Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-20 00:00:00

[PERSON] свій позов мотивує тим, що відповідно до договору дарування квартири від 04 квітня 2016 року, він є власником квартири [ADDRESS] , житлова площа якої становить 44,9 кв.м. У вказаній квартирі, крім нього, зареєстровані та проживають його дружина: [PERSON] , [INFO] , син : [PERSON] , [INFO] , та син : [PERSON] [INFO] . Також разом з ними проживає його мати [PERSON] , [INFO] , брат [PERSON] , [INFO] , та брат [PERSON] , [INFO] , з якими він не веде спільний побут та не вважає останніх членами своєї сім`ї. Вони з квітня 2016 року не беруть участь у витратах по утриманню квартири, не сплачують за комунальні послуги. Він, за власні кошти, одноосібно сплачує комунальні платежі та проводить поточний ремонт квартири. На даний час, як власник квартири, він має намір її продати та придбати інше житло, однак відповідачі створюють штучні перешкоди цьому. Дії відповідачів вважає незаконними, такими, що порушують його права, як власника. Він не взмозі вільно користуватись квартирою, проживати в ній та відчужувати її. Посилаючись на вищенаведене, зважаючи на те, що відповідачі [PERSON] , [PERSON] , та [PERSON] у добровільному порядку відмовляються звільнити квартиру та знятися з місця реєстрації, позивач просить суд, з врахуванням поданої ним заяви про зміну позовних вимог, визнати їх такими, що втратили право на житло за адресою: [ADDRESS] Позивач подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, згідно з якою позовні вимоги підтримує з мотивів, наведених у позовній заяві. Відповідачі подали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, згідно з якими позовні вимоги визнають, зазначили, що у спірній квартирі не проживають та не мають наміру в ній проживати. Дослідивши матеріали справи та докази, подані сторонами на підтвердження своїх вимог і заперечень, суд установив таке. Як встановлено судом, позивач є власником квартири за адресою: [ADDRESS] , про що свідчить договір дарування квартири від 04 квітня 2016 року, посвідчений приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області, зареєстровано в реєстрі за 309, згідно з яким [PERSON] подарувала [PERSON] квартиру за адресою: [ADDRESS] (а.с.6) Як вбачається з будинкової книги [NUMBER] , виданої на квартиру за адресою: [ADDRESS] , крім позивача, та членів його сім`ї, у спірній квартирі зареєстровані відповідачі (а.с.7-10) Судом встановлено, що відповідачі [PERSON] , [PERSON] , та [PERSON] у спірній квартирі за вищевказаною адресою не проживають понад рік, без поважних причин. В силу вимог ст. 41 Конституції України, позивач має право володіти, користуватися і розпоряджатися житловим приміщенням на власний розсуд. Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Права власника житлового будинку визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд, обмеження чи втручання у право власника можливо лише з підстав, передбачених законом. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік. За наведених обставин, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено зняття з реєстрації місця проживання особи на підставі судового рішення. Крім того, позивач у поданій ним заяві про зміну позовних вимог просив залишити за ним судові витрати.

Outcome: approved