Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-04 00:00:00

[PERSON] звернулася із вище вказаним позовом до [PERSON], який в судовому засіданні підтримала і просила задовольнити. Зокрема у позові [PERSON] зазначила, що 17.02.2014 р. між нею та відповідачем було розірвано шлюб, від якого мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] Після суду діти залишились проживати з нею, продовжуючи спілкування із батьком. Старший син є учнем п'ятого класу, а молодший - вихованець дитячого садку. Приблизно у травні 2014 року колишній чоловік почав неадекватно себе поводити та не беручі до уваги неодноразові вмовляння, забрав дітей. Після того, як дізналася, що молодший син безпричинно не відвідує дитячий садок, що підтверджується довідкою, була змушена написати заяву до міліції, про що свідчить талон-повідомлення від 21.07.2014 р. Лише після цього вдалося забрати до себе свого молодшого сина та наразі він проживає із нею, а старший син знаходиться з батьком та останній місяць дозволяв побачитись з ним лише зрідка. Навіть на день народження сина, її до нього не пустили. Лише із скандалом та участю дільничного інспектора разом із своєю матір'ю змогла зустрітися із сином. Колишній чоловік не пускає сина до неї та налаштовує проти неї. Оскільки старший син знаходиться у такому віці, що йому подобається те, що батько з ним проводить час лише у розвагах та зовсім не дбає про його заняття, не привчає до праці, не виховує та не розвиває такі моральні якості як любов до матері, оточуючих. З причини свого неприязного ставлення до неї відповідач налаштовує проти неї дитину, вказуючи що вона погана мати, що категорично не допустимо у вихованні дитини. Згідно характеристики вона по місцю роботи характеризується позитивно. Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов сім'ї комісією від Круглоозерської сільської ради встановлено, що будинок, в якому проживає разом з дітьми належить її матері [PERSON] Будинок находиться на земельній ділянці 0, 33га, є город. Продуктами харчування та паливом на зиму сім'я забезпечена. Діти мають власну кімнату, облаштовану усім необхідним: окремі дивани, письмовий стіл, комп'ютер. У дворі є маленькій ігровий майданчик для дітей: пісочниця, гойдалка. Матеріально-побутові умови проживання сім'ї добрі. Бажає, щоб в подальшому ситуація, яка склалася з колишнім чоловіком, не вплинула на розвиток поглядів дітей на сім'ю, відношення до жінок. Бажаючи, щоб діти проживали з нею, керується лише мотивом кращого для них. Враховуючи, що вона як турботлива мати понад усе любить своїх дітей та намагається виростити соціально-адаптованих морально зрілих громадян суспільства, вважає, що діти не можуть бути розлучені з нею. Вона може повністю забезпечити належне утримання та виховання дітей. Просить встановити місце проживання дітей [PERSON] та [PERSON] - з нею. В судовому засіданні позивач та її представник [PERSON] підтримали позовні вимоги і просили їх задовольнити з підстав, зазначених у позові. Позивач також додала, що з жовтня 2014 року молодшого сина відповідач також забрав до себе. Коли забирає молодшого сина з садка, відповідач наздоганяє її біля будинку і забирає дитину. Діти, особливо молодший син [PERSON], неодноразово були свідками її побиття батьком. Тому молодший син, почувши, що батько наближається на мотоциклі та боючись того, що відповідач може знов її побити, іде з батьком до його помешкання, аби він не її бив. Крім того, весь час до судового засідання відповідач надсилає на її телефон смс-повідомлення, в яких ображає її нецензурними словами, погрожує тим, що зробить все, щоб діти її зненавиділи. Налаштовує старшого сина проти неї, говорить дитині, що вона його зрадила, прививає дітям нелюбов до неї, до жінок. Відповідач та його представник [PERSON] позовні вимоги не визнали і просили відмовити у задоволенні позову. Зокрема відповідач зазначив, що дітей ніхто проти позивача не налаштовував, діти самі прийшли до нього жити. Привозив дітей до неї декілька разів, але її то не було вдома, то вона захворіла і т. ін. Позивач займалась своїм особистим життям, завела собі молодого коханця, тому старший син [PERSON] прийшов у травні до нього і сказав, що буде жити з ним, а молодший син живе то з ним, то з матір'ю. В літку діти жили з ним, був з ними на морі з метою оздоровлення. Представник відповідач [PERSON] також зазначила, що відповідач добрий батько своїх дітей, позитивно характеризується, має свій транспорт, підсобне господарство, город 0,33 га, присадибну земельну ділянку 0, 21 га для ведення особистого селянського господарства, має свій жилий будинок загальною площею 58,4 кв. м, має хороший дохід і може утримувати своїх дітей. Позивач власного житла не має, оскільки будинок належить її матері. Вважає позов безпідставним, просить в ньому відмовити. Представник Служби у справах дітей Скакун Л.