Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-24 00:00:00

[PERSON] пред`явив до суду позов шляхом подання позовної заяви до [PERSON] та [PERSON] , в якій просив виключити відомості про нього як батька дитини [PERSON] , [INFO] , з актового запису про народження дитини. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що він записаний батьком дитини [PERSON] , [INFO] . Однак, після проведення експертизи ДНК йому стало відомо, що він не є біологічним батьком дитини. Також позивачу стало відомо, що біологічним батьком [PERSON] , [INFO] , є відповідач по справі [PERSON] . Враховуючи викладене., вважає необхідним виключити відомості про нього як про батька неповнолітньої дитини з актового запису про народження останньої. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 02 квітня 2019 року позовну заяву залишено без руху, позивачу наданий строк - 10 днів з дня отримання ухвали суду для усунення недоліків. У встановлені судом строки позивач усунув недоліки, подавши до суду 16 травня 2019 року відповідну заяву. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 20 травня 2019 року провадження в справі відкрито в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. За наслідками повторного автоматичного розподілу справ автоматизованої системи документообігу, який було здійснено згідно Розпорядження керівника апарату Харківського районного суду Харківської області Мазур О.О. №01-02/90 від 15 жовтня 2019 року у зв`язку з розглядом Вищою радою правосуддя 19 вересня 2019 року заяви про звільнення судді Харківського районного суду Харківської області [PERSON] у відставку та відповідно до наказу голови Харківського районного суду Харківської області від 23 вересня 2019 року №05-05/119 «Про відрахування судді Харківського районного суду Харківської області [PERSON]», зазначена справа була передана в провадження судді Харківського районного суду Харківської області Бобко Т.В. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 16 жовтня 2019 року цивільну справу прийнято до провадження судді Харківського районного суду Харківської області Бобко Т.В. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 28 листопада 2019 року підготовче провадження по справі закрито, справу призначено до судового розгляду у відкритому судовому засіданні. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 25 березня 2020 року третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Харківський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області замінено на належну третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Харківський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків). Позивач та його представник [PERSON], який діє на підставі ордеру виданого відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» у судове засідання не з`явились, останнім надана до суду заяву, в якій він просить розглянути справу за його відсутності та відсутності позивача та задовольнити позовні вимоги. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, суду надана нотаріально посвідчена заява [PERSON] про розгляд справи за його відсутності, в якій він позовні вимоги визнав у повному обсязі, просив їх задовольнити та виключити відомості про [PERSON] як батька дитини [PERSON] , [INFO] , з актового запису про її народження, визнавши факт того, що біологічним батьком останньої є відповідач [PERSON] , справжність підпису засвідчена приватним нотаріусом Харківського району Харківської області Мороз Г.І. (заява зареєстрована в реєстрі за №3632 від 10 вересня 2019 року). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, суду надана заява про розгляд справи за її відсутності, в якій вона визнає позовні вимоги у повному обсязі та просить виключити відомості про [PERSON] як батька дитини [PERSON] , [INFO] з актового запису про її народження. Представник третьої особи Харківського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) в підготовче судове засідання не з`явився, суду надані пояснення за підписом начальника Харківського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області Сіренко Н.С., в яких він просить проводити розгляд справи за відсутності їх представника. В письмових поясненнях начальник зазначив, що не заперечує проти задоволення позовних вимог, оскільки відомості про батька [PERSON] дитини [PERSON] , [INFO] , в актовий запис про народження останньої №2020 від 10 червня 2016 року були внесені на підставі ст. 126 СК України, тобто матір та батько дитини на момент реєстрації народження не пере бували у шлюбі, а отже позивач має право на оспорювання батьківства відповідно до вимог ст.ст. 122, 124, 126 та 127 СК України. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд на підставі наданих сторонами доказів встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. [INFO] народилась [PERSON] , в свідоцтві про народження якої її батьком записаний [PERSON] , громадянин України, матір`ю - [PERSON] , громадянка України (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 10 червня 2016 року, актовий запис №2020 від 10 червня 2016 року). За результатами аналізу ДНК, зробленого Товариством з обмеженою відповідальністю «Мама Папа» в Лабораторії DNA Center, [PERSON] виключається як біологічний батько дитини [PERSON] , у [PERSON] відсутні генетичні маркери, які повинні бути передані дитині біологічним батьком, ймовірність батьківства - 0%. Суд на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин та досліджених в судовому засіданні наданих доказів, прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 СК України (частина перша статті 121 СК України). Дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини (частина перша статті 122 СК України). Походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану (частина перша статті 126 СК України). Особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 СК України має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття (стаття 136 СК України). Оспорити батьківство має право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, яка записана батьком, і дитиною. У разі доведення цієї обставини, суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (ст. 76 ЦПК України). Частиною 2 статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України). В ході судового розгляду сторонами не заявлялось клопотання про призначення по справі медично-генетичної експертизи. В якості доказу своїх позовних вимог, позивачем долучена до матеріалів справи довідка про результати аналізу ДНК, проведеного ТОВ «Мама Папа», відповідно до якої вірогідність батьківства [PERSON] відносно дитини [PERSON] , [INFO] , становить 0%. Оскільки така довідка жодним чином не спростована відповідачами, суд приймає її в якості доказу. Під час судового розгляду відповідач [PERSON] , яка є матір`ю дитини, підтвердила той факт, що [PERSON] не є батьком дитини [PERSON] , [INFO] , надавши відповідну заяву про визнання позовних вимог. Крім того, відповідач [PERSON] надав до суду нотаріально посвідчену заяву про визнання позову у повному обсязі, в якій він визнав факт того, що є біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з чим просив виключити відомості про [PERSON] як про батька дитини з актового запису про її народження. Статтею ст. 82 ЦПК України встановлені підстави для звільнення від доказування. Так, відповідно до вимог ч. 1 зазначеної статті обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Отже, враховуючи визнання позову відповідачами у повному обсязі та надану позивачем довідку про результати аналізу ДНК, яка прийнята судом в якості доказу, суж вважає доведеним факт відсутності кровного споріднення між ним та дитиною [PERSON] , [INFO] . В матеріалах справи відсутні будь-які докази на спростування зазначених обставин. Законодавством передбачено певні обов`язки батьків щодо їх дитини, а також вимогу ухвалювати судові рішення з урахуванням найкращих інтересів дитини, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, інших осіб. Згідно із частиною сьомою статті 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Отже, при вирішенні справ про оспорювання батьківства суди повинні керуватися найкращими інтересами дитини, забезпечуючи баланс між інтересами дитини та сторін по справі. Не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком (згідно із частиною п`ятою статті 136 СК України). За приписами частини п`ятої статті 136 СК України для відмови в позові з цієї підстави в ході судового розгляду перевірці підлягають обставини чи особа, яка оспорює батьківство, знала в момент реєстрації себе батьком дитини, що не є батьком дитини, або за встановленими обставинами справи не могла про це не знати. Відповідно, з урахуванням вимог частини третьої статті 12 ЦПК України на позивача покладається тягар доведення, що він не є біологічним батьком дитини, а відповідач у справі повинна довести належними та допустимими доказами, що позивач в момент реєстрації себе батьком дитини знав, що не є батьком дитини, або за встановленими обставинами справи не міг про це не знати. Позивач в позовній заяві зазначає, що дізнався ро те, що не є батьком дитини [PERSON] , [INFO] , після народження останньої, за результатами проведеної експертизи ДНК. Суд погоджується з такими доводами позивача, оскільки вони визнаються відповідачами, матеріали справи не містять даних на спростування таких обставин. Враховуючи вищевикладене, виходячи з положень ст. 7 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, відповідно до якої дитина з самого народження має право знати своїх батьків та користуватися їх піклуванням, ту обставину, що відповідач [PERSON] вважає себе біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , суд приходить до висновку, що наявні всі підстави для задоволення позову, виходячи з найкращих інтересів дитини.

Outcome: approved