Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-23 00:00:00

Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі АТ КБ «ПриватБанк») звернулось до Арбузинського районного суду Миколаївської області з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором. 30 серпня 2019 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями матеріали цивільної справи надійшли в провадження судді Арбузинського районного суду Миколаївської області Кірімової О.М. Згідно ухвали Арбузинського районного суду від 04.09.2019 року провадження у справі відкрито та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Свої вимоги позивач мотивував тим, що відповідач на підставі заяви без номеру від 22.09.2016 року, отримав кредит у розмірі 47000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Посилаючись на вказані обставини, а також на те, що відповідач виконує свої зобов`язання за Договором щодо повернення кредитних коштів неналежним чином, заборгованість за договором станом на 10 липня 2019 року складає 106121 грн. 75 коп., з яких 25323 грн. 66 коп. заборгованість за тілом кредиту, 25617 грн. 35 коп. заборгованість за простроченим тілом кредиту; 49551 грн. 13 коп. нарахована пеня за прострочене зобов`язання; 100 грн. нарахована пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн.; 500 грн. штраф (фіксована частина), 5029 грн. 61 коп. штраф (процентна складова). Позивач просив суд стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та судові витрати. Від представника позивача до судового засідання надійшла заява про слухання справи за його відсутності. Від відповідача о судового засідання надійшла заява, згідно якої позовні вимоги визнає частково та просить суд слухання у справі провести за його відсутності. Дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що 22 вересня 2016 року на підставі заяви [PERSON] останній отримав в ПАТ «ПриватБанк» кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Також сторони домовились, що заява позичальника з пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами, складають договір про надання банківських послуг. Свою згоду [PERSON] висловив у своїй заяві, яку власноручно підписав (а.с. 11). Отже, між сторонами існують зобов`язальні правовідносини, які виникли із кредитного договору, та регулюються главою 71 ЦК України та загальними нормами Цивільного кодексу щодо зобов`язань. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема з договорів та інших правочинів (п. 1 ст. 11, ч.ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України). Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний, як це передбачено ч. 1 ст. 527 ЦК України, виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За частиною 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника разом з позикою і процентів від її суми, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до наказу № 519 від 21 травня 2018 року назву ПАТ КБ «Приватбанк» змінено на АТ КБ «Приватбанк». Як вбачається з матеріалів справи, відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує. Згідно з розрахунком заборгованості, наданим АТ КБ «ПриватБанк» до позовної заяви (а.с. 8-10) станом на 10 липня 2019 року заборгованості за договором становить 106121 грн. 75 коп., з яких 25323 грн. 66 коп. заборгованість за тілом кредиту, 25617 грн. 35 коп. заборгованість за простроченим тілом кредиту; 49551 грн. 13 коп. нарахована пеня за прострочене зобов`язання; 100 грн. нарахована пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн.; 500 грн. штраф (фіксована частина), 5029 грн. 61 коп. штраф (процентна складова). Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 статті 1049\~ЦК України також передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі статтею 1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. У разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (стаття 611 ЦК України). Відповідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини боргу позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Як вбачається з позовної заяви, АТ КБ «ПриватБанк» відповідачу нараховані штрафи, передбачені п. 2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг, у розмірі встановленому тарифами договору, відповідно до яких при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову та пеню, передбачену п. 2.1.1.12.6.1, відповідно до якого у разі виникнення прострочених зобов`язань за борговими зобов`язаннями сплачується пеню відповідно до Тарифів у розмірі 0.24 % від суми загальної заборгованості (нараховується за кожний день прострочення кредиту) + 50 грн. щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму від 100 грн. Разом з цим суд вважає безпідставним одночасне нарахування та стягнення з відповідача нарахованої пені за прострочене зобов`язання у розмірі 49551 грн. 13 коп., нарахованої пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. у розмірі 100 грн. та 500 грн. - штрафу (фіксована частина), 5029 грн. 61 коп. - штрафу (процентна складова). Як вбачається з правових позицій, викладених в постановах Верховного суду України від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс15, та від 11 жовтня 2017 року у справі № 6-1374цс17, цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Умовами договору передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення. У той самий час ним же передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за невиконання або неналежне виконання грошових зобов`язань по кредитному договору, процентів за користування кредитом, комісії за обслуговування. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Суд вважає, що пеня та штрафи нараховані банком за одне й те саме порушення - порушення строків виконання грошових зобов`язань. За такого, з позичальника за порушення строків виконання грошових зобов`язань може бути стягнутий тільки один вид неустойки. Враховуючи обставини справи, розмір заборгованості за тілом кредиту, суд вважає за необхідне стягнути штрафи, передбачені Умовами та Правилами надання банківських послуг, у розмірі встановленому Тарифами обслуговування кредитних карт, відмовивши у стягненні пені за прострочене зобов`язання з метою запобігання подвійного притягнення відповідача до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, а саме порушення строків виконання грошових зобов`язань по сплаті кредиту та процентів. Такі висновки суду узгоджуються з правовими позиціями Верховного Суду України, викладені ним у постанові від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15 і постанові від 11 жовтня 2017 року № 6-1374цс17. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню: заборгованість за тілом кредиту у розмірі 25323 грн. 66 коп., заборгованість за простроченим тілом кредиту у розмірі 25617 грн. 35 коп., штраф (фіксована частина) у розмірі 500 грн., штраф (процентна складова) у розмірі у розмірі 2547грн. 05 коп., який складає 5% від суми 25323 грн. 66 коп. (заборгованість за тілом кредиту) + 25617 грн. 35 коп. (заборгованість за простроченим тілом кредиту). На підставі викладеного суд приходить до висновку про часткове задоволення позову. Оскільки позовні вимоги публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» підлягають задоволенню частково, а саме: на 50,87 %, тому на підставі ст. 141 ЦПК України сплачені позивачем судові витрати у сумі 977 грн. 21 коп. судового збору (50,87% від 1921 грн.) виходячи з принципу пропорційності до задоволених позовних вимог, слід компенсувати позивачу за рахунок [PERSON] .

Outcome: partial