Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-14 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про зміну розміру та терміну стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позивач зазначала, що вона з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано, про що 28 травня 2003 року Могилів-Подільським міським відділом РАЦС Вінницької області видано свідоцтво про розірвання шлюбу серії 1-АМ №092248. Від спільного подружнього життя у них народився син [PERSON], [INFO]. Рішенням Могилів-Подільського міського суду Вінницької області від 24 січня 2003 року з відповідача на користь позивача було стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі ? частки від заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 8 грн. 50 коп., щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивач проживає разом з сином [PERSON], [INFO], та сином [PERSON], [INFO], за адресою: Київська область, Броварський район, с. Тарасівка, вул. Травнева, 9. Рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 01 грудня 2009 року розмір та спосіб присуджених аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], було змінено на тверду грошову суму в розмірі 350 грн., щомісячно до досягнення дитиною повноліття. На даний час [PERSON], [INFO], є студентом першого курсу Національного педагогічного університету ім. М.П. Драгоманова. Навчання в університеті платне. Посилаючись на викладене, позивач просила суд змінити розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] за рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 01 грудня 2009 року на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], з 350 грн. щомісячно на ? частини з усіх видів його заробітку (доходів), але не менше 50% від прожиткового мінімум для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня предявлення позову до досягнення дитиною повноліття, а також термін стягнення аліментів продовжити до досягнення [PERSON], [INFO], 23-х років, в розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходів), але не менше 50% від прожиткового мінімум для працездатної особи. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Направила до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила про їх задоволення в повному обсязі. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження останнього (а.с.4) і, на підставі ст.180 Сімейного Кодексу України, відповідач зобовязаний утримувати неповнолітнього сина до досягнення ним повноліття. Рішенням Могилів-Подільського міського суду Вінницької області від 24 січня 2003 року з відповідача на користь позивача було стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі ? частки від заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 8 грн. 50 коп., щомісячно, починаючи з 13.01.2003 р. і до досягнення дитиною повноліття (а.с.7). Рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 01 грудня 2009 року розмір та спосіб присуджених аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], було змінено на тверду грошову суму в розмірі 350 грн., щомісячно до досягнення дитиною повноліття (а.с.8). [PERSON], [INFO], є студентом першого курсу Національного педагогічного університету ім. М.П. Драгоманова, факультет природничо-географічної освіти та екології, форма навчання денна, контракт. Термін навчання з 01 вересня 2017 року по 30 червня 2021 року (а.с.11). Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789XІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, моральної соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право па рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. В ст. 182 СК України, зазначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно звіту державного виконавця про здійснення відрахування та виплати, відповідач [PERSON] працює в ТОВ «ВІМ-ІНВЕСТ», код ЄДРПОУ 33694271, за адресою: 04213, м. Київ, вул. Прирічна, буд. 13, каб. 2 (а.с.9). Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стаття 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Таким чином, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині зміни розміру стягнення аліментів з 350 грн. щомісячно на ? частини з усіх видів його заробітку (доходів), але не менше 50% від прожиткового мінімум для дитини відповідного віку, на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], щомісячно, починаючи з дня предявлення позову до досягнення дитиною повноліття, тобто з 23 лютого 2018 року по 05 вересня 2018 року. Щодо позовних вимог про продовження терміну стягнення аліментів до досягнення неповнолітнім сином 23-річного віку, то в їх задоволенні слід відмовити, оскільки на підставі вищезазначених рішень суду із відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина до досягнення ним повноліття, позовної вимоги щодо стягнення із відповідача на користь позивача аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, позивачем предявлено не було та судом не розглянуто. За таких обставин, суд приходить до обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог. Крім того, відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, таким чином суд вважає необхідним стягнути із відповідача на користь Держави судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Outcome: partial