Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-02 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з позовом, в якому просять встановити факт прийняття ними спадщини після смерті їх матері [PERSON], померлої 15.10.1992, а також визнати за ними право власності по 1/2 частині за кожним на домоволодіння за адресою: м. Харків, вул.. Забайкальська,31 в порядку спадкування за заповітом після смерті їх матері. В обґрунтування позовних вимог зазначали, що домоволодіння по вул.. Забайкальській,31 в м. Харкові на праві приватної власності належало [PERSON]. 08.02.1990 [PERSON] склала заповіт, яким заповіла належний їй житловий будинок з надвірними будівлями по вул.. Забайкальській,31 в м. Харкові в рівних частинах кожному своєму сину [PERSON] та дочці [PERSON] 15.10.1992 [PERSON] померла, позивачі після її смерті проживали у спірному будинку, сплачували комунальні платежі, вели господарство, проводили благоустрій на подвірї, проводили ремонтні роботи у будинку. Однак лише наприкінці 2013 році позивачі звернулися до нотаріальної контори з питань оформлення спадщини за заповітом. Постановою державного нотаріуса Сьомої Харківської державної нотаріальної контори було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки спадкоємцями не надано відповідних доказів щодо підтвердження факту вступу в управління та володіння спадковим майном, внаслідок чого позивачі вимушені звернутися до суду за захистом своїх майновим прав. До суду надійшла заява представника позивачів [PERSON] та [PERSON] [PERSON] про розгляд справи за його відсутності та відсутності його довірителів, підтримання заявлених позовних вимог в повному обсязі та ухвалення рішення у справі на підставі наявних у справі доказів. Представник відповідача - Харківської міської ради в судове засідання не зявився, надав суду свої пояснення по суті позовних вимог, просив розглядати справу за його відсутності. Від третьої особи КП «ХМБТІ» до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності його представника. Представник третьої особи - Сьомої Харківської державної нотаріальної контори у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив. Суд, вивчивши матеріали справи, давши добутому правової оцінки, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Право власності на житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: м. Харків, вул.. Забайкальська,31 зареєстровано на імя [PERSON], що підтверджується листом КП «ХМБТІ» від 25.04.2014 за № 368/3 та витягом з Реєстру прав власності на нерухоме майно № 7723141 від 08.07.2005. 08 лютого 1990 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений державним нотаріусом Сьомої Харківської державної нотаріальної контори, реєстровий № 2-295, яким належний їй житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по вул.. Забайкальській,31 в м. Харкові заповіла в рівних частинах кожному сину [PERSON] та дочці [PERSON]. Родинний звязок позивачів [PERSON] та [PERSON] із [PERSON] підтверджується свідоцтвами про народження, копії яких містяться в матеріалах справи. 15 жовтня 1992 року [PERSON] померла, після її смерті відкрилась спадщина, однак її спадкоємці до нотаріальної контори у встановленому законом порядку не звернулись із відповідними заявами, при цьому фактично вступили в управління спадковим майном. До матеріалів справи долучені документи, що свідчать про те, що позивачі [PERSON] та [PERSON] сплачували комунальні послуги, які надавались за адресою: м. Харків, вул.. Забайкальська,31, проводять поточний ремонт житлового будинку та подвіря. Постановою державного нотаріуса Сьомої Харківської державної нотаріальної контори від 27.12.2013 відмовлено [PERSON] та [PERSON] у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, яке залишилось після смерті їх матері [PERSON], померлої 15.10.1992, оскільки спадкоємцями не надано відповідних доказів щодо підтвердження факту вступу в управління та володіння спадковим майном. Відповідно до положень ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому Цивільно-процесуальним кодексом України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України суд вправі встановити факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Статті 10, 60 Цивільно-процесуального кодексу України передбачають, що сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 57 ЦПК України, доказом можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги та заперечення сторін, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Суд вважає достатніми докази, надані позивачами про підтвердження того, що вони фактично вступили в управління спадковим майном, що залишилось після смерті їх матері [PERSON], а саме в управління домоволодінням по вул.. Забайкальській,31 в м. Харкові. Відповідно до положень ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Такі ж положення були закріплені у ст.. 548 ЦК України (в редакції 1963 року), яка діяла на момент відкриття спадщини. При цьому спадкоємець вважався таким, що прийняв спадщину, якщо фактично вступив в управління або володіння спадковим майном (ст. 549 ЦК України в редакції 1963 року). До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.. 1218 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені в заповіті, право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (ст. 1223 ЦК України). Враховуючи, що позивачі [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями за заповітом після смерті свої матері, надані докази фактичного вступу позивачів в управління спадковим майном, суд доходить висновку, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані, підлягають задоволенню з урахуванням досліджених у судовому засіданні доказів. На підставі викладеного та

Outcome: approved