Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-19 00:00:00

[PERSON], звертаючись з позовом до суду, просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, а також стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на її користь на утримання неповнолітніх дітей: сина - [PERSON], [INFO], та доньки - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/2 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно і до досягнення дітьми повноліття. Свої вимоги [PERSON] мотивує тим, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 03 червня 2005 року. Від даного шлюбу мають неповнолітніх дітей - сина - [PERSON], [INFO], та доньку - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось у зв'язку з тим, що під час спільного подружнього життя виявилась несумісність їх характерів, виникають розбіжності в інтересах, внаслідок чого погіршились взаємовідносини. На початку 2015 року сторони припинили сімейно-шлюбні відносини з початку 2015 року, проживають окремо, тому позивач просить розірвати шлюб.Крім того, оскільки між сторонами на момент подачі позову не досягнуто згоди з приводу матеріального утримання та виховання дітей, позивачка просить стягнути аліменти з відповідача, який офіційно працевлаштований та має регулярний заробіток. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, однак до суду надала заяву, відповідно до якої просить суд розглянути справу за її відсутності, позов підтримала в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак до суду надав заяву, відповідно до якої просив суд розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить наступного. Згідно ч.1 ст. 174 ЦПК України відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши заяву. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб, про що свідчить відповідне свідоцтво про шлюб від 03 червня 2005 року, актовий запис № 766 (а.с.5). Від цього шлюбу мають неповнолітніх дітей: сина - [PERSON], [INFO] та доньку - [PERSON], [INFO], про що свідчить відповідне свідоцтво про народження від 19.09.2006 року, актовий запис № 2441 та свідоцтво про народження від 17.01.2008 року, актовий запис № 144 (а.с.6,7). Судом також встановлено, що шлюб сторін існує лише формально, їх сім'я розпалась і не може бути поновлена. Сторони на даний час припинили проживати однією сім'єю, не ведуть спільного господарства. Спірні питання щодо поділу майна між сторонами, на даний час відсутні. Діти, син - [PERSON], [INFO] та донька - [PERSON], [INFO], після розірвання шлюбу залишаються проживати з матір'ю. За таких обставин подальше спільне проживання сторін і збереження сім'ї неможливе, шлюб сторін слід розірвати. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідно до ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Крім того, відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, відповідно до ст.ст. 181, 183, 184 СК України аліменти за рішенням суду присуджуються у частці від доходу матері, батька або при нерегулярному, мінливому доході, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, - у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Встановлено, що позивачка не має достатніх коштів для забезпечення першочергових витрат по задоволенню потреб дитини, а саме: матеріальних витрат на оздоровлення, відпочинок, витрат на забезпечення життєдіяльності, відвідування навчальних закладів та кружків. Договори про припинення права на аліменти у зв'язку з передачею права власності на нерухоме майно та/ або про сплату аліментів між сторонами не укладалися. Вбачається, що відповідач знаходиться у працездатному віці, працює та отримує заробітну плату, а тому має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. Відповідно до закону батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов'язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. Так, згідно з ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Матеріальне становище сторін суд визначає, виходячи з вартості приналежного їм майна, рівня доходів, а також величини витрат, які вони здійснюють на утримання себе й членів своєї сім'ї. Суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання. Суд враховує, що відповідно до вимог закону сторони нарівні зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття і створювати для них необхідні передумови для їх розвитку і забезпечення організації їх життя. Отже, суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню аліменти на користь позивача в розмірі 1/2 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 16.12.2015 року і до досягнення дітьми повноліття. При визначенні вказаного вище розміру аліментів суд враховує матеріальне становище відповідача, а також те, що проти вказаного розміру аліментів відповідач не заперечував, та вважає, що такий розмір аліментів останній може надавати на утримання дітей. Згідно ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Крім того, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір, від сплати якого відповідно до п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» була звільнена позивачка при зверненні до суду. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 487,20 грн. Також з відповідача на корить держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 487,20 грн.

Outcome: approved