Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-04 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що вона є власником квартири [ADDRESS] , загальною площею - 48,3 кв.м на підставі договору купівлі-продажу квартири. Відповідно до запису у будинковій книзі, крім неї до згаданої квартири значиться зареєстрованим, відповідач по справі [PERSON] . Відповідач з дня реєстрації і по теперішній час в вище згаданому житловому приміщенні не проживав, не з`являвся, відповідно не брав участі у веденні господарства . Майна яке б належало відповідачу в належній їй квартирі не має Факт не проживання відповідача по місцю реєстрації підтверджується актами обстеження, згадану обставину можуть підтвердити свідки явку яких забезпечить на час слухання справи в суді. Позивач просить суд винести рішення яким: визнати відповідача [PERSON] , [INFO] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] ; стягнути з відповідача витрати пов`язані з сплатою судового збору. В суді представник позивача позов підтримав, просить його задовольнити, не заперечив щодо винесення заочного рішення по справі. Суду представник позивача пояснив, що відповідач є сином його довірителя, в квартирі позивача ніколи не проживав, а був тільки зареєстрований, фактично проживає в іншому місті де забезпечений житлом, добровільно зніматися з реєстрації не бажає чим чинить перешкоди позивачу, в т.ч. позивач позбавлена можливості оформити субсидію. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи неодноразово повідомлявся судовими повістками як по місцю реєстрації так і за адресою вказаною позивачем та його представником, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов суду не подав. Суд вважає за можливе провести розгляд справи без його участі, на підставі наявних в справі доказів із винесенням заочного рішення по справі оскільки відносно цього не заперечив представник позивача в суді. Заслухавши пояснення представника позивача, свідків, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. Позивач є власником квартири [ADDRESS] , загальною площею - 48,3 кв.м, на підставі договору купівлі-продажу квартири від 28.04.2008 р., посвідченого приватним нотаріусом Кам`янець-Подільського міського нотаріального округу Саварчук С.Л., зареєстрованого в реєстрі за № 540. Вказані обставини підтверджуються копією договору(а.с.6), копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно(а.с.7), копією свідоцтва про зміну імені від 05.11.2009 р.(а.с.22). В належній позивачці на праві власності квартири крім неї також зареєстрований її син - відповідач по справі. [PERSON] зареєстрований в зазначеній квартирі 24.02.2009 р. Відповідач в належній позивачу квартирі не проживає тривалий час, з 2009 р., що підтверджується актами від 23.11.2014 р.(а.с.15), від 05.03.2015 р.(а.с.16), від 15.09.2015 р.(а.с.17), від 04.03.2019 р.(а.с.13), від 30.05.2019 р.(а.с.12), від 02.08.2019 р.(а.с.11). Факт непроживання відповідача в квартирі позивача в суді також підтвердили свідки [PERSON] та [PERSON] . Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до статті 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Разом з цим, згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення, будинку або квартири, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. Оскільки відповідач в належній позивачу на праві власності квартирі не проживає без поважних причин більше строку передбаченого ч.2 ст.405 ЦК України, витрат по утриманню квартири позивача не несе, його реєстрація в квартирі позивача перешкоджає в отриманні останнім субсидії, а тому позов підлягає до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved