Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-08 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтуванні позовних вимог позивачі посилаються на те, що вони є співвласниками квартири [ADDRESS] . Окрім них прописані в даному приміщенні дочка позивача та відповідач, яка є колишньою дружиною позивача [PERSON] . Після розірвання шлюбу між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] дочка залишилася проживати з батьком, а колишня дружина знайшла іншого чоловіка та виїхала в невідомому напрямку. Наразі місце перебування відповідача не відомо. Перебування відповідача на реєстраційному обліку у квартирі створює ряд незручностей, оскільки через реєстрацію відповідача позивачі змушені оплачувати комунальні послуги виходячи з кількості зареєстрованих осіб. Крім цього, позивачі позбавлені права вільно розпоряджатися своєю власністю. Участі в утриманні квартири та оплаті комунальних послуг відповідач не здійснює, спільного господарства не веде, у квартирі відсутні її особисті речі. Оскільки добровільно знятись з реєстрації відповідач не бажає, тому позивачі змушені звернутися до суду. Представник позивачів в судове засідання не з?явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала та прохала суд їх задовольнити. Не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення у разі виникнення обставин, викладених в ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, хоч належним чином була повідомлена про час і місце судового розгляду, шляхом оголошення про виклик. Від неї не надходило на адресу суду жодних клопотань про відкладення судових засідань. Суд вважає за можливе справу слухати у відсутності відповідача, який належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи та згідно ч.6 ст.128, ст.280 ЦПК України, постановити заочне рішення, проти чого не заперечує представник позивачів. Згідно з ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного. Відповідно до ст.41 Конституції України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ч.1 ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб. Відповідно до свідоцтва про право власності № [NUMBER] виданого відділом приватизації житла Супрунівської сільської ради від 19.12.2003 року [PERSON] та [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS] . За адресою, у належній позивачам квартирі, на реєстраційному обліку перебувають, окрім них, донька позивача [PERSON] та відповідач, його колишня дружина [PERSON] , ( [INFO] , рнокпп [NUMBER] ). Шлюб розірвано рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 10.08.2020 року, від шлюбу мають спільну доньку - [PERSON] ( [INFO] ), яка після розлучення батьків залишилась проживати з батьком. Житлова квартира [ADDRESS] не є спільною власністю подружжя, адже була набута позивачем [PERSON] до укладення шлюбу. Шлюб з відповідачем вони уклали 29.01.2011 року. Після розлучення Відповідач не залишилась проживати у квартирі позивачів та переїхала до іншого житла, донька залишилась проживати разом з батьком. Через те що відповідач прописана у квартирі, яка належить позивачам на праві власності, останні не мають можливості оформити субсидію на сплату комунальних послуг. До того ж прописка відповідача у квартирі також унеможливлює прийняття власниками рішення щодо продажу своєї власності. Відповідач добровільно знятися з реєстрації у квартирі [ADDRESS] відмовилась, проте залишила квартиру після розлучення. На даний час відповідач не проживає за вказаною адресою, на зв`язок не виходить, про місце свого перебування/проживання не повідомляє, у вихованні доньки участі не приймає. З акту про встановлення факту не проживання за місцем реєстрації від 19.05.2021 року вбачається, що [PERSON] за місцем реєстрації в [ADDRESS] фактично не проживає. Відповідно до вимог ст.391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядженням майном, хоч би ці порушення не були пов`язані із позбавленням володіння. Частиною 2 статті 405 ЦК України передбачено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] протягом останніх трьох років за вказаною адресою не проживає, спірним житлом не користується, спільного господарства не веде, її речей у будинку не має. Беручи до уваги те, що позивачі не можуть розпорядитися своїм майном на власний розсуд із-за реєстрації особи, яка тривалий час не проживає у їх квартирі, та не можуть оформити субсидію на житлово-комунальні послуги, слід прийти до висновку, що реєстрація відповідача у даній квартирі створює ряд перешкод в користування позивачами своєю власністю, тому позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved