Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-06 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Євротрансгруп» про визнання дій щодо ненадання позивачці відпустки у зв'язку з вагітністю та пологами, відпустки по догляду за дитиною до трьох років протиправними та зобов'язання відповідача надати до Ленінської районної виконавчої дирекції Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності оформлену за встановленим зразком заяву-розрахунок, що містить інформацію про нараховані застрахованим особам суми матеріального забезпечення, а також копію трудової книжки позивачки та копію наказу про надання відпустки по догляду за дитиною до трьох років [PERSON]; зобов'язати відповідача розглянути питання щодо звільнення позивача з посади начальника фінансового відділу ТОВ «Компанія Євротрансгруп». В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка посилається на те, що в 2007 році її було прийнято на роботу до ТОВ «Компанія Євротрансгруп» на посаду начальника фінансового відділу з оплатою праці згідно штатного розкладу. На підставі наказу №40-к від 01 грудня 2008 року [PERSON] перебувала у декретній відпустці по догляду за дитиною до трьох років, тобто до [INFO]. Під час декретної відпустки, 29 червня 2011 року позивачка оформила лист непрацездатності з приводу другої вагітності, який надає право на відпустку по вагітності та пологах, а надалі й на відпустку по догляду за дитиною до трьох років. З цього приводу позивачка звернулася до керівника підприємства із заявою про отримання відпустки у зв'язку з вагітністю та пологами, а також відповідної матеріальної допомоги у встановлений законом термін, однак досі не змогла отримати належні їй грошові кошти. У телефонній розмові позивачку було повідомлено, що з травня 2009 року підприємство припинило свою діяльність, працівників було звільнено, кадрові питання у відношенні неї керівництвом ТОВ «Компанія Євротрансгруп» вирішені не були, чим грубо було порушено права позивачки на соціальний захист, що й стало підставою для її звернення до суду з даним позовом. Позивачка у судове засідання не з'явилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, згідно письмової заяви позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила розгляд справи провести без її участі, на підставі документів, наявних в матеріалах справи. Проти розгляду справи в заочному порядку також не заперечувала. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав, з клопотанням про відкладення розряду справи до суду не звернувся, а також не скористався правом надання заперечень проти позову. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення); за ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв'язку з чим суд, з метою недопущення порушення строків розгляду справи, передбачених ст. 157 ЦПК України, з урахуванням згоди позивача, вважає за можливе провести заочний розгляд справи та вирішити справу у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, [INFO] року народилася [PERSON], батьком якої є [PERSON], матір'ю - [PERSON] (а.с. 14). Згідно наказу директора ТОВ «Компанія Євротрансгруп» про надання відпустки по догляду за дитиною №40-К від 01 грудня 2008 року, [PERSON], начальнику фінансового відділу з 01 грудня 2008 року по [INFO] за її бажанням було надано соціальну відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку (а.с. 15). [INFO] року народився син позивачки, [PERSON], що підтверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 29 вересня 2011 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції м. Києві (а.с. 18). Крім того в матеріалах справи міститься лікарняний лист, виданий позивачці лікарем поліклініки Подільського району м. Києва за період з 29 червня 2011 року по 02 листопада 2011 року у зв'язку з пологами та родами (а.с. 17). Відповідно до листа виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності Дніпропетровського обласного відділення від 09 вересня 2011 року, ТОВ «Компанія Євротрансгруп» є страхувальником Ленінського району виконавчої дирекції Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, реєстраційний номер №120040005375. Починаючи з ІІ кварталу 2009 року страхувальник не надає звіти по коштах Фонду (Ф4-ФСС з ТВП). Згідно даних звіту по коштах Фонду (Ф4-ФСС з ТВП) за І квартал 2009 року за Фондом рахується заборгованість в сумі 3 349,13 гривень. За даними Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування (ДРЗСС) останній платіж ТОВ «Компанія Євротрансгруп» до Пенсійного фонду України було здійснено 01 січня 2009 року, а остаточний розрахунок товариством (реєстраційний №04070317369 в базі ПФУ) проведено 01 квітня 2009 року. Згідно даних «Протоколу №1 про щомісячний обмін інформації між Пенсійним фондом України та Фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування України» звіти до ПФУ ТОВ «Компанія Євротрансгруп» за період з січня по червень 2011 року не надавала. Проведеними виконавчою