Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-25 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Мотивувала тим, що 10.11.2015 року помер її син - [PERSON], який постійно проживав до дня смерті за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Набережна імені Стефаника, 40 кв. 146, яка перебувала у його власності. Після смерті сина вона не зверталась до державної нотаріальної контори оскільки думала, що спадщину оформляють автоматично, також вона не є юридично освідчена, їй не була відома процедура оформлення спадщини на той час. Нещодавно в усній формі вона звернулась до нотаріуса з проханням розяснити порядок отримання спадщини, який повідомив позивачу про пропущений термін на подачу заяви про прийняття спадщини та рекомендовано звернутись в суд. Тому просила суд визначити їй додатковий строк тривалістю в шість місяців для подання до Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті сина [PERSON], який помер 10.11.2015 року в м. Івано-Франківськ по вул. Набережна імені Стефаника, 40 кв. 146. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявився, подавши до суду заяву, за змістом якої, заявлені вимоги підтримав з мотивів, викладених в позовній заяві, просив розглядати даний спір у його відсутності, позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи у відсутності представника Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори. Враховуючи те, що сторони скористались своїм правом, врегульованим ч. 2 ст. 158 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, давши оцінку зібраним доказам, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 10 листопада 2015 року в м. Івано-Франківськ помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія І-НМ № 219162 (а.с.4). Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно - квартира № 146 по вул. Набережна імені Стефаника, 40 в м. Івано-Франківськ (а.с.5-8,9-12,13-14). Згідно наданої на запит суду відповіді з Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори, 19.01.2017 року заведена спадкова справа № 30/2017 після смерті [PERSON], який помер 10.11.2015 року. Дружина спадкодавця [PERSON] та дочка [PERSON], які зареєстровані за адресою: м. Омськ, вул. 50-ліття ВЛКСМ[ADDRESS] Російської Федерації, відмовились від прийняття спадщини, надіславши нотаріально засвідчені зави про відмову. Першою Івано-Франківською державною нотаріальною конторою позивачу відмовлено в прийнятті її заяви про прийняття спадщини після смерті сина [PERSON] в зв'язку з пропущенням нею строку для подачі заяви про прийняття спадщини (а.с.57). Згідно з ст.ст. 1269, 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Як встановлено судом, у шестимісячний строк позивач [PERSON] не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки вона є людиною похилого віку та не була юридично освідчена, та їй не була відома процедура оформлення спадщини на той час. Згідно із ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п.п. 2, 5, 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є: неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність. Відповідно до ст.ст. 58, 60 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтується на припущеннях. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Подані суду докази дають підстави прийти до висновку про те, що позивач дійсно є спадкоємцем померлого [PERSON], а строк на подачу заяви у нотаріальну контору пропущений із поважних причин. Відтак, враховуючи вищенаведене, суд вважає, що є всі підстави для задоволення позову [PERSON]

Outcome: approved