Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-25 00:00:00

[PERSON] (надалі - позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (надалі - відповідач) про стягнення заборгованості за усним договором позики, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що в жовтні 2017 року відповідач звернулася до позивача з проханням позичити їй 150 доларів США для виплати заборгованості за кредитним договором. 09.10.2017 року за усним договором, позивач передав відповідачу у власність зазначену суму коштів. Відповідач на підтвердження прийнятих зобов`язань та отриманих коштів, підписала розписку від 09.10.2017 року та письмово зазначила в ній свої паспортні дані. Відповідно до розписки від 09.10.2017 року [PERSON] зобов`язалася повернути борг у доларах США або по курсу на час його повернення до 10.04.2018 року. Проте, у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань щодо повернення коштів, за відповідачем наявна заборгованість на загальну суму 3930, 00 грн., інфляційні витрати - 314,4 грн., які підлягають стягненню в примусовому порядку. Провадження у справі відкрито 30.07.2018 року та справу призначено до розгляду 26.02.2019 року на 14-00 год. (а.с. 14-15). Згідно п. 9 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції від 03 жовтня 2017 р. справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Як вбачається з матеріалів справи вказана справа є незначної складності, ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а відтак, дана справа відповідає критеріям малозначної справи та підлягає розгляду у порядку спрощеного провадження (ч. 6 ст. 19, п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України). У судове засідання 26.02.2019 року учасники справи, будучи належним чином повідомленими, не з`явились. 26.02.2019 року позивач подав заяву про розгляд справи у його відсутність. Щодо заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач про день, час та місце розгляду справи повідомлявся за адресою місця реєстрації, вказаною у довідці Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України в м. Києва (а.с. 13). Згідно з даними поштового відділення судова повістка була вручена відповідачу, таким чином вважається доставленою. Причини неявки відповідача суду не відомі, відзив відповідач не подав. За таких обставин, суд розглянув справу у відсутність учасників справи за правилами заочного спрощеного позовного провадження відповідно до ст. 280 ЦПК України, оскільки, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, відзив не подав. При цьому, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та також якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Ч. 1 ст. 207 ЦК України передбачає, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кільклсті речей. Відповідно до постанови Пленуму ВСУ від 13.12.2017 року № 309/3458/14-ц, Верховний Суд України зазначив, що за своєю суттю розписка про отримання в борг коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей. Ч. 1 ст. 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кільклсті, такого самого роду та такої самої якості, щ обули передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст. 192 ЦК України, законним платіжним засобом, обовязковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановленому законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір прооцентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Згідно зі ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з украхуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законои. Оскільки, відповідачем порушувалося зобов`язання з повернення коштів, то станом на 17.07.2018 року за ним обліковується прострочена заборгованість в сумі 3 930, 00 грн., що за курсом НБУ на день подачі позову складає 26, 20 грн. за 1 долар США; 3% річних = 3930, 00 грн. (сума боргу) х 3% / 365 (кількість днів у році) х 98 (кількість днів прострочення) = 31, 65 грн.; інфляційні витрати: 100, 8% х 100, 0% х 100, 0% = 108, 0%, 3930, 00 грн. х 108, 0% = 4244, 40 грн., 4244, 40 грн. - 3930, 00 грн. = 314, 40 грн. Вказаний розрахунок заборгованості відповідачем у встановленому законом порядку не спростовано. За змістом ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Враховуючи те, що відповідачем порушено порядок погашення заборгованості, позовні вимоги про стягнення заборгованості в примусовому порядку та нарахованих позивачем штрафних санкцій підлягають задоволенню в межах заявлених позовних вимог. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір, сплачений позивачем у розмірі 704, 80 грн. підлягає відшкодуванню відповідачем. На підставі викладеного та

Outcome: approved