Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-22 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про відшкодування майнової шкоди в розмірі 837 грн.43 коп. та моральної шкоди в розмірі 5000 грн., спричиненої внаслідок вчинення злочину. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що Олександрійським міськрайонним судом під час розгляду кримінальної справи було встановлено, що 6 липня 2014 р. в період з 19 год. до 20 год., в с. Добронадіївка Олександрійського району по вул. Польова між нею та [PERSON] виникла сварка, в ході якої остання, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи їх настання, на грунті неприязних відносин [PERSON] умисно нанесла їй один удар деревяним предметом довжиною близько 1 м по лівій кінцівці у вигляді саден, а потім - один удар в обличчя, спричинивши останній тілесні ушкодження у вигляді закритого переламу кісток носу, параорбіальної гематоми справа, які згідно висновку судово-медичної експертизи від 6 серпня 2014 р. відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які потягли за собою короткочасний розлад здоровя . [PERSON] визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, а вирок у цій справі набрав законної сили. В результаті її побиття відповідачкою вона, [PERSON], отримала тілесні ушкодження, які окрім того супроводжувалися головним болем, болем у носі, підвищенням кровоносного тиску, тимчасовим погіршенням зору на одне око. Витрати на лікування склали 837 грн.43 коп., що підтверджуються чеками. Крім того, вона зазнала моральних страждань, отримала психологічну травму, відчувала фізичний біль. Необхідність лікування призвело до порушення звичного ритму життя: вона працює листоношею і виконання нею своїх трудових обовязків повязано із спілкуванням з людьми, а оскільки мала пошкодження на обличчі, то відчувала дискомфорт; на її утриманні знаходиться двоє дітей, а тому у звязку з ушкодженням здоровя вона не могла здійснювати повноцінний догляд за ними. Тілесні ушкодження й зараз проявляються в значному болі в голові, та запамороченнях. В судовому засіданні позивачка та її представник [PERSON] підтримали позов. Позивачка пояснила, що в звязку з тілесними ушкодженнями вона на лікарняному не перебувала, оскільки з виробничою необхідністю мала обслуговувати пенсіонерів - розносити їм пенсію. Їй надали першу допомогу, а лікарка з міської лікарні на папірці виписала призначення. Записи в медичній картці щодо призначень не здійснювались. Вона діяла відповідно до порад лікарки. Лікування тривало починаючи з липня 2014 р. до весни 2015 р. Досі вона вживає заспокійливі засоби, також погіршився зір. Відповідачка [PERSON], належно повідомлена про день, час та місце розгляду справи, на повторний виклик в судове засіданні не зявилася, причини неявки не повідомила, заперечень проти позову не подала. Зі згоди позивачки суд ухвалює заочне рішення на підставі доказів, що їх надала остання. Вислухавши пояснення та доводи позивачки, її представника, дослідивши докази, що надані стороною, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Судом встановлено, що 16 жовтня 2014 р. Олександрійським міськрайонним судом ухвалено вирок, відповідно до якого [PERSON] визнано винною за ч.2 ст. 125 КК України у вчиненні умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоровя, й призначено покарання у виді штрафу. Вирок набрав законної сили. Потерпіла [PERSON] звернулася до суду в порядку цивільного судочинства з позовом про відшкодування майнової та моральної шкоди, спричиненої внаслідок вчинення злочину. Відповідно до ч.4 ст. 61 ЦК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, обовязків для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, з питань, чи мали місце ці дії та вчинені вони цією особою. Тож позивачка мала довести наявність підстав відшкодування шкоди та розмір майнової та моральної шкоди. Загальними підставами відповідальності за завдану шкоду передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала ( ч.1 ст. 1166 ЦК України). Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини ( ч.2 ст. 1166 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Однак, позивачка не надала розрахунку матеріальних витрат, натомість приєднала до позовної заяви чеки про придбання ліків та супутніх товарів. При цьому жодного доказу на підтвердження призначення лікаря, переліку витрачених медикаментів та супутніх матеріалів за її кошт відповідно до призначення лікаря, про вартість цих препаратів в мережі аптек не надала. Суд вважає, що фіскальних чеків, що їх видано аптеками, недостатньо для підтвердження того, які саме ліки спрямовувалися на відновлення здоровя саме позивачки в звязку з заподіянням їй тілесних ушкоджень. Отже, підстав для відшкодування майнової шкоди з урахуванням відсутності належних доказів немає. Щодо відшкодування моральної шкоди, то варто зазначити таке: розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (ч.3 ст. 23 ЦК України). Суд враховує, що від дій відповідачки позивачка зазнала фізичного болю та душевних страждань, які полягали в необхідності відновлювати свій фізичний стан, зявлятися в громадських місцях із тілесними ушкодженнями і відчувати дискомфорт з цього приводу, в звязку з чим було порушено звичний спосіб її життя. З урахуванням характеру правопорушення, яке є невеликої тяжкості, глибини фізичних та душевних страждань та виходячи із принципів розумності та справедливості, суд вважає, що моральна шкода підлягає відшкодуванню в розмірі 3000 грн. Відповідно до п.6 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про відшкодування матеріальних збитків. Оскільки в позові про відшкодування майнової шкоди суд позивачці відмовляє, то підстав для стягнення судового збору з відповідачки в цій частині немає. Разом з тим, несплачений позивачкою судовий збір за подання позову немайнового характеру підлягає стягненню з відповідачки на користь держави в розмірі 243 грн. 60 коп. ( виходячи із ставок на день подачі позову).

Outcome: partial