Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-02 00:00:00

[PERSON] позов мотивувала тим, що більше 20 років пропрацювала в перукарні, що за адресою: м. Вінниця, вул. Келецька, 78-А, яка на даний час має назву «Лагуна». Дана перукарня не є юридичною особою, а відноситься до сфери управління Товариства з обмеженою відповідальністю «ВВВТ». 29.09.2015 року після попередження всіх перукарів про скорочення чисельності працівників ТОВ «ВВВТ» у зв`язку з ліквідацією перукарні «Лагуна», позивачці було повідомлено заступником директора ТОВ «ВВВТ» [PERSON], що ТОВ «ВВВТ» є власником приміщення, в якому знаходиться перукарня. Всі працівники вважали, що приміщення перукарні «Лагуна», що за адресою: м. Вінниця, вул. Келецька, 78-А, є власністю Міністерства оборони України, а ТОВ «ВВВТ» орендує дане приміщення. Після повідомлення працівників про начебто право власності на нього за ТОВ «ВВВТ», позивачка та інші працівники почали з`ясовувати чи дійсно таке право власності є та підстави його набуття. 29.10.2015 року Вінницька міська рада листом вих.№ Ко-01-94227/1-00-01 надала відповідь на колективне звернення перукарів, в якому повідомила, що 30.05.2008 року між Вінницькою міською радою та ТОВ «ВВВТ» укладено договір купівлі-продажу вбудованого приміщення № 64, загальною площею 310,4 кв.м. за адресою: м. Вінниця, вул. Келецька, 78-А. Передувало укладенню даного договору рішення Вінницької міської ради від 29.02.2008 року № 1766 «Про затвердження переліків приватизації об`єктів комунальної власності міста на 2008 рік», відповідно до якого об`єкт комунальної власності за адресою: м. Вінниця, вул. Келецька, 78-А, в якому знаходилась перукарня, підлягає приватизації способом викупу. На думку позивача, дане рішення підлягає скасуванню, оскільки цим рішенням порушені її трудові права, а також право на участь у приватизації підприємства, на якому пропрацювала двадцять років. Так, оскаржуване рішення прийнято відповідачем всупереч вимог ст. 15 ЗУ «Про приватизацію державного майна», ст. ст. 3, 7, п.1 ч. 1 ст. 18-2 ЗУ «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)», ЗУ «Про особливості приватизації майна в агропромисловому комплексі» та Державної програми приватизації на 2000-2002 роки, Порядку подання та розгляду заяви про включення до переліку об`єктів, що підлягають приватизації, та заяви про приватизацію щодо об`єктів державної власності груп А, Д, Ж, затвердженого наказом Фонду Держмайна України від 17.04.1998 року № 772. Надаючи незаконну перевагу ТОВ «ВВВТ» відповідач прийняв рішення про відчуження об`єкта приватизації неконкурентним способом. Вінницька міська рада не мала права розглядати питання про включення об`єкту приватизації до переліку об`єктів комунальної власності, що підлягають приватизації способом викупу, оскільки ТОВ «ВВВТ» звернулось» до відповідача з заявою про приватизацію лише в травні 2008 року, а рішення про затвердження переліків приватизації об`єктів комунальної власності було прийнято 29.02.2008 року. Позивач вважає, що рішення було прийнято без відповідної правової підстави та без дотримання порядку, передбаченого чинним законодавством. Крім того, спосіб приватизації викуп суперечить вимогами ч. 7 ст. 60 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», і не міг бути застосований до приватизації приміщення, в якому з 1991 року знаходилась перукарня, в якій працювало до 30 осіб, які надавали кваліфіковані послуги населенню. При цьому, приміщення перукарні відповідало всім санітарним та технічним нормам. Після приватизації приміщення адміністрація ТОВ «ВВВТ» скоротила частину перукарів, більшу частину приміщення здала в оренду Сбербанку Росії. На даний час перукарня взагалі ліквідована, а приміщення передані в оренду ПАТ «Банк Михайлівський». Отже, після приватизації приміщення обсяг послуг населенню скоротився (на даний час не надаються взагалі), що, на думку позивача, порушує права та інтереси громадян на отримання кваліфікованих та якісних послуг перукарів. Позивач [PERSON] просила визнати незаконним рішення Вінницької міської ради від 29.02.2008 року № 1766 «Про затвердження переліків приватизації об`єктів комунальної власності міста на 2008 рік» в частині включення до переліку об`єктів комунальної власності, що підлягає приватизації в 2008 році способом викупу вбудованого приміщення, яке знаходиться за адресою: м. Вінниця, вул. Келецька, 78-А, загальною площею 310,4 кв.м., та скасувати його в цій частині. Ухвалою суду від 14.12.2017 року відкрите провадження у даній справі. Ухвалою суду від 24.01.2018 року було задоволено клопотання позивача про витребування доказів з Вінницької міської ради (а.с. 54). Ухвалою суду від 24.01.2018 року було задоволено клопотання позивача про залучення ТОВ «ВВВТ» до участі у даній справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача (а.с. 54а). В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила позов задоволити. Суду пояснила, що про приватизацію даного приміщення працівники перукарні дізнались через 8 років, тому бажає знати, чи все здійснено законно. Зауважила, що вона 8 років працювала на державному підприємстві, яке стало приватним, про ці зміни їй відомо не було, тому вважає, що її право на приватизацію було порушено. На її думку, учасники ТОВ «ВВВТ» повинні були повідомити всіх працівників про приватизацію майна. Представник Вінницькоїміської ради [PERSON] позов не визнав, надав відзив на позов, який приєднаний до матеріалів справи (а.с. 38-43). Зауважив, що на момент прийняття Вінницькою міською радою оскаржуваного позивачем рішення, відчужуване приміщення належало Вінницькій міській раді на підставі рішення виконкому від 16.04.1991 року № 111, право власності зареєстроване в КП «ВООБТІ» за реєстровим № 1596 02.12.1991 року. 24.12.2007 року приміщення по договору передане в оренду ТОВ «ВВВТ» з правом приватизації (п. 5.2.4 договору, ст. 289 ГК України). Вбудоване приміщення площею 310,4 кв.м. за адресою: м. Вінниця, вул. Келецька, 78-а, було включено до переліків об`єктів комунальної власності, що підлягають приватизації в 2008 році способом викупу (групи А) на законних підставах з дотриманням порядку, що передбачений був законом, що діяв на той час. Представник третьої особи на стороні відповідача без самостійних вимог ТОВ «ВВВТ» - [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав. Надав відзив на позовну заяву, який приєднаний до матеріалів справи (а.с. 79-80). Підтримав відзив на позов, наданий представником відповідача. Наголосив, що хоча позивач працювала в перукарні, однак, засновником ТОВ «ВВВТ» не була, грошей у статутний фонд підприємства, у ремонтні роботи, у викуп приміщення не вкладала. Приватизація приміщення здійснена на підставі норм, які були чинними на момент приватизації. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає. Судом встановлено, що позивач [PERSON], [INFO], 15.11.1995 року прийнята на роботу в 16-й відділ військової торгівлі чоловічим перукарем в перукарню № 2. 16 відділ військової торгівлі перейменовано в держпідприємство МО України відділ військової торгівлі № 52. Даний відділ 04.04.2000 року перейменований в ГП МО України відділ військової торгівлі 52 ЗОК. Звільнена 30.09.2007 року по переводу в Вінницьку філію Концерну Війсьторгсервіс. 01.10.2007 року прийнята на роботу на посаду чоловічого перукаря. 01.02.2008 року звільнена по переводу в ТОВ «ВВВТ», а з 31.12.2012 року звільнена за власним бажанням. З 01.04.2015 року по 14.10.2015 року працювала на посаді чоловічого перукаря ТОВ «ВВВТ» (а.с. 50). Товариство з обмеженою відповідальністю «ВВВТ» за участю членів трудового колективу: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] було створено на підставі рішення загальних зборів учасників ТОВ «ВВВТ» 03.08.2007 року. Сформовано статутний фонд, розміром 44 000 грн. та затверджено розподіл часток у запропонованому учасниками співвідношенні. Затверджено Статут ТОВ «ВВВТ» (а.