дирекцією Фонду соціального страхування заходами встановлено, що за юридичною адресою: 49018, м. Дніпропетровськ, вул. Метробудівська, 12/132, страхувальник не знаходиться, про що був складений акт виходу за місцезнаходження страхувальника. Крім того в даному листі виконавчою дирекцією Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності Дніпропетровського обласного відділення було роз'яснено [PERSON], що на момент отримання нею листа непрацездатності по вагітності та пологам 04 липня 2011 року, вона перебувала з 01 грудня 2008 року по [INFO] у відпустці по догляду за дитиною до досягненню нею трирічного віку (наказ ТОВ «Компанія Євротрансгруп» від 01 грудня 2008 року №40-К). [PERSON] має право на призначення та виплату за кошти ВСС з ТВП допомоги по вагітності та пологах відповідно до ст. 38 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування з зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» (а.с. 9). Відповідно до листа прокурора Ленінського району м. Дніпропетровська від 14 серпня 2013 року, з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців, отриманого органами прокуратури, вбачається, що керівником ТОВ «Компанія Євротрансгруп» є Крочак Ф.Є., а підписантом - Чернишов І.М. Інформація щодо перебування товариства у процедурі ліквідації чи банкрутства - відсутня (а.с. 10). Відповідно до ст. 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. У відповідності до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Частиною 1 статті 6 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування з зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» передбачено, що загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, підлягають: особи, які працюють на умовах трудового договору (контракту) на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форм власності та господарювання або у фізичних осіб, у тому числі в іноземних дипломатичних та консульських установах, інших представництвах нерезидентів, а також обрані на виборні посади в органах державної влади, органах місцевого самоврядування та в інших органах. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування з зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням», право на матеріальне забезпечення виникає у застрахованої особи з дня настання страхового випадку в період роботи (включаючи час випробування та день звільнення), якщо інше не передбачено законодавством. Згідно ст. 38 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування з зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням», допомога по вагітності та пологах надається застрахованій особі у формі матеріального забезпечення, яке компенсує втрату заробітної плати (доходу) за період відпустки у зв'язку з вагітністю та пологами. Допомога по вагітності та пологах застрахованій особі виплачується за весь період відпустки у зв'язку з вагітністю та пологами, тривалість якої становить 70 календарних днів до пологів і 56 (у разі ускладнених пологів або народження двох чи більше дітей - 70) календарних днів після пологів. Жінкам, віднесеним до 1-4 категорій осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, допомога по вагітності та пологах виплачується за 180 календарних днів зазначеної відпустки (90 - до пологів та 90 - після пологів). Розмір зазначеної допомоги обчислюється сумарно та надається застрахованій особі в повному обсязі незалежно від кількості днів відпустки, фактично використаних до пологів. У разі надання застрахованій особі відпустки у зв'язку з вагітністю та пологами у період простою підприємства, установи, організації не з вини застрахованої особи, щорічної (основної чи додаткової) відпустки, відпустки без збереження заробітної плати, додаткової відпустки у зв'язку з навчанням, творчої відпустки допомога по вагітності та пологах надається з дня виникнення права на відпустку у зв'язку з вагітністю та пологами. За період відпустки у зв'язку з вагітністю та пологами, що збігається з відпусткою для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, допомога по вагітності та пологах виплачується незалежно від допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Відповідно до ст. 179 КЗпП України, на підставі медичного висновку жінкам надається оплачувана відпустка у зв'язку з вагітністю та пологами тривалістю 70 календарних днів до пологів і 56 (у разі народження двох і більше дітей та у разі ускладнення пологів - 70) календарних днів після пологів, починаючи з дня пологів. Тривалість відпустки у зв'язку з вагітністю та пологами обчислюється сумарно і становить 126 календарних днів (140 календарних днів - у разі народження двох і більше дітей та у разі ускладнення пологів). Вона надається жінкам повністю незалежно від кількості днів, фактично використаних до пологів. Згідно ст. 17 Закону України «Про відпустки», на підставі медичного висновку жінкам надається оплачувана відпустка у зв'язку з вагітністю та пологами тривалістю: до