Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-16 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулись до суду із позовом, в якому просять стягнути з відповідача в рівних частках на їх користь борг по сплаті орендної плати за користування земельною ділянкою згідно договору оренди землі від 01.09.2010 року з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення та 3% річних від простроченої суми в розмірі 9871 грн. 67 коп. та судові витрати в сумі 4536 грн. 80коп. Позов обґрунтовують тим, що їх мати [PERSON] 01.09.2010 року уклала договір оренди землі з ТОВ «АГРО-ЕТАЛОН». [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 2,7167 га. кадастровий номер 0524583300:01:001:0018. 29.10.2013 року рішенням Тиврівського районного суду у справі № 145/1872/13-ц за ними в рівних частках (по 1\\2 частці кожній) визнано право власності на земельну ділянку площею 2,7167 га, кадастровий номер 0524583300:01:001:0018, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Іванковецької сільської ради Тиврівського району Вінницької області, в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] . Відповідно до п. 38 Договору оренди від 01.09.2010 року перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи не є підставою для зміни умов або розірвання цього договору. Проте за 2016 та 2017 роки орендна плата відповідачем не виплачена. Якщо розмір орендної плати з 2015 року не змінився, то відповідач повинен був виплатити їм кошти в сумі 7 725 грн. 10 коп. Хоча розмір орендної плати у 2016 та 2017 роках було підвищено з 3% до 9% від визначеної нормативно-грошової оцінки земельної ділянки. Отже, сума боргу по сплаті за оренду землі за 2016 та 2017 роки станом на 31.07.2019 року становить 9871,67 грн., з яких 9 389,45 грн. - борг з урахуванням індексу інфляції та 482,22 грн. - 3% річних від суми боргу. Ухвалою Тиврівського районного суду від 02.09.2019 року заяву прийнято до розгляду суду, відкрито провадження та справу призначено за правилами прощеного позовного провадження з викликом сторін. В судовому засіданні представник позивачів [PERSON] позов підтримала, просить його задоволити з викладених у заяві підстав. Представник відповідача [PERSON] позов визнала частково, в частині стягнення орендної плати за 2016-2017р.р. в сумі 3800,76 грн., інфляційні збитки за 2016рік 557,51 грн., за 2017 рік - 261,35 грн. та 3% річних - 116,28 грн. Суд, вислухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного. 01.09.2010 року [PERSON] уклала з ТОВ «АГРО-ЕТАЛОН» договір оренди землі, площею 2,7176 га на строк 15 років зі сплатою орендної плати в сумі 3% річних від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки. [INFO] [PERSON] померла. 29.10.2013 року рішенням Тиврівського районного суду у справі № 145/1872/13-ц за позивачами в рівних частках (по 1\\2 частці кожній) визнано право власності на земельну ділянку площею 2,7167 га, кадастровий номер 0524583300:01:001:0018, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Іванковецької сільської ради Тиврівського району Вінницької області в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] . Рішення набрало законної сили 25.11.2013 року. 06.12.2013 року за ними зареєстровано право власності на успадковану земельну ділянку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Відповідно до п. 38 Договору оренди від 01.09.2010 року перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи не є підставою для зміни умов або розірвання цього договору. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. 09.08.2018 року позивачі уклали договір міни з [PERSON] , за яким право власності на дану земельну ділянку набув [PERSON] . Договір посвідчений Смоляк Л.С. , приватним нотаріусом Тиврівського районного нотаріального округу. Згідно п.11 Договору орендна плата вноситься один раз на рік у період з 1 вересня по 31 грудня кожного поточного року. Однак доказів про сплату орендної плати позивачам за 2016-2017рр. суду не надано. Факт неотримання орендної плати позивачами за вказаний період стверджується також відомостями з Державного реєстру фізичних осіб -платників податків про суми виплачених доходів 17.05.2019 року та 22.05.2019 року. Згідно ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо), або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добровільності, розумності та справедливості. Відповідно до ст. 792 ЦК України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Статтею 13 ЗУ «Про оренду землі» передбачено, що договором оренди є договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння та користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до ст.21 ЗУ «Про оренду землі», орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови та строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Згідно п.11 договору, орендна плата вноситься один раз на рік у період з 1 вересня по 31 грудня кожного поточного року. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 24 ЗУ «Про оренду землі» та п. 28 Договору, орендодавець має право вимагати своєчасного та повного внесення орендної плати, а орендар сплачувати орендну плату в порядку, строки та обсягах, визначених цим Договором, а також нести відповідальність за несвоєчасне або неповне її внесення (пп. г п. 31 Договору). За таких обставин суд вважає, що позивачі мають право на отримання орендної плати згідно умов договору оренди від 01.09.2010 року за 2016 - 2017 р.р.. Крім того, відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до інформаційної довідки відділу у Тиврівському районі №351 від 21.05.2018року вартість середньої земельної частки паю для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на 01.01.2018 року з врахуванням коефіцієнта індексації, встановленого постановою КМУ від 31.10.2011 року становить 77250,97 грн. Таким чином розмір орендної плати за 2016р, 2017р. становить 2317,53 грн. із ПДФО за кожний рік (77250,97 грн. х 3%), що також стверджується заявою відповідача від 18.03.2020 року. Отже розмір орендної плати за кожний рік, що підлягають виплаті позивачам становить по 1900,38 грн. за кожний рік ( 2317,53 грн. - 417,15 ( 2317,53х18%)). Згідно відомостей, опублікованих в офіційному виданні «Урядовий кур`єр», індекс інфляції (індекс споживчих цін) за період січень-червень 2019 року становить 103,6 % за 2018 рік -109,8 %, за 2017 рік -113,7%. Отже, виходячи з меж позовних вимог, інфляційні збитки за 2016 рік становлять 557,51 грн. ( (1900,38 грн. х 103,6 % х 109,8 % х 113,7 %- 1900,38 грн.); за 2017 рік - 261,35 грн. ( (1900,38 грн. х 103,6 % х 109,8 % - 1900,38 грн.). 3% річних становить 116,28 грн. (1900,38 грн. х 2 х 3%). Таким чином до стягнення підлягають 4735,9 грн. заборгованості по орендній платі за 2016-2017р.р. з урахуванням інфляційних збитків та 3% річних. Згідно ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких відносяться витрати на правничу допомогу. Судові витрати позивачів склали 1436,8 грн. по сплаті судового збору та 3000грн. - витрат на правничу допомогу, що стверджується квитанціями про сплату судового збору, Договором про наданням професійної правничої допомоги від 25.07.2019 року, довіреностями від 07.06.2018 року, ордером серії ВН №087157; квитанцією про отримання адвокатом коштів в сумі 3000 грн. від 25.07.2019 року, всього 4536,80 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України пропорційно до розміру задоволених позовних вимог до стягнення з відповідача на користь позивачів підлягають 2175,35 грн. (47,95 % (процент задоволених позовних вимог (4735,9 грн. (сума задоволених позовних вимог) х 100/9871,67 грн. (ціна позову) х 4536,8 грн. /100).

Outcome: partial