overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-03 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до Берестечківської міської ради Горохівського району про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Мотивує свій позов тим, що вона є спадкоємцем за заповітом після померлої [PERSON], яка померла [INFO] року. Позивач вчасно до нотаріальної контори для прийняття спадщини не звернулася через те, що з запізненням дізналася про існування заповіту. Враховуючи вищенаведене, просить поданий позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, в письмовій заяві до суду даний позов визнав, просить справу розглядати без його участі. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення. Згідно з ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. З заповіту, складеного 16 грудня 2010 року, який було посвідчено секретарем виконкому Берестечківської міської ради та зареєстровано в реєстрі за №54 видно, що [PERSON] усе своє майно заповіла [PERSON]. Згідно з свідоцтвом про смерть, [PERSON] померла [INFO] року. Довідкою виконавчого комітету Берестечківської міської ради від 21.06.2018 року №709 стверджується, що єдиним спадкоємцем за заповітом після померлої [PERSON] є [PERSON]. З відповіді Горохівської державної нотаріальної контори від 06.08.2018 року №01-09/1409 видно, що спадкової справи після померлої [PERSON], яка померла [INFO] року не заводилось. Судом встановлено, що [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після померлої [PERSON], пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважної причини. Враховуючи вищенаведене, суд важає, що [PERSON] слід визначити додатковий строк, достатній для прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-08 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до Богодухівського районного суду Харківської області, в якому просить стягувати з [PERSON] на її користь аліменти у розмірі 800 грн., кожного місяця, на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO], з урахуванням індексації, кожного місяця до досягнення нею повноліття, починаючи з дня пред'явлення позову. Свої позовні вимоги позивачка мотивує тим, що з відповідачем вони проживали однією сім'єю. На даний час стосунки розірвано. Від спільного проживання мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO], яка проживає разом з матір'ю та перебуває на її утриманні. [PERSON] з власної волі не бажає брати участь в утриманні та матеріальному забезпеченні доньки, хоча має таку можливість, так як фізично здоровий, працює неофіційно і нерегулярно отримує доходи. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася. Надала суду заяву про слухання справи за її відсутності. Уточнила свої позовні вимоги та просила стягувати з відповідача аліменти у розмірі 400 грн. Просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився. Надав суду заяву про слухання справи за його відсутності. З позовними вимогами згоден частково. Не заперечує про стягнення з нього аліментів у розмірі 400 грн. Судом встановлено, що сторони [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім'єю. На даний час стосунки розірвано. Від спільного проживання мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO], яка проживає разом з матір'ю та перебуває на її утриманні. Відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] від 15 липня 2010 року, виданим Сінянською сільською радою Богодухівського району Харківської області. [PERSON] на утримання дитини матеріальної допомоги не надає ні в грошовій ні в натуральній формі. Згідно з ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів працює неофіційно, має нерегулярний та мінливий дохід, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 1 ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Обговорюючи питання про розмір аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, матеріальний стан платника аліментів, що відповідач на даний час працює неофіційно, має мінливий нерегулярний дохід, тому суд вважає можливим задовольнити позов в сумі 400 грн., що станом на 09.02.2015 року становить не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, судовий збір має бути стягнутий з відповідача в доход держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-17 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до Богодухівського районного суду Харківської області, в якому просить стягувати з [PERSON] на її користь щомісячно аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. до досягнення дитиною повноліття. Свої позовні вимоги позивачка мотивує тим, що з відповідачем вони перебувають у шлюбі зареєстрованому 04 серпня 1990 року Богодухівським райвідділом РАЦС Харківської області, актовий запис за № 