Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-24 00:00:00

[PERSON] ,\~інтереси якої\~представляє адвокат\~Микитчин П.С.,\~ звернувся\~в суд\~із позовом\~до [PERSON] \~ про\~визнання її\~такою,\~що втратила\~право користування\~житловим будинком\~в [ADDRESS] . В обгрунтування\~позову зазначено,\~що позивач\~є власником\~домоволодінняпо [ADDRESS] . У житловому будинку значиться зареєстрованою [PERSON] ,\~яка \~фактично \~не проживає\~у будинку\~з 2014\~року,\~не бере\~участі в\~ утриманні\~будинку,\~її реєстрація\~носить формальний\~характер та\~спричиняє для\~позивача зайві\~витрати при\~оплаті за\~комунальні послуги,\~є перешкодою\~для оформлення\~субсидії.\~Просив позов\~задовольнити,\~визнати відповідачку\~такою,\~що втратила\~право на\~користування житловим\~будинком по\~ [ADDRESS] . У судове засідання позивач, представник позивача не прибули, направили на адресу суду клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Позовні вимоги підтримують повністю, просили позов задовольнити, не заперечували щодо заочного розгляду справи. Відповідачка у судове засідання не прибула, не повідомила суд про причини своєї неявки, не подала клопотання про відкладення розгляду справи, чи слухання справи без її участі, не подала\~відзиву на\~позов,\~про дату,\~час і\~місце розгляду\~справи була\~повідомлена у\~встановленому законом\~порядку. Участь у судових засіданнях це право, а не обов`язок сторін по справі. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ч.1 ст.280 ЦПК України. Суд, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено,\~що [PERSON] \~є власником\~домоволодіння [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 10 жовтня 2000 року, виданим державним нотаріусом Калуської міської державної нотаріальної контори та свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 23 квітня 2012 року, виданим державним нотаріусом Рогатинської районної державної нотаріальної контори. Згідно акта обстеження матеріально-побутових умов проживання від 27 травня 2020 року, складеного комісією в складі депутата Рогатинської міської ради [PERSON] , [PERSON] про фактичне місце проживання - [PERSON] встановлено, що [PERSON] переїхала проживати в м.Коломию, більше п`яти років в домоволодінні не проживає. Дана обставина підтверджується і довідкою № 3093, виданою 24 жовтня 2019 року виконавчим комітетом Рогатинської міської ради. Надаючи правову оцінку викладеним обста винам, суд зазначає наступне. Стаття 47 Конституції України\~гарантує кожному право на житло. Кожна особа, згідно з ч.1 ст.15 ЦК України, має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Частиною 2 ст.16 ЦК України встановлено способи захисту цивільних прав та інтересів, до яких, зокрема, належить припинення дії, яка порушує право (п.3 ч.2ст.16 ЦК). Відповідно до ст.319,\~321 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Частина 1\~ст. 383 ЦК України\~передбачає, що власник житлового будинку, квартири, має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. За\~ст. 150 Житлового кодексу\~України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до\~ст. 156 ЖК України\~та\~ст. 405 ЦК України\~право члена сім`ї власника будинку, який не є його співвласником, на користування цим будинком обумовлено наявністю сімейних відносин із власником і спільним із ним проживанням у цьому будинку. За ч.2\~ст.405 ЦК України\~член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником будинку або законом. Згідно\~ст. 391 ЦК України, п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 квітня 1985 року із змінами «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами\~ Житлового Кодексу України»\~власник має\~право вимагати\~усунення будь-яких\~перешкод у\~здійсненні ним\~права користування та розпорядження своїм майном. За змістом\~ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року № 1382-4 «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою: 4) оголошення фізичної особи померлою. Відповідно до\~ст. 72 ЖК України\~визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки провадиться в судовому порядку. Відповідно до висновків Верховного суду України у справі № 6-709цс16 (аналогічна № 6-158цс14) було висловлено позицію: власник житла усуває перешкоди в користуванні цим житлом зареєстрованою особою шляхом подання позову про визнання такої особи такою, що втратила право на користування житлом та зняття з реєстрації.\~ \~\~За таких обставин та доказів, досліджених і перевірених у судовому засіданні, суд приходить до висновку,\~ що позивач, будучи власником житла, довів належними та допустимими доказами порушення його права на користування і розпорядження належним йому майном, а також створення відповідачем перешкод щодо здійснення ним цих прав, а тому таке право підлягає захисту судом, шляхом визнання [PERSON] , [INFO] такою, що втратила право користування житловим будинком по [ADDRESS] . Згідно ч.7 ст.135 ЦПК України у випадку задоволення позову суд ухвалює рішення про повернення позивачу внесеної суми судового збору.

Outcome: approved