Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-26 00:00:00

[PERSON] (надалі позивач) 22 вересня 2014 року звернулася до суду із позовом до Олександрійської міської ради, [PERSON] та [PERSON] (надалі відповідачі) про про визнання права власності на частину квартири в порядку спадкування за законом та визнання права на державну реєстрацію спадкового майна, мотивуючи свої вимоги тим, що після смерті її чоловіка залишилось спадкове майно, а саме частка у спільній сумісній власності на квартиру [ADDRESS], що в м. Олександрія Кіровоградської області. Вона - дружина померлого подала заяву до нотаріуса, в якій від спадщини не відмовляється, будучи спадкоємцем за законом, однак за її зверненням до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, через відсутність правовстановлюючого документу на квартиру, про що свідчить письмова відмова нотаріуса від 10 вересня 2014 року. Зважаючи на викладене вона змушена звертатися до суду. В судовому засіданні представник позивача на позовних вимогах наполягає, посилаючись на викладенні обставини. Просить суд врахувати, що іншу 1/2 частину квартири вона зареєструвала за собою і є власником цієї частини. Представник Олександрійської міської ради будучи належним чином повідомленим, до суду не з'явився, письмових клопотань не надійшло. Відповідач [PERSON] - її син, будучи належним чином повідомленим, до суду не з'явився, за письмовою заявою, що надійшла до суду, просить розглянути справу за його відсутності, проти позовних вимог заперечень не має. Відповідач [PERSON] - її донька, в судовому засіданні проти позову не заперечує, визнає, що вона не претендує на спадщину - частину квартири після смерті батька, її брат - також не претендує на спадщину, він надіслав нотаріально завірену заяву, в якій він запевняє, що також не претендує на спадкове майно. Представники третіх осіб в судове засідання не з'явились, за письмовою заявою Олександрійської міської нотаріальної контори не мають заперечень розглянути справу за відсутності їх представника. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши докази у сукупності з іншими матеріалами справи, з'ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. За змістом ст. 10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У відповідності до вимог ст.15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. За змістом ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до вимог ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. Правовідносини сторін врегульовані ст.ст. 3-11, 15, 16, 22, 182, 328, 392, 1261, 1268 -1270, 1274, 1275, 1296, 1299 ЦК України. Cтаттею 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Отже, об'єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес, саме вони є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Такі способи захисту передбачені відповідно статтею 16 ЦК України. За змістом ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом ст. 1261 ЦК України позивач є спадкоємцем першої черги спадкування за законом. Судом враховано, що відповідно до ст. 1268 ЦК України позивач є спадкоємцем за законом після смерті спадкодавця і вона є такою, що прийняла спадщину, оскільки до смерті свого чоловіка вони проживали разом за вказаною адресою, після відкриття спадщини вона звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, що підтверджується письмовою відмовою нотаріуса. Судом встановлено, що [INFO] року у віці 91 років помер [PERSON], чоловік позивача, що підтверджується копіями свідоцтв про одруження та про смерть. Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно, яке до цього часу не успадковане. Судом встановлено, що за життя дружина та чоловік, постійно проживали разом в [ADDRESS], що підтверджується копією свідоцтва про право спільної сумісної власності на житло, за відсутної правової реєстрації цієї квартири в Олександрійському МБТІ. Звернення до суду свідчить про те, що позивач від спадщини не відмовляється, що дає суду підстави для того, щоб визнати її спадкоємцем за законом на спадкове майно, що раніше відповідно до Свідоцтва про право власності на житло від 06 квітня 1993 року належало [PERSON] та [PERSON]. Інші спадкоємці до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини не звертались. Про те, що саме позивач, та померлий чоловік користувалися та володіли квартирою [ADDRESS], свідчать такі докази : - технічний паспорт на квартиру [ADDRESS], що знаходилася у власності подружжя [PERSON] (всього 2 особи), - свідоцтво про право власності на житло, видане 06 квітня 1993 року на квартиру [ADDRESS], яке в подальшому не було зареєстроване в Олександрійському МБТІ. Оціночна вартість вказаної квартири складає 148 230 грн., що підтверджується експертним висновком про вартість частини нерухомості та відповідно до цієї суми за частину квартири був сплачений судовий сбір позивачем при зверненні до суду. Зазначені обставини вказують на те, що відповідно до вимог ст.ст. 181, 392 ЦК України та відповідно до вимог ст.ст. 1217-1222 ЦК України є наявним право позивача про визнання за нею права власності на спадкове нерухоме майно, на котре, як установлено судом було видано подружжю свідоцтво про право власності, однак не було ними зареєстрованим в Олександрійському МБТІ як нерухоме майно. Судом встановлено, що раніше будь-кому свідоцтво про право власності на цю квартиру не видавалося. Викладене є підставою для того, щоб встановити право власності позивача в порядку спадкування по закону на спадкове майно, що залишилось після смерті [PERSON], який помер [INFO] року. За життя спадкодавець склав та посвідчив заповіт, за яким він своє майно заповідав сину та доньці - відповідачам у справі. Суд також приймає до уваги, що відповідачі - діти померлого, після смерті батька, своєчасно звернулися до нотаріальної контори із заявами про відмову від прийняття спадщини на користь матері, про що свідчить постанова нотаріуса від 14 січня 2014 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Суд дійшов висновку, що факт не дооформлення спадкодавцем у встановленому порядку права власності на квартиру, не є перешкодою для визнання права власності на частину вказаної квартири за позивачем в порядку спадкування за законом. Викладене є підставою для суду визнати право власності позивача за законом на спадщину, тобто на 1/2 частку квартири, що залишилося після смерті [PERSON], який помер [INFO] року. Щодо позовних вимог щодо визнання за позивачем право на державну реєстрацію спадкового майна: саме 1/2 частини квартири [ADDRESS] - вони задоволенню не підлягають, оскільки достовірних, належних та допустимих доказів що таке право позивача порушено до суду не надано. З огляду на викладені обставини ці позовні вимоги задоволенню не підлягають. Судові витрати суд відносить на рахунок позивача. Враховуючи викладені обставини та

Outcome: partial