Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-03 00:00:00

[PERSON] обґрунтувала позов від 7.08.2020 року тим, що з 2012 року Переселенська сільська рада Кагарлицького району Київської області по теперішній час знехтували розглядом скарг, клопотань, заяв потерпілих [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про те, що [PERSON] знищив дерев`яний паркан, прикидав його землею, завалив сміттям, межа з його сторони заросла деревами, кущами та бур`янами, на зауваження не реагує, а погрожує фізичною розправою та направленням у психлікарню і сільська рада не надала жодної відповіді для оскарження до суду. Позивач просила суд стягнути на її користь з Держави Україна моральну шкоду в розмірі 226291 грн. за рахунок Державного бюджету України шляхом списання коштів з Єдиного казначейського рахунку. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала і дала пояснення , оголосивши зміст заяви про скоєння злочину на ім`я начальника СУ ГУ НП в Київській області від 22.06.2018 року копію якої додано позивачем до позову. 14 червня 2016 р. до будинку в [ADDRESS] , приїхала комісія, в складі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] - які безвідповідально віднеслися до своїх службових обов`язків, знущалися З години та довели до передінфарктного стану [PERSON] та передінсультного стану [PERSON] ., відмовилися провести обстеження території на правопорушення та скласти наступні акти: 1)акт обстеження будівель та споруд на земельній ділянці в [ADDRESS] , а саме знищеного дерев`яного паркану довжиною 18,5 метра, 2)акт правопорушення сусіда [PERSON] , межа довжиною 100 метрів заросла деревами, кущам бур`янами та прикидана сміттям та землею зі сторони сусіда [PERSON] 05 травня 2018 р. потерпілі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] повторно звернулися з заявою-клопотанням до голови Циганок В.А., в якій просили призначити комісію та виїхати за адресою [ADDRESS] , але до цього часу звернення проігноровано, та відповіді ніхто не надав. Зловживаючи владою та службовим становищем [PERSON] , колишній голова Переселенської сільської ради [PERSON] та секретар Переселенської сільської ради Шевченко С.А., своїми неправомірними діями протягом шести років призвели до того, що зі сторони [PERSON] постійно йдуть погрози фізичною розправою жінці 64 років [PERSON] . Слідче управління ГУ Національної поліції в Київській області проти [PERSON] відкрили 2 кримінальні провадження за ст. 129 ч. 1 (погроза вбивством) КК України. Зловживаючи владою та службовим становищем голова Переселенської сільської ради [PERSON] , колишній голова [PERSON] та секретар [PERSON] , проігнорували звернення потерпілих [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] та приховали злочин сусіда [PERSON] , чим вчинили злочин, що кваліфікується ст. 364 ч. 2 Кримінального кодексу [ADDRESS] знаходиться наш дачний будинок з господарськими будівлями. Сусід [PERSON] , який проживає за адресою [ADDRESS] , знищив наш дерев`яний паркан довжиною 18,5 метрів, прикидав його землею, завалив сміттям, межа з його сторони довжиною 60 метрів заросла деревами, кущами та бур`янами, на зауваження не реагує, а погрожує фізичною розправою. З травня місяця 2012 року сусід [PERSON] , водяним електронасосом з нашої спільної криниці ( частина криниці належить нам) постійно повністю викачує воду до глини, мулу, піску. Неодноразово зверталися з заявами до голови [PERSON] , прийняти міри до [PERSON] , але всі наші звернення були проігноровані. 5 червня 2016 р. сусід [PERSON] ввімкнув водяний електронасос близько 18:00 години і кудись поїхав на своєму автомобілі, а приїхав та виключив електронасос тільки о 23:00 годині. На виклик 102 приїхала поліція, яка засвідчила кримінальне правопорушення сусіда [PERSON] 6 квітня 2017 р. на нашій земельній ділянці в [ADDRESS] . сусід [PERSON] знищив 200 (двісті) кущів полуниці, на виклик 102 приїхав патруль Кагарлицького відділу поліції Обухівського ВП ГУ Національної поліції в Київській обл., сержант поліції [PERSON] та старший сержант поліції [PERSON] , які не прийняли ніякі міри до [PERSON] 09 квітня 2017 р. потерпіла [PERSON] зателефонувала по 102 з м. Києва до Кагарлицького ВП Обухівського ВП ГУ Національної поліції в Київській обл., заявила про те, що сусід [PERSON] перекопав на нашій земельній ділянці: цибулю, моркву, часник, горох, які були посаджені весною 2017 р. Сусід [PERSON] робив помосту біля свого будинку і землю скидав на наший паркан довжиною 20 метрів і знищив його. Сусід [PERSON] копав погреб, землю скидав на наший паркан довжиною 20 метрів і підняв межу на висоту 1,5 (півтора) метри. Сусід [PERSON] на межі довжиною 100 (сто) метрів посадив дерева: сливи, дикий виноград, бузок, прикидав землею, скидає сміття, виливає фекалії і ми не в змозі поставити свій паркан. 22 листопада 2016 р. Печерський районний суд м. Києва зобов`язав ГСУ Національної поліції України відкрити проти начальника Кагарлицького ВП Обухівського ВП ГУ Національної поліції в Київській обл. Дудника Олега Анатолійовича кримінальне провадження за ст. 364 Кримінального кодексу України. 24вересня 2016 р. ГСУ Національної поліції України за фактом зловживання службовим становищем відкрили проти слідчого відділу Кагарлицького ВП Обухівського ВП ГУ Національної поліції в Київській обл. кримінальне провадження № 12016000000000380, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 364 (зловживання владою або службовим становищем) КК України. 22.6.2016.1року сусід [PERSON] , який проживає [ADDRESS] . вирвав у нас кущі полуниці на нашій земельній ділянці, що знаходиться в [ADDRESS] . Всього знищено близько 60 кущів полуниці. Вартість одного куща полуниці на ринку коштує 12 гривень, всього нам завдано матеріальної шкоди на суму 720 гривень. Патруль поліції відмовився зафіксувати злочин - знищення полуниці, а натомість почали залякувати потерпілого [PERSON] , сказали йому що ваші звернення до Кагарлицького ВП Національної поліції в Київській обл. неправдиві. 01 травня 2017 р. сусід [PERSON] на нашій земельній ділянці викопав багато ям, накидав сміття (каміння, скло), на зауваження [PERSON] не реагував, а намагався затіяти сварку, потім взяв великий земляний валун і став погрожувати жінці 64 років [PERSON] фізичною розправою. 01 травня 2018 р. сусід [PERSON] разом зі своєю співмешканкою [PERSON] викачали всю воду з нашої спільної криниці, (що належить частина [PERSON] , інша частина [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] ). Зловживаючи владою та службовим становищем голова Переселенської сільської ради [PERSON] , колишній голова [PERSON] та секретар [PERSON] , проігнорували звернення потерпілих [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] та приховали злочин сусіда [PERSON] , чим вчинили злочин, що кваліфікується ст. 364 ч. 2 Кримінального кодексу України. Представник Переселенської сільської ради Кагарлицького району Київської області позов не визнала і пояснила, що заяви позивача неодноразово розглядались і надавалась відповідь. Представник Державної казначейської служби України надіслав заяву про відмову в задоволенні позову, що не є доведеним. Судом встановлено , що власником житлового будинку в [ADDRESS] є [PERSON] по договору купівлі - продажу від 20.01.2012 року згідно витягу з Державного реєстру правочинів від 20.01.2012 року. Відповідно до ст.383 ч.1 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. В колективній заяві яку підписала позивач від 2.04.2015 року на ім`я голови Переселенської сільської ради просив притягнути до кримінальної відповідальності [PERSON] за обзивання його батька [PERSON] злодієм і викликати санепідстанцію для надання довідки батькам чи можливо дихати у зв`язку виливанням нечистот під забор , звільнити межу від нечистот , обрізати гілки горіха, прив`язати собаку яка бігає по городі. Згідно акту обстеження земельної ділянки від 9.04.2015 року комісія Переселенської сільської ради з метою розгляду скарги на [PERSON] комісія рекомендувала [PERSON] провести обрізку дерев які звисають на газову трубу, перенести в інше місце загороду для сміття і не виливати нечистоти на межі та звернутись [PERSON] до суду якщо не вирішено спір. Згідно витягу з протоколу 1Х сесії Переселенської сільської ради від 17.06.2016 року по результатах розгляду звернення [PERSON] і позивача затверджено акт комісії сільської ради від 14.06.2016 року яким встановлено проживання позивача в будинку в [ADDRESS] та рекомендовано [PERSON] утримувати двір та город в належному стані вчасно викошувати траву, обполювати город, розчищати кущі біля колодязя; [PERSON] та [PERSON] домовитись про умови користування спільним колодязем та звернутись [PERSON] до суду якщо не вирішено спір. В заяві від 7.09.2018 року позивач та [PERSON] просили голову Переселенської сільської ради на підставі ст.220 КПК України виїхати на місце злочину і позбавити [PERSON] права власності на земельну ділянку яка заросла бур`яном . В заяві від 10.09.2018 року позивач та [PERSON] просили голову Переселенської сільської ради на підставі ст.220 КПК України виїхати на місце злочину і позбавити [PERSON] права власності на земельну ділянку яка заросла бур`яном . Згідно спільного рішення адміністративної комісії при виконавчому комітеті та виконавчого комітету Переселенської сільської ради від 27.09.2018 року вирішили рекомендувати [PERSON] та [PERSON] використовувати земельні ділянки за цільовим призначенням. Позивач має право проживати в житловому будинку в [ADDRESS] зі згоди власника [PERSON] та користуватись земельною ділянкою для обслуговування житлового будинку та господарських споруд за вказаною адресою, що підтверджується спільними заявами позивача і власника житлового будинку до сільської ради щодо дій [PERSON] який користується сусіднім житловим будинком та земельною ділянкою для обслуговування житлового будинку та господарських споруд по [ADDRESS] . Згідно ст.158 ЗК України передбачено: 1. Земельні спори вирішуються судами, органами місцевого самоврядування та центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. 2. Виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. 3. Органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах. 5. У разі незгоди власників землі або землекористувачів з рішенням органів місцевого самоврядування, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, спір вирішується судом. Згідно ст.159 ЗК України передбачено: 1. Земельні спори розглядаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, та органами місцевого самоврядування на підставі заяви однієї із сторін у тижневий строк з дня подання заяви. 4. У рішенні органу місцевого самоврядування або центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, визначається порядок його виконання. 5. Рішення передається сторонам у триденний строк з дня його прийняття. Згідно ст.161 ч.1 ЗК України рішення центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, органів місцевого самоврядування вступає в силу з моменту його прийняття. Оскарження зазначених рішень у суді призупиняє їх виконання. Згідно ст.103 ч.1 ЗК власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо). Згідно ст.105 ЗК України, у випадку проникнення коренів і гілок дерев з однієї земельної ділянки на іншу власники та землекористувачі земельних ділянок мають право відрізати корені дерев і кущів, які проникають із сусідньої земельної ділянки, якщо таке проникнення є перепоною у використанні земельної ділянки за цільовим призначенням. У позивача є земельний спір з [PERSON] щодо добросусідських відносин про створення незручностей у користуванні земельною ділянкою шляхом неприємних запахів, затікання дощовою водою, проникненням на земельну ділянку гілок дерев , засміченість бур`янами який розглянутий Переселенською сільською радою що підтверджується рішенням 1Х сесії Переселенської сільської ради від 17.06.2016 року по результатах розгляду звернення [PERSON] і позивача про затвердження акта комісії сільської ради від 14.06.2016 року. Вказаним рішенням також підтверджується, що 6.09.2012 року і 2.04.2015 року також були скарги на сусіда [PERSON] і для розгляду звернення створювались комісії із залученням фахівців Кагарлицької районної державної адміністрації та комісією були надані рекомендації [PERSON] і [PERSON] . У разі незгоди позивача з рішенням органу місцевого самоврядування позивач має право подати позов до суду і спір вирішується судом . Посилання , що позивач не отримувала рішення органу місцевого самоврядування і не може оскаржити його до суду, а тому порушуються її права та спричинено їй моральну шкоду не є доведеним позивачем , так як вказане рішення носить рекомендаційний характер і не зобов`язує сторін спору і також позивач не заявляла позовних вимог про зобов`язання органу місцевого самоврядування надати їй рішення по заяві з конкретною датою подання заяви . Так як позивач заперечувала проти приєднання до справи рішення органу місцевого самоврядування, то вбачається незгода позивача з рішенням органу місцевого самоврядування і позивач має право подати позов до суду. Але позивач ще подавала заяви до Переселенської сільської ради від 17.05.2019 року, від 25.06.2019 року, від 1.07.2019 року, від 20.05.2020 року про той самий спір. А тому не доведено відповідно до ст.42 ч.4 п.1 і п.2 ЗУ « Про місцеве самоврядування в Україні» , що голова сільської ради не забезпечив додержання Конституції та законів України та не організував роботи , на що посилається позивач, так як надала суду тільки копію заяви про скоєння злочину і витягу з ЄРДР по ст.364 КК України , що не є допустимим доказом вчинення злочину [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Також не порушуються права позивача на оскарження , що зазначені в ст.55 Конституції України на яку посилалась позивач. Заяви про відшкодування шкоди внаслідок пошкодження огорожі житлового будинку і щодо користування спільною криницею не є земельним спором і не підлягають розгляду органом місцевого самоврядування. Так як не порушені права позивача то позивач не має права на відшкодування моральної шкоди відповідно до ст.23 ч.1 ЦК України і у задоволенні позову відмовити.

Outcome: dismissed