Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-27 00:00:00

[PERSON] пред`явила до суду позов шляхом подання позовної заяви до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 24 червня 2016 року Харківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 8. Після розірвання шлюбу залишити прізвище - [PERSON] . Стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 24 червня 2016 року між нею та відповідачем укладено шлюб. Під час державної реєстрації шлюбу позивач прізвище не змінювала. Від шлюбу з відповідачем у сторін є неповнолітня дитина - [PERSON] , [INFO] . З часом, після одруження, позивачу стало зрозуміло, що вони з відповідачем різні люди. Всі почуття зникли, спільні інтереси відсутні.З серпня 2018 року стосункисторін почали погіршуватися та припинились у вересні 2018 року. Спільна донька постійно проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Матеріальної допомоги відповідач на утримання дитини не надає. Дитина росте та потребує все більше витрат для свого існування та розвитку. Позивач не має можливості самостійно надати дитині найнеобхідніше для забезпечення повноцінного харчування, придбання одягу, її фізичного розвитку та виховання. Інших аліментних зобов`язань відповідач не має. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 23 липня 2019 року провадження у справі відкрито, розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено проведення підготовчого засідання. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 09 жовтня 2019 року, за наслідками повторного автоматизованого розподілу, справа прийнята до провадження судді Савченка Д.М. Позивач та її представник у підготовче судове засідання не з`явились, повідомлялись своєчасно і належним чином, надали заяви в якій просили розглядати справу без їх участі, позовні вимоги підтримали. Відповідач, який був повідомлений про день, час та місце проведення підготовчого судового засідання своєчасно і належним чином, у судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав, справу просив розглядати без його участі. Інших заяв та клопотань від сторін не надійшло. Враховуючи, що в підготовче судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Сторони перебувають у шлюбі, що зареєстрований 24.06.2016 Харківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис №8 від 24.06.2016 року. Під час державної реєстрації шлюбу позивач прізвище не змінювала. Спільне життя у сторін не склалось через різні погляди на шлюб та сім`ю, шлюбні відносини фактично припинені, спільне господарство фактично не ведеться. В шлюбі сторін народилась дитина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 25.07.2018 року. Відповідно до інформації виконавчого комітету Роганської селищної ради Харківського району Харківської області від 07.08.2019 вих.№760, а також довідки від 07.08.2019 вих.№02-03-19-641, дитина проживає разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] . За змістом положень ч. 1 ст.24 СК України та ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і зберігання шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Частиною 1 статті 12 цього Закону передбачено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно з ч. 2 ст. 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно з ч.ч. 1, 2, 3 ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. У відповідності до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум на одну особу для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2019 року - 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.1 ст.80 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадках визнання позову відповідачем. Згідно з ч.1 ст.206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі. Суд, з`ясувавши причини розірвання шлюбу та фактичні взаємовідносини подружжя, вважає подальше сімейне життя подружжя і збереження сім`ї неможливим, а тому приходить до висновку про необхідність розірвання шлюбу. При визначенні розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на утримання дитини, суд, враховує матеріальний стан сторін та стан здоров`я дитини. Також судом враховано, що відповідач визнав позовні вимоги в повному обсязі, тому вважає можливим задовольнити позовну заяву повністю, та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12.07.2019 і до досягнення дитиною повноліття. Згідно з квитанцією №0.0.1406049818.1 від 12 липня 2019 року при пред`явленні позову до суду позивачем понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 768,40 гривень. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору за позовні вимоги про розірвання шлюбу в розмірі 768,40 гривень, а також 768,40 грн. з відповідача на користь держави в частині позовних вимог про стягнення аліментів. На підставі викладеного і

Outcome: approved