Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-23 00:00:00

[PERSON] у листопаді 2015 року звернувся до суду із указаною заявою,\~ в якій вказує, що 22.04.2015 року помер його батько [PERSON]. Після його смерті залишилась спадщина: приватизована земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Заявник вказав, що [PERSON] мав право на спадщину, що залишилася після смерті [PERSON], яка померла 05.12.2009 року в с.Великий Вистороп Лебединського району Сумської області, зокрема, мав право на приватну земельну ділянку та грошовий вклад у відділенні Ощадного банку. На момент смерті [PERSON] та [PERSON] був єдиним спадкоємцем померлої, інших спадкоємців вона не мала. [PERSON] проживав і був зареєстрований з померлою [PERSON] з 1988 року і по день її смерті, вели спільне господарство по день її смерті 05.12.2009 року, тобто більше двадцяти років в с.В.Вистороп, Лебединського району, Сумської області по вул. Бережна №102. Хвороба [PERSON] перешкоджала йому оформити своє право на спадщину після смерті співмешканки, хоча він мав намір, а саме збирав необхідні довідки, щоб подати в нотаріальну контору. З метою отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] заявнику необхідно надати в нотаріальну контору документ, який підтверджує факт проживання [PERSON] з [PERSON] не менше, як пять років до часу відкриття спадщини. Посилаючись на указані обставини, заявник просить суд установити факт, що [PERSON] проживав постійно однією сімєю з 1988 року по 05.12.2009 року з [PERSON], яка померла 05.12.2009 року, тобто не менше пяти років до часу відкриття спадщини. У судовому засіданні заявник заяву підтримав повністю та просив її задовольнити, з підстав указаних у заяві. Крім того, пояснив суду, що його батьки давно розлучились. Мати одружилась з іншим чоловіком, а батько з 1988 року став проживати у с.В.Вистороп із [PERSON], з якою шлюб вони за життя не зареєстрували. Протягом більше двадцяти років вони вели спільне господарство, обробляли земельну ділянку, спільних дітей не мали. Спочатку проживав померлий батько із [PERSON] у с.В.Вистороп по вул.Заставянська, 48, а потім вони придбали новий будинок і стали проживати в цьому ж селі по вул.Бережна,102. [PERSON] своїх дітей не мала, інших родичів також, вона була старша за батька на 10 років. Батько до смерті [PERSON] проживав з останньою, а після її смерті у грудні 2009 року будинок у с.В. Вистороп було продано, а батька [PERSON] заявник перевіз до свого місця проживання у с.Боромля, де він і прожив до дня смерті 22 квітня 2015 року. Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, Великовисторопська сільська рада Лебединського району надіслала заяву, в якій просила справу розглядати у відсутність представника сільської ради, вказала, що заінтересована особа не заперечує проти задоволення поданої заяви (а.с.22). Заслухавши пояснення заявника, показання свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з таких мотивів. Судом установлено, що згідно із свідоцтвом про народження виданого 18.10.1964 року [PERSON] народився 18.10.1964 року, його батьком вказаний [PERSON] (а.с.7). Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-БП №240258, виданого 22.04.2015 виконавчим комітетом Боромлянської сільської ради [PERSON] помер 22 квітня 2015 року (а.с.9). За відомостями виконкому Великовисторопської сільської ради Лебединського району [PERSON] до дня смерті [PERSON], яка померла 05.12.2009 року проживали та були зареєстровані разом (а.с.10). Згідно з записом в погосподарській книзі №5 за 2001-2005 роки особовий рахунок №415 [PERSON] та [PERSON] зареєстровані були за адресою с.Великий Вистороп вул. Заставянська б. З 20.12.2002 року указана сімя переписалася з господарства №415 в господарство №73 по вул.Бережна б.102. Згідно із записом в погосподарській книзі №2 за 2006-2010 роки особовий рахунок №62 [PERSON] зареєстрована та проживала із своїм співмешканцем [PERSON] до дня смерті (05.12.2009 року). [PERSON] після її смерті проживав на території сільської ради за вказаною адресою до 19.05.2010 року, а потім вибув на постійне місце проживання в [INFO] (а.с.12-14,16,23). Після смерті [PERSON] залишилася спадщина, яка складається із земельної ділянки площею 2,23 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Великовисторопської сільської ради Лебединського району, Сумської області, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії СМ №172273 (а.с.18). Заповіт від імені [PERSON] не посвідчувався (а.с.17). Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 42496906 від 17.12.2015 року спадкова справа після смерті [PERSON], яка померла 05.12.2009 року, не заведена. Факт проживання однією сімєю [PERSON] та [PERSON] більше, ніж протягом останніх пяти років, до дня смерті останньої, підтвердили в судовому засіданні допитані як свідки [PERSON], яка є дружиною заявника, та [PERSON], яка є племінницею померлого [PERSON]. Свідки показали, що померлий [PERSON] проживав з 1987-1988 років у с.В.Вистороп Лебединського району з [PERSON], яка була старша за батька заявника, дітей у них не було, проживали вони разом постійно, періодів проживання окремо не було, утримували господарство, була худоба, обробляли земельну ділянку. Коли [PERSON] померла у кінці 2009 року, її поховав [PERSON]Ф, та заявник. Потім, коли було продано будинок у с. В.Вистороп, заявник забрав батька [PERSON] до себе до с.Боромля, де він і помер. Сімю відповідно до частини 2 статті 3 Сімейного кодексу України складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права і обовязки. Відповідно до частини 2 статті 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути установлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Установлені судом обставини свідчать про те, що [PERSON] та [PERSON] з понад пять років до дня смерті [PERSON] проживати однією сімєю, були повязані спільним побутом, мали взаємні права та обовязки, вели спільне господарство, спільною працею створювали спільну сумісну власність. Такими чином суд дійшов висновку, що є підстави для установлення факту проживання однією сімєю зі спадкодавцем більш, ніж пять років до дня її смерті, а тому заява [PERSON] підлягає задоволенню

Outcome: approved