Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-06 00:00:00

[PERSON] просить стягнути з [PERSON] аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], який продовжує навчання у Військовій академії (м.Одеса) денної форми навчання, у звязку з чим потребує матеріальної допомоги. Проте, добровільно відповідач допомоги не надає хоча має таку можливість, оскільки офіційно працює і отримує дохід у виді заробітної плати. Представник позивача за дорученням Конотопського МЦ БВПД адвокат [PERSON] підтримала вимоги фактично пославшись на обставини викладені вище. Відповідач [PERSON] не заперечуючи необхідності надання матеріальної допомоги сину [PERSON], просить зменшити її розмір до 1/8 частини. Зазначив, що у нього на утриманні перебувають двоє неповнолітніх дітей, а також дружина, яка знаходиться у відпусці по догляду за новородженою дитиною до досягнення трьох років, проте заробітна плата дуже мала і її не вистачає навіть на утримання родини. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з»явився, зі слів матері перебуває на навчаннях внаслідок чого не може відправити поштою заяву про розгляд справи без нього. Наведену обставину слід визнати поважною, а тому, з урахуванням відсутності заперечень у сторін, суд вважає можливим розглянути справу без участі вказаної особи. Суд, вислухавши доводи сторін, дослідивши представлені докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з огляду на таке. Відповідно до частин 1, 3 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають. Згідно з правозастосовними орієнтирами постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» (п.20) - обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. За приписом ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судом встановлено, що батьками повнолітнього сина [PERSON], [INFO], який продовжує навчання і потребує матеріальної допомоги, є [PERSON] та [PERSON] (а.с.7,14). У відповідача [PERSON] мається можливість надавати таку допомогу, тому як він працездатна особа, отримує стабільний дохід у виді заробітної плати за місцем офіційної роботи (а.с.26,27). Необхідності сплати аліментів не заперечує і сам відповідач наголосивши про можливість сплати лише у розмірі 1/8 частини заробітку. Визначаючи розмір аліментів суд бере до уваги те, що у відповідача на утриманні знаходиться малолітня дитина народжена від повторного шлюбу (а.с.23,25), а обов'язок утримувати повнолітнього сина, який продовжує навчатись, покладений на обох батьків. Щодо посилання відповідача на проживання разом з ним ще однієї неповнолітньої дитини батьком якої він не є (а.с.24) та перебування дружини у відпусці по догляду за новородженою дитиною, то суд зазначає, що обов»язок по утриманню неповнолітньої дитини впершу чергу покладений на її батьків, а перебування дружини у відпусці по догляду за дитиною необхідно підтверджувати певними доказами, які суду не представлені. З огляду на викладене слід дійти висновку, що розмір аліментів повинен становити 1/6 частину доходу відповідача. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача у прибуток держави підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволених вимог.

Outcome: partial