overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-05 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначає, що 01 червня 1985 року зареєструвала шлюб з відповідачем в відділі РАЦСУ Кам'янець-Подільського міськвиконкому, актовий запис № 365. Від шлюбу неповнолітніх дітей не має. Протягом року не підтримують подружні відносини, спільне господарство не ведуть через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів щодо сімейних відносин та сімейних обовязків з ведення спільного господарства. Відповідач зловживав спиртними напоями, в стані алкогольного сп»яніння ображає та принижує її, тому миритись не бажає. Відповідач через органи РАЦС розірвати шлюб не бажає, тому просить шлюб між нею та відповідачем розірвати. Позивач в судовому засіданні позов підтримала, просила задовольнити, пояснила, що за наданий судом термін на примирення з відповідачем не примирилися. Відповідач в суді заперечив проти розірвання шлюбу, так як бажає зберегти сім»ю. Заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи в повному обсязі, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони 01 червня 1985 року зареєструвала шлюб з відповідачем в відділі РАЦСУ Кам'янець-Подільського міськвиконкому, актовий запис № 365. Від шлюбу дітей не має. Сторони тривалий час не підтримують подружні відносини, спільне господарство не ведуть, оскільки не знаходили спільної мови на вирішення сімейних проблем. Позивач миритися не бажає, наполягає на розірванні шлюбу, оскільки втратила почуття поваги та любові до відповідача. Після с пливу строку на примирення сторони не помирились. Відповідач жодних дій на примирення не вчинив, що свідчить про бажання розірвати шлюб. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя й збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, тому підстав для збереження сімї немає. Відповідно до ч.1\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно ч.3\~ст. 56 СК України\~примушування до збереження шлюбних відносин, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу та особисту недоторканість.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-25 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначає, що 02.11.2003 року зареєстрували шлюб з відповідачем у Камянець-Подільському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницької області, актовий запис №909. Від шлюбу народилася донька: [PERSON] [INFO]. На обґрунтування позовних вимог зазначила, що спільне життя не склалося, відповідач постійно висловлює безпричинні претензії та вчиняє сварки, час від часу проживає окремо від сімї, не турбується та не забезпечує сімю. Всі ці обставини суттєво вплинули на відношення один до одного. Позивач втратила почуття любові, тому підтримувати дані шлюбні відносини не бажає, тому примирення неможливе. Спору про майно та місце проживання дитини не виникає. Просить шлюб між нею та відповідачем розірвати. В суді позивач позов підтримала, просить задовольнити. В суді відповідач позов визнав, не заперечив проти його задоволення. Заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи в повному обсязі, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню. Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Аналогічні приписи викладені у ст. 24 СК України, у якій, крім іншого, передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Виходячи із змісту ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. За ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 02.11.2003 року у Камянець-Подільському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницької області, актовий запис №909. Від шлюбу народилися донька [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія І-БВ №008991 від 07.06.2004 року. Сторони тривалий час не підтримують подружні відносини, спільне господарство не ведуть, оскільки не знаходили спільної мови на вирішення сімейних та матеріальних проблем. Сторони поновлювати подружні відносини не бажають. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя й збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, підстав для збереження сімї немає. Спору про майно не виникає. Дитина залишається проживати з матірю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-25 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначає, що 02 вересня 2001 року з відповідачем зареєструвала шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Кам'янець-Подільського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис № 545. Від шлюбу є діти [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Протягом трьох років не підтримують подружні відносини, спільне господарство не ведуть через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів щодо сімейних відносин та сімейних обов'язків з ведення спільного господарства та виховання дітей. Через подружню зраду відповідача миритися не бажає, наполягає на розірванні шлюбу. Просить шлюб між нею та [PERSON] зареєстрований у відділі РАГС Кам»янець-Подільського міського управління юстиції 02.09.2001 року, актовий запис № 545 розірвати. Позивач в судовому засіданні позов підтримала, просить задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, не заперечив щодо розірвання шлюбу. Заслухавши сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони 02 вересня 2001 року зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Кам'янець-Подільського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис № 545. Від шлюбу є діти [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER], [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER], [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER]. Сторони протягом тривалого часу не підтримують подружні відносини, спільне господарство не ведуть, оскільки не знаходили спільної мови на вирішення сімейних та матеріальних проблем. Позивач миритися не бажає, наполягає на розірванні шлюбу, оскільки втратила почуття поваги та любові до відповідача. За термін, наданий для примирення, сторони не помирились. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя й збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, тому підстав для збереження сім'ї немає. Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно ч.3 ст. 56 СК України примушування до збереження шлюбних відносин, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу та особисту недоторканість. Спір про майно не виникає. Діти залишаються проживати з матір'ю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-30 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначає, що 02 жовтня 2008 року з відповідачем зареєструвала шлюб у Нігинській сільській раді Кам'янець-Подільського району Хмельницької області, про що зроблено актовий запис №05. Від спільного проживання народився син [PERSON], [INFO]. З 2013 року не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, оскільки спільне життя з відповідачем не складається через сварки та конфлікти, які виникають на грунті сімейно-побутових негараздів, у зв»язку з чим втратили почуття любові один до одного. На неодноразові прохання зберегти сім»ю відповідач не реагує. Вважає, що зберегти шлюб неможливо так як він існує формально, тому строк на примирення не потрібний, просить шлюб між нею та відповідачем розірвати. Позивач в судове засідання не з'явилася, направила до суду заву про слухання справи у її відсутності, позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідач повторно в судове засідання не з'явилася, направив до суду заву про слухання справи у його відсутності, не заперечує щодо розірвання шлюбу. Вивчивши матеріалисправи в повному обсязі, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони 02 жовтня 2008 року зареєструвала шлюб у Нігинській сільській раді Кам'янець-Подільського району Хмельницької області, про що зроблено актовий запис № 05. Від спільного проживання народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] від 17.11.2008 року. Сторони тривалий час не підтримують подружні відносини, спільне господарство не ведуть, оскільки не знаходили спільної мови на вирішення сімейних та матеріальних проблем. Позивач миритися не бажає, наполягає на розірванні шлюбу так як втратила почуття поваги та любові до відповідача. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя й збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, тому підстав для збереження сім'ї немає. Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно ч.3 ст. 56 СК України примушування до збереження шлюбних відносин, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу та особисту недоторканість. Спір про майно не виникає. Дитина залишається проживати з матір'ю. У відповідності до ст.. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в сумі 551,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-02 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначає, що 03 серпня 2001 року зареєструвала шлюб з відповідачем у Кадиєвецькій сільській раді Камянець-Подільського району Хмельницької області, актовий запис № 07. Від шлюбу дітей не мають. Подружні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів щодо сімейних відносин та сімейних обовязків з ведення спільного господарства. Миритися не бажає, так як втратила почуття поваги та любові до відповідача, а розірвання шлюбу надасть їй можливість почати нове особисте життя. Відповідач через органи РАЦС розірвати шлюб не бажає. Cпору про майно не виникає, просить шлюб між нею та відповідачем розірвати. В суді позивач позов підтримала, просить задовольнити. Відповідач повторно в судове засідання не зявився, причини неявки не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно належним чином. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши позивача, вивчивши матеріали справи в повному обсязі, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню. Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім»ї. Аналогічні приписи викладені у ст. 24 СК України, у якій, крім іншого, передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Виходячи із змісту ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. За ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства (ст. 111 СК України). Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони 03 серпня 2001 року зареєстрували шлюб в Кадиєвецькій сільській раді Камянець-Подільського району Хмельницької області, актовий запис № 07. Від шлюбу дітей не мають. Сторони протягом тривалого часу не підтримують подружні відносини, спільне господарство не ведуть, проживають окремо, оскільки не знаходили спільної мови на вирішення сімейних та матеріальних проблем. Позивач поновлювати подружні відносини не бажає, наполягає на розірванні шлюбу, оскільки втратила почуття поваги та любові до відповідача. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя й збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, підстав для збереження сімї немає. Спір про майно не виникає.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-23 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначає, що 04 лютого 2006 року зареєструвала шлюб з відповідачем у відділі реєстрації актів цивільного стану міста Камянець-Подільського Камянець-Подільського міськрайонного управління юстиції Хмельницької області, актовий запис № 54. Від шлюбу є донька [PERSON], [INFO]. Подружній відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів щодо сімейних відносин та сімейних обовязків з ведення спільного господарства. На даний час стали чужими людьми, кожен фактично створив іншу сім»ю, просить строк на примирення не надавати. Cпору про майно та місця проживання дитини не виникає, просить шлюб між нею та відповідачем розірвати. Позивач в судовому засіданні позов підтримала, просить задовольнити. Відповідач в судовому засіданні не заперечив щодо задоволення позову. Заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи в повному обсязі, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню. Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім»ї. Аналогічні приписи викладені у ст. 24 СК України, у якій, крім іншого, передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Виходячи із змісту ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. За ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства (ст. 111 СК України). Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони 04 лютого 2006 року зареєстрували шлюб в відділі реєстрації актів цивільного стану міста Камянець-Подільського Камянець-Подільського міськрайонного управління юстиції Хмельницької області, актовий запис № 54. Від шлюбу народилась донька [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-БВ № 065402 від 06 листопада 2007 року. Сторони тривалий час не підтримують подружні відносини, спільне господарство не ведуть, проживають окремо, оскільки не знаходили спільної мови на вирішення сімейних та матеріальних проблем. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, оскільки втратила почуття поваги та любові до відповідача. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя й збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, підстав для збереження сімї немає. Спір про майно не виникає. Донька залишиться проживати з матірю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-10 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначає, що 05.03.2011 року зареєстрували шлюб з відповідачем у Староушицькій селищній раді Камянець-Подільського району Хмельницької області, актовий запис №02. Від шлюбу народився син: [PERSON] [INFO]. На обґрунтування позовних вимог зазначила, що спільне життя не склалося,оскільки відповідач зловживає спиртними напоями, влаштовує бійки, скандали, ухиляється від виховання та утримання сина. Всі ці обставини суттєво вплинули на відношення один до одного в зв»язку з чим півроку не підтримують подружні відносини, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Позивач втратила почуття любові та поваги до чоловіка, тому поновлювати шлюбні відносини не бажає, просить строк на примирення не надавати. Спору про майно та місце проживання дитини не виникає. Просить шлюб між нею та відповідачем розірвати. В суді позивач позов підтримала, просить задовольнити. В суді відповідач позов визнав, не заперечив проти його задоволення. Заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи в повному обсязі, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню. Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім»ї. Аналогічні приписи викладені у ст. 24 СК України, у якій, крім іншого, передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Виходячи із змісту ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. За ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 05.03.2011 року у Староушицькій селищній раді, Камянець-Подільського району Хмельницької області, актовий запис №02. Від шлюбу народився син [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія І-БВ №172144 від 17.07.2012 року. Сторони тривалий час не підтримують подружні відносини, спільне господарство не ведуть, оскільки не знаходили спільної мови на вирішення сімейних та матеріальних проблем. Позивач поновлювати подружні відносини не бажає так як втратила почуття кохання та поваги до відповідача. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя й збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, підстав для збереження сімї немає. Спору про майно не виникає. Дитина залишається проживати з матірю. Питання відшкодування судових витрат сторони вирішили добровільно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-31 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначає, що 05.03.2016 року зареєструвала шлюб з відповідачем у Костянтинівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 42. Від шлюбу дітей немає. Тривалий час проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Різниця в поглядах на права та обов'язки подружжя, відсутність взаєморозуміння та взаємоповаги, не можливість дійти спільної думки на вирішення сімейних питань та проблем призвело до погіршення взаємовідносин і до фактичного припинення шлюбних відносин, тому вважає, що сім'я розпалась. Миритися не бажає, так як втратила почуття поваги та любові до відповідача, тому збереження шлюбу суперечить її правам та інтересам. Cпору про майно не виникає, просить шлюб між нею та відповідачем розірвати. В суді відповідач позов визнав, не заперечив проти його задоволення. . Суд заслухавши відповідача, вивчивши матеріали справи в повному обсязі, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню. Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім»ї. Аналогічні приписи викладені у ст. 24 СК України, у якій, крім іншого, передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Виходячи із змісту ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. За ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства (ст. 111 СК України). Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 05.03.2016 у Костянтинівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 42. Від шлюбу спільних дітей немає. Сторони протягом тривалого часу не підтримують подружні відносини, спільне господарство не ведуть, оскільки не знаходили спільної мови на вирішення сімейних та матеріальних проблем. Позивач поновлювати подружні відносини не бажає, наполягає на розірванні шлюбу так як втратила почуття поваги та любові до відповідача. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя й збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, підстав для збереження сім'ї немає. Спір про майно не виникає. У відповідності до ст.. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 640 грн.

Outcome: approved