Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-09 00:00:00

[PERSON] пред`явив позов до [PERSON] про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми: [PERSON] і [PERSON] , та у їхньому вихованні, визначення наступного способу участі у їхньому вихованні, місця та часу спілкування з ними: першу-третю суботу та неділю щомісяця за місцем їхнього проживання з 10.00 год. до 18.00 год.; другу-четверту суботу та неділю протягом всього дня за місцем проживання [PERSON] в [ADDRESS] ; проводити спільний відпочинок з дітьми під час відпустки [PERSON] тривалістю до 28 календарних днів за місцем проживання [PERSON] в [ADDRESS] . А також зобов`язати [PERSON] повідомити [PERSON] про нове місце проживання у разі його зміни. Обґрунтував позов тим, що 14.11.2019 розірвано шлюб між сторонами. Ще до розірвання шлюбу, після припинення спільного проживання, діти залишилися проживати з матір`ю. Рішенням комісії з питань захисту прав дитини від 15.10.2019 визначено наступний спосіб його участі у спілкуванні з дітьми та у їхньому вихованні: щосуботи та щонеділі за попередньою домовленістю з матір`ю та за її присутності. [PERSON] переважно відмовляла йому у побаченні з дітьми з різних причин: то дітей покупала, то була зайнятою, то через погодні умови тощо. Під час побачень з дітьми [PERSON] не дозволяла йому заходити до будинку, тому можливість проведення таких побачень залежала від погодних умов. Під час карантину, за період з 01.03.2020 до 25.09.2020, він бачився з дітьми взагалі тільки двічі по 15 хв. З метою усунення перешкод у спілкуванні з дітьми він неодноразово звертався до комісії з питань захисту прав дитини, яка 02.06.2020 ухвалила рішення, яким рекомендувала йому звернутися до суду з відповідним позовом. [PERSON] та його представник, адвокат Падучак І. І., в судовому засіданні позов підтримали частково. Представник позивача подала заяву про зменшення позовних вимог, відповідно до якої просить визначити наступний спосіб участі [PERSON] у вихованні дітей, місця та часу спілкування з ними: першу-третю суботу та неділю щомісяця за місцем їхнього проживання три години протягом дня; другу-четверту суботу та неділю на три години забирати дітей до місця проживання [PERSON] в [ADDRESS] ; під час відпустки [PERSON] тривалістю до 28 календарних днів в понеділок і четвер бачитися з дітьми за місцем їхнього проживання протягом трьох годин, а в неділю на три години забирати дітей до місця проживання [PERSON] в [ADDRESS] . Суд залишив без розгляду заяву про зменшення позовних вимог, оскільки вона подана після закінчення підготовчого засідання. [PERSON] заперечила проти позову. Пояснила, що не чинить перешкод [PERSON] у спілкуванні з дітьми за місцем її проживання, його твердження про це є неправдивими. Водночас не погоджується на те, щоб [PERSON] забирав дітей до свого місця проживання. Свою незгоду обґрунтувала тим, що діти малого віку, дочка ще перебуває на грудному вигодовуванні. Окрім того, [PERSON] зловживає алкоголем, що створюватиме ризики для дітей у випадку надання дозволу на побачення [PERSON] з ними за місцем його проживання. Вважала за необхідне визначити наступний спосіб участі [PERSON] у вихованні дітей, місця та часу спілкування з ними: першу-третю суботу та другу-четверту неділю щомісяця за місцем їхнього проживання за попередньою домовленістю з матір`ю та за її присутності. Представник служби у справах дітей Драгун Л. М. в судовому засіданні зазначила, що служба у справах дітей підтримує рішення комісії з питань захисту прав дитини Рогатинської районної державної адміністрації № 48 від 15.10.2019. Заслухавши пояснення сторін, їхніх представників, представника служби у справах дітей, показання свідків, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку про задоволення позову частково. Копіями свідоцтв про народження підтверджується, що [PERSON] та [PERSON] (до розірвання шлюбу її прізвище було [PERSON] ) є батьками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Рішенням комісії з питань захисту прав дитини Рогатинської районної державної адміністрації № 48 від 15.10.2019 визначено наступний спосіб участі [PERSON] у спілкуванні з дітьми та у їхньому вихованні: щосуботи та щонеділі за попередньою домовленістю з матір`ю та за її присутності. Рішенням Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 14.11.2019 розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] відновлено дошлюбне прізвище - [PERSON] . Рішенням комісії з питань захисту прав дитини Рогатинської районної державної адміністрації № 15 від 02.06.2020 рекомендовано [PERSON] звернутися в суд у зв`язку з невиконанням рішення комісії. Згідно з довідкою Долинського лінійного виробничого управління магістральних газопроводів ТзОВ «Оператор газотранспортної системи України», [PERSON] працює слюсарем-сантехніком 5 розряду виконавців служби енергопостачання Рогатинського промислового майданчика. Відповідно до характеристики Долинського лінійного виробничого управління магістральних газопроводів ТзОВ «Оператор газотранспортної системи України», [PERSON] характеризується позитивно. Згідно з актами обстеження житлово-побутових умов від 04.10.2019, 16.12.2020, складеним головними