Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-10 00:00:00

Адвокат Вялова І.М. звернулась до суду в інтересах [PERSON] до [PERSON] про розподіл спільного майна подружжя. В обґрунтування позову представник позивача зазначила, що 04 червня 2004 року в відділі реєстрації актів цивільного стану Первомайського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області було зареєстровано шлюб між мною - [PERSON] та [PERSON] , актовий запис №120. Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 18.05.2016 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. За час спільного проживання подружжя [PERSON] та [PERSON] було зроблені вклади на рахунки у банку, які відкриті на ім`я [PERSON] . Представник позивача, уточнивши позовні вимоги зазначала, що залишок коштів спільно набутих [PERSON] та [PERSON] на спільних рахунках колишнього подружжя відкритих на ім`я [PERSON] станом на дату припинення між сторонами шлюбних відносин, становив в гривнях 1494, 55 грн. та в доларах США - 5427 , 24 дол., що станом на 17.05.2021 року становить 149 866 грн. 18 коп. (5427, 24 дол. х 27,6142 грн.), де 5427 грн. 24 коп. сума залишку в доларах; 27, 6142 грн. офіційний курс долара станом на 17.05.2021 року. Загальна сума залишку в гривнях складає 151 360 грн. 73 коп. Посилаючись на викладене, представник позивача просила визнати об`єктом спільної сумісної власності подружжя грошові кошти, що були розміщені [PERSON] на рахунках у АТ КБ «ПриватБанк», відкритих на її ім`я, визнавши за [PERSON] право на 1/2 частину зазначених грошових коштів. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошові кошти в сумі 73 933 грн. 36 коп коп., в порядку поділу майна подружжя. В судове засідання представник позивача адвокат Вялова І.М. не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи у відсутність її та позивача, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. В судове засідання відповідачка [PERSON] не зявилась, про місце та дату розгляду справи повідомлена належним чином. Відзиву на позовну заву не надала. Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, дійшов до наступних висновків. Суд вирішив справу в межах заявлених позивачем позовних вимог та на підставі доказів, наданих учасниками справи. З матеріалів справи вбачається, що 04 червня 2004 року в відділі реєстрації актів цивільного стану Первомайського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області було зареєстровано шлюб між мною - [PERSON] та [PERSON] , актовий запис №120. Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 18.05.2016 року шлюб між позивачем та [PERSON] було розірвано. Фактично шлюбні відносини між сторонами припинено 25.12.2015 року. За час спільного проживання подружжя [PERSON] та [PERSON] сторонами було зроблені вклади на рахунки у банку, які відкриті на ім`я [PERSON] . Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. У частині першій та другій ст. 61 СК України передбачено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи отримані одним із подружжя. Згідно з ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу (частина перша ст. 69 СК України). Відповідно до частини першої ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. У пунктах 22-24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» судам роз`яснено, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановити обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясувати джерело і час його придбання. За загальним правилом застосування презумпції спільності майна подружжя, згідно зі статтею 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, і позивач не зобов`язаний доводити належність набутого за час шлюбу майна до майна подружжя. Той із подружжя, який порушує питання про спростування зазначеної презумпції, зобов`язаний довести обставини, що її спростовують. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17 (провадження № 14-325цс18) зроблено висновок, що «у статті 60 СК України закріплено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таке ж положення містить і стаття 368 ЦК України. Частиною першою статті 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує». Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та статтею 372 ЦК України. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб (частина четверта статті 65 СК України). Частина четверта статті 65 СК України передбачає, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї. У випадку, коли при розгляді вимог про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі. Зазначена правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 27 квітня 2016 року № 6-486цс16. Ухвалою Первомайського міськрайсуду від 12 лютого 2020 року було задоволено заяву представника відповідача про розкритя інформації, що містить банківську таємницю та зобов`язано Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» в особі відділення «Первомайське» філії «Миколаївське регіональне управління», що знаходиться по вул. Вокзальна (колишня Революції), 34 в м. Первомайськ Миколаївської області розкрити [PERSON] , інформацію, що містить банківську таємницю шляхом надання, відомостей про залишок коштів по всім рахункам відкритим на ім`я [PERSON] , станом на 25.12.2015 року. На виконання даної ухвали суду, Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» в особі відділення «Первомайське» філії «Миколаївське регіональне управління»надано інформацію, згідно якої залишок коштів на рахунках відкритих на ім`я [PERSON] станом на дату припинення між сторонами шлюбних відносин (25.12.2015 року), залишок коштів становив в гривнях 1494, 55 грн. та в доларах США - 5427 , 24 дол., що станом на 17.05.2021 року становить 146 372 грн. 66 коп. (5427, 24 дол. х 26,97 грн.), де 5427 грн. 24 коп. сума залишку в доларах; 27, 6142 грн. офіційний курс долара станом на 27.07.2021 року. Загальна сума залишку в гривнях складає 147 867 грн. 21 коп. Отже, в силу норм ст.ст. 60, 70 СК України та ст. 368 ЦК України, [PERSON] належить Ѕ частина спірних коштів. В судовому засіданні було встановлено, що відповідачка зняла спірні кошти з рахунку після фактичного припинення шлюбних відносин. Тобто, відповідачка [PERSON] без відома позивача [PERSON] розпорядилася спірними коштами на власний розсуд. Тому на користь [PERSON] належить стягнути Ѕ частину спірних коштів в сумі 75 680 грн. 36 коп.з відповідачки. Згідно ст.141 ЦПК України з відповідача стгнути на користь позивача итрати по сплаті судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved