Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-10 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання їх малолітньої дитини. Вимоги мотивовано тим, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 06жовтня 2016 року, є батьками малолітнього [PERSON], 10 серрпня [INFO]. Спільне господарство подружжям не ведеться, припинили проживати однією сім'єю. Спору щодо місця проживання дитини та поділу спільного майна подружжя між ними не має. На даний час дитина проживає з матір'ю та потребує матеріальної допомоги.Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Вважаючи, що сім'я розпалася, позивач просила розірвати шлюб між сторонами, стягувати з відповідача на свою користь аліменти на утримання дитини, у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відзиву на позов не надходило. В судове засідання позивач не з'явилася надала заяву про розгляд справи за її відсутності, відповідно до змісту якої на задоволенні позову наполягала в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, проте в судове засідання не з'явився вдруге, про причини неявки, їх поважність суд не оповістив; будь-яких заяв чи клопотань від нього не надходило. Судом ухвалено про заочний розгляд справи за відсутності її учасників. Судом встановлено, що що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 06жовтня 2016 року, від якого мають малолітню дитину -[PERSON], 10серпня [INFO]. Підтверджуються вказані обставини свідоцтвами про шлюб і про народження (а.с.3,4). Неприязні стосунки призвели до розпаду сім'ї - подальше подружнє життя неможливе. Як слідує з довідки виданої Чорнянською сільською радою Каховського району Херсонської області від 14 серпня 2018 року, [PERSON], [INFO] зареєстрований за адресою: [INFO] та проживає там разом з матір'ю-Сєровою [PERSON] (а.с.8). Відповідач в порушення ст. 180 СК України ухиляється від матеріального забезпечення дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову а відтак, вимога позивача підлягає задоволенню з дня подання позовної заяви до суду. Відповідно до ст. 27 Конвенції про захист прав дитини, батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини (ст. 18 Конвенції про захист прав дитини). Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 17 постанови «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Кожний з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України). Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що подружжя має дійсне прагнення до розірвання шлюбу, внаслідок цього не будуть порушені особисті та майнові права сторін. Вбачає доведеною ту обставину, що відповідач не виконує свого батьківського обов'язку по утриманню спільної із позивачем дитини, тому вимога про стягнення аліментів є правомірною. Враховуючи вищенаведене та виходячи з того, що дитина сторін проживає разом із позивачем, враховуючи вік дитини, суд вважає можливим визначити розмір аліментів у частці від заробітку (доходу) відповідача в розмірі - 1/4 частини, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. На підставі ч. 3 ст. 141 ЦПК України судові витрати по справі підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved