Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-13 00:00:00

[PERSON] звернулася у суд із вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що 12.01.2021\~рокуприватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. (далі приватний нотаріус) вчинений виконавчий напис про стягнення з неї на користь ТОВ «Фінпром\~маркет» заборгованості за кредитним договором від 14.02.2014 року у розмірі 13130 грн. 10 коп., який зареєстровано в реєстрі за № 428. Вважала, що приватний нотаріус не мав передбачених законом підстав для вчинення виконавчого напису. Просила визнати вказаний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою суду від 11.08.2021 року відкрито провадження у порядку спрощеного позовного провадження, відстрочено позивачу сплату судового збору у повному обсязі до ухвалення рішення по справі. Ухвалою суду від 11.08.2021 року забезпечені позовні вимоги позивача, шляхом зупинення стягнення по виконавчому провадженню. Позивач в судове засідання не з`явилася, повідомлялася про час та місце розгляду справи завчасно та належним чином, надала суду заяву, в якій заявлені вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити, справу розглядати у її відсутності. Представник відповідача\~в судове\~засідання не\~з`явився,\~повідомлявся судом\~про час\~та місце\~судового розгляду\~завчасно та\~належним чином,\~надав суду\~заяву про\~розгляд справи\~у його\~відсутності,\~зазначив про\~визнання позовних\~вимог щодо\~визнати виконавчого\~напису,вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., який зареєстровано в реєстрі за № 428, таким, що не підлягає виконанню. Представники третіх\~осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, в судове засідання не з`явилися, повідомлялися судом про час та місце судового розгляду завчасно та належним чином. Заяв, клопотань про відкладення розгляду справи не надали. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з відсутністю всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду по захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні й суспільні інтереси в спосіб, визначений законами України. Як встановлено\~під час\~судового розгляду,14.02.2014 року між ПАТ «Платінум» та позивачем був укладений кредитний договір зі страхування життя позичальника, у відповідності з яким банк надав [PERSON] кредит в розмірі 5900 грн. 00 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом. Правонаступником ПАТ «Платінум» є ТОВ «ФК» Сіті Фінанс», яке у свою чергу відступило право вимоги ТОВ «Фінасова компанія управління активами», яке у свою чергу відступило право вимоги ТОВ «Фінпром маркет». 12.01.2021\~рокуприватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. вчинений виконавчий напис про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінпром\~маркет» заборгованості\~за кредитним\~договором від\~14.02.2014\~року у\~розмірі 13130\~грн.\~10\~коп.,\~який зареєстровано\~в реєстрі\~за №\~428(а.с. 3). Вчинення виконавчого напису нотаріусом регулюється ст. ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат», постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року за № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства Юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року, який набрав чинності 07.03.2012 року (далі - Порядок). Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України (п. 1.2. ст. 1 гл. 16 Порядку). Відповідно до п. 3.2. ст. 3 гл. 16 Порядку, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року за № 1172. Пунктом 3.5. ст. 3 гл. 16 Порядку встановлено, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року за № 1172. Згідно з п. 1 Переліку документів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року за № 1172, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди, що передбачає сплату грошових сум, передач; або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. В правовій позицію, висловленій Верховним Судом України в постанові від 20.05.2015 року у справі № 6-158цс15 зазначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком, нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів. В п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.01.1992 року за № 2 «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову у їх вчинені» роз`яснено, що відповідно до ст. ст. 34, 36, 87, 88 ЗУ «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується документами, передбаченими спеціальним нормативним актами з цього приводу, і що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у випадках, коли законом встановлено інший строк давності, не минув цей строк. Основними умовами вчинення нотаріусом виконавчого напису є подання документів, які встановлюють заборгованість боржника перед кредитором, підтверджують безспірність вимоги та подачі вимоги в межах строку позовної давності у три роки та у межах річного строку щодо вимоги про стягнення неустойки. Ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутності будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнання їх. Документом, що підтверджує такий факт, є отримання боржником вимоги стягувача з підписом боржника про його отримання. Разом з тим, відповідно до п. 3.1. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за № 296/5, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження того, що нотаріусу були надані докази отримання [PERSON] письмових вимог про усунення порушень за кредитним договором. Суд вважає, що за відсутності документів, на підставі яких вчинено вказаний виконавчий напис, не можна вважати, що визначена заборгованість [PERSON] перед банком є безспірною. Таким чином, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що подані нотаріусу документи підтверджують безспірність заборгованості. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, які передбачають рівність прав сторін щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості та обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи вищевикладені правові норми та встановлені судом обставини щодо їх не дотримання під час вчинення оскаржуваного виконавчого напису, позицію представника відповідача, який просив визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Крім того, [PERSON] понесла витрати по сплаті судового збору у розмірі 300 грн. 00 коп., що підтверджується квитанцією від 05.08.2021 року (а.с. 17) та витрати по сплаті судового збору за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 200 грн. 00 коп. (а.с. 18), що є сплаченим не у повному обсязі і ухвалою суду відстрочено до ухвалення рішення по справі. Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Так, як позивачем не було сплачено 50 відсотків судового збору на користь держави, судовий збір на її користь не повертається, натомість враховуючи що у Державний бюджет повинно надійти 681 грн. 00 коп. судового збору ((908 грн. 00 коп. / 2) + (454 грн. 00 коп. / 2 \\)) та задоволення позову у повному обсязі, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави 181 грн. 00 коп. недоплаченого позивачем судового збору. Крім того, з відповідача на користь позивача стягується 500 грн. 00 коп. сплаченого судового збору при зверненні до суду. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved