Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-23 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. Зокрема, позовними вимогами просить стягнути з [PERSON] суму боргу в розмірі 54 000 грн. та відсотки за користування позикою у розмірі 68 000 грн. В обґрунтування позовних вимог у позовній заяві зазначено, що 28.09.2015 року [PERSON] позичила у неї грошові кошти у сумі 54 000 грн., про що написала розписку. Відповідач ухиляється від сплати грошової позики. Позивач подала до суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі. Підтримує позовні вимоги та не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не прибула, про час і місце судового розгляду повідомлялася у встановленому порядку. З урахуванням думки позивача, який не заперечував щодо заочного розгляду справи, положення частини 1 статті 280 ЦПК України, та того, що відповідач про причини неявки суд не повідомив, а позивач подав достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін, суд вважає, що можливо провести заочний розгляд справи. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як вбачається з наявної письмової розписки у матеріалах справи, [PERSON], [INFO], позичила у [PERSON] грошові кошти у сумі 54 000 грн. під 5 % щомісяця, які зобовязувалась сплачувати до 28 числа кожного місяця. (а.с. 6). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у встановлений договором строк. Згідно із ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. В той же час, відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Позивачем проведено розрахунок, згідно якого заборгованість відповідача перед позивачем становить: 54 000 грн. - суму боргу та 68 000 грн. -\~ відсотки за користування позикою. Будь-яких доказів, які б спростовували надані позивачем докази заборгованості за вказаним договором позики, відповідачем не надано. За таких обставин позовна вимога щодо стягнення з відповідача суми заборгованості, зазначена у позові, обґрунтованою та такою, що\~ підлягає до задоволення. Згідно із ч. 6 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. А тому з відповідача слід стягнути в дохід держави 1220 гривень судового збору. Відповідно до частини пятої статті 268 Цивільного процесуального кодексу України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 16, 20, 549, 526, 1046, 1049 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved