Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-25 00:00:00

Акціонерне товариство «Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ «КБ «ПриватБанк») звернулось до Харківського районного суду Харківської області з позовною заявою до [PERSON] (далі - [PERSON] ), в якій просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором №б/н від 28 березня 2019 року у сумі 19104,30 грн. та судовий збір в сумі 2102,00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідач звернувся до ПАТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг та 28.03.2019 написав відповідну заяву. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком Договір про надання банківських послуг. Відповідно до виявленого бажання відповідачу відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування карткового рахунку, а відповідачу надано у користування кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 15000,00грн. У порушення умов вказаного договору відповідач не виконав належним чином свої зобов`язання за договором, у зв`язку з чим станом на 15.06.2020 має заборгованість у розмірі 19104,30грн., що складається з заборгованості за тілом кредиту у розмірі 13923,95 грн., заборгованості за простроченим тілом кредиту у розмірі 13923,95 грн., заборгованості за простроченими відсотками в сумі 5180,35 грн. Ухвалою Харківського районного суду м. Харкова від 17.09.2020 відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та дату судового розгляду повідомлявся належним чином, в позовній заяві зазначив, що не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника Банку. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав, просив в подальшому не нараховувати йому відсотків за вказаним кредитним договором. Суд, заслухавши пояснення відповідача [PERSON] , дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Позивачем відповідно до заяви позичальника [PERSON] від 28.03.2019, Умов та Правил надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою, Тарифів, які складають Договір про надання банківських послуг, надано відповідачу кредит у вигляді встановленого початкового кредитного ліміту на платіжну картку. В подальшому розмір кредитного ліміту збільшено до 15000,00грн. Відповідач прийняв на себе зобов`язання щодо повернення кредиту, сплати відсотків та інших платежів згідно умов Договору. Пунктом 1.1.3.2.4 Договору передбачено право банку змінювати тарифи, а також інші умови обслуговування рахунків. З п. 2.1.1.3.1 Договору вбачається, що у разі несплати мінімального платежу до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено трати за рахунок кредитного ліміту, зобов`язання клієнта вважаються простроченими. Відповідно до п. 2.1.1.6.1 Договору сторони узгодили, що у разі затримання клієнтом сплати частини кредиту та/або процентів, які підлягають сплаті в порядку, передбаченому п. 2.1.1.3.1 Договору, щонайменше на один календарний місяць, Банк має право вимагати поверенення кредиту, строк виплати якого ще не настав, виконати інші зобов`язання за Договором, в тому числі і щодо сплати пені, в повному обсязі. Згідно п. 2.1.1.2.12 сторони дійшли згоди, що в разі починаючи з 181 дня з моменту порушення зобов`язань клієнта з погашення кредиту, клієнт зобов`язується сплатити на користь банку банку заборгованість по кредиту, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України встановлюються за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: 86,4% - для картки «Універсальна»; 84% - для картки «Універсальна Голд». Відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредиту, сплати відсотків та інших платежів згідно умов Договору належним чином не виконав, станом на 15.06.2020 розмір його заборгованості складає 19104,30грн., з яких: 13923,95грн. - заборгованість за тілом кредиту; 13923,95грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 5180,35грн. - заборгованість за простроченими відсотками. Вказані обставини стали підставою для звернення АТ «КБ «ПриватБанк» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо в зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу, які регулюють відносини позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає з суті кредитного договору. Частиною першою статті 1050 ЦК України встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Статтею 549 ЦК України передбачено обов`язок боржника сплатити кредитору неустойку (штраф, пеню) в разі порушення ним зобов`язання. Відповідно до ч. 1ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Згідно ч. 2ст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ч. 2 вказаної статті боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За таких обставин, оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, з урахуванням визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості за кредитом, відсотками та задовольняє позовні вимоги у вказаній частині. Відповідно до ст. 141 ЦПК України пропорційно до задоволеної частини позовних вимог суд стягує з відповідача на користь позивача понесені останнім витрати по сплаті судового збору в розмірі 2102,00 грн.

Outcome: approved