Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-18 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Позивач зазначала, що 16 січня 2020 року рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області шлюб між ними було розірвано. Від спільного шлюбу вони мають двох доньок: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . 12 липня 2019 року рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області, судовим наказом, присуджено стягувати з відповідача [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] та доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) на двох дітей, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 19 червня 2019 року і до досягнення дітьми повноліття. Сума аліментів на двох дітей становить 1800 грн. на місяць, інших коштів відповідач [PERSON] на утримання доньок не платить та не бажає платити. З часу ухвалення рішення про стягнення аліментів розмір витрат на утримання доньок значно зріс та розмір прожиткового мінімуму громадян також. Спільні доньки сторін зростають та стрімко розвиваються, в зв`язку з цим виникають додаткові витрати, такі як відвідування дитячого садка, гуртків, центрів дитячого відпочинку та розваг, іграшок, книжок, не говорячи про витрати, які необхідні на одяг, продукти харчування, засоби гігієни, ліки та оплату комунальних послуг. Та сума, яку платить відповідач, взагалі ні на що не вистачає, навіть на харчі для дітей. Крім того, доньки проживають разом із позивачем за адресою: [ADDRESS] , остання ніде не працює так як знаходиться у декретній відпустці з догляду за дитиною, іншого доходу, окрім сплати аліментів відповідачем у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) на двох дітей, не має. Посилаючись на викладене, позивач просила суд збільшити розмір аліментів, стягнутих з відповідача судовим наказом Броварського міськрайонного суду Київської області від 12 липня 2019 року та стягувати з [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , проживає: [ADDRESS] на користь [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , проживає: [ADDRESS] , на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] та доньки [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій валюті в розмірі 7000 (сім тисяч) гривень щомісячно, на двох дітей, починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до досягнення дітей повноліття. В судовому засіданні представник позивача адвокат Хайнацька О.Ф. позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі, надала пояснення аналогічні позовній заяві. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] позовні вимоги визнав частково, не заперечував проти стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 3500 грн. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.11,12). Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 16 січня 2020 року шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було розірвано (а.с.5-6). Судовим наказом Броварського міськрайонного суду Київської області від 12 липня 2019 року стягнуто з відповідача [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] та доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) на двох дітей, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 19 червня 2019 року і до досягнення дітьми повноліття (а.с.7). Відповідач є фізичною особою-підприємцем, має свою власну справу у сфері ремонту комп`ютерів і периферійного устаткування, надання інших роздрібною торгівлею комп`ютерами, діяльністю у сфері фотографії. Основний вид його підприємницької діяльності це периферійне устаткування і програмне забезпечення у спеціалізованих магазинах, що підтверджується витягом з інформаційної бази зареєстрованих фізичних осіб-підприємців (а.с.13-15). Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789XІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, моральної соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право па рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. В ст. 182 СК України, зазначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Стаття 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як роз`яснив Пленум Верховного суду України в Постанові №3 від 15.05.2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», п. 23 - відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік», Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» та Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», прожитковий мінімум на дітей відповідного віку з часу ухвалення рішення про стягнення аліментів до часу подання позову до суду і на даний час суттєво зріс. Відповідно до ЗУ «Про Державний бюджет України на 2021 рік», прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня - 1921 грн., з 1 липня - 2013 грн., з 1 грудня - 2100 грн.; для дітей віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня - 2395 грн., з 1 липня - 2510 грн., з 1 грудня - 2618 грн. Враховуючи вищенаведене, суд при розгляді вимог позивача про збільшення розміру аліментів враховує те, що після ухвалення попереднього рішення суду про стягнення аліментів змінився визначений положеннями Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів, відтак попередньо визначений судом розмір аліментів цим вимогам не відповідає, тому з вказаних підстав розмір присуджених аліментів підлягає збільшенню. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч.3 ст.181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за судовим наказом у твердій грошовій сумі на розмір аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини та навпаки). За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов ґрунтується на вимогах закону, розмір аліментів, що стягується з відповідача на користь позивача, з урахуванням норм чинного законодавства та матеріального становища сторін, а також з розрахунку на двох дітей, враховуючи часткове визнання відповідачем позовних вимог, підлягає зміні з 1/3 частини заробітку (доходу) до 3500 грн., щомісячно з відповідною індексацією згідно закону, починаючи з дня набрання цим рішенням суду законної сили й до повноліття дітей. Крім того, відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, таким чином суд вважає необхідним стягнути із відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved