Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-21 00:00:00

Акціонерне товариство «Ідея Банк» звернулось з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, вказавши, що між ПАТ «Ідея Банк» та відповідачем було укладено кредитний договір № 910.17218 від 10.08.2012 року, відповідно до якого відповідач отримала кредит в сумі 73398,80 гривень зі сплатою змінюваної відсоткової ставки у розмірі 16,99% на рік на суму залишку заборгованості з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені Кредитним договором графіком щомісячних платежів. Відповідач скористалася кредитним коштами, але умови договору належним чином не виконала, грошові кошти не повернула, тому позивач просить стягнути заборгованість у сумі 182454,78 гривень та судові витрати у сумі 2736,82 грн. Відповідно до ч. 2-6 ст.\~19\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, серед іншого, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). З огляду на предмет позову, зокрема, те що дана справа є малозначною справою і ціна позову не перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, яка підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Обставини справи, що згідно ч. 3 ст. 274 ЦПК України, мають значення для вирішення питання про можливість розгляду справи в порядку спрощеного провадження, також свідчать про наявність підстав для розгляду цієї справи в спрощеному порядку. Ухвалою суду від 24.03.2020 року відкрито провадження по справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідач у наданий судом строк до 22.04.2020 року своїм правом подання до суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не скористався, відзив на позов не подав, заперечення щодо розгляду справи в спрощеному порядку подано не було, будь-яких клопотань та заяв від відповідача подано до суду не було, відтак у відповідності до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. В ході розгляду справи сторонами заяви чи клопотання не подавались. У судові засідання, призначені на 22.04.2020 року, 22.05.2018 року відповідач у справі не з`явився, суд вважає відповідача повідомленим належним чином про час та місце судового розгляду, причини неявки суду не повідомив, заяв та клопотань до суду не надавав і суд у відповідності до ст.\~280\~ЦПК України приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача по справі та ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. При дослідженні матеріалів справи встановлено таке. ПАТ «Ідея Банк» та відповідачем було укладено кредитний договір № 910.17218 від 10.08.2012 року, відповідно до якого відповідач отримала кредит в сумі 73398,80 гривень зі сплатою змінюваної відсоткової ставки у розмірі 16,99% на рік на суму залишку заборгованості з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені Кредитним договором графіком щомісячних платежів, а відповідач зобов`язалася повернути отримані кредитні кошти, сплатити комісії, нараховані відсотки за користування кредитом та інші платежі. Як вбачається з наданого позивачем розрахунку відповідач належним чином зобов`язання з повернення грошових коштів не виконував, в результаті чого станом на 27.02.2020 року виникла заборгованість в загальній сумі 182454,78 гривень, з яких 64909,74 гривень прострочений борг, 76423,48 гривень прострочені відсотки за користування кредитом, 37410,14 гривень пені, 1876,45 гривень дебіторська заборгованість, 1834,97 гривень штрафні санкції. При вирішенні спору суд виходить з такого. Відповідно до статті 1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до змісту ст.\~526\~ЦК України зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору й вимогами ЦК України. За правилом ст.\~610\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з п. 3 та 4 ч. 1 ст.\~611\~ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, відшкодування збитків. Згідно з ст.\~612\~ч.\~1\~ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з ст.\~625\~ч.\~1\~ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст.\~629\~ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.\~599\~ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно з ст. 1050 ч. 2 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст.\~1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджені наданими доказами та підлягають задоволенню. Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved