Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-19 00:00:00

[PERSON] звернулася у суд з позовом до [PERSON], про розірвання шлюбу. У позові вказувала, що 05.05.1984 року одружилася з [PERSON] і прийняла його прізвище, її дошлюбне прізвище [PERSON]. Шлюб зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вижницького районного управління юстиції у Чернівецькій області, актовий запис №11. У шлюбі народилося троє дітей: дочка [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO], які вже повнолітні, створили свої сім'ї і проживають окремо. Посилалася на те, що шлюб виявився невдалим. Чоловік на протязі всього сімейного життя не поважає її, як дружину, постійно ображає її, чим принижує її честь та гідність. Він вживає спиртні напої, вчиняє сварки та скандали, під час яких на її адресу висловлюється непристойними словами. Більш того, почав застосовувати до неї фізичну силу, спричиняє тілесні ушкодження. 24.12.2015 року бив її залізним прутом по голові, однак у поліцію не зверталася. На даний час проживає у своєї дочки. 06.01.2016 року повернулася додому, однак у березні знову ж таки змушена була піти з дому. Відновлювати стосунки з [PERSON] не бажає і вважає, що подальше збереження шлюбу та примирення між ними суперечить її інтересам. Поведінка відповідача неадекватна, від нього можна чекати будь-що. Вона працює бібліотекаром у м. Вашківці. Відповідач приїжджає у м. Вашківці, перестріває її на вулицях, вчиняє сварки та скандали, ображає її різними непристойними словами, зводить наклеп, чим принижує її гідність, погрожує. Відповідач все робить так, щоб їх сім'я розпалася, однак із заявою про розірвання шлюбу в органи РАЦСУ звертатися не бажає. Просила розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 05.05.1984 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вижницького районного управління юстиції у Чернівецькій області, актовий запис №11. У судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] заявлений позов підтримали, посилаючись на викладені у позовній заяві обставини, просили позовні вимоги задовольнити. Щодо винесення заочного рішення по справі не заперечували. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, будучи належно повідомленим про місце, день та годину слухання справи, причини неявки суду не повідомив. Оскільки позивач не заперечує проти винесення заочного рішення по справі, то суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, заслухавши позивача [PERSON], її представника [PERSON], вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що 05.05.1984 року [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Вижницького районного управління юстиції у Чернівецькій області, актовий запис №11, що підтверджується повторним свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] від 29.03.2016 року. Після реєстрації шлюбу [PERSON] прийняла прізвище [PERSON]. У шлюбі народилося троє дітей: [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO], які вже повнолітні. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» міститься роз'яснення про те, що проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Приписами ч.3 ст.10 та ч.ч.1, 4 ст.60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином судом встановлено, що шлюб між сторонами існує формально, разом не проживають з березня 2016 року, спільного господарства не ведуть, не підтримують сімейних стосунків, позивач на примирення не згідна, вона довела, що подальше їх спільне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам, їх сім'я розпалась остаточно, а тому позов підлягає задоволенню. Також судом встановлено, що позивач після реєстрації шлюбу прийняла прізвище [PERSON]. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу [PERSON] надалі іменуватись шлюбним прізвищем [PERSON]. Це підтверджено дослідженими в суді належними доказами. На підставі ст.ст.110, 112-114 СК України,

Outcome: approved