Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-14 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з цим позовом посилаючись на те, що 01.07.2006 року померла їхня мати [PERSON]. Після смерті матері на майно, яке належало їй при житті на праві власності відкрилась спадщина, а саме на земельні ділянки площею 1,29 га, які розташовані на території с. Бісковичі Бісковицької сільської ради та передані для ведення особистого підсобного господарства, а також на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства ТзОВ «Бісковицькі», розташованого в с. Бісковичі Самбірського району Львівської області з часткою визначеною в 0,06 %. Спадкування майна здійснювалось по закону. Спадкоємцем майна матері за законом був її чоловік [PERSON], котрий проживав разом з нею на день смерті та являвся таким, що прийняв спадщину відповідно до ст. 549 ЦК Української РСР 1963 року, однак не оформив своїх спадкових прав. 01.10.2014 року помер батько позивачів [PERSON] Позивачі будучи синами померлого, є спадкоємцями його майна за законом, що прийняли спадщину, у частках: [PERSON] 2/3 частини, оскільки їхня сестра [PERSON] від своєї частки у майні батька відмовилась у його користь, та [PERSON] 1/3 частини, що підтверджується іншими заявами про прийняття спадщини та заявою [PERSON] про відмову від частки у спадщині. Державним нотаріусом Самбірської державної нотаріальної контори було зареєстровано спадкову справу та розяснено, що з поданих позивачами документів не вбачається, що [PERSON] та [PERSON] були подружжям, оскільки у свідоцтві про укладення їхнього шлюбу прізвище матері зазначено [PERSON], а той час як у свідоцтві про смерть вказано [PERSON]. Крім того, у свідоцтві про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства зазначено прізвище власника частки в майновому фонді майна колективного сільськогосподарського підприємства ТзОВ «Бісковицькі» [PERSON], а не [PERSON], як у свідоцтві про смерть. Також у Державному акті на право приватної власності на землю прізвище власника земельної ділянки записано [PERSON], а не [PERSON], як у свідоцтві про смерть. Той факт, що померла [PERSON] та [PERSON] (на яку виданий Державний акт на право приватної власності на землю ІІ-ЛВ №036732) являється однією і тією ж особою, підтверджується довідкою виданою Бісковицькою сільською радою від 26.03.2015 року № 309. При житті мати позивачів прізвище [PERSON] на [PERSON] не змінювала. Враховуючи те, що право позивачів на спадкове майно після смерті матері не може бути оформлено у державній нотаріальній конторі, і тим самим не визнається державними органами, просять суд з врахуванням представлених документів задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. У судовому засіданні позивачі [PERSON] та [PERSON] підтримали заявлений позов з обставин викладених у позовній заяві та просили його задовольнити. Відповідач представник Бісковицької сільської ради Самбірського району у судове засідання не зявився, представлено довідку про те, що Бісковицька сільська рада визнає заявлені позивачами позовні вимоги та просить суд слухати дану справу у їхній відсутності. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачів, зясувавши обставини справи і перевіривши їх доказами, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно копії свідоцтва про смерть серія 1-СГ № 058613 від 03.07.2006 року, [PERSON] померла 01.07.2006 року у віці 84 роки в с. Бісковичі, Самбірського району, Львівської області. ( а.с. 6 ). Із копії свідоцтва про смерть серія 1-СГ № 368702 від 01.10.2014 року відомо, що [PERSON] помер 01.10.2014 року у віці 88 років в с. Бісковичі, Самбірського району, Львівської області. ( а.с. 7 ). Із копії витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 39868476 від 13.03.2015 р. відомо про реєстрацію спадкової справи у Самбірській державній нотаріальній конторі, де спадкодавцем являється [PERSON]. ( а.с. 8). Згідно копій заяв адресованих в Самбірську державну нотаріальну контору відомо про факт звернення [PERSON] та [PERSON] 13.03.2015 року із заявами про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] Із копії заяви адресованої в нотаріальну контору [PERSON] вбачається, що їй відомо про те, що вона являється спадкоємцем майна батька [PERSON] і діючи без примусу остання відмовляється від належної їй частки спадщини на користь сина померлого [PERSON], [INFO]. ( а.с. 9-11). З приводу наявної розбіжності у написанні прізвища матері позивачів, що утруднює факт спадкування, то тут слід врахувати наступне. Із свідоцтва про одруження серії І-УР № 220754 відомо, що 12.02.1947 року одружились [PERSON] та [PERSON], котра після одруження змінила прізвище на [PERSON]. ( а.с. 19). Із свідоцтва про народження [PERSON] виданого Бісковицькою сільською радою Самбірського району від 16.02.1948 року серії УИ № 369479 вбачається, що його батьком записаний [PERSON], матірю [PERSON]. (а.с.20). Із свідоцтва про народження [PERSON] виданого Бісковицькою сільською радою Самбірського району від 29.12.1951 року серії ЯВ № 600529 вбачається, що його батьком записаний [PERSON], матірю [PERSON]. ( а.с. 22). Той факт, що на день смерті [PERSON] разом з нею проживав та був зареєстрований за адресою [INFO], її чоловік [PERSON], підтверджується довідкою виданою Бісковицькою сільською радою від 12.02.2016 року №574. ( а.с. 17). Факт того, що померла [PERSON] та [PERSON] (на яку виданий Державний акт на право приватної власності на землю ІІ-ЛВ № 036732) являється однією і тією ж особою, підтверджується довідкою виданою Бісковицькою сільською радою від 26.03.2015 року № 309. ( а.с. 18 ). Із копії довідки виданої виконавчим комітетом Бісковицької сільської ради Самбірського району від 14.08.2015 року № 1088 відомо, що згідно по господарської книги виконавчого комітету Бісковицької сільської ради Самбірського району за особовим рахунком № 93 значиться житловий будинок та надвірні будівлі по вул. Шкільна, 174, с.Бісковичі Самбірського району Львівської області. [PERSON] до дня смерті постійно проживав [INFO] і ним заповіт не посвідчувався. Суспільна група господарства колгоспний двір. Станом на 01.07.1990 року в даному будинку проживали та були зареєстровані [PERSON] та [PERSON] На день смерті [PERSON] в даному будинку проживав і був зареєстрований один. Він був останнім членом колишнього колгоспного двору. На даний час в будинку ніхто не проживає та не зареєстрований. Заборони та арешту на будинок і земельну ділянку немає. ( а.с. 16). Із Державного акта на право приватної власності на землю серії ІІ-ЛВ № 036732 вбачається, що [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку площею 1,29 га на території с. Бісковичі Бісковицької сільської ради для ведення особистого підсобного господарства. ( а.с. 14 ). Із свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії ЛВ № 229069 відомо, що [PERSON] мала право на частку в майновому фонді майна колективного сільськогосподарського підприємства ТзОВ «Бісковицькі» в розмірі 0,06 % , вартістю 556 грн. ( а.с. 13 ). Як зазначають позивачі у позовній заяві, при житті мати прізвище [PERSON] на [PERSON] не змінювала. При аналізі та співставленні наявних у справі документів, суд доходить наступного висновку, а саме, слід врахувати що свідоцтво, яке посвідчує факт смерті особи видається органом реєстрації на підставі паспорта померлого і в Книзі реєстрації смертей проводиться відповідний запис. В даному випадку як вбачається із копії свідоцтва про смерть [PERSON], в Книзі реєстрації смертей проведено запис № 22 від 03.07.2006 року про смерть саме [PERSON], тому помилка у прізвищі матері позивачів була допущена ще при видачі їй паспорта громадянина України. У відповідності до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до положень ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно із ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Враховуючи усе вищенаведене в сукупності суд дійшов до висновку, що предявлений позивачами [PERSON] та [PERSON] позов підлягає до задоволення в повному обсязі заявлених ним позовних вимог.

Outcome: approved