Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-15 00:00:00

[PERSON] подав до суду позов про розірвання шлюбу з відповідачкою. Позов обґрунтував тим, що з 23.04.2005 року він перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. Вказав, що подружні відносини між ними припинені через різність характерів, відсутність взаєморозуміння. Подальше збереження шлюбу не можливе і суперечить інтересам сторін. Позивач в судове засідання не з'явився. Про час і місце судового розгляду оповіщений у встановленому законом порядку. Подав до суду заяву, у якій вказав, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Також заявив клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідачка в судове засідання не з'явилась. Про час і місце судового розгляду була оповіщена у встановленому законом порядку. Подала до суду заяву, у якій вказала, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Також заявила клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч.1 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Перевіркою питання наявності законних підстав для задоволення позову та питання того, чи не порушує визнання позову відповідачкою прав, свобод чи інтересів інших осіб, судом встановлено: З досліджених у справі доказів встановлені такі обставини та визначені такі правовідносини сторін, що з них випливають: З дослідженого у судовому засіданні свідоцтва про шлюб встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 23.04.2005 року Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 147. Сторони не бажають проживати у шлюбі і шлюб носить формальних характер. Збереження шлюбу не можливе, що вказано позивачкою та не заперечується відповідачкою. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Суд приходить до висновку, що до визначених судом правовідносин сторін підлягають застосуванню такі правові норми: Відповідно до ч.2 ст.104, ст.110 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно із ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Передбачених законом обставин, які б перешкоджали розірванню шлюбу судом не встановлено. Судом встановлено, що визнання позову відповідачкою не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. З досліджених судом обставин справи судом встановлено, що розірвання шлюбу відповідає дійсній волі сторін і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Тому суд приймає визнання позову відповідачкою і приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. В зв'язку з задоволенням позову суд покладає на відповідачку понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved