Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-03 00:00:00

[PERSON], яка діє від імені [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] і просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим будинком з надвірними будівлями і спорудами № 16 на вул. Польова у с.Бобрик Роменського р. Сумської обл. В обґрунтування позову вказано, що [PERSON] є власником житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, розташованого за адресою: Роменський р. с. Бобрик, вул. Польова, 16. Разом з ним в будинку проживає його дружина [PERSON] Також, за вказаною адресою зареєстроване місце проживання відповідача, який є сином позивача [PERSON] Влітку 2003 року [PERSON] одружився з [PERSON], на час одруження його прізвище було [PERSON]. До весни 2004 року [PERSON] разом з дружиною проживав у його будинку. На початку травня 2004 року він збирався їхати на город, відповідач влаштував сварку і наніс йому декілька ударів в живіт та обличчя. Він поїхав на огород і коли повернувся, відповідача та його дружини дома не було, а також не було їх особистих речей та їх меблів (зокрема гардеробу та ліжка). Як він згодом дізнався, відповідач з дружиною переїхали до батьків дружини відповідача вул. Сінокопа, 16 с.Бобрик Роменського р. Після того відповідач декілька разів приїздив до них і бив його та [PERSON] (свою матір). Восени 2007 року відповідач з дружиною переїхали до будинку по вул. Учительська 81 в м.Ромни, який отримала у спадщину [PERSON], і до цього часу він там проживає. Факт не проживання відповідача у будинку позивача можуть підтвердити свідки, також це підтверджується довідкою про склад сімї від 8 червня 2015 року. Таким чином з травня 2004 року і до цього часу [PERSON] не проживає у будинку за адресою вул. Польова 16 с.Бобрик Роменського р. Не зважаючи на те, що відповідач тривалий час не проживає в будинку, він залишається зареєстрованим за адресою б. № 16 по вул.Польова в с.Бобрик Роменського р. Він неодноразово звертався до відповідача [PERSON] з проханням зняти з реєстрації своє місце проживання, проте він відмовляється це зробити. Оскільки відповідач [PERSON] в належному йому житловому будинку по вул.. Польова 16 с.Бобрик Роменського р. не проживає більш ніж протягом 1 року підряд, він може бути в судовому порядку визнаний таким, що втратив право користуватися його житловим будинком. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON], в судове засідання не прибули, забезпечили явку представника. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав і просив задоволити, підтвердив обставини викладені в обґрунтування позовних вимог. Крім цього, суду пояснив, що заперечення відповідача не можуть бути взяті до уваги, тому що відповідач в цьому будинку не проживає без поважних причин і його речей там не має, ті речі які були виявлені, про що складено акт, це робочий одяг та деталі до авто. Час, протягом якого відповідач не проживає в будинку підтверджують свідки. В судовому засіданні відповідач [PERSON] суду пояснив, що позов не визнає і просить відмовити в його задоволенні. Суду пояснив, що він зараз дійсно не проживає з батьками, тому що йому чинять перешкоди в проживанні в цьому будинку. В той же час, він фактично користується цим будинком, в нього там є його власні речі. Крім цього, він часто приїздить до батьків допомагати їм. Коли він виїздив з будинку з дружиною, він не всі речі забирав. В цьому ж господарстві стоїть його пасіка, вона з двох вуликів, але як відомо, за пасікою потрібен постійний догляд. Довідку про склад сімї від 8 червня 2015 року дійсно робили, вона була зроблена для оформлення субсидії батькам. Він заперечує проти позову ще й з тих підстав, що він свого житла не має, а відповідно не може бути зареєстрований за іншим місцем проживання. Останнім часом він дійсно став рідше бувати у батьків, так як виникла конфліктна ситуація, і щоб далі не провокувати їх він став рідше приїздити до них. В їх будинку 10 кімнат і свідки не можуть знати чи є в будинку його особисті речі. