Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-04 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з вказаним вище позовом про усунення перешкод у користуванні квартирою, вселення та визначення порядку користування житловим приміщенням та просили суд иизначити порядок користування квартирою [ADDRESS], виділивши у користування позивачам кімнату, площею 13,3 кв.м. а відповідачам - кімнати площею 15,5 кв.м. та 9,9 кв.м., залишивши підсобні приміщення - коридор, кухню, туалет в загальному користуванні; зобов'язати відповідачів не перешкоджати їм в користуванні кімнатою, площею 13,3 кв.м. та підсобними приміщеннями - коридором, кухнею та туалетом, які знаходяться в квартирі [ADDRESS] та вселити їх у вищевказане приміщення. Свої вимоги позивачі обґрунтували наступним. [PERSON] та [PERSON] є відповідно донькою та онукою [PERSON]. Відповідач [PERSON] є їх рідною сестрою та тіткою, а відповідачі [PERSON] та [PERSON] є дітьми [PERSON] 07 жовтня 1997 року було видано свідоцтво про право власності на квартиру [ADDRESS] на ім'я [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в рівних частках. 21 листопада 2003 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]», актовий запис про шлюб № 360. Згідно технічного паспорту, квартира [ADDRESS] площею 51,7 кв.м. складається із трьох житлових кімнат: кімната 1-площею 15, 5 кв.м., кімната 2- площею 9,9 кв.м., кімната 3 - 13,3 кв.м., кухні площею 6,5 кв.м., туалету - площею 1,9 кв.м., коридору - площею 4,6 кв.м. [INFO] [PERSON] померла, а після її смерті залишилася спадщина у вигляді 1/6 частини квартири [ADDRESS]. 05 листопада 2013 року [PERSON] та [PERSON] отримали свідоцтво про право на спадщину за законом по 1/2 частини від 1/6 частини квартири [ADDRESS], яка належала [PERSON]. На даний час між сторонами по справі виник спір щодо користування вищевказаною. В судове засідання відповідачі не з'явилися, про час, дату та місце розгляду справи були належним чином повідомлені (ч. 5 ст. 74 ЦПК України), про причини неявки суд не повідомили, заяв про розгляд справи в їх відсутність та заперечень на позов до суду не надали. Представник позивача, до суду, до судового засідання надала заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутністю заочно, викладене в позовній заяві підтримує в повному обсязі. Згідно ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнанні неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Частиною 2 ст. 197 ЦПК України закріплено, що у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу звукозаписувальним засобом не здійснюється. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів щодо взаємовідносин сторін, а також маючи згоду представника позивача на заочний розгляд справи, суд ухвалив заочно розглядати справу у відсутності належно повідомлених відповідачів без фіксування судового процесу звукозаписувальним засобом. Суд, дослідивши матеріали справи, наявні у справі докази, дійшов висновку про можливість задоволення даного позову, виходячи із нижче викладених підстав. Як випливає з матеріалів справи, 07 жовтня 1997 року, Органом приватизації державного житлового фонду Приморського району, на підставі розпорядження від 07.10.1997 року № 762, було видано свідоцтво про право власності на квартиру [ADDRESS] на ім'я [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в рівних частках. Згідно довідки (виписки з домової книги про склад сімї та прописку) від 20.06.2013 року, в квартирі [ADDRESS] проживають та зареєстровані доньки [PERSON], [PERSON] та [PERSON], онуки: [PERSON], [PERSON] та [PERSON] та [PERSON], [INFO]. 21 листопада 2003 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]», згідно свідоцтва про одруження, виданого Першим відділом реєстрації актів громадянського стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси, актовий запис № 360. Згідно технічного паспорту на квартиру [ADDRESS], загальна її площа якої 51,7 кв.м., складається із трьох житлових кімнат: кімната 1-площею 15, 5 кв.м., кімната 2 - площею 9,9 кв.м., кімната 3 - площею 13,3 кв.м., кухні площею 6,5 кв.м., туалету - площею 1,9 кв.м., коридору - площею 4,6 кв.м. [INFO] [PERSON] померла та після її смерті залишилася спадщина у вигляді 1/6 частини квартири [ADDRESS]. 05 листопада 2013 року її дітьми [PERSON] та [PERSON] було отримано свідоцтво про право на спадщину за законом по 1/2 частини від 1/6 частини квартири [ADDRESS], яка належала [PERSON], видане державним нотаріусом Другої одеської державної нотаріальної контори, [PERSON] Однак, а даний час у сторін виник спір щодо право користування вищевказаною квартирою, який в добровільному порядку вони вирішити не змогли, а тому вимушені були звернутися до суду за захистом своїх порушених прав. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Положення ст. 319 ЦК України передбачають, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Право власності, відповідно до ст. 321 ЦК України, є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений у його здійсненні. Власність двох або більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності відповідно до ст. 356 ЦК України, є спільною частковою власністю. Частиною 3 ст. 358 ЦК України передбачено, що кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ч. 1 ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло. На підставі ст. ст. 4, 6, 8, 10-11, 15, 57-60, 109, 209, 212-215, 218, 224-226, 294 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved