Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-12 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про поділ майна подружжя. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що перебувала у шлюбі з відповідачем з 11.09.2004 р. який розірвано рішенням суду від 08.11.2019 р. Під час шлюбу з відповідачем було придбане майно на праві спільної сумісної власності автомобіль Audi А-4 номер та серія знаку [NUMBER] свідоцтво про реєстрацію ТЗ [NUMBER] Категорія ТЗ «В», титульний власник відповідач. Оскільки, майно було придбане в період шлюбу, воно належить їм як подружжю на праві спільної сумісної власності, тому має намір поділити вищезазначене майно, шляхом визначення за нею грошової компенсації частки автомобіля в порядку поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Позивач просить суд на підставі ст,ст. 60-71 Сімейного кодексу України здійснити поділ майна автомобіля Audi А-4 номер та серія знаку [NUMBER] свідоцтво про реєстрацію ТЗ [NUMBER] категорія ТЗ «В», що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя шляхом визначення за нею грошової компенсації Ѕ частки автомобіля, стягнути з відповідача судові витрати по справі. Під час розгляду справи в суді представник позивача судові витрати уточнив, просить суд винести рішення яким: стягнути з відповідача на користь позивача Ѕ частину вартості автомобіля Audi А-4 д.н.з [NUMBER] , що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя грошової компенсації в сумі 50305,02 грн., витрати за проведення автотоварознавчої експертизи 2288,16 грн. понесені судові витрати. Представник позивача подав суду заяву про розгляд справи без його участі, просить позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи без його участі, не заперечила щодо задоволення позову. Ухвалою суду від 13.03.2020 р. провадження у справі було зупинено в зв`язку із призначенням судової автотоварознавчої експертизи. Ухвалою суду від 15.05.2020 р. провадження у справі було відновлено. Фіксування судового процесу не здійснюється у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. Сторони перебували з 11.09.2004 р. зареєстрованому шлюбі який розірвано рішенням суду від 08.11.2019 р. Під час шлюбу, а саме 05.01.2019 р. відповідачем було придбано автомобіль Audi А-4 д.н.з [NUMBER] . У відповідності до ст. ст. 60, 61, 63, 65 Сімейного Кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Згідно ст.ст. 69, 70, 71 дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69 - 72 СК та ст. 372 ЦК. Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. За ч. 1 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно з п.22 Постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими ст.ст. 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Відповідно до висновку експерта № 920/20-26 судової автотоварознавчої експертизи від 07.05.2020 р.(а.с.63-68) ринкова вартість автомобіля Audi А-4 д.н.з [NUMBER] , який належить [PERSON] на момент проведення експертизи складає 100610,04 грн. Згідно з роз`ясненнями п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи питання про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частини 4, 5 ст. 71 СК щодо обов`язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦК) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. Частина 4 ст. 71 СК України стосується ситуацій, коли один із подружжя виявляє бажання стати власником певного майна в натурі зі сплатою другому грошової компенсації. Відповідно до ч. 5 ст. 71 СК України той, хто бажає одержати певне майно в натурі, повинен внести відповідну грошову суму на депозитний рахунок суду. З урахуванням викладеного суд вважає, що оскільки позивач надала згоду на отримання грошової компенсації 1/2 вартості спірного автомобіля, зазначений автомобіль перебуває у користуванні відповідача, поділ спірного автомобіля є неможливим, а визначення ідеальних часток в цьому майні не вирішить спору. Відповідно, з відповідача слід стягнути на користь позивача 1/2 частину вартості спірного автомобіля в розмірі 50305,02 грн. (100610,04 грн. : 2 = 50305,02 грн.), залишивши вказаний автомобіль у власності відповідача. На підставі викладеного, враховуючи визнання представником відповідача уточнених позовних вимог,

Outcome: approved