Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-08 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом про визнання [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: Харківська область, Балаклійський район, с.Морозівка, вул.Миру, буд.23. В обґрунтування позовних вимог у позовній заяві вказали, що на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок позивачу [PERSON] належав житловий будинок за вищевказаною адресою. 27.04.2005 року [PERSON] подарував своїй дочці позивачу [PERSON] 1/3 частку цього будинку. У вказаному будинку зареєстрований відповідач [PERSON], з яким у період з 2003 року по 2009 рік перебувала у шлюбі дочка позивача [PERSON] [PERSON] (дошлюбне прізвище - «Наливайко», прізвище у попередньому шлюбі - «Ключко»). Однак з 2005 року відповідач не проживає у будинку позивачів. Він зібрав речі та виселився з будинку. На прохання позивачів знятися з реєстрації в добровільному порядку відповідач не реагує. Внаслідок реєстрації відповідача в належному позивачам будинку, вони позбавлені можливості оформити субсидію по оплаті житлово-комунальних послуг, оскільки для цього необхідні довідки про доходи всіх зареєстрованих у будинку осіб. Це негативно впливає на їх сімейний бюджет, порушує їх житлові права і права власників. Крім того, позивачі не бажають, щоб у їх будинку був зареєстрований [PERSON], який є для них чужою людиною. Позивачі вважають, що відповідач втратив право користування житловим приміщенням у належному їм будинку у звязку з тим, що не проживає у ньому без поважних причин понад рік. Позивачі до суду не зявилися, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, у яких позовні вимоги підтримали та не заперечували проти ухвалення заочного рішення у разі неявки відповідача в судове засідання. Відповідач в судове засідання не зявився неодноразово (30.10.2015 року та 09.12.2015 року). Його виклик проводився у відповідності зі ст.74 Цивільного процесуального кодексу України. Заперечень проти позову не надходило, причини неявки суду не відомі. Зі згоди позивачів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. На підставі ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини.\~ Позивачу [PERSON] (дошлюбне прізвище «Наливайко») О.А. належить 1/3 частина житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, розташованих за адресою: Харківська область, Балаклійський район, с.Морозівка, вул.Миру, 23, на підставі договору дарування, посвідченого 27.04.2005 року приватним нотаріусом Балаклійського районного нотаріального округу Харківської області [PERSON] за реєстром №1346. Позивачу [PERSON] належать 2/3 частини вказаного житлового будинку, що підтверджується свідоцтвом про право особистої власності на житловий будинок, виданим 21.03.1995 року Морозівською сільською радою, зареєстрованим у Балаклійському БТІ 21.03.1995 року за реєстровим №141 (а.с.7). Відповідач [PERSON] перебував у шлюбі з дочкою почивача [PERSON] [PERSON] («Ключко») [PERSON]. Шлюб розірвано 14.04.2009 року, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.8). З довідки, виданої 03.11.2015 року виконавчим комітетом Морозівської сільської ради Балаклійського району Харківської області, вбачається, що відповідач [PERSON] зареєстрований житловому будинку позивачів (а.с.9). Однак відповідач не проживає в зазначеному будинку з 2005 року, що підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов сімї, складеним 03.11.2015 року депутатом Морозівської сільської ради Балаклійського району Харківської області [PERSON] у присутності свідків [PERSON], [PERSON] (а.с.10, 11). Об'єктом права власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, квартира, та садиба (ст.ст.379-382 Цивільного кодексу України). Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.383 Цивільного кодексу України, які передбачають право власника використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Відповідно до ст.391 цього Кодексу власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст.405 Цивільного кодексу України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст.72 Житлового кодексу Української РСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщення внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Судом достовірно встановлено, що відповідач не проживає у житловому будинку позивачів без поважних причин з 2005 року. Тому суд приходить до висновку про задоволення позову. На підставі ст.ст.391, 405 Цивільного кодексу України, ст.72 Житлового кодексу Української РСР, ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»,

Outcome: approved