Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-03 00:00:00

[PERSON]., інтереси якої представляє адвокат [PERSON], звернулася до Рогатинського районного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві зазначено, що 24 жовтня 2003 року між нею і відповідачем по справі у Рогатинському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області було зареєстровано шлюб, про що було зроблено актовий запис за №58. Від спільного проживання в шлюбі народилося двоє дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне проживання між ними поступово погіршувалося. В них відсутні спільні інтереси. на даний час вони припинили спільне проживання. Шлюб носить формальний характер. Примирення між ними неможливе. Майнового спору немає. Просила шлюб розірвати. У судове засідання позивачка не прибула, направила на адресу суду письмове клопотання про слухання справи за її відсутності. Відповідач у судове засідання не прибув, направив на адресу суду письмове клопотання про слухання справи у його відсутності, оскільки на даний час перебуває за межами України. Просив шлюб розірвати. Суд, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з свідоцтва про укладення шлюбу серія І-НМ №183186, виданого повторно 01 листопада 2017 року Рогатинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, 24 жовтня 2003 року було зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO], відповідний актовий запис за №58. Після державної реєстрації шлюбу чоловік та дружина прізвищ не змінювали. [PERSON] народилася16 серпня 2005 року в Римі, батьки дитини [PERSON] та [PERSON], що підтверджується випискою для загального запису актів народження міської ради міста Рим. [PERSON] зареєстрований за адресою [INFO], що підтверджується довідкою, виданою рогатинською міською радою 11 лютого 2018 року. Відповідно до вимог ст.112 СК України при розірванні шлюбу суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову. Бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Проголошена Конституцією України охорона сімї державою полягає в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. За ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Дані положення закріплені у ст.55 Сімейного кодексу України. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. Суд не зобовязаний призначати сторонам строк для примирення. Це робиться лише тоді, коли збереження шлюбу можливе на почуттях любові та поваги, підтримки один одного. Судом встановлено, що сторони припинили подружні стосунки, у обох наявне стійке волевиявлення, направлене на припинення сімейних відносин. Викладені обставини свідчать, що подальше спільне проживання подружжя і збереження сім`ї неможливе, суперечитиме інтересам сторін, що має істотне значення, а тому позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved