Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-14 00:00:00

[PERSON] який діє від себе самостійно та в інтересах [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про тлумачення заповіту [PERSON] від 29.12.10р., посвідченого заступником головного лікаря Хмельницької міської лікарні [PERSON] таким чином, що заповідач [PERSON] заповідав своєму синові [PERSON] тільки гараж, погреб та город 18 соток [ADDRESS], а не усе своє майно, що буде належати спадкодавцю на день його смерті, де б воно не знаходилось і з чого не складалося. В підтвердження позовних вимог пояснє, що [PERSON] який помер [INFO] був батьком сторін по справі. Як з»ясувалось після смерті він залишив заповіт на [PERSON] який було посвідчено в Хмельницькій міській лікарні заступником головного лікаря з лікувальної роботи [PERSON]. В тексті заповіту у розділі в якому зазначено, що саме заповідається вказано «усе своє майно, що буде мені належати на день моєї смерті, де б воно не знаходилось і з чого не складалось (гараж, погреб, город 18 соток) заповідаю своєму сину [PERSON]..» Таким чином позивачі вважають, що спадкодавець залишив заповіт [PERSON] вказавши конкретне майно, яке він заповів, а саме: гараж, погреб, город 18 соток. Решту майна позивачі вважають, що мають успадковувати за законом після смерті свого батька. На думку позивачів, що саме це майно батько заповідав [PERSON] свідчить технічний запис судового засідання від 20.11.12р. по цивільній справі за позовом [PERSON], [PERSON] до [PERSON] про визнання заповіту недійсним та визнання права власності на майно, в якому було допитано в якості свідків [PERSON]., [PERSON] та [PERSON] які підтвердили суду, що померлий [PERSON] зазначив яке майно він заповів [PERSON] В судовому засіданні представник позивачів та позивачі заяву підтримали і просять її задоволити, постановити рішення, яким протлумачити заповіт [PERSON] від 29.12.10р. посвідченого заст. головного лікаря Хмельницької міської лікарні [PERSON]. таким чином, що заповідач заповів своєму синові [PERSON] - гараж, погреб та город 18 соток. Решту майна строни мають успадковувати за законом. Відповідач та його представник проти позову заперечують, пояснивши суду що за заповітом спадкодавець заповів йому усе майно, що належало на день смерті спадкодавця, де б воно не знаходилось і з чого не складалось. Позивачі тлумачать заповіт так, аби їм більше залишилось спадщини. Заслухавши поясненння сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява задоволенню не підлягає з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 213 ч. 2 ЦК України, на вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину. Згідно ст. 213 ч. 3 ЦК України, при тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів. В судовому засіданні обо»єктивно встановлено, що 29.12.10р. [PERSON] зробив заповіт на [PERSON] в тексті якого зазначив «усе своє майно, що буде мені належати на день моєї смерті, де б воно не знаходилось і з чого не складалось (гараж, погреб, город 18 соток) заповідаю своєму сину [PERSON]» Це підтверджується копією заповіту, який навний в матеріалах справи. Сам зміст заповіту є зрозумілим і в заповіті чітко вказано, що спадкодавець заповідає усе його майно де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось [PERSON] Це також зазначено в рішенні Апеляційного суду Хмельницької області від 07.06.13р. Тому суд вважає, що заповіт є дійсним та чітким за змістом з якого випливає воля заповідача. Крім цього, Верховний суд України у своєму рішенні від 27.08.08р. зазначив, що ст. 213 ЦК України не допускає, щоб при тлумаченні правочину здійснювався пошук волі учасника правочину, який не знайшов відображення в тексті самого правочину. При тлумаченні заповіту не допускається внесення змін у сам зміст заповіту, враховуючи що заповіт - це особисте розпорядження фізичної особи щодо належного їй майна, майнових прав і обов»язків на випадок своєї смерті. Суд не бере до уваги показання свідків [PERSON]., [PERSON] та [PERSON], показання яких були прослуханні в судовому засіданні 01.04.14р., оскільки дані свідки підтверджують тільки факт, що такий заповіт було вчинено та при яких обставинах його було вчинено. Однак такі показання свідків не спростовують волю заповідача. За таких обставин по справі, суд вважає, що заповідач [PERSON] заповів [PERSON] все своє майно, що належало на день його смерті, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалосьі воля заповідача повністю відображена в самому тексті заповіту. В судовому засіданні позовні вимоги не знайшли свого підтвердження, тому не можуть бути задоволені.

Outcome: dismissed