Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-30 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до суду про розірвання шлюбу з [PERSON], який вони зареєстрували 21 липня 2007 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Баранівського районного управління юстиції Житомирської області, актовий запис № 53. Від шлюбу у них народилось двоє дітей: син [PERSON], [INFO], та донька [PERSON], [INFO]. Обгрунтовуючи позов, зазначила, що чоловік протягом десяти років їздить на тимчасові заробітки, бачиться з сім'єю рідко, допогу на утримання дітей не надає, що в кінцевому результаті і призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. З цих причин просить шлюб розірвати, неповнолітніх дітей: сина [PERSON] та доньку [PERSON] залишити на проживання з нею до їхнього повноліття, після розірвання шлюбу змінити прізвище на дошлюбне Савич, та стягнути з відповідача судові витрати. Ухвалою суду від 11 липня 2018 року було відкрите загальне позовне провадження, справу призначено до підготовчого судового засідання. В підготовче судове засідання позивачка не явилася, надіслала до суду заяву в якій просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує повністю (а.с.16). Відповідач в судове засідання не явився, направив до суду заяву, в якій просив суд розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги визнає та просить їх задовольнити. (а.с.13). Суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ч. 2 ст.247 ЦПК України. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 Цивільного процесуального кодексу України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. У ч. 4 ст. 206 ЦПК України зазначається, що у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши надані сторонами докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що згідно зі свідоцтвом про шлюб, сторони зареєстрували шлюб 21 липня 2007 року (а.с. 7). Від спільного проживання у них народилось двоє дітей: син [PERSON], [INFO], та донька [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.5-6). Позивачка з відповідачем проживають окремо та не підтримують жодних подружніх відносин, що відповідачем не заперечувалося, тому суд прийшов до переконання, що сім'я фактично розпалася, що є підставою для розірвання шлюбу. Відповідно до ст.10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України. Згідно зі 51 Конституції України та ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Відповідно до ст.ст.105, 110, 112 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно зі ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Оскільки у суду склалася достатня переконаність у тому, що подальше спільне життя подружжя неможливе, сторони у своїх письмових заявах наполягають на розлученні, мають стійке волевиявлення до розірвання шлюбу, а також, що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам обох сторін, позов підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, які складаються з судового збору в сумі 704,80 грн.

Outcome: approved