Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-28 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з вищезазначеним позовом, який мотивують тим, що 23 листопада 2005 року помер їх чоловік та батько відповідно [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина, що складається з будинку № 7 по вул. Б.Хмельницького в м. Перечин Закарпатської області. Оскільки вони прийняли спадщину за останнім, однак нотаріусом у оформленні такої їм було відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказаний будинок, тому просять позов задовольнити. У судове засідання позивачі не зявилися, однак подали заяву, в якій просили розгляд справи провести без їх участі, позовні вимоги підтримали у повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання також не зявився, подав заяву про розгляд справи без його участі та не заперечив щодо задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що 23 листопада 2005 року помер чоловік [PERSON] та батько [PERSON] [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серії І-ФМ № 013569, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Перечинського районного управління юстиції Закарпатської області 24 листопада 2005 року (а. с. 7, 8, 9). Також з копії спадкової справи за № 120/2006, заведеної Перечинською державною нотаріальною конторою на майно померлого 23 листопада 2005 року [PERSON] встановлено, що позивачі [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом оформили у встановленому законом порядку право на частину спадкового майна, а відтак вважаються такими, що прийняли спадщину у рівних частках (а. с. 41-52). Крім цього встановлено, що згідно довідки Перечинської міської ради Закарпатської області [PERSON], який помер 23 листопада 2005 року, був головою дворогосподарства № 7 по вул. Б.Хмельницького в м. Перечин Закарпатської області (а. с. 10). Разом з цим, відповідно до повідомлення Перечинської державної нотаріальної контори за вих. № 76/01-16 від 22 червня 2017 року позивачам було відмовлено у оформленні за спадкодавцем [PERSON] у порядку спадкування будинку № 7 по вул.Б.Хмельницького в м. Перечин Закарпатської області, оскільки документ, що посвідчує право власності на такий, відсутній (а. с. 26). Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Статтею 1297 ЦК встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Як розяснено в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно ч. 3 ст. 1296 цього Кодексу відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. У відповідності до ч. 2 ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається у порядку, визначеному законом. Згідно ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Отже, враховуючи те, що позивачі набули право на спадщину за законом за спадкодавцем [PERSON], інших спадкоємців першої черги, які прийняли спадщину після смерті останнього, немає, відтак позивачі прийняли таку по 1/2 частині кожен. Оскільки у них існують перешкоди для оформлення спадкових прав на будинок у нотаріальному порядку, тому суд, використовуючи винятковий спосіб їх захисту визнання права власності на спадкове майно, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. На підставі наведеного та

Outcome: approved