Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-28 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з вищевказаним позовом до [PERSON] В обґрунтування заявлених позовних вимоги зазначили, що 08.12.2014 року померла їхня мати [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-КГ № 191045, яке видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Голопристанського районного управління юстиції у Херсонській області 09.12.2014 року. [PERSON] є сином померлої, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-АВ №270911, виданим Голопристанським районним бюро ЗАГС Херсонської області 15.04.1969 р., а [PERSON]- є донькою померлої, що також підтверджується свідоцтвом про народження серія ІІ-УР № 579927, виданим Голопристанським районним бюро ЗАГС Херсонської області 10.06.1960 р. 20.12.2013 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії 1-КГ Х 21162505, видане Відділом реєстрації актів громадянського стану Цюрупинського районного управління юстиції 20.12.2003 р. Відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 11.05.2004 року подружжя придбало квартиру [ADDRESS], яка зареєстрована на [PERSON]. За час свого життя [PERSON] склала заповіт, яким заповіла все належне їй майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось, її майнові права та обовязки і взагалі все те, що їй буде належати на день її смерті і на що вона буде мати право, заповіла в рівних частках [PERSON] та [PERSON]. У встановлений законом строк подали заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини, що підтверджується витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі від 12.01.2015 року № 39330988. Звернувшись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з тим, що не виділена частка померлої у спільному сумісному майні. На підставі викладеного, просять визначити, що частка [PERSON], яка померла 08.12.2014 року, в праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS], становила ? . У судовому засіданні позивачі [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги підтримали з підстав, викладених в позовній заяві та просили задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково та пояснила, що померлий [PERSON] є її батьком. Спірна квартира була придбана за кошти батька від продажу належного йому житла у м. Севастополі. При вирішенні даного спору покладається на розсуд суду. Третя особа приватний нотаріус [PERSON] в судове засідання не зявилась, про причини неявки не повідомила, про час, день і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, судом було встановлено, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 20.12.2003 р., що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Під час перебування в шлюбі [PERSON] придбав квартиру [ADDRESS] згідно нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 11.05.2004 р., зареєстрованого за № 1163. Право власності зареєстровано за номером 3712220. Позивачі [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями після смерті своєї матері [PERSON], померлої 08.12.2014 року. Цей факт підтверджується свідоцтвами про народження [PERSON] та [PERSON] Відповідач [PERSON] - є спадкоємицею після смерті її батька [PERSON], померлого 14.02.2015 р., що підтверджується інформацією, наданою приватним нотаріусом [PERSON] за вих. № 243/02 14 від 14.08.2015 р. Відповідно до ст. 60 Сімейного Кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ч.1, ч.3 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, квартира [ADDRESS], придбана [PERSON] за час перебування в шлюбі з [PERSON] є спільною сумісною власністю подружжя. З урахуванням ст. 372 ЦК України, відповідно до якої, частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, кожному із членів подружжя належало за життя по ? частці у вказаній квартирі. Тобто [PERSON] за життя на праві спільної сумісної власності належала ? частка у квартирі [ADDRESS]. З огляду на вище наведене та

Outcome: approved