Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-05 00:00:00

[PERSON] опіки та піклування Красненської сільської ради, що діє в інтересах малолітньої [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, вказавши в обґрунтування свого позову, що відповідачка по справі має малолітню доньку [PERSON], [INFO], яка була покинута в комунальній установі охорони здоровя «Краматорський будинок дитини «Антошка». Позивач зазначає, що батько дівчинки [PERSON] записаний у свідоцтві про народження дитини за вказівкою матері, відповідно до ст.. 135 СК України. Позивач зазначає, що жінка має ще двох дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають разом з матірю та навчаються в Красненській ЗОШ. Службою у справах дітей Красноармійської райдержадміністрації малолітня [PERSON] поставлена на первинний облік та розпорядженням голови райдержадміністрації від 31.08.2016 року №338 їй надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Позивач вказує, що на поточний момент дівчинка перебуває на повному державному утриманні в комунальній установі охорони здоровя «Краматорський будинок дитини «Антошка» за адресою: Донецька область. м.Краматорськ, вул.Двірцева, 67а. Крім того, зазначає, що згідно акта закладу охорони здоровя від 19.08.2016 року №01/07-445 за час перебування дитини у дитячому закладі мати її долею, життям та здоровям не цікавилась, не відвідувала, не виявляла батьківської турботи і уваги, матеріальної допомоги на утримання не надавала, ніяких заходів для повернення дитини до родини не здійснювала. Все це говорить про те, що мати свідомо розірвала родинні стосунки з дитиною, самоухилилась від виховання та утримання малолітньої та виконання батьківських обовязків. Також, на засіданні комісії із захисту прав дитини Красноармійської райдержадміністрації від 30.08.2016 року відбувся всебічний та повний розгляд зібраних матеріалів стосовно доцільності позбавлення батьківських прав. Встановлено, що мати не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, не спілкується з нею взагалі, що порушує нормальне самоусвідомлення дитини, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, орган опіки та піклування Красноармійської райдержадміністрації надав висновок від 05.09.2016 року №01-0535-33 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO]. З огляду на викладене, позивач просить суд позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її доньки [PERSON], [INFO], та стягнути з відповідача на утримання дитини аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу з часу подання заяви до повноліття дитини на користь державного закладу, де перебуває дитина. Представник позивача [PERSON] опіки та піклування Красненської сільської ради [PERSON] в судовому засіданні 24.11.2016 року надав пояснення, аналогічні змісту позовних вимог, у судове засідання призначене на 06.12.2016 року надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні 24.11.2016 року надала пояснення щодо позову, який заперечила, у судове засідання призначене на 06.12.2016 року не зявилась, належним чином була повідомлена про час та місце розгляд у справи, про причини неявки суд не повідомила, із клопотанням про відкладення розгляду справи не зверталась. Представника третьої особи служби у справах дітей Красноармійської райдержадміністрації [PERSON] в судовому засіданні 24.11.2016 року надала пояснення, аналогічні змісту позовних вимог, у судове засідання призначене на 06.12.2016 року надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідно до ст.169 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності позивача, відповідача на підставі наявних у справі доказів, які вважає достатніми. З урахуванням ч.2 ст.197 ЦПК України, у звязку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, на підставі наданих доказів, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Декларація\~ прав дитини, проголошена\~ Генеральною\~ Асамблеєю\~ ООН\~ 20 листопада\~ 1959\~ року,\~ як принципове\~ положення\~ визначила,\~ що дитина\~ повинна\~ зростати в умовах турботи. Дитині повинні бути надані всі можливості та сприятливі умови для фізичного, розумового, духовного, морального розвитку, дитина повинна зростати під піклуванням та відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, морального та матеріального забезпечення, дитина має право на освіту, яка має бути обов`язковою, сприяти її загальнокультурному розвитку, відповідальність за освіту та навчання дитини лежить перш за все на її батьках. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування. Позбавлення батьківських прав (тобто\~ прав на виховання\~ дитини,\~ захист її\~ інтересів, на\~ відібрання\~ дитини в інших осіб, які\~ незаконно\~ її утримують,\~ тощо) , що надані\~ батькам до\~ досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на\~ факті спорідненості з нею,\~ є крайнім заходом\~\~ впливу на\~ осіб, які\~ не виконують\~ батьківських обов'язків, а тому питання\~ про\~ його застосування\~ слід вирішувати\~ лише після повного, всебічного,\~ об'єктивного\~ з'ясування\~ обставин справи,\~ зокрема ставлення\~ батьків до\~ дітей. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON], є матірю малолітньої дитини [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.4). Відомості про батька записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, підтвердженням чого є витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження (а.с.18). Судом встановлено, що 19 січня 2016 року відповідач [PERSON] власноруч написала заяву до Красноармійської райдержадміністрації про влаштування її доньки [PERSON] до дитячого будинку, у звязку із тим , що вона не має засобів до існування (а.