Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-06 00:00:00

[PERSON], яка діє в інтересах малолітньої [PERSON], в особі представника Келембета С.В. звернулася до суду з позовом до Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі - МТСБУ) про стягнення страхового відшкодування, який у процесі розгляду справи уточнила. В обґрунтування позову зазначено, що 05.12.2013 року водій [PERSON], керуючи автомобілем «БМВ без реєстраційного номеру під час руху по вул. 8 Березня в м. Запоріжжі, припустив зіткнення з автомобілем « ДЄУ Матіз» реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], внаслідок чого водій [PERSON] та пасажир [PERSON] були смертельно травмовані. Малолітня дитина загиблих [PERSON] - [PERSON] залишилась на утриманні [PERSON] Просила на підставі ст. ст. 9.3, 27.2, 36,5, 41.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ч. 2 ст. 1195, ч. 2 ст. 1198, ч. 1, 2 ст. 1200 ЦК України стягнути з відповідача на користь [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 188305 грн., пеню за прострочення виплати страхового відшкодування у розмірі 55903,35 грн., а також витрати на правову допомогу у розмірі 5000 грн. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у позові, наполягає на його задоволенні. Представник відповідача у судове засідання не з'явилася, від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. У минулому судовому засіданні 19.04.2017 року представник відповідача позов не визнала. Пояснила, що позивач [PERSON] не є особою, яка має право на відшкодування шкоди, пов'язаної із втратою годувальника. Крім того, позивач з заявою про виплату страхового відшкодування до МТСБУ не зверталась, необхідні документи не надавала. З цих підстав просила залишити позов без задоволення. Третя особа - [PERSON], повідомлений про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, повідомлення про згоду на участь у справі від нього не надходило. У відповідності до ч. 3 ст. 36 ЦПК України справа розглядається без нього. Заслухавши пояснення осіб, що брали участь у справі, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено наступне. 05.12.2013 року водій [PERSON], керуючи автомобілем «БМВ без реєстраційного номеру під час руху по вул. 8 Березня в м. Запоріжжі, припустив зіткнення з автомобілем « ДЄУ Матіз» реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], внаслідок чого водій [PERSON] та пасажир [PERSON] були смертельно травмовані. Малолітня дитина загиблих [PERSON] та [PERSON] - [PERSON] залишилась на утриманні [PERSON], яка доводиться їй бабусею (а.с. 16). Вина водія [PERSON] в цій ДТП та спричиненні шкоди позивачеві в зв'язку із втратою годувальника була встановлена вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 12.09.2014 року, який набрав законної сили (а.с. 4-12). З цього вироку вбачається, що під час ДТП водій [PERSON] не мав при собі поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Згідно п. а ст. 41.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів Фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Відповідно до ст.27.2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього :Закону, - МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 ЦК України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Статтею 1200 ЦК України передбачено порядок, умови та розмір відшкодування шкоди, завданої смертю потерпілого. Зокрема, ч. 1 ст. 1200 ЦК України передбачено, що у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання. Шкода відшкодовується дитині - до досягнення нею вісімнадцяти років (учню, студенту - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років). Частиною 2 передбачено, що особам, визначеним у пунктах 1-5 частини першої цієї статті, шкода відшкодовується у розмірі середньомісячного заробітку (доходу) потерпілого з вирахуванням частки, яка припадала на нього самого та працездатних осіб, які перебували на його утриманні, але не мають права на відшкодування шкоди. До складу доходів потерпілого також включаються пенсія, суми, що належали йому за договором довічного утримання(догляду), та інші аналогічні виплати, які він одержував. Частиною 3 передбачено, що особам, які втратили годувальника, шкода відшкодовується в повному обсязі без урахування пенсії, призначеної їм внаслідок втрати годувальника, та інших доходів. З інформації відділення у Шевченківському районі м. Запоріжжя Запорізької об'єднаної державної податкової інспекції Державної фіскальної служби у Запорізькій області (а.с. 34) видно, що до події ДТП [PERSON] (батько [PERSON]) здійснював підприємницьку діяльність та за звітний період 2012 рік сума його доходу як фізичної особи-підприємця склала 717662 грн. За змістом ст. 1198 ЦК України розмір доходу фізичної особи - підприємця, втраченого фізичною особою внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров'я, що підлягає відшкодуванню, визначається з її річного доходу, одержаного в попередньому господарському році, поділеного на дванадцять, та визначається на підставі даних органу державної податкової служби. Виходячи із зазначених норм права, розмір середньомісячного доходу [PERSON] становить 59805, 16 грн. (717662 : 12). У відповідності до вимог ч. 2 ст. 1200 ЦК України на утримання малолітньої [PERSON] припадає частина доходу потерпілого [PERSON] - 19935, 05 грн. з вирахуванням частки, яка припадала на нього самого та працездатних осіб, які перебували на його утриманні (59805,16 : 3). На день смерті [PERSON] його доньці [PERSON] виповнилось 5 років 11 місяців., тобто шкода відшкодовується до досягнення нею вісімнадцяти років на протязі 12 років і 1 місяця або 145 місяців. Таким чином, шкода, завдана малолітній [PERSON] смертю годувальника [PERSON], складає: 2890582,73 грн. (19935,05 х 145). Згідно ст. 9.3 Закону «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір страхової суми за шкоду, заподіяну життю та здоров'ю потерпілим, становить 100 тисяч гривень на одного потерпілого. Виходячи з цього, [PERSON] як утриманець загиблого [PERSON], в інтересах якої діє позивач [PERSON], має право на страхове відшкодування в розмірі 100000 грн. Малолітня дитина [PERSON], в інтересах якої діє [PERSON], також має право на відшкодування шкоди, завданої смертю її матері [PERSON] Оскільки загибла [PERSON] в момент завдання шкоди не працювала, розмір відшкодування визначається згідно вимог ч. 2 ст. 1195 ЦК України, виходячи із мінімальної заробітної плати. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2013 рік», розмір мінімальної заробітної плати з 01.12.2013 року становить 1218 грн. Таким чином, у відповідності до вимог п. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 1200 ЦК України, шкода, заподіяна малолітній [PERSON] у зв'язку зі смертю її матері [PERSON], складає 88305 грн. ( 1218 : 2 = 609 грн.; 609 х 145). Загальна сума страхового відшкодування, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, становить 188305 грн. (100000 + 88305). 21.01.2016 року позивач у відповідності до вимог ст. ст. 35.1 та 35.2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» направила до МТСБУ повідомлення та заяву про виплату страхового відшкодування, але до теперішнього часу страхове відшкодування не отримала. За прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) статтею 36.5 зазначеного Закону передбачена відповідальність, а саме: за кожен день прострочення особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. З урахуванням вимог п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України пеню потрібно обчислювати за останній рік до подання позовної заяви. Згідно ст. ст. 6 та 25 Закону України «Про Національний Банк України», Положення про кредитну політику Національного банку України, затверджену постановою Правління Національного банку України від 18.08.2004 року № 389 (зі змінами) встановлено облікову ставку НБУ на 21.01.2016 року у розмірі 22%, з 22.04.2016 року - 19%, з 27.05.2016 року - 18%, з 24.06.2016 року - 16,5%, з 29.07.2016 року - 15,5%, з 16.09.2016 року - 15%, з 28.10.2016 року до теперішнього часу - 14%. З урахування зазначеного, відповідач повинен сплатити на користь позивача пеню у розмірі 55903,35 грн., виходячи з наступних розрахунків: 1) в період з 21.01.2016 року по 21.04.2016 року 91 день) зі ставкою НБУ 22% - (22% х 2 : 365 (за один день) х 188305 х 91 = 20656,80 грн.; 2) в період з 22.04.2016 року по 6.05.2016 року (35 днів) зі ставкою НБУ 19% (19% х 2 : 365 х 188305 х35 = 6861,52 грн.; 3) в період з 27.05.2016 року по 23.06.2016 року (28 днів) зі ставкою НБУ 18% (18% х 2 : 365 х 188305 х 28 = 5200,31 грн.; 4) в період з 24.06.2016 року по 28.07.2016 року (35 днів) зі ставкою НБУ 16,5% (16,5% х 2 : 365 х188305 х 35 = 5958,69 грн.; 5) в період з 29.07.2016 року по 15.09.2016 року (49 днів) зі ставкою НБУ 15,5% (15,5% х 2 : 365 х 188305 х 49 = 7836,58 грн.; 6) в період з 16.09.2016 року по 27.10.2016 року (42 дні) зв ставкою НБУ 15% (15% х2 : 365 х 188305 х42 = 6500,39 грн.; 7) в період з 28.10.2016 року по 17.11.2016 року (20 днів) зі ставкою НБУ 14% (14% х 2 : 365 х188305 х 20 = 2889,06 грн. 20656,80 + 6861,52 + 5200,31 + 5958,69 + 7836,58 + 6500,39 + 2889,06 = 55903,35 Позовні вимоги про відшкодування витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 56 ЦПК України правову допомогу може надавати особа, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової допомоги. Статтею 84 ЦПК України передбачено, що витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Статтею 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» передбачено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 та 2017 роки», розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб за період з 01.12.2016 року по 01.04.2017 року, становить 1600 грн. Як вбачається з журналів судового засідання, представник позивача [PERSON] приймав участь у судових засіданнях (а.с. 29, 51, 62, 76-77) у загальній кількості 2 години 30 хвилин. Виходячи з цього, відшкодуванню підлягають витрати на правову допомогу у розмірі 1600 грн. ( 1600 х 40% = 640 х 2,5 ). Час, який витрачено представником позивача на ознайомлення з матеріалами справи, суду не доведено.

Outcome: partial