Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-15 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з позовом до Львівської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Департамент житлового господарства та інфраструктури Управління житлового господарства ЛМР, в якому просять зобов`язати виконавчий комітет ЛМР надати на сім`ю у складі позивачів інше благоустроєне житло взамін жилого приміщення - квартири [ADDRESS] . В обгрунтування позову вказують на те, що зареєстровані та проживають в квартирі [ADDRESS] , що стверджується відповідною Довідкою ЛКП «Сяйво» від 04.07.2019 року б/н. Відповідно до п.2 рішення Залізничної районної ради народних депутатів м.Львова від 12.04.1983 року №213 будинок [ADDRESS] визнано ветхим, що не підлягає капітальному ремонту. Відповідно до Технічних висновків «Про стан конструкції житлового будинку [ADDRESS] , вказаний будинок має фізичний знос - 85,5 % і не придатний для проживання. Згідно п.2 даних висновків вбачається, що основні несучі конструкції знаходяться в аварійному стані, існує загроза їх обвалу. Рішенням ВК ЛМР від 29.12.2000 року №767 сестрі позивача - [PERSON] на сім`ю з 4-ох осіб, які на той час проживали за вказаною адресою, з метою тимчасового поліпшення житлових умов без зняття з квартирного обілку було надано інше житло. Також, даним рішенням, Залізничній районній адміністрації було доручено [PERSON] в судовому порядку визнати таким, що втратив право на житло. Однак, в задоволенні позову було відмовлено. Відтак, позивачі вважають, що права на користування даним житлом не втратили. У зв`язку з цим, неодноразово звертались до відповідача із заявою про надання іншого житла в зв`язку з аварійністю будинку. З відповіді відповідача в задоволенні заяви відмовлено та повідомлено заявника про те, що житлом він буле забезпечений в порядку черговості. З аналогічних підстав, позивачі отримали відповідь і на заяву від 01.04.2019 року. За вказаних обставин, просить позов задоволити. Позивачі та їх представник - адвокат Гуменюк О.Р. до судового засідання подали письмову заяву про розгляд справи без їх участі, позов підтримують, просять задоволити. Представник відповідача в судове засідання не з`явилась, подала на адресу суду клопотання про відкладення розгляду справи. Разом з тим, в матеріалах справи міститься відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просить відмовити в задоволенні позову, оскільки позивачі не віднесені до переліку категорій громадян, які мають переваги в отриманні жилих приміщень перед іншими категоріями позачерговиків. Представник третьої особи в судове засідання не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлена належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Водночас, 21.08.2019 року подала пояснення, в яких вказала, що позовні вимоги є необгрунтованими, оскільки зазначений позивачами будинок є ветхим, не підлягає знесенню, не загрожує обвалом, не підлягає переобладнанню в нежилий, а тому, не підпадає під норми ЖК України щодо позачергового одержання жилих приміщень. Відповідно до ч.1 ст.44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. З огляду на викладене, позиція представника відповідача розцінюється судом як така, що спрямована на затягування розгляду справи, що є порушенням прав позивача на розгляд його справи упродовж розумного строку та свідчить про зловживання відповідачем своїми процесуальними правами. Окрім цього, у відповідності до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що права особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження. Враховуючи викладене, з урахуванням того, що представник відповідача у судове засідання не з`явилась без поважних причин, суд приходить до висновку, що у задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи слід відмовити. Крім того, в матеріалах справи наявний відзив відносно позовних вимог позивачів, а тому, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи у відсутності представників відповідача та третьої особи на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.129 Конституції України судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 48,3 кв.м. Згідно Витягу №213 з Рішення Залізничної районної ради народних депутатів м.Львова №767 від 12.04.1983 року «Про технічний стан квартир і будинків, розташованих на території району» будинок [ADDRESS] вирішено вважати ветхими, що не підлягають ремонту. Згідно технічних висновків «Про стан конструкцій житлового будинку [ADDRESS] Державного науково-дослідного та проектно - вишукувального інституту «НДІпроектреконструкця» (листопад 1999 року), одноповерховий дерев`яний житловий будинок [ADDRESS] побудований у 1938 році, має фізичний знос 85,5 % і не придатний до проживання. Основні несучі конструкції /стіни, перекриття, дах - дерев`яні, знаходяться в аварійному стані, існує загроза їх обвалу. Рішенням Залізничного районного суду м.Львова від 28.07.2003 року в позові Залізничної райадміністрації м.Львова до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання їх втратившими право на житло у будинку [ADDRESS] відмовлено за безпідставністю вимог. Рішення набрало законної сили 29.08.2003 року. Відповідно до листа Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради від 18.02.2019 року за №2501-528, [PERSON] перебуває на квартирному обліку у Львівській міській раді з 14.04.1987 року за №9882 в списку для першочергового надання житла (ветхий будинок) - з 14.04.1987 року за №1582. Відповідно до листа Управління житлового господарства Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради б/н, скерованого на звернення [PERSON] від 03.04.2019 року, останній перебуває на квартирному обліку у Львівській міській раді з 14.04.1987 року за №9882 в списку для першочергового надання житла (ветхий будинок) - з 14.04.1987 року за №1582. Крім того, повідомлено, що рішення про визнання будинку [ADDRESS] аварійним, що загрожує обвалом - не приймалось. Перебування на квартирному обліку позивачів [PERSON] та [PERSON] в першочерговому сиску з 14.04.1987 року за №1582, як дім, який не підлягає ремонту підтверджується також довідками Управління житлового господарства департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради від 20.08.2019 року №2501/694 та №2501/695. Аварійний стан будинку та неможливість його використання за функціональним призначенням, оскільки частина основних несучих огороджувальних конструкцій будинку знаходяться у зруйнованому стані, загроза обвалом - підтверджено висновком експерта Науково-дослідного інституту судових експертиз та права №417 від 14.01.2020 року за результатами проведення будівельно-технічної експертизи. Позивачі неодноразово звертались до відповідача про відселення з аварійного будинку в інше благоустроєне житло, проте, їм було відмовлено з підстав, що рішеня про визнання будинку аварійним, що загрожує обвалом не приймалось. Статтею 110 ЖК України, норма якої є імперативною, передбачено, що громадяни виселяються з жилих будинків державного і громадського житлового фонду з наданням іншого благоустроєного жилого приміщення, зокрема у випадку, якщо: будинок (жиле приміщення) загрожує обвалом. Згідно зі ст.112 ЖК України, якщо будинок (жиле приміщення) загрожує обвалом, громадянам, виселюваним з цього будинку (жилого приміщення), інше благоустроєне жиле приміщення залежно від належності будинку надається виконавчим комітетом місцевої Ради народних депутатів чи державною, кооперативною або іншою громадською організацією, а в разі неможливості надання жилого приміщення цією організацією - виконавчим комітетом місцевої Ради народних депутатів. Статтею 113 ЖК України встановлено вимоги, що пред`являються до благоустроєного жилого приміщення у зв`язку з виселенням. Так, зокрема, нормою цієї статті передбачено, що надаване громадянам у зв`язку з виселенням інше благоустроєне жиле приміщення повинно знаходитись у межах даного населеного пункту і відповідати вимогам статті 50 ЖК України. Громадянам, які займали окрему квартиру, повинно бути надано окрему квартиру. Якщо наймач займав більш як одну кімнату, йому надається жиле приміщення, що складається з того ж числа кімнат. За розміром жиле приміщення має бути не меншим за те, яке займав наймач, однак у межах норми жилої площі. Якщо наймач або член сім`ї, що проживає разом з ним, має право на додаткову жилу площу і фактично користується нею, жиле приміщення надається з урахуванням норми додаткової жилої площі. У разі виселення з жилого приміщення, меншого за розміром, ніж це передбачено для надання жилого приміщення в даному населеному пункті, виселюваному надається жиле приміщення відповідно до встановленого розміру. Інших норм, які б регулювали порядок відселення громадян із будинків, що загрожують обвалом, з наданням іншого благоустроєного житла, зокрема, для громадян, що проживають у приватизованих квартирах у будинках, які належать до комунальної власності місцевих рад, в ЖК Україні немає. Враховуючи наведені вище норми матеріального права, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин, й встановлені фактичні обставини справи про те, що будинок, в якому знаходиться квартира, у якій зареєстровані позивачі, визнано аварійним й таким, що загрожує обвалом, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість заявлених позивачами вимог про надання їм іншого благоустроєного жилого приміщення взамін жилого приміщення квартири [ADDRESS] . При цьому, суд не приймає до уваги посилання представника відповідача та третьої особи щодо застосування до спірних правовідносин норм ст.ст. 43, 45, 46 ЖК України, які регулюють питання черговості отримання жилих приміщень громадянами, що перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, оскільки правовою підставою звернення позивачів із вказаним позовом є ст.ст.110, 112 ЖК України, якими визначено окремий порядок надання жилого приміщення громадянам, що проживають у будинку, який загрожує обвалом. На переконання суду, за наведених вище обставин, доводи позивачів про те, що невжиття відповідачем визначених законом заходів по відселенню з цього будинку може становити загрозу для їхнього життя та здоров`я, є обґрунтованими, а тому, позов слід задоволити, зобов`язавши виконавчий комітет Львівської міської ради надати на сім`ю позивачів інше благоустроєне житло взамін жилого приміщення квартири [ADDRESS] .

Outcome: approved