Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-29 00:00:00

[PERSON] звернулася із вищезазначеним позовом, в якому просила визнати договір купівлі-продажу транспортного засобу № 3553/18003338 від 06.02.2018 року, укладений між ТОВ «Бриз» (код ЄДРПОУ: 24539620) в особі [PERSON] та [PERSON] - недійсним. В обґрунтування своїх вимог позивач послалася на те, що як власник спірного майна надала право користування ним колишньому чоловіку [PERSON] згодом дізналася про відчуження автомобілю. За фактом незаконного відчуження свого майна позивач звернулася до відділу поліції, розпочато досудове розслідування за ч. 2 ст. 289, ч. 4 ст. 358 КК України, (запис ЄРДР за № 1201810480003187 від 16.08.2018 року). В подальшому позивачем було встановлено, що підставою договору купівлі-продажу став договір комісії № 3553/003338 від 06.02.2018 року на продаж транспортного засобу, укладений між невстановленою особою із [PERSON] , що є уповноваженою особою ТОВ «Бриз» (код ЄДРПОУ: 24539620). [PERSON] стверджувала, що наміру на відчуження транспортного засобу не мала, договір комісії ніколи не укладала, підпис в договорі комісії підроблений. На підтвердження зазначеного позивач надала висновок експерта Одеського НДКЦ МВС України Гарбуз Т.О. № 421-П від 21.01.2019 року. Представник позивача в процесі розгляду справи позов підтримала. Відповідачі ТОВ «БРИЗ», [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явились, повідомлялись судом про розгляд справи в порядку ст.ст. 128-130 ЦПК України. Дослідивши обставини справи та наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав : Судом встановлено, що [PERSON] \~\~з 16.11.2013 року\~є власником транспортного засобу марки BMW 325 номер кузова [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] , на час вирішення спору - державний номерний знак [NUMBER] . Зазначене підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу № [NUMBER] від 04.10.2019 року та відповіддю Регіонального сервісного центру в Одеській області територіального сервісного центру № 5141. 06.02.2018 року право власності на спірний автомобіль перереєстровано на [PERSON] \~\~на підставі договору купівлі-продажу транспортного засобу № 3553/18003338, укладеного між ТОВ «БРИЗ» в особі Кізім Вікторії [PERSON] та [PERSON] . За змістом договору комісії № 3553/003338 від 06.02.2018 року ТОВ «БРИЗ» в особі Кізім Вікторії [PERSON] отримало від позивача як власника спірного автомобілю повноваження на продаж транспортного засобу за її дорученням, але від свого імені. За висновком експерта Одеського НДКЦ МВС України Гарбуз Т.О. № 421-П від 21.01.2019 року, призначеної за ухвалою слідчого судді в межах кримінального провадження №№ 1201810480003187 від 16.08.2018 року підпис від імені [PERSON] у договорі комісії виконаний не позивачем. \~ \~ \~ \~На час вирішення спору спірне майно фактично вилучено у відповідача [PERSON] , знаходиться на зберіганні у органів досудового розслідування. Зазначені обставини відповідачами в процесі розгляду справи не спростовані. Відповідно до\~ст.203 ЦК України\~зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до ч.1\~ст.216 ЦК України\~недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. Правочин, визнаний судом недійсним є недійсним з моменту його вчинення (ст. 236 ЦК України). За договором комісії (ч.1\~ст.1011 ЦК України) одна сторона (комісіонер) зобов`язується за дорученням другої сторони (комітента) за плату вчинити один або кілька правочинів від свого імені, але за рахунок комітента. Договір комісії за своєю юридичною природою є договором про надання послуг: комісіонер надає комітенту послугу, здійснюючи певні дії в інтересах останнього. Згідно з положенням\~ст.1018 ЦК України\~майно, придбане комітентом за рахунок комітента, є власністю комітента. Зі змісту зазначеної норми вбачається, що комісіонер хоча й укладає договір-купівлі продажу майна від свого імені, але право власності на зазначене майно комітента він не набуває. Згідно з вимогами\~ст. 215 ЦК України\~підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.1-3, 5, 6\~ст.203 цього Кодексу. Згідно з ч.3\~ст.215 ЦК України\~якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Оскільки позивач як власник спірного майна не брала участі у підписанні договору комісії, її волевиявлення на відчуження автомобіля було відсутнє, в момент вчинення правочину не дотримані вимоги, встановлені частинами другою та третьою\~статті 203 ЦК України, наслідком є недійсність правочину. Відповідно до абз.1 ч.1\~ст.216 ЦК України\~недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. Суд погоджується з доводами позивача, що способом захисту порушеного права власності позивача на спірний автомобіль є визнання недійсним договору купівлі-продажу № 3553/18003338 від 06.02.2018 року, укладеного між ТОВ «БРИЗ» в особі Кізім В.О. та [PERSON] . Відповідно до\~ст. 264 ЦПК України\~під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. При поданні\~позовної заяви\~позивачем був\~сплачений судовий\~збір згідно\~квитанцій №ПН4531,\~№ [NUMBER] \~на загальну\~суму 1681,6 грн., який підлягає стягненню з відповідачів в порядку статті 141 ЦПК України. Окрім того, позивачем був укладений договір на правничу допомогу від 17.02.2020 року, наданий опис наданих адвокатом послуг із доказами здійснення ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, що відповідає статті 137 ЦПК України. Відповідачами клопотанням про зменшити судом розміру витрат на правничу допомогу з урахуванням частини 4 статті 137 ЦПК України не заявлялось. Так, правнича допомога підлягає стягненню на користь позивача в порядку п.3 ч.2 ст. 141 ЦПК України з урахуванням вчинених адвокатом дій в розмірі 4900 грн. (складання позовної заяви 2500 грн., три судових засідання по 800 грн.)

Outcome: approved