Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-30 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] , треті особи: Богданівська сільська рада Броварського району Київської області, [PERSON] про поділ спільного сумісного майна подружжя, визнання права власності на Ѕ частину житлового будинку та поділ його в натурі. Позивач, з урахуванням уточненої позовної заяви, зазначала, що 31 січня 1990 року між нею та відповідачем був укладений шлюб. Під час шлюбу ними за спільні кошти було придбано майно: житловий будинок з надвірними будівлями за [ADDRESS] , що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого 14.11.2003 р. та договором купівлі-продажу житлового будинку від 28 липня 2003 року, який був оформлений на ім`я відповідача та посвідчений приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу 28 липня 2003 року, зареєстрований в Реєстрі за № 4629. 11 січня 2016 року рішенням Дніпровського районного суду м. Києва шлюб між ними було розірвано. На даний час відповідач не визнає право позивача спільної сумісної з ним власності на вказаний вище житловий будинок та відмовляється добровільно поділити його та встановити порядок користування прилеглою до будинку земельною ділянкою, що й змусило її звернутися до суду з даним позовом. Експертизою визначено можливість поділу спірного житлового будинку та запропоновано два варіанту його поділу. Позивач обрала перший варіант із запропонованих експертом варіантів поділу в натурі спірного житлового будинку із господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] та належить їм з відповідачем на праві спільної сумісної власності. З незначними відхиленнями від ідеальних часток так, як це й вказано в описовій частині наданого суду Висновку експерта від 13.09.2018 р., поділ в натурі спірного житлового будинку можливий. Позивач не заперечує проти отримання нею від відповідача відповідної грошової компенсації за відхилення в частці права власності на його користь при запропонованому експертом першому варіанту поділу в натурі спірного житлового будинку із господарськими будівлями та спорудами та збільшення його таким чином частки з 1/2 частки на 56/100 частки спірного житлового будинку із господарськими будівлями та спорудами, з одночасним припиненням права спільної власності та визнанням за нею та відповідачем внаслідок поділу в натурі права власності на відповідно 44/100 та 56/100 частки вказаного житлового будинку. Посилаючись на викладене, позивач просила суд поділити в натурі спільне сумісне майно подружжя, стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію за відступ від ідеальних часток внаслідок поділу в натурі житлового будинку із господарськими будівлями та спорудами, припинити право спільної сумісної власності. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представники [PERSON] і [PERSON] позовні вимоги підтримали, просили про їх задоволення в повному обсязі. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав, заперечував проти їх задоволення в повному обсязі. Зазначав, що основними грошовими коштами на будівництво були кошти, отримані ним у лютому 2002 року від продажу житлового будинку, який знаходиться в м . Слов`янську Донецької області, надані гроші його батьком та бабусею, позичені кошти у [PERSON] та власні заощадження, зі сторони дружини ніяких грошових коштів не було. В судове засідання представник третьої особи Богданівської сільської ради Броварського району Київської області не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, направили до суду заяву про розгляд справи у відсутність представника, при вирішенні справи покладалися на розсуд суду. В судове засідання третя особа [PERSON] не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Судом встановлено, що сторони позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] 31 січня 1990 року зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с.13 том І). Від спільного подружнього життя мають повнолітню дитину: [PERSON] , [INFO] (а.с.14 том І). Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 11 січня 2016 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.15-16 том І). Згідно Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого 14.11.2003 р. та договору купівлі-продажу житлового будинку від 28 липня 2003 року, оформленого на ім`я відповідача [PERSON] та посвідченого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Репою С.В. 28 липня 2003 року, зареєстрованого в Реєстрі за № 4629, останнім було набуто житловий будинок з надвірними будівлями за [ADDRESS] (а.с.17-19 том І). Пленум Верховного Суду України в постанові від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначає, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК та ст. 372 ЦК. Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. У відповідності до ст.70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.ч.1,5 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно ч.ч.1,2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. До тверджень відповідача [PERSON] щодо будівництва спірного господарства за його власні грошові кошти, суд ставиться критично, оскільки сума коштів, отриманих ним від продажу будинку та від його батька [PERSON] становить 11900 грн. Згідно письмових пояснень [PERSON] , відповідач отримав від нього грошові кошти в позику в сумі 5000 грн. для придбання житлового будинку, тобто в інтересах сім`ї. Крім того, відповідно до ч.1 ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Як відзначає Пленум Верховного Суду України у п. 23 постанови від 21.12.2007р. № 11, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що житловий будинок з надвірними будівлями за [ADDRESS] був придбаний сторонами під час перебування в шлюбі, право власності зареєстровано на одного з подружжя - відповідача [PERSON] , а тому вищевказаний житловий будинок є об`єктом спільного сумісного майна подружжя. Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу жилого будинку від 28 липня 2003 року, за адресою: [ADDRESS] ), знаходиться житловий будинок, позначений на плані літерою «А-1», загальною площею 78,5 кв.м., житловою площею 37,6 кв.м., з надвірними будівлями: сарай - «Б», вбиральня - «В», погріб - «Г», колодязь - «К», огорожа - «N» (а.с.17-18 том І). Рішенням Богданівської сільської ради Броварського району Київської області № 153 від 25 листопада 2016 року житловому будинку, що належить [PERSON] , присвоєно окрему поштову адресу, а саме: [ADDRESS] (а.с.196 том І). Відповідно до технічного паспорта на житловий будинок зареєстровані слідуючи земельні поліпшення: житловий будинок - «А», прибудова - «а», сарай - «Б», вбиральня - «В», погріб - «Г», навіс - «Д», сарай - «Е», літній душ - «Ж», ворота з хвірткою - «№1», огорожа - «№2», вигрібна яма - «І», колонка - «ІІ», загальна площа житлового будинку 74,8 кв.м., житлова площа 36,9 кв.м. Для вирішення справи та поділу житлового будинку в натурі, ухвалою суду від 11 липня 2017 року в справі призначено проведення судової будівельно-технічної експертизи (а.с.105-106). Висновком експерта Київської незалежної судово-експертної установи №2633 від 13 вересня 2018 року на розсуду суду та сторін запропоновано два варіанти поділу в натурі житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.144-197). Експертом при цьому вказано, що можливо визначити варіанти поділу в натурі житлового будинку, господарських будівель та споруд по [ADDRESS] , з окремими незначними відхиленнями від ідеальних часток та з проведенням вказаних поточних ремонтних робіт, які не потребують окремого дозволу на їх виконання. Дослідивши письмові матеріали справи та вислухавши думку сторін, суд дійшов висновку, що найбільш підходящим для сторін буде перший варіант поділу житлового будинку, так як він найкраще відображає вже укладений між сторонами порядок користування спірним майном. Крім того, позивач [PERSON] не заперечує проти виділення їй в натурі на її Ѕ частину спільного майна меншої частини житлового будинку. За таких обставин, суд дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову в повному обсязі та поділу спільного сумісного майна подружжя. Також суд,

Outcome: approved