Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-25 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] міської ради Київської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом. Позивач зазначала, що 31 грудня 2012 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим відділом реєстрації смерті у м. Києві від 02.01.2013 р., про що зроблено відповідний актовий запис в Книзі реєстрації смертей за № 73. Після його смерті відкрилася спадщина на ? частку квартири [ADDRESS] (колишня Черняховського) в м. Бровари Київської області. У встановлений законом строк позивач звернулася в [PERSON] міську державну нотаріальну контору з метою подачі заяви про прийняття спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на вищевказану ? частку квартири. Однак, в звязку з тим, що у них з померлим шлюб не був зареєстрований, вони проживали однією сімєю з 1990 року по день його смерті 31.12.2012 р., тобто протягом 22 років. Відповідно до постанови про відмову від 03 липня 2013 року, державний нотаріус [PERSON] міської державної нотаріальної контори [PERSON], відмовила позивачу у видачі свідоцтва про права на спадщину за законом, посилаючись на главу 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно проводиться нотаріусом після подання спадкоємцем документів, які підтверджують наявність підстав для закликання до спадкоємства осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва. На підтвердження цих обставин від спадкоємців обовязково вимагаються відповідні документи. Згідно рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 грудня 2013 року по справі № 361/11078/13-ц, був встановлений факт проживання однією сімєю [PERSON] із спадкодавцем [PERSON], який помер 31 грудня 2012 року. Інших спадкоємців у [PERSON] немає ні за законом, ні за заповітом, це достовірно відомо, оскільки вони проживали з ним однією сімєю, як жінка та чоловік без шлюбу та ніяких таємниць один від одного не мали. В 2002 році вони продали квартиру в Росії та разом переїхали на проживання в Україну, м. Київ. 22 травня 2002 року відповідно до інвестиційного договору № 22/05-01 придбали квартиру [ADDRESS] (колишня вул. Черняховського) в м. Бровари, загальною площею 105,2 кв.м., по ? частині кожен. Згідно свідоцтва про право власності на квартиру від 29 грудня 2002 року, виданого виконкомом [PERSON] міської ради, трикімнатна квартира [ADDRESS] (колишня вул. Черняховського) в м. Бровари, на праві власності належить [PERSON] та [PERSON]. З того часу ця квартира була місцем їхнього постійного проживання. Протягом всього часу до дня смерті [PERSON] вони вели спільне господарство, мали спільний бюджет, турбувалися один про одного, пенсії витрачали на придбання продуктів харчування, ліків, оплату за комунальні послуги, тобто за газ та світло, піклувалися один про одного, коли хтось із них хворів, підтримували один одного морально. Після смерті позивач поховала [PERSON]Х за власні кошти в м. Бровари, оскільки нікого з рідних він не мав, сама відбула поминальні обряди на девять, сорок днів. Згідно акту обстеження житлово-побутових умов від 19.11.2013 р., в квартирі № 127 по вул. Петлюри Симона (колишня вул. Черняховського), буд. 23-в проживала та проживає [PERSON] за даною адресою до дня смерті цивільного чоловіка [PERSON]. На даний час у квартирі [ADDRESS] (колишня вул. Черняховського) в м. Бровари проживає та зареєстрована позивач. Посилаючись на викладене, позивач просила суд визнати за нею право власності на ? частку квартири №127, яка знаходиться за адресою: Київська область, місто Бровари, вулиця Симона Петлюри (колишня Черняховського), 23-В, загальною площею 105,2 кв.м., в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер 31 грудня 2012 року. В судове засідання представник позивача [PERSON] не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив про їх задоволення в повному обсязі. В судове засідання представник відповідача [PERSON] міської ради Київської області не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлялося належним чином. Направили до суду відзив на позов, в якому проти задоволення позову не заперечували і просили слухати справу без участі представника (а.с.51-52). Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Судом встановлено, що 31 грудня 2012 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-БК №256902, виданим відділом реєстрації смерті у м. Києві 02.01.2013 р., про що зроблено відповідний актовий запис в Книзі реєстрації смертей за № 73 (а.с.36). Після його смерті відкрилася спадщина на ? частку квартири [ADDRESS] (колишня Черняховського) в м. Бровари Київської області, що належить [PERSON] та [PERSON] на праві приватної власності в рівних частина, відповідно до свідоцтва про право власності на квартиру 29 грудня 2002 року (а.с.40-41). Згідно технічного паспорту на квартиру №127, за адресою: Київська область, м. Бровари, вул. Петлюри Симона (колишня Черняховського) 23 в, знаходиться трикімнатна квартира загальною площею 103,2 кв.м., житловою площею 59,4 кв.м. (а.с.37-39). У встановлений законом строк позивач [PERSON] звернулася до [PERSON] міської державної нотаріальної контори з метою подачі заяви про прийняття спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на вищевказану ? частку квартири. Проте, листом [PERSON] міської державної нотаріальної контори від 28.12.2016 р. за № 3072/04-14/246/13, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про права на спадщину за законом, у звязку з відсутністю у спадкоємця документів, що підтверджують місце відкриття спадщини (а.с.6). Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 грудня 2013 року по справі № 361/11078/13-ц встановлено факт проживання однією сімєю [PERSON] із спадкодавцем [PERSON], який помер 31 грудня 2012 року, як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу в період з 1990 року по день його смерті. Згідно акту обстеження житлово-побутових умов від 19.11.2013 р., в квартирі № 127 по вул. Петлюри Симона (колишня вул. Черняховського), буд. 23-в проживала та проживає [PERSON] за даною адресою до дня смерті цивільного чоловіка [PERSON], який помер 31 грудня 2012 року (а.с.35). Відповідно до довідки №661 від 11 жовтня 2010 року, в квартирі за адресою: Київська область, м. Бровари, вул. Петлюри Симона (колишня вул. Черняховського), 23-в кв. 127, проживає позивач [PERSON] та її дочка [PERSON], [INFO] (а.с.45). Інших спадкоємців після смерті [PERSON], який помер 31 грудня 2012 року, немає, що підтверджується матеріалами спадкової справи №246/2013 до майна померлого 31 грудня 2012 року [PERSON] (а.с.17-33). Згідно із ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до норм ст. 1264 ЦК України, право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сімєю не менше пяти років до часу відкриття спадщини. За таких обставин, суд приходить до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі, оскільки позивач [PERSON], згідно чинного законодавства, має право на прийняття та належним чином оформлення права власності на спадкове майно після смерті її цивільного чоловіка [PERSON], який помер 31 грудня 2012 року.

Outcome: approved