Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-18 00:00:00

Адвокат Воронко\~Віталій Васильович в інтересах [PERSON] звернувся до Сєвєродонецького міського суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа - приватний нотаріус Сєвєродонецького міського нотаріального округу Глаговська Олена Вікторівна. В обґрунтування заяви зазначено, що заявник [PERSON] є спадкоємицею [PERSON], на підставі заповіту від 28.05.2002 року. [INFO] [PERSON], [INFO], помер. На момент смерті [PERSON] був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS]. Після смерті [PERSON], заявник звернулася до Другої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом. Однак заявнику було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв'язку з тим, що вона не може надати інформацію, з ким спадкодавець ([PERSON]) проживав на момент смерті. Це необхідно нотаріусу для визначення кола осіб, які мають право на спадщину. Довідка, яка надана заявником нотаріусу про те, що [PERSON]. був зареєстрований та проживав сам, нотаріуса не влаштовує, оскільки видана на тимчасово окупованій території нелегітимним органом - філіалом № 1 «Центржилкома» м. Луганська. За таких умов рішення суду про встановлення факту того, з ким проживав спадкодавець на момент смерті, для заявника є єдиною підставою для звернення до нотаріуса та одержання спадщини. У судовому засіданні заявник [PERSON]. заяву підтримала повністю, просила її задовольнити. У судовому засіданні представник заявника Воронко В.В. заяву підтримав, просив її задовольнити. Представник заінтересованої особи - Приватний нотаріус Сєвєродонецького міського нотаріального округу Глаговська О.В. в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце судового розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомила. На підставі клопотання представника заявника Воронка В.В., яке було задоволено судом, у судовому засіданні було допитано свідків [PERSON] та [PERSON]. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що [PERSON] був співмешканцем баби заявника. Заявник та [PERSON] не родичі. Заявник піклувалась та доглядала за [PERSON]. Баба заявника приходиться сестрою її батька та вона тісно спілкувалась з їх сім'єю. Заявник з 10 років, разом з її матір'ю [PERSON], мешкали разом з [PERSON] по [ADDRESS] [PERSON] помер [INFO]. На момент смерті [PERSON] разом з ним мешкали заявник і мати заявника. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що він брат заявника. [PERSON] приблизно у 2000 році познайомилась з [PERSON] та почала мешкати з ним. [PERSON] померла в [INFO]. Так як [PERSON]. потребував постійного догляду, [PERSON]. та [PERSON] переїхали до нього у квартиру [ADDRESS]. Мешкали вони з [PERSON] з 2001 року по день його смерті [INFO]. Він особисто заходив до них у гості кожного дня. Вислухавши заявника та його представника, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини. З матеріалів справи встановлено, що згідно з копією паспорта громадянина України серії [NUMBER], виданого Ленінським РВ УМВС України в Луганській області 11.08.1998 року, [PERSON] народився [INFO] у с. Ластовки Турківського району Львівської області, з 13.01.1968 року був зареєстрований у [ADDRESS]. Згідно з копією договору довічного утримання від 28.09.2006 року, посвідченого державним нотаріусом Четвертої Луганської державної нотаріальної контори Кондратьєвим В.М., № в реєстрі 3-864, [PERSON], [INFO], мешкає в [ADDRESS], з одного боку і [PERSON], мешкає в [ADDRESS], з іншого боку, уклали цей договір, на підставі якого [PERSON]. передав у власність [PERSON] належну йому квартиру, яка знаходиться в [ADDRESS]. Згідно з копією заповіту від 28.05.2002 року, посвідченого державним нотаріусом Четвертої Луганської державної нотаріальної контори Кондратьєвим В.М., [PERSON], [INFO], с. Ластовки Турківського району Львівської області, що мешкає в [ADDRESS], на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження о 9 годині 10 хвил. все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що йому буде належати на день смерті і на що він за законом матиме право, заповів [PERSON]. Зареєстровано в реєстрі № 3-343. Згідно з копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого Станично-Луганським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області 04.04.2018, [PERSON] [INFO], помер [INFO] у місті Луганську Луганської області. Як вбачається з копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 198/02-14сс81/2018 від 02.07.2018 року приватний нотаріус Сєвєродонецького міського нотаріального округу Глаговська О.В. відмовила у здійсненні нотаріальної дії [PERSON], а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлого [PERSON], у зв'язку з тим, що відсутні документи, які б підтверджували з ким померлий [PERSON] був зареєстрований на день смерті. Відповідно до ч. 1 та п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Доказами, які свідчать про факт проживання спадкодавця [PERSON] на момент смерті зі спадкоємцем [PERSON], а саме [INFO], у квартирі за адресою: [ADDRESS], є показання свідків [PERSON], [PERSON] допитаних в судовому засіданні. Показання цих свідків суд вважає належними та допустимими доказами, оскільки вони стосуються предмету доказування та отримані безпосередньо судом. При цьому, підстав, за яких суд повинен вважати показання свідків недостовірними, не вбачається, а тому суд вважає ці показання достатніми як докази, на підтвердження факту якого їх подано заявником. Разом з тим, суд вважає, що наданий заявником акт про фактичне мешкання з померлою особою на день її смерті № 11 від 16.08.2018, виданий Державним комунальним підприємством «Центржилком» м. Луганськ ЛНР, не може бути прийнятий судом до уваги як належний та допустимий доказ, оскільки він виданий установою, яка знаходиться на тимчасово окупованій території, що створена, обрана чи призначена у порядку, не передбаченому законом, а, отже, будь-які видані такими установами документи є недійсними та такими, що не створюють жодних правових наслідків. Стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян. Так, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави-члени ООН зобов'язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів». Отже, з вищенаведеного вбачаться, що судом України незаконність та недійсність письмових доказів виданих на тимчасово окупованій території Луганської області (т. зв. «ЛНР») не може бути застосовна лише до таких дій як реєстрація народжень, смертей і шлюбів, в усіх інших випадках, зокрема і при розгляді даної заяви про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, судом встановлюється незаконність та недійсність таких доказів, у зв'язку з чим вони не можуть бути прийняті як належні та допустимі. За таких обставин, в судовому засіданні встановлено, що обставини, викладені заявником у заяві в обґрунтування своїх вимог є достовірними, підтверджені належними та допустимими доказами, сумніву у суду не викликають і вважаються судом доведеними, у зв'язку з чим заява адвоката Воронка Віталія Васильовича в інтересах [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення, підлягає задоволенню.

Outcome: approved