Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-01 00:00:00

[PERSON] у березні 2014 року звернувся до суду із заявою у якій просить встановити факт належності його брату [PERSON], який помер [INFO], правовстановлюючого документу - державного акту на право власності на земельну ділянку, а також встановити факт, що [PERSON], який записав у своєму заповіті про те, що він заповідає своєму брату [PERSON] державний акт на право власності на земельну ділянку, що належить йому у с. Нижня Ланна Карлівського району, насправді і дійсно заповідав йому земельну частку (пай) площею 4, 48 г на території Нижньоланнівської сільської ради Карлівського району Полтавської області, право власності на яку посвідчено цим державним актом. Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що [INFO] помер його рідний брат [PERSON], після смерті якого залишилися спадщина у вигляді земельної частки (паю) площею 4, 48 г на території Нижньоланнівської сільської ради Карлівського району Полтавської області. Цей земельний пай брат заповідав йому з приводу чого залишив заповіт, посвідчений від імені спадкодавця Великокручанською сільською радою Пирятинського району Полтавської області від 22 жовтня 2010 року №123. Дану спадщину заявник прийняв шляхом подачі у встановлений законом строк до Пирятинської державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. Проте, нотаріусом йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину з тих підстав, що у державному акті, який посвідчує право власності спадкодавця на земельну частку (пай), виданого Нижньоланнівською сільською радою Карлівського району Полтавської області від 03.08.2001 року та який зареєстрований у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №97, допущено помилку у написанні прізвища власника земельної ділянки - записано [PERSON], тоді як вірно прізвище власника та брата заявника - [PERSON] відповідно до метричних записів у офіційних документах та у свідоцтві про його смерть. Крім того, у заповіті брата, посвідченого від імені спадкодавця Великокручанською сільською радою Пирятинського району Полтавської області від 22 жовтня 2010 року №123 не ідентифіковано спадкове майно - вказано, що він заповідає своєму брату [PERSON] державний акт на право власності на належну йому земельну ділянку, що знаходиться у с. Нижня Ланна Карлівського району Полтавської області. Тобто, у заповіті не зазначено, що у спадщину передається саме та земельна ділянка площею 4,48 га на території Нижньоланнівської сільської ради Карлівського району Полтавської області, право власності спадкодавця на яку посвідчується державним актом, що виданий Нижньоланннівською сільською радою Карлівського району Полтавської області від 03 серпня 2001 року. У судовому засіданні заявник заяву підтримав та просив встановити факт належності його брату [PERSON], який помер [INFO], державного акту на право власності на земельну ділянку площею 4, 48 га на території Нижньоланнівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області, що виданий Нижньоланннівською сільською радою Карлівського району Полтавської області від 03 серпня 2001 року, а також встановити факт, що [PERSON], який записав у своєму заповіті про те, що він заповідає своєму брату [PERSON] державний акт, насправді і дійсно заповідав йому земельну частку (пай) площею 4, 48 га на території Нижньоланнівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області, право власності на яку посвідчено цим державним актом. Через вказану невідповідність у написанні прізвища брата заявника у правовстановлюючому документі та не повну ідентифікацію спадкового майна у його заповіті, заявник не має можливості оформити свої спадкові права. Інакше, як у судовому порядку встановити дані факти, що мають юридичне значення, не можливо. Представник заінтересованої особи - Великокручанської сільської ради Пирятинського району Полтавській області у судове засідання не з'явився, письмово повідомив суд про розгляд справи у його відсутність, не заперечують проти задоволення заяви. Суд уважає, що справа може бути розглянута у відсутність представника заінтересованої особи, так як його особисті пояснення у судовому засіданні необов'язкові. Судом установлено: [INFO] помер рідний брат заявника - [PERSON], що посвідчується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого Великокручанською сільською радою Пирятинського району Полтавської області від 04 жовтня 2013 року (а.с.7). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належну йому земельну ділянку площею 4,48 га на території Нижньоланнівської сільської ради Карлівського району Полтавської області, право власності на яку посвідчено державним актом про право приватної власності на землю серії І-ПЛ №044623, що виданий Нижньоланннівською сільською радою Карлівського району Полтавської області від 03 серпня 2001 року, зареєстрований у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №97 (а.с. 14). Згідно із заповітом від 22 жовтня 2010 року, посвідченого секретарем Великокручанської сільської ради Пирятинського району Полтавської області, [PERSON] заповів своєму брату [PERSON], [INFO], державний акт на право власності на земельну частку (пай), що належить йому в с. Нижня Ланна Карлівського району Полтавської області на території Нижньоланнівської сільської ради (а.с.12). Заявник [PERSON] прийняв спадщину після смерті брата шляхом подання заяви про прийняття спадщини до Пирятинської державної нотаріальної контори на протязі шестимісячного строку (а.с.29). Проте, нотаріусом йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через невідповідність у написанні прізвища брата у правовстановлюючому документі - державному акті, який посвідчує право власності спадкодавця на земельну частку (пай), виданого Нижньоланнівською сільською радою Карлівського району Полтавської області від 03.08.2001 року, та прізвища, зазначеному у його свідоцтві про смерть. Зокрема, у державному акті прізвище власника земельної ділянки записано як [PERSON], тоді як вірним є прізвище [PERSON], як записано у свідоцтві про його смерть. Крім того, у заповіті брата заявника, посвідченого від імені спадкодавця Великокручанською сільською радою Пирятинського району Полтавської області від 22 жовтня 2010 року №123 не ідентифіковано спадкове майно, яке переходить у спадщину - вказано, що [PERSON] заповідає своєму брату [PERSON] державний акт на право власності на земельну частку (пай), що належить йому в с. Нижня Ланна Карлівського району Полтавської області на території Нижньоланнівської сільської ради. Тобто, у заповіті не зазначено, що у спадщину передається саме та земельна ділянка площею 4, 48 га на території Нижньоланнівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області, право власності спадкодавця на яку посвідчується державним актом, що виданий Нижньоланннівською сільською радою Карлівського району Полтавської області від 03 серпня 2001 року (а.с.6-13). Через вказану невідповідність у написанні прізвища спадкодавця у правовстановлюючому документі та невірне визначення об'єкта спадкування у заповіті [PERSON], заявник не має можливості нотаріально оформити права на спадкове майно. Інакше, як у судовому порядку встановити факт належності [PERSON] правовстановлюючого документу на спадкове майно - державного акту про право власності на землю, не можливо. Викладене також підтверджується: - копією свідоцтва про народження заявника [PERSON] серії [NUMBER], виданого 21 серпня 1975 року (актовий запис №46 від 21.08.1975, вчинений Либохорською сільською радою Турківського району Львівської області) (а.с.10) та - копією свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER], виданого 27 квітня 1957 року (актовий запис №24 від 13.07.1957, вчинений Либохорською сільською радою Турківського району Львівської області) (а.с.8), відповідно якими стверджуються, що [PERSON] та [PERSON] рідні брати за походженням; - витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-5301165202014( а.с.16-21) та довідкою відділу Держземагенства у Карлівському районі Полтавської області (а.с.15), відповідно до яких право власності на земельну частку (пай), посвідчене державним актом про право приватної власності на землю серії І-ПЛ №044623, що виданий Нижньоланннівською сільською радою Карлівського району Полтавської області від 03 серпня 2001 року, належить [PERSON]; - іншими матеріалами справи. Відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Заслухавши пояснення заявника, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що оскільки у судовому засіданні дослідженими доказами по справі підтверджується факт належності спадкодавцю [PERSON] правовстановлюючого документа - державного акту про право власності на земельну ділянку - заява [PERSON] в цій частині підлягає задоволенню. В частині встановлення факту, що [PERSON], який записав у своєму заповіті про те, що він заповідає своєму брату [PERSON] державний акт про право власності на землю, насправді і дійсно заповідав йому земельну частку (пай) площею 4, 48 г на території Нижньоланнівської сільської ради Карлівського району, право на яку посвідчено вищевказаним державним актом, слід відмовити, виходячи з наступного. Відповідно до ч.2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Тлумачення дійсного волевиявлення заповідача підлягає розгляду в порядку позовного провадження. Зокрема, якщо заповіт містить суперечливі положення, за вимогою заінтересованої осіб застосовується тлумачення заповіту (ст.1256 Цивільного кодексу України), за умови, якщо відсутні підстави визнання заповіту недійсним, тобто тлумаченню підлягає лише дійсний заповіт. Тлумачення змісту заповіту проводиться за правилами тлумачення змісту правочину, визначеному ст. 213 ЦК України. Враховуючи, що дійсний зміст волевиявлення заповідача не може бути витлумачений судом через встановлення фактів, що мають юридичне значення - вимоги заявника [PERSON] в цій частині не можуть бути задоволені.

Outcome: partial