Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-28 00:00:00

[PERSON] (надалі по тексту - Позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (надалі по тексту - Відповідач), про поділ спільного майна подружжя. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 07 травня 2019 року у справі № 760/9447/19 шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. В період шлюбу [PERSON] та [PERSON] було придбано декілька об`єктів нерухомої власності, серед яких квартири, паркомісце, земельна ділянка. Таким чином, позивач звернувся до суду з вимогою визнати за ним право власності на об`єкт спільної сумісної власності подружжя-земельну ділянку (кадастровий номер 3223155400030380088) площею 0,2162 га розташовану за адресою: Козинська сільська рада, с/т «Світанок» Обухівський район, Київська область, при цьому відповідачу, в рахунок матеріальної компенсації за 1/2 частину земельної ділянки, пропонує передати в одноосібне володіння інше майно, яке є сумісною власністю подружжя, а саме: 1/3 частини чотирьох кімнатної квартири загальною площею 98,8 м.кв., житловою 55,2 м.кв. за адресою: [ADDRESS] ; 1/2 частину трьох кімнатної квартири загальною площею 165,9 м.кв., житловою 93,9 м.кв. за адресою: [ADDRESS] ; 1/2 частину машино місця підземного автопаркінгу загальною площею 14,9 м.кв. в підвальному приміщенні жилого будинку за адресою: [ADDRESS] , з урахуванням фактичного користування майном кожним з колишнього подружжя. Так, згідно з положеннями процесуального закону, справи, у яких ціна позову перевищує сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розглядаються у порядку загального позовного провадження. Встановивши, що ціна позову більше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, та врахувавши пункти 1-8 частини 3 статті 274 ЦПК України, при вирішенні питання визначення порядку розгляду позовного провадження, вбачається можливість розгляду справи у загальному порядку. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 30 січня 2020 року по справі, вказану позовну заяву було залишено без руху, з метою визначення кола учасників провадження, права та інтереси яких мають відношення до розгляду даного провадження з зазначенням даних таких осіб як того вимагає ст.175 ЦПК України. (а.с.36-37). 20.02.2020 року представником позивача адвокатом Вовченко С.М. подано клопотання про залучення до участі у справі [PERSON] у якості третьої особи та подано уточнену позовну заяву. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 24 лютого 2020 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та підготовчий розгляд справи призначено на 09 червня 2020 року. 09 червня 2020 року протокольною ухвалою залучено в якості третьої особи [PERSON] , у зв`язку із чим оголошено перерву до 06 серпня 2020 року до 14-30 год. (а.с. 65-66). Ухвалою суду від 06 серпня 2020 року закрито підготовче засідання, призначено розгляд справи по суті. 29 червня 2021 року в засіданні представник позивача адвокат Вовченко С.М. у засіданні заявила клопотання про розгляд справи за відсутності учасників провадження, проти винесення заочного рішення не заперечувала, просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач про день, час та місце розгляду справи повідомлявся за адресою місця реєстрації, про причини неявки суд не повідомив, відзив відповідач не подав. Третя особа повідомлялась належним чином, про причини неявки суд не повідомила, пояснень на позовну заяву суду не надано. За таких обставин, суд розглянув справу у відсутність учасників справи за правилами заочного провадження відповідно до ст. 280 ЦПК України, оскільки, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, відзив не подав. При цьому, представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Так, відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст.ст. 4, 5 ЦПК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. За правилом статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно зі статтею 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до частини першої статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час придбання зазначеного майна. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Відповідно до положень частини першої статті 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно із частинами другою та третьою статті 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. За загальним правилом, при розгляді справ про поділ спільного майна подружжя вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. З урахуванням викладеного, майно подружжя, придбане ним під час перебування у шлюбі та за спільні кошти, є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, а тому воно підлягає поділу між ними в рівних частинах. Так, із матеріалів справи вбачається, 28 червня 1991 року [PERSON] та [PERSON] одружилася. Шлюб зареєстровано Шевченківським відділом реєстрації актів цивільного стану міста Києва, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено актовий запис № 590. [INFO] у подружжя народився син, [PERSON] , який на момент розлучення був повнолітнім. Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 07 травня 2019 року у справі № 760/9447/19 між [PERSON] та [PERSON] шлюб було розірвано. В період шлюбу [PERSON] та [PERSON] було придбано наступне майно: У 1997 році на підставі договору купівлі-продажу квартири від 26.05.1997 року, зареєстрованому приватним нотаріусом КМНО Шандибою Л.І. в реєстрі за № 2031, було придбано чотирьох кімнатну квартиру загальною площею 98,8 м.кв., житловою 55,2 м.кв. за адресою: [ADDRESS] та зареєстровано право власності у рівних долях за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] 29.06.1997 року право власності зареєстровано Київським міським бюро технічної інвентаризації, про що зроблено відповідний запис до Реєстраційної книги №8721. Ринкова вартість вказаної квартири відповідно до висновку про вартість майна від 25.03.2019 року наданого за результатами Звіту про незалежну оцінку виконану Оцінювачем ТОВ «Ріал-ЕКСПЕРТ» становить 2 096 520,00 грн. У 2006 році на підставі договору купівлі-продажу квартири від 27.10.2006 року, зареєстрованому приватним нотаріусом КМНО Первушиною Н.Ю. в реєстрі за № 7473, було придбано трьох кімнатну квартиру загальною площею 165,9 м.кв., житловою 93,9 м.кв. за адресою: [ADDRESS] та зареєстровано право власності за [PERSON] .. 09.11.2006 року право власності зареєстровано Київським міським бюро технічної інвентаризації, про що зроблено відповідний запис до Реєстраційної книги №324-44, реєстраційне посвідчення №026685. Ринкова вартість вказаної квартири відповідно до висновку про вартість майна від 25.03.2019 року наданого за результатами Звіту про незалежну оцінку виконану Оцінювачем ТОВ «Ріал-ЕКСПЕРТ» становить 6 329 200,00 грн. У 2006 році на підставі договору купівлі-продажу від 27.10.2006 року, зареєстрованому приватним нотаріусом КМНО Первушиною Н.Ю. в реєстрі за № 7478, було придбано машиномісце №26 підземного автопаркінгу загальною площею 14,9 м.кв. в підвальному приміщенні жилого будинку за адресою: [ADDRESS] та зареєстровано право власності за [PERSON] .. 09.11.2006 року право власності зареєстровано Київським міським бюро технічної інвентаризації, про що зроблено відповідний запис до Реєстраційної книги №145, реєстраційне посвідчення №024639. Ринкова вартість вказаного машиномісця відповідно до висновку про вартість майна від 25.03.2019 року наданого за результатами Звіту про незалежну оцінку виконану Оцінювачем ТОВ «Ріал-ЕКСПЕРТ» становить 349 000,00 грн. Також, придбано у власність земельну ділянку (кадастровий номер 3223155400030380088) площею 0,2162 га розташовану за адресою: Козинська сільська рада, с/т «Світанок» Обухівський район, Київська область на підставі договорів купівлі продажу від 24.03.2000 року № 1-210 та від 19.09.2007 року №1. 21.08.2009 року було видано Державний акт на право власності на вказану земельну ділянку та проведено реєстрацію про що в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі зроблено запис за № 010995000608. Ринкова вартість вказаної земельної ділянки відповідно до висновку про вартість майна від 25.03.2019 року наданого за результатами Звіту про незалежну оцінку виконану Оцінювачем ТОВ «Ріал-ЕКСПЕРТ» становить 2 674 999 грн. Вказані квартири, машиномісце та земельна ділянка являються об`єктом права спільної сумісної власності подружжя [PERSON] та [PERSON] . Позивач звернувся з вимогою визнати за ним право власності на об`єкт спільної сумісної власності подружжя-земельну ділянку (кадастровий номер 3223155400030380088) площею 0,2162 га розташовану за адресою: Козинська сільська рада, с/т «Світанок» Обухівський район, Київська область, при цьому відповідачу, в рахунок матеріальної компенсації за 1/2 частину земельної ділянки, пропонує передати в одноосібне володіння інше майно, яке є сумісною власністю подружжя, а саме: 1/3 частини чотирьох кімнатної квартири загальною площею 98,8 м.кв., житловою 55,2 м.кв. за адресою: [ADDRESS] ; 1/2 частину трьох кімнатної квартири загальною площею 165,9 м.кв., житловою 93,9 м.кв. за адресою: [ADDRESS] ; 1/2 частину машино місця підземного автопаркінгу загальною площею 14,9 м.кв. в підвальному приміщенні жилого будинку за адресою: [ADDRESS] , з урахуванням фактичного користування майном кожним з колишнього подружжя. Так, відповідно до ч.ч. 1,2 статті 71 СК України поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а в разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначене домовленістю між ними або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга статті 364 ЦК України). Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 13 лютого 2019 року у справі № 753/17895/15-ц, провадження № 61-37296св18 Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що при таких обставинах позов підлягає задоволенню, поділ спільного майна подружжя необхідно здійснити відповідно до фактичного користуванням майном кожним з подружжя та з урахуванням запропоновоної позивачем матеріальної компенсації а саме: 1/3 частину чотирьох кімнатної квартири загальною площею 98,8 м.кв., житловою 55,2 м.кв. за адресою: [ADDRESS] ; 1/2 частину трьох кімнатної квартири загальною площею 165,9 м.кв., житловою 93,9 м.кв. за адресою: [ADDRESS] ; 1/2 частину машино місця підземного автопаркінгу загальною площею 14,9 м.кв. в підвальному приміщенні жилого будинку за адресою: [ADDRESS] , яке переходить в одноособове володіння до відповідача.

Outcome: approved