Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-25 00:00:00

[PERSON] у грудні 2016 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідно до договору дарування від 27 березня 2014 року вона отримала у дар від свого батька [PERSON] житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований по вул. Чкалова, 25 у м. Пирятин. У вищезазначеному будинку зареєстровані мати позивача [PERSON], народження 22.06.1936 та племінниця [PERSON], яка з 2006 року проживає за адресою [INFO]. Реєстрація відповідача\~ в будинку позивача порушує її права\~на володіння\~та користування власністю. Просила\~визнати [PERSON] такою, що втратила право на користування житловим приміщенням по вул. Чкалова, 25 у м. Пирятин Полтавської області. Позивач у судове засідання не зявилася, просить справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримує, про що надала суду відповідну заяву. Відповідач\~[PERSON] у судове засідання не зявилася, про час та місце його проведення повідомлена належним чином у відповідності до ч. 5 ст. 74 ЦПК України, причини неявки суду не повідомила, заяв про відкладення слухання справи від неї до суду не надійшло. Розглянувши подані документи, з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов та\~оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини: Відповідно до договору дарування від 27 березня 2014 року [PERSON] отримала у дар від свого батька [PERSON] житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований по вул. Чкалова, 25 у м. Пирятин (а.с. 6-7) та зареєструвала право власності на нього, що підтверджується витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно. ( а.с.8-9) Згідно домової книги за вказаною адресою зареєстровані [PERSON], народження 22.06.1936 та [PERSON], проте остання з 2006 року у даному будинку не проживає, що підтверджено довідкою квартального комітету Пирятинської міської ради від 27.11.2016 ( а.с.12). Знятися з реєстрації за місцем розташування будинку\~ відповідач\~ добровільно не бажає. Відповідно до ч. 1 ст. 319 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Як роз'яснив пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 34 постанови\~ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 7 лютого\~ 2014 року № 5, під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім'ї, попередніми членами його сім'ї, а також членами сім'ї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (п. 3 ч. 1 ст. 346 ЦК) із зняттям останнього з реєстрації. Чинним законодавством України не передбачено перехід прав та обов'язків попереднього власника до нового власника в частині збереження права користування житлом членів сім'ї колишнього власника (інших осіб, які отримали право\~ користування житлом з його згоди)\~ у випадку зміни власника. Виникнення права членів сім'ї власника квартири (інших осіб) на користування квартирою та обсяг цих прав залежить від виникнення у власника квартири права власності на цю квартиру, а отже, припинення права власності на квартиру припиняє право членів його сім'ї на користування цією квартирою. Відповідно до п.4 ч.1 ст. 406\~ ЦК України, сервітут (право користування чужим майном) припиняється у разі припинення обставини, яка була підставою для встановлення сервітуту.Судом встановлено, що\~ відповідач\~ у\~ належному\~\~ позивачу\~ будинку\~не проживає з 2006 року. Таким чином, оскільки право власності [PERSON] на будинок по вул. Чкалова, 25 м. Пирятин Полтавської області припинилося у наслідок укладення з позивачем договору дарування, за умовами якого він подарував [PERSON] указаний будинок, припинено також право користування відповідачем спірним житлом, яка отримала таке право за волею попереднього власника будинку. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовна заява про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням підлягає задоволенню, оскільки її реєстрація в належному [PERSON] будинку порушує її право на користування та розпорядження власністю.

Outcome: approved