пологів - 70 календарних днів; після пологів - 56 календарних днів (70 календарних днів - у разі народження двох і більше дітей та у разі ускладнення пологів), починаючи з дня пологів. Відповідно до ч. 4 ст. 23 Закону України «Про відпустки» фінансування допомоги по вагітності та пологах, а також по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку провадиться з коштів державного соціального страхування. Обов'язок роботодавця (страхувальника) надавати та оплачувати застрахованими особам у разі настання страхового випадку відповідний вид матеріального забезпечення та соціальних послуг, передбачений п. З ч. 2 ст. 27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням». Відповідно до ст. 21 вищезазначеного Закону, фінансування страхувальників - роботодавців для надання матеріального забезпечення найманим працівникам здійснюється районними, міжрайонними, міськими виконавчими дирекціями відділень фонду в порядку, встановленому правлінням Фонду. Підставою для фінансування страхувальників робочими органами відділень Фонду є оформлена за встановленим зразком заява-розрахунок, що містить інформацію про нараховані застрахованим особам суми матеріального забезпечення за їх видами. Районні, міжрайонні, міські виконавчі дирекції відділень Фонду здійснюють фінансування страхувальників-роботодавців протягом десяти робочих днів після надходження заяви. Згідно до п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 29 ст. 27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням», застраховані особи мають право отримувати у разі настання страхового випадку матеріальне забезпечення та соціальні послуги, передбачені цим Законом та оскаржувати відповідно до законодавства дії страхувальника-роботодавця щодо надання матеріального забезпечення та соціальних послуг. Відповідно до статті 13 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», право на отримання допомоги по догляду за дитиною до трьох років має особа (один з батьків дитини, усиновитель, опікун, бабуся, дідусь або інший родич), яка фактично здійснює догляд за дитиною. Згідно ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, що дорівнює різниці між прожитковим мінімумом, встановленим для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 130 гривень. Допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається на кожну дитину незалежно від кількості народжених (усиновлених, взятих під опіку) дітей у сім'ї, по догляду за якими надається допомога. Для отримання допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку органам праці та соціального захисту населення надаються такі документи: - заява матері (батька) складається за формою, затвердженою Мінпраці; - копія або витяг з наказу (розпорядження) роботодавця про надання відпустки; - копія свідоцтва про народження дитини; - копія трудової книжки матері (батька) та ін. Відповідно до ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням», матеріальне забезпечення та соціальні послуги за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, застрахованим особам, зазначеним у частині першій статті 6 цього Закону, призначаються та надаються за основним місцем роботи (крім видів матеріального забезпечення, передбачених пунктами 1, 2 статті 34 цього Закону, яке надається за основним місцем роботи та за сумісництвом у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України). У разі ліквідації (реорганізації) підприємства, установи, організації матеріальне забезпечення за страховими випадками, які настали до їх ліквідації (реорганізації), виплачується застрахованим особам їх правонаступником, а в разі відсутності правонаступника - виконавчою дирекцією відділення Фонду за місцем здійснення обліку ліквідованого підприємства, установи, організації як страхувальника. Так, з наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що відповідач ТОВ «Компанія Євротрансгруп» не знято з реєстрації у Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України, а відтак й не знято з обліку як страхувальник у Фонді. За таких обставин, відповідно до п. 3 ст. 27 «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» підприємство зобов'язане надавати та оплачувати застрахованим особам (якою, зокрема є позивач) у разі настання страхового випадку відповідний вид матеріального забезпечення та соціальних послуг за рахунок коштів Фонду відповідно до Закону. Аналізуючи встановлені в судовому засіданні фактичні обставини в контексті наведених вище норм діючого законодавства, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] до ТОВ «Компанія Євротрансгруп» про зобов'язання вчинити певні дії. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд на підставі ст. 88 ЦПК України, враховуючи результат вирішення справи, вважає за необхідне судові витрати по справі покласти на відповідача та стягнути з останнього на користь держави судовий збір у розмірі 243,60 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved