overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-03 00:00:00

[PERSON] , яка також діє в інтересах неповнолітньої [PERSON] , [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, мотивуючи свої вимоги тим, що вони є співвласниками квартири [ADDRESS] . В даній квартирі зареєстрований, але з 2014 року не проживає колишній чоловік [PERSON] та батько [PERSON] і [PERSON] - [PERSON] , який не бажає у добровільному порядку знятись з місця реєстрації. Тому позивачі звернулися до суду та просять задовольнити позов. Відповідач в судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений завчасно, відповідно до вимог п.2 ч.7 ст.128 ЦПК України. Суд визнав за можливе розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, ухваливши заочне рішення, що відповідає вимогам п.4 ч.1 ст.280 ЦПК України. Ознайомившись з матеріалами справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на вказану квартиру від 03.02.2009 року та договором дарування від 13.05.2019 року. Згідно довідки виконавчого комітету Городоцької міської ради Хмельницької області від 27.01.2020 року за №226/02.04.23 у квартирі [ADDRESS] зареєстрований [PERSON] . Відповідач не бажає у добровільному порядку знятись з вказаного місця реєстрації, хоча за зазначеною адресою не проживає з 2014 року, що підтверджується: показаннями свідків [PERSON] та [PERSON] . Дані правовідносини врегульовані ч.2 ст.405 ЦК України, де вказано, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік. Судові витрати стягнути з відповідача відповідно до вимог ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-21 00:00:00

[PERSON], яка також є законним представником позивача [PERSON], та [PERSON] звернулись в суд з позовом до Малинської міської ради Житомирської області в якому просять зобов?язати Малинську міську раду Житомирської області надати їм дозвіл на відключення квартири [ADDRESS] від мережі централізованого опалення. Позивачі в судове засідання не зявились. Позивач [PERSON] надала суду заяву в якій просить розглядати справу без її участі та не заперечила проти заочного розгляду справи. Представник відповідача в судове засідання не зявився. У звязку з цим справа розглядається за правилами статей 224-233 ЦПК України. Суд, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог та дослідивши надані сторонами докази, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачам [PERSON] та [PERSON] на підставі договору дарування від 05.02.2013 року (а.с. 3-5) та на підставі договору міни від 18.08.2014 року (а.с. 6-8) належить по ? частки квартири [ADDRESS]. Згідно акту обстеження квартири від 28 жовтня 2014 року, який складений за участю позивача [PERSON] та представників комунального підприємства «Малинтеплоенерго» (а.с. 16), споживач самовільно від?єднався від системи централізованого теплопостачання. Однак відомості викладені в даному акті спростовується актами обстеження матеріально-побутових умов проживання за адресою: [INFO] від 19.06.2007 року та від 17.04.2013 року, які складені за участю спеціалістів служби у справах дітей виконавчого комітету Малинської міської ради та відділу житлово-комунального господарства виконавчого комітету Малинської міської ради (а.с. 14-15). Зі змісту цих актів вбачається, що позивачі придбали квартиру [ADDRESS] без радіаторів опалення, а від системи централізованого теплопостачання квартира була відключена вже станом на червень 2007 року. На той час діяв наказ Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року N 4 «Про затвердження Порядку відключення окремих приміщень житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання», який дозволяв здійснювати відключення окремих квартир в багатоквартирному будинку від системи централізованого опалення. Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 06 листопада 2007 року N 169 до вищевказаного наказу були внесені зміни, які заборонили відключати окремі квартири в багатоквартирному будинку від системи централізованого опалення. Таким чином, оскільки квартира [ADDRESS] була відключена від системи централізованого опалення до набрання чинності Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 06 листопада 2007 року N 169 «Про затвердження Змін до наказу Мінбуду України від 22.11.2005 N 4», то суд позов задовольняє та зобов?язує Малинську міську раду Житомирської області надати позивачам дозвіл на відключення квартири [ADDRESS] від мережі централізованого опалення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-03 00:00:00

[PERSON] як власниця будинку № 20 по вул. Переяславській в м. Смілі Черкаської області звернулась до суду з позовом про визнання її колишнього чоловіка [PERSON] таким, що втратив право користування цим будинком, оскільки він з кінця 2012 року в будинку не живе. В судовому засіданні позивач підтримала позов. Відповідач позов визнав. Позов підлягає до задоволення, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. На підставі наведеного і ч. 2 ст. 405 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-10 00:00:00

