Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-11 00:00:00

[PERSON] у поданій нею 24.11.2017р. до суду позовній заяві просить визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] від 20.07.2017 р. таким, що не підлягає виконанню, пославшись на таке: 20.07.2017р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] вчинено виконавчий напис, яким пропонується стягнути з нього заборгованість за кредитним договором в розмірі 127417,02 грн. з урахуванням заборгованості за тілом кредиту у розмірі 11721,39 грн., заборгованості за відсотками у розмірі 105702,00 грн., заборгованості з пені та комісії у розмірі 3449,96 грн., заборгованості по штрафам (фіксована частина) у розмірі 500,00 грн., заборгованості по штрафам (відсоток від суми заборгованості) у розмірі 6043,67 грн. та витрати за вчинення виконавчого напису у сумі 1800,00 грн. Вважає, що даний виконавчий напис нотаріуса виданий з порушенням діючого законодавства та є таким, що не підлягає виконанню. Однією з умов вчинення нотаріусом виконавчого напису є строк давності. Нотаріус вчиняє виконавчий напис за умови, якщо з дня виникнення права вимоги пройшло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Строки, протягом яких можливо вчинити виконавчий напис, обчислюється з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення заборгованості, тобто з дня, коли стягувач дізнався або повинен був дізнатися про те, що його право на належне виконання зобовязання порушено божником. Якщо строк дії зобовязання не закінчився, нотаріус може вчинити виконавчий напис за заявою стягувача, якщо це прямо передбачено законом або договором. Вважає, що виконавчий напис вчинений з порушенням строку давності, про що свідчить те, що остання оплата нею здійснювалася 25 квітня 2014 року, тобто понад три роки. Крім того, стягувач повинен був надати їй копію рахунку про непогашену заборгованість з відміткою під розписку після вручення письмового попередження. Тоді вона могла би заперечувати проти розрахунку заборгованості. Також не згодна з нарахованими процентами. Крім того, вважає незаконним нарахування пені та штрафів після 14 квітня 2014 року з огляду на Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». Представник відповідача за довіреністю [PERSON] в судове засідання не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність; позов не визнав за підстав, викладених у письмовому відзиві на позовну заяву (а.с.23-25), в яких зауважив на тому, що виконавчий напис вчинений з дотриманням вимог діючого законодавства (ст.ст.87,88 Закону України «Про нотаріат», п.п.3.1.,3.2 гл.16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, п.п.1,2 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженого постановою КМ України від 29.06.99 р. №1172) на підставі наданих банком документів, що підтверджують безспірність заборгованості, оскільки виконавчий напис вчинено на підставі оригіналу Кредитного договору та виписки про рух коштів, що є первинним документом, а також обґрунтованого розрахунку заборгованості. Зауважив на тому, що з огляду на приписи наведеного вище законодавства нотаріус при вчиненні виконавчого напису не перевіряє безспірність заборгованості, не встановлює права та обовязки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність документів з урахуванням положень переліку, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку. Позивачем навпаки не доведено факт належного виконання своїх зобовязань за Кредитним договором та не надано відповідний розрахунок суми заборгованості, яким частково або повністю спростований розрахунок Банку. Просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON], повідомлений про час та місце розгляду справи в порядку ч.11 ст.128 ЦПК України належним чином, в судове засідання не зявився, про причину неявки суд не повідомив. Зясувавши позицію сторін, дослідивши надані сторонами докази у справі, суд дістає таких висновків. Відповідно до ст.87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно зі ст.88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. За п.3.1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, нотаріус вчиняє виконавчі написи якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Згідно з п.3.2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Відповідно до п.5 глави 16 розділу ІІ цього Порядку виконавчий напис вчинюється на оригіналі документа (дублікаті документа, що має силу оригіналу), що встановлює заборгованість. Згідно з п.10 витягу з узагальнення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» від 07.02.2014р. однією з обєктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Поза увагою нотаріуса часто лишається те, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчого напису, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди, або звертаються про стягнення спірного боргу. Тому судами під час розгляду таких справ має бути враховано предявлені банками розрахунки заборгованості за кредитними договорами, суми, які