Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-01 00:00:00

[PERSON] у березні 2019 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] , просила змінити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на утримання їх неповнолітньої доньки [PERSON] та стягувати аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця. Свої позовні вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що вона перебувала з відповідачем [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний рішенням Пирятинського районного суду Полтавської області від 15.05.2017 року. Від шлюбу сторони мають спільну неповнолітню доньку [PERSON] , народження [INFO] . Згідно рішення Пирятинського районного суду Полтавської області від 14.03.2017 року з відповідача стягнуті аліменти на утримання неповнолітньої доньки у розмірі 700 грн. щомісячно, починаючи з 02.02.2017 року і до досягнення донькою повноліття. Рішення набрало законної сили та є чинним. Враховуючи, що на даний час відповідач сплачує визначену рішенням суду суму в розмірі 700 грн., позивач вважає, що зазначена сума є незначною по відношенню до встановленого законодавством прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 років та є недостатньою для забезпечення гармонійного розвитку дитини та забезпечення її належного матеріального утримання. У судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов визнав та пояснив, що не заперечує сплачувати на утримання дитини аліменти у розмірі ј частини від усіх видів його заробітку. Суд, заслухавши позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 15 травня 2017 року між сторонами було розірвано шлюб, про що свідчить копія рішення Пирятинського районного суду Полтавської області від 15.05.2017 року (а.с.6) Від спільного проживання сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про народження (а.с.7). Рішенням Пирятинського районного суду Полтавської області від 14 березня 2017 року у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів ухвалено стягнути з [PERSON] , народження [INFO] , зареєстрованого у с.\~Бубни Чорнухинського\~району Полтавської\~області , проживаючого по [ADDRESS] ,ідентифікаційний номер: [NUMBER] , не працюючого, аліменти на користь [PERSON] , народження [INFO] , мешканки [ADDRESS] , ідентифікаційний номер: [NUMBER] , на утримання малолітньої доньки [PERSON] , народження [INFO] , у розмірі 700 (сімсот) грн,щомісячно, починаючи з 02 лютого 2017 року і до досягнення [PERSON] повноліття (а.с.8). На момент ухвалення судового рішення відповідач [PERSON] ніде не працював, тобто не мав постійного заробітку. Відповідач, на даний час не має постійного місця роботи та стабільного доходу, але працездатний, не є інвалідом, інших утриманців не має. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Крім того, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч.1 ст. 184 СК України). При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст.183,184 СК України. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст.181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених у ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Саме така правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 05.02.2014 у справі за № 143- цс 13. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України якщо після набрання рішенням законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Аналізуючи спірні правовідносини в контексті вказаних норм права суд зазначає, що позивач має право на зміну розміру стягуваних аліментів з твердої грошової суми на частку від заробітку, тобто має право на зміну способу стягнення аліментів, оскільки змінились обставини, що впливають на визначений розмір аліментів, а саме: збільшився прожитковий мінімум та відповідно збільшився мінімальний розмір аліментів на дитину, що явно перевищує розмір аліментів, які були стягнуті з відповідача за рішенням Пирятинського районного суду від 14 березня 2017 року. Тому такі вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Отже з урахуванням встановлених вище обставин суд вважає за необхідне змінити розмір стягуваних з [PERSON] аліментів з твердої грошової суми 700 грн. на частку від заробітку в розмірі 1/4 частини доходів відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Такий розмір аліментів, на думку суду, є розумним, не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом між захистом прав неповнолітньої дитини, обов`язок по утриманню якої покладений на відповідача, та захистом прав відповідача. При цьому у новому розмірі аліменти мають сплачуватись з дня набрання рішенням законної сили, що узгоджується з положеннями абз.4 п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006р. Таким чином позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню.

Outcome: approved