спеціалістами служби у справах дітей Рогатинської РДА Драгун Л. М. та Олексів О. Я., за місцем проживання [PERSON] в [ADDRESS] , є належні умови для перебування та проживання дітей. Разом із [PERSON] за цією адресою проживають його матір - [PERSON] , батько - [PERSON] і брат - [PERSON] з дружиною - [PERSON] та дитиною - [PERSON] , [INFO] . Відповідно до медичної довідки та сертифіката від 30.10.2019 в [PERSON] психіатричних та наркологічних протипоказань до виконання роботи слюсарем-сантехніком не виявлено. Ухвалою Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 30.09.2020 було залишено без розгляду позов [PERSON] до [PERSON] про оспорювання батьківства та виключення відомостей про нього як батька з актового запису про народження дитини - [PERSON] . В розписці від 08.11.16, наданій [PERSON] на підтвердження факту зловживання [PERSON] алкоголем, зазначено що [PERSON] зобов`язується не виживати алкоголь із 09.11.16 до «кінця своїх днів». Ця розписка засвідчена також підписами [PERSON] та [PERSON] . Заперечення [PERSON] достовірності цієї розписки є необґрунтованим, адже кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України). [PERSON] не надав жодного доказу на підтвердження факту недостовірності цієї розписки. На відеозаписі, наданому [PERSON] на підтвердження факту чинення [PERSON] йому перешкод у спілкуванні дітьми зафіксовано як він прийшов до будинку [PERSON] і спершу між ними обома, а потім і між [PERSON] та батьком [PERSON] виникла суперечка і його до будинку не впустили. Пояснюючи це відео [PERSON] зазначила, що [PERSON] прийшов 01.12.2019 без попередження, діти в цей час були після купання, тому вона і не дозволи йому з ними побачитися. Свідок [PERSON] - тітка [PERSON] та свідок [PERSON] - матір [PERSON] позитивно охарактеризували [PERSON] , заперечили факт зловживання ним алкоголем, а також зазначили, що [PERSON] їм розповідав про труднощі із якими він зіштовхується, намагаючись побачитися із дітьми. Консультативними довідками лікаря КНП «Рогатинський ЦПМСД» від17.12.2020 підтверджується, що діти - [PERSON] та [PERSON] є здоровими, вакциновані згідно з віком. Лист Львівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру від 29.12.2020 у відповідь на заяву [PERSON] від 15.12.2020 в якому зазначено, що завідувач сектору обліку генетичних ознак людини відділу біологічних досліджень та обліку [PERSON] , опитана щодо обставин відбирання зразків букального епітелію 17.03.2020 від [PERSON] та [PERSON] з дитиною - [PERSON] для проведення молекулярно-генетичної експертизи, підтвердила факт наявність в [PERSON] ознак алкогольног осп`яніння, суд визнає недопустимим доказом, оскільки за своїм змістом пояснення [PERSON] є показаннями свідка, які можуть бути взяті до уваги тільки після допиту свідка. Статтею 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року визначено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, а також встановлено, що найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. В ст. 1 Закону України «Про охорону дитинства» надано визначення поняття контакт з дитиною - реалізація матір`ю, батьком, іншими членами сім`ї та родичами, у тому числі тими, з якими дитина не проживає, права на спілкування з дитиною, побачення зазначених осіб з дитиною, а також надання їм інформації про дитину або дитині про таких осіб, якщо це не суперечить інтересам дитини. Відповідно до ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини. Статтею 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. За ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Частинами першою та другою статті 159 СК України передбачено, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема, якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі, стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Суд встановив, що сторони не дійшли згоди щодо участі [PERSON] у вихованні дітей, а рішення комісії з питань захисту прав дитини через наявність конфліктних відносин між сторонами не виконується в повному обсязі, адже сторони не завжди можуть досягти попередньої домовленості про побачення [PERSON] з дітьми. Тому, з огляду на рішення комісії з питань захисту прав дитини, враховуючи малий вік дітей та відповідні їхньому віку інтереси, активне бажання батька брати участь у вихованні щодо спілкуванні зі своїми дітьми та його неоднозначну поведінку в минулому (написання розписки про припинення вживання алкоголю, подання позову про оспорювання батьківства), суд вважає за необхідне визначити такий спосіб участі [PERSON] у вихованні дітей, місця та часу спілкування з ними, який усуне невизначеність, спричинену наявністю в рішенні комісії вимоги досягати попередньої домовленості на побачення, а саме: систематичні побачення за місцем проживання дітей щосуботи та щонеділі протягом трьох годин - з 12.00 год. до 15.00 год. або в інший в час, попередньо узгоджений з [PERSON] . Вимога [PERSON] про зобов`язання [PERSON] повідомити його про нове місце проживання у разі його зміни підлягає задоволенню з огляду на її визнання [PERSON] . На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд покладає судовий збір на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial