Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-07 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом в якому просять визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою №154, що розташована в будинку №15 по вул.Данченко, м.Чорноморська Одеської області. Свої вимоги позивачі обґрунтовують тим, що їм на праві приватної власності належить вказана квартира, в якій зареєстрований, але більше року не мешкає відповідач [PERSON], який відмовляється добровільно знятися з реєстрації, що позбавляє позивачів законної можливості розпоряджатися власним майном. У зв'язку з цим позивачі були вимушені звернутися до суду з вказаним позовом (а.с.2-3). Позивачі в судове засідання не зявилися, надали заяви в яких підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити, проти заочного рішення не заперечують, розгляд справи просять провести без їх участі (а.с.33-35). Відповідач в судове засідання не зявився повторно, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не сповістив, заперечень проти позову не надав, та від нього не надійшла заява про розгляд справи без його участі. На підставі ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до положень ст.224 ЦПК України, оскільки позивач не заперечував проти заочного розгляду справи, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності від 14 вересня 2015 року позивачі [PERSON] та [PERSON] є співвласниками (по 1/2 частині) квартири №154, що розташована в будинку №15 по вул.Данченко, м.Чорноморська (Іллічівська) Одеської області (а.с.14,10-13). Позивач [PERSON] з 07.05.1985 року по 10 січня 2014 рік перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] (а.с.7,8). Як вбачається з позовної заяви, у вказаній квартирі зареєстрований, але вже більше року не мешкає відповідач [PERSON], житлом не користується, обовязків по утриманню житла не виконує, тим самим позбавляє позивачів законної можливості користуватися та вільно розпоряджатися власним майном. Факт не проживання відповідача понад встановленого законом строку в квартирі №154, що розташована в будинку №15 по вул.Данченко, м.Чорноморська Одеської області, підтверджується актами від 10.08.2015 року, 02 вересня 2016 року, складеними та завіреним головою ЖЕД-1 м.Чорноморська, Одеської області (а.с.4,5). Частиною 1 ст.71 ЖК України передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ(майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст.383 ЦК України власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї. Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Враховуючи, що відповідач [PERSON] не проживає за адресою своєї реєстрації понад встановленого законом строку, суд дійшов висновку, що він втратив право користування житловим приміщенням за місцем реєстрації, а тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved