Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-18 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулись в суд з позовом до Івано-Франківської міської ради про визнання права власності на спадкове майно, а саме: літню кухню (в плані літера «В») - 24,8 кв.м. замість літньої кухні (в плані літера «Ж») - 31,7 кв.м., сарай (в плані літера «В1») - 6,3 кв.м. замість сараю (в плані літера «З») - 18,9 кв.м. Позов мотивовано тим, що позивачі на підставі Свідоцтв про право на спадщину за законом: серія ВМТ №728072 та серія ВМТ №728073 від 18 червня 2010 року, виданих нотаріусом першої Івано-Франківської Державної нотаріальної контори, є власниками 2/3 частини спадкового майна, яке складається з: квартири [ADDRESS], та іншого майна: підвал - 14,6 кв. м.; гараж - (в плані літера Д) - 19,3 кв. м.; літня кухня -(в плані літера В,) - 24,8 кв. м.; сарай - (в плані літера В1)- 6,3кв. м.; вбиральня - ( К ) - 2 кв. м. Загальна площа квартири № 2 у вказаному домоволодінні складає - 65,3 кв. м., з них : житлова - 49,7 кв. м., допоміжна - 15,6 кв. м. Квартира складається з таких приміщень: ( 2-1) - коридор - 3,5 кв. м.; ( 2-2 ) - кухня - 9,6 кв. м.; ( 2-3 ) - ванна - 2,5 кв. м.; ( 2-4 ) - житлова кімната - 14,7 кв. м.; ( 2-5 ) - житлова кімната - 20,1 кв. м.; (2-6) - житлова кімната - 14,9 кв.м. Кожний з трьох співвласників домоволодіння має по 1/3 частки. Власність на вказане домоволодіння є спільною частковою. Частки ідеальні. Відповідно до ухвали апеляційного суду від 19.10.2015 року у цивільній справі №34473570/14-ц, провадження №22-ц/779/2248/2015 та мирової угоди від 12.10.2015 року власникові 1/3 спадкового майна [PERSON] сплачено грошову компенсацію. В мировій угоді, як і в ухвалі закралася помилка у визначенні допоміжних споруд, а саме: замість літньої кухні ( в плані літера Ж ) - 31, 7 кв.м. необхідно виправити на літню кухню (в плані літера «В») - 24,8 кв.м., сарай ( в плані літера «З» ) - 18,9 кв.м. виправити на сарай (в плані літера «В1») - 6,3 кв.м.; відповідно до свідоцтва про право власності за законом від 18.06.2010р. та реєстрації в БТІ Івано-Франківської області 11.08.2010 року. Представник позивачів в судовому засіданні позов підтримав та просив про його задоволення. Суду пояснив, що підставою для виникнення спору стала помилка в ухвалі апеляційного суду та мировій угоді. Представник відповідачки не заперечував проти задоволення позову. Суду вказав, що спору між сторонами щодо нерухомого майна, право власності на яке просить визнати позивач відсутній. Заслухавши думку представників сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 20 ЦК України, право на захист особа здійснює на свій розсуд, тобто вільно обирає спосіб захисту порушених прав і охоронюваних законом інтересів Стаття 317 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), розкриває зміст права власності, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Як вбачається із копій свідоцтв про право на спадщину за законом витягів про реєстрацію права власності на нерухоме майно позивачі та відповідачка є власниками домоволодіння, яке розташоване на [ADDRESS]. Кожному належить 1/3 частки. 19 жовтня 2015 року Апеляційним судом Івано-Франківської області по справі № 344/3570/14-ц за позовом [PERSON], [PERSON] до [PERSON] про поділ спадкового майна в натурі, припинення права на частку у спільному майні, визнано мирову угоду, за якою [PERSON] та [PERSON] набувають право власності, в рівних долях, на все майно, що знаходиться за адресою : [ADDRESS], яке складається з : квартири № 2, підвалу площею 14,6 кв. м.; гаражу - (в плані літера Д) площею 19,3 кв. м.; літній кухні - (в плані літера Ж) площею 31.7 кв.м.; сараю - (в плані літера 3) площею 18,9 кв. м.; вбиральні - (в плані літера К). Підставою визнання за позивачами права власності на нерухоме майно, що було предметом поділу по справі № 344/3570/14-ц, а саме літню кухню (в плані літера «В») - 24,8 кв.м. замість літньої кухні (в плані літера «Ж») - 31,7 кв.м., сарай (в плані літера «В1») - 6,3 кв.м. замість сараю (в плані літера «З») - 18,9 кв.м. позивачі вважають наявність помилки (описки) в ухвалі Апеляційного суду, однак порядок вирішення питання виправлення описок чи арифметичних помилок у судовому рішенні регулюється ст. 219 ЦПК України, а не шляхом подачі окремого позову до суду. Статтями 15, 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Однак в судовому засіданні встановлено, та не заперечено представником відповідача, що спір між сторонами відсутній. Порушення прав позивачів зі сторони відповідачки судом не встановлено, право власності на нерухоме майно позивачів не оспорюється, а тому право позивачів не підлягає захисту в порядку ст. 16 ЦК України. Разом з тим, захист прав позивачів в обраний ними спосіб не можливий, оскільки літня кухня та сарай не є окремими об'єктами власності. Таким чином, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги позивачів є не обґрунтованими та не підлягають задоволенню На підставі наведеного, відповідно до ст. ст. 11, 15, 16, 317, 319 Цивільного кодексу України,

Outcome: dismissed