Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-27 00:00:00

[PERSON] пред`явила до суду позов шляхом подання позовної заяви до [PERSON] , яким просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 4000 гривень, починаючи з дня подання позовної заяви до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що перебуває у шлюбі з відповідачем, який зареєстровано 12 липня 2013 року виконавчим комітетом Липецької сільської ради Харківського району Харківської області. Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON] , [INFO] . Син проживає разом з нею і знаходиться на її утриманні, відповідач в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 28 грудня 2019 року провадження у справі відкрито, розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги, просила суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково у розмірі 1500 гривень, оскільки він тимчасово не працює. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог, з огляду на наступне. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що сторони є батьками малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 18 червня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського районного управління у Харківській області (а.с.3). Дитина [PERSON] проживає разом зі своєю матір`ю [PERSON] та знаходиться на її утриманні. Зазначена обставина під час судового розгляду визнана відповідачем. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст.\~141\~СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства»\~на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, отже, і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у\~Сімейному Кодексі України. У ст. 150 СК України визначені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. За змістом статті 181 СК України,\~способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Як вбачається зі змісту позовної заяви позивач визначила способом стягнення аліментів - їх присудження саме в твердій грошовій сумі. Частинами 1, 2 ст.182 Сімейного кодексу України\~передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Прожитковий мінімум, встановлений\~Законом України\~«Про державний\~бюджет України\~на 2019\~рік» для дітей віком до 6 до 18 років, станом на 28 лютого 2020 року, становить 2218 гривень. В матеріалах справи відсутні відомості щодо офіційного працевлаштування відповідача та отримання ним стабільного, регулярного доходу. При цьому, позивачем не доведено, що відповідач як платник аліментів має можливість сплачувати аліменти на утримання сина у визначеному нею розмірі, виходячи із розміру його доходів. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи викладене, відсутність у відповідача інших утриманців, матеріальне становище платника аліментів, який не працює, визнання ним позову в розмірі 1500 грн., суд вважає необхідним встановити розмір аліментів на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 гривень щомісячно, що відповідає мінімальному гарантованому розміру на одну дитину. Суд не присуджує з відповідача мінімальний гарантований розмір аліментів, оскільки позивачем не доведена достатність заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч. 1\~ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Отже, суд стягує з відповідача аліменти на користь позивача на утримання дитини у вищевказаному розмірі, починаючи із дня пред`явлення позову до суду, а саме 10 грудня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно п. 1 ч. 1\~ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. За змістом ч.2\~ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.\~ Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог\~ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, з відповідача в дохід держави підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 768,40 гривень. На підставі викладеного і

Outcome: partial