106. Від даного шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], яка проживає разом з матір'ю та перебуває на її утриманні. Відповідач проживає окремо та з власної волі не бажає брати участь в утриманні та матеріальному забезпеченні дитини, хоча має таку можливість, так як фізично здоровий, працює неофіційно і нерегулярно отримує доходи. [PERSON] добровільно допомоги не надає ні в грошовій ні в натуральній формі, що змусило [PERSON] звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася. Надала суду заяву про слухання справи за її відсутності. Просила позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився. Надав суду заяву про слухання справи за його відсутності. Не заперечує про стягнення з нього аліментів у розмірі 500 грн. Судом встановлено, що сторони [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі з 04 серпня 1990 року зареєстрованому Богодухівським райвідділом РАЦС Харківської області, актовий запис за № 106.. Від даного шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], яка проживає разом з матір'ю та перебуває на її утриманні. Відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, серії [NUMBER], виданим Богодухівським відділом реєстрації актів громадянського стану Харківської області від 16 червня 1998 року. [PERSON] на утримання дитини матеріальної допомоги не надає ні в грошовій, ні в натуральній формі. Згідно з ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів працює неофіційно, має нерегулярний та мінливий дохід, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Обговорюючи питання про розмір аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, матеріальний стан платника аліментів, що відповідач на даний час працює неофіційно, має мінливий нерегулярний дохід, тому суд вважає можливим задовольнити позов в сумі 500 грн., що станом на 18.11.2015 року становить не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, судовий збір має бути стягнутий з відповідача в доход держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-24 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до Бранівської сільської ради Горохівського району, в якому просить визнати її право власності в порядку спадкування за законом за правом представлення на земельну ділянку площею 1,59 га для ведення особистого селянського господарства, яка належала [PERSON] на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії [NUMBER], посилаючись на те, що [INFO] померла її баба, [PERSON] Після її смерті позивач є спадкоємницею за законом за правом представлення, прийняла спадщину, а тому просить поданий позов задовольнити. Представник відповідача Бранівської сільської ради в заяві до суду просить розглядати справу у відсутності їхнього представника, позовні вимоги [PERSON] визнає повністю. Суд вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення. Згідно з ч.1 ст.1265 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Згідно з свідоцтвом про смерть, [PERSON] померла [INFO] (а.с.11). Довідкою Бранівської сільської ради від 15 квітня 2016 року №565 стверджується, що заповіт [PERSON] у сільській раді не посвідчувався. Спадкоємцем за законом є син [PERSON], який відмовився від прийняття спадщини поданою заявою. Спадкоємець [PERSON] вступила у володіння спадковим майном до шести місяців шляхом спільного проживання (а.с.6). З нотаріально посвідченої заяви [PERSON] видно, що він спадщини після померлої матері [PERSON] не прийняв (а.с.3). Документами про родинні відносини стверджується, що позивач [PERSON] є внучкою [PERSON] (а.с.4.10). З Державного акта на право приватної власності на землю серії [NUMBER] видно, що [PERSON] належала земельна ділянка (а.с.9). Відповідно до спадкової справи після померлої [PERSON], [PERSON] після її смерті є спадкоємницею за законом, прийняла спадщину, інші спадкоємці спадщини після померлої [PERSON] не приймали. Отже, суд вважає, що [PERSON] після померлої [PERSON] є спадкоємцем за законом за правом представлення, прийняла належну їй спадщину, інші спадкоємці спадщини після померлої [PERSON] не приймали. А тому суд вважає, що слід визнати право власності [PERSON] в порядку спадкування за законом за правом представлення на земельну ділянку площею 1,59 га для ведення особистого селянського господарства, яка належала [PERSON] на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії [NUMBER]. [PERSON]. в письмовій заяві до суду від стягнення судових витрат з відповідача Бранівської сільської ради відмовилася. Суд звертає увагу позивача на дотримання вимог ст.ст.162, 164, 167, 174 Податокового кодексу України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-23 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до Буданівськоїсільської ради\~ про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що 30.06.2014 року помер її батько [PERSON], який заповів все належне йому майно позивачці [PERSON]Позивач фактично прийняла спадщину. Подати заяву вчасно до нотаріальної контори не змогла через сімейні обставини, а тому просить суд встановити додатковий строк для прийняття спадщини. Позивач, будучи належними чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи в судове засідання не зявилася, однак подала письмову заяву, в якій просив суд слухати справу слухати в її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач будучи належними чином повідомленим про дату, час та місце слухання справи в судове засідання не зявилася, однак надала письмову заяву, в якій просила суд слухати справу слухати без її участі, позовні вимоги визнала Справа розглянута у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтовані, підтвердженими належними доказами та підлягають до задоволення. Судом встановлено, що [PERSON] помер 30.06.2014 року, свідоцтво про смерть серії 1-ИД №174133, видане виконавчим комітетом Буданівської сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області актовий запис № 23. [PERSON] був батьком позивачки [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії ІV-ЯР №365437, яке видане 15.07.1959 року. 08.12.2011 року [PERSON] склав заповіт, який посвідчено секретарем Буданівськоїсільської ради Теребовлянського району Тернопільської області, та заповів все належне йому майно з чого б воно не складалося та де б воно не було в користь [PERSON]. 30.11.2016 року мати позивачки [PERSON] степанівна написала заяву про відмову від своєї частки спадщини, що належить їй по закону, вказана заява посвідчена секретарем Буданівськоїсільської ради Теребовлянського району Тернопільської області. Згідно з ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Відповідно до приписів ч.3. ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст. 60 ЦПК України докази в їх сукупності, враховуючи, що у позивач через сімейні обставини не зміг переоформити спадщину, суд дійшов висновку, що строк подачі до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини пропущено з поважної причини, тому визнає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-30 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до Бужанівської сільської ради, в якому просить визнати її право власності в порядку спадкування за законом першої черги на житловий будинок з надвірними господарськими будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS], посилаючись на те, що її чоловік [PERSON] помер [INFO]. Після його смерті позивач прийняла спадщину, а тому просить поданий позов задовольнити. Представник відповідача Бужанівської сільської ради в заяві до суду просить розглядати справу у відсутності їхнього представника, позовні вимоги [PERSON] визнає повністю. Суд вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з свідоцтвом про смерть, [PERSON] помер [INFO] (а.с.6). З свідоцтва про одруження вбачається, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 24 січня 1964 року (а.с.5). Довідкою Бужанівської сільської ради від 25.12.2014 року №1224 стверджується, що заповіт [PERSON] у сільській раді не посвідчувався. Спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] є дочка [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO] та дружина [PERSON], [INFO] (а.с.7). З заяв, складених [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] видно, що вони від спадщини, що залишилася після померлого [PERSON] відмовились. Технічною документацією на житловий будинок, який розташований в [ADDRESS] стверджується, що його було побудовано з дотриманням встановлених будівельних та технічних норм. З відповіді Горохівської державної нотаріальної контори від 06.02.2015 року вбачається, що спадкової справи після померлого [PERSON] не заводилось. Отже, судом встановлено, що [PERSON] після померлого [PERSON] є спадкоємницею за законом першої черги, прийняла належну їй спадщину, оскільки постійно проживала разом з ним. Інші спадкоємці за законом від прийняття належної їм спадщини відмовились. А тому суд вважає, що слід визнати право власності [PERSON] в порядку спадкування за законом першої черги на житловий будинок з надвірними господарськими будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS]. [PERSON] в заяві до суду від стягнення судових витрат з відповідача Бужанівської сільської ради відмовилася.