Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-10 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про відшкодування моральної шкоди у розмірі 10000,00 грн., який обґрунтовано тим, що їй на праві власності належить частка квартири №77, яка розташована на другому поверсі будинку №70 по вул. Дружби (колишня Леніна) у м. Краматорську. Поверхом вище над її квартирою знаходиться квартира №81, що на праві спільної сумісної власності належить відповідачці, звідки 13.09.2017 року відбулось затоплення її квартири, внаслідок якого в спальній кімнаті на стелі біля входу зявилися коричневі плями діаметром 70 см і 30 см, дві плями діаметром 60 см, потьоки на шпалерах, намокли килимові доріжки, що підтверджується актом ОСББ «Екватор». Відшкодувати заподіяну шкоду відповідач відмовилася. Затоплення квартири, з вини відповідача, та пошкодження майна призвело до страждань позивача, постійних переживань по майбутнім витратам на ремонт, що вимагало додаткових зусиль для організації свого життя і членів своєї сімї, чим завдано їй моральної шкоди. Крім того, позивач є інвалідом, має хронічні захворювання, будь-які страждання та переживання призводять до погіршення її стану здоровя. Її фінансовий стан не дозволяє витрачати кошти на ремонт квартири, вона не працює, єдиним доходом є пенсія у розмірі 1500,00 грн., тому позивач вимушена проживати у зіпсованій квартирі, що викликає додаткові тривалі страждання. В судовому засіданні позивач [PERSON] і її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали і просили задовольнити їх у повному обсязі. Додатково зазначили, що в квартирі №77 позивач проживає разом із своїм чоловіком [PERSON], а їх син, який також є співвласником квартири, проживає окремо. До теперішнього часу квартира після залиття не відремонтована, бо їм бракує коштів на ремонт. Із позовом про відшкодування матеріальної шкоди до суду не зверталися, бо немає коштів на залучення спеціаліста для визначення розміру завданої матеріальної шкоди. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася. Її представник за довіреністю [PERSON] в судовому засіданні просив у задоволенні позовних вимог до [PERSON] відмовити, оскільки вона є співвласницею тільки Ѕ частки квартири №[ADDRESS], а інша частка належить спадкоємцям [PERSON]. Залиття 13.09.2017 року відбулося внаслідок пориву системи опалення в квартирі №81, де на той час проживав неповнолітній син відповідачки [PERSON] і [PERSON] - [PERSON]. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши надані сторонами докази, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що квартира №[ADDRESS], на підставі Свідоцтва про право власності від 25.01.2005 року, посвідченого Відділом по обліку та розподілу житлової площі виконкому Краматорської міської ради, в рівних долях на праві приватної спільної власності належить [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Згідно відомостей з Реєстру прав власності на нерухоме майно, станом на 14.02.2018 року, квартира №[ADDRESS] на праві приватної власності належить [PERSON]. Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 17.11.2017 року, яке набрало законної сили 28.11.2017 року, встановлено факт проживання однією сімєю, як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу [PERSON] і [PERSON], який помер 15.04.2016 року, у період часу з травня 1990 року по грудень 2010 року; визнано спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON], зокрема квартиру №[ADDRESS] (Леніна) у м. Краматорську; визнано за [PERSON] право власності на Ѕ частку квартири №[ADDRESS] (Леніна) у м. Краматорську. Приймаючи дане рішення суд виходив з того, що [PERSON] з травня 1990 року по грудень 2010 року проживав однією сімєю, як чоловік та жінка з [PERSON] без реєстрації шлюбу, та під час спільного проживання, 19.02.2001 року, [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Краматорською універсальною біржою «Примус», придбав квартиру №[ADDRESS], який рішенням Краматорського міського суду від 23.11.2004 року було визнано дійсним і визнано право власності за [PERSON], а відтак, дане нерухоме майно, є спільною сумісною власністю. Таким чином, квартира №[ADDRESS] (Леніна) у м. Краматорську належала [PERSON] на праві спільної сумісної власності з 19.02.2001 року. Крім того, даним рішенням встановлено, що [PERSON] помер 15.04.2016 року. Згідно довідки ОСББ «Екватор» від 19.04.2018 року в квартирі №[ADDRESS] (Леніна) у м. Краматорську з 22.12.2005 року зареєстровано дві особи: [PERSON] і її син [PERSON], [INFO]. На час затоплення квартири, [PERSON] був неповнолітнім. Судом також встановлено факт затоплення квартири №[ADDRESS]. Згідно комісійного Акту обстеження ОСББ «Екватор» від 13.09.2017 року в квартирі №77 [PERSON] при вході у спальню капає зі стелі, потьоки по шпалерам з правого боку від двері і над нею, плями на стелі одна діаметром 70 см, дві 60 см та 30 см, килимові доріжки мокрі. В спальні квартири №81 виявлена калюжа, яка утворилася через те, що капала вода з пластикового перехідника батареї. 12.09.2017 року була опресована опалювальна система, мешканці квартири №81 не знаходилися вдома, про проблему не повідомили. Вимоги про відшкодування матеріальних збитків, завданих залиттям квартири, позивачем не предявлялися. Як пояснила позивач в судовому засіданні, у неї бракує коштів на залучення спеціаліста, для визначення розміру матеріальної шкоди. Частиною 4 ст.319 ЦК України передбачено, що власність зобовязує. Статтею 322 ЦК України також передбачено, що власник зобовязаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено законом або договором. Таким чином, маючи обовязок утримувати свої майно, [PERSON] мала належним чином слідкувати за технічним станом вузлів та обладнання, інженерних мереж, розташованих у її квартирі. Згідно зі ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Невиконання відповідачем обовязку з належного утримання свого майна, що призвело до витікання води із пластикового перехідника батареї системи опалювання у квартирі №[ADDRESS] (Леніна) у м. Краматорську, є неправомірною бездіяльністю, яка згідно ст.1167 ЦК України тягне за собою обовязок відшкодувати завдану шкоду. Докази того, що залиття належної позивачу квартири відбулося не з вини відповідача [PERSON], суду не надано. Судом також встановлено, що внаслідок залиття належної їй квартири позивачу завдано значної моральної шкоди. При визначенні розміру завданої позивачу моральної шкоди суд виходить з наступного. Самим фактом пошкодження належного позивачу майна їй спричинена моральна шкода. Залиття належної позивачу квартири вимагало від неї додаткових зусиль для ліквідації наслідків затоплення. За відсутності можливості зробити ремонт, позивач, яка є інвалідом третьої групи, перебуває на «Д», вимушена проживати у житлі, що має відповідні пошкодження внаслідок залиття. Вирішивши зробити ремонт, позивач буде вимушена вишукувати для цього кошти, час, можливості. Обґрунтовуючи розмір завданої їй шкоди, позивач зазначає, що пошкодження майна призвело до постійних переживань по майбутнім витратам на ремонт. Будучи інвалідом та маючи низку хронічних захворювань, будь-які страждання та переживання призводять до погіршення її стану здоровя. На теперішній час фінансовий стан не дозволяє позивачу витрачати кошти на ремонт квартири, тому вона вимушена проживати у зіпсованій квартирі, що викликає додаткові тривалі страждання. При цьому відповідач не відшкодувала добровільно завдану позивачу шкоду. Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Частиною 2 ст.23 ЦК України передбачено, що моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Як роз'яснено у п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31 березня 1995 року, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках та інше. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. На підставі викладеного суд приходить до висновку про необхідність відшкодування позивачу моральної шкоди. Визначаючи її розмір, виходячи з міркувань розумності, розсудливості та справедливості, суд вважає можливим стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача на відшкодування завданої їй моральної шкоди 5000 грн.. Як передбачено ч.1 ст.1190 ЦК України особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. Як встановлено судом, інший співвласник квартири [PERSON] помер 15.04.2016 року, зареєстрований в квартирі син [PERSON] і [PERSON] [PERSON] на час залиття був неповнолітнім, відомостей про інших співвласників квартири №[ADDRESS] судом не встановлено, у звязку з чим, є всі законні підстави стягнути завдану моральну шкоду [PERSON], внаслідок залиття квартири. На підставі ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial