Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-06 00:00:00

[PERSON] позов мотивувала тим, що вона є власником будинку та земельної ділянки № 263 по вул. Маяковського в м. Вінниці. Відповідач є власником ділянки № 265 по вул. Маяковського в м. Вінниці. 20.05.2017 року, коли її не було вдома, відповідач пустив витоки води із викопаної свердловини їй в подвір`я. Протік води із плавуном був довжиною більше 10 метрів і завширшки близько 1 метра, розмив її подвір`я і пісок, що висипаний на подвір`ї, наніс багато мулу і бруду. Вона звернулась до відповідача, проте він вини своєї не визнав і лише насміхався, тоді вона викликала працівників поліції і залучила свідків, які склали акт. Внаслідок таких неправомірних дій відповідача їй була завдана моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях через пошкодження її земельної ділянки, неможливості нормально користуватись ділянкою, прикладання зусиль для відновлення попереднього стану ділянки. Вона пережила негативні емоції, порушився звичний спосіб її життя, вона змушена була звертатись до лікаря з приводу погіршення самопочуття, тому оцінила завдану моральну шкоду в розмірі 1000 грн. і на підставі ст.ст. 23, 1167 ЦК України просила стягнути її з відповідача. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала, суду пояснила, що 19 і 20 травня 2017 року бригада робітників виконувала роботи по бурінню свердловини на ділянці відповідача і воду зі свердловини прокачали в яму, що викопали майже впритул до паркану із позивачем. Ділянка відповідача розташована вище, тому вода потекла на її ділянку аж до вулиці, весь двір був затоплений, купу з піском було розмито. В присутності сусідів склали акт, викликали працівників поліції. [PERSON] порушив правила добросусідства і не вжив заходів щодо усунення наслідків затоплення, навіть не вибачився, а лише насміхався. [PERSON] пережила стрес в зв`язку з затопленням її ділянки, її обурювала байдужа поведінка відповідача, тому в неї стався гіпертонічний криз, вона зверталась за допомогою до лікарів. Оцінила завдану моральну шкоду в 1000 грн., яку просила стягнути з відповідача на її користь. Відповідач [PERSON] позов не визнав, подав письмові заперечення (а.с. 33-35), зазначив, що дійсно 20.05.2017 року на його ділянці майстри виконували роботи по бурінню свердловини, але приблизно о 16.00-17.00 годині з`явилась [PERSON] і безпідставно почала звинувачувати в тому, що залили її двір. Він і працівники попросили показати, що сталось, і запропонували прибрати, але вона категорично відмовилась і викликала поліцію. Вважає, що його вини у залитті подвір`я немає, оскільки роботи проводились з дотриманням технологій, крім того, між їхніми ділянками з боку [PERSON] збудований бетонний фундамент для паркану, тому вода ніяк не могла потрапити на її територію. Просив відмовити в задоволенні позову. Свідки [PERSON], [PERSON] сусіди сторін, суду повідомили, що 20.05.2017 року на прохання [PERSON] вони прийшли в її двір і побачили, що на подвір`ї через потік води був намул, речі дитячі були в багнюці, пісок розмитий. Болото утворилось від паркану [PERSON] через все подвір`я [PERSON] і аж до вулиці. В цей день [PERSON] робив свердловину в своєму дворі і було видно, що вода ішла з його земельної ділянки, яка розташована трохи вище. Підтвердили відомості, викладені в акті від 22.05.2017 року. Також зазначили, що [PERSON] сильно переживала через пошкодження її землі, в неї піднявся тиск, вона викликала міліцію, а потім «швидку». Свідок [PERSON] повідомив, що він зареєстрований як приватний підприємець і за замовленням [PERSON] проводив роботи по бурінню свердловини на його ділянці. [PERSON] теж знає, оскільки перед цим він працював у неї, але вона була незадоволена роботою, тому між ними неприязні стосунки. Роботи у [PERSON] вони проводили в складі бригади відповідно до ДБН, зробили свердловину і «приямок» на відстані декількох метрів від її межі. Під час циркуляції вода дійсно з «приямку» витікала по ґрунту, але весь мул осів на поверхні. Увечері, після того як вони закінчили роботи, [PERSON] прибігла і почала нецензурно висловлюватись через затоплення її ділянки, погрожувала, викликала поліцію. Вважає, що всі її звинувачення були безпідставні, оскільки вода і бруд не могли потрапити на її територію. Свідок [PERSON] син відповідача, повідомив, що 20.05.2017 року протягом дня був присутній при тому, як бригада виконувала роботи по бурінню свердловини. Ввечері прийшла [PERSON] і почала висловлювати претензії, погрози і безпідставні звинувачення з того приводу, що затопили її ділянку. Дійсно, «приямок» був за 1-2 метри від її забору, але чи потрапляла вода з нього на ділянку [PERSON] не відомо. Також вона відмовилась впускати їх на свою територію для того, щоб прибрати. Вислухавши пояснення учасників справи, свідків, дослідивши матеріали справи і оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивач [PERSON] і відповідач [PERSON] є власниками суміжних ділянок за адресами вул. Маяковського, 263 та вул. Маяковського, 265 відповідно. 