Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-21 00:00:00

[PERSON] , яка діє в інтересах малолітньої [PERSON] , [INFO] , звернулась до суду з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - служба у справах дітей Військово - цивільної адміністрації м.Торецьк Донецької області, про позбавлення батьківських прав. Свої вимоги позивач обгрунтовує невиконанням відповідачем покладених на нього батьківських обов`язків, зокрема, наполягає на тому, що відповідач не займається вихованням дочки, не цікавиться її здоров`ям та навчанням, не проводить з нею вільний час, не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, матеріально дитину не утримує тощо. При цьому, позивач зауважує на наявності у відповідача станом на час звернення із позовом заборгованості зі сплати аліментів в розмірі 36 871,40 грн. Ухвалою Дзержинського міського суду Донецької області від 13.02.2020 року було відкрито провадження у даній справі та призначене підготовче судове засідання, яке неодноразово відкладалось, зокрема, через неявку відповідача. Ухвалою від 19.05.2020 року залучено до участі у справі в якості заінтересованої особи Військово - цивільну адміністрацію м.Торецьк Донецької області, викликано до наступного судового засідання в якості свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , а також, відповідно до вимог ст. 232 ЦПК України, малолітню [PERSON] , [INFO] . В свою чергу, ухвалою Дзержинського міського суду Донецької області від 09.06.2020 року підготовче провадження у справі було закрито, призначено судовий розгляд справи по суті. В судове засідання 22.06.2020 року з`явились позивач, відповідач та заінтересована особа. Позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі, наполягала на їх задоволенні. Заінтересована особа проти задоволення позову не заперечувала, зауважила на доцільності позбавлення відповідача батьківських прав. Відповідач визнав позовні вимоги у повному обсязі, проти позбавлення його батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , не заперечував. Дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, розглянувши надані докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у сукупності, виходячи з принципів законності, об`єктивності, справедливості та розумності, заслухавши особисті пояснення сторін, судом встановлено наступне: Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , актовий запис №7, що видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дзержинського міського управління юстиції у Донецькій області від 15.01.2013 року, матір`ю [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] , батьком - [PERSON] (а.с. 16). Рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 30.08.2016 року у справі №225/4299/16-ц шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 01.09.2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дзержинського міського управління юстиції у Донецькій області за актовим записом №179 - розірвано. Прізвище позивача змінено на дошлюбне - « [PERSON] » (а.с. 15). Обгрунтовуючи позовні вимоги, [PERSON] (мати малолітньої дитини) наполягає на невиконанні відповідачем покладених на нього батьківських обов`язків, зокрема, стверджує, що відповідач не займається вихованням дочки, не цікавиться її здоров`ям та навчанням, не проводить з нею вільний час, не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, матеріально дитину не утримує тощо. Позивач зазначає при цьому, що малолітня дитина проживає з нею разом, весь тягар щодо утримання та виховання доньки покладений виключно на неї. На підтвердження даних фактів суду надано довідки №8950 та №8951 від 24.09.2019 року завідувача сектору реєстрації місця проживання ВЦА м.Торецька Донецької області, характеристику [PERSON] від 07.11.2019 року, акт обстеження житлово-побутових умов №б/н від 07.11.2019 року, довідку ЗДО №9 «Веселка» від 21.10.2019 року №89, психолого-педагогічну характеристику малолітньої дитини №407 від 22.10.2019 року ЗЗСО І-ІІІ ступенів «Художньо-естетична гімназія» ВЦА м.Торецьк та письмові пояснення сусідів (а.с. 7, 8-13, 18, 19). Наявність у відповідача заборгованості зі сплати аліментів в розмірі 36 871,40 грн. підтверджений відповідним розрахунком Торецького міського відділу державної виконавчої служби від 21.10.2019 року № б/н (а.с.6). Окрім того, в матеріалах справи наявний висновок №б/н від 21.12.2019 року комісії з питань захисту прав дітей Військово-цивільної адміністрації м.Торецьк Донецької області, про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Отже, вирішуючи питання щодо наявності правових підстав для задоволення позову, суд виходив з наступного: Згідно зі ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Отже, як вже зазначалось вище, звертаючись до суду з позовом про позбавлення батьківських прав, позивач в якості підстав посилається на невиконання відповідачем своїх батьківських обов`язків з виховання та утримання дитини, як-то, відсутність матеріального забезпечення, доказів піклування про здоров`я дитини, її фізичний та моральний розвиток тощо. Відповідно до п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідність харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ст. 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, держави-учасниці мають забезпечувати, щоб дитина не розлучалась з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовими рішеннями, визначають відповідно до застосованого закону і процедур, що таке розлучення необхідне в як найкращих інтересах дитини. При цьому, суд вважає за доцільне зауважити на визнанні відповідачем до ухвалення судового рішення позову у повному обсязі та відсутності з його боку заперечень щодо позбавлення його батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , згідно з ч. 2 ст. 206 ЦПК України. Наслідки відповідної процесуальної дії відповідачеві роз`яснено. Зважаючи на наведене, в судовому засіданні судом прийнято рішення щодо недоцільності заслуховування свідків з боку позивача на підтвердження викладених в позові доводів. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, з огляду на визнання позову відповідачем, зважаючи на наявність для того законних підстав, відсутність доказів порушення прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд вважає за доцільне ухвалити рішення про задоволення позову. Враховуючи задоволення позову у повному обсязі, судовий збір в розмірі 840,80 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved