Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-27 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів, та стягувати щомісячно з відповідача 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, починаючи з дня предявлення позову до припинення інвалідності, у звязку з зміною матеріального стану сторін. Також позивач вважала, що з відповідача відповідно до ст.ст.194,196 СК України, може бути стягнута заборгованість по сплаті аліментів за минулий час, за період з 12.02.2015р. по 12.02.2018р. у розмірі 1808,00 грн., та неустойка (пеня) в розмірі 1097 грн. за період з 12.02.2015р. по 12.02.2018р. за виконавчим листом №2-1818/2002, виданим 15.11.2002р. Позов обгрунтовано тим, що вироком Суворовського районного суду м.Одеси від 14.11.1995 року відповідач був засуджений за ст. 102 КК України до 3-х років позбавлення волі, з відстрочкою виконання вироку на 2 роки (ст.46-1 КК України). Внаслідок спричинення тілесних ушкоджень позивач стала інвалідом 2-ї групи. Рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 15.11.2002 року з відповідача стягнуто на користь позивача 50 грн. щомісячно до зміни матеріального становища сторін. На теперішній час матеріальне становище відповідача змінилось, він працює в ПАТ «Північтранс» та отримує заробітну плату не менше 2000 грн. і пенсію у розмірі 1830 грн., а позивач не працює, є інвалідом 2-ї групи, отримує пенсію в розмірі 1500 грн., витрачає багато коштів на лікування. \~В судовому засіданні позивач підтримала позов та просила його задовольнити, вказуючи на те, що боржник не сплачує аліменти, які було стягнуто на підставі рішення суду, оскільки розмір 50 грн. щомісячно є занадто малий, необхідно збільшити розмір аліментів. Відповідач в засіданні заперечував проти заявлених вимог посилаючись на те, що заборгованості перед позивачем не має, оскільки згідно розписки від 30.11.2009р, позивач отримала від нього 5000 грн. та сама зазначила, що претензій не має. Також пояснив, що вважав, що всі необхідні стягнення здійснює бухгалтерія ПАТ «Північтранс», а тому і заборгованість у нього відсутня. Заслухавши позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 15.11.2002 року з [PERSON], на користь [PERSON] стягнуто 50 грн., щомісячно, до зміни матеріального становища сторін. Згідно свідоцтва про зміну імені, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Суворовському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції 08.01.2014р., [PERSON], [INFO], змінила прізвище з «Палій» на «Морозовська» (а.с.6). Відповідно до\~вимог\~ст.192\~СК\~України\~ розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. За нормами частин 1 та 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення ( ч.1,2 ст.77 ЦПК України). Згідно з нормами ч.1 ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Враховуючи предмет заявлених вимог - зміну розміру аліментів, заборгованості по аліментам та пені, проаналізувавши представлені позивачем докази, суд прийшов до висновку, що позов є необгрунтованим. Доводи позивача не приймаються судом до уваги, оскільки не надано копії рішення суду про стягнення аліментів на утримання позивача, оскільки в силу вимог ст.192 СК України, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду розмір аліментів, визначений за рішенням суду, тобто питання про збільшення розміру аліментів вирішується при наявності встановленого розміру аліментів рішенням суду. Як видно з рішення Суворовського районного суду м.Одеси від 15.11.2002 року, розглядався позов про стягнення щомісячних платежів на підставі ст.440 ЦК УРСР. Вимоги про стягнення заборгованості по аліментам та пені також є незаконними оскільки аліменти з відповідача на утримання позивача не стягувалися. Отже, заявлені вимоги є безпідставними, тому не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed