Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-07 00:00:00

Адвокат Хартов Максим Валерійович в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа Служба у справах дітей Сєвєродонецької міської ради Луганської області про припинення права власності на частку квартири, стягнення вартості частки квартири та визнання права власності на квартиру. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що [PERSON] та [PERSON] на праві спільної часткової власності належить квартира [ADDRESS] . Вони перебували у шлюбі, проте згодом шлюб був розірваний. До грудня 2018 року позивач мала можливість користуватись спірною квартирою, проте відносини з відповідачем постійно погіршувались, через що вона була змушена знайти інше місце проживання. З\~ цього часу позивач позбавлена можливості користуватись квартирою та звернулась до відповідача з пропозицією що отримання компенсації за належну їй частку квартири, проте згоди вони не дійшли, а спільне користування квартирою є неможливим. Попередній розрахунок суми судових витрат складається з судового збору в сумі 2929 грн., витрат на виготовлення технічного паспорту в сумі 994,55 грн., виготовлення звіту про оцінку майна в сумі 500 грн., витрат на правничу допомогу в сумі 15000 грн. Просила суд припинити її право власності на 1/2 частку квартири [ADDRESS] , стягнути з [PERSON] на свою користь вартість 1/2 частки квартири в розмірі 292900 грн., визнати за [PERSON] право власності на спірну квартиру. 10.06.2019 року судом постановлено ухвалу про залишення позову без руху. 04.07.2019 року судом постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження. 31.10.2019 року судом постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження у справі. 26.02.2020 року судом постановлено ухвалу про призначення у справі судової будівельно-технічної експертизи та зупинення провадження у справі. 06.04.2020 року судом постановлено ухвалу про поновлення провадження у справі. 22.04.2020 року та 13.05.2020 року судом постановлено ухвалу про витребування доказів. 18.05.2020 року судом постановлено ухвалу про надання експерту додаткових матеріалів та зупинення провадження у справі. 13.07.2020 року судом постановлено ухвалу про поновлення провадження у справі. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник адвокат Самарський В.В. позов підтримали, підтвердили доводи, викладені в позовній заяві. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позов не визнав, оскільки не згоден з сумою виплати, яка явно завищена. В судовому засіданні представник відповідача адвокат Тріфонов Є.О. заперечував проти задоволення позовних вимог. Пояснив, що оскільки у відповідача немає коштів для виплати компенсації\~ частки вартості квартири, то позивач мала звернутись з позовом про припинення права власності відповідача на його частку квартири та сплатити йому відповідну грошову компенсацію. Представник третьої особи [PERSON] до суду не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі. Свідок [PERSON] суду пояснив, що ним було проведено оцінку однієї і тієї ж спірної квартири в різний час та надано висновки про різну вартість, спочатку в більшому розмірі, потім в меншому. Обидві оцінки є об`єктивними. Оцінка, яка була зроблена в квітні, вже втратила силу, бо діє протягом 6 місяців. В судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що знайома зі сторонами справи та має з ними дружні стосунки. Їй відомо, що у [PERSON] була двокімнатна квартира, яку вони потім переоформили на матір [PERSON] , а його матір і сестра оформили 1/2 частку квартири [ADDRESS] на [PERSON] . Коли [PERSON] приїздила до м. Сєвєродонецьк на канікули, то жила у неї по [ADDRESS] , бо у [PERSON] існує конфлікт між собою. Зі слів [PERSON] відповідач не пускає її в квартиру. Також вона сама особисто була свідком цих конфліктів. Відповідач пропонував [PERSON] 4-5 тисяч доларів за її частку спірної квартири. Вислухавши пояснення учасників справи, свідчення свідків та дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] в період з 04.10.2003 року\~ по 15.11.2011 року перебували в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 04.11.2011 року по справі №2-3422/11. [PERSON] та [PERSON] належить на праві власності по 1/2 частці квартири [ADDRESS] , що підтверджується копією нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу 3/4 часток квартири від 16.06.2017 року та копією свідоцтва про право власності на житло від 31.10.1997 року №1545 та копією інформаційної довідки від 18.04.2019 року №164152555. Згідно з висновком експерта від 09.07.2020 року №2443, складеного за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи, ринкова вартість 1/2 частки квартири [ADDRESS] становить 299910 грн. Позивач, як співвласник квартири, бажає позбутись належної їй 1/2 частки спірної квартири, отримавши за це від відповідача, який є іншим співвласником, компенсацію вартості належної їй частки та визнання за останнім права власності на спірну квартиру. Зазначені правовідносини регулюються ст. 364 ЦК України.\~ Так, відповідно до частин першої, другої статті 364 ЦК України кожен із співвласників спільної часткової власності має право на виділ у натурі належної йому частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. При цьому слід також враховувати, що в силу положень статей 21, 24, 41 Конституції України, статей 319, 358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, в тому числі щодо захисту права спільної часткової власності. Суб`єктами права власності є Український народ та інші учасники цивільних відносин, визначені статтею 2 цього Кодексу. Усі суб`єкти права власності є рівними перед законом. (ст. 318 ЦК України). Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. (ч.1-3 ст. 319 ЦК України). Частиною 3 ст. 358 ЦК України встановлено, що кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування та розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди - спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права. Виходячи з аналізу вищезазначених норм, з врахуванням закріплених в\~\~ п. 6 ст. 3 ЦК України засад справедливості, добросовісності та розумності, враховуючи при вирішенні цього спору інтереси обох сторін, при розгляді справ, у яких заявляються вимоги одного зі співвласників про припинення його права на частку у спільному майні шляхом отримання від інших співвласників грошової компенсації вартості його частки, виділ якої є неможливим, суд має встановити, чи дійсно є неможливим виділ належної позивачу частки в натурі або чи не допускається такий виділ згідно із законом; чи користується спільним майном інший співвласник - відповідач по справі; чи сплачується іншим співвласником, який володіє та користується майном, матеріальна компенсація позивачу за таке володіння та користування відповідно до частини третьої статті 358 ЦК України; чи спроможний інший співвласник виплатити позивачу компенсацію в рахунок визнання за ними права власності на спільне майно та чи не становитиме це для нього надмірний тягар. В судовому засіданні суду не було надано доказів того, що виділ належної позивачу частки спірної квартири в натурі дійсно є неможливим. Суд також враховує, що відповідач [PERSON] заперечував проти задоволення позовних вимог, оскільки не згоден з сумою виплати, оскільки не має такої суми грошей на виплату компенсації позивачу її частки вартості спірної квартири. При цьому представник відповідача також заперечував проти позовних вимог з аналогічних підстав. Зі свідчень свідка [PERSON] було встановлено, що відповідач пропонував [PERSON] 4-5 тисяч доларів за її частку спірної квартири, що є значно менше, ніж ринкова вартість 1/2 частки квартири [ADDRESS] , яка згідно з експертним висновком становить 299910 грн. Зазначене свідчить про неспроможність відповідача виплатити позивачу компенсацію вартості 1/2 частки спірної квартири в рахунок визнання за ним права власності на квартиру в цілому та становитиме для нього надмірний тягар. Доказів на підтвердження протилежного суду надано не було. За таких обставин суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог. Згідно зі ст. 141 ЦПК України судові витрати позивачу за рахунок відповідача не відшкодовуються, оскільки суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

Outcome: dismissed