Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-09 00:00:00

[PERSON] , інтереси якої представляє [PERSON] , звернулась до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] в с. Драчинці Кіцманського району Чернівецької області помер її батько [PERSON] , після смерті якого залишилось спадкове майно: ј частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані в [ADDRESS] . Спадкоємцями за законом є вона та відповідачі по справі, які спадщини не прийняли. Вона фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, проте, через відсутність правовстановлюючого документу на будинок позбавлена можливості оформити спадщину в нотаріальній конторі, тому просила позов задовольнити. Позивач [PERSON] подала письмову заяву про змінення позовних вимог, а саме просила визнати за нею право власності на 1/3 частини житлового будинку з господарськими спорудами, які залишились після смерті батька, просила справу розглядати у її відсутності. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] подали письмові заяви про визнання позову та про розгляд справи у їх відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, хоча належним чином була повідомлена про день, час та місце слухання даної справи. Суд постановив: справу розглядати у відсутності відповідача [PERSON] . Відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , після смерті якого залишилось спадкове майно: 1/3 частини житлового будинку літ. А, загальною площею 32,80 кв.м, житловою - 16,00 кв.м, та господарські споруди, що розташовані в [ADDRESS] , які належали на праві власності [PERSON] . Спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] є його дочка [PERSON] , дочка [PERSON] , дочка [PERSON] , син [PERSON] . [PERSON] спадщину прийняла, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на спадкове майно не претендують і відмовляються від нього в користь позивача. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч.1 ст. 1220 ЦК України). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч.1 ст. 1221 ЦК України). Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Як передбачено статтею 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Пленум Верховного Суду України у п.23 постанови № 7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Як роз`яснив ВССУ у п.1 листа «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» за № 24-753/0/4/-13 від 16.05.2013 року, при розгляді справ про спадкування суди мають встановлювати коло спадкоємців, які прийняли спадщину; законодавство, яке підлягає застосуванню щодо правового режиму спадкового майна та часу відкриття спадщини у випадку, якщо спадщина відкрилась до 1 січня 2004 року або ж спадкодавець проживав в іншій державі, спадкоємець є іноземним громадянином та проживає в іншій державі, а спадкове майно знаходиться на території України. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Позивач фактично вступила у володіння та управління спадковим майном, але оскільки будинок 1920 року побудови, і прийняття в експлуатацію таких будівель на вказаний час не вимагалося, а записи в погосподарських книгах визнавалися як такі, що підтверджують право власності особи на майно, та оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документу на будинок, а в інший спосіб позивач позбавлена можливості визнати своє право на спадкування, позов підлягає задоволенню. Враховуючи наведене, ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1220, 1221, 1225, 1258, 1262, 1268, 1269, 1270, 1296, 1297, 1299 ЦК України ,

Outcome: approved