с. 68-73), директором обрано [PERSON] (а.с. 63). Нова редакція Статуту ТОВ «ВВВТ» затверджена зборами учасників ТОВ, протоколом № 9 від 26.03.2009 року, зареєстрована 02.04.2009 року (а.с. 81-87). Позивач [PERSON] не була і не є учасником ТОВ «ВВВТ». Згідно реєстраційного посвідчення, виданого КП «ВООБТІ» 02.12.1991 року, будинковолодіння № 78а по вул. Келецькій в м. Вінниці, в цілому, є власністю Вінницької міської ради на підставі рішення виконкому № 111 від 16.04.1991 року (а.с. 29). Наказом Міністра оборони України від 05.04.2007 року № 124 припинено діяльність ДП МОУ «Вінницькій відділ військової торгівлі № 52 Західного оперативного командування», реорганізовано його шляхом приєднання до Концерну «Військторгсервіс» (а.с. 132-133). Між ДП МОУ «Вінницький відділ військової торгівлі № 52» ЗОК та ТОВ «ВВВТ» укладено договір купівлі-продажу капітальних вкладень в реконструкцію об`єкта оренди (а.с. 89-90). Вартість реконструкції складає 277 296 грн. Надана кошторисна документація (а.с. 95-105). Дана сума сплачена ТОВ «ВВВТ» (а.с. 91). Між ДП МОУ «Вінницький відділ військової торгівлі № 52» ЗОК та ТОВ «ВВВТ» укладено договір купівлі-продажу рухомого майна від 29.12.2007 року (а.с. 106-116) на суму 267 368,20 грн., дана сума сплачена відповідно платіжного доручення № 2 від 18.01.2008 року (а.с. 117). Між ДП МОУ «Вінницький відділ військової торгівлі № 52» ЗОК та ТОВ «ВВВТ» укладено договір купівлі-продажу майна перукарні від 20.08.2007 року (а.с. 113-116) на суму 267 368 грн. Рішенням Вінницької міської ради від 28.08.2007 року № 2027 надано згоду на переведення сторони у зобов`язанні за договорами оренди № 11/13 від 11.12.2006 року, № 11/22 від 07.03.2007 року, № 14/29 від28.12.2006 року, № 14/32 від 28.12.2006 року, № 14/38 від 11.12.2006 року, № 14/39 від 11.12.2006 року, № 14/40 від 11.12.2006 року, 15/20 від 11.12.2006 року, № 17/15 від 11.12.2006 року, 17/16 від 11.12.2006 року, 17/17 від 11.12.2006 року, № 17/18 від 11.12.2006 року шляхом передачі прав та зобов`язань належних ДП МОУ «Вінницький відділ військової торгівлі № 52 ЗОК» за вказаними договорами до ТОВ «ВВВТ». Внесено зміни в п. 1 рішення виконкому від 11.12.2006 року № 3098 та п. 2.10 рішення виконкому від 07.03.2007 року № 447 в частині назви орендаря, слова «ДП МОУ «Вінницькій відділ військової торгівлі № 52 ЗОК» замінено на слова «ТОВ «ВВВТ» (а.с. 88). Згідно договору оренди приміщень (будівель, споруд) від 24.12.2007 року № 15-20, виконком Вінницької міської ради (орендодавець) передав в строкове платне користування ТОВ «ВВВТ» (орендар) вбудоване приміщення загальною площею 310,4 кв.м. за адресою: м. Вінниця, вул. Келецька, 78-а, для розміщення перукарні (а.с. 30-31). Зокрема, п. 5.2.4 даного договору передбачено право орендаря на приватизацію об`єкта оренди відповідно до чинного законодавства та припинення договору оренди, зокрема, в разі приватизації об`єкта оренди (за участю орендаря) (п.6.2). 11.01.2008 року колектив ТОВ «ВВВТ» звернувся із заявою на ім`я міського голови про включення до переліку об`єктів приватизації на 2008 рік шляхом викупу приміщення, яке вони орендують, за адресою м.Вінниця, вул. Келецька, 78-а площею 310,4 кв.м. (а.с. 32). Відповідно до рішення Вінницької міської ради від 29.02.2008 року № 1766 дане приміщення включено до «Переліку об`єктів комунальної власності, що підлягають приватизації в 2008 році способом викупу (група «А») (а.с. 8). Повідомлення Управління комунального майна м. Вінниці про об`єкти, які підлягають приватизації в 2008 році, зокрема вбудоване приміщення загальною площею 310,4 кв.м. за адресою: м. Вінниця, вул. Келецька, 78-а, розміщене у газеті «Вінницька газета» 18.03.2008 року (а.с. 118). Заява про приватизацію вбудованого приміщення загальною площею 310,4 кв.м. за адресою: м. Вінниця, вул. Келецька, 78-а подана керівником ТОВ «ВВВТ» [PERSON] 24.05.2008 року (а.с. 9). На виконання зазначеного рішення, 30.05.2008 року між Вінницькою міською радою в особі управління комунального майна м. Вінниці та ТОВ «ВВВТ» укладено договір купівлі-продажу вбудованого приміщення № 64, загальною площею 310,4 кв.м. за адресою: м. Вінниця, вул. Келецька, 78-а (а.с. 10-11), який посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу [PERSON] 04.06.2008 року між Управлінням комунального майна Вінницької міської ради та ТОВ «ВВВТ» був складений акт передачі приміщення № 64 загальною площею 310,4 кв.м. за адресою: м. Вінниця, вул. Келецька, 78-а, на виконання укладеного 30.05.2008 року договору купівлі-продажу (а.с. 65). Повідомлення Управління комунального майна м. Вінниці про приватизацію вбудованого приміщення загальною площею 310,4 кв.м. за адресою: м. Вінниця, вул. Келецька, 78-а, розміщене у газеті «Вінницька газета» 18.06.2008 року (а.с. 119). На момент прийняття відповідачем оскаржуваного рішення порядок приватизації об`єктів комунальної власності було врегульовано Законом України «Про приватизацію державного майна», Законом України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)», Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», Законом «Про Державну програму приватизації», Порядком подання та розгляду заяв про приватизацію об`єктів груп А, Д, а також групи Ж, які підлягають приватизації способами, встановленими для об`єктів малої приватизації, затвердженим наказом Фонду Держмайна України № 772 від 17.04.1998 року. На момент прийняття Вінницькою міською радою рішення від 29.02.2008 року № 1766 «Про затвердження переліків приватизації об`єктів комунальної власності міста на 2008 рік» вбудоване приміщення, яке знаходиться за адресою: м. Вінниця, вул. Келецька, 78-А, загальною площею 310,4 кв.м., знаходилось в комунальній власності, управління яким здійснювала Вінницька міська рада (ст. 327 ЦК України). Твердження позивача, що приміщення належало Міністерству оборони України є безпідставним. Згідно повідомлення Головного квартирно-експлуатаційного управління збройних сил України від 26.04.2018 року вбудоване приміщення (нерухоме майно) площею 310,4 кв.м. за адресою: м. Вінниця, вул. Келецька, 78А на обліку квартирно-експлуатаційних органів Міністерства оборони України не перебувало і не перебуває. Згода на відчуження зазначеного приміщення на користь ТОВ «ВВВТ» у 2007-2008 роках не надавалася. Згідно частини 1 ст. 7 Закону України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)» (станом на 20.06.2007 року, в редакції, чинній на момент прийняття оскаржуваного рішення), на яку посилається позивач при обгрунтуванні позовних вимог, місцеві ради затверджують за поданням органів приватизації переліки об`єктів, які підлягають продажу на аукціоні, за конкурсом, а також викупу. Пунктом 4 ст. 15 ЗУ «Про приватизацію державного майна» від 04.03.1992 року № 2163-ХІІ в редакції від 01.01.2008 року, чинній на момент прийняття оскаржуваного рішення, приватизація майна невеликих державних підприємств (об`єктів малої приватизації) здійснюється відповідно до ЗУ «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)». Частиною 1 ст. 2 Закону України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)» встановлено, що об`єктами малої приватизації є: цілісні майнові комплекси невеликих державних підприємств, внесених Державною програмою приватизації до групи А; окреме індивідуально визначене майно; об`єкти незавершеного будівництва та законсервовані об`єкти. Статтями 3, 4 зазначеного Закону передбачено, що приватизація об`єктів малої приватизації здійснюється шляхом викупу або продажу на аукціоні, за конкурсом. Продавцями об`єктів, що перебувають у державній та комунальній власності, є відповідно Фонд Державного майна України, його регіональну відділення та представництва; органи приватизації, створені місцевими [PERSON]. До відання виконавчих органів сільських, селищних, міських належить: управління в межах, визначених радою, майном, що належить до комунальної власності відповідних територіальних громад (п.