Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-08 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до Михайлівської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області про визнання поважними причини пропуску строків звернення, визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом. В обґрунтування позовних вимог вказала, що [INFO] року померла її мати - [PERSON], яка на день смерті була зареєстрована та постійно проживала одна за адресою: [ADDRESS] згідно запису в погосподарській книзі № 2, що підтверджується довідкою Михайлівської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно: - право власності на земельну ділянку, площею 4,160 га, розташовану на території Михайлівської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області, з цільовим призначенням земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яке належало померлій на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого 19.05.2006 року головою Царичанської районної державної адміністрації на підставі розпорядження голови Царичанської районної державної адміністрації № 77-р від 10.03.2005 року, кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER] Заповітом від 14.04.1992 року, зареєстрований за № 55 виконкомом Бабайківської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області померла [INFO] року [PERSON] зробила заповітне розпорядження, яким все своє майно заповіла дочці - [PERSON] [PERSON] зазначає, що є єдиним спадкоємцем після смерті матері. Інші спадкоємці, які б мали обов'язкову частку у спадщині, відсутні. У встановлені законом строки із заявою про прийняття спадщини після померлої матері вона не зверталася. Після поховання матері перебувала у шоковому стані, потім поїхала до Росії у справах родини та повернулась лише наприкінці 2015 року. 21.01.2016 року звернулась до державного нотаріуса Царичанського району Дніпропетровської області із заявою щодо отримання свідоцтва про право на спадщину після померлої матері. Отримала усну відмову з підстав пропуску строків звренення та з підстав розбіжностей у даті видачі акту та смерті спадкодавця. В зв'язку з вищевикладеним та посилаючись на норми ст.ст. 1216, 1225, 1233 ЦК України, прохає суд визнати той факт, що вона пропустила строк прийняття спадщини після померлої [INFO] року матері [PERSON] з поважної причини та визнати за нею право власності на вищевказану спадкову земельну ділянку. Позивач в судове засідання не з'явилася, надіславши заяву з проханням провести розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача - Михайлівської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області в судове засідання не з'явився. До суду надійшла заява про розгляд справи у відсутність їх представника, позовні вимоги визнають в повному обсязі. Суд, перевіривши матеріали справи, вивчивши всі надані по справі докази та даючи їм оцінку у їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню за слідуючих підстав. Згідно ст.11 ч.1 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу (ч.1 ст.60 ЦПК України). Нормами ч. 4 ст. 174 ЦПК України визначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до вимог ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною першою статті 1225 ЦК України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. В даному випадку у судовому засіданні відповідно до норм ч. 1 ст. 61 ЦПК України встановлено наступне. [INFO] року померла мати позивача [PERSON] - [PERSON] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER], видане відділом РАЦС Царичанського РУЮ Дніпропетровської області 16.05.2006 року), яка на день смерті була зареєстрована та постійно проживала одна за адресою: [ADDRESS] (а.с.7). Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно: - право власності на земельну ділянку, площею 4,160 га, розташовану на території Михайлівської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області, з цільовим призначенням земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яке належало померлій на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого 19.05.2006 року головою Царичанської районної державної адміністрації на підставі розпорядження голови Царичанської районної державної адміністрації № 77-р від 10.03.2005 року, кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER] (а.с.8,9). За життя [PERSON] склала заповіт на користь доньки - [PERSON], посвідчений виконкомом Бабайківської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області та зареєстрований в реєстрі за № 55 (а.с.10). Після смерті [PERSON] позивач являється єдиним спадкоємцем за заповітом. Звернувшись до державного нотаріуса Царичанського району Дніпропетровської області із заявою щодо отримання свідоцтва про право на спадщину, позивач отримала усну відмову у зв'язку з пропуском строків для прийняття спадщини та з підстав розбіжностей у даті видачі акту та смерті спадкодавця. Позивач у позовній заяві посилається на те, що строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] нею пропущений з поважної причини, оскільки після поховання матері змушена була поїхати до Росії у справах родини та повернулась лише наприкінці 2015 року. Відповідачем заявлені позовні вимоги визнані у повному обсязі, тобто визнані всі ті обставини, на які позивач посилається на обґрунтування заявлених позовних вимог. На думку суду, причини, на які посилається позивач, дійсно є поважними, а також вона являється єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті матері [PERSON], інших спадкоємців, які б мали право на обов'язкову частку в спадщині не має, а тому за викладених обставин, суд приходить до висновку про те, що маються законні підстави для винесення судового рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 88 ч.1 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивач в позовній заяві та в заяві про розгляд справи без його участі вимоги про стягнення на його користь сплаченого судового збору не заявляв, тому суд вважає, що судовий збір слід залишити за позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: approved