Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-05 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до Маразліївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, [PERSON] , [PERSON] про встановлення факту належності майна та визнання права на успадковане майно та просять: -Встановити факт приналежності спадкового майна на праві особистої приватної власності спадкодавцю [PERSON] . -Визнати право приватної власності на земельну ділянку площею 6,07 га за спадкоємцем за заповітом [PERSON] . -Визнати право приватної власності на житловий будинок [ADDRESS] загальною площею 93,2 кв.м., житловою 59,4 кв.м. за [PERSON] . У судовому засіданні позивачі [PERSON] та [PERSON] уточнили свої позовні вимоги та просили суд визнати за ними право власності за відрахуванням обов`язкової частки у спадщині, яка належить [PERSON] 03.04.2018 року [PERSON] подала до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області зустрічний позов до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання права на обов`язкову частку у спадщині. У зустрічному позові [PERSON] просить суд: -Визнати за [PERSON] право на обов`язкову частку у спадщині після смерті батька [PERSON]. , який помер [INFO] , у розмірі 1/3 частини земельної ділянки площею 6,07 га, кадастровий номер [NUMBER] . -Визнати за [PERSON] право на обов`язкову частку у спадщині після смерті батька [PERSON]. , який помер [INFO] , у розмірі ј частини житловий будинок [ADDRESS] загальною площею 93,2 кв.м., житловою площею 59,4 кв.м. Позивач [PERSON] за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву, згідно якої позовні вимоги просить задовольнити частково, позовні вимоги щодо визнання права власності на обов`язкову частку у спадщині [PERSON] та її зустрічний позов визнає в повному обсязі, просить слухати справу в її відсутність, фіксування судового процесу за допомогою звуко-записувального технічного засобу просила не здійснювати, проти ухвалення заочного рішення суду не заперечує. В судове засідання позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом [PERSON] не з`явилась, надала суду заяву, згідно якої позовні вимоги просить задовольнити частково, обов`язкову частку у спадщині залишити [PERSON] , тобто зустрічний позов визнає в повному обсязі, просить слухати справу в її відсутність, фіксування судового процесу за допомогою звуко-записувального технічного засобу просила не здійснювати, проти ухвалення заочного рішення суду не заперечує. Представник Маразліївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, згідно якої не заперечує проти задоволення позовних вимог, просить слухати справу в його відсутність, фіксування судового процесу за допомогою звуко-записувального технічного засобу просив не здійснювати, проти ухвалення заочного рішення суду не заперечує. Представник відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом [PERSON]. [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву, згідно якої просить частково задовольнити позовну заяву [PERSON] , [PERSON] з урахуванням обов`язкової частки у спадковому майні [PERSON] , зустрічні позовні вимоги просить задовольнити у повному обсязі, просить слухати справу в її відсутність, фіксування судового процесу за допомогою звуко-записувального технічного засобу просила не здійснювати, проти ухвалення заочного рішення суду не заперечує. Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву, згідно якої відмовляється в повному обсязі від своєї частки житлового будинку на користь доньки [PERSON] , просить слухати справу в її відсутність, фіксування судового процесу за допомогою звуко-записувального технічного засобу просила не здійснювати, проти ухвалення заочного рішення суду не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що первісний та зустрічний позови підлягають частковому задоволенню з наступним підстав. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим Білгород-Дністровським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області відповідний актовий запис №533, який був батьком та дідусем позивачів. Його дружина, [PERSON] померла [INFO] . За життя вони розпорядилися своїм майном на користь своїх дітей та онуків. Так, за домовленістю батьків, які розпорядилися своїм майном за життя - земельна ділянка, яка належала матері, [PERSON] повинна була передати старшій дочці, [PERSON] , друга земельна ділянка, яка належала батьку, [PERSON] повинна була передана молодшій дочці, [PERSON] , а середній дочці, [PERSON] повинен був перейти житловий будинок [ADDRESS], де вони були зареєстровані усією сім`єю, проживали та проживають за цією адресою про що свідчить довідка №27 від 02.11.2017 року видана Виконавчим комітетом Маразліївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області згідно запису в господарській книзі Маразліївської сільської ради №5, особовий рахунок [NUMBER]. За життя [PERSON] було укладено шлюб з [PERSON] . Після укладання другого шлюбу [PERSON] знявся з реєстрації в с. Маразліївка та зареєструвався за місцем проживання своєї дружини за адресою: [ADDRESS] , де проживав там до дня смерті, про що свідчить довідка № 595 від 17.10.2017 року видана Бритівською сільською радою Білгород-Дністровського району Одеської області. Його друга дружина, [PERSON] , яка померла [INFO] , тобто через місяць після смерті чоловіка, [PERSON] У жовтні 2017 року позивачі звернулися до державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини за заповітами - [PERSON] на земельну ділянку, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 6,07 га, яка за життя належала заповідачеві, [PERSON] відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] , виданим на підставі розпорядження Білгород-Дністровської районної державної адміністрації від 24.03.2003 року № 363/2003 та зареєстрованим в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності за № 345/11 03.02.2004 року. Заповіт було складено секретарем Виконавчого комітету Бритівської сільської ради Сирбул С.М. 06.02.2007 року зареєстровано в реєстрі за №16 про що свідчить витяг про реєстрацію в спадковому реєстрі заповіту № у спадковому реєстрі 43799386. 05.10.2006 року секретарем Маразліївської сільської ради Топор Т.П. було нотаріально посвідчено заповідальне розпорядження [PERSON] , [INFO] , яким на випадок його смерті розпорядився належним йому житловим будинком, що знаходиться в [ADDRESS] та земельну ділянку 6,07 га заповідаючи це майно [PERSON] про що свідчить заповіт, який зареєстровано в реєстрі №222 та витяг про реєстрацію в спадковому реєстрі заповіту № у спадковому реєстрі 42019499. Але державним нотаріусом Білгород-Дністровською районною Державною нотаріальною конторою Одеської області було відмовлено в видачі свідоцтва з наступним посиланням : «згідно поданого заповіту неможливо ідентифікувати спадкове майно, в заповіті не вказано кадастрового номеру земельної ділянки, масиву та № ділянки, реквізитів документу згідно якого майно належить власнику», також державним нотаріусом виявлено «згідно матеріалів спадкової справи у спадкодавця 2 спадкоємця, що згідно ст. 1241 ЦК України мають право на обов`язкову частку у спадщині, за яких перший спадкоємець подав заяву про прийняття спадщини, а інший спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України». Як вбачається з листа приватного нотаріуса Іваницького О.Ю. за вих. № 1585/01-16 від 25.11.2017 року, в провадженні Білгород-Дністровської районної державної нотаріальної контори є спадкова справа №307/2017 до майна померлого 27.04.2017 року [PERSON] . З наданої суду копії цієї спадкової справи вбачається, що з заявами про вступ у спадщину після смерті [PERSON] звернулися [PERSON] , [PERSON] (яка відмовилась від своєї частки у спадщині на користь [PERSON] ), [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до положень ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців0. Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Таким чином, внаслідок відкриття спадщини у спадкоємців за законом або за заповітом виникає право спадкування. Спадкове майно переходить до спадкоємців лише за умови, що вони виявили згоду щодо прийняття спадщини. Прийняття спадщини - це не обов`язок спадкоємців, а їх право. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Згідно положень статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім`я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців. Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Таким чином, приймаючи до уваги наведене вище, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог первісного та зустрічного позовів, оскільки позивачі за первісним позовом є спадкоємцями за заповітами (які не є зміненими або скасованими), а позивач за зустрічним позовом - спадкоємець , яка має право на обов`язкову частку у спадщині. За таких обставин суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані, доказані і підлягають задоволенню, тому необхідно визнати за [PERSON] , [INFO] , право приватної власності в порядку спадкування майна на 5/6 частин земельної ділянки площею 6,07 га, яка знаходиться на території Маразліївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, кадастровий номер [NUMBER] та визнати за [PERSON] , [INFO] , право приватної власності в порядку спадкування майна на 5/6 частин житлового будинку [ADDRESS] , загальною площею 93,2 кв.м., житловою 59,4 кв.м. Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом [PERSON] обґрунтовує свої зустрічні позовні вимоги, наступним. [INFO] помер її батько [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим Білгород-Дністровським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області відповідний актовий запис №533. Її мати - [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] . За життя вони розпорядилися своїм майном на користь своїх дітей та онуків. Так за домовленістю батьків які розпорядилися своїм майном за життя - земельна ділянка (пай), яка належала матері, [PERSON] повинна була передати старшій дочці, [PERSON] , друга земельна ділянка (пай), яка належала батьку, [PERSON] повинна була передатися молодшій дочці, [PERSON] , а середній дочці, [PERSON] повинен був перейти житловий будинок [ADDRESS], де вони були зареєстровані усією сім`єю, проживали та проживають за цією адресою про що свідчить довідка №27 від 02.11.2017 року видана Виконавчим комітетом Маразліївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області згідно запису в господарській книзі Маразліївської сільської ради №5, особовий рахунок [NUMBER]. Згідно ст. 1241 ЦК України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Розмір обов`язкової частки у спадщині може бути зменшений судом з урахуванням відносин між цими спадкоємцями та спадкодавцем, а також інших обставин, які мають істотне значення. На момент смерті її батька [PERSON] , [PERSON] належала до осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині, а саме до категорії - повнолітні непрацездатні діти спадкодавця. На даний час [PERSON] , [INFO] так і не змогла скористатися її законним правом та отримати спадщину після смерті батька, [PERSON] , оскільки [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За правилами ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У п. 19постанови Пленуму Верховного Суду Українивід 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкуваннях» зазначено, що перелік осіб, які мають право на обов`язкову частку, що визначений статтею 1241 ЦК України, є вичерпним і розширеного тлумачення не потребує. При визначенні розміру обов`язкової частки в спадщині враховуються всі спадкоємці за законом першої черги, увесь склад спадщини, зокрема, право на вклади в банку (фінансовій установі), щодо яких вкладником було зроблено розпорядження на випадок своєї смерті, вартість речей звичайної домашньої обстановки та вжитку, вартість заповідального відказу. Відповідно до ч. 1 ст.1268, ч. 1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно з спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Беручи до уваги вищенаведене, суд дійшов висновку, що спадкове майно, яке [PERSON] заповів [PERSON] у вигляді земельної ділянки площею 6,07 га повинні успадковуватись двома спадкоємцями: [PERSON] та [PERSON] , оскільки позивач за зустрічним позовом згідно закону має право успадкувати обов`язкову частку у спадщині незалежно від змісту заповіту у розмірі половини частки, яка належала б їй у разі спадкування за законом, тобто розмір обов`язкової частки складає 1/6 частину спадкового майна. Також, спадкове майно, яке [PERSON] заповів [PERSON] у вигляді житлового будинку [ADDRESS] , загальною площею 93,2 кв.м., житловою площею 59,4 кв.м. повинні успадковуватись двома спадкоємцями: [PERSON] та [PERSON] , оскільки позивач за зустрічним позовом згідно закону має право успадкувати обов`язкову частку у спадщині незалежно від змісту заповіту у розмірі половини частки, яка належала б їй у разі спадкування за законом, тобто розмір обов`язкової частки складає 1/6 частину спадкового майна. При вирішенні справи, суд приймає до уваги також позицію Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в листі «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» N 24-753/0/4-13, 16.05.2013, згідно якої визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Окрім цього, захист права на обов`язкову частку в спадщині може здійснюватись шляхом пред`явлення вимог про визнання права на обов`язкову частку в спадщині (ст. 1241ЦК), перерозподіл спадщини (ст. 1280 ЦК), визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину (ст. 1301 ЦК). Спадкування обов`язкової частки в спадщині здійснюється на підставах встановлених законом, шляхом прийняття спадщини в порядку, передбаченому статтями 1268 - 1269ЦК. Право на обов`язкову частку в спадщині не залежить від змісту заповіту . У разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на обов`язкову частку в спадщині зазначена відмова може бути оскаржена до суду в порядку позовного провадження. Враховуючи ті обставини, що позивач надала належні та допустимі докази, суд дійшов висновку, що [PERSON] правомірно просить захистити своє набуте в порядку спадкування право власності на частку земельної ділянки та житлового будинку, що належала померлому [PERSON] , у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Згідно ч. 1 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1, 2, 3 статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судове рішення у цивільній справі» за № 14 від 18.12.2009 року, - рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права. У звязку з цим суди повинні неухильно додержуватись вимог про законність і обґрунтованість рішення у цивільній справі. Згідно статті 2 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно статті 12,13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 6 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказі в їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу, який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Outcome: partial