19 та 20 травня 2017 року за замовленням відповідача бригада на чолі з ФОП [PERSON] проводила на ділянці № 265 по вул. Маяковського в м. Вінниці роботи по бурінню свердловини. 22.05.2017 року [PERSON], [PERSON], [PERSON] з участю позивача [PERSON] був складений акт про те, що 20.05.2017 року подвір`я [PERSON] було затоплено витоками із свіжовикопаної свердловини її сусіда [PERSON] Напрямок води був від межі з [PERSON] до виходу з подвір`я [PERSON], довжиною більше 10 метрів та шириною близько 1 метра. Через потік великої кількості води з плавуном було розмито пісок, який був розвантажений на подвір`ї. Крім того, на поверхні, яка до залиття була засипана відсівом та втрамбована, було нанесено багато мулу та бруду по всій площі залиття водою, що наразі унеможливлює нормальне використання залитої ділянки землі та усунення наслідків затоплення (а.с. 6). В судовому засіданні також були оглянуті фотокартки і відеозапис із зображенням ділянки [PERSON] та частково ділянки [PERSON], зроблені 20.05.2017 року і встановлено, що на ділянці [PERSON] утворена свердловина, від якої вода стікає в «приямок», що розташований на відстані 1-2 метрів від паркану на межі із ділянкою [PERSON] (а.с. 12). На зображеннях також видно, що від «приямку» потік води спрямований до паркану із ділянкою [PERSON] Свідки сусіди [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні підтвердили, що потік води починався від межі з ділянкою [PERSON], яка за рельєфом вище ділянки [PERSON], і в цей день працівники бурили свердловину. Показання цих свідків щодо затоплення ділянки [PERSON]М саме з ділянки [PERSON] суд приймає до уваги, оскільки показання співпадають із рештою досліджених доказів. Показання свідків [PERSON] та [PERSON] суд оцінює критично, оскільки вони повідомили, що на земельну ділянку до [PERSON] не заходили і не бачили наслідків затоплення. Крім того, свідки можуть бути зацікавленими в розгляді справи, оскільки [PERSON] є сином відповідача, а [PERSON] безпосередньо проводив роботи по бурінню свердловини. Також свідки повідомили, що із позивачем [PERSON] перебувають в конфлікті. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Земельним Кодексом України встановлено зміст добросусідства власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо) (ст. 103 ЗК України). Відповідно до ч. 3 ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Пленум ВСУ в постанові № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснив, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Особа (фізична чи юридична) звільняється від відповідальності по відшкодуванню моральної шкоди, якщо доведе, що остання заподіяна не з її вини. Таким чином, відповідач, який заперечує проти позову, зобов`язаний спростувати передбачену цивільним законодавством презумпцію вини завдавача шкоди. У цьому випадку закон не покладає обов`язок доказування вини відповідача у заподіянні шкоди на позивача, а позивач лише повинен доказати факт заподіяння такої шкоди відповідачем та її розмір. Проте, відповідач в судовому засіданні не довів відсутності своєї вини в залитті ділянки позивача, не спростував належними і допустимими доказами доводи позивача [PERSON] В обґрунтування доводів про відшкодування моральної шкоди позивач [PERSON] зазначила, що у зв`язку з пошкодженням її майна і небажанням відповідача усунути наслідки затоплення, вона пережила душевні страждання і погіршився стан її здоров`я. Так, 20.05.2017 року о 21.30 годині до КУ «ТМО «Вінницький обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» надійшов виклик до [PERSON] з приводу головного болю (зі слів самопочуття погіршилось після інциденту з сусідом). Після огляду пацієнта бригадою екстреної медичної допомоги був встановлений попередній діагноз «гостра реакція на стрес», надана медична допомога (а.с. 7). 23.05.2107 року [PERSON] звернулась зі скаргами на болі в серці, головний біль, головокружіння. Після огляду, ЕКГ-обстеження встановлено діагноз «гіпертонічна хвороба ІІ ст., гіпертонічний криз. По невідкладній допомозі пацієнту введено медичні препарати, призначене обстеження, лікування (а.с. 8). Таким чином, з урахуванням доводів позивача, наданих доказів, характеру порушення прав позивача, глибини фізичних та душевних страждань, суд вважає, що розумним і справедливим розміром відшкодування моральної шкоди, який забезпечить баланс між порушеним правом позивача та інтересами відповідача, буде сума в 1000 грн. Судові витрати, понесені позивачем по оплаті судового збору при зверненні до суду з позовом в сумі 640 грн. слід стягнути з відповідача на користь позивача відповідно до ст. 141 ЦПК України. Враховуючи викладене,

Outcome: approved