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду пояснив, що він проживає по сусідству з [PERSON] вже давно. [PERSON] з батьками не проживає вже давно, десь з 2006 року, як одружився. [PERSON] проживає десь на Засуллі в м.Ромни. Взимку цього року було що [PERSON] тривалий час лікувалася, місяців три, тому він допомагав [PERSON] по господарству, так як той інвалід першої групи по зору. За той час він не бачив [PERSON] там ні разу. За 2017 рік він бачив там [PERSON] разів 5-7. Допитана в судовому засіданні [PERSON] суду пояснила, що живе по сусідству з [PERSON], [PERSON] не живе з ними з часу одруження, спочатку вони переїхали до батьків його дружини, а потім стали жити на вул. Учительскій в м.Ромни. Коли взимку цього року заболіла [PERSON] і була в лікарні, вона ходила до них щодня декілька місяців, допомагала по господарству так як [PERSON] нічого не бачить. За той час вона [PERSON] там не бачила ні разу. В 2016 році вона його там теж не бачила. Вона бувала у будинку [PERSON], речей [PERSON] вона там не бачила. В цьому році вона була присутня коли складали акт, тоді дійсно були якісь речі, то був якийсь робочий одяг, там було ще щось. Про те що в будинку є ще якісь речі, [PERSON] не говорив. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду пояснив, що він товаришує зі [PERSON] Знайомі вони років 5. Він до [PERSON] частенько звертається по ремонту електрообладнання автомобіля. Бували випадки коли він приїздив до [PERSON] в с. Бобрик, а бували випадки коли приїздив на вул. Українську. Був колись випадок коли він приїздив до [PERSON] в с. Бобрик пізно ввечері. У [PERSON] в с. Бобрик, в господарстві батьків, стоїть пасіка, вони її декілька років поспіль вивозили на поле. Бувало що вони возили трактором, який належить [PERSON], дрова в с.Бобрик в будинок [PERSON] Діти й дружина [PERSON] живуть на вул. Українська в м.Ромни. На його думку [PERSON] живе на два двори. Судом встановлено, що 14 листопада 1990 року [PERSON] придбав житловий будинок в с. Бобрик Роменського р., що знаходиться на земельній ділянці закріпленій за колгоспом «Комуніст», що підтверджено договором купівлі-продажу, який посвідчено виконкомом Бобрицької сільської ради. Відсутні дані про оформлення права власності та дані про нотаріальне посвідчення З довідки про склад сімї, яка видана 8 червня 2015 року виконавчим комітетом Роменської міської ради вбачається, що [PERSON] зареєстрований в [INFO], фактично проживає в [INFO]. З довідки Бобрицької сільської ради від 12 травня 2017 року вбачається, що [PERSON] зареєстрований за адресою с. Бобрик вул. 70-річчя Жовтня, 16 з 11.09.2003 року в будинку свого батька [PERSON], але фактично не проживає в будинку та на території сільської ради (зі слів матері) з травня місця 2004 р. З акту від 26 квітня 2017 року вбачається, що комісія в складі секретаря виконкому сільради, реєстратора сільради, депутата сільради, склали цього акта на предмет проживання в будинку [PERSON] його сина [PERSON] і виявили слідуюче: на момент обстеження будинку самого [PERSON], його речей та предметів першої необхідності, які б йому належали не виявлено. Зі слів батьків, їх син не проживає з ними з 2004 року. На території сільської ради [PERSON] не проживає. Обстеження проведено комісією в присутності власника будинку та двох сусідів. Крім членів комісії даний акт підписали сусіди [PERSON] та [PERSON] і власник будинку [PERSON]. В інформації Роменського ВП ГУНП в Сумській області на адресу [PERSON], яка датована 13 квітня 2017 року, вказано, що Ваше звернення було зареєстроване в Роменському ВП в ЖЕО № 2345 від 07.04.2017 року та розглянуто. Так як в діях Ваших батьків [PERSON] та [PERSON] не виявлено факту вчинення протиправних дій, то даний матеріал вважається вирішеним у звязку з відсутністю ознак кримінального правопорушення. В довіреності від 13 травня 2016 року, яка видана [PERSON] [PERSON], вказано, що він мешкає за адресою с.Бобрик Роменського р. вул. 70 річ. Жовтня, будинок 16. В розписці від 26.12.2016 р. [PERSON] вказала, що отримала від [PERSON], мешканця (с.Бобрик) м.Ромни вул. Українська, 81 транспортний засіб… Постановою Роменського міськрайонного суду від 23 серпня 2007 року звільнено [PERSON] від кримінальної відповідальності за ч.1,ч.2 ст. 125 КК України і справу провадженням закрито. При цьому, у вступній частині постанови, адреса [PERSON] вказана - с. Бобрик вул. Сінокопа,16. З довідки Роменської [PERSON] ступенів № 7 вбачається, що [PERSON] є учнем 6-Б класу, проживає за адресою [INFO]. Рішенням Бобрицької сільської ради від 18 листопада 2015 року перейменовано назву вулиць, в тому числі вул.70-річчя Жовтня на Польова. З довідки ВПЗ Бобрик вбачається, що [PERSON] одержує власну кореспонденцію за адресою с. Бобрик вул. Польова16. В акті обстеження матеріально-побутових умов жителя [INFO] вул. Польова 16 [PERSON], який складено 6 червня 2017 року комісією в складі секретаря сільради, реєстратора сільради та спеціаліста сільради, вказано, що на момент обстеження в будинку були присутні власник [PERSON]І…. На момент обстеження в його господарстві були виявлені [PERSON]А, особисті речі, а саме робочий одяг та взуття, дитячий стільчик, вулики та рамки, запчастини до легкового автомобіля. Зі слів [PERSON], вона визнає що ці речі дійсно належать її сину [PERSON], який має вільний доступ до своїх речей та господарських будівель. [PERSON] не проживає в будинку на постійній основі з 2004 року. Акт підписаний комісією, свідками [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Згідно договору про надання правової допомоги від 31 березня 2017 року вбачається, що [PERSON] та [PERSON] уклали даний договір про те, що клієнт доручає, а адвокат приймає на себе зобовязання надати Клієнту правову допомогу з підготовки позовної заяви до суду про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим будинком, представництво прав та законних інтересів клієнта та інш. Пунктом 5 даного договору передбачено, що клієнт сплачує адвокату гонорар. Згідно квитанції від 4 липня 2017 року, адвокат [PERSON] отримав від [PERSON] 3000 грн. за надання правової допомоги щодо визнання в судовому порядку [PERSON] таким, що втратив право користування житлом. Наведені факти свідчать, що між сторонами виник спір про право користування житлом і усунення перешкод в його реалізації. При вирішенні спору, з урахуванням принципу диспозитивності цивільного процесу, суд виходить з положень ст. ст. 64,156 ЖК України та 405 ЦК України на які посилається позивач обгрунтовуючи позовні вимоги та на інші норми ЦК України. Частина 1 статті 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. В частині другій статті 16 ЦК України визначені способи захисту цивільних прав та інтересів, крім цього вказано, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно ч.1 ст. 317 ЦК України передбачає, що власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користуватися та розпоряджатися своїм майном. Відповідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Зважаючи на характер спору, суд при його вирішенні, також застосовує ч. 3 ст. 9 ЖК України, якою передбачено, що ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. В ч.2 ст. 64 ЖК України визначено, що до членів сімї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сімї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Згідно ч.4 ст. 156 ЖК України до членів сімї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. Відповідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік. Пунктом 2\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18.12.2009 року передбачено, що рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих\~ Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного\~Основним Законом України\~принципу верховенства права. Право на житло є одним із найголовнішим невідємних прав особи, проголошених\~ст. 47 Конституції України. Це право означає не лише можливість особи набути житло у власність або в користування, а й право особи на проживання в жилому приміщенні. При цьому\~Конституція\~проголошує принцип забезпечення державою створення умов, необхідних людині для набуття житла у власність або в користування та неможливості примусового позбавлення житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Рішенням Європейського суду з прав людини від 2 грудня 2010 року, Справа «Кривіцька та Кривіцький проти України» констатовано, що: « …п. 41 Втрата житла є найбільш крайньою формою втручання у право на повагу до житла… п. 43. Вислів «згідно із законом» не просто вимагає, щоб оскаржуваний захід мав підставу в національному законодавстві, але також звертається до якості такого закону. Зокрема, положення закону мають бути достатньо чіткими у своїх термінах, а також закон має передбачати засоби юридичного захисту проти свавільного застосування… Щоб захистити особу від свавілля, недостатньо забезпечити формальну можливість мати змагальне провадження для оскарження застосування положення закону в її справі. Якщо ухвалене в результаті судове рішення не містить обґрунтування або доказової бази, виникле втручання у гарантоване Конвенцією право може стати непередбачуваним та, як наслідок, не відповідати вимозі законності… п. 44. Крім того, втручання у право заявника на повагу до його житла має бути не лише законним, але й «необхідним у демократичному суспільстві». Інакше кажучи, воно має відповідати «нагальній суспільній необхідності», зокрема бути співрозмірним із переслідуваною законною метою… Концепція «житла» має першочергове значення для особистості людини, самовизначення, фізичної та моральної цілісності, підтримки взаємовідносин з іншими, усталеного та безпечного місця в суспільстві». Судом встановлено, що відповідач зареєстрований в [INFO]. Відповідач був і залишається членом сімї [PERSON], оскільки є сином [PERSON], що визнано позивачем в позовній заяві і не заперечується відповідачем. За таких обставин, вислухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані в справі докази,\~\~оцінюючи докази зібрані у справі кожен окремо, їх достатність та взаємний звязок доказів у їх сукупності,\~\~суд вважає\~\~позов не обґрунтованим і доходить висновку про\~\~відсутність підстав для його задоволення.\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Таке переконання суду склалося з тих підстав що\~\~позивачем не доведено тих обставин, що: - відповідач [PERSON] не проживає у житловому будинку № 16 по вул. Польова в с.Бобрик більше 1 року, оскільки до позовної заяви на підтвердження даної обставини надано один акт від 26 квітня 2017 року, в якому інформація про строки відсутності [PERSON] зазначена зі слів батьків. Свідчення свідків [PERSON] і [PERSON] щодо даної обставини суд не може визнати беззаперечним доказом не проживання [PERSON] в будинку батьків більше одного року, оскільки їх свідчення різняться між собою щодо кількості випадків коли вони бачили [PERSON], крім цього, вони стали часто відвідувати [PERSON] лише взимку 2017 року, а до того бували у нього значно рідше. Також, як пояснив позивач, з двору свідків не видно що робиться у дворі [PERSON], так як заважає паркан, що підтвердив і свідок [PERSON] ; - відповідач [PERSON] не проживає у житловому будинку № 16 по вул. Польова в с.Бобрик без поважних причин, оскільки в судовому засіданні відповідач повідомив, що останнім часом перед зверненням позивача до суду йому стали чинити перешкоди в користуванні житлом, з приводу чого він звертався у ВП ГУНП в Сумській обл.; - позивачу належить будинок № 16 по вул. Польова в с.Бобрик, оскільки в договорі купівлі-продажу відсутні дані про адресу місця знаходження будинку, а відповідно що позивач має право вимоги до відповідача саме як власник майна. Натомість відповідач [PERSON] надав докази наявності його особистих речей в домоволодінні [PERSON], що підтверджено актом від 6 червня 2017 року та докази звернення до правоохоронних органів. З огляду на висновок суду про відсутність підстав для задоволення позову в цілому, підстави для стягнення з відповідача судових витрат відсутні.

Outcome: dismissed