Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського» про примусове працевлаштування, стягнення моральної шкоди 25000 грв., стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу. Позов мотивує тим, що вона у червні 2013 р. закінчила Дніпродзержинський державний технічний університет та отримала повну вищу освіту за спеціальністю «Обробка металів тиском» та здобула кваліфікацію інженера-металурга. Вона навчалася в університеті за державним замовленням. Після закінчення навчання їй було видане направлення на роботу до ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського». Після того, як вона звернулася до відділу кадрів комбінату, їй було відмовлено у працевлаштуванні за відсутністю вакансії. Після її звернення до Генерального директора ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського», їй було запропоновано посаду вальцювальника у осепрокатному цеху комбінату та машиніста конвеєра у агломераційному цеху №2 комбінату. Від цих посад вона відмовилася, оскільки вони не відповідають отриманій освіті. Оскільки відповідач не працевлаштував її після закінчення навчання, у неї відсутні кошти для існування, позивачка тяжко морально страждає, просить стягнути моральну шкоду 25000 грв., а також середній заробіток за час вимушеного прогулу. В судовому засіданні позивачка позов підтримала. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, пояснив, що ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського» не є державним підприємством, а є акціонерним товариством з приватною формою власності. Комбінат не здійснював державне замовлення на навчання спеціалістів «Обробка металів тиском». Раніше [PERSON] працювала на комбінаті, з власної ініціативи Генерального директора ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського», на той час Дубини О.В., на прохання [PERSON] , комбінат виділив кошти та оплатив [PERSON] навчання з 2007 р. по 2012 р., так як вона навчалася в університеті на контрактній формі навчання. Також наказом №779 від 19 липня 2012 р., позивачку було звільнено за прогули без поважних причин відповідно до п. 4 ст. 40 КЗпП України, з посади пресовщика механічного цеху ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського». Третя особа - Генеральний директор ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського» в судове засідання не з»явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. З 2006 р. [PERSON] перебувала у трудових відносинах з відповідачем та працювала нагрівальником (зварником) металу в ремонтно-механічному цеху ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського». Наказом №779 від 19 липня 2012 р., позивачку було звільнено за прогули без поважних причин 26 та 27 червня 2012 р. відповідно до п. 4 ст. 40 КЗпП України. 16 серпня 2007 р. був укладений Договір № 3596/27-1814-02 на підготовку фахівця між Дніпродзержинським державним університетом, [PERSON] та ВАТ «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського», відповідно до якого відповідач взяв на себе зобов»язання за рахунок коштів замовника здійснити навчання студента за формою навчання заочна за освітньо-кваліфікаційним рівнем «бакалавр» за спеціальністю « обробка металів тиском», строком навчання з 1 вересня 2007 р. по 30 червня 2012 р. Відповідно до п. 4.2 зазначеного Договору, після закінчення університету і отримання освітньо-кваліфікаційного рівня «бакалавр» [PERSON] повинна була прибути на роботу до замовника ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського» і відпрацювати у нього не менше 3 років. Відповідно до положень п. 4.3 зазначеного Договору, у разі невиконання умови договору, звільнення з ініціативи власника або уповноваженим ним органу за порушення трудової дисципліни, звільнення за власним бажанням без поважних причин до закінчення визначеного договором строку, відшкодувати замовнику повну вартість навчання та компенсувати інші витрати, яких зазнав замовник, до терміну звільнення. Постановою Кабінету Міністрів України від 22 серпня 1996 р. № 992 «Про порядок працевлаштування випускників вищих навчальних закладів, підготовка яких здійснювалась за державним замовленням» затверджено Порядок працевлаштування випускників вищих навчальних закладів, підготовка яких здійснювалася за державним замовленням». В судовому засіданні із довідки № 4/2-18 яка видана 9 квітня 2014 р. начальником відділу кадрів Дніпродзержинського державного технічного університету, встановлено, що [PERSON] була зарахована на перший курс заочної форми навчання металургійного факультету на умовах контракту Наказом Ректора Дніпродзержинського державного технічного університету № 507 від 1 серпня 2007 р. та Наказом № 371 від 25 травня 2012 р. відрахована з числа студентів університету в зв»язку з присвоєнням кваліфікації «бакалавра» технолога-металурга, отримала диплом бакалавра НР № 43294231. Після отримання освіти та отримання диплома за спеціальністю, позивачка [PERSON] не виконала умови Договору № 3596/27-1814-02 на підготовку фахівця між Дніпродзержинським державним технічним університетом, [PERSON] та ВАТ «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського», відповідно до якого повинна була, як випускниця, яка уклала угоду з вищим навчальним закладом, після навчання відпрацювати за місцем призначення не менше трьох років, не звернулася як молодий спеціаліст до адміністрації комбінату з направленням на роботу, а склала іспити та була зарахована на денну форму навчання для отримання освітньо-кваліфікаційного рівня «спеціаліст» Наказом Ректора Дніпродзержинського державного технічного університету № 455 від 27 липня 2012 р. та Наказом № 430 від 27 червня 2013 р. відрахована з числа студентів денної форми навчання металургійного факультету університету в зв»язку з отриманням повної вищої освіти, присвоєнням кваліфікації інженера- металурга, отримала диплом спеціаліста НР № 45508801. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що сторони дійсно уклали Договір № 3596/27-1814-02 на підготовку фахівця між Дніпродзержинським державним університетом, [PERSON] та ВАТ «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського», яке було реформоване у ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського», відповідно до якого відповідач взяв на себе зобов»язання за рахунок коштів замовника здійснити навчання студента за формою навчання заочна за освітньо-кваліфікаційним рівнем «бакалавр» за спеціальністю « обробка металів тиском», строком навчання з 1 вересня 2007 р. по 30 червня 2012 р. Також встановлено, що сторони не укладали договору та відповідач не брав на себе зобов»язання на підготовку фахівця за державним замовленням між Дніпродзержинським державним університетом, [PERSON] та ВАТ «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського», відповідно до якого відповідач взяв би на себе зобов»язання за рахунок коштів замовника здійснити навчання студента за формою навчання денною за освітньо-кваліфікаційним рівнем «спеціаліст» за спеціальністю «обробка металів тиском», строком навчання з 2012 р. по 2013 р. Таким чином, суд вважає, що відмова адміністрації ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського» у працевлаштуванні за спеціальністю [PERSON], яка закінчила Дніпродзержинський державний технічний університет в травні 2013 р. відповідно до направлення на роботу №85 від 25 червня 2013 р. є правомірною, оскільки на той час вона не мала статусу випускника вищого навчального закладу, підготовка якого здійснювалася за державним замовленням ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського». В судовому засіданні представник відповідача пояснив, що після звернення влітку 2013 р., [PERSON], відділом кадрів ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського», були запропоновані на загальних підставах посади, на які потрібні були робітники, але вона безпідставно відмовилася від працевлаштування. Суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення з відповідача на її користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу не підлягають задоволенню, оскільки відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 22 серпня 1996 р. № 992 «Про порядок працевлаштування випускників вищих навчальних закладів, підготовка яких здійснювалась за державним замовленням», не передбачені санкції у вигляді середнього заробітку за час вимушеного прогулу у разі відмови власника або уповноваженого ним органу у працевлаштуванні молодого спеціаліста на роботу після закінчення ним вищого навчального закладу. Не передбачені такі виплати і діючим Кодексом Законів про працю України. Відповідно до положень ст.. 237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв»язків і вимагають додаткових зусиль для організації свого життя. Суд в судовому засіданні не встановив обставин порушення відповідачем ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського» законних прав відповідачки [PERSON] які б привели її до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв»язків і вимагають додаткових зусиль для організації її життя. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed