Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-16 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, посилаючись на те, що 27.06.2014 року помер батько позивача [PERSON] [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на земельну ділянку по вул. Макарова, 54-н, у м. Бердянську. За життя [PERSON] склав заповіт, посвідчений приватним нотаріусом [PERSON], яким вказану земельну ділянку заповідав у рівних частках позивачам. Останнім місцем проживання спадкодавця була квартира [ADDRESS]. На час смерті спадкодавця з ним були зареєстровані: [PERSON] син спадкодавця, та [PERSON] дружина спадкодавця. Після смерті спадкодавця позивачі не встигли у строк, визначений законодавством, звернутися до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Вважають, що пропустили строк з поважних причин, оскільки з 2001 року постійно проживають у іншій країні, а саме в Російській Федерації у м. Москва, крім того, у Московській області в м. Одинцово у подружжя (позивачів) 09.10.2001 року народилася донька, яка мешкала та час смерті спадкодавця відвідувала школу у м. Москва, є неповнолітньою, дитину не було з ким залишити. Крім того, зазначають, що вони постійно мешкали в іншій країні та з в вересня 2014 року були офіційно працевлаштовані, у звязку з труднощами в отриманні та збереженні роботи також не мали змогу у шестимісячний термін після відкриття спадщини приїхати у м. Бердянськ для подання заяви про прийняття спадщини. Просять визначити їм додатковий строк у три місяці для подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини за заповітом, що відкрилась після смерті [PERSON], який помер 27 червня 2014 року. Позивачі [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити в повному обсязі. Представник позивачів адвокат [PERSON] (договори про надання правової допомоги №20/16 від 10.06.2016р., №19/16 від 10.06.2016р.) в судовому засіданні пояснив, що 27.06.2014 року помер батько позивачки [PERSON] [PERSON], який за своє життя склав заповіт, яким заповідав [PERSON] та [PERSON] належну йому на праві власності земельну ділянку площею 0,0523 га, розташовану за адресою: Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Макарова, 54-н. Але у встановлений законодавством шестимісячний строк позивачі не звернулися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], оскільки проживали в Російській Федерації, на утриманні у них перебувала неповнолітня донька, яку не було з ким залишити на той час, а також були ризики втратити роботу. Просив позов задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнали в повному обсязі, не заперечували проти задоволення заявлених вимог. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 27 червня 2014 року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія І-ЖС №298897 від 01.07.2014 року, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Бердянську реєстраційної служби Бердянського міськрайонного управління юстиції у запорізькій області, актовий запис №941. Позивачка [PERSON] є донькою померлого [PERSON] (копія свідоцтва про народження II-УН №123464 від 11.10.1961р., копія свідоцтва про укладення шлюбу № ІІ-ЖС №360808 від 20.02.1988р). 28.03.2012 року [PERSON] був складений заповіт, яким належну йому на праві приватної власності земельну ділянку, кадастровий номер якої 2310400000:08:004:0130, площею 0,0523 га, розташовану за адресою: Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Макарова, 54-н, що належить йому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку (серії Як №932641), виданого Бердянською міською радою 23 березня 2010 року, заповідав в рівних частках [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Даний заповіт посвідчено приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу Запорізької області [PERSON], реєстраційний номер №409. Як вбачається з копії домової книги на день смерті [PERSON]А був зареєстрований за адресою: [INFO]. Разом зі спадкодавцем за даною адресою були зареєстровані відповідачі [PERSON] та [PERSON]. Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК №932641, виданого Бердянською міською радою 23 березня 2010 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №011026500481, [PERSON] належить на праві приватної власності земельна ділянка, кадастровий номер якої: 2310400000:08:004:0130, площею 0,0523 га, розташована за адресою: Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Макарова, 54-н. Відповідно до листів Бердянської державної нотаріальної контори №2825/0214 від 12.09.2016р., №3783/0146 від 28.11.2016р. встановлено, що згідно Інформаційних довідок №45014455, №45936635 зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), спадкова справа щодо майна померлого 27 червня 2014 року гр. [PERSON] не заводилась, що підтверджується довідкою зі Спадкового реєстру яка додається. Згідно листа Приватного нотаріуса Бердянського міського нотаріального округу Запорізької області [PERSON] №8/01-16 від 16.01.2017р. 29.11.2016 року нею поштою було отримано заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті 27 червня 2014 року [PERSON], [INFO], від імені [PERSON], [INFO], та від імені [PERSON], [INFO], датовані 24.11.2016 року. На підставі зазначених заяв заведено спадкову справу №67/2016 до майна померлого 27.06.2014 року [PERSON]. [PERSON] та [PERSON] було проінформовано про заведення спадкової справи та про необхідність надіслати заяву, оформлену належним чином або особисто звернутись до нотаріуса а також порядок та строки прийняття спадщини. Оскільки зазначені спадкоємці особисто не звернулися до нотаріуса, постанова про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину не виносилася. Згідно зі\~ ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України\~визначено, що спадкування здійснюється за заповітом та за законом. Згідно зі\~ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті. Відповідно до ч. 3\~ст. 1223 ЦК України, право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 1269 ЦК України заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Однак отримати свідоцтво про право на спадщину позивачі не можуть, оскільки у встановлений законом шестимісячний строк вони не звернулися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Відповідно до п. 24\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»\~особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої\~статті 1272 ЦК України. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. В період шестимісячного строку позивачі не звернулися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, так як знаходилися поза межами України, а саме в Російській Федерації, що підтверджується пасажирською митною декларацією від 11.05.2014 року, згідно якої [PERSON] вїхав до Російської Федерації; копією бланка реєстрації іноземного громадянина від 08.09.2015р., згідно якого [PERSON] взято на облік в м. Москва, Російська Федерація; патентами Федеральної міграційної служби Російської Федерації від 22.09.2014 року, виданого на імя [PERSON], та від 22.09.2014р., виданого на імя [PERSON]; копією свідоцтва про народження І-ИК №740737, згідно якого 09.10.2001 року у позивачів народилася донька [PERSON] у м. Одинцово Московської області, Росія. Згідно з ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Таким чином, визнання відповідачами позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги позивачів, оскільки в судовому засіданні було встановлено, що позивачі пропустили строк для прийняття спадщини з поважних причин.

Outcome: approved