Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-03 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] (далі-Позивачі) звернулись до суду з зазначеним позовом, в якому просить усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні власністю, квартирою №68, у будинку №46, Всебратське-2, у місті [PERSON], скасувавши реєстрацію [PERSON] [PERSON], малолітніх [PERSON] [PERSON], [INFO], [PERSON] [PERSON], [INFO] (Відповідачі), за вказаною адресою, обґрунтовуючи уточнені вимоги наступним. Згідно договору купівлі-продажу нерухомого майна від 04.08.1999 року, посвідченого Криворізькою філією Придніпровської товарної біржі, реєстровий номер №248-Н/99, зареєстрованого 19.08.1999 року у КП ДОР «КБТІ», номер запису: 432, стор. 432, в книзі: 34П, та рішення Центрально-Міського районного суду міста [PERSON] від 15.11.2005 року (справа №2-562), зареєстрованого у КП ДОР «КБТІ» 16.01.2006 року, номер запису №432, в книзі: 34П-432, Позивачам на праві приватної спільної часткової власності, кожному по 1/2 частині, належить квартира №68, у будинку №46, Всебратське-2, у місті [PERSON]. Відповідачі у справі мають реєстрацію за вище вказаною адресою, хоча з квітня місяця 2005 року, там не проживають. Відповідач [PERSON] [PERSON] виїхала на постійне місце проживання до іншої країни, повертаючись до міста [PERSON], народжуючи дітей, без згоди Позивачів, реєструє їх за вказаною адресою. З квітня 2005 року та до теперішнього часу Відповідачі у вище вказаній квартирі не мешкають, комунальні послуги не сплачують, там відсутні їх особисті речі (меблі, техніка, одяг, іграшки), їх місце перебування Позивачам невідомо, але у добровільному порядку знятися з реєстрації не бажають. У звязку з такими обставинами та оскільки, дії Відповідачів порушують права Позивачів у користуванні та розпорядженні квартирою, Позивачі звернулись до суду з даними позовом. У судовому засіданні Позивачі, кожен окремо, підтримали уточнені позовні вимоги, наполягали на їх задоволенні. Відповідачі у судове засідання не з`явились, про причини неявки не повідомили, хоча про час і місце розгляду справи повідомлялись, належним чином. Разом з цим, відповідно до ч.9 ст.74 ЦПК України, Відповідачі були викликані в суд через оголошення у пресі і з опублікуванням оголошення, яке відбулося 03.03.2016 року («Вісті Придніпровя» №15(1714)), вважаються повідомленими про час і місце розгляду справи. На підставі наявних у справі доказів та зі згоди Позивачів, суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Третя особа, представник Органу опіки та піклування виконкому Центрально-міської районної у місті [PERSON] ради, [PERSON] не заперечувала щодо задоволення уточнених позовних вимог. Третя особа, Центрально-Міський районний відділ у місті [PERSON] Ріг Головного управління Державної міграційної служби в Дніпропетровській області, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, правом присутності у судовому засіданні не скористувались, направили суду письмову заяву з проханням проводити судовий розгляд за відсутністю їх представника. Суд, вислухавши пояснення учасників судового провадження, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, у їх сукупності, вважає уточнені позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі, з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини Так, Позивачам у справі, [PERSON] та [PERSON], на праві приватної спільної часткової власності, кожному по ? частині, належить квартира №68, у будинку №46, Всебратське-2, у місті [PERSON], що підтверджується Договором купівлі-продажу нерухомого майна від 04.08.1999 року, посвідченого Криворізькою філією Придніпровської товарної біржі, реєстровий номер №248-Н/99, зареєстрованого 19.08.1999 року у КП ДОР «КБТІ», номер запису: 432, стор. 432, в книзі: 34П (а.с.9); та рішення Центрально-Міського районного суду міста [PERSON] від 15.11.2005 року (справа №2-562), зареєстрованого у КП ДОР «КБТІ» 16.01.2006 року, номер запису №432, в книзі: 34П-432 (а.с.12-13). Конституцією (ст.41), ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997р. відповідно до закону №475/97-ВР від 17.07.97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950р., Першого протоколу та прото-колів №2,4,7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджуватися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежне від волі інших осіб. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, якими передбачено право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Згідно зі ст.72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться у судовому порядку. Статтею 71 ЖК України такі строки встановлені у шість місяців Як встановлено судом, та підтверджено довідкою №6926, виданої КП «ЖЕО №20», від 04.09.2015 року, у спірній квартирі зареєстровано чотири особи: [PERSON], Ель [PERSON], малолітні Ель [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.14-15), троє останніх згідно акту від 08.10.2015 року, складеного зі слів сусідів, та посвідченого майстром та директором Товариства з обмеженою відповідальністю «Дивобуд», з квітня 2005 року за вищевказаною адресою не проживають, але залишилися зареєстрованими, на них продовжують нараховуватися комунальні платежі, які вимушені сплачувати Позивачі. У добровільному порядку знятися з реєстраційного обліку з даної адреси Відповідачі не бажають. Факт не проживання Відповідачів у спірній квартирі з квітня 2005 року підтверджуються також показами свідків [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які кожен окремо, під час розгляду справи пояснили, що тривалий час знають Позивача, [PERSON], який проживає за адресою: м. Кривий Ріг, Всебратське-2, 46/68. Їм відомо, що з 2005 року у цій квартирі він (Позивач) проживає сам. [PERSON] [PERSON], яка доводиться йому донькою його колишньої дружини, виїхала за кордон, не знявшись з реєстраційного обліку за вказаною адресою. Згодом приїздила на Україну, щоб народити дітей, та реєструвала їх за вказаною адресою. Малолітні діти жодного дня там не проживали. Особистих речей Відповідачів у спірній квартирі вони не бачили. Відповідно до п.4 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоровя, в якому вона проживає. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права. Способи захисту права власності передбачені ст.ст.16,386,391 ЦК України. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здісненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином, у судовому засіданні доведена наявність неправомірних дій Відповідачів, які створюють перешкоди Позивачам у здійсненні ними своїх прав щодо користування та розпорядження спірною квартирою, вважає за необхідне визнати Відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням, оскільки задоволення заявлених позовних вимог захистить порушені права і інтереси Позивачів та не порушить прав, свобод чи інтересів інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved