Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-03 00:00:00

[PERSON], третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних позовних вимог: Сновська міська рада Сновського району Чернігівської області звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, мотивуючи свої вимоги наступним. На праві приватної власності позивачці належить житловий будинок [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 30 липня 2012 року. Відповідач по справі був зареєстрований за вищевказаною адресою, місце реєстрації відповідача підтверджується копією будинкової книги для прописки громадян, що проживають. З відповідачем по справі [PERSON] співмешкала з 2013 року, на той час він не мав місця реєстрації і не міг оформити пенсію. За його проханням позивачка його зареєструвала в будинку, який їй належить на праві приватної власності. В березні 2014 року відповідач по справі добровільно, з власної ініціативи забрав всі свої речі, залишив будинок, не проживає за вище вказаною адресою, однак в квартирі залишився прописаним і в добровільному порядку не знявся з реєстрації. На сьогоднішній день місце його проживання позивачці не відомо, але вона досить часто зустрічає його в місті і просить його знятися з реєстрації в її будинку. Реєстрація відповідача в будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS], позбавляє позивачку на власний розсуд володіти, користуватися, розпоряджатися майном. Так як відповідач добровільно не бажає зняти з реєстрації в будинку позивачки, то вона вимушена звернутися до суду з позовом для визнання відповідача таким, що втратив право користування її житловим будинком. Представник позивача в судовому засіданні відсутній, надав заяву про розгляд справи без його участі, просить позов задовольнити в повному обсязі. Представник Сновської міської ради Сновського району Чернігівської області відсутній, надали заяву про розгляд справи без їхньої участі. Відповідач в судовому засіданні відсутній, про час та розгляд справи повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Позивачу на праві приватної власності належить житловий будинок за адресою:[ADDRESS],що підтверджується копією договору купівлі - продажу від 30.07.2012 року. Згідно довідки від 27.03.2017 року виданої депутатом Сновської міської ради [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою: [ADDRESS], але фактично не проживає з березня 2014 року. Згідно з ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно дост. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Як зазначено в ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 41 Конституції України, ст.ст.316 - 321 ЦК України закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи безперешкодно користуватися свої майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були пов'язані з позбавленням володіння. Права власника житлового будинку визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Відповідно до ч.1ст.156 ЖК України з урахуванням положень ч.1ст.405 ЦК України- члени сім'ї власника житлового будинку, які проживають разом з ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Оскільки відповідач прописаний в будинку за адресою: [ADDRESS],але не проживає з березня 2014 року за вказаною адресою, тому є таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цивільно-процесуальним кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. З матеріалів справи та з наданих суду позивачем доказів вбачається, що [PERSON] яка є власником вищезазначеного житлового будинку, порушує права позивачки володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, які гарантовані їй, як власнику вимогами чинного законодавства. Згідно зі ст.ст.10,11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до ч. 3 ст.10, ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Оскільки відповідач не проживає в житловому будинку з березня 2014 року, то суд знаходить позовні вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню, оскільки вони обґрунтовані на законі і доказах, наданих суду. Відповідно до постанови Верховної Ради України від 12.05.2016 № 1353-VIII встановлено, що [ADDRESS]. На підставі викладеного,

Outcome: approved