Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON], третя особа Бердянський МВ УДМС в Запорізькій області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням вказуючи, що вона є власником квартири [ADDRESS] згідно договору купівлі-продажу від 08.10.2014 року. Згідно п.5.11 зазначеного вище договору продавець взяв на себе зобов'язання виписати члена родини до 13.10.2014 року та звільнити квартиру до 18.10.2014 року. На день звернення до суду продавець квартиру звільнив, але з реєстрації [PERSON] не зняв. Позивач просив визнати [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS], оскільки вона не є членом сім'ї власника та за зазначеною адресою не проживає . Позивач у судове засідання не з'явився, про слухання справи повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Представник позивача у судове засідання не з'явився. Про слухання справи повідомлений належним чином. Подав до суду заяву, у якій просив розглянути справу за його відсутності. Позовні вимоги підтримав. Відповідач у судове засідання не з'явився. Телеграмою повідомив суд, що позовні вимоги визнає, просив розглянути справу за його відсутності. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився. Подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Із копії договору купівлі-продажу від 08.10.2014 року видно, що позивач є власником квартири № 131 по пр. Пролетарському у м.Бердянську Запорізької області (а.с.4), що також підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 08.10.2014року (а.с. 5). Із копії довідки № 50 ОСББ «Пролетарський-102» від 14.10.2014 року (а.с. 6) та довідки Бердянського МВ УДМС України в Запорізькій області від 11.11.2014 року (а.с.13) видно, що відповідач зареєстрований в спірному жилому приміщенні. Відповідно до ст. ст. 317, 319, 321 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Тому право члена сім'ї власника квартири користування цим житлом існує лише за наявності у власника права приватної власності на це житло. Оскільки житлові права членів сім'ї власника житла є похідними від прав власника цієї квартири, то припинення права власності особи на квартиру припиняє право членів сім'ї на користування цією квартирою. Таким чином, лише члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом у відповідності до вимог закону. При цьому приміщення, яке вони мають право займати, визначається самим власником. Судом встановлено, що відповідач не був і не є членом сім'ї нового власника - позивача по справі, тому зазначені правовідносини не регулюються ст. 156 ЖК України. Відповідач з новим власником не вирішував питання про користування жилою площею, а відтак між ними не виникли житлові правовідносини. Відповідно до положень ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що відповідач чинить перешкоди позивачу у здійсненні ним права користування та розпорядження належною йому на праві власності квартирою № 131 по пр. Пролетарському 102, тому ці перешкоди слід усунути шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування спірним жилим приміщенням.

Outcome: approved