п 1 п. «а» ст. 29 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні»). Пунктом 5 ст. 60 даного Закону передбачено, що органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об`єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізічним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об`єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду. Як зазначалося вище, договір оренди приміщень (будівель, споруд) укладався 24.12.2007 року № 15-20. Згідно із ним, ТОВ «ВВВТ» орендувало вбудоване приміщення загальною площею 310,4 кв.м. за адресою: м.Вінниця, вул. Келецька, 78-а, для розміщення перукарні «Лагуна» (а.с. 30-31). Пунктом 5.2.4 даного договору передбачено право орендаря на приватизацію об`єкта оренди відповідно до чинного законодавства та припинення договору оренди, зокрема, в разі приватизації об`єкта оренди (за участю орендаря) (п.6.2). Статтею 289 Господарського кодексу України в редакції від 11.03.2007 року, чинній на момент прийняття оскаржуваного рішення, встановлено, що орендар має право на викуп об`єкта оренди, якщо таке право передбачено договором оренди. 11.01.2008 року від ТОВ «ВВВТ» на ім`я міського голови надійшла заява № 2, згідно якої товариство просило включити до переліку об`єктів приватизації на 2008 рік шляхом викупу приміщення, які вони орендують, зокрема, приміщення перукарні, що за адресою: м. Вінниця, вул. Келецька, 78-а площею 310,4 кв.м. (а.с. 32). Дана заява подана на підставі та у спосіб, що передбачені п. 2.4 Порядку подання та розгляду заяв на приватизацію об`єктів груп А, Д, а також групи Ж (які підлягають приватизації способами, встановленими для об`єктів малої приватизації), затвердженого наказом Фонду Державного майна України № 772 від 17.04.1998 року. Відповідно до вимог частини 5 статті 7 Закону України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)» орган приватизації розглядає подану заяву і в разі відсутності підстав для відмови у приватизації включає об`єкти до переліків, зазначених у ч. 1 ст. 7 цього Закону. Результати розгляду не пізніш як через місяць з дня подання заяви доводяться до заявника у письмовій формі. Відмова у приватизації можлива тільки у випадках, коли: особа, яка подала заяву не може бути визнана покупцем підприємства згідно з Закону України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)», не затверджено переліків об`єктів, які перебувають відповідно у загальнодержавній власності, власності АРК та комунальній власносі і підлягають продажу на аукціоні або за конкурсом. Згідно п.2 рішення Конституційного Суду України № 1-16/2000 за конституційним зверненням Товариства покупців членів трудового колективу перукарні № 163 «Черемшина» щодо офіційного тлумачення окремих положень ст. 7 ЗУ «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)» слід розуміти так, що органи приватизації зобов`язані розглянути подані покупцями заяви та у разі відсутності встановлених цим Законом підстав для відмови у приватизації, включити конкретне підприємство до переліку об`єктів, що підлягають приватизації або прийняти рішення про відмову. Рішення Конституційного Суду України є остаточним і обов`язковим до виконання на території України. На підставі зазначених Законів, заяви ТОВ «ВВВТ», Вінницькою міською радою 29.02.2008 року було прийняте рішення № 1766 «Про затвердження переліків приватизації об`єктів комунальної власності міста на 2008 рік», яким було включено до переліку об`єктів комунальної власності, що підлягають приватизації в 2008 році способом викупу (група А) вбудованих приміщень площею 310,4 кв.м., за адресою: м. Вінниця, вул. Келецька, 78-а. Оскільки права позивача (в тому числі трудові права і право на участь в приватизації) цим рішенням не порушені, рішення від 29.02.2008 року прийняте в порядку та на підставі норм щодо приватизації, в задоволенні позову слід відмовити. Судові витрати слід залишити за позивачем. На підставі викладеного і

Outcome: dismissed