Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-08 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до Хижинецької сільської ради Сокиринецької об`єднаної територіальної громади Вінницького району Вінницької області, [PERSON] про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем та визнання права власності в порядку спадкування за законом, посилаючись на те, що [INFO] , в с. Майдан-Чапельський Вінницького району Вінницької області померла її мати [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на: - житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] ; - земельну ділянку площею 1,6824 га у межах згідно з планом, що розташована на території Парпуровецької сільської ради Вінницького району Вінницької області, цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА 235223 від 14.04.2005 року, виданого на ім`я [PERSON] . Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є її діти: [PERSON] та третя особа - [PERSON] . Спадщину після смерті матері [PERSON] прийняла позивачка [PERSON] , так як постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що у відповідності до ч.3 ст.1268 ЦК України свідчить про прийняття нею спадщини. Сестра позивачки [PERSON] спадщину після смерті матері не прийняла. Однак, оформити спадщину в державній нотаріальній конторі на житловий будинок в [ADDRESS] та земельну ділянку площею 1,6824 га, [PERSON] не має змоги, в зв`язку з тим, що вона не подала до державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, і крім того на спадковий житловий будинок відсутні правовстановлюючі документи та державний акт на право власності на земельну ділянку площею 1,6824 га серії ЯА 235223 від 14.04.2005 року, який виданий на ім`я [PERSON] втрачено. В підтвердження неможливості оформлення спадщини в держнотконторі надала постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 26.01.2018 року. Позивачка за зустрічним позовом [PERSON] також звернулася до Вінницького районного суду Вінницької області із позовом до Хижинецької сільської ради Сокиринецької об`єднаної територіальної громади Вінницького району Вінницької області, [PERSON] про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем та визнання права власності на спадщину в порядку спадкування за заповітом, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] , в с. Майдан-Чапельський Вінницького району Вінницької області померла її мати [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на: - житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] ; - земельну ділянку площею 1,6824 га у межах згідно з планом, що розташована на території Парпуровецької сільської ради Вінницького району Вінницької області, цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА 235223 від 14.04.2005 року, виданого на ім`я [PERSON] . Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є її діти: [PERSON] та [PERSON] Вказує, що спадщину після смерті матері [PERSON] прийняла вона - [PERSON] та [PERSON] , так як вони разом постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що у відповідності до ч.3 ст.1268 ЦК України свідчить про прийняття ними спадщини. [PERSON] також вказує, що не подала заву про прийняття спадщини у встановлений строк, оскільки вона проживала та доглядала за [PERSON] . Також зазначає, що [PERSON] , має право на обов`язкову частку в спадщині, оскільки на момент смерті їх матері була пенсіонеркою. З огляду на вищевикладене первинний позивач [PERSON] та позивач за зустрічним позовом [PERSON] звернувсь з даним позовом до суду, яким просить визнати право власності в порядку спадкування за законом та встановити факт, що має юридичне значення для подальшого оформлення спадкових прав. Позивач [PERSON] в судовому засіданні власний позов підтримала в повному обсязі та просить його задовольнити, змін та доповнень не має. Зустрічний позов [PERSON] не визнала, в його задоволені просила відмовити. Суду показала, що в 2001 році вона повернулася на Україну з Росії та почала проживати у своєї матері [PERSON] в с. Майдан-Чапельский. [INFO] її мати померла, залишивши спадкове майно у вигляді будинку та земельної ділянки. Відповідачка по справі є її сестрою. До моменту смерті, вона - позивачка проживала разом з матір`ю, здійснювала за нею догляд, вони вели спільне господарство. Сестра з матір`ю не жила, і вони домовилися, що той хто догляне мати, отримає за нею спадщину. Після поховання матері вона залишилася проживати у спадковому будинку і претензій до неї сестра не мала. В зв`язку з тим, що вона прийняла спадщину, проживаючи на момент смерті з спадкодавицею, просила встановити відповідний факт проживання та визнати за нею право на спадкове майно. У зустрічному позові просила відмовити. Відповідач [PERSON] та її представники позов [PERSON] не визнали. [PERSON] суду показала, що [PERSON] її рідня сестра. Мати доглядала вона сама, весь час ходили до неї і допомагали матері. Коли приїхала з Росії сестра - [PERSON] вона сказала, що буде доглядати за матір`ю вже вона сама. Але вони продовжували допомагати, ходили до матері, садили город. Коли сестра їздила до Росії, то за матір`ю гляділи вона та її сім`я. Було що цілу зиму мати жила в них. Допомагали будувати сарай, погріб. Свій позов просить задоволити, та визнати за нею право на спадкування за заповітом. В позові [PERSON] просять відмовити. Представник Хижинецької сільської ради Сокиринецької ОТГ Шевчук В.П. - позов [PERSON] визнав, в задоволені позову [PERSON] просив відмовити. Суду показав, що постійно по справах [PERSON] до сільської ради зверталася виключно [PERSON] Вона ж жила з матір`ю та доглядала її. Всі питання вирішувала лише [PERSON] , він навіть не знав, що [PERSON] є донькою [PERSON] , хоча тривалий час був головою сільської ради. Відносно довідки наданої 23.03.2018 року за №363 щодо того, що [PERSON] нібито здійснювала догляд за матір`ю разом з [PERSON] , пояснив, що вказана довідка сільською радою була відкликана, так як була надана зі слів самої [PERSON] і ця інформація не відповідає дійсності, тому перевіривши дані обставини ще раз, сільська рада надала суду лист, що вказану довідку просить вважати недійсною. Суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши думку сторін, викладену у письмових заявах, оцінивши докази в їх сукупності, виходить з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно частини 1 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права (ч. 2 ст. 263 ЦПК України). Частиною 5 статті 263 ЦПК України визначено, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст. 41 Конституції України та ст. 321 Цивільного кодексу України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Статтею 41 Конституції України закріплено також, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Відповідно до ст. 16 ЦК України одними із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання правочину недійсним та відновлення становища, яке існувало до порушення. Судом встановлено, що [INFO] в с. Майдан-Чапельський, Вінницького району Вінницької області померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 08.12.2017 року, серії [NUMBER] (а.с.8). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на: - житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] (а.с.9-11); - земельну ділянку площею 1,6824 га у межах згідно з планом, що розташована на території Парпуровецької сільської ради Вінницького району Вінницької області, цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА 235223 від 14.04.2005 року, виданого на ім`я [PERSON] (а.с. 12). Відповідно до довідки від 08.12.2017 року №2088, виданої виконавчим комітетом Хижинецької сільської ради Сокиринецької об`єднаної територіальної громади Вінницького району, про те, що [PERSON] дійсно на день смерті своєї матері [PERSON] , яка померла [INFO] проживала разом із нею в [ADDRESS] та здійснювала за нею догляд (а.с.13). Згідно з довідкою № 2087 від 08.12.2017 року, виданої виконавчим комітетом Хижинецької сільської ради Сокиринецької об`єднаної територіальної громади Вінницького району, будинковолодінням [ADDRESS] володіла, користувалася та розпоряджалася [PERSON] яка померла [INFO] (а.с.14). Земельна ділянка площею 0,3406 га, яка рахується за будинковолодінням [ADDRESS] не приватизована (а.с. 15). Факт родинних відносин між померлою [PERSON] та [PERSON] як між матір`ю та дочкою підтверджується копією свідоцтва про народження останньої, відповідно до якого в графі «мати» вказано « [PERSON] » (а.с.18). В подальшому [PERSON] змінила своє дівоче прізвище на « Крисіна » у зв`язку із укладенням шлюбу 28.07.1966 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб виданого повторно 08.12.2017 року (а.с.19). Відповідно до даних погосподарського обліку про реєстрацію місця проживання по адресі [ADDRESS] - [PERSON] проживала та була зареєстрована за вище вказаною адресою (а.с.20-25). Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 1,6824 га серії ЯА 235223 від 14.04.2005 року, який виданий на ім`я [PERSON] втрачено, що підтверджується оголошенням в газеті «Вінниччина» від 24.01.2018 року, № 7 (23248) (а.с.27-30). Відповідно до довідки № 4 від 19.01.2018 року виданої ТОВ «Флореаль плюс» вартість земельної ділянки площею 1,6824 га, за кадастровим номером 052068490001000 складає 50 000,00 грн (а.с.31). Оформити спадщину в державній нотаріальній конторі на житловий будинок в [ADDRESS] та земельну ділянку площею 1,6824 га, [PERSON] не має змоги, в зв`язку з тим, що не подала до державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, і крім того на спадковий житловий будинок відсутні правовстановлюючі документи та державний акт на право власності на земельну ділянку площею 1,6824 га серії ЯА 235223 від 14.04.2005 року, який виданий на ім`я [PERSON] втрачено, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 26.04.2018 року за вих. № 126-02-31 (а.с.26). Разом з тим, [PERSON] надала суду довідку № 363 від 23.03.2018 року видану виконавчим комітетом Хижинецької сільської ради Сокиринецької об`єднаної територіальної громади Вінницького району про те, що [PERSON] та [PERSON] проживали без реєстрації разом з [PERSON] на момент її смерті та здійснювали за нею догляд (а.с. 53). Однак, вказана довідка була відкликана Хижинецькою сільською радою Сокиринецької об`єднаної територіальної громади Вінницького району за листом №02-05.777 від 13.08.2018 року за яким виконавчий комітет сільської ради просить не враховувати вказану довідку при розгляді справи, оскільки зміст даної довідки не відповідає дійсності і спростовується актом обстеження фактичного здійснення догляду від 11.05.2018 року та довідкою сільської ради від 14.05.2018 року за №513 (а.с.118). До суду також був поданий заповіт від 20.05.1985 року, за яким померла [PERSON] все майно, що їй належить та буде належати на момент смерті заповіла дочці [PERSON] Заповіт був зареєстрований в реєстрі за № 10 (а.с.65). Як вбачається із Акту обстеження фактичного здійснення догляду від 11.05.2018 року затвердженого сільським головою Л.Д.Мельничук, було встановлено, що [PERSON] дійсно проживала зі своєю матір`ю [PERSON] , яка померла [INFO] та здійснювала за нею догляд, надавала соціально-побутові послуги для підтримки її життєдіяльності до її смерті, а також здійснила її поховання. Також комісією було встановлено, що саме [PERSON] проживала та здійснювала догляд за [PERSON] з 2004 року по день її смерті (а.с. 88). Факт спільного проживання на момент смерті спадкодавиці [PERSON] з [PERSON] підтвердили допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] які показали, що постійно з 2001 року з [PERSON] проживала її донька [PERSON] , яка здійснювала за нею догляд [PERSON] проживала окремо і доглядала за матір`ю сторін саме [PERSON] Свідки сторони відповідача [PERSON] , [PERSON] також факту проживання спадкодавиці з [PERSON] не заперечували. Суду показали, що допомогу по господарству надавали також сім`я [PERSON] . Згідно ч.3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Оскільки, при розгляді даної цивільної справи знайшов своє підтвердження факт того, що саме [PERSON] , [INFO] , на час відкриття спадщини проживала разом зі спадкодавцем [PERSON] , а саме [INFO] в [ADDRESS] , то з метою забезпечення реалізації спадкових прав позивача, які підлягають судовому захисту, суд вважає за необхідне встановити факт постійного проживання [PERSON] зі спадкодавцею на момент відкриття спадщини. Факт постійного проживання з спадкодавицею [PERSON] [PERSON] є суду не підтвердженим, тому до задоволення дана вимога не підлягає. За ст. 328 ЦК України, відповідно до якої право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Статтею 16 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно зі ст.1217 ЦК України спадкування майна померлого громадянина може здійснюватися за законом чи за заповітом. Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від спадкодавця до спадкоємців, до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися в наслідок його смерті. Згідно ст.1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. За 1268 ЦК України - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до вимог статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини . Стаття 1270 ЦК України передбачає, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Однак, звернення до нотаріуса с заявою про прийняття спадщини за заповітом [PERSON] проведено не було. Додатковий строк на звернення до нотаріуса з заявою за межами 6-ти місячного терміну не встановлювався. Тому, суд вважає, що даний строк був [PERSON] пропущений, спадщина в порядку передбаченому законом не прийнята, тому позов в частині визнання за нею права власності на спадщину до задоволення також не підлягає. За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що на теперішній час дійсно існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку лише для позивача [PERSON] , яка спадщину прийняла шляхом проживання з спадкодавицею на момент її смерті. За таких обставин визнання права власності на майно в порядку спадкування є компетенцією суду, тому позов [PERSON] щодо визнання за нею права власності на спадкове майно після смерті [PERSON] підлягає до задоволення.

Outcome: dismissed