Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-17 00:00:00

[PERSON] , що представляє інтереси [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання однією сім`єю спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, мотивує вимоги тим, що [INFO] в м. Лебедині Сумської області померла свекруха заявниці [PERSON] , яка проживала разом з нею та своїм сином (чоловіком заявниці) [PERSON] однією сім`єю по [ADDRESS] без реєстрації місця проживання, починаючи з липня 1993 року по день своєї смерті ( [INFO] ). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яку ніхто не приймав, оскільки не було відомо про склад спадкового майна. Заповіт від імені померлої не посвідчувався. Єдиним спадкоємцем покійної за законом являвся її син [PERSON] , чоловік заявниці, який помер [INFO] у м. Лебедині Сумської області. Після його смерті спадщину прийняла заявниця, яка проживала з померлим до дня його смерті та була зареєстрована з ним за однією адресою. Однак, після прийняття спадщини померлого чоловіка заявниця лише у жовтні 2019 року дізналася, що до складу спадщини його матері [PERSON] входить право на земельну частку (пай), яке стверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] . Звернувшись до державного нотаріуса Лебединської районної державної нотаріальної контори за роз`ясненнями щодо можливості спадкування права на земельну частку (пай), яку її померлий чоловік [PERSON] мав би успадкувати після смерті своєї матері шляхом спільного з нею проживання на момент її смерті та на час відкриття спадщини, заявниця отримала рекомендації щодо звернення з позовом до суду. Тому вона звернулася до суду та просить встановити факт постійного проживання разом з липня 1993 року до часу відкриття спадщини, а саме до [INFO] , спадкоємця [PERSON] померлого [INFO] із спадкодавцем [PERSON] померлою [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . У судовому засіданні представниця заявниці заяву підтримала повністю, із підстав, які зазначені в заяві, просить заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи Лебединської міської ради Сумської області в судове засідання не з`явився, але надіслав до суду заяву в якій проти задоволення вимог [PERSON] не заперечив, просить розглянути справу у його відсутності. Суд, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [INFO] в м. Лебедині Сумської області померла [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим (повторно) Лебединським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області 01.10.2019 року (а.с. 10). Родинний зв`язок між [PERSON] та її сином [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження останнього серії [NUMBER] , виданим 21.03.1949 року Грузьчанським сільським ЗАГСом Тростянецького району Сумської області (а.с.11). [PERSON] помер [INFO] у м. Лебедині Сумської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Лебединським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Сумського обласного управління юстиції 16.04.2007 року (а.с.12). [PERSON] до дня смерті був зареєстрований та проживав по [ADDRESS] , разом з ним були зареєстровані: [PERSON] - дружина, [PERSON] - син, [PERSON] - невістка, що підтверджується довідкою, виданою реєстраційним відділом виконавчого комітету Лебединської міської ради Сумської області 01.10.2019 року за № 3286/12-36 (а.с. 13). Родинний зв`язок між заявницею [PERSON] та її чоловіком (сином померлої [PERSON] ) [PERSON] підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим 04.05.1973 року Микитівською сільською радою Тростянецького району Сумської області (а.с. 17). Після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , відкрилася спадщина, яку ніхто не приймав, оскільки не було відомо про склад спадкового майна. Заповіт від імені померлої не посвідчувався. Заявниця [PERSON] , шляхом спільного проживання успадкувала належне [PERSON] майно, що стверджено свідоцтвом про право на спадщину за законом від 14.12.2007 року серії ВКВ № 559575, посвідченим державним нотаріусом Лебединської районної державної нотаріальної контори Сумської області та зареєстрованим в реєстрі за №3571 (а.с. 14,15). До складу спадщини [PERSON] , померлої [INFO] , входить право на земельну частку (пай), яке стверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] , виданим Тростянецькою районною державною адміністрацією членам відкритого сільськогосподарського акціонерно - пайового товариства закритого типу «Нива» на підставі розпорядження Тростянецької районної державної адміністрації Сумської області № 164 від 21.03.1996 року та зареєстрованим за №703 на ім`я [PERSON] . Дане підтверджується листом Відділу у Тростянецькому районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 28.10.2019 року № 1044/111-19, витягом з книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) та листом Білківської сільської ради Тростянецького району Сумської області від 28.10.2019 року № 395/02-24 (а.с.18,19,20). Згідно з пунктом 211 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом від 03 березня 2004 року № 20/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 03 березня 2004 року за № 283/8882, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину, тобто тим, які постійно проживали разом зі спадкодавцем чи подали заяву нотаріусу про прийняття спадщини. Доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. У статті 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України ). Згідно з частиною другою статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою. За змістом норми статті 1268 ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Так, відповідно до частин третьої і четвертої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною першою статті 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Статтями 2, 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік. Таким чином, відсутність реєстрації місця проживання спадкоємця за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані заявником, та оцінені судом. Відповідна правова позиція міститься, зокрема, у постановах ВС/КЦС від 10.01.2019 року по справі № 484/747/17 та від 04.07.2018 року по справі № 404/2163/16-ц. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Приписи ч. 2 ст. 315 ЦПК України передбачають, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. В судовому засіданні було встановлено, що померла [PERSON] у період часу з липня 1993 року по день своєї смерті ( [INFO] ) фактично проживала разом зі своїм сином [PERSON] однією сім`єю по [ADDRESS] без реєстрації місця проживання, оскільки внаслідок похилого віку та незадовільного стану здоров`я вона потребувала сторонньої допомоги з догляду за нею. При цьому, між померлими [PERSON] та [PERSON] були добрі сімейні стосунки, які ґрунтувались на засадах батьківських відносин матері та сина. [PERSON] , який був сином [PERSON] , та його дружина [PERSON] (заявниця) фактично стали єдиними особами з числа близьких родичів, які здійснювали постійний догляд за померлою [PERSON] , супроводжували її під час проходження медичного лікування, підтримували матеріально. За станом здоров`я та внаслідок свого похилого віку [PERSON] тривалий період часу до дня смерті потребувала обов`язкової сторонньої допомоги та постійного стабільного догляду. Вказаний факт ствердили свідки [PERSON] та [PERSON] , які кожен зокрема, повідомили, що проживають на одній вулиці з заявницею і товаришують. Свердили , що [PERSON] у липні 1993 року перевіз з с. Грузьке до себе додому матір, і вона проживала по [ADDRESS] до дня смерті [INFO] . Він і його дружина доглядали її та здійснили поховання. Дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що заява обґрунтована, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому підлягає до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved