Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

[PERSON], яка є законним представником [PERSON], звернулась в суд з позовом до [PERSON], про виконання грошового зобов'язання. Свої позовні вимоги обгрунтовує тим, що квартира за адресою [ADDRESS] до 15 жовтня 2010 року належала на праві спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] мав намір здійснити дар, а саме безоплатно передати у власність [PERSON] 54/100 частки двокімнатної квартири [ADDRESS]. Проте даний правочин не можливо було укласти в зв'язку з тим, що за виконавчим листом № 2-3140 виданим 30 липня 2010 року, було відкрито виконавче провадження щодо стягнення солідарно з [PERSON], [PERSON] в користь ДКП «Луцьктепло» боргу в розмірі 6318,58 грн. Відповідно все майно боржників було арештоване, в тому числі і квартира за адресою [ADDRESS]. [PERSON] ухилялась від сплати солідарного боргу. Отже, щодо неповнолітньої [PERSON] виникла небезпека безповоротно втратити право на майно боржника внаслідок звернення кредитором стягнення на це майно. Тому [PERSON] було сплачено солідарний борг [PERSON], [PERSON] в повному обсязі, а саме 6226,32 грн. - заборгованість за послуги теплопостачання та 92,26 грн. - оплата судових витрат, що в сумі складає 6318,58 грн. Після сплати боргу та судових витрат була винесена постанова про закінчення виконавчого провадження. В зв'язку з вищенаведеним, був укладений договір дарування від 15 жовтня 2010 року, яким [PERSON] передав безоплатно як дар 54/100 частки вищезгаданої двокімнатної квартири. Отже сума основного боргу [PERSON] перед [PERSON] становить 2906,54 грн. відповідно до частки даної квартири. В добровільному порядку відповідач сплатити суму боргу відмовляється. Крім того з 15 жовтня 2010 року [PERSON] виконує обов'язки по сплаті всіх комунальних платежів. Відповідач [PERSON] як співвласник квартири взагалі не виконує своїх обов'язків по утриманню майна, а саме: не сплачує комунальних платежів. Отже загальна сума платежів за комунальні послуги складає - 5682,60 грн. Таким чином сума заборгованості [PERSON] перед [PERSON] становить 2623,15 грн. На підставі викладеного просить стягнути з відповідача кошти в сумі 5529,69 грн. та судові витрати по справі. Позивач [PERSON], яка є законним представником [PERSON] подала в суд заяву про розгляд справи за наявними матеріалами, позовні вимоги підтримує повністю, щодо постановлення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась з невідомих на те суду причин, хоча належним чином повідомлялася про час та місце розгляду справи. За погодженням позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Судом встановлено що власниками квартири [ADDRESS] є [PERSON] (54/100 частки) та [PERSON] (46/100 частки), даний факт підтверджується наявними в матеріалах справи договором дарування та витягом про державну реєстрацію прав (а.с. 19-20). З матеріалів справи вбачається, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14 квітня 2010 року у справі № 2-3140/2010 стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] в користь ДКП «Луцьктепло» 6318,58 грн. боргу (а.с. 24-27). Ч. 3 ст. 528 ЦК України передбачено, що інша особа може задовольнити вимогу кредитора без згоди боржника у разі небезпеки втратити право на майно боржника (право оренди, право застави тощо) внаслідок звернення кредитором стягнення на це майно. У цьому разі до іншої особи переходять права кредитора у зобов'язанні і застосовуються положення статей 512-519 цього кодексу. [PERSON], як законним представником неповнолітньої [PERSON], було сплачено солідарний борг [PERSON] та [PERSON] в користь ДКП «Луцьктепло» в розмірі 6226,32 грн. та 92,26 грн. судових витрат, що в сумі складає 6318,58 грн., даний факт підтверджується квитанціями до прибуткового касового ордеру № 1172, 1173 від 30 вересня 2013 року (а.с. 17) та довідкою ДКП «Луцьктепло» № 5105/14 від 05 вересня 2013 року (а.с. 18). Відповідно до п.4 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок виконання обов'язку боржника третьою особою. Заборгованість відповідача перед [PERSON] відповідно до її частки становить 2906,54 грн. Таким чином, право вимоги повернути суму боргу в розмірі 2906,54 грн. перейшло до [PERSON] Враховуючи наведене, вимога позивача про стягнення з [PERSON] 2906,54 грн. заборгованості підлягає до задоволення. Судом встановлено, що з 15 жовтня 2010 року [PERSON] як співвласник квартири не виконує своїх обов'язків по утриманню майна, а саме: не сплачує комунальних платежів. Також судом встановлено, що [PERSON] самостійно сплачує всі комунальні послуги, дана обставина підтверджується наявними в матеріалах справи копіями квитанцій та договором № 8418 від 09 червня 2011 року про реструктуризацію заборгованості за спожитий природний газ (а.с. 28-42). Відповідно до вимог ст.ст.322, 360 ЦК України тягар утримання майна лежить на власнику, співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна. Як вбачається із змісту ст.ст. 67, 151 ЖК України плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Громадяни, які мають у приватній власності квартиру, зобов'язані забезпечувати її схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію. Згідно п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1, 2 ст.10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» утримання приватизованих квартир (будинків), кімнат у гуртожитках здійснюється за рахунок коштів їх власників згідно з Правилами користування приміщеннями жилих будинків та прибудинкових територій, які затверджуються Кабінетом Міністрів України, незалежно від форм власності на них. За змістом п.7 Правил користування приміщеннями жилих будинків та прибудинкових територій та ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» власник та наймач (орендар) квартири, житлового приміщення у гуртожитку зобов?язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги. Отже, [PERSON] та [PERSON], як співвласники квартири, відповідно до вимог закону зобов'язані утримувати належну їм квартиру шляхом оплати житлово-комунальних послуг пропорційно до розміру належних їм часток у майні. З розрахунку ціни позову встановлено, що заборгованість відповідача за комунальні послуги відповідно до належної їй частки становить 2623,15 грн. (а.с. 6-7). Таким чином, оцінивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що вимога позивача про стягнення з [PERSON] 2623,15 грн. коштів, сплачених за утримання квартири підлягає до задоволення. Відповідно до ст.88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути в користь позивача 229 гривень 70 копійок судового збору.

Outcome: approved