Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-31 00:00:00

[PERSON] через свого представника адвоката Носову Юлію Миколаївну звернулась із позовом до [PERSON] , [PERSON] , приватного нотаріуса Старобільського районного нотаріального округу Луганської області Ганшина Володимира Олександровича, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог приватного нотаріуса Старобільського районного нотаріального округу Замарь Олени Олександрівни про визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину. В обґрунтування позову [PERSON] посилається на те, що її мати [PERSON] померла [INFO] . 23.01.2018 року позивач прийняла спадщину матері шляхом подання заяви нотаріусу Замарь О.О . Приватний нотаріус Замарь О.О. відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину з причини не подання правовстановлюючих документів, а також з`ясувався факт видачі 17 березня 2018 року приватним нотаріусом Ганшиним В.О. свідоцтв про право на спадкове майно її матері іншому спадкоємцю, її племіннику [PERSON] , як єдиному спадкоємцю. [PERSON] вважає, що прийняла спадщину матері належним чином, отже має право на 1/2 спадкового майна матері. Свідоцтва про право на спадщину: на житловий будинок з господарськими будівлями та земельну ділянку для обслуговування житлового будинку та господарських будівель, що розташовані за адресою [ADDRESS] , видані нотаріусом Ганшиним В.О. на ім`я [PERSON] вважає незаконними, такими, що видані із порушенням прав іншого спадкоємця на спадщину. Просить визнати недійсними свідоцтва про право на спадщину, видані [PERSON] . В уточненій позовній заяві позивач через свого представника Носову Ю.М. зазначає, що нотаріус не має права самостійно скасовувати чи змінювати свідоцтва видані ним, вона є інвалідом, непрацездатною особою і за Цивільним кодексом України є такою що прийняла спадщину матері з моменту відкриття спадщини. Нотаріус Замарь О.О. 22.02.2019 року відмовила її представнику Носовій Ю.М. у видачі свідоцтва про право на спадщину, позначивши у своїй постанові що на цю спадщину уже видані два свідоцтва, а також те, що відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно. Вона і її представник Носова Ю.М. не змогли віднайти правовстановлюючих документів на будинок і земельну ділянку. Просить визнати частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане 17.03.2018 року Ганшиним В.О. приватним нотаріусом Старобільського районного нотаріального округу щодо майна [PERSON] , яка померла [INFO] на ім`я [PERSON] на спадщину: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] , в частині права на спадкування її як доньки спадкодавиці, просить визнати частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане 17.03.2018 року приватним нотаріусом Ганшиним В.О. щодо майна [PERSON] , яка померла [INFO] на ім`я [PERSON] на спадщину земельну ділянку площею 0,0397 га, що розташована за адресою [ADDRESS] в частині її права на спадкування як доньки спадкодавиці на 1/2 майна. Просить визнати за нею право власності на 1/2 частку житлового будинку і земельної ділянки, які розташовані по [ADDRESS] Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась. Представник позивача Носова Ю.М. в судовому засіданні підтримала вимоги та просила суд задовольнити позовну заяву. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що погоджується на належність позивачу половини спадщини його баби [PERSON] . Відповідач приватний нотаріус Ганшин В.О. пояснив, що допустив помилку при реєстрації спадкової справи і позначив неправильну дату смерті спадкодавці [PERSON] .. До нього звернувся [PERSON] , він відмовився від спадщини на користь сина [PERSON] , якому він видав свідоцтва про право на спадщину. Через півроку йому зателефонувала приватний нотаріус Замарь О.О., яка повідомила про існування іншого спадкоємця [PERSON] . Однак [PERSON] і її представник Носова Ю.М. до нього за свідоцтвом про право на спадщину не звертались. Приватний нотаріус Замарь О.О. відмовилась надавати йому спадкову справу заведену за заявою спадкоємця [PERSON] . Просить відмовити у задоволенні позовної заяви. Запевняє що зможе відновити право на спадщину [PERSON] шляхом внесення виправлень до свідоцтв про право на спадщину які видані [PERSON] , на підставі статті 1300 Цивільного кодексу України за рішенням суду. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - приватний нотаріус Замарь О.О. до зали судових засідань не з`явилась, подала суду пояснення, в якому зазначає, що на момент звернення до неї спадкоємиці [PERSON] 22.02.2019 року у спадковому реєстрі були відсутні відомості про наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту після смерті [PERSON] . В спадковому реєстрі було знайдено заведену спадкову справу після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , яку вона завела особисто. Приватний нотаріус Ганшин В.О. не виправив свою помилку в даті смерті спадкодавця і раніше заведена ним спадкова справа не була знайдена в спадковому реєстрі. Вважає необґрунтованими зауваження приватного нотаріуса Ганшина В.О. щодо винесення нею постанови про відмову увчиненні нотаріальної дії представнику спадкоємця. В окремій заяві просить розгляну справу без її участі. 