Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-16 00:00:00

[PERSON] ,що діє на підставі довіреності в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання [PERSON] , такою, що втратила право користування житловим будинком [ADDRESS] , та зняття її з реєстрації за вказаною адресою без її згоди, виходячи з наступного. На праві приватної власності, згідно із свідоцтва №201 про право приватної власності на будівлю від 05.05.1975 року, зареєстрованого у Жданівському міському бюро технічної інвентаризації за № 1534, [PERSON] належить житловий будинок [ADDRESS] , де зареєстрована і [PERSON] , [INFO] . На теперішній час [PERSON] за даною адресою не проживає з 2014 року, оскільки виїхала зі своєю матір`ю на постійне місце проживання до Російської федерації, де вже отримала паспорт громадянина Російської Федерації. Визнання відповідачки такою, що втратила право користування житлом, позивачу необхідно для отримання субсидії для оплати житлово-комунальних послуг, у зв`язку із чим він був змушений звернутися до суду. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, надавши до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, в матеріалах справи мається заява законного представника неповнолітньої [PERSON] її матері - [PERSON] , завірена нотаріусом Орловського нотаріального округу, Орловської області та переведена на українську мову перекладачем Сугачевською М.О. , а переклад завірено приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Скалун Л.М. про те, що вона не заперечує проти зняття її неповнолітньої доньки з реєстраційного обліку за адресою: [ADDRESS] . Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Органу опіки та піклування Ялтинської селищної ради Мангушського району Донецької області в судове засідання також не з`явився, надавши до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, з урахуванням інтересів дитини. У відповідності до вимог ст. 247 ч.2 ЦПК України, суд розглядає справу без участі сторін, які належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду справи та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно ст. 206 ч. 4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до наступного. Матеріалами справи встановлено, що житловий будинок з господарськими спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом №201 про право приватної власності на будівлю від 05.05.1975 року, зареєстрованого у Жданівському міському бюро технічної інвентаризації за № 1534 (а.с.10). Згідно адресної картки, у зазначеному будинку [ADDRESS] зареєстровано - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та крім інших [PERSON] , [INFO] (а.с.9). З акту обстеження житлового будинку [ADDRESS] про фактичне місце проживання (не проживання) від 16.10.2019 року, складеного депутатом Ялтинської селищної ради Мангушського району Донецької області(а.с.48), вбачається, що відповідачка [PERSON] у вказаному житловому будинку - не проживає з 2014 року. Як вбачається з копії паспорту громадянина Російської Федерації відповідачка [PERSON] , [INFO] , отримала паспорт громадянина Російської Федерації 07.12.2016 року, в якому місцем її реєстраціє вказано [ADDRESS] (а.с.8). Відповідно до вимог ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла,які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, приймаючи до уваги, що відповідач не проживає у будинку позивача без поважних причин понад встановлені законодавством строки, що в свою чергу перешкоджає позивачу здійсненню його права користування та розпорядження належним йому житлом, тому відповідачанеобхідно визнати таким, що втратив право користування житлом. Щодо позовної вимоги примусово зняти відповідачку з реєстраційного обліку в будинку, суд зазначає наступне. Відповідно до частини першої ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Таким чином відсутні підстави задоволення позовних вимог у частині зняття [PERSON] з реєстраційного обліку, оскільки наявність рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, відповідно до вищезазначеного закону є підставою для зняття особи з реєстрації в позасудовому порядку. Отже, позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню. Таким чином, приймаючи до уваги, що [PERSON] не проживає у житловому будинку позивача без поважних причин понад встановлені законодавством строки, що в свою чергу перешкоджає позивачу здійсненню його права користування та розпорядження належним йому житлом, тому відповідачанеобхідно визнати таким, що втратив право користування житлом.

Outcome: partial