Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-15 00:00:00

[PERSON] пред'явила у суді позов до [PERSON] про стягнення аліментів на свою користь на утримання доньки [PERSON] народженої у шлюбі з відповідачем. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що дитина проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач не надає матеріальної допомоги позивачеві на утримання доньки, у зв'язку з чим вона звернулася з даним позовом та просить суд стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання доньки у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку до досягнення дитиною повноліття. Позивач до початку судового засідання звернулася до суду з заявою у якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила розглянути справу за її відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач свого права на участь в судовому засіданні не використав про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Повідомлення про причини неявки до суду та/або письмових заперечень проти позову від відповідача не надходило. У разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи (ч. 4 ст. 169 та ст. 224 ЦПК України). Зважаючи на вищевикладене, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, об'єктивно дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 20.05.06 сторони перебувати у шлюбі, який було розірвано рішенням Подільського районного суду м. Києва від 24.11.16. Згідно свідоцтва про народження, від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. На час розгляду справи донька проживає разом з позивачем. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Спірні правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Сімейного кодексу України. Обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття визначено у ст. 180 СК України. Згідно зі ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батьків або у твердій грошовій сумі. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 17 постанови від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. З огляду на те, що дитина проживає з матір'ю, а відповідач добровільно не надає матеріальну допомогу матері на утримання дитини, приймаючи до уваги матеріальне становище відповідача, виходячи з засад справедливості, добросовісності, розумності, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та необхідність стягнення з відповідача на користь позивача на утримання доньки аліментів у розмірі 1/4 частки від усіх його видів заробітку (доходу). Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а відтак вимога позивача підлягає задоволенню з дня подання позовної заяви до суду, тобто з 16.12.16. Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп. відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: partial