Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-26 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з позовом до [PERSON] про визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі, розташована за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позову зазначається, що позивачам належить квартира [ADDRESS] . Квартира була отримана позивачами у спадщину та шляхом приватизації. [PERSON] залишив місце постійного проживання ще у 2008 році та з того часу жодного разу не повертався до місця реєстрації. Реєстрація [PERSON] перешкоджає позивачам у вільному користуванні та володінні належним їм майном. Представник позивачів у судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити з підстав зазначених в позові. Відповідач в судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином про дату та час судового засідання. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи позивачів, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] та [PERSON] .. Так, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS] , що підтверджується договором дарування, свідоцтвом про право власності та судовим рішенням (а.с. 10-24). [PERSON] є сином колишніх власників та братом позивачів, у зв`язку з чим був зареєстрований в квартирі на правах члена сім`ї. З 2008 року відповідач постійно не проживає за місцем реєстрації. Відповідно до ст. 405 Цивільного кодексу України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (ст. ст. 321 та 391 ЦК України). Як встановлено матеріалами справи, позивачі є власниками квартири. Відповідач зареєстрований на правах членів сім`ї. З 2008 року відповідач не проживає за місцем реєстрації, тобто понад рік не проживає за місцем реєстрації без поважних причин. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні підтвердили, що [PERSON] за місцем реєстрації не проживає, що його немає в Каховці, наскільки їм відомо, протягом тривалого часу. Згідно ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. З урахуванням зазначених вище норм законодавства та встановлених обставин справи, позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] , є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved