Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-20 00:00:00

[PERSON] (по тексту - [PERSON] , позивач) звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] (по тексту - [PERSON] , відповідач) про звільнення від сплати аліментів на користь останньої на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] (по тексту - [PERSON] ), у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, які стягуються на підставі рішення Ізяславського районного суду Хмельницької області від 12.08.2011 року по справі №2/2207/551/2011. В обґрунтування позову [PERSON] зазначає, що являється батьком спільної з відповідачем дитини - [PERSON] , [INFO] . При цьому за покликанням позивача, він сплачує на користь [PERSON] аліменти на утримання спільної дитини у розмірі, що складає 1/4 частину усіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на підставі рішення Ізяславського районного суду Хмельницької області від 12.08.2011 року по справі №2/2207/551/2011. Звертає увагу, що з березня 2020 року їх спільна з відповідачем дитина проживає з ним в с. Ясенівка Ярмолинецького району Хмельницької області та перебуває на його повному утриманні. В обгрунтування такої обставини вказує і на те, що неповнолітня дитина [PERSON] влаштована ним та навчається в Ясенівській загальноосвітній школі. На переконання позивача, враховуючи приписи п. 3 ч. 2 ст. 18, ч. 3 ст. 181 СК України, ч. 4 ст. 273 ЦПК України та те, що неповнолітня дитина проживає з ним та перебуває на його повному утриманні, з огляду на наявність відмови відповідача вирішення питання про припинення стягнення аліментів в добровільному (позасудовому) порядку, то наявні усі законні підстави для звільнення його від сплати аліментів на користь останньої на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] . У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві та з врахуванням наданих письмових пояснень просив їх задовольнити, щодо винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання 21.12.2020 року не з`явилася, про дату та час розгляду справи повідомлялася в установленому порядку, відзиву та клопотань про відкладення судового розгляду не подавала. У відповідності до положень ст.ст. 280-281 ЦПК України, суд за згодою представника позивача вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Суд, вивчивши доводи позивача, заслухавши вступне слово його представника, перевіривши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як судом встановлено, [PERSON] , [INFO] , є громадянином України та з 28.02.2017 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , що підтверджується паспортом громадянина України [NUMBER] , виданим 17.05.2013 року Ізяславським РС УДМС України в Хмельницькій області та свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 28.02.2017 року Городоцьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області. Як вбачається з свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 07.07.2020 року Ізяславським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) [PERSON] та [PERSON] , тобто сторони по справі, являються батьками [PERSON] , [INFO] . У відповідності до даних виконавчого листа Ізяславського районного суду Хмельницької області від 12.08.2011 року по справі №2/2207/551/2011 випливає, що з [PERSON] стягуються на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 18.07.2011 року і до повноліття дитини. Разом з цим, судом встановлено і те, що станом на момент подання позовної заяви неповнолітня дитина [PERSON] проживає та фактично перебуває на утриманні свого батька [PERSON] , який проживає на території Ясенівської сільської ради Ярмолинецького району Хмельницької області без реєстрації по [ADDRESS] . Вказані обставини не спростовані відповідачем та підтверджуються довідками Ясенівської сільської ради Ярмолинецького району Хмельницької області №331 від 07.10.2020 року та №333 від 07.10.2020 року. При цьому суд враховує, що згідно довідки Плужненської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області №76/1/02-23 від 21.10.2020 року [PERSON] зареєстрована та проживає по [ADDRESS] , тобто за межами місця проживання неповнолітньої дочки [PERSON] . Крім цього, суд вважає доведеною і ту обставину, що [PERSON] , [INFO] , починаючи з 13.05.2020 року навчається в 6 класі Ясенівської загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів, що в с. Ясенівка Ярмолинецького району Хмельницької області. Вказана обставина підтверджується даними довідки Ясенівської загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів №18 від 02.11.2020 року. Згідно акту обстеження умов проживання від 07.10.2020 року, випливає, що [PERSON] , [INFO] , фактично постійно проживає по [ADDRESS] разом з батьком [PERSON] , його дружиною та її дитиною. Згідно проведеного обстеження вбачається, що вказані вище особи проживають однією сім`єю, та створені належні умови для виховання та розвитку дітей. Суд констатує, що є законні підстави вважати, що [PERSON] займається вихованням своєї неповнолітньої дочки [PERSON] , дбає про її фізичний та духовний розвиток, забезпечує матеріальні потреби дитини, тобто утримує її за місцем свого фактичного проживання. Під час ухвалення рішення суд наголошує і на наступному. Згідно частини першої статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до положень статті 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Стаття 141 СК України визначає, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно з положеннями частини першої, другої статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Згідно із статтею 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом. У відповідності до приписів ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Разом з тим, як визначає п. 3 ч. 2 ст. 18 СК України, способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання. При цьому суд констатує, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Також суд враховує і правову позицію Верховного Суду, так як у відповідності до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Так, у відповідності до постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 23.12.2020 року по справі № 648/2062/18, випливає, що у разі проживання неповнолітньої дитини разом з батьком й перебування на його утриманні, сплата батьком аліментів на користь відповідача на утримання дитини в силу вимог статті 181 СК України та статті 273 ЦПК України підлягає припиненню. Виходячи з того, що неповнолітня [PERSON] проживає разом з батьком й перебуває на його утриманні, сплата [PERSON] аліментів на користь відповідача на утримання дитини в силу вимог статті 181 СК України та статті 273 ЦПК України підлягає припиненню. Тим самим з огляду на зазначене вбачається, що факти, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження письмовими доказами, наявними в матеріалах справи, є достовірними та обґрунтованими, сумніву в суду не викликають, а відтак суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення. Згідно вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені ним документально підтверджені судові витрати в сумі 840, 80 грн.

Outcome: approved