Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-08 00:00:00

Адвокат Тітов Олег Михайлович в інтересах [PERSON] звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовом до Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» про стягнення боргу. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що в липні 2013 року позивачка придбала в ТВТБВ № 10012/0183 - філії Луганського обласного управління AT «Ощадбанк», розташованому в м. Первомайськ Луганської області, середньострокові казначейські зобов`язання України на пред`явника серії Б номінальною вартістю 500 доларів США з датою погашення після 28 листопаду 2014 року (далі - казначейські зобов`язання) в кількості 89 одиниць за номерами з 068290 по 068378 на загальну суму 44500 доларів США. Порядок проведення випуску, обслуговування та погашення казначейських зобов`язань регламентовано постановою Кабінету Міністрів України від 5 вересня 2012 року № 836 «Про випуск казначейських зобов`язань». Пунктом 4 вказаної постанови КМУ передбачено, що генеральним агентом розміщення, доставки, інкасації, обслуговування обігу, погашення та знищення казначейських зобов`язань є Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України». Пунктом 3 Умов розміщення та погашення казначейських зобов`язань, затверджених вказаною постановою КМУ, сертифікат серії Б містить чотири купони. Розмір доходу за кожним купоном казначейського зобов`язання (кожні півроку) - 20 доларів США. Згідно з п. 15 вказаних Умов, погашення казначейських зобов`язань та виплата доходу за ними припиняються через один рік після дати погашення, зазначеної у сертифікаті - до 28.11.2015 року. 25.07.2013 між позивачкою та AT «Ощадбанк» було укладено кредитний договір № 61_183, згідно з яким позивачка отримала 210 000 грн. на строк до 03.12.2014 з відсотковою ставкою 16 % та обов`язком щомісячного погашення відсотків за кредитом. Пунктами 3.5.1, 3.5.2 вказаного договору, в разі відсутності або недостатності коштів на поточному рахунку позичальника (позивачки), банку надавалося право договірного списання з рахунків позивачки, відкритих у відповідача, у т.ч. з рахунку в іноземній валюті (долар США). З метою забезпечення зобов`язань за вказаним кредитним договором було укладено договір застави цінних паперів № 61_183, згідно з яким належні позивачу казначейські зобов`язання за номерами з 068290 по 068378 (89 од.) на загальну суму 44500 доларів США було передано до філії Луганського обласного управління AT «Ощадбанк» - ТВТБВ № 10012/0183. Одним із способів позасудового звернення стягнення на предмет застави (п. 7.2.2 договору застави). 26.09.2013, в зв`язку з виведенням частини казначейських зобов`язань з номерами з 068349 по 068378 в кількості 30 одиниць в забезпечення по іншому кредитному договору, між сторонами було укладено додатковий договір № 1 до кредитного договору, в якому зазначено, що виконання зобов`язань за кредитним договором забезпечується заставою казначейських зобов`язань загальною кількістю 59 одиниць. Аналогічна за змістом додаткова угода від 26.09.2013 була укладена до договору застави цінних паперів від 25.07.2013. Пізніше, у вересні 2013 року позивачка придбала в тому ж відділенні AT «Ощадбанк» казначейські зобов`язання в кількості 35 одиниць за номерами з 0682220 по 0683254 на загальну суму 17500 доларів США. 27.09.2013 між позивачкою та AT «Ощадбанк» було укладено кредитний договір № 144_183, згідно з яким позивачка отримала 233 000 грн. на строк до 03.12.2014 року з відсотковою ставкою 16 %. З метою забезпечення зобов`язань за вказаним кредитним договором було укладено договір застави цінних паперів № 144_183, згідно з яким належні позивачці казначейські зобов`язання за номерами з 068220 по 068254 та з 068349 по 068378 в кількості 65 штук на загальну суму 32500 доларів США було передано до філії Луганського обласного управління AT «Ощадбанк» - ТВТБВ № 10012/0183. З метою забезпечення виконання позивачкою умов кредитних договорів, між позивачкою та AT «Ощадбанк», в особі керуючого Луганського обласного управління Оверчука О.М., було укладено договори купівлі-продажу казначейських зобов`язань № 61_183 від 25.07.2013 року та № 144_183 від 27.09.2013. Згідно п. 2.1 договору купівлі-продажу цінних паперів № 61_183, сторони домовилися, що обов`язок продавця (позивачки) передати у власність покупця (відповідача) казначейські зобов`язання виникає у разі прострочення продавцем виконання грошових зобов`язань за кредитним договором № 61_183 від 25 липня 2013 року, укладеним між сторонами. Відповідно до п. 2.2 вказаного договору купівлі-продажу покупець був зобов`язаний протягом 2 (двох) банківських днів після прострочення з боку продавця (в частині погашення грошових зобов`язань за кредитним договором) сплатити договірну вартість цінних паперів, зазначену в п. 1.2.11 договору на поточний рахунок позивачки (валюта рахунку - долар США), відкритий у відповідача. Договірна вартість казначейських зобов`язань зазначена в розмірі номінальної вартості цінних паперів 500 доларів США за одиницю, або 44500 доларів США за 89 казначейських зобов`язань. Пізніше кількість казначейських зобов`язань, які є предметом цього договору була зменшена до 59 одиниць, але додаткова угода щодо цього у позивачки не збереглася. Договір купівлі-продажу № 144_183 від 27.09.2013 є цілком аналогічним, за виключенням того, що кількість казначейських зобов`язань складає 65 одиниць, загальна договірна вартість складає 32500 доларів США, а відкладальною умовою, відповідно до ч. 1 ст. 212 ЦК України, є факт прострочення виконання позивачкою грошових зобов`язань за кредитним договором № 144-183 від 27.09.2013. Усі казначейські зобов`язання знаходилися на зберіганні у відповідача - ТВТБВ № 10012/0183 - філії Луганського обласного управління AT «Ощадбанк», розташованому в м. Первомайськ Луганської області. Постановою Апеляційного суду Луганської області від 22.03.2018 по справі № 428/3631/17 визнано недійсними положення п. 2.6 вищевказаних договорів купівлі-продажу в частині визначення в якості скасувальної обставини «закінчення строку обігу цінних паперів, визначеного постановою КМУ від 05.09.2012 № 836 «Про випуск казначейських зобов`язань». Цим же судовим рішенням, яке має силу преюдиційного факту, встановлено, що правовідносини сторін врегульовані договорами купівлі-продажу цінних паперів, і підстави позову, на які посилався позивач у своєму позові, стосуються саме виконання умов цих договорів, а не завданих збитків. Загальна кількість казначейських зобов`язань за вищевказаними договорами купівлі-продажу цінних паперів складає 124 одиниці, вартість зазначена в договорах купівлі-продажу відповідає номінальній - 500 доларів США за 1 казначейське зобов`язання або 62000 доларів США за усі 124 казначейські зобов`язання, які знаходилися у банку на зберіганні. У зв`язку з початком здійснення антитерористичної операції на території Луганської області позивачка була вимушена тимчасово виїхати з зони бойових дій та, починаючи з липня 2014 року, не змогла своєчасно виконати свої зобов`язання в частині погашення кредитів та сплати відсотків. 13 листопада 2014 року представник позивачки [PERSON] звернулася до голови правління ПАТ «Ощадбанк» з пропозицією сплатити заборгованість за кредитними договорами за рахунок заставного майна, а залишок суми розмістити на депозитному рахунку в AT «Ощадбанк». У відповідь [PERSON] отримала листа заступника голови правління AT «Ощадбанк» за № 11/5-22/163/2275 від 15.12.2014 року з повідомленням про призупинення здійснення усіх видів фінансових операцій у населених пунктах, які не контролюються українською владою та нагадуванням про обов`язок позичальника виконати кредитні зобов`язання. У зв`язку з втратою Відповідачем казначейських зобов`язань (які виступали предметом застави і предметом