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-24 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до Бужанівської сільської ради, в якому просить визнати її право власності в порядку спадкування за законом першої черги на житловий будинок з надвірними господарськими будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] та на земельну ділянку площею 1,57 га., яка належала [PERSON] на підставі Державного акта на право приватної власності на землю II-ВЛ №006165, посилаючись на те, що її мати [PERSON] померла [INFO]. Після її смерті позивач є спадкоємницею за законом першої черги, прийняла спадщину, а тому просить поданий позов задовольнити. Представник відповідача Бужанівської сільської ради в заяві до суду просить розглядати справу у відсутності їхнього представника, позовні вимоги [PERSON] визнає повністю. Суд вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з свідоцтвом про смерть, [PERSON] померла [INFO] (а.с.6). Документами про родинні відносини стверджується, що [PERSON] є рідною матір»ю позивача [PERSON] (а.с.5). Довідкою Бужанівської сільської ради від 17.11.2014 року стверджується, що заповіт [PERSON] у сільській раді не посвідчувався. Спадкоємцем за законом після її смерті є дочка [PERSON], яка спільно з нею проживала (а.с.7). Технічною документацією на житловий будинок, який розташований в [ADDRESS] стверджується, що його було побудовано з дотриманням встановлених будівельних та технічних норм. З Державного акта на право приватної власності на землю II-ВЛ №006165 видно, що [PERSON] належала земельна ділянка площею 1,57 (а.с.10). З відповіді Горохівської державної нотаріальної контори від 21.01.2015 року №57/01-09 вбачається, що спадкової справи після померлої [PERSON] не заводилось. Отже, судом встановлено, що [PERSON] після померлої [PERSON] є спадкоємницею за законом першої черги, прийняла належну їй спадщину, оскільки постійно проживала разом з нею. А тому суд вважає, що слід визнати право власності [PERSON] в порядку спадкування за законом першої черги на житловий будинок з надвірними господарськими будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] та на земельну ділянку площею 1,57 га., яка належала [PERSON] на підставі Державного акта на право приватної власності на землю II-ВЛ №006165. [PERSON] в заяві до суду від стягнення судових витрат з відповідача Бужанівської сільської ради відмовилася.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-26 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до Бужанівської сільської ради Горохівського району Волинської області, в якому просить визнати її право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку площею 1,3781 га для ведення особистого селянського господарства згідно з Державним актом на право приватної власності на землю серії [NUMBER], як на спадкове майно після померлої [PERSON], яка померла [INFO] року. Мотивує свій позов тим, що [PERSON] вказану вище земельну ділянку посвідчила їй заповітом. [PERSON] померла [INFO] року. Після її смерті позивач прийняла спадщину, а тому просить поданий позов задовольнити. Представник відповідача Бужанівської сільської ради в заяві до суду просить розглядати справу у відсутності їхнього представника, позовні вимоги [PERSON] визнає повністю. Суд вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 1235 ЦК України надається право заповідачу на призначення спадкоємців. З заповіту, складеного 20 березня 1998 року, який був посвідчений секретарем Бужанівської сільської ради та зареєстровано в реєстрі за №5 видно, що [PERSON] належну їй земельну ділянку заповіла [PERSON] (а.с.9). Згідно з свідоцтвом про смерть, [PERSON] померла [INFO] року (а.с.7). Постановою нотаріуса [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказане вище майно. З довідки Бужанівської сільської ради від 19.07.2017 року №841 видно, що заповіт [PERSON] у сільській раді посвідчувався 20 березня 1998 року, заповіт не змінено і не скасовано. Спадкоємцем за заповітом після померлої [PERSON] є [PERSON], яка вступила у фактичне володіння майном до шести місяців. Згідно з Державним актом на право приватної власності на землю серії [NUMBER], [PERSON] належала земельна ділянка відповідного розміру. З відповіді Горохівської державної нотаріальної контори від 07.09.2017 року №1689/01-09 видно, що спадкової справи після померлої [PERSON] не заведено. А тому суд вважає, що слід визнати право власності [PERSON] в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку площею 1,3781 га для ведення особистого селянського господарства згідно з Державним актом на право приватної власності на землю серії [NUMBER], як на спадкове майно після померлої [PERSON], яка померла [INFO] року. Позивач в письмовій заяві до суду від стягнення судових витрат з відповідача Бужанівської сільської ради відмовилася. Суд звертає увагу позивача на дотримання вимог ст.ст.162, 164, 167, 174 Податокового кодексу України.

Outcome: approved