Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-25 00:00:00

[PERSON] пред'явила до суду позов шляхом подання позовної заяви до [PERSON], яку в подальшому уточнила та в остаточній редакції просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у розмірі 4500 гривень щомісяця, починаючи з дня предявлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 29 листопада 2008 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають трьох дітей [PERSON], [INFO], який є інвалідом дитинства та потребує додаткових витрат на лікування, масажі, нагляд спеціалістів, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. [PERSON] ухиляється від обовязку утримувати дітей, матеріальної допомоги не надає, хоча інших дітей не має, аліменти нікому не сплачує, працює неофіційно та має дохід понад 10000 гривень, а тому має можливість сплачувати аліменти. Позивач знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 03 вересня 2018 року провадження у справі відкрито, розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено проведення підготовчого засідання. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 27 вересня 2018 року підготовче провадження у цивільній справі\~ закрито, справу призначено до судового розгляду у відкритому судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Позивач в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності в якій позовні вимоги, з урахуванням уточнень, підтримала у повному обсязі, у разі неявки відповідача не заперечувала проти розгляду справи в заочному порядку. Відповідач у судове засідання повторно не зявився, про день та час слухання справи був повідомлений своєчасно і належним чином в порядку ст. 128 ЦПК України, шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання відповідно до відомостей Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Головного Управління ДМС України в Харківській області, отриманих судом відповідно до вимог ч.6\~ст.187 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив. Будь яких заяв та клопотань від відповідача не надходило. Враховуючи, що в судове засідання не зявились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У звязку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив відповідно до статті 280 ЦПК України суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 29 листопада 2008 року Роганською селищною радою Харківського району Харківської області, актовий запис №35 (свідоцтво про шлюб серії 1-ВЛ №107564, видане 29 листопада 2008 року Роганською селищною радою Харківського району Харківської області). Від шлюбу сторони мають малолітніх дітей [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії 1-ВЛ №158333, видане 27 березня 2009 року Роганською селищною радою Харківського району Харківської області), [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії І-ВЛ №351152, видане 04 березня 2014 року Виконавчим комітетом Роганської селищної ради Харківського району Харківської області) та [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження, серії І-ВЛ №440991, видане 12 квітня 2016 року Виконавчим комітетом Роганської селищної ради Харківського району Харківської області). Як вбачається зі змісту медичного висновку комунального закладу охорони здоровя «Мерефянська центральна районна лікарня» від 27 листопада 2015 року та корінця до медичного висновку №143 про дитину інваліда віком до 18 років, виданого 27 листопада 2015 року Комунальним закладом охорони здоровя Мереф'янська центральна районна лікарня, [PERSON], [INFO], є дитиною-інвалідом у звязку із наявністю у нього захворювання порушення обміну сірковмісних амінокислот. Малолітні діти [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], зареєстровані за адресою: [INFO], але фактично проживають з матірю [PERSON] за адресою: Харківська область, Харківський район, с. Рогань, вул. Горького, буд.1/4, кв.110, що підтверджується актом, складеним 15 червня 2018 року депутатом Роганської селищної ради [PERSON] за участю сусідів [PERSON] та [PERSON] Суд, на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин та досліджених в судовому засіданні наданих доказів, прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст.\~141\~СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства»\~на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, отже, і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у\~Сімейному Кодексі України. За змістом статті 181 СК України,\~способи виконання\~батьками обов'язку\~утримувати дитину\~визначаються за\~домовленістю між\~ними. За\~домовленістю між\~батьками дитини\~той із\~них,\~хто проживає\~окремо від\~дитини,\~може брати\~участь у\~її утриманні\~в грошовій\~і (або)\~натуральній формі. За\~рішенням суду\~кошти на\~утримання дитини\~(аліменти)\~присуджуються у\~частці від\~доходу її\~матері,\~батька або\~у твердій\~грошовій сумі\~за вибором\~того з\~батьків або\~інших законних\~представників дитини,\~разом з\~яким проживає\~дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Як вбачається зі змісту позовної заяви позивач визначила способом стягнення аліментів - їх присудження саме в твердій грошовій сумі. Частинами 1, 2 ст.182 Сімейного кодексу України\~передбачено, що при визначенні\~розміру аліментів\~суд враховує:1)\~стан здоров'я\~та матеріальне\~становище дитини;2)\~стан здоров'я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів; 3)\~наявність у\~платника аліментів\~інших дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; 3-1)\~наявність на\~праві власності,\~володіння та/або\~користування у\~платника аліментів\~майна та\~майнових прав,\~у тому\~числі рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів,\~виключних прав\~на результати\~інтелектуальної діяльності,\~корпоративних прав; 3-2)\~доведені стягувачем\~аліментів витрати\~платника аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; 4)\~інші обставини,\~що мають\~істотне значення. Розмір\~аліментів має\~бути необхідним\~та достатнім\~для забезпечення\~гармонійного розвитку\~дитини. Мінімальний\~гарантований розмір\~аліментів на\~одну дитину\~не може\~бути меншим,\~ніж 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Як встановлено судом під час розгляду справи, позивач не працює, здійснюючи догляд за дитиною віком до трьох років - [PERSON], [INFO], діти [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] проживають разом з позивачем за адресою: Харківська область, Харківський район, с. Рогань, вул. Горького, буд.1/4, кв.110 та знаходяться на її утриманні, водночас [PERSON], 14 березня 2009 року є інвалідом дитинства про що позивачем надані достатні докази, а тому потребує додаткових витрат. Зазначені обставини жодним чином не спростовані відповідачем під час судового розгляду. Відповідачем в ході розгляду справи не надано суду доказів на підтвердження того, що він офіційно працевлаштований, має постійний, регулярний дохід, а також відомості щодо наявності на його утриманні інших неповнолітніх дітей та непрацездатних батьків. Докази, які свідчать про наявність підстав для звільнення від обовязку утримувати дітей в матеріалах справи відсутні, заперечень щодо розміру аліментів відповідачем також не надано. При визначенні розміру аліментів, окрім вищевказаних обставин, суд також враховує прожитковий мінімум, встановлений\~Законом України\~«Про державний\~бюджет України\~на 2018\~рік» для дітей віком до 6 років, який станом на 26 листопада 2018 року становить 1559 гривень відносно дітей [PERSON] та [PERSON] та прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років, який станом на 26 листопада 2018 року становить 1944 гривні відносно дитини [PERSON], а також, у звязку з відсутністю даних щодо наявності у відповідача будь-якого доходу, середньомісячну заробітну плату у Харківській області, яка станом на жовтень 2018 року становить 7978 гривень згідно даних Головного управління статистики у Харківській області. Враховуючи викладене, суд вважає необхідним встановити розмір аліментів на утримання малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, у твердій грошовій сумі у розмірі 3800 гривень. При цьому, суд виходить з того, що згідно ч. 9\~ст. 10 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права). Оскільки\~Сімейним кодексом України, не врегульовані питання відносно порядку визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі на двох і більше дітей, суд застосовує аналогію закону та як наслідок, положення ч. 2 ст. 182 СК України, яка регулє питання щощдо порядку визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Відповідно до ч. 1\~ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Отже, суд стягує з відповідача аліменти на користь позивача на утримання трьох дітей у вищевказаному розмірі, починаючи із дня пред'явлення позову до суду, а саме 25 червня 2018 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Згідно п. 1 ч. 1\~ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. За змістом ч.2\~ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.\~ Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог\~ст. 141 ЦПК України. Витрати по сплаті судового збору у розмірі 704,80 гривень суд стягує з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного і

Outcome: partial