Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-12 00:00:00

[PERSON] (надалі за текстом позивач) звернулась до суду з позовом, яким просила стягнути з [PERSON] (надалі за текстом відповідач) на свою користь 40\~000,00 гривень боргу, 36\~170,61 гривень інфляційних збитків та 3\~396,16 гривень 3% річних. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказала, що відповідач у визначений сторонами термін грошові кошти не повернула та в даний час ухиляється від їх повернення. Сторони у судове засідання не зявились, проте від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, а також останній не заперечував проти заочного розгляду справи. В свою чергу, підстави неявки у судове засідання відповідача суду невідомі, хоча вона була завчасно і належним чином повідомлена про день та час слухання справи. За таких обставин, зважаючи на відсутність будь-яких даних про причини неявки у судове засідання відповідача, належне сповіщення останньої про розгляд справи та беручи до уваги той факт, що представник позивача не заперечує проти заочного порядку розгляду даної справи, суд вважає за можливе провести судове засідання відповідно до положень ст. ст. 224, 225 ЦПК України. Дослідив матеріали справи судом встановлені наступні фактичні обставини справи і відповідно ним правовідносини. Згідно копії розписки (а.с.5) відповідач 21 жовтня 2013 року отримала від позивача у борг грошові кошти у сумі 40\~000,00 гривень з терміном повернення до 31 грудня 2013 року. Як зазначає позивач, у строки, що вказані у розписці, відповідач грошові кошти не повернула. За здійсненими автором позову розрахунками (а.с.3-4) крім основної суми боргу розміром 40\~000,00 гривень за період з 31 грудня 2013 року по 28 жовтня 2016 року відповідач також має сплатити 36\~170,61 гривень втрат від інфляції та 3\~396,16 гривень 3% річних. Правовідносини, що склались між сторонами у справі, відповідають та регулюються наступними нормами матеріального закону. Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ч. 1 ст. 509 ЦК України надалі за текстом Кодекс). Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч. 1 ст. 526 Кодексу). Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 Кодексу). Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 Кодексу). За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначних родовими ознаками (ст. 1046 Кодексу). На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. На позичальника покладається обов'язок передбачений ст. 1049 Кодексу, повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом ( ст. 625 Кодексу). Отже, враховуюче вищевикладене, та те, що відповідач добровільно у визначений з позивачем строк кошти не повернула, чим порушила права заявника як позикодавця, які, в свою чергу, підлягають судовому захисту, суд дійшов висновку про повне задоволення позову. Суд погоджується з наданими позивачем розрахунками суми боргу, інфляційних втрат та 3% річних, адже вони відповідають дійсності та методам проведення таких розрахунків. Крім цього, враховуючи те, що позов підлягає до повного задоволення, на підставі положень ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останньою і документально підтверджені судові витрати, які складаються із судового збору у розмірі 795,67 гривень. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved