Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-17 00:00:00

Акціонерне товариство «Акцент-банк» (далі - АТ «Акцент-банк») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 43 219,58 грн. Позов обґрунтований тим, що 22.02.2018 між ПАТ «Акцент-Банк» (правонаступником якого є АТ «Акцент-Банк») та відповідачем [PERSON] шляхом підписання анкети-заяви було укладено договір, відповідно до якого відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 46,80% щомісячно на суму залишку заборгованості за кредитом. [PERSON] свої зобов`язання по кредитному договору не виконала, станом на 15.08.2020 виникла заборгованість перед АТ «Акцент-банк» у розмірі 43 219,58 грн., з яких: 31 092,15 грн. - заборгованість за кредитом; 11 877,43 грн. - заборгованість за відсотками. Враховуючи наведене, позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором та судові витрати по справі. Ухвалою судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 06.11.2020 відкрито провадження у даній справі та призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Вказаною ухвалою відповідачу встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву. Жодних заперечень, клопотань, а також відзиву відповідачем до суду подано не було. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду, зокрема, малозначних справ. Згідно із п. 4 ч. 6 ст. 19 ЦПК України справи про розірвання шлюбу є малозначними справами. На підставі ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь якої зі сторін про інше. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов наступних висновків. Так, судом встановлено, що 22.02.2018 між ПАТ «Акцент-Банк» (правонаступником якого є АТ «Акцент-Банк») та відповідачем [PERSON] шляхом підписання останньою анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, укладено договір № б/н, відповідно до якого остання отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Умовами кредитування також передбачені порядок нарахування та сплати процентів, погашення боргових зобов`язань, комісії, пені та штрафи (а.с.6). Згідно із ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтями 526, 527 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином, у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Положенням ст. 1048 ЦК України передбачено право позикодавця на одержання від позичальника процентів від суми позики, а також у разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідач [PERSON] , порушуючи умови договору, свої зобов`язання належним чином не виконувала, у частині погашення заборгованості за кредитом та сплати відсотків за користування ним. Так, з дослідженого розрахунку заборгованості за договором вбачається, що станом на 15.08.2020 у відповідача виникла заборгованість перед АТ «Акцент-банк» у сумі 43 219,58 грн., з яких: загальна заборгованість за тілом кредиту - 31 092,15 грн. (за поточним 28810,63 грн. + простроченим 2281,52 грн.); за процентами - 11 877,43 грн. (на поточну заборгованість 2300,81 грн. + на прострочену 9576,62 грн.) (а.с.5). Позивач, обґрунтовуючи право вимоги за кредитним договором, посилався на витяг з «Умов та правил надання банківських послуг», які викладені на банківському сайті https://а-bank.com.ua/terms і є частиною спірного договору. Проте, матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей витяг з Умов розумів відповідач, ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування. Крім того, Умови та правила надання банківських послуг, які містяться в матеріалах справи, не містять ані особистого підпису позичальника, ані дати їх складання. Позивачем, всупереч вимог суду, не надано доказів ознайомлення позичальника саме із такою редакціє Умов та правил надання банківських послуг, а також відомостей щодо того, коли, та на підставі яких документів (Рішення уповноваженого органу) банком затверджена саме така редакція Умов та правил надання банківських послуг. Банком не наведено інших доказів існування погоджених сторонами будь-яких істотних умов договору, крім тих, що зазначені лише в Умовах, і з якими, як вважав би банк, позичальник була ознайомлена. В позовній заяві банк зазначає, що сторони керувались при укладенні договору нормами ч. 1 ст. 634 ЦК України. Суд вважає, що в даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила ч.1 ст. 634 ЦК за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (https://а-bank.com.ua/terms) неодноразово змінювалися самим АТ «Акцент-Банк». Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та Правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, наданий банком витяг Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку не може розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Відтак враховуючи вищенаведене, підстави для задоволення позову в частині стягнення з відповідача на користь банку заборгованості по відсотках за користування кредитом в сумі 11 877,43 грн. відсутні, а тому в цій частині позову слід відмовити. Також суд зауважує, що безпосередньо укладений між сторонами кредитний договір від 22.02.2018 у вигляді анкети-заяви, підписаної сторонами, не містить і строку повернення кредиту (користування ним). Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «Акцент - банк» не повернуті, а також - вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК, згідно з якими, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за тілом кредиту у розмірі - 31 092,15 грн. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Оскільки позов підлягає до часткового задоволення (31 092,15 грн. х 100 : 43 219,58 грн. = 71,94%), тому судові витрати, понесені позивачем зі сплати судового збору в розмірі 1512,18 грн. (2102 х 71,94 : 100), слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: partial