overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-28 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з позовом в якому зазначили, що є співвласниками квартири [ADDRESS], де крім них зареєстрований відповідач. Відповідач є колишнім чоловіком [PERSON] та батьком [PERSON], з яким перша розлучилась в 2009 році, про що є відповідний запис у паспорті позивачки, проте за місцем реєстрації він не проживає більш ніж чотири роки, особистих речей в квартирі не має, комунальні та інші платежі з утримання квартири не сплачує. Позивачі просять задовольнити позов та визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою реєстрації. До суду представник позивачів подав заяву про слухання справи за його та позивачів відсутності, на позові наполіг та просив ухвалити заочне рішення через неодноразову неявку відповідача. Відповідач та третя особа до суду не зявились, про дату й час слухання справи сповіщались належним чином, причини неявки не повідомили, що дає змогу розглянути справу у відсутність останніх та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши надані докази, встановив наступні обставини і відповідні їм правовідносини: факт належності позивачам як співвласникам квартири [ADDRESS] та реєстрації в ній сторін підтверджується копіями паспортів останніх, довідкою з місця проживання, витягом про державну реєстрацію, договором дарування від 10.10.2016, предметом якого є спірна квартира, інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 7-12, 16, 20-23). Фактів створення позивачами перешкод для користування відповідачем житлом за адресою реєстрації судові не надано. У відповідності до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла, яким на момент реєстрації в спірній квартирі був відповідач, втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Абзацом 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. З погляду на викладене вище позовні вимоги мають бути задоволені.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-21 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з позовом, в якому просили визнати за [PERSON] право власності ? частину квартири у спільній сумісній власності подружжя, що розташована в по вулиці Гагаріна, 11 в смт. Понінка, Полонського району, Хмельницької області та [PERSON] відповідно на ? частину вищевказаної квартири в порядку спадкування за законом. В обґрунтування вимог вказували, що 28.12.1990 року, чоловік позивача [PERSON] та батько [PERSON], [PERSON] придбав у спільну сумісну власність подружжя квартиру [ADDRESS]. Проте при оформленні договору купівлі-продажу було не правильно зазначено загальну площу квартири, крім того в реєстраційній книзі за №856 зазначено ? частина житлового будинку, а не квартира під №1. 29 травня 2012 року помер [PERSON], після\~ смерті якого відкрилась спадщина на ? частину квартири. Позивач [PERSON] та її син [PERSON], відмовились від належних для них часток в спадковому майні на користь [PERSON], однак нотаріусом їй було відмовлено через те, що не вірно зазначено загальну площу квартири у договорі купівлі-продажі та у реєстраційній книзі замість квартира № 1 зазначено ? частина житлового будинку. В судовому засіданні позивачі [PERSON] та [PERSON] позов підтримали та просили такий задовольнити. Представник Понінківської селищної ради в судове засідання не з'явився, подав заяву про слухання справи у його відсутності, проти позову не заперечував. Заслухавши пояснення позивачів, дослідивши письмові докази, суд вважає, позов слід задовольнити. Судом встановлено, що позивач [PERSON], перебувала в шлюбі з [PERSON], з 18.02.1968 року під час якого 28.12.1990 році [PERSON] придбав за письмової згоди позивача [PERSON] квартиру [ADDRESS] в якій стали проживати, проте при оформленні договору купівлі-продажу не вірно зазначено загальну площу, замість 658 м. кв., зазначено площу 74,5 м. кв. Крім того, у договорі купівлі-продажі зазначено «квартира», а в реєстраційній книзі за №856 зазначено ? частина житлового будинку. Відповідно до вимог ст.16 Закону України «Про власність», ст.ст.22,28 КпШС України, вказана квартира є спільним майном подружжя [PERSON] та [PERSON] і є достатні підстави для визнання за позивачкою [PERSON] права власності на 1/2 частину вказаної квартири. 29 травня 2012 року\~ помер [PERSON]. Позивач [PERSON]А, як спадкоємиця за законом першої черги, має право на ? частину квартири, проте не має можливості оформити спадщину, оскільки при оформленні договору купівлі-продажу було не вірно зазначено загальну площу квартири, крім того в реєстраційній книзі за №856 зазначено ? частина житлового будинку, а не квартира під №1. Про належність квартири названій особі свідчать дані технічного паспорту, договір купівлі-продажу. Після смерті спадкодавця, позивачка як спадкоємець за законом першої черги, відповідно до ст.ст.1217, 1268 ЦК України, набула право власності на ? частину вказаної квартири.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-06 00:00:00

