Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-25 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] 6 липня 2017 року пред'явили позов до Воютицької сільської ради Самбірського району Львівської області про визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого [PERSON], [PERSON] та [PERSON] 26 грудня 2009 року Воютицькою сільською радою Самбірського району Львівської області на підставі рішення виконавчого комітету Воютицької сільської ради Самбірського району Львівської області від 27.11.2003 за № 55 на житловий будинок [ADDRESS] та визнання за [PERSON] та [PERSON] по ? частині вказаного житлового будинку, як частки в майні колишнього колгоспного двору. У обґрунтування позовних вимог позивачі посилалися на те, що цей належав до майна колгоспного двору, головою якого була [PERSON], і 10 березня 1989 року Воютицькою сільською радою було видане свідоцтво про право власності на вказаний будинок, яке 10 березня 1989 року зареєстроване Самбірським МБТІ, та [INFO] [PERSON] померла, після смерті котрої вони, позивачі, звернулися за визначенням своєї частки в будинку та реєстрації права власності і тому 27 березня 2003 року виконавчим комітетом Воютицької сільської ради Самбірського району Львівської області прийняте рішення, згідно якого визнано власниками по 1/3 частині кожного будинку [ADDRESS] членів колгоспного двору [PERSON], [PERSON] та [PERSON] і на підставі цього рішення Воютицька сільська рада 26 грудня 2009 року видала свідоцтво про право власності на нерухоме майно та 26 грудня 2009 року воно зареєстроване у Самбірському МБТІ. Під час оформлення спадщини після смерті [PERSON] та видачі правовстановлюючих документів нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право власності на спадщину, посилаючись тим, що право власності зареєстроване після смерті спадкодавця. Від представників позивачів [PERSON] та [PERSON] надійшли заяви про розгляд справи за їх та позивачів відсутності і підтримання позовних вимог. Відповідач - Воютицька сільська рада Самбірського району Львівської області надіслала заяву про розгляд справи за відсутності її представника та визнання позову. Згідно ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, мають право, зокрема, брати участь у судових засіданнях. Відповідно до ст. 158 цього Кодексу розгляд судом цивільної справи відбувається в судовому засіданні з обов'язковим повідомленням осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Статтею 197 ЦПК України встановлено, що у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Ураховуючи наведене, суд постановив ухвалу про розгляд даної справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі та нездійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Із свідоцтва про право особистої власності жилий будинок від 10.03.1989 та довідки, виданої виконавчим комітетом Воютицької сільської ради Самбірського району, вбачається, що будинок [ADDRESS] в цілому належав колгоспному двору, головою якого була [PERSON], і членами цього двору станом на 15 квітня 1991 року були [PERSON] та [PERSON] (а.с. 12, 19 зв.). Згідно ст. 120 ЦК Української РСР 1963 року, який був чинним на момент припинення колгоспного двору, майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Відповідно до ч. 2 ст. 123 цього Кодексу розмір частки члена двору встановлюється, виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Згідно ч. 1 ст. 563 ЦК Української РСР у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривається. У п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» роз'яснено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 1 липня 1990 року. Із свідоцтв про смерть відомо, що [INFO] померла [PERSON] ( а. с. 11). Отже, після смерті [PERSON] спадщина на майно вказаного колгоспного двору не відкривалася, оскільки вона померла до 1 липня 1990 року, і тому після її смерті все майно колгоспного двору на час його припинення належало [PERSON] та [PERSON] котрі були зареєстрованими та проживали у вказаному будинку, і до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Однак, із рішенням виконавчого комітету Воютицької сільської ради Самбірського району Львівської області «Про визначення часток у колишньому селянському дворі, що в [ADDRESS]» від 27 листопада 2003 року № 55 вбачається, що [PERSON], [PERSON] та [PERSON] визнано власниками будинку [ADDRESS], по 1/3 частині вказаного будинку, та на підставі цього рішення 27 листопада 2003 року Воютицькою сільською радою видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно і 26 грудня 2009 року Самбірським МБТІ проведено реєстрацію права власності (а. с. 13, 14, 15). За наведених обставин вказане свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане 27 листопада 2003 року Воютицькою сільською радою, є підстави визнати недійсним, оскільки воно видано з порушенням чинного законодавства і є таким, що порушує право власності позивачів, як членів колишнього колгоспного двору, а також скасувати реєстрацію права власності на нерухоме майно. Ураховуючи наведене, право власності [PERSON] та [PERSON] на їх частки в майні колишнього колгоспного двору підлягає захисту шляхом визнання за ними права власності по ? частині житлового будинку, господарських будівель і споруд по [ADDRESS]

Outcome: approved