Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-26 00:00:00

[PERSON](позивач) звернувся до суду 05.04.2016р. з позовною заявою до [PERSON] (відповідач), в якій просить суд розірвати укладений між сторонами шлюб, який був зареєстрований 01.09.2011р. виконавчим комітетом Квітчанської сільської ради Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, актовий запис № 7. Після розірвання шлюбу просив змінити йому прізвище на дошлюбне. В судове засіданні сторони не з'явилися, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Позивач надав суду заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутність та зазначив, що підтримує позовні вимоги в повному обсязі. Просив не відшкодовувати йому судові витрати. Відповідачка надала суду заяву, в якій також просила розглянути справу у її відсутність та зазначила, що з позовними вимогами згодна та не заперечує проти задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, надані сторонами докази і оцінивши їх у сукупності, судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Фактичні обставини справи сторони визнають, а тому відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК суд вважає їх доведеними. Ухвалюючи рішення суд виходить з того, що 01.09.2011р. між сторонами укладений та зареєстрований шлюб, що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб (а.с.4). На теперішній час дітей від шлюбу вони не мають, разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Сім'я фактично розпалася, оскільки протягом останніх років в них виникли розбіжності у поглядах на життя. Спільне проживання виявилося неможливим. Неодноразові спроби примиритися позитивного результату не дали. Розірвання шлюбу відповідатиме дійсній волі та особистим інтересам сторін. Майнового спору з приводу розподілу спільного майна між сторонами також немає. Тож між сторонами склалися шлюбні відносини, які регулюються Сімейним кодексом України (далі - СК). Згідно ст.110 СК, один з подружжя має право пред'явити до суду позов про розірвання шлюбу. Відповідно до ст.111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд не вважає за доцільне надавати сторонам строк на примирення, оскільки, як зазначають сторони неодноразові справи примирення позитивного результату не дали, а тому такий захід сприятиме виникненню ще гірших відносин між сторонами.. Статтею 24 СК передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст.112 СК суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, оскільки перебування його у шлюбі з відповідачкою не ґрунтується на принципі вільного волевиявлення, суперечитиме його інтересам, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст.113 СК особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач просив суд відновити його дошлюбне прізвище. Вирішуючи питання про судові витрати, суд враховує клопотання позивача про покладання судових витрат на нього. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved