Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до Ужгородського міськрайонного суду з позовом до Ужгородської міської ради про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування. Мотивуючи позовні вимоги вказують на те, що [INFO] помер їх батько [PERSON], спадкоємцем якого була його дружина (мати позивачів) [PERSON], яка прийняла спадщину за померлим чоловіком, однак не оформила спадкових прав. [INFO] померла [PERSON], після смерті якої вони оформили спадщину, яка складається з житлового будинку з надвірними та господарськими спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] в цілому під літ. А,А, який складається з двох кімнат загальною площею 71,6 кв.м. На підтвердження чого вони отримали свідоцтво про право на спадщину за законом від 25.05.2015 року та від 06.08.2015 року, згідно яких житловий будинок в [ADDRESS] зареєстрований за ними по ? частині кожному. Вказують, що за життя [PERSON] побудував ще один житловий будинок за адресою [ADDRESS], що стверджується актом прийняття в експлуатацію індивідуального будинковолодіння від 27.11.2003 року та рішенням Ужгородської міської ради №323 від 10.12.2003 року. За своє життя [PERSON] не здійснив державної реєстрації введеного в експлуатацію будинку. Після смерті свого чоловіка, [PERSON] також не оформила будинок за адресою [ADDRESS], що в свою чергу унеможливлює оформлення спадщини позивачами, як спадкоємцями після смерті [PERSON] На підставі наведеного просили суд визнати за [PERSON] та [PERSON] право власності по ? частині житлового будинку за адресою: [ADDRESS]. В судове засідання [PERSON] не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином, однак від її представника надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. [PERSON] в судове не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, однак надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник відповідача Ужгородської міської ради в судове засідання не з'явився, водночас надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності за наявними матеріалами справи. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті суд приходить до наступного. Згідно ст. ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Як вбачається з матеріалів справи, [INFO] помер батько позивачів [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть Серія [NUMBER]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно. Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Судом встановлено, спадкоємцем померлого [PERSON] була його дружина [PERSON], яка фактично прийняла спадщину за померлим чоловіком, однак не оформила своїх спадкових справ. [INFO] померла мати позивачів [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть Серія [NUMBER]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входив житловий будинок, що розташований в [ADDRESS]. З матеріалів справи слідує, що після смерті [PERSON], яка померла [INFO] її донька [PERSON] та син [PERSON] успадкували по ? частині майна яке складається з житлового будинку з надвірними та господарським спорудами, що знаходиться в [ADDRESS], під літ. А,А, що належав [PERSON] - чоловікові померлої, який помер [INFO], спадкоємцем якого була [PERSON], яка прийняла спадщину але не оформила своїх спадкових прав, що стверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 25.05.2015 року. Крім того, згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №94876549 від 17.08.2017 року житловий будинок за адресою [ADDRESS] належить на праві приватної власності по ? частині [PERSON] та [PERSON] Позивачами в позовній заяві вказується, що за життя [PERSON] побудував ще один житловий будинок за адресою [ADDRESS](літ ББ'). Як вбачається з акту прийняття в експлуатацію будинковолодіння [ADDRESS], який затверджений рішенням виконавчого комітету Ужгородської міської ради №323 від 10.12.2003 року, [PERSON] є забудовником вказаного будинку. Також [PERSON] було виготовлено технічний паспорт на вказаний житловий будинок, згідно якого житловий будинок за адресою: [ADDRESS] складається з трьох житлових кімнат, житловою площею 43,9 кв.м., загальною площею 84,4 кв.м. Позивачі вказують що їхня мати [PERSON] також не оформила будинок за адресою [ADDRESS], що в свою чергу унеможливлює оформлення спадщини, як спадкоємцями після смерті матері. Судом встановлено, що позивач [PERSON], з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на ? частину нерухомого майна - житлового будинку під літ. ББ', що розташований в [ADDRESS], звертався до Першої Ужгородської державної нотаріальної контори. Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 29.11.2017 року державним нотаріусом Першої Ужгородської Державної нотаріальної контори [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено, у зв'язку з тим, що [PERSON] не подано правовстановлюючих документів про належність майна спадкодавцеві. Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За приписами ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За положеннями ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Право власності є непорушним. Згідно зі ст. ст. 317, 319, 321, 391 ЦК України власникові належить право володіння, користування і розпорядження своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Право власності підлягає захисту від порушень, не повязаних із позбавленням володіння, зокрема власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном. На підставі ст. 3 ЦПК України та ст. 15 ЦК України у порядку цивільного судочинства підлягає захисту порушене, невизнане або оспорюване право. Відповідно до ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільного права та інтересу може бути визнання права. Згідно з п. 4.15 глави 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони та арешту цього майна. Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року № 1952-1V однією із підстав державної реєстрації прав на нерухоме майно є рішення судів, що набрали законної сили, оскільки визнання права власності на нерухоме майно є прерогативою суду. Пленум Верховного Суду України в абз. 3 п. 23 постанови від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно з ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. У розумінні ст. 392 ЦК України право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За загальним правилом, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину (ч. 1 ст. 1296 ЦК України). Якщо у складі спадщини є нерухоме майно, спадкоємець, який прийняв спадщину, зобов'язаний звернутись до нотаріуса за видачою йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно та зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна (ч.1 ст. 1297 ЦК України). У відповідності до ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. З урахуванням всіх обставин справи, а також те, що відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України - кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, користуючись рівними правами, на засадах змагальності згідно вимог ст. 10 ЦПК України, виходячи із принципів розумності та справедливості, суд приходить до висновку, що позивачами доведені ті обставини які викладені в позові, а отже вони як спадкоємці за законом мають право на майно померлої [PERSON], інших спадкоємців, які б претендували на дане спадкове майно у спадщині немає, приймаючи до уваги, що відповідно до діючого законодавства позивачі мають право на спадкування за законом на майно, через відсутність правовстановлюючих документів позивачі позбавлені можливості прийняти спадщину в установленому законом порядку, іншого порядку визнати за ними право власності на спадкове майно законодавством не передбачено, суд дійшов висновку, що за кожним з позивачів слід визнати право власності по ? частині житлового будинку за адресою [ADDRESS], в порядку спадкування за померлою матір'ю [PERSON], яка померла [INFO]. На підставі викладеного,

Outcome: approved