у відповідності з яким отримала прізвище своєї чоловіка [PERSON] , являється матір`ю позивача по справі (а.с.5-7). У відповідності до даних довідки виконавчого комітету Ізяславської міської ради Ізяславського району Хмельницької області №7445 від 16.10.2018 року [PERSON] до дня своєї смерті була зареєстрована з дочкою [PERSON] по [ADDRESS] . Згідно відомостей, наданих Ізяславською державною нотаріальною конторою за № 676/01-16 від 17.06.2021 року, приватним нотаріусом Шепетівського районного нотаріального округу Хмельницької області Дацишиним О.М. №75/01-16 від 27.08.2021 року, інформаційних довідок зі Спадкового реєстру від 10.07.2019 року за №56806384, від 10.07.2019 року за №56806469, від 10.07.2019 року за №56806448, від 29.01.2020 року за №59207561, від 17.06.2021 року за №65238826, від 17.06.2021 року за №65238884, вбачається, що за заявою спадкоємця першої черги за законом [PERSON] від 10.07.2019 року було заведено спадкову справу №28/2019 після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] та 29.01.2020 року видано їй же свідоцтво про право на спадщину за законом на право на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по [ADDRESS] ; інших заяв не надходило; спадкодавець заповіту не складала. Встановлені вище обставини підтверджуються також і матеріалами спадкової справи №28/2019. Суд констатує, що спадщину після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] прийняв тільки єдиний спадкоємець першої черги за законом - дочка [PERSON] , якій відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що по [ADDRESS] з огляду на відсутність правовстановлюючих документів. Така обставина підтверджується повідомленням приватного нотаріуа Шепетівського районного нотаріального округу Хмельницької області Дацишина О.М. №113/01-16 від 18.09.2020 року. Тим самим, судом встановлено, що до складу спадкового майна входить будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що по [ADDRESS] , який до дня смерті належав спадкодавцю [PERSON] , яка померла [INFO] , що стверджується, зокрема, і довідкою комунального підприємства «Ізяславське районне бюро технічної інвентаризації» №422 від 08.09.2020 року та витягом з інвентаризаційної справи (а.с. 29). За приписами ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Суд визнає доведеним факт відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно, на яке просить визнати право власності за собою позивач, що не заперечується і відповідачем по справі. Судом встановлено і те, що позивач виготовив технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що по [ADDRESS] , рік споруження (реконструкції) яких до 1992 року. Згідно з ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. При цьому згідно приписів ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження. Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 24.06.1983 року «Про практику розгляду судами України справ про спадкування» роз`яснено, що якщо у шестимісячний строк позивач вступив в управління або володіння спадковим майном або його частиною, суд з цих підстав вирішує питання про визнання права на спадкове майно. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не впливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Також суд враховує, що у відповідності до пункту 9 Розділу V «Прикінцеві положення» Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, збудовані у період до 05.08.1992 року не підлягають проходженню процедури прийняття в експлуатацію, у тому числі по окремо визначеній «спрощеній» процедурі. На переконання суду, спадщину після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , позивач прийняла в установленому порядку, однак свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно у виді будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що по [ADDRESS] не отримала в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нього, а відтак відповідно до ст. 1261 ЦК України має право на оформлення спадщини та відповідне право власності на спадкове майно. З огляду на зазначене вбачається, що обставини, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження письмовими доказами, наявними в матеріалах справи, є достовірними та обґрунтованими, сумніву в суду не викликають, а тому, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення.

Outcome: approved