Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-26 00:00:00

[PERSON] просить стягнути з [PERSON] 25 000 грн. На обгрунтування вказала, що [PERSON] взяв у неї в борг 25 000 грн. про що 25.07.2007 року написав відповідну розписку, однак до теперішнього часу кошти не повернув, що і стало підставою звернення до суду. Представник відповідача за ордером та угодою адвокат Островський В.І. заперечуючи задоволенню вимог посилається на те, що [PERSON] цих коштів у позивача не брав, ніяких розписок про отримання грошей не писав, а тому не повинен віддавати. Суд, вислухавши доводи сторін, дослідивши представлені докази приходить до висновку про відмову у задоволенні позову виходячи із такого. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 ЦПК визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). За положенням ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно зі ст.1047 ЦК договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Приписами ст. 1051 ЦК закріплено, що позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Якщо договір позики має бути укладений у письмовій формі, рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків для підтвердження того, що гроші або речі насправді не були одержані позичальником від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Це положення не застосовується до випадків, коли договір був укладений під впливом обману, насильства, зловмисної домовленості представника позичальника з позикодавцем або під впливом тяжкої обставини. На підтвердження договору позики в сумі 25 000 грн. [PERSON] представила розписку від 25.07.2007 року (а.с.23), запевняючи, що цей документ написаний і підписаний особисто [PERSON] під час отримання коштів. Проте, останній оспорюючи договір позики вказав, що ніяких коштів у позивача не брав і розписки не писав. З метою усунення протиріч, за клопотанням відповідача, судом була призначена почеркознавча експертиза за висновком якої питання чи виконанний рукописний текст та підпис у розписці від 25.07.2007 року про отримання 25000 грн. [PERSON] не вирішувалось. Як зазначено в описовій частині підставою для такого висновку стало те, що підпис від імені [PERSON] та рукописний текст у розписці від імені [PERSON] виконані за допомогою пасти чорного кольору для кулькової ручки рукописним способом поверх первинних штрихів підпису та рукописного тексту від імені [PERSON] Аркуш наданої розписки зазнав дії, ймовірно, синтетичних миючих засобів, внаслідок чого первинні штрихи підпису та рукописного тексту від імені [PERSON] отримали слабко видиме відображення. Встановити первинний зміст підпису та рукописного тексту від імені [PERSON] у розписці не видалось за можливе (а.с. ) За таких обставин слід дійти висновку про відсутність належних та допустимих доказів і як наслідок недоведеності позову. У разі відмови в позові судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. При цьому необхідно враховувати, окрім іншого, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес (ст.141 ЦПК України). З огляду на це клопотання представника відповідача адвоката Островського В.І. про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн. підлягає задоволенню частково, оскільки є занадто завищеними. А тому до відшкодуванню слід визначити 2500 грн. Щодо витрат на експертизу в розмірі 5494 грн., то ці витрати необхідно стягнути з позивача на користь відповідача в повному обсязі.

Outcome: approved