Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-28 00:00:00

[PERSON] у березні 2017 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного 20.07.1991 року у Буртівській сільській Раді народних депутатів Шполянського району Черкаської області, актовий запис № 2 та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. При цьому посилалася на те, що подружнє життя з відповідачем не склалося, сторони мають різні погляди на шлюб та сім`ю, внаслідок чого шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. На даний час вона проживає разом із дітьми, а відповідач мешкає окремо. Відповідач в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дітей не надає. За таких обставин позивач просила суд шлюб між ними розірвати та стягнути із [PERSON] аліменти на утримання сина та доньки у розмірі по ? частини доходів відповідача на кожну дитину щомісячно до повноліття дитини. У судове засідання позивач надала письмову заяву в якій позовні вимоги щодо розірвання шлюбу підтримала в повному обсязі та просила задовольнити, вказала, що причиною розірвання шлюбу є те що відповідач вживає спиртні напої та влаштовує сварки. Разом сторони не проживають протягом останніх двох років. Позовні вимоги щодо стягнення аліментів уточнила просила стягнути із [PERSON] аліменти на утримання сина та доньки у розмірі 1/3 частини доходів відповідача щомісячно починаючи з дати звернення до суду і до повноліття старшої дитини - сина [PERSON], а після цього стягувати із [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі 1/4 частини доходів відповідача щомісячно до її повноліття. Додатково повідомила, що не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною інвалідом. Її дохід становить 1400 гривень на місяць. При цьому просила розглянути справу без її участі, наполягала на відшкодуванні сплаченого при зверненні до суду судового збору, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Справу розглянуто за відсутності [PERSON], повідомленого про час та місце судового засідання шляхом направлення повісток про виклик за адресою зареєстрованого місця проживання, стосовно якого суд не має відомостей про причину неявки, та відповідно до ст. 224 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд оголосивши заяву позивача, дослідивши письмові докази встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Відповідно до свідоцтва про шлюб, - [PERSON], [INFO] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Атаманенко) [PERSON], [INFO], уклали шлюб 20 липня 1991 року, про що зроблено актовий запис № 2 у Буртівській сільській Раді народних депутатів Шполянського району Черкаської області (а.с. 17). Сторони є батьками [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 8-9). Згідно статті 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписами ч. 3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно ст. 110 СК України, один з подружжя має право предявити до суду позов про розірвання шлюбу. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, оскільки перебування її у шлюбі з відповідачем не ґрунтується на принципі вільного волевиявлення, а за таких обставин позовні вимоги щодо розірвання підлягають задоволенню. Згідно із ч. 1ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. За таких обставин [PERSON] зобовязаний утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Враховуючи, що відповідач проживає окремо від дітей, а фактично піклуванням дітей займається позивачка, то вона має право на отримання від відповідача аліментів на утримання їх спільних дітей. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З урахуванням обставин встановлених під час судового розгляду суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей підлягають задоволенню та необхідно визначити розмір аліментів, які підлягають стягненню із [PERSON] на утримання сина [PERSON] та доньки [PERSON] у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на кожну дитину встановленого законом для дитини відповідного віку, починаючи з 16.03.2017 року і до повноліття старшої дитини, а починаючи з 21.10.2025 року з [PERSON] підлягають стягненню аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі ? частини заробітку (доходу) щомісячно і до її повноліття. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, судові витрати щодо вимог про стягнення аліментів підлягають стягненню з відповідача в дохід держави і складаються із судового збору, розмір якого відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір» складає 640 грн., а судовий збір за позовну вимогу про розірвання шлюбу, в якості відшкодування понесених позивачем судових витрат необхідно стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст.ст. 24, 56, 105, 110, 112, 180-183, 191 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 10-11, 60-61, 88, 209, 212, 214-215, 217, 218, 224-226, 367 ЦПК України, суд

Outcome: approved