Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-08 00:00:00

[PERSON] «Кредитні ініціативи» звернулося в суд з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості. Позов мотивує тим, що 12 жовтня 2006 року між ЗАТ «Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 237/7-06, згідно якого відповідач отримав кредит у сумі 10000 грн. 17 грудня 2012 року між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (виступає правонаступником ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк») та [PERSON] «Кредитні Ініціативи» укладено договір відступлення прав вимоги, відповідно до якого на користь останнього відступлено право грошової вимоги, в тому числі за кредитним договором № 237/7-06 від 12 жовтня 2006 року. У звязку з неналежним виконанням відповідачем [PERSON] умов договору, станом на 17 березня 2016 року він має прострочену заборгованість за кредитом у сумі 7041.18 грн., по відсотках у сумі 13646.96 грн., пені у сумі 16960.31 грн. Розмір неустойки, з урахуванням норм ст. 266, ч. 2 ст. 258 ЦК України щодо стягнення неустойки, яке обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду та починається з дня (місяця), з якого вона нараховується у межах строку позовної давності за основної вимогою, становить пеня у сумі 10214.38 грн. В забезпечення виконання зобовязань позичальника за кредитним договором, 12 жовтня 2006 року з [PERSON] був укладений договір поруки № 408/12-06, відповідно умов якого остання у випадку невиконання чи неналежного виконання позичальником взятих на себе зобовязань з кредитним договором солідарно відповідає разом з ним перед позивачем. Просить стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] заборгованість за кредитним договором у сумі 30902.52 грн., а саме: за кредитом 7041.18 грн.; по відсотках 13646.96 грн.; пеня за рік 10214.38 грн. Представник позивача [PERSON] «Кредитні ініціативи» в судове засідання не зявився. Відповідно до поданого письмового клопотання просить розглядати справу без присутності представника позивача на підставі наявних доказів та матеріалів, позов підтримує та просить його задовольнити. не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідачі в судове засідання не зявилися, хоч про час та місце розгляду справи належним чином повідомлялися, а тому суд в порядку ст. 169 ЦПК України розглянув справу у їх відсутності на підставі наявних у справі доказів. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України, згідно з якими у разі неявки в судове засідання відповідача, який був належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Оскільки сторони в судове засідання не зявилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що відповідно до кредитного договору № 237/7-06 від 12 жовтня 2006 року ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» надав відповідачу [PERSON] кредит у сумі 10000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 23 % річних, з кінцевим терміном повернення кредиту та процентів за ним не пізніше 11 жовтня 2008 року. Відповідно до розрахунку позивача заборгованість [PERSON] за даним кредитним договором станом на 17 березня 2016 року становить 37648.45 грн., з яких: за кредитом у сумі 7041.18 грн., по відсотках у сумі 13646.96 грн., по пені у сумі 16960.31 грн. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором 12 жовтня 2006 року між ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», [PERSON] та [PERSON] був укладений договір поруки № 408/12-06, за умовами якого позичальник [PERSON] та поручитель [PERSON] є солідарними боржниками перед кредитором, та залишаються зобовязаними за кредитним договором до повного виконання всіх своїх зобовязань за ними у повному обсязі. Згідно договору відступлення права вимоги від 17 грудня 2012 року, укладеного між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та [PERSON] «Кредитні Ініціативи», на користь останнього відступлено право грошової вимоги, в тому числі за кредитним договором № 237/7-06 від 12 жовтня 2006 року. 22 березня 2016 року позивач звернувся до відповідачів з вимогою про дострокове повернення кредиту, однак така залишена без відповіді та виконання. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитор зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобовязання. За положеннями ч. 1 ст. 1049 ЦК України, які застосовуються до відносин за кредитним договором, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Статтею 1048 ЦК України регламентовано право позикодавця на одержання від позичальника, якщо інше не встановлено договором або законом, процентів від суми позики, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, що передбачено ст. 611 ЦК України. Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Позивачем заявлено вимогу про стягнення пені за рік, що становить 10214.38 грн. Зважаючи на вищевикладене, позовні вимоги позивача про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором № 237/7-06 від 12 жовтня 2006 року з відповідачів у розмірі 30902.52 є підставними і підлягають до задоволення. Судові витрати в частині сплаченого позивачем судового збору в сумі 1378 грн. слід розділити між відповідачами відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved