Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-16 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано у судовому порядку 03.02.1999 року та від спільного подружнього життя мають повнолітню доньку [PERSON], [INFO]. [PERSON] 07.03.2014 року звернулася з позовом у суд про стягнення з відповідача аліментів на її утримання в розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 1/2 неоподаткованого мінімуму, посилаючись на те, що вона навчається в Львівському національному університеті ім.І.Франка на денній формі навчання. Зазначила, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, коштів на її утримання взагалі не надає, що й стало підставою звернення до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивач позов підтримала, покликаючись на мотиви такого, уточнила позовні вимоги та просила стягнути з відповідача аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 700 грн. щомісячно починаючи з дати звернення до суду до закінчення нею навчання 30.06.2017 року, оскільки вона навчається, в зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги, а відповідач працездатний і може таку надавати. Відповідач у судове засідання не з'явився, заяви про розгляд справи за їхньої відсутності не подав, про причини неявки суд не повідомив, хоча належно був повідомлений про день, час та місце розгляду справи, наслідки неявки, що стверджується оголошенням, опублікованим в газеті «Високий замок». За таких обставин, відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, про що подала заяву (заява знаходиться в матеріалах справи), суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Відповідно до вимог ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Як вбачається із роз'яснень, даних в п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч.3 ст.199 СК право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають. Як встановлено судом, [PERSON] зареєстрована по [ADDRESS] (а.с.7) та, після досягнення повноліття, продовжує навчатися на денній формі навчання у Львівському національному університеті імені І.Франка, закінчує навчання 30.06.2017 року (а.с.5), у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги, а її батько [PERSON] (а.с. 3) в змозі їй таку надавати, так як є здоровим та працездатним. Крім цього, із матеріалів справи, а саме постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №38209446 вбачається, що на примусовому виконанні у Залізничному ВДВС Львівського МУЮ перебуває постанова №2-21/99 від 09.02.1999 року, якою визначено із [PERSON] стягувати на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частин із всіх видів заробітку, але не менше 1/2 неоподаткованого мінімуму на дитину щомісячно, починаючи з 03.02.1999 року (а.с.7). Згідно із ст.200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. У відповідності до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Виходячи з наведеного та враховуючи, що позивач продовжує навчання і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, тому з відповідача слід стягувати аліменти на утримання повнолітньої доньки в розмірі 500 грн. щомісячно до закінчення нею навчання 30.06.2017 року. Відповідно до ст.88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Таким чином, на користь позивача підлягають стягненню з відповідача 75 грн. витрат, пов'язаних із опублікуванням оголошення в пресі про виклик відповідача (а.с. 43, 44), тоді як 243,60 грн. судового збору, від сплати якого позивача було звільнено, слід стягнути з відповідача в дохід держави. У відповідності до ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial