Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-09 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за договором та відшкодування моральної шкоди. Свою заяву позивач пояснює наступним. [PERSON] була членом КС «Фортеця» та мала там заборгованість, поручителями за неї були [PERSON] та [PERSON]. За домовленістю з [PERSON] позивач погасив заборгованість в сумі 39882,40 грн., за неї перед КС «Фортеця». Внаслідок вказаних дій [PERSON] набула права кредитора про відношенню до відповідачів. 19.09.2011 року між [PERSON] та [PERSON], [PERSON], [PERSON] було укладено договори про погашення заборгованості в сумі 39882,40 грн. з терміном погашення по 30.05.2016 року, згідно графіку. Для забезпечення виконання договору 19.09.2011 року між [PERSON] та [PERSON], [PERSON] було укладено договори поруки. Під час розгляду справи позивач [PERSON] померла, а в якості правонаступника було залучено її сина [PERSON]. Станом на час звернення до суду грошові вимоги позивача до відповідачів по договору складають 92365,89 грн. з них: 39882,40 грн. - заборгованість по кредиту; 18330,61 грн. - пеня за прострочення виконання зобов'язання (1 рік); 29334,05 грн. - інфляційні збитки; 4808,83 грн. - 3 % річних. Позивач просив, стягнути з відповідачів 92365,89 грн. заборгованості по договору, 10000,00 грн. моральної шкоди та витрати на правову допомогу. У судове засідання позивач не з'явився, але від його представника - [PERSON] надійшла заява, в якій він просив справу розглядати без його участі, на позовних вимогах наполягав повністю. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, хоча повідомлялися про час і місце розгляду справи належним чином та не повідомили про причини неявки. Тому суд рахує за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення суду на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до вимог ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до договору від 19.09.2011 року «Про порядок погашення заборгованості» [PERSON] зобов'язалася сплатити [PERSON] заборгованість в сумі 39882,40 грн. згідно графіку (з 30.10.2011 року по 30.05.2016 року). Відповідно до п. 4.2 договору, боржник зобов'язаний сплатити подвійну облікову ставку НБУ, за кожен день, в разі порушення строку розрахунку, збитків та неустойки. Відповідно до договору від 19.09.2011 року «Про порядок погашення заборгованості» [PERSON], виступив поручителем за вказаним кредитним договором. Відповідно до договору від 19.09.2011 року «Про порядок погашення заборгованості» [PERSON], виступив поручителем за вказаним кредитним договором. Відповідно до ст. 317 ЦК України - власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 321 ЦК України - право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 386 ЦК України - держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Відповідно до ст. 390 ЦК України - власник майна має право вимагати від добросовісного набувача передання усіх доходів від майна, які він одержав або міг одержати з моменту, коли дізнався чи міг дізнатися про незаконність володіння ним, або з моменту, коли йому було вручено повістку до суду у справі за позовом власника про витребування майна. Відповідно до ст. 391 ЦК України - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.. Відповідно до ст. 610 ЦК України - порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 612 ЦК України - боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України - боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України - майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України - моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до ст. 1192 ЦК України - з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Відповідно до ст. 526 ЦК України - зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 1050 ЦК України - якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ст. 625 ЦК України - боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, [PERSON] виконала звої зобов'язання, а відповідачі не виконують договору та не сплачують кошти, що призвело до утворення заборгованості, і підтверджується розрахунком, який є обґрунтованим, а тому позов в цій частині підлягає до задоволення. Згідно розрахунку заборгованості, станом на час звернення до суду (28.09.2015 року) грошові вимоги до відповідачів по договору складають 92365,89 грн. з них: 39882,40 грн. - заборгованість по кредиту; 18330,61 грн. - пеня за прострочення виконання зобов'язання (1 рік); 29334,05 грн. - інфляційні збитки; 4808,83 грн. - 3 % річних. При визначенні розміру моральної шкоди суд виходить з того, що неповернення коштів позивачу призвело до порушення законних прав позивача та моральних страждань, порушено нормальний ритм життя, погіршився сон, апетит, з'явилися негативні емоції, переживання, недовіра все це вимагає від позивача додаткових зусиль для організації її життя. Тому суд вважає, що обґрунтованим та справедливим буде розмір моральної шкоди в сумі 3000,00 грн. Договір поруки не поширюється на стягнення судових витрат, оскільки договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителів, а тому судові витрати підлягають стягненню з позичальника - [PERSON] судовий збір (на час подання позову 28.09.2015 року) в сумі 2141,65 грн. (923,65 грн. за майновий характер та 1218,00 грн. за моральну шкоду) на користь держави, оскільки позивач була звільнена від сплати судового збору. Витрати за правову допомогу не підлягають до задоволення оскільки, крім копії квитанції до прибуткового касового ордеру не надано будь-яких розрахунків надання правової допомоги.

Outcome: partial