Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-25 00:00:00

[PERSON] (надалі позивач) 28 січня 2014 року звернулася до суду із позовом до [PERSON] (надалі відповідач) про стягнення аліментів на період її навчання до досягнення 23 річного віку та просить суд стягнути аліменти в розмірі 1/4 частини від доходу батька на своє утримання, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач є її батьком, однак після досягнення нею повноліття він добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання та навчання. Вона навчається на денній формі навчання в Олександрійському політехнічному коледжі та потребує витрат на матеріальне забезпечення. В судове засідання позивач не з'явилася, будучи повідомленою про дату та час розгляду справи в суді. В заяві, що надійшла до суду просить розглянути справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання двічі не з'явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи в суді. Письмових заяв чи клопотань до суду від нього не надійшло. Дослідивши докази, що є в матеріалах справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, оскільки батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх дітей на час навчання, але не більше ніж до досягнення ними 23 річного віку. За змістом ст. 10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За змістом ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Правовідносини сторін врегульовані ст.ст. 3 - 15, 17-20, 75-84, 180-182,191, 199 - 200 Сімейного кодексу України. Cтаттею 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Отже, об'єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес, саме вони є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Такі способи захисту передбачені відповідно статтею 16 ЦК України. За змістом ст.ст. 180-182 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За змістом ст.199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до ст. 200 Сімейного кодексу України суд призначає розмір аліментів на повнолітню дочку, сина в твердій грошовій сумі або у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього кодексу. При визначенні розміру аліментів суд бере до уваги можливість надання утримання дитини другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми донькою, сином. Суд приймає до уваги, що відповідач раніше сплачував аліменти на утримання двох дітей в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку, доходу, але не менше 30 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення позивачем повноліття. Суд також приймає до уваги матеріальне становище і в сім'ї позивача, і в сім'ї відповідача. З урахуванням відсутності довідок про доходи сторін, приймаючи до уваги, що відповідач є працездатним, суд вважає необхідним визначити міру потреби позивача і міру можливості відповідача сплачувати аліменти в меншому розмірі, тобто в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку, доходу на утримання дитини щомісячно тільки на час навчання в Олександрійському політехнічному коледжі. Суд приймає до уваги, що відповідач [PERSON], [INFO] за рішенням Олександрійського міськрайонного суду від 13 липня 2012 року продовжуватиме сплачувати аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Враховуючи викладені обставини та

Outcome: partial