Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-20 00:00:00

[PERSON], уточнивши вимоги, просить визнати за нею право власності на 1/2 частину автомобіля ВАЗ 21070, реєстраційний номер [NUMBER] та на 7/10 частин автомобіля Богдан 211040, реєстраційний номер [NUMBER], а також на 1/2 частину квартири [ADDRESS]. На обгрунтування позову зазначила, що вказані транспортні засоби були придбані у період шлюбу з [PERSON] за спільні кошти подружжя. Так, автомобіль ВАЗ 21070 придбавався у 2005 році, а автомобіль Богдан 211040 у 2013 році. На купівлю останнього авта у них не вистачало коштів, а тому 35000 грн. вона позичила у [PERSON], оформивши відповідну боргову розписку у Вирівській сільській раді. Пять тисяч вони з чоловіком встигли повернути, а решту 30000 грн. стягнуто з неї за судовим рішенням вже після смерті [PERSON] Крім того, її чоловік [PERSON] мав на праві власності квартиру [ADDRESS], яку придбав ще до реєстрації шлюбу. У 2013 році вони за спільні кошти зробили у квартирі капітальний ремонт, а тому вважає цю нерухомість обєктом спільної сумісної власністі подружжя та, на підставі ч.1 ст.62 СК України, просить визнати за нею право власності на 1/2 частину. 13.02.2014 року її чоловік [PERSON] помер. На теперішній час вирішується питання про розподіл спадщини між спадкоємцями, що і стало підставою для звернення до суду з цим позовом. Представник позивача за довіреністю [PERSON] підтримала вимоги і наполягає на задоволенні. Відповідач [PERSON] заперечує задоволенню вимог при цьому пояснив, що спірні автомобілі були придбані за його особисті кошти, а квартира ще до одруження його сина [PERSON] з позивачкою. Представники відповідача [PERSON] за довіреністю [PERSON], а також за угодою адвокат [PERSON] просять відмовити у задоволенні позову, при цьому, кожен окремо, послались на те, що спірні автомобілі купивалися за кошти [PERSON], а квартира належала на праві власності [PERSON], ще до реєстрації шлюбу з [PERSON] Ремонт проведений у цьому житлі за спільні кошти подружжя не може бути підставою для визнання права власності за позивачкою на 1/2 частину. Суд, вислухавши доводи сторін, дослідивши представлені докази приходить до наступного висновку. Відповідно до ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За приписом ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. У ч.1 статті 70 СК України зазначено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно зі ч.1 ст.62 СК України якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя, воно у разі спору може бути визнане за рішенням суду об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Судом встановлено, що 19.11.1999 року між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб (а.с.6). За час шлюбу ними за спільні кошти були придбані автомобілі ВАЗ 21070 у 2005 році та Богдан 211040 у 2013 році. Дана обставина підтверджується актами прийому-передачі в яких зазначено, що автомобілі приймав [PERSON] (а.с.8,11), а також квитанцією від 04.10.2005 року про сплату коштів за автомобіль ВАЗ 21070 особисто [PERSON] Також, на переконання суду, доведений факт отримання 30.12.2013 року [PERSON] від [PERSON] позики в сумі 35000 грн. на придбання автомобіля Богдан 211040, з яких 5000 грн. було повернуто за життя [PERSON], а 30000 грн. стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] за судовим рішенням від 22.01.2015 року вже після смерті [PERSON], померлого 13.02.2014 року (а.с.7). Наведене підтверджується судовим рішенням від 22.01.2015 року (а.с.10), розписками (а.с.110,111), матеріалами цивільної справи №2/577/96/15, а також показами свідків [PERSON] та [PERSON] Таким чином достоменно встановлено, що ці транспортні засоби є обєктом права спільної сумісної власності подружжя [PERSON], а тому за [PERSON] слід визнати 1/2 частину права власності на автомобіль ВАЗ 21070 та, з урахуванням стягнення особисто з неї боргу в сумі 30000 грн. вже після смерті чоловіка-спадкодавця, які раніше були використані на придбання автомобіля Богдан 211040, з огляду на полаження ст.1231 ЦК України, частка позивачки у праві власності на це майно повинна складати 7/10. Отже, у цій частині позов доведений, а тому підлягає задоволенню. Доводи відповідача [PERSON] про придбання зазначених транспортних засобів за його особисті кошти не заслуговують наувагу суду, оскільки жодним доказом не підтверджуються. Щодо вимог про визнання права власності за позивачкою на 1/2 частину квартири [ADDRESS], то вони задоволенню не підлягають виходячи із наступного. Згідно договору купівлі-продажу від 07.02.1997 року (а.с.9) та довідки КП Конотопське МБТІ (а.с.12) спірна квартира належить на праві власності [PERSON] і придбана останнім до реєстрації шлюбу з [PERSON] За змістом ч.1 ст.62 СК України особисте майно дружини, чоловіка може бути визнане обєктом права спільної сумісної власності подружжя за наявності сукупності таких умов, як істотність збільшення вартості майна, збільшення такої вартості саме за час шлюбу, а також за наявності спільних трудових чи грошових затрат обох з подружжя або затрат другого з подружжя. Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи ринкова вартість спірної квартири, станом на 05.01.2012 року, становила 103300 грн., що у доларовому еквіваленті на той час (при курсі НБУ 7,99 грн. за долар) 12930 дол. США. У 2013 році за спільні кошти подружжя [PERSON] у цьому житлі був зроблений ремонт вартість якого, станом на 17.07.2015 року, становить 31558 грн. або 1435 дол. США при курсі НБУ 21,99 грн. за дол. Ринкова вартість квартири, станом на 17.07.2015 року, складає 343800 грн. або 15634 дол. США при курсі НБУ 21,99 грн. за дол. (а.с.69-103). Шляхом аріфметичного підрахунку процентне відношення проведених ремонтних робіт до ринкової вартості квартири становить 9,18%, а зростання вартості квартири 20,9%, що не може вважатися істотним збільшенням. Крім того, слід зауважити, що фактичне збільшення вартості відбулось внаслідок девольвації національної валюти та інфляційних процесів. За таких обставин спірна квартира не може бути визнана обєктом права спільної сумісної власності подружжя [PERSON], що виключає визнання права власності за позивачкою на 1/2 частину. Судові витрати повинні бути розподілені пропорційно до розміру задоволених вимог (ст.88 ЦПК України).

Outcome: partial