Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-20 00:00:00

[PERSON], який діє в інтересах [PERSON], за участю зацікавленої особи Генічеського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області звернувся до суду із заявою про встановлення факту народження дитини, у якій з урахуванням уточнених вимог просив встановити факт народження у [PERSON] доньки - [PERSON], [INFO], у с. Трудолюбове, Сімферопольського району, АР Крим. Свої вимоги представник заявника мотивував тим, що у [PERSON] народилась донька - [PERSON], [INFO]. Пологи відбулись на тимчасово окупованій території України, у пологовому відділенні «Сімферопольської центральної районної клінічної лікарні», АР Крим, про що було видано медичне свідоцтво про народження. Народження дитини було зареєстровано виконавчим комітетом Чистенської сільської ради Сімферопольського району, Автономної Республіки Крим, Україна, 24 липня 2014р., про що складено актовий запис за №85. У подальшому, у зв'язку зі втратою свідоцтва про народження, було отримано повторне свідоцтво про народження від 23 березня 2017р. У зв'язку з тим, що отримане свідоцтво про народження дитини, є недійсним на території України, представник заявника звернувся до Генічеського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області з метою державної реєстрації народження на території України дитини, проте у видачі свідоцтва про народження йому було відмовлено, що й стало підставою звернення до суду з вказаною заявою. У судовому засіданні представник заявника уточнені вимоги заяви підтримав, просив їх задовольнити. Представник заінтересованої особи Генічеського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області у судове зсідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши надані докази, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного. Частиною першою статті 257-1 ЦПК України передбачено, що заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь - якого суду за межами такої території України, незалежно від місця проживання заявника. Пунктом 7 ч.1 ст. 256 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Судом встановлено, що у [PERSON], [INFO] у пологовому відділенні «Сімферопольської центральної районної клінічної лікарні», АР Крим народилась донька - [PERSON]. Факт народження дитини було зареєстровано виконавчим комітетом Чистенської сільської ради Сімферопольського району, Автономної Республіки Крим, Україна, 24 липня 2014 року, про що складено актовий запис №85. Батьками дитини записано - [PERSON] та [PERSON] на підставі письмової заяви останнього. Про факт реєстрації дитини було видано свідоцтво про народження, проте останнє було втрачено, у зв'язку з чим, Сімферопольським районним відділом записів актів цивільного стану Міністерства юстиції АР Крим видано свідоцтво про народження від 23 березня 2017р. серії [NUMBER]. З метою реєстрації факту народження дитини і отримання свідоцтва про народження, представник заявника [PERSON] звернувся до Генічеського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області. Однак у реєстрації та отриманні свідоцтва про народження дитини йому було відмовлено на підставі відсутності відповідного медичного свідоцтва про народження дитини встановленим вимогам законодавства України. Згідно з п.1 ст.3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014р. сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій визначається тимчасово окупованою територією. Відповідно до ч.2 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Частиною 3 даної статті Закону передбачено, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Вказаний Закон набрав чинності 27 квітня 2014р., а тому усі дії органів, які знаходились на окупованій території та їх рішення, саме з цієї дати вважаються не законними, та як наслідок не породжують будь-яких наслідків. З аналізу вищенаведеного законодавства, суд приходить до висновку, що свідоцтво про народження, видане виконавчим комітетом Чистенської сільської ради Сімферопольського району, Автономної Республіки Крим, Україна, є недійсним, у зв'язку з чим не створює правових наслідків, що позбавляє заявника, яка є громадянкою України, зареєструвати факт народження дитини та реалізувати інші права та обов'язки, пов'язані із цим. Згідно зі ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989р, ратифікованою Постановою Верховної ради України від 27 лютого 1991р., дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. Судом встановлено, що орган державної реєстрації актів цивільного стану не має можливості зареєструвати народження дитини у відповідності до Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/2 від 18 жовтня 2000 року. Так п.2 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану передбачено підстави для проведення державної реєстрації народження дитини. При відсутності підстав для державної реєстрації народження, визначених у цьому пункті, державна реєстрація народження проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження жінкою. З огляду на викладене, суд вважає що дійсно для проведення державної реєстрації народження дитини є об'єктивні перешкоди. З метою захисту прав і свобод громадян України, якою є заявниця та її донька, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви про встановлення факту народження дитини, бо законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість заявнику отримати свідоцтво про народження її доньки, виданого державним органом України.

Outcome: approved