Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-21 00:00:00

Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Закарпатського обласного управління АТ «Ощадбанк» звернулося до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб №310777 від 05.12.2015, яка станом на 04.11.2020 становить 25873,42 грн., та сплачений судовий збір у розмірі 2270 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач [PERSON] заявою про приєднання №310777 (далі Заява про приєднання) до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної карти) від 05.12.2015 приєднався до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (далі - Договір) в редакції, яка діяла на день підписання заяви про приєднання. Відповідно до п. 3.4.1. заяви про приєднання відповідачу відкрито поточний рахунок № [NUMBER] в українській гривні на умовах тарифного пакету «Зарплатний». За заявою на встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредиту) від 21.02.2017 позичальнику встановлено кредит на споживчі потреби в національній валюті шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредитного ліміту) на рахунок № [NUMBER] в розмірі 25\~000грн., строк кредитування 36 місяців. Процентна ставка за кредитом є фіксованою та становить 28, 00 % річних за користування кредитними коштами у всіх випадках, крім користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду. Однак, [PERSON] взяті на себе зобов`язання добровільно не виконує, у зв`язку з чим станом на 04.11.2020 має заборгованість в розмірі 25873,42 грн., яка складається з наступного: 24974,96 грн. - основний борг, 315,22 грн. - проценти за користування кредитом, 14 грн. комісії, 540,95 грн. - 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту), 28,29 грн. - 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.08.2021 відкрито провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою, враховуючи малозначність даного спору, постановлено проводити розгляд справи у спрощеному позовному провадженні з повідомленням сторін. Розгляд справи ухвалами Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22.09.2021, 22.10.2021 відкладався. Представник позивача в судове засідання не з`явився, хоча про час і місце розгляду справи повідомлявся своєчасно і належним чином, однак в матеріалах справи наявна заява представника позивача про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує повністю та просить суд їх задовольнити. Проти винесення заочного рішення по справі не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, причини неявки суду невідомі. Відзиву у визначений судом строк відповідач не надіслав. Згідно з ч.8\~ст.178 ЦПК України\~- у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи наявність всіх умов, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, щодо проведення заочного розгляду справи, суд вважає за можливе вирішити справу у відсутності учасників справи, на підставі наявних у суду матеріалів та винести заочне рішення по справі.\~ У зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані суду докази у їх сукупності та взаємозв`язку, суд виходить з наступного. 05 грудня 2015 року [PERSON] підписав заяву про приєднання №310777 (далі Заява про приєднання) до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної карти). Відповідно до Блоку 3 вказаної Заяви про приєднання шляхом підписання цієї заяви клієнт беззастережно приєднується до договору в редакції, яка на день підписання цієї заяви на приєднання розміщена на інтернет сторінці Банку www.oschadbank.ua та укладає з Банком договір, складовою частиною якого є умови договору банківського рахунку. Як випливає зі змісту Заяви про приєднання клієнту [PERSON] відкрито поточний рахунок в національній валюті на умовах тарифного пакету «Зарплатний». Пунктом 5.1. заяви про приєднання визначено, що ця заява є невід`ємною частиною договору. Підписанням цієї заяви про приєднання клієнт підтверджує, що між ним та банком досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору, які передбачені чинним законодавством для такого роду договорів, та достовірність даних , в тому числі персональних, вказаних в заяві про приєднання. Окрім того відповідачем підписано заяву на встановлення відновлювальної кредитної лінії (Кредиту), яка, як випливає з її змісту, є складовою заяви на приєднання. У результаті підписаної заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії (Кредиту) відповідачу встановлений кредитний ліміт у сумі 25\~000 грн. та надано можливість користуватися кредитними коштами позивача, з погодженням наступних умов: -строк кредиту (користування ним) встановлюється на відповідний період дії Платіжної картки; -встановлення фіксованої процентної ставки за кредитом у розмірі: 28 процентів річних за користування кредитними коштами у всіх випадках крім випадку користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду; 0, 001 процентів річних за користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду у випадку безготівкового розрахунку за товари та послуги з використанням платіжної картки; -проценти за користування кредитом сплачуються щомісячно, згідно умов договору; -плата (комісійна винагорода) за обслуговування невикористаної частини встановленого кредиту складає 0,00 процентів від невикористаної частини встановленого кредиту та сплачується щомісячно; -комісійна винагорода за зняття готівкових коштів наданих в кредит 0,00 % від суми таких коштів; -датою укладення кредитного договору є дата підписання цієї заяви уповноваженим представником банк, датою надання кредиту є дата використання кредитного ліміту (кредитних коштів), але не раніше дати першого зарахування заробітної плати; та інші умови. Зі змісту позову та наданого до позовної заяви розрахунку заборгованості слідує, що в результаті неналежного виконання відповідачем [PERSON] умов укладеного договору станом на 04.11.2020 останній має заборгованість 25873,42 грн., яка складається з наступного: 24974,96 грн. - основний борг, 315,22 грн. - проценти за користування кредитом, 14 грн. комісії, 540,95 грн. - 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту), 28,29 грн. - 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом. Дану заборгованість позивач просить стягнути з відповідача. Вирішуючи даний спір про стягнення з [PERSON] заборгованості за основним боргом (кредитом), процентів за користування кредитом, 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту), 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом, суд встановив наступні фактичні обставини справи та керується наступними правовими нормами при їх оцінці. Відповідно до частин першої, другої\~статті 207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно положень\~ст.\~509\~ЦК України зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст.\~1054\~ЦК\~України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ч.2 ст.1054 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). За змістом\~статті 1056-1 ЦК України\~розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ч. 1 ст.\~1048\~ЦК\~України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з ст.1049\~ЦК\~України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За правилами ч. 2\~ст. 1050 ЦК України,\~якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася, та сплати процентів, належних за договором. В силу\~ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч. ч. 1, 2\~ст. 612 ЦК України\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Судом встановлено, що внаслідок неналежного виконання зобов`язання з повернення отриманих коштів у відповідача виникла заборгованість в розмірі 24974,96 грн., сума заборгованості за процентами, за користування вказаними коштами становить 315,22 грн. Статтею 625 ЦК України\~визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За наведеним у\~статті 625 ЦК України\~регулюванням відповідальності за порушення грошового зобов`язання на боржника за прострочення виконання грошового зобов`язання покладається обов`язок сплатити кредитору на його вимогу суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Проценти, встановлені\~статтею 625 ЦК України, підлягають стягненню саме за наявності протиправного невиконання (неналежного виконання) грошового зобов`язання. Тобто, проценти, що стягуються за прострочення виконання грошового зобов`язання за частиною другою\~статті 625 ЦК України, є спеціальним видом відповідальності за таке порушення зобов`язання. На відміну від процентів, які є звичайною платою за користування грошима, зокрема за договором позики, до них застосовуються загальні норми про цивільно-правову відповідальність. Велика Палата Верховного Суду вже звертала увагу, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до\~статті 625 ЦК України\~є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Подібні правові висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 у справах №703/2718/16-ц та №646/14523/15-ц. Оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма частини першої статті 1048\~ЦК України й охоронна норма частини другої статті 625\~цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно. Тому за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та частини першої статті 1048\~ЦК України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до частини другої\~статті 625\~ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання. Такий висновок сформульовано у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.02.2010 у справі №912/1120/16. Враховуючи вищенаведене суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості, що включає в себе такі складові, зокрема: 24974,96 грн. - основний борг, 315,22 грн. - проценти за користування кредитом, 540,95 грн. - 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту), 28,29 грн. - 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню. Вирішуючи даний спір про стягнення з [PERSON] заборгованості за комісією, то така є необґрунтованою та безпідставною, оскільки п. 3.6.2 Заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії (Кредиту) розмір такої складає 0, 00 %. Встановлення інших комісійних винагород заявою не передбачено. У даному випадку договірні правовідносини виникли між банком та фізичною особою споживачем банківських послуг (частина перша\~статті 11 Закону України від 12 травня 1991 року №1023-XII «Про захист прав споживачів». Згідно з пунктом 22 частини першої статті 1 Закону № 1023-XII споживач фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Конституційний Суд України у рішенні у справі за конституційним зверненням громадянина [PERSON] щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули Закону України від\~22 листопада 1996 року № 543/96-В\~«Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» від 11 липня 2013 року у справі №1-12/2013 зазначив, що з огляду на приписи частини четвертої\~статті 42 Конституції України\~участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту. Отже, відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з [PERSON] АТ АТ «Ощадбанк» дотримав вимог, передбачених частиною другою статті 11\~Закону\~№1023-XII про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що даний позов підлягає частковому задоволенню, а саме в частині стягнення з відповідача [PERSON] фактично отриманої суми кредитних коштів, відсотків за користування такими коштами, 3 % річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом. В іншій частині, зокрема, що стосується нарахованої комісії, то суд не знаходить правових підстав для задоволення таких вимог. Відповідно до ст.141\~ЦПК\~України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений останнім судовий збір у розмірі 2270 грн.

Outcome: partial