Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-16 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] 10 грудня 2019 року звернулися до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 грудня 2019 року заяву залишено без руху та запропоновано заявникові усунути недоліки з додержанням вимог п. 2 ч. 3 ст. 175, ч. 1 ст. 177 ЦПК України, з метою усунення яких 28 грудня 2019 року заявниками було подано виправлену заяву. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 січня 2020 року заяву було прийнято до розгляду суду, а у справі відкрито провадження в порядку окремого провадження. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 січня 2020 року у Другої дніпровської державної нотаріальної контори було витребувано спадкову справу, відкриту після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Заявники у своїй заяві посилалися на те, що [INFO] померла їх далека родичка - [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з Ѕ частини квартири [ADDRESS] , яка належала їй на підставі договору купівлі-продажу від 17 квітня 2001 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотокругу Базилєвим С.П. і зареєстрованого в реєстрі за № 1862. Протягом життя заявники підтримували із померлою [PERSON] добрі стосунки. Спочатку їх сім`я часто їздили до неї: допомагали по господарству, купували продукти, ліки, предмети першої необхідності. У 1998 році [PERSON] стала проживати з [PERSON] і [PERSON] однією сім`єю, проте, зареєструвати офіційно місце свого проживання не бажала. [PERSON] вважала [PERSON] своїм онуком, а [PERSON] - своєю донькою, вони мали спільний бюджет, який складався із заробітної плати заявників та пенсії [PERSON] 06 листопада 2019 року [PERSON] , а 04 грудня 2019 року [PERSON] звернулися до Другої дніпровської держнотконтори із заявами про прийняття спадщини, однак, постановою нотаріуса від 04 грудня 2019 року заявникові [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку із пропуском строку та зазначено про те, що факт постійного проживання із спадкодавцем на момент її смерті не встановлено. Вказала, що спір про право відсутній, оскільки інші спадкоємці відсутні. Заявники у своїй заяві просили суд встановити факт постійного проживання [PERSON] та [PERSON] разом з [PERSON] , померлою [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , та [ADDRESS] , з 1998 року і по день відкриття спадщини. Представник заявників у своїй заяві до суду справу просила розглянути за її відсутності, ухваливши рішення, яким вимоги заяви задовольнити. Представник Дніпровської міської ради у судове засідання не з`явився, про час та дату судового засідання повідомлений належним чином, про причини неявки судові не повідомив, письмових пояснень не надав. Перевіривши матеріали справи, оцінивши представлені докази, суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] (а.с. 10). 08 січня 1998 року [PERSON] залишила заповіт на ім`я [PERSON] , яким заповіла належну їй квартиру [ADDRESS] (раніше Дніпропетровськ) (а.с. 52 оберт). 12 січня 2000 року [PERSON] доручила [PERSON] керувати та розпоряджатися усім належним їй майном, укладати угоди, вести від її імені справи (а.с. 13). На підставі договору купівлі-продажу від 17 січня 2001 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Базилєвим С.П. і зареєстрованого в реєстрі за № 1862, [PERSON] та [PERSON] належить квартира [ADDRESS] (а.с. 14), право власності на яку 12 червня 2001 рокуу встановленому законом порядку зареєстровано у КП «ДМБТІ» (а.с. 14 оберт). Відповідно до довідки № 10881 від 31 жовтня 2019 року, виданої Департаментом адмінпослуг та дозвільних процедур Дніпровської міськради, [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , з 24 квітня 2001 року і по день смерті, [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , з 02 серпня 2004 року і по теперішній час (а.с. 53). Згідно з актом, складеним [PERSON], [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] з листопада 1998 року по квітень 2001 року проживала однією родиною з [PERSON] і [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , а з квітня 2001 року і по день смерті [PERSON] , [INFO] , - за адресою: [ADDRESS] (а.с. 16). Ритуальні послуги з поховання сплачували [PERSON] та [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла (а.с. 51), після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно: квартиру [ADDRESS] та частину квартири [ADDRESS] . 12 листопада 2019 року постановою державного нотаріуса Другої дніпровської держнотконтори про відмову у вчиненні нотаріальних дій [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] (а.с. 59). 04 грудня 2019 року постановою державного нотаріуса Другої дніпровської держнотконтори про відмову у вчиненні нотаріальних дій [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] (а.с. 61). На підставі ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. З наданих заявниками доказів вбачається, що [PERSON] і [PERSON] постійно проживали з листопада 1998 року до квітня 2001 року за адресою: [ADDRESS] , а з квітня 2001 року - за адресою: [ADDRESS] , разом з [PERSON] , померлою [INFO] , тобто, по день відкриття спадщини, тому заява підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. З урахуванням приписів ч. 7 ст. 294 ЦПК України судовий збір у розмірі 384 гривень 20 коп., який було сплачено заявниками при поданні заяви до суду, підлягає віднесенню за рахунок заявників. На підставі викладеного,

Outcome: approved