Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-22 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з позовом до Великолюбінської селищної ради Городоцького\~району Львівської\~області, третя\~особа \~Городоцька районна\~державна адміністрація, про визнання за ними по 1/2 частині права на земельну частку (пай), площею 2.74 умовних кадастрових гектари, що належало [PERSON] згідно Сертифікату серії ЛВ № 0095562, виданого 17.05.2004 р. та зареєстрованого у Книзі реєстрації Сертифікатів на право на земельну часку (пай) за № 6971, в порядку спадкування за заповітом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , мотивуючи тим, що нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті останнього, оскільки правовстановлюючий документ Сертифікат на право на земельну частку (пай) на ім`я померлого [INFO] [PERSON] виданий Городоцькою райдержадміністрацією 17.05.2004 р., тобто після його смерті. З покликанням на відсутність спору щодо вказаного спадкового майна та інших спадкоємців, неможливість іншим шляхом реалізувати своє право на спадкове майно, просить позов задовольнити. Позивачі в підготовче судове засідання не з`явились, подали до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримали, з мотивів, наведених у позові, просили про розгляд справи без її участі (а.с. 35-36, 41-42). Представник Великолюбінської селищної ради Городоцького району Львівської області в підготовче судове засідання не з`явився, подав до суду лист, в якому позов визнав, просив справу розглядати без участі представника селищної ради (а.с. 43-45). Представник третьої особи Городоцької районної державної адміністрації Львівської області, який належним чином був повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у підготовче судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив (а.с. 31). Згідно з ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Згідно ч. 3 ст.\~200\~ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Оглянувши заяви позивачів та представника відповідача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до переконання про задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1 ст. 13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 81\~ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст.\~328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування розяснено, що відносини спадкування регулюються за правилами ЦК в ред. 2004р., якщо спадщина відкрилася не раніше 01.01.2004р. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК 1963р., у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Так, ст. 524 ЦК Української РСР у редакції 1963 р. передбачено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. За ч. 1 ст. 534 ЦК Української РСР у редакції 1963 р. кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК Української РСР 1963 р., прийняття спадщини визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини, яким з урахуванням вимог ст. 525 зазначеного Кодексу, визнається день смерті спадкодавця. Відповідно до ст. 549 ЦК Української РСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом 6 місяців з дня її відкриття фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або подав до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Як вбачається із копій свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 21.06.1995 р., свідоцтв про народження серії [NUMBER] , свідоцтв про укладення шлюбу серії [NUMBER] , та серії [NUMBER] , [INFO] помер [PERSON] батько позивачок [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 9, 17, 18, 19). На випадок своєї смерті [INFO] [PERSON] склав заповіт, посвідчений завідуючим терапевтичним відділенням Рудківської районної лікарні, яким все майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що належало б йому на день смерті і на що за законом мав би право, заповів своїм дочкам [PERSON] та [PERSON] (а.с. 11). З довідки, виданої виконкомом Великолюбінської селищної ради Городоцького району Львівської області № 739 від 13.11.2019 р., вбачається, що позивачка [PERSON] зареєстрована та до дня смерті батька постійно проживала з ним в с. Романівка Городоцького району Львівської області, разом із сестрою [PERSON] частину спадщини після смерті батька прийняли, 26.11.1996 р. отримали свідоцтво про право на спадщину за заповітом, зокрема, на дерев`яний житловий будинок [ADDRESS] та приналежні до нього господарські споруди (а.с. 12, 15). Після звернення до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності ПА «Світанок» в с. Коропуж Городоцького району Львівської області, розміром 2,74 умовних кадастрових гектари без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), позивачки 15.11.2019 р. отримали відмову, оскільки правовстановлюючий документ Сертифікат на право на земельну частку (пай) на ім`я померлого [INFO] [PERSON] видано після його смерті, а тому до складу спадщини не входить (а.с. 10). Пунктом 23 Постанови Пленуму\~Верховного СудуУкраїни\~«Просудову практикуу\~справахпро спадкування»\~від 30.05.2008р.\~№7 визначено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до пункту 1 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995р. 720/95 паюванню підлягали сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським коперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Відповідно до п. 2 Указу Президента\~від 08\~серпня 1995\~року за\~№ 720/95\~«Про порядок\~паювання земель,\~переданих у\~колективну власність\~сільськогосподарським підприємствам\~і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Крім того, право на земельний пай мають спадкоємці тих членів КСП, які мали таке право, але померли до моменту видачі документа про це право, а саме земельного сертифіката. Пунктом 11\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»\~судам роз`яснено, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України, Указу Президента України від 08 серпня 1995 року №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям». Пункт 24 Постанови Пленуму\~Верховного суду\~України «Про\~практику застосування\~судами земельного\~законодавства при\~розгляді цивільних\~справ» від\~16.04.2004р.\~№ 7 передбачає, що член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта. Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Так, із позовної заяви, довідки, виданої виконавчим комітетом Великолюбінської селищної ради Городоцького району Львівської області № 41 від 20.01.2020 року, проекту роздержавлення і приватизації земель спілки селянських господарств «Світанок» Коропузької сільської Ради народних депутатів Городоцького району Львівської області від 30.11.1995 р., списку осіб, включених для розрахунку середньої земельної частки, списку громадян Коропузької сільської ради городоцького району, яким передаються земельні частки (паї) у власність, вбачається, що [PERSON] працював у спілці селянського господарства «Світанок» Коропузької сільської ради та був включений у списки громадян, які мають право на отримання сертифікату на право на середню земельну частку (пай) (а.с. 16, 21). Крім того, із копій Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛВ № 0095562, Витягу з книги реєстрації сертифікатів на середню земельну частку (пай) від 17.05.2004 р. вбачається, що [PERSON] на підставі розпорядження голови Городоцької райдержадміністрації № 589 від 22.07.1996 р. надано право на земельну частку (пай), розміром 2,74 в умових кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) у ПА «Світанок» с. Коропуж Городоцького району Львівської області (а.с. 13, 14). З огляду на вищенаведене, а також враховуючи фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин і досліджені судом під час розгляду справи докази, суд приходить до висновку, що померлий 20.06.1995 року [PERSON] був членом спілки селянського господарства «Світанок» Коропузької сільської ради, за життя набув право на земельну частку (пай) у землі, що перебувала у його власності, однак сертифікат на земельну частку пай у зв`язку із смертю за життя не отримав, інших спадкоємців, окрім позивачів, які б претендували на спадкове майно, немає, після смерті батька вони фактично прийняли спадщину, отримали свідоцтво на право на спадщину за заповітом на інше майно, а отже, є підстави до визнання за ними права на земельну частку (пай) згідно вищезазначеного сертифікату, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] .

Outcome: approved