Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-09 00:00:00

[PERSON] у вересні 2014 року звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання недійсною відмови від спадщини. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] року померла його та відповідачки [PERSON] мати, яка проживала та була зареєстрована в с. Меченки Пирятинського району Полтавської області. Все своє майно вона заповіла в рівних частинах позивачу та своєму онуку відповідачу по справі [PERSON] Відповідач [PERSON] як пенсіонер по віку є спадкоємцем обов'язкової частки у спадковому майні померлої. До складу спадщини входить земельна ділянка (пай) розміром 3,1678 га, розташована на землях Сасинівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області. На час смерті матері позивач хворів остеохондрозом хребта, гострим порушенням спинального кровообігу. Після смерті матері стан його здоров'я значно погіршився. 14 травня 2010 року по наполяганню відповідачів та під їх впливом позивач звернувся до Сасинівської сільської ради Пирятинського району та написав відмову від спадщини як по заповіту так і по закону на користь відповідача [PERSON] На той час стан здоров'я позивача був дуже тяжкий, він страждав від нестерпного болю та йому було байдуже до всього. Коли його стан здоров'я трохи покращився він мав намір відкликати у визначений законом шестимісячний строк свою заяву про відмову від спадщини, проте 01.07.2010 у нього трапився ішемічний інсульт. З 03.08.2010 по 05.08.2010 він проходив стаціонарне лікування в Пирятинській ЦРЛ, а потім продовжував лікування амбулаторно. Через хворобу позивач не міг рухатися і в 2011 році йому встановлено інвалідність 1 групи. Вказує, що відмова від спадщини була вчинена ним під впливом тяжких обставин, зокрема тяжкого стану здоров'я. Тому позивач просить визнати недійсною його відмову від спадщини від 14 травня 2010 року, посвідчену секретарем Сасинівської сільської ради Холод Г.Г. та зареєстровану в книзі реєстрів за №34. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з мотивів викладених у позовній заяві, просив їх задовольнити у повному обсязі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні позов [PERSON] визнали у повному обсязі, не заперечували проти його задоволення. Представник третьої особи, що не заявляє вимог на предмет спору - Сасинівської сільської ради у судове засідання не з'явився, направив до суду лист про слухання справи без його участі. Судом встановлено, що [INFO] року померла мати позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] - [PERSON] (а.с.3). Після її смерті залишилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка (пай) розміром 3,1678 га, розташована на землях Сасинівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області (а.с.8). Все своє майно померла заповіла в рівних частинах своєму сину, позивачу у справі, [PERSON] та своєму онуку, відповідачу по справі, [PERSON] (а.с.33). Відповідач [PERSON] як пенсіонер по віку на час смерті матері мала право на обов'язкову частку у спадщині відповідно до приписів ст.1241 ЦК України. 14 травня 2010 року до Сасинівської сільської ради із заявою про прийняття спадщини звернувся відповідач [PERSON], із заявою про відмову від спадщини звернувся позивач [PERSON] (а.с.23, 24). Згідно ч.5. ст.1274 ЦК України, відмова від прийняття спадщини може бути визнана судом недійсною з підстав, встановлених статтями 225, 229-231 і 233 цього Кодексу. За приписами ч.1 ст. 233 ЦК України, правочин, який вчинено особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, може бути визнаний судом недійсним незалежно від того, хто був ініціатором такого правочину. Статтею 215 ЦК України передбачено, що якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. В ході судового розгляду встановлено що відмову від спадщини позивач вчинив під впливом тяжких обставин, пов'язаних із його тяжким станом здоров'я (а.с.6-7,9), що не заперечувалося сторонами по справі. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову при умові, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Таким чином, суд дослідивши матеріали справи та давши оцінку наданих позивачем доказам, приходить до висновку, що учиняючи такий правочин, як відмова від прийняття спадщини, позивач [PERSON] діяв під впливом тяжких для нього обставин, в результаті чого був позбавлений права на спадщину після смерті матері як спадкоємець по заповіту, визнання відповідачами позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов підлягає задоволенню. На підставі ст.ст. 202, 233, 215, 1274 ЦК України,

Outcome: approved