зазначені у письмових вимогах та виконавчих написах нотаріусів, зясовано всі обставини у справі, зокрема чи є за боржником сума боргу. При цьому судам слід особливу увагу приділяти спірності сум у частині зазначення різних сум у письмовій вимозі та у виконавчому написі. Як правило у виконавчому написі сума є більшою ніж у вимозі, але це повязано з часом, який пройшов від надіслання вимоги і вчинення виконавчого напису. Отже, якщо у письмовій вимозі боржнику повідомлено, що при вчиненні напису сума заборгованості може буде збільшена з урахуванням нарахування процентів та штрафних санкцій, то у такому випадку спірності суми немає. Судом встановлено: 20 липня 2017 року за виконавчим написом приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] запропоновано на підставі цього виконавчого напису стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 09.07.2008 р. в розмірі 127417,02 грн. з урахуванням заборгованості за тілом кредиту у розмірі 11721,39 грн., заборгованості за відсотками у розмірі 105702,00 грн., заборгованості з пені та комісії у розмірі 3449,96 грн., заборгованості по штрафам (фіксована частина) у розмірі 500,00 грн., заборгованості по штрафам (відсоток від суми заборгованості) у розмірі 6043, 7грн. та витрати за вчинення виконавчого напису у сумі 1800,00 грн. Зазначено, що строк, за який проводиться стягнення, становить 3248 днів, а саме з 09.07.2008 р. по 31.05.2017 р. Виконавчий напис набирає чинності з дня його вчинення, тобто з 20 липня 2017 року (а.с.4). Вирішуючи питання по суті заявлених позовних вимог, суд виходив з принципу змагальності сторін, закріпленому в статті 12 ЦПК України, згідно з яким кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Проте, безспірність суми у вчиненому виконавчому написі, її відповідність письмовій вимозі стягувача боржнику стороною відповідача не доведена. Будь-яких доказів на підтвердження заперечень проти позовних вимог, викладених у Відзиві на позовну заяву суду не надано. Так, суду не надано підтвердження: наявності за позивачем суми боргу перед відповідачем за кредитним договором №б/н від 09.07.2008 р.; направлення відповідачем письмової вимоги позивачу; розрахунку заборгованості за кредитним договором №б/н від 09.07.2008 р.; відповідності сум заборгованості, зазначених у письмовій вимозі, виконавчому напису нотаріусу. З виконавчого напису нотаріуса також вбачається, що строк, за який запропоновано стягнення, становить 3248 днів - майже за 9 років, тобто поза межами трирічного строку, що може свідчити про порушення строку позовної давності. Крім того, суд вважає спірним нарахування відповідачем пені та штрафів, виходячи з такого: Так, 02 вересня 2014 року Верховною Радою України прийнято Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», який набув чинності з 15 жовтня 2014 року (далі - Закон № 1669 -УП). Відповідно до ст.2 Закону № 1669-УП на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому КМУ переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особа підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому КМУ переліку, де проводилася антитерористична операція (ч.1). Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції (ч.2). Відповідно до ч.ч.1,2,3 ст.11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1669 УП цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування і втрачає чинність через шість місяців з дня завершення антитерористичної операції, крім пункту 4 ст.11 «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону. На виконання абзацу 3 п.5 ст.11 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 р. № 1053-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 р. № 1079-р зупинено дію розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 р. у № 1053 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція». 02 грудня 2015 року Кабінетом Міністрів України прийнято розпорядження № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України». Пунктом 1 та 3 вказаного Розпорядження, затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, згідно з додатком та визнано такими, що втратили чинність: розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція»; розпорядження Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 року № 1079 «Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053». Як встановлено судом, останнім відомим місцем проживання [PERSON] за реєстрацією є м. Костянтинівка Донецької області. Місто Костянтинівка Донецької області відповідно до розпоряджень КМУ від 30.10.2014 р. та від 02.12.2015 р. входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Виходячи з наведеного, суд дістає висновку, що оспорюваний виконавчий напис вчинено нотаріусом з порушенням діючого законодавства та є таким, що не підлягає виконанню. Таким чином, позов підлягає задоволенню. У звязку із задоволенням позову суд присуджує позивачеві з відповідача понесені нею судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 640,00 грн.

Outcome: approved