[PERSON], та [PERSON], звернулись до суду з позовом в якому просили усунути перешкоди у здійсненні права власності на квартиру [ADDRESS] шляхом зняття відповідача з реєстраційного обліку за адресою вказаної квартири. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач був тимчасово зареєстрований в квартирі, належній позивачам, однак відповідач не проживає у вищезгаданій квартирі з березня 2013 року. В судове засідання позивачі надали заяву, в якій підтримали позовні вимоги в повному обсязі, та просили їх задовольнити, розглянувши справу у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про місце, час та дату слухання справи повідомлялась належним чином, причини неявки суду невідомі. Представник Комунального підприємства «Керуюча дирекція Дніпровського району м. Києва» в судове засідання не з»явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином причини неявки суду невідомі. Представник Дніпровського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби у м. Києві в судове засідання не з»явився, але надав суду заяву в якій просив розглянути справу у його відсутність. Відповідно до ч.1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів що у даному випадку вбачається за доцільне Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено в судовому засіданні та вбачається з матеріалів справи, квартира № 18, розташована в будинку [ADDRESS] належить позивачам згідно договору купівлі-продажу квартири від 17.03.2014 року. Згідно довідки форми № 3 від 07.07.2014 року, виданої ЖРЕО 409, відповідач зареєстрований за адресою квартири позивачів з 21.10.2004 р., однак відповідно до актів складених майстром дільниці Комунального підприємства «Керуючої дирекції» Дніпровського району м. Києва ЖРЕО-409 від 02.04.2014 та 04.06.2014 рр. на даний час відповідач у вищезгаданій квартирі не проживає. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином судом встановлено, що відповідач безпідставно зареєстрований в квартирі позивачів, що фактично чинить їм перешкоди в користуванні та розпорядженні своїм майном. Доказів в обґрунтування зворотнього відповідачем надано не було. За вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Підсумовуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та такий, що підлягає, задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-05 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з позовом в якому просить визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування жилим приміщенням, посилаючись на те, що вони з 2008 року за адресою: [ADDRESS] не проживають. Позивачі та їх представник в підготовче судове засідання не з`явились, надіслали до суду заяви в яких вказали, що на позовних вимогах наполягають, просять справу розглядати у їх відсутність. Відповідачі в підготовче судове засідання також не з`явились, звернулись до суду із заявами в яких просять справу розглянути без їх участі. Вказали, що позовні вимоги визнають повністю. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились то фіксація судового засідання не здійснювалась. Згідно з ч.3 ст.200 ЦПК України - за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до копії ордеру №112 від 06 липня 1978 позивачі є наймачами квартири [ADDRESS] . Як вбачається з актів від 01 липня 2019 року, 01 серпня 2019 року, та 06 вересня 2019 року, відповідачі за адресою: [ADDRESS] не проживають з 2008 року. Згідно зі ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності квартиронаймача право на жиле приміщення за ним зберігається протягом шести місяців. Відповідно до ст.72 ЖК України особа визнається такою що втратила право користування жилим приміщенням в разі відсутності її понад встановлені терміни. За таких обставин суд вважає, що відповідачі втратили право користування жилим приміщенням - квартирою [ADDRESS] . Вимог про стягнення з відповідачів судових витрат позивачі не заявили, а тому їх слід покласти на позивачів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-07 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з позовом, в якому просять визначити їм додатковий строк, достатній для подачі заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті батька [PERSON], померлого 19 жовтня 2011 року, який пропущено з поважних причин. Представник позивачів [PERSON], у судовому засіданні позовні вимоги позивачів підтримав повністю, пояснив, що позивачі пропустили строк, встановлений законодавством для подання заяви для прийняття спадщини, оскільки їм не були відомі вимоги чинного законодавства в цій частині. Позивачі [PERSON] та [PERSON], відповідно до поданих в судове засідання письмових заяв, позовні вимоги підтримали, представник відповідача, Зносицької сільської ради у судове засідання не зявився, відповідачем надано письмову заяву за підписом сільського голови, відповідно до якої вимоги [PERSON] та [PERSON] визнано в повному обсязі. Заслухавши пояснення представника позивачів, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, суд дійшов до наступного. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Із позовної заяви та пояснень представника встановлено, що позивачами не подано своєчасно заяву про прийняття спадщини після смерті батька, оскільки вони є юридично необізнаними особами, а тому вважали, що маючи при собі заповіт та правовстановлюючі документи є такими, що прийняли спадщину, а тому суд приймає вказану причину пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як поважну. Відповідно до копії свідоцтва про смерть спадкодавця [PERSON] останній помер 19 жовтня 2011 року. Із копії заповіту від 22 грудня 2009 року, укладеного [PERSON] стосовно належного йому майна (земельної ділянки) вбачається, що належне заповідачу на праві власності майно останній заповів своїм дітям : [PERSON] та [PERSON]. Таким чином, позивачі є спадкоємцями за заповітом після смерті батька на підставі ст.1235 ЦК України. Копія Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 377911 підтверджує факт наявності спадкового майна, обумовленого заповітом, а саме доводить, що спадкодавець [PERSON] є власником земельної ділянки площею 1,74 га. на території Зносицької сільської ради. Оскільки в ході судового слідства доведено наявність спадкового майна у спадкодавця, представником позивачів заперечується наявність таких, що прийняли спадщину спадкоємців за законом після смерті спадкодавця, поважність причин пропуску позивачами строку для подання заяви про прийняття спадщини приймається судом - вимоги позивачів є обгрунтованими і підлягають до задоволення в повному обсязі. На підставі наведеного, ст.ст. 1270, 1272 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-13 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з позовом, де зазначають, що 17 листопада 2007 року помер їхній батько [PERSON]. Після його смерті залишилось спадкове майно квартира, розташована по вул. Польовій б.2 в с. Хлібодарівка Чаплинського району Херсонської області. Після його смерті вони звернулись до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Але нотаріус відмовив в прийнятті заяви, оскільки право власності на житловий будинок померлий не зареєстрував належним чином, тобто не було здійснено первісної реєстрації права власності. Просять визнати за ними право власності в порядку спадкування на квартиру, яка залишилась після смерті батька. У судовому засіданні позивачі позовні вимоги підтримали, посилаючись на обставини, викладені в позові. Представник відповідача в судове засідання не зявився, подавши письмову заяву по визнання позовних вимог та розгляд справи в його відсутність. Заслухавши пояснення позивачів, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні правовідносини. Судом установлено, що 17 листопада 2007 року помер батько позивачів [PERSON]. Після його смерті залишилося спадкове майно, а саме: квартира, розташована по вул. Польовій б.2 в с. Хлібодарівка Чаплинського району Херсонської області. Позивачі зверталися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але нотаріусом у прийнятті заяви було відмовлено, оскільки не було здійснено первісної реєстрації права власності. Крім позивачів інших спадкоємців не має. Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб ( спадкоємців). Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Враховуючи зазначене, а також приймаючи до уваги, що на майно, яке залишилася після смерті [PERSON], ніхто не претендує, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-04 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з позовом, де зазначають, що [INFO] року помер їхній батько [PERSON]. Після його смерті залишилась земельна ділянка площею 6,2 га, розташована на території Червонополянської сільської ради Чаплинського району Херсонської області. Після смерті батька вони звернулися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але їм відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки за життя померлим втрачено оригінал сертифікату на право на земельну частку ( пай ). Вважають, що фактично прийняли спадщину, оскільки звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Крім них інших спадкоємців не має. Просять визнати за ними право власності в порядку спадкування на земельну ділянку, яка залишилася після смерті батька. У судовому засіданні представник позивача за довіреністю [PERSON] позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Представник відповідача та заінтересованої особи в судове засідання не з'явилися, подавши письмові заяви про визнання позовних вимог та розгляд справи в їх відсутність. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив, такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що [INFO] року помер батько позивачів. Після його смерті залишилося спадкове майно у виді земельної ділянки площею 6,2 га, розташованої на території Червонополянської сільської ради Чаплинського району Херсонської області. Позивачі фактично прийняли спадщину, оскільки звернулися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Крім позивачів інших спадкоємців не має. Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Враховуючи зазначене, а також приймаючи до уваги, що на майно, яке залишилася після смерті [PERSON], ніхто не претендує, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-20 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] міської ради про поділ житлового будинку, що по вул. Свободи, 15 в м. Хмельницькому, шляхом виділення зі складу спільної часткової власності часток співвласників в натурі коридору 5-1 площею 7,8 кв.м., кухні 5-2 площею 13,8 кв.м., житлової кімнати 5-3 площею 15,9 кв.м., житлової кімнати 5-4 площею 9,6 кв.м., їдальні 5-5 площею 9,9 кв.м., пральні 5-6 площею 4,5 кв.м., коридору 5-7 площею 2,8 кв.м., туалету 5-8 площею 1,2 кв.м., загальною площею 65,5 кв.м., житловою площею 35,4 кв.м., посилаючись на те, що їм на праві власності належить 26/100 частки, [PERSON] - 30/100 частки, [PERSON] - 3/20 частки, [PERSON] - 6/100 частки, [PERSON] - 8/100 частки, [PERSON] - 15/100 частки спірного житлового будинку. Однак, домовитись в позасудовому порядку провести поділ майна в натурі сторони не в змозі. Крім того, позивачі просять суд припинити їх право спільної часткової власності на даний житловий будинок. В судовому засіданні представник позивачів позовні вимоги підтримав. Відповідач [PERSON] та представники відповідачів [PERSON] і [PERSON] в судовому засіданні проти позову не заперечують, посилаючись на його обгрунтованість. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] та представник відповідача [PERSON] міської ради в судове засідання не з»явились, повідомлені про час і місце судового розгляду належним чином через оголошення в газеті «Подільські Вісті», не повідомивши про причини неявки. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Так, відповідно до вимог ст. 356 ч. 1 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до вимог ст. 367 ч. ч. 1 та 2 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Судом встановлено, що [PERSON] на праві власності належить 30/100 частки, [PERSON] - 3/20 частки, [PERSON] - 6/100 частки, [PERSON] - 8/100 частки, [PERSON] - 9/100 частки, [PERSON] - 15/100 частки та [PERSON] 17/100 частки житлового будинку, що по вул. Свободи, 15 в м. Хмельницькому. Відповідно до висновку експерта №290/015 від 1 грудня 2015 року 26/100 частки даного житлового будинку, яка складається з коридору 5-1 площею 7,8 кв.м., кухні 5-2 площею 13,8 кв.м., житлової кімнати 5-3 площею 15,9 кв.м., житлової кімнати 5-4 площею 9,6 кв.м., їдальні 5-5 площею 9,9 кв.м., пральні 5-6 площею 4,5 кв.м., коридору 5-7 площею 2,8 кв.м., туалету 5-8 площею 1,2 кв.м., загальною площею 65,5 кв.м., житловою площею 35,4 кв.м., може бути виділено в натурі як окремий самостійний обєкт. Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що вимоги позивачів є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-01 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з позовом до [PERSON] за участю третьої особи Відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини. Позов мотивований тим, що [PERSON], перебуваючи з 06.05.2011 року у зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі [PERSON], одночасно мала інтимні стосунки з іншим чоловіком [PERSON] і завагітніла від нього. 06.11.2014 року позивач народила сина [PERSON]. В свідоцтві про народження дитини Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області були внесені відомості про батька дитини на підставі актового запису про укладення шлюбу №649 від 06.05.2011 року. Проте фактично біологічним батьком дитини є [PERSON], який визнає своє батьківство щодо [PERSON], [INFO]. Представник позивачів надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач надав заяву, в якій просив справу розглянути у його відсутність, позов визнав. Представник третьої особи Відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, про день, час та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. [PERSON], перебуваючи з 06.05.2011 року у зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі [PERSON], одночасно мала інтимні стосунки з іншим чоловіком [PERSON] і завагітніла від нього. 06.11.2014 року позивач народила сина [PERSON]. В свідоцтві про народження дитини Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області були внесені відомості про батька дитини на підставі актового запису про укладення шлюбу №649 від 06.05.2011 року. Проте фактично біологічним батьком дитини є [PERSON], який визнає своє батьківство щодо [PERSON], [INFO]. Згідно з ч.1 ст. 138 СК України жінка, яка народила дитину у шлюбі, має право оспорити батьківство свого чоловіка, предявивши позов про виключення запису про нього як батька дитини з актового запису про народження дитини. Відповідно до ч.2 ст. 138 СК України вимога матері про виключення актового запису про її чоловіка як батька дитини з актового запису про народження дитини може бути задоволена лише у разі подання іншою особою заяви про своє батьківство. Як зазначено в ч.3 ст. 138 СК України до вимоги матері про внесення змін до актового запису про народження дитини встановлюється позовна давність в один рік, яка починається від дня реєстрації народження дитини. [PERSON] народився 06.11.2014 року, позивачі до суду звернулись 03.11.2015 року, тобто без пропущення строку позовної давності. Враховуючи вище викладене,

Outcome: approved