В. підтримала висновок, наданий органом опіки і піклування про доцільність встановлення місця проживання дітей разом із матір'ю [PERSON], просила позов задовольнити. Заслухавши думку сторін та їх представників, свідків, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 161 Сімейного Кодексу України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Згідно принципу 6 Декларації прав дитини від 20.11.1959 року дитина для повного та гармонійного розвитку особистості потребує любові та розуміння. Дитина повинна коли це можливо рости під відповідальністю своїх батьків та в будь-якому випадку в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості. Органом опіки та піклування Голопристанської районної державної адміністрації надано висновок, в якому зазначено, що після розірвання шлюбу у лютому 2014 року, діти залишилися проживати з матір'ю, при цьому продовжили спілкуватися з батьком. Старший син [PERSON] проживає разом із батьком з травня 2014 року, молодший [PERSON] - з жовтня 2014 року. Батько не дає бачитися з дітьми, веде себе агресивно та налаштовує дітей проти матері. Згідно акту обстеження житлових умов позивача, яка проживає за адресою: [ADDRESS], житлова площа - 80 кв. м, яка складається із двох кімнат, кухні, ванної кімнати, гостинної та веранди. Стан утримання будинку задовільний, санітарно-гігієнічні умови проживання задовільні. Продуктами харчування забезпечені. Земельна ділянка використовується для вирощування сільгосппродукції. Тримають підсобне господарство (птиця, свині). Тобто створені всі необхідні умови для проживання, виховання та навчання малолітніх дітей. Згідно акту обстеження умов проживання гр. [PERSON], який проживає за адресою: [ADDRESS], родина у складі п'яти чоловік проживає у власному будинку. Помешкання, площею 65 кв.м., яке складається із трьох кімнат, кухні, ванної кімнати та веранди. Стан утримання будинку задовільний, санітарно-гігієнічні умови проживання задовільні. Продуктами харчування забезпечені. Земельна ділянка використовується для вирощування сільгосппродукції. Тримають підсобне господарство (птиця, свині). Тобто створені всі необхідні умови для проживання, виховання та навчання малолітніх дітей. Комісією прийнято рішення про надання висновку про встановлення місця проживання дітей разом із матір'ю [PERSON] Судом також було встановлено, що відповідач перешкоджає позивачу проживати та бачитись з дітьми . Дану обставину підтвердили в судовому засіданні позивач та свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] Вказані свідки також зазначила, що позивач дуже достойна любляча мати та добра господиня. Свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердила, факт того, що відповідач дійсно неодноразово піднімав руку на [PERSON] [PERSON] безпосередньо була свідком такої поведінки відповідача. Свідок [PERSON], яка є матір'ю позивача, зазначила, що її донька неодноразово отримувала тілесні ушкодження від свого чоловіка. Після того, як відповідач забрав дітей, надсилає на її мобільний телефон та телефон дочки, образи, нецензурні висловлювання та погрози викликати ненависть у дітей до їх матері. Факт того, що старший син [PERSON] проживає з батьком підтвердив відповідач та свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] Але як з'ясувалось, [PERSON] фактично проживає із бабусею - матір'ю відповідача, оскільки вона проживає в одному будинку із відповідачем. [PERSON] з дитинства часто залишався у бабусі, поки мати навчалась та батьки працювали. Як пояснив сам [PERSON], якому 10 років, він поважає свого батька, але любить також і свою матір, хотів би, щоб родина жила разом. Виявив бажання жити з батьком, але остаточно зазначив, що хотів би жити з бабусею. Суд дійшов висновку, що обидва з батьків люблять своїх дітей і є достойними батьками, які хочуть і можуть виховувати своїх дітей. В судовому засіданні а ні відповідач, а ні свідки з боку відповідача не зазначили будь-яких підстав або причин, передбачених законом, які б вказували на неспроможність позивача бути достойною матір'ю або вона може зашкодити розвитку своїх дітей. Крім того, позивач позитивно характеризується, має постійну роботу та дохід, необхідні умови для проживання дітей. Суд враховує прихильність старшого сина позивача [PERSON] до батька та його матері (бабусі), але також враховує і його вік, ступінь впливу авторитету батька та оточуючих на його свідомість. Згідно положень Декларації прав дитини від 20.11.1959 року, принципу 6, за яким дитина може бути розлучена з матір'ю лише у винятковій ситуації, тобто перевага надається матері. З урахуванням вище зазначеного, а також інших положень Сімейного Кодексу України, зокрема тих які застосовуються при вирішенні питання усиновлення дитини (ст. 210 СК), застосовуючи аналогію закону, суд вважає за доцільне врахувати ту обставину, що роз'єднання двох рідних братів буде мати в подальшому і негативні психологічні наслідки для розвитку дітей, що є не припустимим. З огляду на вище наведене, суд вважає за доцільне визначити місце проживання дітей з матір'ю.

Outcome: approved