Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-10 00:00:00

[PERSON] (місце проживання: [ADDRESS] ) звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до Сєвєродонецької міської ради (місцезнаходження: Луганська область, місто Сєвєродонецьк, бульвар Дружби Народів, будинок 32) про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, в якій просить визначити йому ( [PERSON] ) додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , тривалістю в 3 (три) місяці з дня набрання рішення законної сили, посилаючись на наступне. [PERSON] є сином [PERSON] . [PERSON] проживав на тимчасово окупованій території у місті Алчевськ Луганської області та [INFO] помер. [PERSON] залишив заповіт, де визначив позивача як спадкоємця усього свого майна. 28 листопада 2019 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Сєвєродонецького міського нотаріального округу Глаговської О.В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак йому постановою № 501/02-31 від 28 листопада 2019 року було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з пропуском строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач вважає, що строк був пропущений з поважних причин, оскільки після смерті батька затягнулася процедура встановлення факту його смерті на тимчасово окупованої території України в судовому порядку та отримання свідоцтва про смерть батька українського зразку. Тому в своїй позовній заяві позивач просить визначити йому додатковий строк після смерті його батька [PERSON] , померлого [INFO] , тривалістю в три місяці. Позивач та його представник в судовому засіданні присутні не були, представник позивача надала заяву про розгляд справи без її участі. Представник відповідача в судовому засіданні присутня не була, надала заяву про розгляд справи без її участі, в якій також вказала, що не заперечує проти задоволення позовних вимог. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що згідно із копією паспорта громадянина України № [NUMBER] та довідкою про реєстрацію місця проживання № 42662789 від 04.09.2019 року, виданих органом 8030, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований з 29.08.2008 року за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 26 червня 1962 року Бюро записів актів цивільного стану Виконкому Комунарської міськради народних депутатів трудящих Луганської області, [PERSON] (російською) народився [INFO] , про що 26.06.1962 року зроблено відповідний запис № 1207. Батьком записаний [PERSON] (російською), матір`ю - [PERSON] (російською). Згідно із копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Печерським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві 13.09.2019 року, [PERSON] помер [INFO] у місті Алчевськ Луганської області, Україна, про що 13.09.2019 року складено відповідний актовий запис № 296. З копії заповіту, складеного [PERSON] 17.01.1997 року у місті Алчевськ Луганської області, посвідченого державним нотаріусом Другої Алчевської державної нотаріальної контори Луганської області України, серії ААВ № 188955, зареєстрованого в реєстрі за № 37, вбачається, що [PERSON] усе своє майно, належне йому на праві власності на день його смерті, заповів [PERSON] . 28.11.2019 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Сєвєродонецького міського нотаріального округу Луганської області Глаговської О.В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Відповідно до копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріуса Сєвєродонецького міського нотаріального округу Луганської області Глаговської О.В. № 501/02-31 від 28 листопада 2019 року, у здійсненні нотаріальної дії [PERSON] про видачу свідоцтва про право на спадщину після померлого [PERSON] було відмовлено, оскільки був пропущений строк для прийняття спадщини, встановлений ст. ст. 1268-1270 ЦК України. Згідно із ч. 1, 2 ст. 1220 Цивільного кодексу України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Відповідно до ч. 1, 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно із ч. 1, 2 ст. 1269 Цивільного кодексу України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно із ч. 3 ст. 1272 Цивільного кодексу України за позовом спадкоємця, який пропустив термін для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий термін, достатній для подачі ним заяви про прийняття спадщини. Згідно із п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, при розгляді справ про визначення додаткового строку для прийняття спадщини судам слід перевіряти наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Копією рішення Печерського районного суду міста Києва від 06.09.2019 по справі № 757/41103/19 підтверджується, що позивач [PERSON] звернувся до суду з метою встановлення факту смерті його батька на тимчасово непідконтрольній українській владі території України, у зв`язку із чим 06.09.2019 судом було ухвалено рішення про встановлення факту смерті його батька. Свідоцтво про смерть батька позивача було видано лише 13.09.2019. Враховуючи вищевикладене, суд вважає доведеним той факт, що позивач мав суттєві складнощі в отриманні документів, які необхідні для прийняття та оформлення спадщини на території України, яка є тимчасово непідконтрольною органам влади України. Вказані складнощі, на думку суду, є непереборними та типовими для будь-яких осіб, які мешкають на непідконтрольній органам влади території України або родичі яких мешкали та померли на цій території. Суд враховує, що на час відкриття спадщини та на теперішній час на певній частині території Луганської області, в тому числі у місті Алчевськ, не працювали та не працюють ніякі державні органи, так як ці території є тимчасово не підконтрольними українській владі, а відтак зареєструвати у звичайному порядку (без звернення до суду) смерть спадкодавця позивач не мав змоги. Отже, звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини на території України протягом шестимісячного строку для прийняття спадщини становило для позивача істотні та непереборні труднощі. У зв`язку із викладеним, враховуючи поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини позивачем, позовна заява [PERSON] до Сєвєродонецької міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, підлягає задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує, що позов задоволено, проте відповідач в особі органу місцевого самоврядування не порушував своїми діями або бездіяльністю права позивача на спадкове майно. Цей спір виник виключно внаслідок бездіяльності самого позивача, яка була зумовлена непереборними обставинами. Отже, стягнення судових витрат з відповідача буде несправедливим та суперечитиме телеологічному тлумаченню статті 141 ЦПК України, згідно із яким, на думку суду, судові витрати стягуються з того відповідача, дії або бездіяльність якого спричинили виникнення судового спору.

Outcome: approved