Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-21 00:00:00

[PERSON] , яка діє в інтересах неповнолітньої [PERSON] , звернулася до суду із позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - Чорнобаївська сільська рада Білозерського району Херсонської області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, мотивуючи позов тим, що її неповнолітня дочка [PERSON] є власницею житлового будинку [ADDRESS] , але у вказаному будинку з грудня 2016 року зареєстрований відповідач по справі - [PERSON] , який фактично з моменту реєстрації не проживає за вказаною вище адресою. Просила визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком [ADDRESS] . Ухвалою судді від 15 липня 2019 року у справі відкрито провадження та призначено до підготовчого судового засідання у порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 8 серпня 2019 року підготовче провадження у справі закрито та справу призначено до судового розгляду. У судове засідання [PERSON] , яка діє в інтересах неповнолітньої [PERSON] не прибула, однак спрямувала суду заяву, в якій просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала, не заперечувала щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не прибув, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Відзив від відповідача не надходив. Представник третьої особи в судове засідання не прибув, однак від голови Чорнобаївської сільської ради Білозерського району Херсонської області І. Дудара на адресу суду надійшла заява, в якій просив справу розглянути без участі представника, заперечень проти позову сільська рада не має. Згідно ст. 247 ч. 2 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо, відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, враховуючи згоду позивачки, яка діє в інтересах неповнолітньої [PERSON] , на заочний розгляд справи, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказах в порядку положень ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідив матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи зі слідуючого. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 16 квітня 2018 року та Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 120692162 належить житловий будинок [ADDRESS] . Згідно записів в домовій книзі для прописки громадян, які проживають у будинку [ADDRESS] [PERSON] , [INFO] , за зазначеною вище адресою значиться зареєстрованим з 2 грудня 2016 року. Згідно довідки Чорнобаївської сільської ради Херсонської області за № 1493 від 2 липня 2019 року та акту обстеження від 17 квітня 2019 року, [PERSON] , 1958 року народження, за адресою: [ADDRESS] зареєстрований з 2 грудня 2016 року, однак не проживає з моменту реєстрації по теперішній час. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 379 ЦК України, житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням, відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК України), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. Дослідивши докази в їх сукупності, суд встановив, що позовні вимоги є обґрунтованими, позов підлягає задоволенню, так як відповідач у спірному житловому будинку не проживає понад встановлені строки, передбачені законодавством.

Outcome: approved