Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-25 00:00:00

Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі АТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом вказавши, що відповідно до укладеного договору №KRKRAN20150027 від 28 квітня 2007 р. [PERSON] отримав кредит у розмірі 15509,62 грн. на термін до 27.04.2014 р. Однак відповідач порушив взяті на себе зобов'язання, допустивши прострочення в погашенні суми кредиту, процентів і комісії, станом на 07.11.2017 р. має заборгованість у розмірі 3958,90 доларів США, з яких: 559,80 доларів США заборгованість за кредитом; 0,01 доларів США заборгованість по відсоткам та 3399,09 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором. Від цієї суми віднімається сума у розмірі 1900,24 доларів США, яка була задоволена рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 01.12.2011 року з відповідача, різниця становить 2058,66 доларів США. Вказану суму позивач просить стягнути з відповідача на свою користь. Ухвалою суду від 22 березня 2018 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання представник позивача не з'явився, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи за відсутності представника, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином в порядку, встановленому п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України, не повідомив причини неявки, відзиву не надав. Згідно вимог ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити по цій справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не зявився в судове засідання, не повідомив причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступних висновків. В судовому засіданні встановлено, що 28 квітня 2007 року між Закритим акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», та [PERSON] було укладено договір №KRKRAN20150027 (а.с. 11-12 копія договору). Заочним рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 грудня 2011 року позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення заборгованості задоволено. Стягнуто з [PERSON] заборгованість по кредиту 1900,24 доларів США, заборгованість за відсотками 669,43 доларів США, заборгованість по комісії 584,97 доларів США, пеня 698,36 доларів США, а всього 3853 доларів США (а.с. 5 копія рішення). Відповідно до статті 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (частини перша, друга статті 1054 ЦК України). Відповідно до частин першої, четвертої статті 631 цього Кодексу строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. За змістом статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. За змістом частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до частин першої, третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Виходячи із системного аналізу статей 525, 526, 599, 611 ЦК України та змісту кредитного договору можна зробити висновок про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє боржника та поручителя від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання й не позбавляє кредитора права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України, а також сплату боржником процентів, належних кредитору відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Такі ж висновки застосування норм матеріального права викладено в постанові Верховного Суду України від 21 вересня 2016 року в справі № 6-1252цс16, та відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 23 вересня 2015 року № 6-1206 цс 15, та п. 17 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 30.03.2012\~№\~5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин». Вимоги щодо стягнення заборгованості шляхом проведення розрахунку способом віднімання суми боргу наявної заборгованості та стягнутої суми боргу за попереднім рішенням задоволенню не підлягають, оскільки не відповідають нормам ЦК України. Питання щодо виконання рішення суду від 01 грудня 2011 року щодо визначення суми залишку заборгованості по виплаті боргу за судовим рішенням вирішуються в межах виконавчого провадження. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки. Згідно п. п. 17 роз'яснень постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику розгляду цивільних і кримінальних справ при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» зобов'язання припиняються з підстав, передбачених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК України). Такі підстави, зокрема, зазначені у статтях\~599-601, 604-609 ЦК України. Оскільки, після закінчення строку дії договору між сторонами існують невиконані зобов'язальні правовідносини, є підстави для нарахування процентів за користування кредитом, комісії, неустойки. При визначенні суми заборгованості суд розраховую її наступним чином. Розмір пені: 3399,09 доларів США (сума пені за період з 28.04.2007 р. по 07.11.2017 р. згідно наданого розрахунку) 698,36 доларів США (сума пені, задоволена рішенням суду від 01.12.2011 р.) = 2700,73 доларів США. Розмір відсотків становить 0,01 доларів США. Однак з врахуванням позовних вимог щодо стягнення заборгованості в розмірі 2058,66 доларів США, суд,

Outcome: approved