Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-06 00:00:00

Акціонерне товариство «АКЦЕНТ-БАНК», яке рішенням загальних зборів від 25.04.2018 року змінило свою організаційно-правову форму та назву з Публічного акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК», звернувся до суду з заявою, в якій просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором АВН0RG167531271 від 06.06.2016 року у розмірі 50464,14 грн. та судові витрати по справі. Свої вимоги мотивує тим, що 06.06.2016 року між АТ КБ «А-Банк» та відповідачем був укладений договір на надання банківських послуг АВН0RG167531271, згідно умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 14974,95 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, які викладені на сайті банку, а також Тарифами Банку складає між ним та банком кредитно-заставний договір, що підтверджується підписом у заяві. Проте, відповідач протягом тривалого часу ухиляється від виконання умов зазначеного кредитного договору, зокрема не сплачує банку кредитні кошти та інші передбачені кредитним договором платежі, у зв`язку з чим станом на 21.09.2018 року перед банком виникла заборгованість у розмірі 50464,14 грн., яка до теперішнього часу не погашена, що і стало підставою для звернення АТ КБ «А-Банк» з даним позовом до суду. Представник позивача у судове засідання не з`явився але в матеріалах справи міститься клопотання представника позивача про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження та розгляд справи провести без участі представника позивача, не заперечує про заочний розгляд справи (а.с. 3). Відповідач у судові засідання не з`явилась, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, шляхом надсилання судових ухвал та повісток на адресу місця реєстрації, відзиву на позов до суду не надав, а тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України (а.с. 27, 29). Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно ст. 280 ч.1 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з тим, що відповідач повідомлений належним чином про час та місце слухання справи, відповідач не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, відповідач не подав відзив та враховуючи згоду позивача на заочний розгляд справи, суд вважає за необхідне ухвалити рішення про заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що 06.06.2016 року між АТ КБ «А-Банк» та відповідачем був укладений кредитний договір АВН0RG167531271, згідно умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 14974,95 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. (а.с.5-11). Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява позичальника разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також довідкою про умови кредитування та графіком погашення кредиту складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві позичальника (а.с. 5). При укладенні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно ст. 1054 ЦПК за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно положень ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. З матеріалів справи вбачається, що позивач свої зобов`язання за кредитним договором АВН0RG167531271 від 06.06.2016 року виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому зазначеним кредитним договором. Відповідно до Умов та правил надання банківських послуг : 2.7.4.1.1. Банк зобов`язується надати Позичальнику кредит шляхом перерахування коштів на рахунок торгово-сервісному підприємству (далі - ТСП). Строк, термін повернення, розмір кредиту, ділі, відсотки, винагороди, розмір щомісячного платежу і період сплати платежів визначені в Заяві Позичальника (далі - Заява), підписанням якої Клієнт і Банк укладають Кредитно-заставний договір далі - Договір). Розмір річної відсоткової ставки дорівнює дванадцяти місячним процентним ставкам і кредит надається в обмін на зобов`язання Позичальника по поверненню кредиту, сплати відсотків, (нагороди в обумовлені в Заяві терміни. 2.7.4.2.2.2. Позичальник зобов`язаний погашати кредит в порядку і терміни згідно Заяві. 2.7.4.2.2.3. Сплатити відсотки за користування Кредитом відповідно до Заяви і п.2.7.4.3.1 цих Умов та Тарифів. Повну оплату відсотків за користування Кредитом здійснити не пізніше дати фактичного повного погашення Кредиту. 2.7.4.2.2.4. Сплатити Банку винагороду у строки та розмірі згідно Тарифів, Заяві та даних Умов. 2.7.4.2.2.7. Погасити заборгованість за Кредитом в повній сумі, сплатити нараховані за весь період користування Кредитом відсотки, винагороду і неустойку (штраф, пеню), не пізніше дати, зазначеної в повідомленні Банку, передбаченому п.п. 2.7.4.2.3.2, 2.7.4.2.3.3 цих Умов. 2.7.4.2.2.8. Надавати Банку кошти для погашення заборгованості по даних Умовах, включаючи кредит, винагороду і відсотки за користування кредитом, які передбачені Заявою. 2.7.4.2.2.9. Повністю повернути Кредит до дати, зазначеної в Заяві. При непогашенні Кредиту в строки, зазначені в Заяві, заборгованість в частині вчасно непогашення суми Кредиту вважається простроченою. На залишок заборгованості по простроченій сумі Кредиту нараховується пеня відповідно до п. 2.7.4.5.1. цих Умов з дати виникнення простроченої заборгованості. 2.7.4.5.1. У разі несвоєчасного погашення заборгованості за Кредитом Позичальник сплачує Банку пеню в розмірі 0,15% від суми простроченої заборгованості за Кредитом за кожний день прострочення, але не менше 1 (однієї) гривні. 2.7.4.5.3. При порушенні Позичальником термінів платежів по кожному з грошових зобов`язань, передбачених договором, більш ніж на 90 днів, Позичальник зобов`язаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості. 2.7.4.5.4.У разі порушення Позичальником будь-якого із зобов`язань, передбачених п.2.7.4.2.3.15. цих Умов, він сплачує на користь Банку штраф у розмірі 100% від вартості Предмета застави, який вказаний в Заяві. Сплата штрафу здійснюється в гривні. 2.7.4.5.5. Нарахування неустойки за кожний випадок порушення зобов`язань, передбачених п. 2.7.4.5.1, 2.7.4.5.2, 2.7.4.5.3, 2.7.4.5.4 цих Умов, здійснюється протягом 3 (трьох) років з дня, коли відповідне зобов`язання має бути виконане Позичальником. Однак у встановлений кредитним договором термін відповідач свої зобов`язання не виконав - не погасив кредит, що призвело до виникнення перед установою банку заборгованості. З розрахунку заборгованості, складеного позивачем, вбачається, що станом на 21.09.2018 року у відповідача виникла заборгованість у розмірі 50464,14 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом - 14974,96 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом - 26,82 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом - 16147,78 грн., пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором - 16435,34 грн., а також штраф (фіксована частина) - 500 грн. та процентна складова - 2379,24 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, а ч. 1 ст. 1049 вказаного Кодексу встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути кредитору кредит у строк та в порядку, встановлених договором. Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. В порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним кредитним договором належним чином не виконав, а тому повинен сплатити банку заборгованість за кредитом. Відповідно до ч. 1 ст. 549, ч. 1 ст. 550 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Розмір заборгованості та штрафних санкцій (розмір неустойки), їх співмірність, обставини, які дають суду право застосувати або не застосувати ч. 3 ст. 551 ЦК України, є фактичними даними справи, встановлення яких судом відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 264 ЦПК України є обов`язковою умовою при розгляді справи та ухваленні судового рішення у справі про стягнення заборгованості за кредитним договором. Верховний Суд України в постанові від 3 вересня 2014 року (справа № 6-100цс14), виклав правову позицію, в якій зазначив, що ч. 3 ст. 551 ЦК України з урахуванням положень ст. 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та п. 4 ч. 4 ст. 12 ЦПК України щодо обов`язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків. Враховуючи те, що розмір нарахованої позивачем неустойки значно перевищує розмір завданих позивачу збитків, а тому суд вважає можливим зменшити розмір пені та штрафних санкцій до розміру кредиту, а саме до 14974,96 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому виходячи із змісту вище зазначеної норми з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати у розмірі 1762 грн.

Outcome: partial