Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-29 00:00:00

[PERSON] звернулася з заявою до суду про встановлення факту, що має юридичне значення. В обґрунтування заяви посилається на те, що вона [ADDRESS], народилася [INFO] в м. Охтирка Сумської області, про що в книзі записів актів громадянського стану про народження було зроблено відповідний запис за № 64 від 06.02.1959 року. В свідоцтві про народження серії [NUMBER] від 06.02.1959 р. батьком заявниці записаний [PERSON], в графі національність батька зазначено «росіянин», матір'ю записана - [PERSON], в графі національність зазначено «українка». Оскільки національність особи визначається національністю її батьків, яка зазначається в записах про народження особи, то в подальшому, національність заявниці зазначалася як - «росіянка». Прізвище заявниці «[PERSON]» змінено на «[PERSON]» у зв'язку з укладенням шлюбу. Заявниця вважає, що актуальне зазначення її національності «росіянка» є недостовірною інформацією, оскільки вона має польське коріння по лінії матері, у зв'язку з тим, що її мати - [PERSON] (дівоче прізвище - [PERSON]) та бабуся - [PERSON] були уродженими поляками, сповідували римо-католицьку віру, дотримувалися традицій польської національності. Отже, заявниця вважає себе належною до польської національності за материнською лінією та звернулася до суду для зміни недостовірної інформації про себе та своїх близьких родичів. У судовому засіданні представник заявника [PERSON] заяву підтримала, просила задовольнити. Представник третьої особи Піскова Н.Ю. у судовому засіданні заяву визнала частково: не заперечувала проти встановлення факту підтвердження національності [PERSON], оскільки тому, що вона є полькою, існують письмові докази. В частині зобов'язання певних уповноважених органів РАДС про внесення змін в актовий запис про народження та шлюб заперечувала, посилаючись на те, що виник спір про право, й розгляд цього питання не може розглядатися в порядку окремого провадження, а підлягає розгляду в порядку КАС України, як оскарження дій органів РАДС. При цьому зауважила, що суд не має право зобов'язати заінтересовану особу вчинити певні дії в порядку окремого провадження. Дослідивши докази по справі, суд вважає заяву такою, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав: Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно зі ст. 11 Конституції України держава сприяє консолідації та розвиткові української нації, її історичної свідомості, традицій, культури, а також розвиткові етнічної, культурної, мовної та релігійної самобутності всіх кордонних народів і національних меншин України. До національних меншин належать групи громадян країни, які не є українцями за національністю, виявляють почуття національного самоусвідомлення та спільності між собою. Згідно зі ст. 11 Закону України «Про національні меншини в Україні», громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Примушення громадян у будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається. Відповідно до посвідки про народження № [NUMBER] [PERSON] (дівоче призвище - [PERSON]) народилася [INFO] у м. Києві про що в книзі реєстрації актів про народження Либідського районного відділу реєстрації актів цивільного стану м. Києва проведений відповідний запис за № 1686 від 14 червня 1924 року (а.с. 11). Відомості про національність батька та матері заявниці - [PERSON] (дівоче прізвище - [PERSON]) в посвідці про народження не зазначені (а.с. 11). У актовому запису про народження [PERSON] батьками вказані [PERSON] та [PERSON], національність батька зазначено «українець», національність мати - «полька». Графи «місце народження» та «громадянство» в актовому записі не передбачені (а.с. 12). З заяви [PERSON] (а.с. 13), що завірена нотаріально й розцінюється судом, як покази свідка, вбачається, що [PERSON] була її сусідкою з 1998 до 2001 року, вважала себе полькою за національністю, була членом польської діаспори в Україні, відвідувала [PERSON] разо з вказаною діаспорою, вивчала польську мову й шанувала польські традиції. Таким чином вимоги заявника в частині того, що мати заявниці [PERSON] (дівоче [PERSON]) [PERSON], [INFO], уродженка м. Києва та заявниця, [PERSON] (дівоче [PERSON]) [PERSON], яка народилась [INFO] в місті Охтирка Сумської області - за національністю є польками - підлягає задоволенню. Згідно з ч. 6 ст. 294 ЦПК України під час розгляду справи в порядку окремого провадження виник спір про право зобов'язання відповідного органу виконавчої дії. В частині заявлених вимог про внесення змін компетентними органами до актового запису про народження [PERSON] № 64 від 06.02.1959 р., складеному Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Охтирка Охтирського міськрайонного управління юстиції Сумської області, вказавши в графі «національність» матері [PERSON] запис «полька» замість «українка»; внести зміни до актового запису про шлюб [PERSON] та [PERSON] № 381 від 07.04.1979 р. складеному Відділом державної реєстрації шлюбів та народжень Луганського міського управління юстиції у Луганській області, вказавши в графі «національність» нареченої - запис «полька» суд залишає вимоги в цій частині без розгляду з роз'ясненням звернутися заявниці в порядку КАС України. При цьому суд керується тим, що зобов'язання певного органу щодо внесення змін в актовий запис про народження виникає тільки при наявності письмової відмови органу РАДС (або іншого уповноваженого органу) вчинити такі дії. При розгляді справи в окремому провадженні заінтересована особа не давала відмови про здійснення певних дій. На підставі наведеного,

Outcome: partial