Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-27 00:00:00

Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому просило стягнути з відповідача - [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначено, що відповідач [PERSON] підписала Анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг № б/н від 03.12.2010 та отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості по зобов`язаннях. У зв`язку з цим 05.12.2019 відповідач та АТ КБ «ПриватБанк» підписали Додаткову угоду, відповідно до якої банк здійснює анулювання частини заборгованості, яка зазначена в п. 1.2 додаткової угоди, якщо клієнт здійснить платіж у розмірі та в строки, вказані в п. 1.5.1 Додаткової угоди, строк повернення кредиту вказаний у п. 1.3 Додаткової угоди. Проте внаслідок порушення відповідачем своїх зобов`язань станом на 10.12.2020 утворилася заборгованість - 70052,09 грн, яка складається із наступного: 2804,75 грн - заборгованість за кредитом; 881,92 грн - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 0,00 грн - заборгованість за комісією; 66365,42 грн - заборгованість за пенею. На цій підставі позивач звернувся з позовом до суду. Ухвалою суду від 26.03.2021 відкрито провадження у справі, вирішено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено у справі судове засідання. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві вказав, що в разі неявки в судове засідання відповідача, АТ КБ «ПриватБанк» не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника банку. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась.Ухвала судді про відкриття провадження у справі, а також копія позовної заяви з додатками були направлені за зареєстрованим місцем проживання відповідача. Проте вказані документи були повернуті оператором поштового зв`язку до суду з відміткою від 08.04.2021 про те, що адресат відсутній. Відповідно до вимог п. 4 ч. 8 ст. 128, п. 5 ч. 6 ст. 272 ЦПК України відповідач вважається такою, яка належним чином 08.04.2021 отримала повідомлення суду про дату судового розгляду та копію ухвали судді про відкриття провадження у справі. Станом на день розгляду справи відповідач відзив або зустрічну позовну заяву не подала. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов таких висновків. З наданих позивачем копій документів судом встановлено, що відповідно до Анкети-заяви відповідача від 03.12.2010 про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в ПриватБанку між АТ КБ ПриватБанк та [PERSON] укладено договір про надання банківських послуг, а саме надання кредиту шляхом отримання платіжної картки кредитка «Універсальна». Проте, оскільки вказаний кредитний договір від 03.12.2010 не стосується кредитного договору № SAMDN50000039823774 від 05.12.2019, на який позивач посилається як на підставу задоволення позову, суд на підставі ст. 77 ЦПК України визнає копію анкети-заяви відповідача від 03.12.2010 неналежним доказом, оскільки вона не містить інформації щодо предмету доказування. Відповідно до копії додаткової угоди до договору № SAMDN50000039823774 від 05.12.2019, яка додана позивачем як доказ, АТ КБ «ПриватБанк» та клієнт [PERSON] уклали додаткову угоду з метою створення сприятливих умов для виконання клієнтом зобов`язань за кредитним договором № SAMDN50000039823774 від 06.01.2011. Отже, 05.12.2019 року укладався не кредитний договір, а додаткова угода до такого договору між позивачем та відповідачем, який був укладений 06.01.2011. При цьому позовна заява не містить посилань на кредитний договір № SAMDN50000039823774 від 06.01.2011, а лише на підписану Анкету-заяву від 03.12.2010. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). За змістом додаткової угоди до договору № SAMDN50000039823774 від 05.12.2019 сторони узгодили, що сума заборгованості, що виникла в період з дати укладення договору до дати підписання цієї угоди складає 74305,80 грн (п.1.1 додаткової угоди). Пунктом 1.2 вказаної додаткової угоди визначено, що банк здійснює прощення (анулювання) частин заборгованості, що виникла в період з дати надання клієнтові кредиту, а саме здійснює прощення: відсотків на 0 грн, комісії на 0 грн, пені на 56684,87 грн, штрафу на 729,84 грн. Таким чином, у додатковій угоді сторони узгодили лише суму боргу, яка виникла за попередньо укладеним кредитним договором від 06.01.2011, та визначили частину заборгованості за цим договором, яку банк анульовує (здійснює прощення). Будь-яких умов про те, що банк зобов`язався надати грошові кошти (кредит) [PERSON] додаткова угода до договору № SAMDN50000039823774 від 05.12.2019 не містить, а тому у суду відсутні підстави, передбачені ч. 1 ст. 1054 ЦК України, стверджувати про укладення кредитного договору між позивачем та відповідачем шляхом підписання додаткової угоди до договору № SAMDN50000039823774 від 05.12.2019. Крім того, позивач не подав до суду кредитний договір № SAMDN50000039823774 від 06.01.2011, що позбавляє суд можливості встановити його істотні умови та перевірити наявність підстав нарахування заборгованості за тілом кредиту, за відсотками, пенею та штрафами. Інші подані позивачем докази також не містять фактичних даних, які мали б значення для встановлення викладених обставин. Відповідно до ч. 7 ст. 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Таким чином, оскільки позивачем не доведено належними, допустимими та достовірними доказами укладення кредитного договору № SAMDN50000039823774 від 05.12.2019 з відповідачем [PERSON] , у задоволенні позову про стягнення заборгованості з [PERSON] за вказаним договором необхідно відмовити за недоведеністю.

Outcome: dismissed