договорів купівлі-продажу) позивачка у 2015 році змушена була здійснити заходи щодо отримання свого майна та спромоглася отримати в м. Луганську свої казначейські зобов`язання в кількості 124 одиниці. З урахуванням того, що 28.11.2015 року строк погашення казначейських зобов`язань сплив, 26.11.2015 року представник позивача [PERSON] повторно звернувся до Луганського обласного управління «Ощадбанку», розташованого в м. Сєвєродонецьк, з вимогою про виконання обов`язків банку в частині перерахування коштів на валютний рахунок позивачки відповідно до договорів купівлі-продажу цінних паперів або погашення казначейських зобов`язань та сплати коштів, які залишаться після погашення кредитів (копія листа додається). Представники банку відмовилися прийняти казначейські зобов`язання та сплатити кошти. Розмір вказаних процентів за період з 20.11.2015 року по 20.11.2018 року становить: 62000 х (3%/365 х 1096) = 5 580,00 доларів США, де 1096 - кількість днів прострочення. Відповідно до офіційного курсу НБУ станом на 26.11.2018 - 2779,5828 грн. за 100 доларів США, ціна позову в розмірі 67580 доларів США складає 1 878 440, 16 грн. Представник позивача просив суд стягнути на користь позивача з Публічного акціонерного товариства «Ощадбанк» в особі філії - Луганського обласного управління AT «Ощадбанк» заборгованість у сумі 62000,00 доларів США, 3% річних з вказаної суми за період з 26.11.2015 по 26.11.2018 року у сумі 5580,00 доларів США, а загалом 67580,00 грн. На виконання ухвали суду від 03.12.2018 року представником відповідача Бакланом А.В. до суду подано відзив на позов, згідно з яким відповідач не визнає позовні вимоги в повному обсязі та просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог заявлених до нього. В обґрунтування відзиву представник відповідача посилається на те, що відповідачем не заперечується укладання договорів зазначених у позові представником позивача. Однак враховуючи те, що на території Донецької та Луганської областей відповідно до рішення Правління Національного банку України від 23 липня 2014 року № 436, починаючи з 24 липня 2014 року запроваджено надзвичайний режим роботи банківської системи, що унеможливило здійснення усіх видів фінансових операцій у населених пунктах, які не контролюються українською владою, та на виконання Указу Президента від 14.11.2014 № 875/2014 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 4 листопада 2014 року «Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях» була зупинена діяльність відділень філії - Луганського обласного управління AT «Ощадбанк», які знаходяться на непідконтрольній українській владі території, включаючи ТВБВ № 10012/0183 філії - Луганського обласного управління AT «Ощадбанк», яке розташоване в м. Первомайську, в сховищі цінностей якого обліковувались на позабалансових рахунках відповідні сертифікати казначейських зобов`язань, що є предметом договорів купівлі-продажу ЦП. При цьому, у зв`язку з проведенням антитерористичної операції на території Луганської області, усі приміщення філії - Луганського обласного управління AT «Ощадбанк», включаючи ТВБВ № 10012/0183 (м. Первомайськ), та майно, що в них знаходилось, було захоплено невстановленими озброєними особами. За даними фактами, на підставі заяв Банку, правоохоронними органами відкрито кримінальні провадження. Таким чином, сертифікати казначейських зобов`язань фактично були втрачені за незалежних від Відповідача обставин. Починаючи з 13.11.2014 представники позивача звертались до Банку з пропозицією про звернення стягнення на заставлене майно - цінні папери у вигляді сертифікатів казначейських зобов`язань в рахунок погашення заборгованості за укладеними кредитними договорами, на що відповідачем було наголошено на виконанні умов кредитних договорів зі сплати платежів за кредитом. Окрім того, представник позивача звертався до філії - Харківського обласного управління AT «Ощадбанк» з метою погашення сертифікатів казначейського зобов`язання, серійні номери яких співпадають з викраденими сертифікатами у сховищі цінностей ТВБВ № 10012/0183 Банку. Тому вказаним відділенням Банку було відмовлено в погашенні казначейських зобов`язань з підстав визнання їх викраденими. Вважаючи обов`язком Відповідача здійснити звернення стягнення на заставлене майно - сертифікати казначейських зобов`язань, та у зв`язку з цим здійснити зарахування зустрічних однорідних вимог, представник позивача звернувся до суду із вимогою про визнання припиненими кредитних договорів та стягнення грошових коштів у вигляді різниці між сумою заборгованості за кредитними договорами та сумою, яка була б виплачена Відповідачем за погашення казначейських зобов`язань, у подальшому з нарахованими трьома процентами річних за прострочення виконання зобов`язання з погашення казначейських зобов`язань. Виходячи із дійсності умов договорів купівлі-продажу ЦП права та обов`язки за вказаними договорами припинилися у зв`язку із закінченням строку обігу цінних паперів, визначеного постановою КМУ від 05.09.2012 № 836 «Про випуск казначейських зобов`язань». Як вже зазначалось, строк обігу казначейського зобов`язання встановлено 24 місяці від дати випуску сертифікату (30.11.2012), тобто 30 листопада 2014 року є датою припинення прав та обов`язків за договорами купівлі-продажу ЦП. Як встановлено судами першої та апеляційної інстанції, починаючи з 13 листопада 2014 року представники позивача звертались до Банку з пропозицією про звернення стягнення на заставлене майно - цінні папери у вигляді сертифікатів казначейських зобов`язань в рахунок погашення заборгованості за укладеними кредитними договорами, на що відповідачем було наголошено на виконанні умов кредитних договорів зі сплати платежів за кредитом. Тільки 26.11.2015 від позивача надійшов лист про виконання умов договорів купівлі-продажу ЦП шляхом купівлі сертифікатів казначейських зобов`язань, вимоги до яких обумовлені цими договорами, та погашення за рахунок цих коштів заборгованості за кредитними договорами. При цьому, самі бланки сертифікатів казначейських зобов`язань України до Банку не пред`являлись для здійснення відповідної фінансової операції. Відповідач вважає, що сертифікати казначейських зобов`язань України, власником якого є позивач, набули статусу викрадених, тобто втрачені Банком з моменту відкриття відповідних кримінальних проваджень щодо захоплення невстановленими озброєними особами приміщень та майна AT «Ощадбанк», в тому числі і в м. Первомайськ Луганської області. У зв`язку з чим, факт купівлі-продажу цих ЦП не міг відбутися з підстав невідповідності вимогам до предмету договорів купівлі-продажу ЦП. З огляду на вимоги ст. 673, 677 ЦК України, сертифікати казначейських зобов`язань втратили свої якості, які передбачені п. 1.2 Договорів купівлі-продажу ЦП, в силу їх неможливості поновлення, у зв`язку з їх викраденням, тобто втратою Банком, з незалежних від відповідача обставин, та в цьому випадку є непридатними для подальшого досягнення мети, яку сторони передбачали з укладанням Договорів купівлі-продажу ЦП у відповідності до вимог п. 17 Постанови КМУ від 05.09.2012 № 836 «Про випуск казначейських зобов`язань». Крім того, відповідач вважає, що 05.08.2017 строк позовної давності щодо вимог позивача про стягнення боргу сплив у відповідності до норм цивільного законодавства. Таким чином, представник відповідача просив ухвалити рішення про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Представником позивача надано відповідь на відзив, у якій він просить не приймати до уваги доводи викладені представником відповідача у відзиві, зазначивши наступне. Щодо спливу строку позовної давності. Цінні папери на підставі договорів застави до кредитних договорів знаходилися на зберіганні у Первомайському відділенні «Ощадбанку» та внаслідок бойових дій вибули з володіння відповідача влітку 2014 року. Вказані обставини визнаються відповідачем, підтверджуються рішенням Сєвєродонецького міського суду від 21.10.2016 по справі № 428/5127/16-ц, рішенням Апеляційного суду Луганської області від 07.02.2017 по справі № 428/5127/16-ц та відповідно до ст. 82 ЦПК України не підлягають доказуванню. Як зазначає відповідач у відзиві на позовну заяву, та як було встановлено вищезазначеним судовим рішенням апеляційної інстанції від 07.02.2017, залишеним без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25.09.2017 року, саме факт вибуття цінних паперів з володіння банку в серпні 2014 року внаслідок бойових дій на території АТО не дозволив банку звернути стягнення на вказані цінні папери та відповідно сплатити їх вартість продавцю. Таким чином, обов`язку сплати покупцем (Банком) продавцю ( [PERSON] ) вартості цінних паперів, передує обов`язок продавця передати цінні папери Покупцю; обов`язок передати цінні папери покупцю виникає у продавця у разі виникнення наступних обставин: або прострочення Продавцем виконання грошових зобов`язань за кредитними договорами, або з моменту пред`явлення Продавцем вимоги про повернення ЦП зі зберігання. Отже, початок строку перебігу позовної давності, відповідно до приписів ст. 265, 253 ЦК України, розпочався з 27.11.2015 - на наступний день з дня відмови банку прийняти казначейські зобов`язання та сплатити їх вартість відповідно до умов договорів купівлі-продажу ЦП. В останній день трирічного строку - 27.11.2018 позовну заяву було здано в поштовому відділенні, а відтак вказаний позов було подано в межах строку позовної давності. Щодо підстав відмови банком в оплаті ЦП через набуття ними «статусу вкрадених». Посилання відповідача на нездійснення операцій з казначейськими зобов`язаннями через надання останнім «статусу вкрадених» не має під собою будь-якого нормативного обґрунтування. По-перше, цивільному праву України невідомий такий термін як «статус вкраденого». По-друге, відповідно до пункту 2 частини 5 статті 3 Закону України «Про цінні папери та фондовий ринок» казначейські зобов`язання є борговими цінними паперами. В частині 1 статті 4 цього Закону зазначається, що обмеження прав на цінні папери або прав за цінними паперами може бути встановлено тільки у випадках і в порядку, що передбачені законом. Відповідач, за наявною інформацією, не звертався до суду в порядку окремого провадження з заявою про визнання ЦП, які є предметом договорів купівлі-продажу, недійсними. З огляду на викладене, за відсутності судового рішення про визнання ЦП втраченими та недійсними, посилання банку на їх недійсність безпідставні та необґрунтовані, а відмова у їх прийнятті 26.11.2015 незаконна. У судовому засіданні представник позивача Тітов О.М. позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. У судовому засіданні представник відповідача Гребенар О.В. позовні вимоги не визнав у повному обсязі. Доводи викладені у відзиві на позов підтримав, просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Вислухавши представника позивача та представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини. З матеріалів справи вбачається, що відповідно до п.п. 1.1, 8.2, 2.6 копії договору купівлі-продажу цінних паперів № 61_183 від 25.07.2013 року, укладеного між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі керуючого ТВТБВ № 10012/0183 філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» Оверчука О.М., продавець зобов`язується передати у власність покупцеві цінні папери, що визначені в п. 1.2 цього договору, а покупець зобов`язується прийняти ЦП і сплатити за них грошову суму на умовах та в розмірі, встановлених в цьому договорі. Дія договору припиняється з моменту повного виконання сторонами зобов`язань, що встановлені цим договором, або у випадку настання однієї із скасувальних обставин, передбаченої п. 2.6 цього договору.

Outcome: approved