Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-30 00:00:00

[PERSON] просить розірвати шлюб з [PERSON] мотивуючи тим, що відносини в сім'ї не склалися, сторони припинили спільне проживання, сім'я фактично розпалася. Позивач переконана в неможливості примирення із відповідачем. Також, враховуючи перебування неповнолітньої дитини на її утриманні просить стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1500 гривень, починаючи з моменту подачі позову до суду і до досягнення дочкою повноліття. У судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві, пояснивши, що примирення між нею та відповідачем неможливе. Відповідача у судовому засіданні позов визнала частково, проти розірвання шлюбу не заперечував, однак вказав, що погоджується сплачувати аліменти в сумі 1000 гривень. Заслухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків. Як встановлено, сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 10 липня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції Рівненської області, актовий запис №789, що підтверджується виданим свідоцтвом про шлюб серії 1 ГЮ-№049026 від 10 липня 2009 року. Під час перебування у шлюбі у сторін народилася донька: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1ГЮ-№117658 від 29 березня 2010 року. Відповідно до частини третьої статті 105 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з частиною другою статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.\~\~\~\~ Встановлені судом обставини життя позивача та відповідача свідчать, що між сторонами шлюбні стосунки фактично припинились і перебування їх у шлюбі носить формальний характер, примирення між подружжям не можливе і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають значення. В судовому засіданні встановлено, що відповідач не працює. Таким чином, суд приходить до висновку про можливість стягнення аліментів із відповідача у розмірі 1000 гривень починаючи з моменту подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.. Оскільки з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання їхньої дитини, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць відповідно до ст. 367 ЦПК України. На підставі частини першої статті 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені нею судові витрати за подання позовної заяви в частині позовних вимог про розірвання шлюбу, у розмірі 551 грн. 20 коп. Відповідно до частини третьої статті 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи те, що позов у частині стягнення аліментів підлягає задоволенню частково, з відповідача на користь держави, відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», необхідно стягнути судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп.

Outcome: partial