Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-03 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] у травні 2017 року звернулися до суду з позовом, яким просили в рахунок погашення наявної у Відповідача заборгованості перед ними визнати за ними у співвідношенні 70% на 30% відповідно належну йому 1/5 частку у праві власності на квартиру [ADDRESS]. Позивачі зазначають, що вони, Відповідач, а також їх батьки [PERSON] та [PERSON] є співвласниками в рівних частках квартири [ADDRESS]. Позивачі вказують, що на виконанні у Відділі державної виконавчої служби Солом'янського району перебувають виконавчі провадження про стягнення з [PERSON] на їх користь заборгованості за різними виконавчими документами на загальну суму в розмірі 425806,08 гривень. Відповідач, як боржник, своїх зобов'язань не виконує, жодної копійки не сплатив і не планує цього робити. Він заперечує проти продажу квартири усіма співвласниками, поводиться агресивно, аморально, знищив спільне майно мешканців квартири, влаштував пожежу. З огляду на такі обставини Позивачі вважають можливим припинити його частку у праві власності на квартиру та в рахунок погашення його заборгованості перед Позивачами допустити перехід його частки у власність [PERSON] та [PERSON] у співвідношенні 70% на 30%. У судовому засіданні Позивачі позов підтримали. Відповідач у судове засідання не з'явився. Суд, заслухавши думку Позивачів, визнав за можливе розглядати справу у його відсутність на підставі наявних матеріалів. Розглянувши подані Позивачами документи і матеріали, заслухавши їх пояснення, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне. У спільній власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в рівних частках (по 1/5) перебуває об'єкт нерухомості - квартира [ADDRESS]. Згідно з ч.1 ст. 346 Цивільного кодексу України право власності припиняється у разі: -відчуження власником свого майна; -відмови власника від права власності; -припинення права власності на майно, яке за законом не може належати цій особі; -знищення майна; -викупу пам'яток культурної спадщини; -примусового відчуження земельних ділянок приватної власності, інших об'єктів нерухомого майна, що на них розміщені, з мотивів суспільної необхідності відповідно до закону; -звернення стягнення на майно за зобов'язаннями власника; -реквізиції; -конфіскації; -припинення юридичної особи чи смерті власника. Порядок звернення стягнення на майно боржника у виконавчому провадженні регулюється Розділом VII Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, статтею 50, 61 Закону - щодо звернення стягнення на об'єкти нерухомого майна фізичної особи. Таким чином, чинне законодавство не передбачає можливості примусового переходу права власності майна боржника на користь стягувача в рахунок погашення заборгованості поза межами встановленої процедури виконавчого провадження, в тому числі - шляхом подання позову. Що ж до посилання Позивачів при обгрунтуванні позову на ст. 365 Цивільного кодексу України, то суд звертає увагу на наступне. Згідно зі ст.365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Обов'язковою умовою для припинення частки співвласника у праві власності є відсутність істотної шкоди його інтересам та інтересам його сім'ї. Крім того, згідно з частиною 2 ст.365 ЦК України суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Позивачі не внесли на депозитний рахунок суду необхідну суму. Таким чином, суд не вбачає підстав для задоволення позову.

Outcome: dismissed