Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-18 00:00:00

Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі - АТ КБ «Приватбанк») звернулося до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідачів на його користь заборгованість в сумі 6899,60 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 15.03.2010 року між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] з метою отримання банківських послуг був укладений договір № б/н, згідно якого остання отримала кредит у розмірі 9000,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. [INFO] року позичальник, [PERSON] померла, а спадкоємцем, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є [PERSON], [PERSON] Отже відповідачі прийняли спадщину, до складу якої входять, у тому числі, кредитні зобов'язання померлої Позичальниці. 28.10.2017 року до спадкоємця, [PERSON], [PERSON] було направлено лист-претензію, згідно якого позивач пред'явив свої вимоги, але ніяких дій не було виконано. Представник позивача у судове засідання не з'явився, але надав клопотання про розгляд справи без його участі та підтримав позовні вимоги в повному обсязі, та не заперечував проти постановлення заочного рішення по справі. (а.с. 64). Відповідачі, які належним чином були повідомлені про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явились, з невідомих суду причин, та від них не надійшло повідомлення про причини неявки. (а.с. 78,79). Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв'язку з тим, що відповідачі повідомлені належним чином про час та місце слухання справи, відповідач не з'явився в судове засідання без повідомлення причин, відповідач не подав відзив та враховуючи згоду позивача на заочний розгляд справи, суд вважає за необхідне ухвалити рішення про заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши докази по справі суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. 15.03.2010 року між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] з метою отримання банківських послуг був укладений договір № б/н, згідно якого остання отримала кредит у розмірі 9000,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (а.с. 10-44). [INFO] року [PERSON], померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], актовий запис № 941 (а.с.49). У позичальника виникла заборгованість по поверненню кредиту за договором станом на 15 березня 2010 року у розмірі 6899,60 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом - 4247,64 грн., заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 2651,96 грн. (а.с. 6-9). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Частиною 3 ст. 1268 ЦК України зазначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу він не заявив про відмову від неї. Судом встановлено, що на час смерті відповідачі дійсно були зареєстровані за адресою: [ADDRESS], що підтверджується відповідями на запит з відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрації місця проживання ГУ ДМС України в Одеській області від 27.03.2018 року. (а.с. 69-70). Крім того, суду не надано доказів, що відповідачі зверталися з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Відповідно до листа Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області № 2560/02-14 від 23.06.2017 року, лише повідомлено, що заведена спадкова справа № 266/2017 на підставі претензії ПАТ КБ «Приват Банк». (а.с. 53). Клопотань чи заяв про витребування спадкової справи до суду за весь час знаходження цивільної справи у провадженні суду від позивача не надходило, а згідно до ч. 7 ст. 81 ЦПК України, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи. Відповідно до ч. 2 ст. 1281 ЦК України, кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Відповідно до ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу, суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі. Позивачем не надано суду доказів стосовно належного майна померлій [PERSON] Позивач не надав інформації про відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, що підтверджувало факт належності [PERSON] будь-якого майна. Відомості з державного реєстру речових прав на житло за адресою: [ADDRESS] відсутні. Також, не надано доказів, чому вимоги до спадкоємців, кредитором були подані з пропущенням строку передбаченого ч. 2 ст. 1281 ЦК України. Так як, згідно до вказаного листа нотаріуса, банк звернувся з претензією 12 травня 2017 року, тобто вже знав про смерть спадкодавця та відповідно відкриття спадщини, а звернувся до суду лише 20.03.2018 року, тобто по проходженню шестимісячного строку, встановленого ч. 2 ст. 1281 ЦК України. Позивачем не надано доказів а також не заявлено клопотань про їх витребування стосовно того, яка ступень поріднення відповідачів с померлою [PERSON] В яких частках вони отримали спадщину, якщо отримали. Усі ці питання без активної позиції позивача щодо витребування доказів вирішити не можливо. Відповідно до статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Таким чином, судом не встановлено наявність отримання відповідачами спадщини після смерті [PERSON] та наявність самого майна яке належало померлій, крім того позивачем не обґрунтовано та не надано доказів поважності пропущених строків, передбачених ч. 2 ст. 1281 ЦК України, а тому посилання позивача на ч. 3ст. 1296 ЦК України якою зазначено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину є безпідставним.

Outcome: dismissed