Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-20 00:00:00

[PERSON] у своєму позові посилається на те, що з відповідачем перебуває у шлюбі, від якого мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач ухиляється від надання їй матеріальної допомоги на утримання сина, у зв'язку з чим вона бажає, щоб з нього в примусовому порядку стягувалися аліменти. Просила суд стягувати з відповідача на її користь на сина аліменти в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ним повноліття та стягувати аліменти на її утримання до досягнення дитиною трьохрічного віку в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку, починаючи з дня подання позовної заяви до суду. Позивачка в судове засідання не з'явилася, однак, подала до суду заяву, якою зменшила свої позовні вимоги та просила стягувати з відповідача аліменти на її утримання до досягнення дитиною трьохрічного віку в розмірі 1/6 частки всіх видів заробітку, в іншій частині позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач у судове засідання також не з'явився, однак подав на адресу суду письмову заяву, в якій змінені позовні вимоги визнав повністю та просив розглянути справу без його присутності. У зв'язку із неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності до вимог ст.197 ч.2 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Оскільки всі особи, які беруть участь у справі, заявили клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд у відповідності до вимог ст.158 ч.2 ЦПК України вважає за можливе провести судовий розгляд у судовому засіданні за відсутності сторін та вирішити справу на підставі наявних у ній доказів. Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно ст. 174 ч.4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що відповідач - [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження від 11.04.2017 року серії [NUMBER]. Згідно довідки виконавчого комітету Бернашівської сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області №40 від 26.04.2017 року позивачка проживає в [ADDRESS]. Стаття 180 СК України передбачає обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до вимог ст. 182 СК України суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище відповідача. Відповідач є здоровим і працездатним, працює в ТОВ «Союз Транс Лайн-1», інших утриманців не має, обґрунтованих заперечень на позов щодо неспроможності сплачувати аліменти на сина та позивачку до досягнення дитиною трьохрічного віку, до суду не подав. Згідно частини 1 статті 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до частин 1, 2 статті 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 2 статті 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч. 4 ст. 84 СК України, право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.6 ст. 84 СК України, право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Враховуючи стан здоров'я та матеріальне становища сторін і їх неповнолітньої дитини, відсутність на утриманні у відповідача інших осіб, виходячи з розумності та достатності розміру аліментів, необхідних для задоволення потреб позивачки на утримання неповнолітньої дитини та на своє утримання, а також з реальної можливості відповідача сплачувати щомісячно аліменти, не порушуючи прав останнього, суд вважає, що заявлені [PERSON] позовні вимоги в частині стягнення аліментів на неповнолітню дитину у розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та на утримання позивачки до досягнення [PERSON] 3-х річного віку в розмірі 1/6 частки всіх видів його заробітку (доходів) є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Оскільки рішення в частині стягнення аліментів ухвалено на користь позивачки, яка звільнена від сплати судового збору, суд вважає, що у відповідності до вимог ч.3 ст.88 ЦПК України, судовий збір в розмірі 640 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави. За таких обставин, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, тому позовні вимоги підлягають до задоволення. На підставі ст. ст. 84,180, 181, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved