Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-28 00:00:00

[PERSON], яка діє в інтересах недієздатного [PERSON], звернулась до суду із позовом в якому після неодноразових уточнень просила: визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] укладений між [PERSON] та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Карташовою С.І. 01.04.2011р. № 1101; скасувати державну реєстрацію права власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS]; скасувати державну реєстрацію права власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS]; витребувати з володіння [PERSON] квартиру [ADDRESS]. В обґрунтування позову [PERSON] вказала, що матері недієздатного [PERSON] - [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 22.02.2010р. належала квартира [ADDRESS] [INFO] [PERSON] померла. [PERSON], над яким рішенням Дзержинського районного суду м.Харкова від 15.01.2014р. встановлена опіка, є єдиним спадкоємцем першої черги після смерті матері. Рішенням апеляційного суду Харківської області від 24.11.2011р. рішення Комінтернівського районного суду м.Харкова від 25.02.2011р., яким було визнано дійсним договір купівлі-продажу спірної квартири, укладений 10.11.2010р. між [PERSON] та померлою [PERSON], скасовано і у задоволенні позову [PERSON] відмовлено. Також позивач вказала, що оскільки спірна квартира на день смерті [PERSON] залишалась у її власності і є спадковим майном, тому просила на підставі ст.ст.203,215 ЦК України визнати договір купівлі-продажу спірної квартири, укладений 01.04.2011р. між [PERSON] та [PERSON] недійсним. Крім того, позивач зазначила, що недієздатний [PERSON] своєчасно звернувся до нотаріальної контори після смерті матері з заявою про прийняття спадщини, а [PERSON] неправомірно отримала у власність спірну квартиру та у такий же спосіб відчужила її. В судовому засіданні представник позивача підтримала заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та вказала, що вона на законних підставах придбала спірну квартиру, оскільки поховала померлу [PERSON], піклувалась про належний стан квартири. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та вказала, що спірну квартиру придбала на законних підставах, тому вважає себе добросовісним набувачем квартири. Представник відповідача [PERSON] позовні вимоги не визнав з тих же підстав. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні також позовні вимоги не визнала та вказала, що теж є добросовісним набувачем спірної квартири. Третя особа - приватний нотаріус ХМНО Карташова С.І. в судове засідання не з*явилась надала суду заяву з проханням слухати справу без її присутності. Третя особа - приватний нотаріус ХМНО Гуменна О.І. в судове засідання не з*явилась надала суду заяву з проханням слухати справу без її присутності. Представник третьої особи - КП «ХБТІ» також в судове засідання не з8явився, надав письмову заяву з проханням слухати справу без його присутності. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступного. Судом встановлено, що постановою Комінтернівського районного суду м.Харкова від 07.02.2011р. [PERSON] госпіталізовано до психіатричної установи за вчинення особливо-небезпечного діяння та застосовані примусові заходи медичного характеру. Рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 08.04.2013р. [PERSON] визнано недієздатним та встановлено опіку. Рішенням Дзержинського районного суду м.Харкова від 15.01.2014р. [PERSON] призначено опікуном над недієздатним [PERSON]. Спірна квартира [ADDRESS] належала [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу. [INFO] [PERSON] померла та єдиним спадкоємцем першої черги за законом є її син - [PERSON], який у встановлений законом строк подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини у зв*язку з чим заведена спадкова справа № 51226659 від 31.05.2011р.. Відповідно до вимог ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Таким чином, [PERSON] прийняв спадщину після смерті матері - [PERSON]. Рішенням Комінтернівського районного суду м.Харкова від 25.02.2011р. визнано дійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] укладений 10.11.2010р. між [PERSON] та [PERSON], за [PERSON] визнано право власності на спірну квартиру. 01.04.2011р. [PERSON], діючи від імені [PERSON], уклав із [PERSON] договір купівлі-продажу спірної квартири, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Карташовою С.І., реєстровий номер № 1101, право власності на ім.*я [PERSON] зареєстровано у встановленому законом порядку. 12.05.2011р. [PERSON] уклала з [PERSON] договір купівлі-продажу спірної квартири, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Гуменною О.І., реєстровий номер № 502. Матеріали справи не містять даних про те, [PERSON] зареєструвала своє право власності в порядку, встановленому ст. 182 ЦК України, як було зазначено в тексті самого договору купівлі-продажу. Рішенням судової колегії судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області від 24.11.2011р. рішення Комінтернівського районного суду м.Харкова від 25.02.2011р. скасовано, в задоволенні позовних вимог [PERSON] до Харківської міської ради про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності відмовлено. Таким чином, спірна квартира на день смерті [PERSON] залишалась у її власності та є спадковим майном. Згідно з частиною 3 статті 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). При цьому, згідно із п.п. 7, 19, 20 Постанови №9 Пленуму Верховног Суду України від 06.11.2009р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та їх застосування наслідків недійсності, передбачених законом. Відповідно до ст. ст. 229-233 ЦК України правочин, вчинений під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною або внаслідок вплив тяжкої обставини, є оспорюваним. Виходячи із ст. ст. 215, 216 ЦК України вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності може бути заявлена як однією із сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину. Матеріали справи свідчать, що договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], укладений між [PERSON] та [PERSON], є оспорюваним правочином, оскільки рішення суду від 25.02.2011 року скасовано, у зв*язку з чим, [PERSON] не мала правових підстав 01.04.2011р. продати спірну квартиру. Таким чином, на момент продажу спірної квартири її власником була [PERSON]. Оскільки [PERSON] померла й спадщину прийняв лише її син - [PERSON], то в силу ст.215 ЦК України, при наявності відкритої спадкової справи у нотаріальній конторі, відповідно до якої недієздатний є спадкоємцем за законом на спірну квартиру, то він або його опікун мають право як заінтересовані особи звернутись до суду за захистом своїх законних прав та інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати ( добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Згідно ст. 388 ЦК України добросовісне придбання можливе тоді, коли майно придбане не безпосередньо у власника, а у особи, яка не мала право відчужувати це майно. Наслідком угоди, укладеної з таким порушенням, є не двостороння реституція, а повернення майна з чужого незаконного володіння ( віндикація). Таким чином, захист прав особи, яка вважає себе власником майна, можливий шляхом задоволення віндикаційного позову, якщо є підстави, передбачені ст. 388 ЦК України, які дають право витребувати майно у добросовісного набувача. [PERSON] не був стороною договору від 12.05.2011р., укладеного між [PERSON] та [PERSON], тому майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину шляхом подання віндикаційного позову. Між [PERSON] та [PERSON] відсутні зобов*язально-правові відносини. Спадкоємець, який прийняв у спадщину нерухоме майно, ще до його державної реєстрації має право витребувати це майно від добросовісного набувача з підстав, передбачених ст.388 ЦК України, у разі, якщо воно вибуло з володіння спадкодавця поза волею останнього. За таких обставин, суд дійшов висновку про задоволення позову [PERSON], яка діє в інтересах недієздатного [PERSON], про витребування з чужого незаконного володіння [PERSON] спірної квартири. Така правова позиція міститься у постановах Верховного Суду України від 23 січня 2013р., 16 квітня 2014 року і 11 червня 2014 року, ухвалених у справах: № 6-164 цс12, №6-146цс13 і №6-52цс14 за результатами розгляду заяв про перегляд судових рішень з підстави, передбаченої п.1 ч.1 ст.355 ЦПК України і які відповідно до вимог ст.360-7 ЦПК України є обов'язковими для судів у подібних правовідносинах. Посилання відповідача [PERSON] на те, що вона є добросовісним набувачем спірної квартири, а тому вона не може бути у неї витребувана, протирічить обставинам справи та вимогам п.3 ч.1 ст.388 ЦК України. Також суд не приймає до уваги посилання представника [PERSON] на той факт, що [PERSON] не може бути спадкоємцем після смерті матері, так як він своїми діями позбавив її життя, оскільки на час вирішення спору відсутні рішення суду про усунення [PERSON] від спадкування. Згідно наданого витягу про державну реєстрацію прав від 07.04.2011р. право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 01.04.2011р. р.№1101. Тому, вимоги позивача про скасування державної реєстрації права власності на спірну квартиру [PERSON] та [PERSON] задоволенню не підлягають.

Outcome: partial