[PERSON], як громадянка Республіки Білорусь, звернулась до суду із заявою, в якій просить встановити факт постійного проживання на території України [PERSON] з 20.02.1987 року по 12.11.1989 року. При цьому заявник посилається на те, що [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) [INFO], уродженка м. Мінськ, 20.02.1987 року прибула на територію України зі своїм майбутнім чоловіком [PERSON] в м. Ізмаїл, Одеської області, де 12.08.1987 року уклали шлюб. Після реєстрації шлюбу, подружжя проживало в [ADDRESS]. Пізніше, [PERSON] разом з чоловіком переїхали до м. Києва на період навчання її чоловіка у Київському вищому військово-морському політичному училищі. Мешкали в той період в гуртожитку без прописки. Наразі [PERSON] вимушена звернутися до суду з даною заявою для можливості набуття права набуття громадянства України, щоб підтвердити факт свого проживання на території України до визнання незалежності України. В судове засідання представник заявника не з'явився, надала заяву, якою вимоги підтримала, просила їх задовольнити та закінчити розгляд справи за її відсутності. Зацікавлена особа в суд представника не направила, викликана, надала заяву, якою не заперечувала проти задоволення вимог [PERSON], просила закінчити справу за відсутності свого представника. Суд на місці вирішив закінчити розгляд справи за відсутності заявника та зацікавленої особи, на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Розглянувши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви. При цьому суд виходить з наступного. [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) [INFO], уродженка м. Мінськ, 20.02.1987 року прибула на територію України зі своїм майбутнім чоловіком [PERSON] в м. Ізмаїл, Одеської області, де 12.08.1987 року уклали шлюб. Після реєстрації шлюбу, подружжя проживало в [ADDRESS]. Пізніше, [PERSON] разом з чоловіком переїхали до м. Києва на період навчання її чоловіка у Київському вищому військово-морському політичному училищі. Мешкали в той період в гуртожитку без прописки. Ці факти підтверджені матеріалами справи. Таким чином, суд знаходить, що є всі законні підстави задовольнити заяву [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-03 00:00:00

[PERSON], як діє в інтересах [PERSON], звернулася до суду з зазначеною позовною заявою, в якій просить стягувати щомісячно з [PERSON] на користь позивачки на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів доходу відповідача, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання заяви та до досягнення дітьми повноліття. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що з квітня 2016 року відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, у зв'язку з чим у неї склалось тяжке матеріальне становище. В судове засідання сторони не зявилися. Позивач надіслала письмову заяву про розгляд справи без її участі, з проханням позовні вимоги задовольнити в повному обсязі (а.с. 29). Представник позивача- адвокат [PERSON] також через канцелярію суду надала письмову заяву, якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги задовольнити в повному обсязі (а.с. 28). Відповідач в судові засідання не зявлявся, про час, місце і дату слухання справи повідомлявся належним чином, що підтверджується копіями судових повісток (а.с. 15, 19, 26), поштовим повідомленням (а.с. 21). Враховуючи вимоги ст.157 ЦПК України та інтереси дитини,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-28 00:00:00

[PERSON] як заявник звернулась до суду із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на [ADDRESS] та заборонити вчиняти будь які реєстраційні дії щодо [ADDRESS], так як уклавши 20.03.2015 р. іпотечний договір, відповідач ввів її в оману, а саме у травні 2016 р. зареєстрував своє право власності на вищевказану квартиру, не повідомивши заявника. Згідно ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. П. 4 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Згідно до ст. 152 ЦПК України позов забезпечується шляхом, зокрема, накладення арешту на майно, що належить відповідачу і знаходяться у нього або в інших осіб. Суд, дослідивши отримані матеріали, у відсутності сторін приходить до висновку, що у даному випадку є підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання в подальшому рішення суду, а тому необхідно накласти арешт на [ADDRESS] із забороною вчиняти будь які дії. Тому на підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-16 00:00:00

[PERSON], який 08.10.2013 р. звернувся до суду з дійсним позовом, у заяві від 03.12.2013 р. уточнив первісно заявлені позовні вимоги і просить стягнути з відповідача ТОВ «БМП ПЛАНЕТА-МІСТ» на свою користь невиплачену заробітну плату у розмірі 19 747,54 грн., пославшись на те, що 31.05.2011 р. він був прийнятий на роботу до ТОВ «БМП ПЛАНЕТА-МІСТ» на підставі наказу від 31.05.2011 р. №61 на посаду виконробу. За наказом від 08.10.2012 р. №197-к його було звільнено. На час звільнення відповідач не розрахувався з ним, заборгованість по заробітній платі склала 19 747 грн. 54 коп. Позивач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність та з посиланням на підтримання позову. Відповідач, повідомлений про час та місце слухання справи належним чином, явку представника у судове засідання не забезпечив, тому в силу ч.4 ст.169 ЦПК України суд розглянув справу без представника відповідача на підставі наявних у ній даних та доказів. Дослідивши докази по справі, суд дістає наступних висновків: Судом встановлено, що [PERSON] знаходився у трудових відносинах з ТОВ «БМП ПЛАНЕТА-МІСТ» - працював виконробом з 30.05.2011 р. (наказ №61-к від 30.05.2011 р.) по 08.10.2012 р. (наказ №197-к від 08.10.2012 р.), про що свідчать відповідні записи у трудовій книжці позивача (копія - в матеріалах справи). За частиною 1 статті 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. В порушення вимог ст.116 КЗпП України при звільнені позивача відповідач не розрахувався з ним, про що свідчить копія листа відповідача від 24.10.2013 р. №199, згідно якому заборгованість відповідача перед позивачем по заробітній платі складає 19 747,54 грн. У відсутність інших доказів зазначена вище сума заборгованості стягненню з відповідача на користь позивача, позов - задоволенню. На підставі ст.116 КЗпП України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-18 00:00:00

[PERSON], який дів в інтересах та від імені позивача [PERSON], звернувся до суду із позовом до відповідачки про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що [PERSON] з відповідачкою [PERSON] 18 жовтня 2013 року зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню дитину. На теперішній час з відповідачкою склались важкі відносини. Розлад сімейного життя стався через суперечки та нерозуміння один одного. Зараз проживають окремо. Фактично шлюбні відносини припинені з 25 грудня 2015 року. Позивач вважає, що шлюб розпався остаточно, на примирення не згоден. Представники позивача [PERSON] та [PERSON] до судового засідання не зявились, надавши заяву з проханням розглядати справу за їх відсутністю. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просять суд їх задовольнити. Крім того вказали, що не бажають стягувати з відповідачки судовий збір. Відповідачка до судового засідання не зявилась надавши заяву з проханням провести розгляд справи без її присутності. Проти розірвання шлюбу не заперечує. Також просила суд після розірвання шлюбу змінити прізвище на Астахова. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 18 жовтня 2013 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданого Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецької області , актовий запис № 322. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно ст. 110 СК України один із членів подружжя має право на звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб з відповідачкою. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу є неможливим, тому він підлягає розірванню. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-07 00:00:00

[PERSON] , який діє від імені [PERSON] , звернувся до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин. В обґрунтування заяви зазначив, що [INFO] . помер [PERSON] Після його смерті залишилося спадкове майно. Спадкоємцями після його смерті є дружина [PERSON] та донька [PERSON] . Підтвердити родинні відносини зі спадкодавцем не є можливим, так як в свідоцтві про смерть та прізвищах спадкоємців є розбіжності і помилки, які виправити на теперішній час не є можливим. Просив встановити факт родинних відносин, що [PERSON] - дружина, [PERSON] - донька спадкодавця [PERSON] , який помер [INFO] . [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день слухання справи повідомлявся належним чином. Надав заяву, в якій підтримав заявлені вимоги та просив їх задовольнити. Представник зацікавленої особи - Селидівськоїміської ради Донецької області - в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Зацікавлена особа - [PERSON] - у судове засідання не з`явилася, про день слухання справи повідомлялася належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню виходячи з наступного. Як вбачається зі свідоцтва про народження, батьками [PERSON] , [INFO] , уродженки м.Новогродівка Донецької області, записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.9). [PERSON] 27.09.2003 р. уклала шлюб із [PERSON] та взяла прізвище чоловіка (а.с.10). [PERSON] 01.10.1972 р. уклав шлюб з [PERSON] (а.с.14). [PERSON] помер [INFO] . (а.с.15). Згідно довідки Селидівського БТІ, згідно реєстраційних даних станом на 01.01.2013 р. квартира за адресою: [ADDRESS] , числиться за: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с.19). Відповідно ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. У судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч.1 ст. 28 ЦК України фізична особа набуває прав та обов`язків і здійснює їх під своїм ім`ям. Частина 1 ст. 201 ЦК України передбачає, що ім`я є особистим немайновим благом яке охороняється цивільним законодавством. Крім того органи державної влади у межах своїх повноважень забезпечують здійснення фізичною особою особистих немайнових прав, як зазначено в ч. 1 ст. 273 ЦК України. Відповідно до ст. 274 ЦК України обмеження особистих немайнових прав фізичної особи, встановлених Цивільним Кодексом України, Конституцією України та іншими законами України можливе лише у випадках передбачених ними. Заявник в іншому порядку, аніж в судовому, не має можливості підтвердити факт родинних відносин. Встановлення факту родинних відносин має юридичне значення, так як дозволить [PERSON] та [PERSON] використати своє право на отримання свідоцтва про право на спадщину. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] який помер [INFO] , є чоловіком [PERSON] та батьком [PERSON] , що підтверджується зібраними по справі доказами, а тому заява обґрунтована та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-04 00:00:00

[PERSON], який діє від імені та в інтересах [PERSON] звернувся в суд з позовом до Косівсько-Полянської сільської ради Рахівського району Закарпатської області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом. В обґрунтування позову посилається на те, що після смерті [PERSON], який помер [INFO], що засвідчено свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від [INFO] виданим виконкомом Косівсько-Полянської сільської ради та про що зроблено відповідний актовий запис про смерть за № 28 від [INFO], залишилося спадкове майно - житловий будинок [ADDRESS]. Факт належності померлому будинку за адресою [ADDRESS] засвідчується довідкою Косівсько-Полянської сільської ради № 1891 від 05.10.2016 р. в якій зазначено, що згідно книги по господарського обліку № 12, особовий рахунок №12-1130-1 за [PERSON] [INFO] числиться житловий будинок [ADDRESS]. При своєму житті, [PERSON] склав заповіт, який був посвідчений секретарем виконкому Косівсько-Полянської сільської ради О.В. Білінчук 19.05.1993 року та зареєстровано в реєстрі за № [NUMBER]. Згідно даного заповіту спадкодавець все своє майно, а також належний йому житловий будинок з надвірними спорудами заповів - [PERSON]. Вищевказаний заповіт відповідає вимогам передбаченим ст. 541 ЦК УРСР. Спадкоємець [PERSON] прийняла спадщину за покійним [PERSON], так як вступила в управління і володіння спадковим майном фактично проживаючи за місцем його знаходження, як це передбачено ст. 548, п. 1 ст. 549 ЦК УРСР. Підтвердженням даного факту є довідка Косівсько-Полянської сільської ради № 2069 від 08.11.2016 року. [PERSON] є єдиним спадкоємцем за заповітом на все майно, що їй заповів покійний. Інших осіб, які б мали право на обов'язкову частку в спадщині не має. Цей факт підтверджується довідкою Косівсько-Полянської сільської ради № 2062 від 07.11.2016 року. 14.11.2016 року на виконання статті 1297 ЦК України з метою отримання правовстановлюючих документів на спадкове майно, [PERSON], як спадкоємець за заповітом, звернулася до Рахівської державної нотаріальної контори, про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Однак, нотаріусом у вчиненні цієї дії їй було відмовлено згідно постанови № 101 від 14.11.2016 року,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-15 00:00:00

[PERSON], який діє від імені та в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовом до Кремидівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, у якому просить суд визнати за [PERSON] право приватної власності на спадкове майно - житловий будинок з господарчими будівлями і спорудами, розташований [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті його батька [PERSON], померлого [INFO], посилаючись на неможливість вирішення вказаного спору в позасудовому порядку. В судове засідання представник позивача не з'явився, однак надав до суду заяву у якій підтримує заявлені позовні вимоги та просить суд розглянути справу без його участі. Представник відповідача - Кремидівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області в судове засідання не з'явився, однак надав до суду заяву у якій не заперечує проти задоволення заявлених позовних вимог та просить суд розглянути справу без його участі. За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу без участі сторін в порядку ч.2 ст.197 ЦПК України, на підставі наявних матеріалів справи. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивача - [PERSON], про що в книзі реєстрації смертей виконавчого комітету Кремидівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області зроблено актовий запис за № 24. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами, розташований [ADDRESS], який належав померлому згідно запису в погосподарській книзі Кремидівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області №17, особовий рахунок [NUMBER]. Заповіт на належне йому майно [PERSON] не складав. Після смерті [PERSON], позивач звернувся до нотаріальної контори, де у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом йому було відмовлено, оскільки померлий при житті не встиг отримати правовстановлюючий документ на належний йому житловий будинок, у зв'язку з чим позивач був вимушений звернутися до суду. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, позивач в першу чергу має право на спадкування майна, яке залишилося після смерті його батька в порядку спадкування за законом. Інших спадкоємців першої черги немає. Згідно зі ст. 1216,1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За таких обставин, суд вважає можливим задовольнити заявлені позовні вимоги, так як вони є обґрунтованими та знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду справи. На підставі ст.ст. 316, 1216-1218, 1261 ЦК України,

Outcome: approved