overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-05 00:00:00

[PERSON] у березні 2017р. звернувсь з позовом до [PERSON] про визнання втратившим право на користування житлом кв.№4 по вул.Попова, 69/1 в м.Старокостянтинові Хмельницької області, посилаючись на те, що йому на праві особистої власності належить, вказана квартира. У квартирі проживає він, а відповідач - колишній його зять, з січня 2016 р. виїхав з квартири, при цьому не знявсь з реєстрації, що перешкоджає йому вільно розпоряджатись своїм майном. В судовому засіданні представник позивача підтримала позов, просить його задовольнити з вищенаведених підстав. Відповідач в судове засідання не зявивсь, хоча був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив, тому суд, за згодою представника позивача, вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній даних та доказів та ухвалити заочне рішення. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази у справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сімї власника втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що [PERSON] є власником кв.№4 по вул.Попова, 69/1 в м.Старокостянтинові Хмельницької області. Також, судом встановлено, що місце проживання [PERSON] зареєстроване за адресою: кв.№4 по вул.Попова, 69/1 в м.Старокостянтинові Хмельницької області. Відповідач з січня 2016 р. виїхав з квартири, при цьому не знявсь з реєстрації, що перешкоджає позивачу вільно розпоряджатись своїм майном. Дані обставини підтверджуються поясненнями представника позивача, даними договору дарування від 30.12.2003р. (а.с.6) та витягом про реєстрацію права власності (а.с.7), даними домової книги (а.с.8-9), даними довідок про склад сімї та реєстрації місця проживання №0955 та №0956 від 13.02.2017р. Старокостянтинівського ККП (а.с.10-11), даними акту обстеження житлово-побутових умов від 09.03.2017р., рішенням Старокостянтинівського райсуду від 29.11.2016р. (а.с.5). За таких обставин, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, відповідно до положень ч.2 ст.405 ЦК України та слід визнати [PERSON] втратившим право на користування житлом кв.№4 по вул.Попова, 69/1 в м.Старокостянтинові Хмельницької області. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-06 00:00:00

[PERSON] у березні 2017р. звернувсь з позовом до [PERSON], яка діє від свого імені та імені [PERSON] про визнання втратившою права на користування житлом - квартири [ADDRESS], посилаючись на те, що йому на праві особистої власності належить, вказана квартира. У квартирі проживає він, а відповідачка з березня 2015р. виїхала разом із своєю неповнолітньою дочкою з квартири, при цьому не знялась з реєстрації, що перешкоджає йому вільно розпоряджатись своїм майном. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позов, просять його задовольнити з вищенаведених підстав. Відповідач в судове засідання не з'явивсь, хоча була повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомила, від неї не надійшла заяви про відкладеня розгляду справи, тому суд, за згодою позивача, вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній даних та доказів та ухвалити заочне рішення. Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується даними рішення Старокостянтинівського райсуду від 11 січня 2017 року та договором купівлі-продажу р.№ 205 від 24.01.2013 року. Також, судом встановлено, що місце проживання [PERSON] та неповнолітньої [PERSON] зареєстроване за адресою: квартира [ADDRESS] Дані обставини підтверджуються поясненнями представника позивача, показаннями свідків [PERSON], [PERSON], даними довідки відділу з питань реєстрації виконкому Старокостянтинівської міської ради № 1875 від 06.03.2017р., даними рішення Старокостянтинівського райсуду від 11 січня 2017 року та договором купівлі-продажу р.№ 205 від 24.01.2013 року. За таких обставин, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, відповідно до положень ч.2 ст.405 ЦК України та слід визнати [PERSON], [PERSON] втратившими право на користування житлом - квартирою [ADDRESS] На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-30 00:00:00

