Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-01 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначає, що 15.12.2007 року зареєстрували шлюб з відповідачем в Староушицькій селищній сільській раді Камянець-Подільського району Хмельницької області, актовий запис №10. Від шлюбу народилися діти: донька [PERSON] [INFO], син [PERSON], [INFO]. На обґрунтування позовних вимог зазначила, що протягом останніх півроку не підтримують подружні відносини, спільне господарство не ведуть, проживають окремо, оскільки не знаходили спільної мови на вирішення сімейних та матеріальних проблем. Відповідач не утримує сім'ю матеріально, не приділяє належної уваги їй як жінці, не ночує по декілька днів вдома, зловживає спиртними напоями. Через це в сім'ї постійно виникали сварки, скандали, які призвели до того, що втратила почуття любові та поваги до чоловіка. Поновлювати подружні відносини не бажає,оскільки шлюб існує формально, просить його розірвати. В суді позивач позов підтримала, просить задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, причини неявки не повідомив, про час і місце розгляду справи повідомлений своєчасно належним чином судовою повісткою у відповідності до ст. 128 ЦПК України. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши позивача, вивчивши матеріали справи в повному обсязі, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню. Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім»ї. Аналогічні приписи викладені у ст. 24 СК України, у якій, крім іншого, передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Виходячи із змісту ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. За ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 15.12.2007 року в Староушицькій селищній раді Камянець-Подільського району Хмельницької області, актовий запис № 10. Від шлюбу народилися діти: донька [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія І-БВ №221453 від 07.07.2014 року, син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія І-БВ №099912, від [INFO]. Сторони тривалий час не підтримують подружні відносини, спільне господарство не ведуть, оскільки не знаходили спільної мови на вирішення сімейних та матеріальних проблем. Позивач поновлювати подружні відносини не бажає, так як втратила почуття кохання, поваги та довіри до відповідача. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя й збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, підстав для збереження сімї немає. Спору про майно не виникає. Діти залишаються проживати з матірю.

Outcome: approved