25 квітня 2019 року судом вжито заходів забезпечення позову шляхом заборони вчинення реєстраційних дій з нерухомим майном: житловим будинком з господарськими будівлями, який розташовано за адресою [ADDRESS] та земельною ділянкою з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою [ADDRESS] , площею 0,0397 кадастровий номер 4425110100:11:004:0038, право власності на які зареєстровані за [PERSON] на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень приватного нотаріуса Ганшина В.О. 17.03.2018 року. Дослідивши наявні в матеріалах письмові докази, встановивши на їх підставі фактичні обставини та характер спірних правовідносин між сторонами спору, визначивши правові норми, що підлягають застосуванню, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне: Згідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до частини 3 статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до частини 5 статті 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно до статті 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно до статті 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За статтею 1274 ЦК України спадкоємець за заповітом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця за заповітом. Спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Відповідно до статті 1280 ЦК України якщо після спливу строку для прийняття спадщини і після розподілу її між спадкоємцями спадщину прийняли інші спадкоємці (частини друга і третя статті 1272 цього Кодексу), вона підлягає перерозподілу між ними. Такі спадкоємці мають право вимагати передання їм у натурі частини майна, яке зберіглося, або сплати грошової компенсації. Відповідно до статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до статті 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Якщо заповіт складено на користь зачатої, але ще не народженої дитини, видача свідоцтва про право на спадщину і розподіл спадщини між усіма спадкоємцями може відбутися лише після народження дитини. Положення абзацу першого цієї частини застосовується також щодо дитини, зачатої за життя спадкодавця, але народженої після його смерті, у разі спадкування за законом. До закінчення строку на прийняття спадщини нотаріус може видати спадкоємцеві дозвіл на одержання частини вкладу спадкодавця у банку (фінансовій установі), якщо це викликано обставинами, які мають істотне значення. Згідно із статтею 1300 ЦК України за згодою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, нотаріус або в сільських населених пунктах - уповноважена на це посадова особа відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини може внести зміни до свідоцтва про право на спадщину. На вимогу одного із спадкоємців за рішенням суду можуть бути внесені зміни до свідоцтва про право на спадщину. У випадках, встановлених частинами першою і другою цієї статті, нотаріус видає спадкоємцям нові свідоцтва про право на спадщину. Згідно із статтею 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. Відповідно до ст.49 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо: 1) вчинення такої дії суперечить законодавству України; 2) не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії; 3) дія підлягає вчиненню іншим нотаріусом або посадовою особою, яка вчиняє нотаріальні дії; 4) є сумніви у тому, що фізична особа, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, усвідомлює значення, зміст, правові наслідки цієї дії або ця особа діє під впливом насильства; 5) з проханням про вчинення нотаріальної дії звернулась особа, яка в установленому порядку визнана недієздатною, або уповноважений представник не має необхідних повноважень; 6) правочин, що укладається від імені юридичної особи, суперечить цілям, зазначеним у їх статуті чи положенні, або виходить за межі їх діяльності; 7) особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла плату за її вчинення; 8) особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла встановлені законодавством платежі, пов`язані з її вчиненням; 8-1) особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії щодо відчуження належного їй майна, внесена до Єдиного реєстру боржників; 9) в інших випадках, передбачених законом. Відповідно до ст.51 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, у разі виявлення під час вчинення нотаріальних дій порушення законодавства негайно повідомляє про це відповідні правоохоронні органи для вжиття необхідних заходів. Якщо справжність поданого документа викликає сумнів, нотаріус або посадова особа, які вчиняють нотаріальні дії, вправі залишити цей документ і надіслати його до експертної установи (експерта) для проведення експертизи, оплата якої здійснюється в установленому законом порядку. У разі виявлення нотаріусом або посадовою особою, які вчиняють нотаріальні дії, що ними допущено помилку при вчиненні нотаріальної дії або вчинена нотаріальна дія не відповідає законодавству, нотаріус або посадова особа, які вчиняють нотаріальні дії, зобов`язані повідомити про це сторони (осіб), стосовно яких вчинено нотаріальну дію, для вжиття заходів щодо скасування зазначеної нотаріальної дії відповідно до законодавства. Відповідно до ст.66 Закону України «Про нотаріат» на майно, що переходить за правом спадкоємства до спадкоємців або держави, нотаріусом або в сільських населених пунктах - посадовою особою органу місцевого самоврядування, яка вчиняє нотаріальні дії, за місцем відкриття спадщини видається свідоцтво про право на спадщину. Видача свідоцтва провадиться у строки, встановлені цивільним законодавством України. Відповідно до ст.67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, на ім`я всіх спадкоємців або за їх бажанням кожному з них окремо. Відповідно до ст.68 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа відповідного органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, та склад спадкового майна». Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим 23.01.2018 року (повторно) Старобільським райвідділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Луганській області. Після її смерті залишилось спадкове майно у вигляді житлового будинку із господарськими будівлями і спорудами, а також земельної ділянки для обслуговування житлового будинку та господарських будівель, розташовані за адресою [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] до приватного нотаріуса Старобільського районного нотаріального округу Ганшина В.О. звернувся син померлої [PERSON] із заявою про відмову від спадщини на користь свого сина [PERSON] . З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), за запитом нотаріуса Ганшина В.О., відомо про внесення що у Спадковому реєстрі на дату 25.10.2017 інформація про заведені спадкові справи по смерті [PERSON] яка померла [INFO] - відсутня. З витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 25.10.2017 році за підписом нотаріуса Ганшина В.О. зазначено про реєстрацію спадкової справи за № 61440702, заведеної приватним нотаріусом Ганшиним В.О., спадкодавець [PERSON] дата смерті [INFO] . [PERSON] прийняв спадщину бабусі шляхом подання заяви нотаріусу Ганшину В.О. 25.10.2017 року. [PERSON] подав нотаріусу Ганшину В.О. заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину 17.03.2018 року. 17.03.2018 року нотаріусом Ганшиним видане свідоцтво про право на спадщину за законом онуку [PERSON] - [PERSON] на житловий будинок з належними господарськими будівлями та спорудами, який розташовано за адресою [ADDRESS] . 17.03.2018 року нотаріусом Ганшиним видане свідоцтво про право на спадщину за законом онуку [PERSON] - [PERSON] на земельну ділянку площею 0,0397 розташованої за адресою [ADDRESS] , кадастровий номер 4425110100:11:004:0038. Відповідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру, здійсненої нотаріусом Замарь О.О. 23.01.2018 року за параметрами запиту: [PERSON] дата смерті [INFO] інформації про спадкові справи немає. 23 січня 2018 року до нотаріуса Замарь О.О. звернулась донька [PERSON] - [PERSON] 23.01.2018 року в Спадковому реєстрі зареєстровано спадкову справу за заявою [PERSON] щодо майна померлої [PERSON] за № 61895950, яка знаходиться у справах нотаріуса Замарь О.О .. 22.02.2019 року до нотаріуса Замарь О.О. звернулась із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину щодо майна померлої [PERSON] - донька [PERSON] через свого представника Носову Ю.М. 22.02.2019 року нотаріусом Замарь О.В. відмовлено спадкоємцю [PERSON] у видачі свідоцтва про спадщину матері [PERSON] з причин реєстрації права власності на спадкове майно ( житловий будинок та земельна ділянка за адресою [ADDRESS] ) за [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Ганшиним В.О. , неподання нотаріусу відповідного правовстановлюючого документу на житловий будинок за вказаною адресою. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 147646094 від 30.11.2018 року земельна ділянка з кадастровим номером 44251 110100:11:004:0038 за адресою [ADDRESS] , та житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , в цілих частках належать [PERSON] на підставі свідоцтв про право на спадщину виданих 17.03.2018 року приватним нотаріусом Ганшиним В.О.. Таким чином належними і допустимими доказами доведено прийняття спадщини [PERSON] спадкоємцями першої черги [PERSON] , [PERSON] , які є сином і донькою спадкодавця у визначений строк і у встановленому порядку. Заведення одночасно двох спадкових справ по смерті спадкодавця [PERSON] різними нотаріусами внаслідок помилки вчиненої нотаріусом Ганшиним В.О. при реєстрації спадкової справи в Спадковому реєстрі, а саме неправильному позначенні дати смерті спадкодавця. Відповідно до постанови Верховного суду у складі Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 13.11.2019 року у справі 758/5329/15, провадження 61-18376св18, суд зазначив - відомості про видачу свідоцтва про право на спадщину вносяться нотаріусом до Спадкового реєстру (підпункт 2.2.3 пункту 2.2 Положення про Спадковий реєстр, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07 липня 2011 року № 1810/5). Відмовляючи у задоволенні позову суди виходили з того, що внесення змін до свідоцтва про право на спадщину за законом не є можливим без визнання раніше виданого свідоцтва недійсним. Про те такі висновки є помилковими враховуючи таке. Порядок визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину врегульовано статтею 1301 ЦК України, якою передбачено, що свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. Порядок внесення змін до свідоцтва про право на спадщину передбачено статтею 1300 ЦК України. Так, за згодою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, нотаріус за місцем відкриття спадщини може внести зміни до свідоцтва про право на спадщину. На вимогу одного із спадкоємців за рішенням суду можуть бути внесені зміни до свідоцтва про право на спадщину. У випадках, встановлених частинами першою і другою цієї статті, нотаріус видає спадкоємцям нові свідоцтва про право на спадщину. Отже, застосування цього правила є можливим у випадку, коли після видачі свідоцтв про право на спадщину з`являться інші спадкоємці. У разі настання підстав для внесення змін до свідоцтва про право на спадщину законом не обумовлюється, що зміни до нього повинні вноситись внаслідок визнання попереднього свідоцтва недійсним. У такому випадку нотаріус повинен вилучити у спадкоємців раніше видані свідоцтва та замість них видати нові, з актуальною інформацією. За таких обставин, передбачений статтею 1300 ЦК України порядок внесення змін до свідоцтва про право на спадщину є самостійним способом захисту прав спадкоємців. Якщо документи підтверджують право власності спадкоємців на нерухоме майно, відомості про зміни повинні бути внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно в установленому законом порядку. Матеріалами цивільної справи та заявами сторін підтверджується ті обставина, що право на спадщину матері позивача [PERSON] порушено внаслідок видачі свідоцтв про право на спадщину у цілих частках виключно одному спадкоємцю - [PERSON] .. На момент розгляду справи таке право позивача [PERSON] не відновлено. Право на спадщину спадкодавиці [PERSON] мають її донька [PERSON] і онук [PERSON] . Крім того встановлено, що приватний нотаріус Ганшин В.О. не має можливості внести зміни до свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , через неможливість отримання згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину після її смерті, зокрема, неможливості отримання на це згоди від [PERSON] у зв`язку з його постійним проживання на тимчасово окупованій території України та карантинними обмеженнями в України. Відповідно до пояснення приватного нотаріуса Замарь О.О. від 24.10.2019 не вбачається факту передання нею спадкової справи за заявою спадкоємця [PERSON] іншому нотаріусу - Ганшину В.О . За статтею 2 Цивільного процесуального кодексу України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до статті 5 Цивільного процесуального кодексу України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулась до суду, суд, відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Відповідно до статті 10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права, суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Разом з тим, в позові заявлені вимоги про визнання частково недійсними свідоцтв про право на спадщину, які видані відповідачу [PERSON] та вимоги про визнання прав власності на 1/2 частку спадкового майна спадкодавця [PERSON] . Відповідно до ст. 416 Цивільного процесуального кодексу України, у постанові палати, об`єднаної палати, Великої Палати Верховного Суду має міститися висновок про те, як саме повинна застосовуватися норма права, із застосуванням якої не погодилися колегія суддів, палата, об`єднана палата, що передала справу на розгляд палати, об`єднаної палати, Великої Палати. Враховуючи те, що обставини наведені позивачем у позові підтверджені належними та допустимими доказами, їх взаємний зв`язок підтверджує наявність порушених прав позивача, суд дійшов висновку, що вони підлягають захисту у судовому порядку, а вимоги підлягають до часткового задоволення з вищевикладених мотивів. Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про можливість застосувати дещо інший спосіб захисту прав та інтересів позивача, однак який не суперечить позовній заяві, закону і є найбільш ефективним, зважаючи на фактичні обставини справи та предмет спору, а саме шляхом внесення змін до свідоцтв про право на спадщину, які видані відповідачу [PERSON] нотаріусом Ганшиним В.О. Окрім того, позивачем зазначено позовні вимоги про визнання прав власності на 1/2 спадкового майна, однак такі вимоги, на час винесення рішення у цій справі, задоволенню не підлягають з причини застосування судом захисту прав позивача шляхом внесення змін до свідоцтв про право на спадщину, що в подальшому тягне внесення змін до Державного реєс тру речових прав на нерухоме майно за визначеним порядком реєстратором -нотаріусом. Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п.3 ч.2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судові витрати, понесені позивачем у вигляді судового збору у розмірі 1538,40 грн. стягнути з відповідачів [PERSON] , [PERSON] та приватного нотаріуса Старобільського районного нотаріального округу Ганшина В.О. на користь позивача [PERSON] у розмірі 256,40 грн. з кожного. На підставі викладеного та

Outcome: partial