Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-01 00:00:00

[PERSON] психоневрологічний інтернат звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди. Просив стягнути із [PERSON] на його користь у відшкодування матеріальної шкоди 66160,21 грн. та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на такі обставини. Наказом № 24 від 15.07.2004 р. на роботу на посаду дієтсестри з 15.07.2004 р. була прийнята [PERSON] Договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність укладений адміністрацією інтернату з [PERSON] 14.01.2010 р. Відповідно до своїх трудових/службових обовязків [PERSON] зобовязана складати меню - розкладки, підраховувати хімічний склад і калорійність добових раціонів підопічних (пацієнтів), подавати звіти про виконання натуральних норм харчування. Проведеною ревізією за період з 01.04.2013 р. до 30.04.2016 р. встановлено, що [PERSON], працюючи медичною сестрою з дієтичного харчування, внаслідок недобросовісного та неякісного відношення до виконання службових обовязків визначала понаднормативні добові норми продуктів харчування підопічних, ніж це передбачено натуральними добовими нормами харчування в інтернатах для громадян похилого віку та інвалідів, вищих навчальних закладах I-II рівня акредитації сфери управління Мінсоцполітики, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 13.03.2002 р. за № 324, що призвело до понаднормативного списання продуктів харчування (риби, ковбаси, цукру, сирів, молока, яєць, сметани, масла) на загальну суму 65728,15 грн., в тому числі за квітень грудень 2013 р. 19258,33 грн., за 2014 р. 23753,74 грн., за 2015 р. 20891,46 грн., за січень квітень 2016 р. 1824,62 грн. Ревізією також встановлено, що з 01.01.2015 р. до 30.04.2016 р. [PERSON] не було враховано зменшення кількості підопічних в звязку з їх перебуванням на стаціонарному лікуванні в Христинівській ЦРЛ та зайво списані продукти харчування на суму 432,06 грн. Загальна сума матеріальної шкоди становить 66160,21 грн. [PERSON] визнає свою провину в спричиненні шкоди, однак, посилаючись на матеріальне становище, в добровільному порядку відшкодовувати шкоду відмовляється. Представник позивача [PERSON] психоневрологічного інтернату [PERSON] у судовому засіданні покладався на думку суду при вирішенні справи, при цьому посилався на обставини, зазначені в позовній заяві, пояснив, що продукти харчування, про які йдеться в акті ревізії, повністю використані за призначенням для харчування підопічних. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнала частково у межах її середнього місячного заробітку, пояснила, що продукти харчування, про які йдеться в акті ревізії, повністю використані за призначенням для харчування підопічних, мова йде про продукти, строк зберігання яких закінчувався, їх використання не збігалось з нормами харчування для підопічних, про підопічних, які вибували у лікарню, її повідомляли несвоєчасно, у її безпосереднє відання продукти не поступали. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази: копії Положення про [PERSON] психоневрологічний інтернат, наказу [PERSON] психоневрологічного інтернату від 15.07.2004 р. № 24 про прийняття на роботу на посаду дієтсестри [PERSON], договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність від 14.01.2010 р., довідки [PERSON] психоневрологічного інтернату про розмір заробітної плати [PERSON], розрахунки перевищення натуральних добових норм харчування по [PERSON] психоневрологічному інтернату за 2013 - 2015 роки, січень - квітень 2016 р., розрахунок суми зайво списаних продуктів харчування на підопічних, які перебували в стаціонарі Христинівської ЦРЛ за період з 01.01.2015 р. по 30.04.2016 р., копію акта ревізії фінансово господарської діяльності [PERSON] психоневрологічного інтернату за період з 01.01.2013 р. по 30.04.2016 р., довідку [PERSON] психоневрологічного інтернату від 02.09.2016 р. № 397 про середньомісячну заробітну плату [PERSON], інші письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав. Судом встановлено, що наказом [PERSON] психоневрологічного інтернату № 24 від 15.07.2004 р. відповідач [PERSON] була прийнята з 15.07.2004 р. на роботу на посаду дієтсестри. Відповідно до посадової інструкції відповідач [PERSON] зобовязана складати меню - розкладки, підраховувати хімічний склад і калорійність добових раціонів підопічних (пацієнтів), подавати звіти про виконання натуральних норм харчування. Проведеною ревізією за період з 01.04.2013 р. до 30.04.2016 р. встановлено, що відповідач [PERSON], працюючи медичною сестрою з дієтичного харчування, внаслідок недобросовісного та неякісного відношення до виконання службових обовязків визначала понаднормативні добові норми продуктів харчування підопічних, ніж це передбачено натуральними добовими нормами харчування в інтернатах для громадян похилого віку та інвалідів, вищих навчальних закладах I-II рівня акредитації сфери управління Мінсоцполітики, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 13.03.2002 р. за № 324, що призвело до понаднормативного списання продуктів харчування (риби, ковбаси, цукру, сирів, молока, яєць, сметани, масла) на загальну суму 65728,15 грн., в тому числі за квітень грудень 2013 р. 19258,33 грн., за 2014 р. 23753,74 грн., за 2015 р. 20891,46 грн., за січень квітень 2016 р. 1824,62 грн. Ревізією також встановлено, що з 01.01.2015 р. до 30.04.2016 р. відповідачем [PERSON] не було враховано зменшення кількості підопічних в звязку з їх перебуванням на стаціонарному лікуванні в Христинівській ЦРЛ та зайво списані продукти харчування на суму 432,06 грн. Загальна сума матеріальної шкоди становить 66160,21 грн. Відповідно до\~ч. ч. 1, 2, 4 ст.130 КЗпП України\~працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків. При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника. Ця відповідальність, як правило, обмежується певною частиною заробітку працівника і не повинна перевищувати повного розміру заподіяної шкоди, за винятком випадків, передбачених законодавством. На працівників не може бути покладена відповідальність за шкоду, яка відноситься до категорії нормального виробничо господарського риску, а також за неодержані підприємством, установою, організацією прибутки і за шкоду, заподіяну працівником, що перебував у стані крайньої необхідності. Суд вважає, що відповідач [PERSON] повинна нести матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну установі, у межах свого середнього місячного заробітку. Відповідно до довідки [PERSON] психоневрологічного інтернату від 02.09.2016 р. № 397 середній місячний заробіток відповідача [PERSON] становить 2561,78 грн. Згідно з ст. 132 КЗпП\~України за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов'язків, працівники, крім працівників, що є посадовими особами, з вини яких заподіяно шкоду, несуть матеріальну відповідальність у розмірі прямої дійсної шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітку. Матеріальна відповідальність понад середній місячний заробіток допускається лише у випадках, зазначених у законодавстві. Між сторонами 14.01.2010 р. був укладений договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, який передбачає повну матеріальну відповідальність лише у випадку незабезпечення з вини працівника збереження ввірених йому матеріальних цінностей. Вказані в акті ревізії матеріальні цінності не були ввірені відповідачу [PERSON] Тому стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] психоневрологічного інтернату на відшкодування шкоди, заподіяної установі, підлягає 2561,78 грн. - сума середнього місячного заробітку відповідача [PERSON] У задоволенні решти вимог позову необхідно відмовити.

Outcome: partial