Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-16 00:00:00

[PERSON] звернулася із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу на землю - державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 08.04.2008, виданого на підставі розпорядження голови Путивльської райдержадміністрації від 05.05.2003 № 140, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010863300273, на ім`я [PERSON] [PERSON] , яка померла [INFO] в с. Кочерги Путивльського району Сумської області. Заяву обґрунтовувала тим, що є спадкоємцем другої черги за законом після смерті рідної сестри [PERSON] , прийняла спадщину у додатковий строк, визначений рішенням Путивльського районного суду Сумської області від 23.01.2019 (приватним нотаріусом заведена спадкова справа № 122/2019), однак отримати свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку, належну померлій на підставі вище вказаного державного акту на право власності на земельну ділянку, заявник позбавлена можливості в зв`язку з необхідністю встановлення факту належності вище вказаного правовстановлюючого документу померлій [PERSON] , оскільки прізвище власника у цьому документі помилково зазначено як « [PERSON] ». В судове засідання заявник не з`явилася, надала на адресу суду письмову заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності, подану заяву підтримала в повному обсязі. Заінтересована особа також не з`явилася, надала на адресу суду письмову заяву, в якій просила розгляд справи проводити за її відсутності, заперечень проти задоволення заяви не мала. Дослідивши письмові докази, суд встановив, що [INFO] в с. Кочерги Путивльського району Сумської області померла [PERSON] (а.с. 6). Будучи спадкоємцем другої черги за законом після смерті рідної сестри [PERSON] , заявник прийняв спадщину у додатковий строк, визначений рішенням Путивльського районного суду Сумської області від 23.01.2019, приватним нотаріусом заведена спадкова справа № 122/2019 від 26.03.2019 (а.с. 13, 14). Як вбачається з копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] , виданого 08.04.2008 на підставі розпорядження голови Путивльської районної державної адміністрації від 05.05.2003 № 140, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010863300273, [PERSON] , мешканка [ADDRESS] , є власником земельної ділянки загальною площею 3,2524 га (складається з двох земельних ділянок площею 2,4503 га, кадастровий [NUMBER] , та 0,8021 га, кадастровий [NUMBER] ), цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Волокитинської сільської ради Путивльського району Сумської області. При цьому, приватним нотаріусом постановою від 25.10.2018 № 1595/02-31 заявнику відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті рідної сестри [PERSON] у зв`язку з необхідністю встановлення факту належності померлій державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого 08.04.2008, оскільки прізвище власника у цьому документі зазначено як « [PERSON] » (а.с. 12). В той же час, згідно додатку до розпорядження голови Путивльської районної державної адміністрації від 05.05.2003 № 140, на території Волокитинської сільської ради Путивльського району Сумської області [PERSON] є власником земельної ділянки площею 2,4503 га з кадастровим [NUMBER] , а також земельної ділянки площею 0,8021 га з кадастровим [NUMBER] (а.с. 7-8). Дослідивши докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд вважає, що розбіжності в написанні прізвища померлої у державному акті на право власності на земельну ділянку та у свідоцтві про її смерть є наслідком помилки при виготовленні технічної документації і заповненні бланку державного акту на землю, що не може бути усунуто в позасудовому порядку, визначеному п. 4.11 Інструкції про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 22.06.2009 р. № 325, у зв`язку з втратою нею чинності. Встановлення цього факту має для заявника юридичне значення, позаяк надає право для оформлення прав на спадкове майно. В силу ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 цього Кодексу). Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Як роз`яснено в п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 (із змінами) суди вправі розглядати справи про встановлення факту, що має юридичне значення, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви.

Outcome: approved