Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-15 00:00:00

[PERSON] через свого представника [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом та просить суд розірвати договір оренди земельної ділянки № 14, укладений 25 грудня 2014 року між нею та [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Мрія Ізяслав», та скасувати державну реєстрацію права оренди вказаної земельної ділянки. В обґрунтування позовних вимог вкаала, що 25 грудня 2014 року між сторонами було укладено договір оренди земельної ділянки, відповідно до умов якого вона передала відповідачу в платне користування земельну ділянку площею 1,71 Га. Проте відповідач не здійснив виплату позивачу орендної плати за 2015 рік та не використовує спірну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а тому вона і звернувся з вказаним позовом до суду. У судове засідання позивач та представник позивача [PERSON] не зявилися, подали заяву про слухання справи у їх відсутності, вимоги підтримують і просять їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Мрія Ізяслав» у судове засідання не зявився, про час і місце слухання справи повідомлений належним чином, про причини неприбуття суд не повідомив. У відповідності до положень ст.ст. 169 ч. 4, 224-226 ЦПК України, суд за згодою представника позивача вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається та судом установлено, що 25 грудня 2014 року між [PERSON] (орендодавцем) та [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Мрія Ізяслав» (орендарем) укладений договір оренди земельної ділянки площею 1,71 га (кадастровий номер 6822185400:02:006:0045). 06 січня 2015 року реєстраційною службою Ізяславського районного управління юстиції Хмельницької області на підставі вказаного договору оренди землі проведено державну реєстрацію права [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Мрія Ізяслав» оренди спірної земельної ділянки. Земельна ділянка належить позивачу на праві власності, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 310877. Таким чином, позивач є власником земельної ділянки, що передана відповідачу в оренду. Договір укладений на 7 років (п. 8 договору оренди землі). Спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини з оренди земельних ділянок, є\~Закон України «Про оренду землі». Згідно з\~ст. 1 вказаного Закону\~оренда землі\~це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Відповідно до положень\~ст. 2 Закону України «Про оренду землі»\~відносини, повязані з орендою землі, регулюються\~Земельним кодексом України,\~Цивільним кодексом України, цим законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Згідно з\~ст. 13 Закону України «Про оренду землі»\~договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобовязаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобовязаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. За змістом\~ст. 21 Закону України «Про оренду землі»\~розмір та умови орендної плати, що зазначені в договорі оренди, не можуть суперечити чинному законодавству на час укладення договору оренди. Відповідно до ст. 25 Закону України «Про оренду землі», орендар земельної ділянки зобовязаний приступати до використання земельної ділянки в строки, встановлені договором оренди землі, зареєстрованим в установленому законом порядку. Згідно з ч. 1 ст. 24 цього Закону, орендодавець має право вимагати від орендаря безпосереднього використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди. Відповідно до ч. 1\~ст. 32 Закону України «Про оренду землі»\~на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обовязків, передбачених статтями\~24\~і\~25\~цього\~закону\~та за умовами договору, а також на підставах, визначених\~ЗК України\~та іншими законами України. В пункті 11 укладеного договору сторони домовились, що орендна плата вноситься не пізніше 31 грудня поточного року. Відповідно до\~статті 526 ЦК України\~зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1\~статті 60 ЦПК України\~встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 61 цього Кодексу. Оскільки за умовами укладеного договору обовязок щодо сплати орендної плати та використання земельної ділянки відповідно до умов договору лежить на відповідачеві, то саме останній і має доводити виконання ним вказаних обовязків. Проте, як вбачається з матеріалів справи, представник відповідача на численні виклики до суду не зявляється, не спростовує твердження позивача будь-якими належними та допустимими доказами. Таким чином, оскільки відповідач не виконує своїх обовязків щодо своєчасної сплати орендної плати та використання спірної земельної ділянки за призначенням, що істотно порушує права власника земельної ділянки, яким є позивач, то за таких обставин порушені права позивача підлягають захисту в судовому порядку в спосіб, у який просить позивач. На підставі ст. 526 ЦК України, ст.ст. 1, 2, 13, 21, 24, 25, 32 Закону України «Про оренду землі»,

Outcome: approved