Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-22 00:00:00

[PERSON], яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітньої дитини [PERSON], звернулась до суду з позовом до ТДВ «ОП «Шахтоуправління Благовіщенське» про відшкодування моральної шкоди, мотивуючи свої вимоги наступним. [INFO] року в зв'язку із травмою на виробництві, працюючі у відповідача, загинув її чоловік [PERSON] Нещасний випадок, який стався з [PERSON], визнано пов'язаним з виробництвом. До теперішнього часу позивачці було відшкодовано лише матеріальну шкоду, що не може вважатися повним відшкодуванням шкоди в розумінні вимог Конституції України, Закону України «Про охорону праці» та інших нормативно-правових актів України. Загибель чоловіка стала для позивачки сильним потрясінням, вона залишилась без опори, матеріальної підтримки, її дитина залишилась без батька, вважає, що вони з дитиною мають право на стягнення з відповідача моральної шкоди, яку просила стягнути в розмірі по 100 000 грн. на кожну. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, пояснила, що загибель чоловіка заподіяла моральні страждання, які полягають в тому, що вона втратила опору, матеріальну підтримку, її дитина без батька залишилась сиротою. Просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Представник позивачки в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, пояснив, що внаслідок нещасного випадку на виробництві, який стався в ТДВ «ОП «Шахтоуправління Благовіщенське», загинув [PERSON], чим позивачці було заподіяно моральну шкоду, яка відповідно до ст.ст. 23, 1167, 1168, 1187 Цивільного кодексу України повинна бути відшкодована відповідачем в розмірі, зазначеному в позові. Просив позовні вимоги задовольнити та стягнути на користь [PERSON] грошову суму у відшкодування моральної шкоди в розмірі 100 000 грн. Представник відповідача позов не визнав з наступних підстав. Відповідно до роз'яснень Пленуму ВСУ, які викладені в постанові від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», суд повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та чим він при цьому керується, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Обов'язковою передумовою відшкодування позивачці моральної шкоди в силу ст. 23 ЦК України є протиправна поведінка щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. При визначенні розміру відшкодування необхідно враховувати вимоги розумності і справедливості. За результатами розслідування нещасного випадку, який стався з [PERSON], було встановлено, що загиблий сам порушив законодавство з охорони праці, а саме - Інструкцію з охорони праці, він разом з [PERSON] знаходився в головному уклоні ЦП пласта К2 при роботі підйомної установки БМ2500 під час відкатки вантажу. Є беззаперечною наявність у загиблого умислу на грубе порушення низки нормативних актів з охорони праці, причинно-наслідковий зв'язок між умислом загиблого та негативними наслідками у вигляді виробничої травми. Відповідно до ч. 1 ст. 1193 ЦК України, шкода, задана потерпілому внаслідок його умислу, не відшкодовується. Просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Судом на підставі пояснень сторін та письмових доказів по справі встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] року стався нещасний випадок на виробництві з працівником ТДВ «ОП «Шахтоуправління Благовіщенське» [PERSON], внаслідок якого настала смерть потерпілого. Даний факт підтверджується актом № 7 про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, затвердженим 10 травня 2011 року; свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 22 березня 2011 року. У відповідності із актовим записом про шлюб № 208 від 07 вересня 2002 року та листом відділу ДРАЦС по м. Шахтарську реєстраційної служби Шахтарського МРУЮ від 16 травня 2014 року № 783/03.2-25, на час нещасного випадку позивачка перебувала в зареєстрованому шлюбі із загиблим. 18 грудня 2012 року позивачка уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на «[PERSON]», що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим 18 грудня 2012 року. Відповідно до ст. 16 ЦК України відшкодування моральної шкоди є способом захисту цивільних прав та інтересів судом. Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Внаслідок смерті [PERSON], яка настала внаслідок нещасного випадку на виробництві, позивачці та дитині загиблого відповідачем було спричинено моральну шкоду, а саме: загиблий був єдиним годувальником родини. Його загибель відобразилась на членах родини, на їх душевному стані. Вони і досі не можуть змиритися з втратою чоловіка та батька. Страждання позивачки та її малолітньої дитини викликають певні зміни у їх житті. Сім'я втратила годувальника, що спонукало позивачку вирішувати матеріальні проблеми. Дитина була позбавлена належного піклування, перенесений стрес через смерть чоловіка позивачки негативно вплинув на їх психічний стан. Смерть [PERSON] є прямим наслідком шкідливих та небезпечних умов праці на підприємстві відповідача. Відповідно до ст. 1 Гірничого Закону України, до особливо небезпечних підземних умов відносяться саме умови в шахтах, пов'язані з дією важкопрогнозованих проявів гірничо-геологічних і газодинамічних факторів, що створюють небезпеку для життя та здоров'я їх працівників (виділення та вибухи газу та пилу, раптові викиди тощо). Згідно ч. 1 ст. 9 Закону України «Про охорону праці», відшкодування шкоди, заподіяної працівникові внаслідок ушкодження його здоров'я або у разі смерті працівника, здійснюється Фондом соціального страхування від нещасних випадків відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності». Виплата членам сім'ї працівника моральної шкоди у зв'язку з його смертю, внаслідок нещасного випадку на виробництві, зазначеним законом не передбачена. Згідно із частиною другою статті 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Відповідно до частини другої статті 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім'єю. Суд не погоджується з думкою представника відповідача про те, що позивачка не має права на відшкодування моральної шкоди, так як відповідно до ч. 1 ст. 1193 ЦК України, шкода, задана потерпілому внаслідок його умислу, не відшкодовується, тому, що в даному випадку правовідносини між сторонами регулюються ст.ст. 1167, 1168 ЦК України. При визначенні розміру моральної шкоди суд враховує глибину фізичних і душевних страждань матері загиблого, те, що ці страждання у неї довічні, ступінь вини відповідача, а також виходить з засад розумності, виваженості та справедливості, що узгоджується з роз'ясненнями, що містяться у п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4 (зі змінами, внесеними постановою від 25 травня 2001 року № 5), де вказано, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Враховуючи наведене, суд стягує з відповідача на користь позивачки у відшкодування моральної шкоди 50 000 грн. за заподіяну їй моральну шкоду та 50 000 грн. за моральну шкоду, заподіяну її дочці.

Outcome: partial