с. 54). Згідно акта Краматорського будинку дитини «Антошка» від 19.08.2016 року, [PERSON] 18 лютого 2016 року покинула дитину [PERSON] в комунальній установі охорони здоровя «Краматорський будинок дитини «Антошка» (а.с.15). Відповідно до акта обстеження житлово-побутових умов в сімї від 13.01.2016 року встановлено, що [PERSON] мешкає за адресою: с.Красне, вул.Чапаєва, буд.26, з чоловіком [PERSON] та двома дітьми: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. В будинку створені незадовільні умови для виховання та розвитку дітей. [PERSON] рекомендовано протягом 2 тижнів навести порядок у будинку, розяснено порядок утримання дітей в будинку дитини, за заявою батьків попереджено про відповідальність за виховання дітей (а.с.12). Згідно розпорядження голови Красноармійської районної державної адміністрації №54 від 03.02.2016 року, [PERSON], [INFO], тимчасово влаштовано до державного закладу на повне державне забезпечення (а.с.9). Згідно розпорядження голови Красноармійської районної державної адміністрації №338 від 31.08.2016 року, малолітній [PERSON], [INFO], надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с.8). Згідно розпорядження голови Красноармійської районної державної адміністрації №348 від 02.09.2016 року, [PERSON], [INFO], влаштована до державного закладу на повне державне забезпечення (а.с.11). З акта комунальної установи охорони здоровя «Краматорський будинок дитини «Антошка» №01/07-445 від 19.08.2016 року вбачається, що з 18.02.2016 року та по теперішній час у вищевказаній установі виховується [PERSON], [INFO]. За час перебування дівчинки в будинку дитини ніхто з батьків та родичів її долею, життям та здоровям не цікавились, не відвідували, не виявляли батьківської уваги та турботи, матеріальної допомоги не надавали, ніяких заходів для повернення дитини до родини не здійснювали (а.с.13). 19.08.2016 року головний лікар комунальної установи охорони здоровя «Краматорський будинок дитини «Антошка» [PERSON] звернувся до служби у справах дітей Красноармійської райдержадміністрації з клопотанням щодо вирішення питання про позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO], у відношенні її малолітньої дочки [PERSON], [INFO], та вирішення питання про стягнення аліментів на користь дитини (а.с.24). З висновку Красноармійської районної державної адміністрації Донецької області про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO], вбачається, що відповідачка не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її розвиток, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, не спілкується з нею взагалі, що порушує нормальне самоусвідомлення дитини, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, в звязку з чим є підстави позбавити її батьківських прав у відношенні малолітньої [PERSON], [INFO] (а.с.16,17). Згідно ст.ст.11, 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст.150 Сімейного кодексу України, предметом основної турботи і основним обовязком батьків є обовязок виховання дитини, піклування про її здоровя, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що відповідачка не бажає займатися вихованням своєї малолітньої дитини. Ухилення від виконання юридичного обовязку завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконувати його, але не вчиняє відповідних дій. Встановлено, що протягом тривалого часу відповідачка [PERSON] не проявляє до своєї дитини щонайменшої батьківської опіки, турботи, хоча має таку можливість, оскільки перешкод щодо спілкування та виховання дитини їй ніхто не чинив та не чинить. Натомість відповідач покинула дитину у КУОЗ «Краматорський будинок «Антошка» та період часу з 18.02.2016 року по 06.12.2016 року (день ухвалення рішення у справі) жодного разу доньку не провідала, батьківської турботи та уваги до доньки виявила, матеріальної допомоги не надавала. Таким чином, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. Суд вважає, що вжиття відповідних заходів необхідне в інтересах дитини, враховує її потребу в любові, право на забезпеченість і постійну турботу. Судом встановлено, що [PERSON] не виконує належним чином передбачених законом обовязків по вихованню малолітньої дитини, що є підставою для позбавлення її батьківських прав відносно малолітньої [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч.2 ст.166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків,встановлених ст.184 цього Кодексу. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно із ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 року, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Також постановою Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка,дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Судовим розглядом встановлено, що відповідач на утримані має ще двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], сама відповідачка ніде не працює, відбуває покарання, згідно вироку Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 01 лютого 2016 року, у виді громадських робіт строком 100 годин,, відтак суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача в частині стягнення з відповідача аліментів на [PERSON] у розмірі 1/5 частини сукупного доходу всіх доходів відповідача щомісяця, але не менше 30% від прожиткового мінімуму, починаючи з часу подання заяви до повноліття дитини на користь державного закладу, де перебуває дитина. Крім того з відповідача відповідно до ст.. 88 ЦПК України, слід стягнути на користь держави судовий збір у сумі 551, 20 грн.

Outcome: partial