Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-10 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з вищевказаним позовом, в обгрунтування якого зазначили, що вони є співвласниками (в рівних частках по 1/5) 2/5 частин житлового будинку з належною частиною надвірних будівель та споруд, що розташований по [ADDRESS] на підставі договору дарування від 30 липня 2003 року, посвідченого державним нотаріусом Ічнянської державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі прав власності на нерухоме майно. Інші 3/5 частини даного житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами належать [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину від 26 лютого 2008 року та відповідно має адресу: [ADDRESS] . В добровільному порядку встановлено порядок користування спірним будинком та фактично проведено розподіл житлового будинку зі створенням окремих входів до жилих приміщень. Частки спірного житлового будинку є відокремленими житловими приміщеннями із незалежними комунікаціями, газо- та електропостачанням, водопостачанням та водовідведенням. Земельна ділянка під будинком не приватизована. На даний час у позивачів виникла необхідність виділення у натурі належної їм частки домоволодіння в окремий та цілий об`єкт та вільного розпорядження належним майном. Просять припинити право спільної часткової власності між ними та [PERSON] на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] ,виділити їм у приватну власність із спільної часткової власності 2/5 (по 1/2 кожному) частки будинку в [ADDRESS] ,а саме: приміщення по житловому будинку під літ.А: кімнату 2-5 площею,12,1 кв.м., 2-6 - кухня площею 9,4 кв.м.; по житловій прибудові під літ.А1: 2-2- коридор площею 3,3 кв.м., 2-3 - санвузол площею 3,2кв.м., 2-4 кімната площею 13,9 кв.м., загальною площею 41,9 кв.м., житловою площею 26,0 кв.м., по надвірних будівлях та спорудах - сарай під літ.В1. В судове засідання сторони не з`явилися. Позивачі [PERSON] та [PERSON] в позовній заяві просять про розгляд справи у їх відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився і не повідомив суд про причини неявки, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, через публікацію оголошення на сайті Ічнянського районного суду Чернігівської області, оскільки адресовані йому судові повістки повернулися до суду з відміткою пошти про причини неможливості вручення. Від нього не надходило клопотання про відкладення розгляду справи чи слухання справи у його відсутності, а тому суд визнає його неявку в судове засідання неповажною. За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що на підставі договору дарування від 30 липня 2003 року, посвідченого державним нотаріусом Ічнянської державної нотаріальної контори,зареєстрованого в реєстрі за №1599, позивачі [PERSON] та [PERSON] є співвласниками 2/5 (в рівних частках по 1/5) житлового будинку з належною частиною надвірних будівель та споруд, що розташований за адресою : [ADDRESS] .(а.с.9) Іншим співвласником будинку, що складає 3/5 частини будинку з надвірними будівлями та спорудами є відповідач по справі [PERSON] , на підставі свідоцтва про право на спадщину від 26 лютого 2008 року (а.с. 10). Будинок складається в цілому з: житлового будинку- А загальною площею 77,9 кв. м., житловою площею 33,5 кв. м., площа підсобних приміщень 44,4 кв.м., з допоміжними господарчими будівлями: Б-1 сарай, В-1 -сарай , житлова прибудова під літ. А1 та знаходиться за адресою : [ADDRESS] . Право власності на належну позивачам 2/5 частки домоволодіння та належну відповідачу 3/5 частки домоволодіння зареєстровані в Ічнянському бюро технічної інвентаризації , що підтверджується Витягами про реєстрацію права власності на нерухоме майно. (а.с. 24) . Позивачі фактично користуюься кімнатами позначеними в технічному паспорті на житловий будинок, виготовленим 06.04.2021 року експертом з інвентаризації нерухомого майна [PERSON] : по житловому будинку під літ.А :2-5, кімната площею 12,1 кв.м.,2-6 кухня площею 9,4 кв.м., по житловій прибудові під літ.А1: 2-2 , коридор площею 3,3 кв.м., 2-3 санвузол площею 3,2 кв.м., 2-4 кімната площею 13,9 кв.м., по надвірних будівлях та спорудах - сарай під літ. В1(а.с.14). Відповідач [PERSON] фактично користується кімнатами позначеними в технічному паспорті :1-4 ,кімната площею 7,5- кв.м., 1-3 кухня площею 18,4 кв.м, 1-1 тамбор площею 3,8 кв.м, кладова площею 1 кв.м, господарськими будівлями та спорудами: Б1- сарай (а.с. 12). Відповідно до Висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна №15 від 06 квітня 2021 року за технічними показниками 2/5 частини об`єкта,що розташований в [ADDRESS] є відокремлені, мають окремий вихід і можуть бути виділені в натурі(а.с.14). Таким чином, на даний час вказані частки житлового будинку є окремими домоволодіннями із незалежними комунікаціями, газо-та-електропостачанням. Вказані спірні правовідносини регулюються главою 26 ЦК України Право спільної власності . Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За умовами ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно з ч. 1 ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Отже, з аналізу вказаних вище правовстановлюючих документів та положень статті 356 ЦК України вбачається, що позивач та відповідач є суб`єктами спільної часткової власності. Майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності (ч. ч. 1, 2 ст. 355 ЦК України). Співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації (ст. 364 ЦК України). Згідно ч.ч. 1-3 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Відсутність правовстановлюючого документу, що засвідчує право власності позивача на окремо виділену частку позбавляє його можливості відповідно до вимог чинного законодавства вчиняти правочини (без згоди іншого співвласника). Як врегульовано Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженою Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України 18.06.2007р. № 55 (1.2.) поділ та виділ частки в натурі здійснюється відповідно до законодавства з наданням Висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна, або Висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна. Поділ майна між співвласниками є однією з підстав для припинення права спільної часткової власності. Таким чином, юридичним наслідком поділу майна завжди є припинення права спільної часткової власності між колишніми учасниками. Майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділено в натурі між співвласниками, згідно ч.1 ст. 367 ЦК України, за домовленістю між ними Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позовні вимоги позивачів обґрунтовані, підтверджені належними доказами, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved