Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-22 00:00:00

[PERSON] пред'явив позов до [PERSON], [PERSON] про визнання останніх такими, що втратили право на користування квартирою та зняття їх з реєстрації місця проживання для безперешкодного користування квартирою [ADDRESS], посилаючись на те, що він є власником даної квартири на підставі договору купівлі-продажу, укладеного 07 лютого 2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Кременецького нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за №294, а відповідачі по справі згідно пункту 14 зазначеного договору повинні були знятись з реєстрації та надати йому квартиру для безперешкодного користування, звільнивши від речей та вжитку, оплативши всі комунальні платежі на момент звільнення квартири, не пізніше 10 березня 2012 року. Позивач та представник позивача в судове засідання не з'явилися, однак представник позивача надіслала заяву про розгляд справи у її відсутності, заявлений позивачем позов підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи та просить стягнути з відповідачів судові витрати по справі в сумі 1304 гривні. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, однак належним чином повідомлялися про час та місце розгляду справи через оголошення в пресі. Дослідивши представлені докази, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає до часткового задоволення з наступних міркувань. Згідно витягу про державну реєстрацію прав №33140340 від 10 лютого 2012 року вбачається, що [PERSON] належить на праві приватної власності квартира [ADDRESS] (а.с.3). З договору купівлі-продажу від 07 лютого 2012 року вбачається, що [PERSON] купив у [PERSON] квартиру [ADDRESS] (а.с.4). Згідно пункту 14 договору купівлі-продажу від 07 лютого 2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Кременецького нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за №294 [PERSON] зобов'язалася знятись з реєстрації особисто та з іншими особами, які проживають в квартирі та надати квартиру для безперешкодного користування [PERSON], звільнивши від речей домашньої обстановки та вжитку, оплатити всі комунальні платежі (газ, водопостачання, опалення, електроенергія, водовідведення) на момент звільнення квартири, тобто не пізніше 10 березня 2012 року (а.с.4). Власник житлового будинку, квартири, згідно ст. 383 ЦК України, має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім»ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України з урахуванням положень ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі визначеному відповідно до угоди з власником. Згідно ч. 4 ст. 156 ЦК України, до членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій ст. 64 цього Кодексу. Частиною 2 ст. 64 ЖК України визначено, що до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Із зазначеного вбачається, що виникнення права членів сім'ї власника квартири на користування нею та обсяг цих прав залежить від виникнення у власника житла права власності на цю квартиру, а відтак - припинення права власності особи на квартиру припиняє право членів її сім'ї на користування нею. Таким чином, права членів сім'ї власника квартири (будинку) на об'єкт права власності є похідними від права самого власника. Частина 4 ст.156 ЖК передбачає збереження такого права користування житлом лише для членів сім'ї, які припинили сімейні відносини з власником будинку, при умові збереження права власності на будинок цього ж власника, тобто при незмінності власника майна. Закон не передбачає переходу прав і обов'язків в частині збереження права користування житлом членів сім»ї колишнього власника у випадку зміни власника будинку. Враховуючи встановлені обставини справи та вищезазначені вимоги закону, су вважає, що право власності відповідачів на спірну квартиру припинилось, що в свою чергу припинило право членів його сім'ї на користування нею. Судом встановлено, що відповідачі не набули самостійного права на житло з підстав, передбачених законом (найм, оренда, вселення наймачем чи на підставі ордера тощо) ст.810 ЦК України, ст. ст.61,64 ЖК України. Таким чином, відповідачі втратили право на користування житлом, оскільки їх права похідні від колишнього власника квартири, членами сім'ї якого вони були, самостійного права вони на квартиру не набули. Відповідно до п.3.1. Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів, затверджених наказом МВС України №1077 від 22.11.2012 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 18.12.2012 року №2109/22421: зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою, а тому позовні вимоги позивача в частині зняття відповідачів з реєстрації місця проживання є необгрунтованими. Відповідно до статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем під час розгляду справи були понесені судові витрати в розмірі 1304 гривень, що підтверджується квитанцією №10019/041 від 02 червня 2014 року, квитанціями від 03 червня та 23 липня 2014 року, квитанцією до прибуткового касового ордера №1050 від 10 липня 2014 року, які слід стягнути з відповідачів солідарно в користь позивача.

Outcome: partial