Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-17 00:00:00

адвокат Безрук Артем Володимирович, який діє в інтересах заявника [PERSON] , звернувся до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з вищеназваною заявою, у якій просив встановити факт смерті [INFO] в смт Зуївка Донецької області, матері заявника - [PERSON] , яка народилась [INFO] в селищі Зуївка міста Харцизька Донецької області. Заява мотивована тим, що мати заявника померла на непідконтрольній території України Донецької області, а тому він позбавлений можливості зареєструвати факт смерті особи іншим чином. Заявник [PERSON] та його представник адвокат Безрук А.В. в судове засідання не з`явились, належним чином були повідомлені про розгляд справи. Заявник в заяві про встановлення факту зазначив про розгляд справи у його відсутність, від представника заявника в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи без його участі. Представник заінтересованої особи Покровського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) у відкрите судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, заперечень відносно заяви немає. Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце судового засідання відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи по суті. Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що заяву необхідно задовольнити з огляду на наступне. Згідно п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. 22.02.2021 року за вих. № 141/20.21-62 Покровським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , оскільки для підтвердження факту смерті пред`явлено документ, форма якого не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 року № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024 та виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Відповідно до листа Покровського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) № 228/20.21-24 від 16.03.2021 року, актовий запис про смерть відносно гр. [PERSON] , [INFO] , у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян відсутній. Згідно копії свідоцтва про смерть, виданого на непідконтрольній території України Донецької області, [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] в смт Зуївка міста Харцизька Донецької області, про що зроблений відповідний запис. Відповідно до копії лікарського свідоцтва про смерть № 402 від 07.11.2020 року, [PERSON] померла [INFO] в смт Зуївка міста Харцизька Донецької області, про що зроблений відповідний запис. Згідно копії довідки про причину смерті № 402 від 07.11.2020 року, [PERSON] померла [INFO] , причина смерті: хронічна серцево-судинна недостатність, атеросклеротичний кардіосклероз із гіпертензією, ішемічна хвороба серця. З копії свідоцтва про народження вбачається, що матір`ю [PERSON] є [PERSON] , що збігається з прізвищем, ім`ям та по батькові померлої. Крім того, до матеріалів справи додано свідоцтво про поховання [PERSON] . Оцінюючи усі додані документи як докази у даній справі, суд враховує вимоги міжнародно-правових актів і принципів, адже відповідно до ст. ст. 3, 8, 9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки», згідно яких, якщо невизнання документів, виданих окупаційною владою, веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян, такі документи повинні визнаватися. Так, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів». Застосовуючи зазначені міжнародні стандарти до цієї справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви. На підставі викладеного,

Outcome: approved