Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-21 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулись в суд з зазначеним позовом, у якому просили визнати за кожним із них право власності на 1/2 частини житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: м.Любомль, провулок Машівський, 9, Любомльського району Волинської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], який помер 19.04.1988 року.\~\~\~\~\~\~\~ В обґрунтування позовних вимог позивачі вказали, що після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входить вищевказане нерухоме майно. За життя [PERSON] уклав заповіт, яким усе приналежне йому майно заповів позивачам та [PERSON]. Спадщину після смерті [PERSON] позивачі прийняли у встановленому порядку, а спадкоємець [PERSON], не прийнявши спадщини, 15.07.2016 року померла. Спадкоємці, які мають право на обовязкову частку у спадщині після смерті [PERSON], відсутні. При зверненні позивачів до нотаріуса з метою отримання свідоцтва про право на спадщину - спадковий будинок, у цьому їм було відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцю, тому реалізація їх спадкових прав можлива лише в судовому порядку. Сторони в підготовче засідання не зявились. Позивачі: [PERSON] та [PERSON], кожен зокрема, подали в канцелярію суду заяви про розгляд справи у їх відсутності та підтримання позовних вимог. Любомльський міський голова Волинської області подав відзив про визнання позову, відсутність заперечень щодо його задоволення та розгляд справи у відсутності представника міської ради. Відповідно до ч.4 ст.200 ЦПК України,\~ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно ч.ч.1, 4 ст.206 ЦПК України,\~позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За таких обставин, розгляд справи здійснювався у підготовчому засіданні без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до положень ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. З копії свідоцтва про смерть серії І-ЕГ №427682, виданого Любомльським райвідділом ЗАГСу Волинської області 20.04.1988 року, встановлено, що [PERSON] помер 19.04.1988 року в м.Любомль Волинської області (а.с.5). Відповідно до копії рішення Любомльської міської ради народних депутатів від 24.04.1984 року №66, [PERSON] було виділено земельну ділянку під будівництво індивідуального житлового будинку площею 600 м? за адресою: м.Любомль вул.Власа Мізинця, 15а, квартал №29 (а.с.6). Згідно акту про винос в натуру меж земельної ділянки під будівництво індивідуального жилого будинку в містах, селищах міського типу і селах, затвердженого архітектором Любомльського району 21.05.1984 року, надану [PERSON] земельну ділянку винесено в натурі на місцевості (а.с.7). З рішення Любомльської міської ради від 28.11.2017 року №5 встановлено, що житловому будинку, який належав [PERSON], присвоєно адресний номер: провулок Машівський, 9 (колишня [PERSON]) (а.с.8). Відповідно до ст.524 ЦК України (в редакції 1963 року), чинної на день відкриття спадщини, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Згідно ст. 534 ЦК України (в редакції 1963 року) кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. З копії заповіту, посвідченого 12.04.1988 року заступником головного лікаря по медичній частині Волинського обласного онкологічного диспансеру та зареєстрованого в книзі за №41, встановлено, що [PERSON] на випадок своєї смерті заповів усе приналежне йому майно, в тому числі житловий будинок, який знаходиться в місті Любомль, по вулиці Власа Мізинця, 15, та автомобіль марки «Москвич 2140»: [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с.9). З дослідженої копії спадкової справи №53/2000 після смерті 19 квітня 1988 року [PERSON] вбачається, що вищевказані спадкоємці за заповітом спадщину після смерті останнього прийняли у встановленому порядку, що підтверджується їх спільною заявою до Любомльської державної нотаріальної контори від 12.04.2000 року та виданим на їх імя свідоцтвом про право на спадщину за заповітом на автомобіль марки «Москвич-2140» (а.с.50, 53 на звороті). Інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно після смерті [PERSON], в тому числі на обовязкову частку, згідно положень ст.535 ЦК України (в редакції 1963 року), не встановлено. Таким чином, спадкоємці за заповітом: [PERSON], [PERSON] та [PERSON] спадкують спадкове майно після смерті [PERSON], у тому числі житловий будинок, що в м.Любомль, провулок Машівський, 9, Любомльського району Волинської області, у рівних частках по 1/3 кожен. Статтею 560 ЦК України (в ред.1963 р.) передбачено, що спадкоємці, закликані до спадкоємства, можуть одержати в державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини свідоцтво про право на спадщину. При цьому законом, чинним на час відкриття спадщини після смерті [PERSON], було визначено, що спадщина є належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини, якщо він її прийняв. ЦК України (в редакції 1963 р.) не було встановлено граничного строку, за спливом якого спадкоємцеві не може бути видане свідоцтво про право на спадщину. Не оформивши своїх спадкових прав у встановленому порядку, спадкоємець [PERSON] померла 15.07.2016 року, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЕГ №187926, виданого Любомльським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області 15.07.2016 року (а.с.14). Згідно ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. В силу наведеної норми та ст.560 ЦК України (в ред.1963 р.), до складу спадкового майна померлої [PERSON] увійшло майно, яке складається з 1/3 частки житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: м.Любомль, провулок Машівський, 9, Любомльського району Волинської області. Позивачі: [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON], як діти спадкодавця, що доводиться копіями їх свідоцтв про народження серії І-ЕГ №290345 та серії І-ЕГ №339291, виданих Радехівською сільською радою Любомльського району Волинської області 28.12.1973 року та 21.05.1975 року, відповідно (а.с.60, 62). Спадщину після смерті [PERSON] позивачі прийняли в порядку ст.ст.1261, 1269, 1270 ЦК України, що підтверджується їх заявами від 08.12.2016 року, поданими приватному нотаріусу Любомльського районного нотаріального округу Волинської області [PERSON] (а.с.57, 58). Інших спадкоємців, в тому числі, які відповідно до ст.1241 ЦК України мають право на обовязкову частку у спадковому майні після смерті [PERSON], з дослідженої копії матеріалів спадкової справи № 118/2016 не встановлено (а.с.56-72). Згідно ч.1 ст.1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Таким чином, [PERSON] та [PERSON] після смерті матері [PERSON] спадкують по 1/6 частки у приналежній останній частці на житловий будинок з господарськими спорудами, що в м.Любомль, провулок Машівський, 9, Любомльського району Волинської області. Отже, сукупна частка кожного позивача у вищевказаному спадковому домоволодінні після смерті [PERSON] та [PERSON] становить по 1/2 (1/3 + 1/6). Відповідно до ч.1 ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Постановою в.о. державного нотаріуса Любомльської державної нотаріальної контори від 14.09.2017 року позивачам відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, а саме, на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в м.Любомль по вул.В.Мізинця, 9, Волинської області, у звязку з відсутністю у спадкодавця [PERSON] правовстановлюючих документів на спадкове нерухоме майно (а.с.15). Така відмова нотаріуса узгоджується з вимогами ст.ст.68, 69 Закону України «Про нотаріат» та підпунктів 4.14, 4.15 пункту 4 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, а тому спадкове право позивачів може бути реалізовано лише в судовому порядку. Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 22.03.2018 року за №118041518 підтверджено відсутність записів щодо нерухомого майна, розташованого за адресою: Волинська область, Любомльський район, м.Любомль, провулок Мізинця Власа, 9, зокрема, щодо реєстрації його права власності, іпотеки, заборони відчуження (а.с.76). Комплексним висновком відповідності державним будівельним, санітарним, протипожежним нормам, містобудівній документації, правилам забудови, земельному та природоохоронному законодавству стверджено факт відповідності нерухомого майна: житлового будинку, прибудови, літньої кухні-сарая, гаража та вбиральні, які знаходяться в м.Любомль, провул.Машівський, 9, Любомльського району Волинської області, та їх придатність до експлуатації, а будинку - для проживання. Рішенням комісії рекомендовано узаконити вказане спадкове нерухоме майно за позивачами: [PERSON] та [PERSON] (а.с.20-24). Також на підставі вказаного висновку та технічного паспорта ТОВ «Бюро оцінки та інвентаризації» від 15.12.2017 року встановлено, що зазначене нерухоме майно побудоване за життя спадкодавця [PERSON] та ознак самочинного будівництва немає (а.с.16-19).\~ Частиною 1 статті 82 ЦПК України регламентовано, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Зясовані по справі обставини свідчать, що позиція відповідача щодо предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Оскільки частки позивачів у спадковому майні, про яке вони ставлять питання, відповідають їх позовним вимогам, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову у підготовчому засіданні. Таким чином, за позивачами слід визнати право власності на житловий будинок з господарськими спорудами, що в м.Любомль, провулок Машівський, 9, Любомльського району Волинської області, в порядку спадкування: після смерті [PERSON] по 1/3 частки за кожним та після смерті [PERSON] по 1/6 частки за кожним, що в сукупності за кожним із них становить по 1/2 частки. У звязку з визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи, у відповідності до положень ч.1 ст.142 ЦПК України, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», позивачам з державного бюджету підлягає поверненню 50 відсотків сплаченого при поданні позову судового збору.

Outcome: approved