Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-12 00:00:00

[PERSON] у березні 2016р. звернувсь з позовом до Старокостянтинівської міської ради третя особа на стороні відповідача без заявлення самостійних вимог щодо предмету позову Управління Держгеокадастру у Старокостянтинівському районі Хмельницької області, [PERSON] про визнання права власності на земельну ділянку площею 0,0190 га для обслуговування житлового будинку, що розташована за адресою вул.Наливайка,7/1 м.Старокостянтинів та виправити помилку у відомостях Державного земельного кадастру, що полягає в розбіжностях у конфігурації земельної ділянки та промірах, що відображена у Державному акті на право приватної власності на землю ХМ №01795 відповідно до технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). В обґрунтування посилавсь на те, що 29 серпня 2013р. він купив у [PERSON] квартиру [ADDRESS]. Також, за адресою вул.Наливайка,7/1 рахується земельна ділянка площею 0,0190 га для обслуговування житлового будинку, на яку видано Державний акт на право власності на землю ХМ №01795 [PERSON] Тому відповідно до п.1 ст.120 ЗК України слід визнати за ним право власності на дану земельну ділянку. Також, при виготовленні техдокументації щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та її перевірки управлінням Держгеокадастру у Старокостянтинівському районі виявлено розбіжності у конфігурації земельної ділянки та в промірах, тобто конфігурація та проміри земельної ділянки, що відображені у техдокументації не відповідає земельній ділянці, що зображена у Держакті. Про дане надана інформаційна довідка про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру від 17.02.2016р. В судовому засіданні позивач підтримав позов повністю, просить його задовольнити, з вищенаведених підстав. Представник відповідача - Старокостянтинівської міської ради звернувсь до суду з заявою про розгляд справи у його відсутності та покладається на думку суду при вирішенні справи. Представник третьої особи на стороні відповідача без заявлення самостійних вимог щодо предмету позову - Управління Держгеокадастру у Старокостянтинівському районі Хмельницької області звернувсь до суду з заявою про розгляд справи у його відсутності, не заперечує проти визнання права власності за позивачем на земельну ділянку, зазначив, що для виправлення помилки у відомостях Держземкадастру необхідно визнати право власності на земельну ділянку за фактичною конфігурацією. Третя особа на стороні відповідача без заявлення самостійних вимог щодо предмету позову - [PERSON] в судове засідання не з»явилась, причини неявки суду не повідомила і від неї не надійшло заяви про відкладення розгляду справи, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, матеріали інвентарної справи №246, прийшов до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Відповідно до положень ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Разом з тим, звертаючись до суду з даним позовом, позивачем не надано суду доказів на підтвердження наявності обставин, які б давали підстави визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 0,0190 га для обслуговування житлового будинку, розташовану по вул.Наливайка,7/1 м.Старокостянтинів, що згідно Державного акту на право власності на землю ХМ №01795 від 20.11.1997р. на праві приватної власності належить [PERSON] Так, в обґрунтування позову позивач посилається на ті обставини, що 29 серпня 2013р. він купив у [PERSON] квартиру [ADDRESS], а тому в силу положень п.1 ст.120 ЗК України йому перейшло право власності, на вищевказану земельну ділянку. Однак, суд не приймає до уваги посилання позивача на вищевказні обставини, як на підстави для задоволення позову, оскільки ч.1 ст.120 ЗК України передбачено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Разом з тим, судом встановлено, що 29 серпня 2013р. [PERSON] купив у [PERSON] квартиру [ADDRESS], що підтверджується даними договору купівлі-продажу від 29.08.2013р., посвідченого приватним нотаріусом Старокостянтинівського райнотокругу [PERSON] (а.с.6). Відповідно до даних Державного акту на право приватної власності на землюк Серія ХМ №01795, виданного 20.11.1997р., на підставі рішення Старокостянтинівської міськради №93 п.6 від 15.10.1997р., [PERSON] належить на праві приватної власності земельна ділянка, розташована на території Старокостянтинівської міської ради по вул.Северина Наливайка,7/1 площею 0,019 га для обслуговування житлового будинку. З наведенного слідує, що [PERSON] купив у [PERSON] лише і саме квартиру [ADDRESS], а не житловий будинок, а земельна ділянка по вул.Северина Наливайка,7/1 м.Старокостянтинові площею 0,019 га для обслуговування житлового будинку, що належить на праві приватної власності [PERSON], не була предметом, вищевказаного договору купівлі-продажу. Згідно з нормами ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Частиною першою ст.81 ЗК України визначено підстави для набуття права власності на землю, а саме: громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами. Разом з тим, положеннями ЦК України, визначено, що право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права (ч.1 ст.321), право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону (ч.2 ст.373), аналогічні положення містяться і у ч.1 ст.153 ЗК України, де зазначено, що власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України. Таким чином, позивачем [PERSON] не доведено та судом не встановлено підстав для позбавлення права приватної власності [PERSON] на земельну ділянку площею 0,019 га для обслуговування житлового будинку, розташовану по вул.Северина Наливайка,7/1 м.Старокостянтинові та визнання за ним права власності, на вказану земельну ділянку. Оскільки не підлягають задоволенню позовні вимоги, щодо визнання права власності за позивачем на земельну ділянку, а отже не підлягають задоволенню і позовні вимоги [PERSON] про виправлення помилки у відомостях Державного земельного кадастру, що полягає в розбіжностях у конфігурації земельної ділянки та промірах, що відображена у Державному акті на право приватної власності на землю ХМ №01795 відповідно до технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). На підставі викладеного,

Outcome: dismissed