Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-15 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, вказуючи, що вона є власником житлового будинку [ADDRESS] згідно договору купівлі-продажу від 18.04.2016 року, за яким відповідач продала позивачу житловий будинок за зазначеною вище адресою. Відповідно до п. 13 зазначеного договору [PERSON] взяла на себе зобов'язання до 28.04.2016 року знятися з реєстраційного обліку, однак залишається бути зареєстрованою у спірному житловому приміщенні, тому позивач просив визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позивач у судове засідання не з'явилася, про слухання справи повідомлена належним чином. Подала до суду заяву, у якій позовні вимоги підтримала та просила розглянути справу за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився. Про слухання справи повідомлений належним чином. З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно копії договору купівлі - продажу від 18.04.2016 року [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS]. Відповідно до п. 13 зазначеного договору, [PERSON] взяла на себе зобов'язання знятися з реєстраційного обліку, звільнити проданий житловий будинок від речей, передати ключі до будинку та документи не пізніше 28.04.2016 року. (а.с. 3-4) Згідно довідки Бердянського МВ УДМС від 09.06.2016 року [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 20). Із копії довідки Вуличного комітету № 19 від 30.05.2016 року (а.с. 7) видно що [PERSON] зареєстрована, але з червня 2014 року не проживає за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ст. ст. 317, 319, 321 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Тому право члена сім'ї власника квартири користування цим житлом існує лише за наявності у власника права приватної власності на це житло. Оскільки житлові права членів сім'ї власника житла є похідними від прав власника цієї квартири, то припинення права власності особи на квартиру припиняє право членів сім'ї на користування цією квартирою. Таким чином, лише члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом у відповідності до вимог закону. При цьому приміщення, яке вони мають право займати, визначається самим власником. Судом встановлено, що [PERSON] не була та не є членом сім'ї нового власника - позивача по справі, тому їх правовідносини не регулюються ст. 156 ЖК України. Відповідач з новим власником не вирішувала питання про користування жилою площею, а відтак між ними не виникли житлові правовідносини. Відповідно до положень ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що відповідач чинить перешкоди позивачу у здійсненні ним права користування та розпорядження належним йому на праві власності житловим будинком [ADDRESS], тому ці перешкоди слід усунути шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування спірним житловим приміщенням.

Outcome: approved