Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-15 00:00:00

[PERSON], яка народилася [INFO], звернулася до суду з заявою про встановлення факту батьківства [PERSON] відносно неї, посилаючись на те, що її мати [PERSON] і [PERSON] проживали однією сім'єю, не перебуваючи між собою в шлюбі, з 1978 року до 1981 року, який за життя обіцяв подати до органу РАЦС заяву про визнання себе її батьком, але не встиг цього зробити, бо помер. Після смерті батька залишилася спадщина за законом, яку заявниця не може оформити через відсутність документів, що підтверджують між ними родинні стосунки. З огляду на зазначене, заявник просить встановити факт батьківства [PERSON] відносно неї. В судовому засіданні заявник та її представник [PERSON] вимоги підтримали, просили їх задовольнити. Представник заінтересованої особи - Неділківської сільської ради - в судове засідання не з'явився, подав до суду письмову заяву, в якій проти вимог заявника не заперечує, справу просив розглянути за його відсутності (а.с.20). Суд, заслухавши пояснення заявника та її представника, вважає, що заява є обґрунтованою і підлягає задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до роз'яснень, що містяться у абз.2 п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004 р., необхідно застосовувати відповідні норми КпШС 1969 року, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в сукупності, зокрема спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір'ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини. Згідно ч.ч.2, 3 ст.53 КпШС України в разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття; при встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір'ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Також у п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р. №5 «Про судову практику про встановлення фактів, що мають юридичне значення», роз'яснено, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини, і вирішує їх з урахуванням обставин, передбачених ст.53 Кодексу про шлюб та сім'ю Української РСР. Заяви про встановлення фактів батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини (наприклад, відповідно до ч.2 ст.55 Кодексу про шлюб та сім'ю запис про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній) і можуть бути подані матір'ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття. Встановлено, що прізвище заявника, яка народилася [INFO] в с.Неділкове, Савранського району, Одеської області, до одруження було «[PERSON]», що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], виданим виконкомом Неділківської сільської ради Савранського району Одеської області 19.11.1995р. (а.с.9). Як вбачається з Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України №00018433799, наданого Савранським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області 27.07.2017р., відомості про батька [PERSON] записані відповідно до ч.1 ст.135 СК України, згідно яких запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень був проведений за прізвищем матері - «[PERSON]», а ім'я і по батькові дитини були записані за її вказівкою - «[PERSON]» (а.с.8). Згідно пояснень заявника у судовому засіданні її батьки [PERSON] і [PERSON] проживали однією сім'єю, не перебуваючи між собою в шлюбі, з 1978 року до 1981 року в с.Неділкове, Савранського району; вони вели спільне господарство, спільно її виховували та утримували; заявник все своє життя вважала [PERSON] своїм біологічним батьком. Встановлено, що [PERSON] помер [INFO] у віці [INFO] в с.Неділкове, Савранського району, Одеської області, про що виконкомом Неділківської сільради Савранського району Одеської області 10.03.1997р. видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] (а.с.4). З довідки Неділківської сільської ради Савранського району Одеської області від 07.08.2017р. №360 вбачається, що [PERSON] дійсно проживав та був зареєстрований в с.Неділкове, Савранського району, Одеської області, з народження і по день смерті [INFO]; разом з ним за даною адресою проживала його цивільна дружина [PERSON] з 1978 року по 1981 рік та вела з ним спільне господарство (а.с.5). За таких обставин, суд вважає, що вимоги заявника є обґрунтованими, відповідають приписам ч.ч.2, 3 ст.53 КпШС України, а також достовірності і правдивості факту батьківства [PERSON] відносно заявника [PERSON], а тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved