overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-04 00:00:00

[PERSON] пред'явила позов до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач аргументує заявлені вимоги тим, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися, спільне господарство подружжя на цей час не веде та сумісно не проживає. Позивач не бачить подальшого сенсу підтримувати сімейні стосунки. Позивач вказує, що між сторонами не існує спорів з приводу проживання дитини. Сторони в судове засідання не з'явилися, надали до суду заяви, якими позов просили задовольнити, розглянувши справу без їх участі. Право відповідача у повному чи частковому визнанні позову закріплено статтею 31 Цивільного процесуального кодексу України. Справу вирішено судом з урахуванням заяв сторін, наявних в матеріалах справи та досліджених у судовому засіданні доказів, на підставі яких встановлені наступні обставини: [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 13 липня 2002 року, про що Відділом реєстрації актів громадянського стану Київського районного управління м. Одеси в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за № 543. Від шлюбу в сторін народився син - [PERSON], [INFO]. Сторони взаємно згодні на розірвання шлюбу. Майнового спору та спору з приводу проживання дитини на час розгляду справи судом не встановлено. При таких обставинах суд вважає недоцільним вживати заходи щодо примирення подружжя, так як збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на морально-правовій основі шлюбу. В силу статті 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Чинне законодавство України забороняє примушування до шлюбу за допомогою будь-яких видів насильства. Відповідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З урахуванням наведеного, суд вважає позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-22 00:00:00

[PERSON] пред'явила позов до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач аргументує заявлені вимоги тим, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися, спільне господарство подружжя на цей час не веде та сумісно не проживає. Позивач не бачить подальшого сенсу підтримувати сімейні стосунки. Сторони в судове засідання не з'явилися, надали до суду заяву, якою позов просили задовольнити, розглянувши справу без їх участі. Крім того, позивач просив відновити дошлюбне прізвище «[PERSON]». Право відповідача у повному чи частковому визнанні позову закріплено статтею 31 Цивільного процесуального кодексу України. При розгляді справи судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 26 листопада 1999 року, про що Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Одеської міськради в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за № 1307. Від шлюбу в сторін є двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Майнового спору та спору з приводу місця проживання дітей на час розгляду справи судом не встановлено. Сторони взаємно згодні на розірвання шлюбу. При таких обставинах суд вважає недоцільним вживати заходи щодо примирення подружжя, так як збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на морально-правовій основі шлюбу. В силу статті 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Чинне законодавство України забороняє примушування до шлюбу за допомогою будь-яких видів насильства. Відповідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З урахуванням наведеного, суд вважає позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-03 00:00:00

[PERSON] пред'явила позов до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач аргументує заявлені вимоги тим, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися, спільне господарство подружжя на цей час не веде та сумісно не проживає. Позивач не бачить подальшого сенсу підтримувати сімейні стосунки. Сторони в судове засідання не з'явилися, надали до суду заяву, якою позов просили задовольнити, розглянувши справу без їх участі. Право відповідача у повному чи частковому визнанні позову закріплено статтею 31 Цивільного процесуального кодексу України. При розгляді справи судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] одружились 19 лютого 2011 року, про що Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 136. [INFO] у подружжя [PERSON] народився син - [PERSON]. Наявність спору з приводу місця проживання дитини, як і майнового спору на час розгляду справи судом не встановлена. Сторони взаємно згодні на розірвання шлюбу. При таких обставинах суд вважає недоцільним вживати заходи щодо примирення подружжя, так як збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на морально-правовій основі шлюбу. В силу статті 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно з ст. 24 СК України, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-28 00:00:00

[PERSON] пред'явила позов до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач аргументує заявлені вимоги тим, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися, спільне господарство подружжя на цей час не веде та сумісно не проживає. Позивач не бачить подальшого сенсу підтримувати сімейні стосунки. Сторони в судове засідання не з'явилися, надали до суду заяву, якою позов просили задовольнити, розглянувши справу без їх участі. Право відповідача у повному чи частковому визнанні позову закріплено статтею 31 Цивільного процесуального кодексу України. При розгляді справи судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] одружились 30 березня 1996 року, про що Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Одеської міської ради в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 169. Від шлюбу в сторін народилось двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Майнового спору та спору з приводу місця проживання дітей на час розгляду справи судом не встановлено. Сторони взаємно згодні на розірвання шлюбу. При таких обставинах суд вважає недоцільним вживати заходи щодо примирення подружжя, так як збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на морально-правовій основі шлюбу. В силу статті 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Чинне законодавство України забороняє примушування до шлюбу за допомогою будь-яких видів насильства. Відповідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З урахуванням наведеного, суд вважає позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-10 00:00:00

[PERSON] пред'явила позов до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач аргументує заявлені вимоги тим, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися, спільне господарство подружжя тривалий час не веде. Позивач не бачить подальшого сенсу підтримувати сімейні стосунки. За позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу ухвалою судді відкрите провадження у справі та справу призначено до судового розгляду у відкритому судовому засіданні. Сторони в судове засідання не з'явилися, надавши до суду спільну заяву, якою позов просили задовольнити, розглянувши справу без їх участі. Відповідач позов визнав. Право відповідача у повному чи частковому визнанні позову закріплено статтею 31 Цивільного процесуального кодексу України. Справу вирішено судом з урахуванням заяви сторін, наявних в матеріалах справи та досліджених у судовому засіданні доказів, на підставі яких встановлені наступні обставини: [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 26 березня 2011 року, про що Першим Маліновським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції зроблено відповідний актовий запис за № 178. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на «[PERSON]». [INFO] у подружжя [PERSON] народилась дочка - [PERSON], яка після припинення шлюбних відносин залишилася проживати з матір'ю. Майнового спору та спору з приводу місця проживання дитини на час розгляду справи судом не встановлено. Статтею 51 Конституції України задекларовано, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Чинне законодавство України забороняє примушування до шлюбу за допомогою будь-яких видів насильства. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на морально-правовій основі шлюбу. Відповідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З урахуванням наведеного, суд вважає позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-15 00:00:00

[PERSON] пред'явила позов до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач аргументує заявлені вимоги тим, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися, спільне господарство подружжя тривалий час не веде. Позивач не бачить подальшого сенсу підтримувати сімейні стосунки. За позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу ухвалою судді відкрите провадження у справі та справу призначено до судового розгляду у відкритому судовому засіданні. Сторони в судове засідання не з'явилися, надавши до суду спільну заяву, якою позов просили задовольнити, розглянувши справу без їх участі, одночасно позивач просив після розірвання шлюбу поновити дошлюбне прізвище «[PERSON]». Відповідач позов визнав. Право відповідача у повному чи частковому визнанні позову закріплено статтею 31 Цивільного процесуального кодексу України. Справу вирішено судом з урахуванням заяви сторін, наявних в матеріалах справи та досліджених у судовому засіданні доказів, на підставі яких встановлені наступні обставини: [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 31 травня 2008 року, про що Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Малиновського районного управління юстиції м. Одеси в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 223. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на «[PERSON]». Майнового спору, між сторонами, на час розгляду справи судом не встановлено. Статтею 51 Конституції України задекларовано, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Чинне законодавство України забороняє примушування до шлюбу за допомогою будь-яких видів насильства. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на морально-правовій основі шлюбу. Відповідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З урахуванням наведеного, суд вважає позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-26 00:00:00

[PERSON] пред'явила позов до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач аргументує заявлені вимоги тим, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися, спільне господарство подружжя тривалий час не веде. Позивач не бачить подальшого сенсу підтримувати сімейні стосунки. Розгляд справи проводився у відсутності сторін, за їх спільною заявою про проведення судового засідання без їх участі. Відповідач позов визнав. Право відповідача у повному чи частковому визнанні позову закріплено статтею 31 Цивільного процесуального кодексу України. Справу вирішено судом з урахуванням заяви сторін, наявних в матеріалах справи та досліджених у судовому засіданні доказів, на підставі яких встановлені наступні обставини. [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 22 серпня 2009 року, про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції зроблено відповідний актовий запис за № 872 в день реєстрації шлюбу. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на «[PERSON]». [INFO] року у подружжя народився син - [PERSON]. Після припинення сімейних стосунків дитина залишилася проживати з матір'ю. Сторони взаємно згодні на розірвання шлюбу. Майнового спору на час розгляду справи судом не встановлено. При таких обставинах суд вважає недоцільним вживати заходи щодо примирення подружжя, так як збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на морально-правовій основі шлюбу. Статтею 51 Конституції України задекларовано, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Чинне законодавство України забороняє примушування до шлюбу за допомогою будь-яких видів насильства. Відповідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З урахуванням наведеного, суд вважає позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-20 00:00:00

[PERSON] пред'явила позов до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач аргументує заявлені вимоги тим, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися, спільне господарство подружжя тривалий час не веде. Позивач не бачить подальшого сенсу підтримувати сімейні стосунки. Сторони в судове засідання не з'явилися, надали до суду спільну заяву, якою позов просили задовольнити, розглянувши справу без їх участі. Відповідач позов визнав. Право відповідача у повному чи частковому визнанні позову закріплено статтею 31 Цивільного процесуального кодексу України. Справу вирішено судом з урахуванням заяви сторін, наявних в матеріалах справи та досліджених у судовому засіданні доказів, на підставі яких встановлені наступні обставини: [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 04 червня 2010 року, про що Київським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції зроблено відповідний актовий запис за № 359 в день реєстрації шлюбу. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на «Морєва». [INFO] у подружжя [PERSON] народився син [PERSON]. Після припинення сімейних стосунків дитина залишилася проживати з матір'ю. Сторони взаємно згодні на розірвання шлюбу. Майнового спору на час розгляду справи судом не встановлено. Також судом враховано, що позивач та відповідач спільно заявили про згоду на розірвання шлюбу після шестимісячного строку, наданого судом на їх примирення, що свідчить про зваженість прийнятого подружжям [PERSON] рішення. Статтею 51 Конституції України задекларовано, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Чинне законодавство України забороняє примушування до шлюбу за допомогою будь-яких видів насильства. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на морально-правовій основі шлюбу. Відповідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З урахуванням наведеного, суд вважає позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-16 00:00:00

[PERSON] пред'явила позов до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на наступні обставини. 21.12.2007 р. вона зареєст-рувала шлюб з відповідачем у відділі ДРАЦС Татарбунарського районного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 144. Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. В червні 2013 р. їх сі-м'я розпалася у зв'язку з тим, що відповідач почав відноситись до неї з неповагою, вчинювати сварки, а в останній час - бійки. Почуття коха-ння та поваги між ними зникли. Вважає подальше життя і збереження сі-м'ї неможливим, тому просила розірвати шлюб. Позивач у судове засідання не з'явилася, надала заяву, в якій про-сила справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій по-зовні вимоги визнав у повному обсязі, просив розглянути справу за його відсутності у зв'язку з сімейними обставинами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявні-сть правових підстав для задоволення позовних вимог. Із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.5) видно, що 21.12. 2007 р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєст-раційної служби Татарбунарського управління юстиції в Одеській облас-ті зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], актовий запис № 144. Згідно копій свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] (а.с.6-7), у сторін у справі народилися діти: [PERSON] - [INFO]. та [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.112 СК України, рішення суду про розірвання шлюбу може бути постановлено, якщо судом буде встановлено, що подальше спі-льне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного із них, інтересам дітей, що мають істотне значення. В силу ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'я-зку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іме-нуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У судовому засіданні встановлено, шлюб між сторонами розпався, тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтере-сам обох сторін, у зв'язку з чим суд вважає, що шлюб має бути розір-ваний. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-25 00:00:00

[PERSON] пред'явила позов до [PERSON] про розірвання шлю-бу, посилаючись на наступні обставини. 24.04.2005 р. вона зареєструва-ла шлюб з відповідачем у виконавчому комітеті Плахтіївської сільської ради Саратського району Одеської області, актовий запис № 7. Від шлюбу мають трьох дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], 09.08.2011 р. народ-ження. У жовтні 2014 р. відповідач покинув сім'ю та проживає окремо, стосунки між ними, як подружжям, припинено, спільне господарство не ведуть. Почуття кохання та поваги між ними зникли. Вважає подальше жи-ття і збереження сім'ї неможливим, тому просила розірвати шлюб. Позивач у судове засідання не з'явилася, надала заяву, в якій про-сила справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій по-зовні вимоги визнав у повному обсязі, просив розглянути справу за його відсутності у зв'язку з сімейними обставинами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявні-сть правових підстав для задоволення позовних вимог. Із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.7) видно, що 24.04. 2005 р. виконавчим комітетом Плахтіївської сільської ради Саратського району Одеської області зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] р. народ-ження, актовий запис № 7. Згідно копій свідоцтв про народження серії [NUMBER] серії [NUMBER] та серії [NUMBER] (а.с.8-10), сторіни у справі мають дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.112 СК України, рішення суду про розірвання шлюбу може бути постановлено, якщо судом буде встановлено, що подальше спі-льне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного із них, інтересам дітей, що мають істотне значення. В силу ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'я-зку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іме-нуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У позовній заяві позивачем висловлено прохання відновити її дошлюне прізвище, яке підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, шлюб між сторонами розпався, тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтере-сам обох сторін, у зв'язку з чим суд вважає, що шлюб має бути ро-зірваний. На підставі викладеного,

Outcome: approved