Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-22 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом про припинення права спільної часткової власності [PERSON] на 16 частини та [PERSON] на 16 частини квартири [ADDRESS]. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивачка та її представник посилалися на те, що на підставі рішення Київського районного суду м. Одеси від 7 травня 2012 року [PERSON] є власником 12 частини квартири [ADDRESS], та на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 30 листопада 2012 року, виданого державним нотаріусом Третьої одеської державної нотаріальної контори, є власником 13 квартири [ADDRESS]. Іншими співвласниками даної квартири є відповідачі по справі [PERSON] та [PERSON] з частками по 16 кожна, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 30 листопада 2012 року, виданого державним нотаріусом Третьої одеської державної нотаріальної контори. Оскільки квартира [ADDRESS] є однокімнатною, в ній з 2005 року проживає позивачка по справі, яка здійснює всі дії по утриманню її в належному стані, оплачує комунальні платежі, відповідачки ніколи в квартирі не проживали, їх частки є незначними та виділити їх частки в натурі не виявляється можливим, позивачка просила припинити право спільної часткової власності з виплатою грошової компенсації на користь відповідачів. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] не заперечували отримати грошову компенсації за частки, належні їм у даній квартирі, у розмірі, визначеному висновком експертизи. Вислухавши пояснення позивачки та її представника, відповідачів, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов підлягаючими задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що на підставі рішення Київського районного суду м. Одеси від 7 травня 2012 року [PERSON] є власником 12 частини квартири [ADDRESS], та на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 30 листопада 2012 року, виданого державним нотаріусом Третьої одеської державної нотаріальної контори, є власником 13 квартири [ADDRESS]. Іншими співвласниками даної квартири є відповідачі по справі [PERSON] та [PERSON] з частками по 16 кожна, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 30 листопада 2012 року, виданого державним нотаріусом Третьої одеської державної нотаріальної контори. Відповідно до ч. 1 ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинено за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі, річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його родини. Отже, за наявності будь-якої з вище перелічених умов, право на частку у спільному майні може бути припиненим за рішенням суду. Відповідно до ч. 2 ст. 365 ЦК України суд постановляє рішення про припинення особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. З метою визначення вартості квартири в цілому та її часток, судом була призначена судова будівельно-технічна експертиза, згідно з висновком № 1755 від 14 липня 2013 року Одеського НДІ судових експертиз, вартість 16 частини квартири складає 53078 гривень; при наявних технічних характеристиках квартири, виділити в натурі 13 та 16 частини у вищевказаній однокімнатній квартирі у повному складі житлових та підсобних приміщень, регламентованих нормативними документами, діючими на території України - технічно неможливо. На підставі ухвали Київського районного суду м. Одеси від 9 грудня 2013 року [PERSON] внесла на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Одеській області грошові кошти у розмірі 106156 гривень (вартість 1/6 частини квартири, яка належить [PERSON] - 53078 гривень + 16 частини квартири, яка належить [PERSON] - 53078 гривень), що підтверджується квитанцією № 632210041 від 22 січня 2014 року, копія якої приєднана до матеріалів справи. Враховуючи, що позивачка внесла грошові кошти на депозитний рахунок, та те, що висновком експертизи встановлено неможливість виділення спірної частини квартири в натурі, наявності згоди відповідачів, суд вважає обґрунтованим позов в частині припинення частки в спірній квартирі. Статтями 386, 392 ЦК України передбачено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його права власності. Враховуючи викладене, суд вважає, що у разі припинення права власності на частку у спільному майні, співвласнику, право якого припинено, має присуджуватися компенсація, а за співвласником, який виплатив цю компенсацію має визнаватися право власності на зазначену частку. На підставі викладеного та

Outcome: approved