[PERSON] у березні 2017р. звернулась до суду з заявою про визнання фізичної особи - [PERSON], [INFO], проживаючого в [INFO] недієздатним, призначити її опікуном [PERSON], [INFO], який є її рідним братом, в звязку з тим, що дана особа душевно хвора. В судовому засіданні представник заявника вимоги заяви підтримала повністю, просить заяву задовольнити, з вищенаведених підстав. Представник заінтересованої особи звернувсь до суду з заявою про розгляд справи у його відсутності та не заперечував проти задоволення заяви. Суд, заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши докази у справі, вважає, що заява підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.39 ЦК України: фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] [INFO], проживаючий в [INFO] страждає психічним захворюванням у вигляді важкої розумової відсталості від народження, внаслідок чого він не може давати звіт своїм діям та керувати ними та потребує постійного стороннього догляду (опікунства), що підтверджується поясненнями представника заявника, висновком амбулаторної судово-психіатричної експертизи №308 від 08.06.2017р., а тому його слід визнати недієздатним та таким, що потребує стороннього догляду. На підставі викладеного, суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню, з вищенаведених підстав.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-14 00:00:00

[PERSON] у березні 2017р. звернулась з позовом до [PERSON], про визнання втратившим право на користування житлом квартирою №23 по вулиці Франка,41 в м.Старокостянтинові Хмельницької області, посилаючись на те, що вона є відповідальним квартиронаймачем. У квартирі проживає вона сама, а відповідач син [PERSON] з 2005 року у даній квартирі не проживає без поважних причин. Через це вона не може оформити субсидію та інші соцвиплати. В судовому засіданні позивач підтримав позов, просить його задовольнити з вищенаведених підстав. Відповідач в судове засідання не зявивсь, хоча був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив, тому суд, за згодою позивача, вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній даних та доказів та ухвалити заочне рішення. Суд, заслухавши пояснення позивача, допитавши свідків, дослідивши докази у справі, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Як встановлено в судовому засіданні з 1992 року зареєстроване місце проживання [PERSON] у кв.№23 по вул.Франка,41 в м.Старокостянтинові Хмельницької області. Судом встановлено, що [PERSON] у вказаній квартирі не проживає з 2005 року, тобто понад шість місяців, без поважних причин. Дані обставини підтверджуються поясненням позивача, показаннями свідків [PERSON], [PERSON], не вірити яким у суду не має підстав, даними довідки відділу з питань реєстрації місця проживання виконкому Старокостянтинівської міськради №186 від 16.03.2016р., даними довідок виконкому Старокостянтинівської міськради №3240 від 24.04.2017р. та №880 від 11.05.2017р., даним актів обстеження житлово-побутових умов від 24.04.2017р. та 11.05.2017р. За таких обставин, суд прийшов до висновку, що відповідач втратив право користування жилим приміщенням - квартирою №23 по вулиці Франка,41 в м.Старокостянтинові Хмельницької області. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-11 00:00:00

[PERSON] у березні 2017р. звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що 15.06.2002 року вони зареєстрували шлюб та мають спільних дітей дочку [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] Відповідач в добровільному порядку коштів на утримання дітей не надавав. Тому рішенням Старокостянтинівського районного суду від 08.10.2007 року на старшу дочку [PERSON], з відповідача стягуються аліменти у розмірі ? частини всіх видів доходів відповідача. На молодшого сина [PERSON] відповідач матеріальної допомоги не надає. Відповідач належним чином дитину не утримує, тому з нього слід стягувати аліменти на утримання сина в розмірі ? частини його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення ним повноліття, починаючи стягувати від дня предявлення позову до суду. Позивач звернулась до суду з письмовою заявою до суду проте, що позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити, з вищенаведених підстав, справу слухати у її відсутності. Відповідач звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Суд, дослідивши докази у справі, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони мають спільних дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], однак батько матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Данні обставини підтверджуються даними свідоцтва про народження дітей серії №І-БВ №149870 від 09.05.2003р.; серії №І-БВ № 158026 від 01.07.2011 р.; даними свідоцтва про шлюб серії І-БК № 155851 від 15.06.2002р., визнаються відповідачем. За таких обставин та відповідно до положень ст.ст. 75, 84, 180, 182, 183, СК України, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-27 00:00:00

[PERSON] у березні 2017р. звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що 20.04.2004 р. з відповідачем зареєстрували шлюб і мають спільних дітей дочку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON] Даніїла Олександровича, [INFO] Однак відповідач дітей не утримує, має мінливий, не регулярний дохід тому слід стягувати аліменти на їх утримання в твердій грошовій сумі по 500 грн. на кожну дитину, щомісячно, до досягнення ними повноліття, починаючи стягувати від дня предявлення позову до суду. Позивач звернулась до суду з письмовою заявою до суду проте, що позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити, з вищенаведених підстав, справу слухати у її відсутності. Відповідач звернувсь до суду з письмовою заявою до суду проте, що позовні вимоги визнає повністю, просить справу слухати у його відсутності. Суд, дослідивши докази у справі, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони мають спільних неповнолітніх дітей дочку [PERSON], 12.06.2004 р.н, та сина [PERSON] Даніїла Олександровича, [INFO], однак батько матеріальної допомоги на їх утримання не надає, має мінливий, не регулярний дохід, тому слід стягувати аліменти на їх утримання в твердій грошовій сумі по 500 грн. на кожну дитину. Данні обставини підтверджуються даними свідоцтв про народження дітей серії №І-БВ №162953 від 13.09.2011р. та Серія 1-БВ № 170931 від 16.06.2004р.; даними повторного свідоцтва про шлюб 1-БВ № 061321 від 25.02.2009 року, визнаються відповідачем. За таких обставин та відповідно до положень ст.ст. 75, 180, 182, 183, 184 СК України, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-31 00:00:00

[PERSON] у березні 2017р. звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що 20 травня 2015 року вони зареєстрували шлюб та мають спільну дочку [PERSON], [INFO] Відповідач в добровільному порядку коштів на утримання дитини не надає, тому з нього слід стягувати аліменти на утримання дочки в розмірі ? частини його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення нею повноліття, починаючи стягувати від дня предявлення позову до суду. Крім того, позивачка знаходиться у декретній відпусті по догляду за дитиною, а тому просить стягувати аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини доходу відповідача щомісячно до досягнення дочкою трирічного віку. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити, з вищенаведених підстав, справу слухати у її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився повторно, хоча був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив, тому суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній даних, доказів та за згодою позивача, ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши докази у справі, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони мають спільну дочку, [PERSON], [INFO], однак батько матеріальної допомоги на утримання дочки не надає. Позивач [PERSON] знаходиться у декретній відпусті по догляду за дитиною [PERSON], до досягнення нею трирічного віку. Дані обставини підтверджуються даними свідоцтва про народження дочки серії №І-БВ № 282985 від 27.12.2016 р.; даними свідоцтва про шлюб серії І-БВ № 135779 від 20.05.2015р. За таких обставин та відповідно до положень ст.ст. 75, 84, 180, 182, 183, СК України, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-27 00:00:00

[PERSON] у березні 2017р. звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що 22.08.2015 року вони зареєстрували шлюб та мають спільну дитину дочку [PERSON], [INFO] Відповідач належним чином дитину не утримує, тому з нього слід стягувати аліменти на її утримання в розмірі ? частини його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення нею повноліття, починаючи стягувати від дня предявлення позову до суду. Крім того, позивач перебуває у декретній відпусті по догляду за дитиною до досягнення дитиною трирічного віку, а тому просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частки від усіх його доходів до досягнення їхньою дочкою трьох років. Позивач звернулась до суду з письмовою заявою до суду проте, що позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити, з вищенаведених підстав, справу слухати у її відсутності. Відповідач звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Суд, дослідивши докази у справі, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони мають спільну дитину: [PERSON], [INFO], однак батько матеріальної допомоги на її утримання не надає. Данні обставини підтверджуються даними свідоцтва про народження дитини серії №І-БВ №167661 від 14.12.2011р.; даними свідоцтва про шлюб серії І-БВ № 141548 від 22.08.2015р., визнаються відповідачем. За таких обставин та відповідно до положень ст.ст. 75, 84, 180, 182, 183, СК України, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-29 00:00:00

[PERSON] у березні 2017 року звернувся в суд з позовом до Ладигівської сільської ради Старокостянтинівського району про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. На обґрунтування вимог [PERSON] посилавсь на те, що [INFO] померла його мати [PERSON]. Вона є спадкоємцем за законом до майна померлої, але вчасно не звернулася до нотаріальної контори, оскільки після смерті працювала та продовжує працювати в Російській Федерації, через те своєчасно не звернулась до нотаріальної контори для прийняття спадщини. В судовому засіданні позивач позов підтримала повністю, просить його задовольнити з вищенаведених підстав. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд, дослідивши докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON]. Згідно листа - відмови приватного нотаріуса Старокостянтинівського районного нотаріального округу від 01.03.2017 року № 764/01-16 позивачем пропущено шестимісячний термін подачі заяви про прийняття спадщини та спадкова справа до майна померлої не заведена. Вказані обставини підтверджуються: паспортними даними позивача; копією свідоцтва про смерть [PERSON] серії [NUMBER] від 26.05.2008р.; даними листа відмови приватного нотаріуса Старокостянтинівського районного нотаріального округу від 01.03.2017 року № 764/01-16; даними державного акту на право власності на землю серія [NUMBER]. Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Відповідно до ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе визначити [PERSON] додатковий строк - 6 місяців з дня набрання рішенням законної сили, для подання ним до нотаріуса заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], яка померла [INFO].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-17 00:00:00

[PERSON] у березні 2017 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що він навчається на 2 курсі денного відділення у Морехідному училищі ім. Маринеска НУ «ОМА» в м. Одесі. Стипендія [PERSON] щомісячно складає 325 грн., що не вистачає для повноцінного життя, у звязку із чим просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів. Представник позивача - [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Відповідач позовні вимоги визнав частково, а саме просив суд стягнути з нього аліменти у розмірі 1/5 частини, оскільки у нього на утриманні знаходиться батько похилого віку. Дослідивши матеріали справи, вислухавши сторін, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO]. Згідно довідки №733 від 20.12.2016 року, позивач з 01.09.2016 року навчається на 2 курсі денного відділення в Морехідному училищі ім. О.І. Маринеска НУ «ОМА». Строк закінчення училища 30.06.2019 року. Із довідки про доходи встановлено, що [PERSON] нараховується заробітна плата, у середньому в розмірі 334 грн. Відповідно до статті 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно статті 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дітей у твердій грошовій сумі або частці від заробітку платника аліментів з урахуванням стану здоровя та матеріального становища дитини, наявності у платника аліментів інших дітей та обставин, які мають істотне значення для вирішення справи. Як вбачається із довідки №119/з із Центрального обєднаного УПФУ м. Запоріжжя, відповідач отримує пенсію за віком, у середньому в розмірі 2841,21 грн. Згідно довідки №26/1-346 від 12.04.2017 року з ЗКПМЕ «Запоріжелектротранс», середньомісячна заробітна плата відповідача становить 5200,67 грн. У звязку із зазначеним, суд приходить до висновку, що відповідач має змогу надавати матеріальну допомогу та утримувати свого повнолітнього сина, оскільки має постійний дохід. Посилання відповідача на те, що останній має на утриманні батька похилого віку, а тому просить стягнути з нього аліменти у розмірі 1/5 частини є не обґрунтованими та не підтвердженими відповідними доказами. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-23 00:00:00

[PERSON] у березні 2017 року звернувся із позовною заявою в Дарницький районний суд м. Києва про розірвання шлюбу, зареєстрованого у вересні 2011 року, посилаючись на те, що шлюбно-сімейні відносини з відповідачем у нього припинились, спільне життя не склалось, спільного господарства сторони не ведуть, тому вважає, що шлюб зберегти неможливо та недоцільно. Від шлюбу подружжя має спільну дитину, [PERSON], [INFO]. Позивач у судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав. Відповідач у судове засідання також не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнала. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 21, 24 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 09 вересня 2011 Відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстицій у м. Києві, актовий запис № 1225. Від шлюбу подружжя має спільну дитину - [PERSON], [INFO]. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд приходить до висновку, що примирення сторін не можливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити як інтересам сторін, так і інтересам неповнолітньої дитини, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права дітей, тому шлюб між сторонами необхідно розірвати.

Outcome: approved