Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-12 00:00:00

[PERSON] звернулася із позовом до [PERSON] у якому, уточнивши позовні вимоги, просить суд надати їй дозвіл на виїзд за межі території України неповнолітньої [PERSON] та неповнолітньої [PERSON] з матір'ю [PERSON], або самостійно, без згоди та супроводу батька - [PERSON], [INFO], на строк три роки, тобто до кінця листопада 2017 року. Судові витрати позивач просить покласти на відповідача. В обґрунтування таких позовних вимог [PERSON] зазначає, що 12 грудня 2008 р., між нею та відповідачем було укладено шлюб, який був розірваний 14.11.2013 р. рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська. Фактично, сторони не перебували в сімейних стосунках та не вели спільне господарство з грудня 2012 р. В період шлюбу, в них з відповідачем народилися дві доньки: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які зареєстровані та мешкають з нею за адресою: [ADDRESS]. Як зазначено вище, з грудня 2012 р., вони з відповідачем мешкають окремо, будь-які стосунки не підтримують, діти мешкають з нею та знаходяться на її утриманні і вихованні, до того ж, фізичним, духовним та моральним розвитком, лікуванням та оздоровленням дітей займається тільки вона. Відповідач, в свою чергу, не тільки на навідує дітей за місцем їх мешкання, а й навіть, не цікавиться ними. Кожного року, вона намагається відвезти дітей на море з метою оздоровлення, а також, розвинути кругозір дітей, показавши їм нові цікаві міста. Також, вона піклується про розвиток язикової практики з англійської мови своєї старшої доньки. Так, у 2013 р., вона возила дітей до Греції, в даній країні діти пізнали багато цікавого з античної культури, побачили це не з телевізора, а власними руками торкнулися історії. Однак, отримання дозволу від відповідача було пов'язане з численними стражданнями з її боку, так як відповідач довгий час не хотів надавати цього дозволу та погодився на певних, неприємних та принизливих для неї умовах. В даний час відповідач категорично відмовляється надавати дозвіл на будь-які поїздки дітей за кордон. Починаючи з квітня 2014 р. відповідач не відповідає на телефон, і за місцем мешкання відповідача його знайти не можна. Вона просто хоче кожного року вільно їздити з дітьми за кордон, з метою їх оздоровлення та всебічного розвитку. Тим більше, що в України практично не залишилось місць, де на морі можна оздоровити дітей. До Криму з малими дітьми вона боїться їздити, а в інших регіонах України немає такої природи та клімату. В судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали та просили пред'явлений позов, з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог, задовольнити. Посилалися на обставини викладені у пред'явленій позовні заяві. Просили віднести судові витрати на їхній рахунок та не стягувати з відповідача. Відповідач проти позову не заперечував. Суд, заслухавши сторони, свідка [PERSON], дослідивши матеріали справи вважає, що позов слід задоволити з наступних підстав. Відповідно до ст.4 ч.2 Закону України «Про порядок виїзду та в'їзду в Україну громадян України», виїзд неповнолітніх дітей за кордон проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків. За відсутності згоди одного із батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Стаття 4 вище зазначеного Закону передбачає порядок оформлення документів для виїзду громадян України за кордон. П. 1. Оформлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон провадиться: громадянам України, які постійно проживають в Україні і досягли 18-річного віку. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON], [INFO], та громадянка України [PERSON], [INFO], є дітьми сторін, а саме [PERSON] та [PERSON], і народилися під час шлюбу у якому сторони перебували до 26 листопада 2013 року. Сторони припинили подружні стосунки, проживають окремо, діти проживають разом із позивачкою яка займається їх вихованням, утриманням, забезпечує всебічний розвиток та створює можливості для навчання. Відповідач проживає окремо. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що позивачка є її донькою, а відповідач колишнім зятем. В них з донькою є можливості для оздоровлення дітей за межами України на різноманітних курортах. Також вони мають родичів у країнах Балтії, але не мають можливості їх провідати разом із дітьми. Дітям подобається відвідувати іноземні держави та всесторонньо пізнавати світ, але відповідач перешкоджає своєю бездіяльністю у цьому і на їхні неодноразові прохання відмовляє надати дозвіл на оформлення документів та виїзд дітей разом із матір'ю за межі України, або надає таких дозвіл із затримкою, з-за чого вони не мають можливості запланувати ані відпустку, ані поїздку. Відповідач не займається дітьми та не піклується по них жодним чином. За таких обставин, суд вважає, що в інтересах дітей позов слід задовольнити та надати дозвіл на багаторазові тимчасові виїзди за межі України на строк до 01 листопада 2017 року та оформлення відповідних документи та віз без нотаріального засвідченого дозволу батька, його згоди та супроводу відповідно. Враховуючи клопотання позивача та її представника, суд залишає судові витрати на рахунок позивачки.

Outcome: approved