Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-06 00:00:00

[PERSON] подала позов до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що 02 листопада 2002 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану Смілянського міського управління юстиції Черкаської області, актовий запис № 429. На даний час вони припинили спільне проживання, оскільки мають різні погляди на сімейне життя. Позивач вважає, що спільне життя та збереження шлюбу неможливі, а тому просить розірвати шлюб. Виклад позиції позивача та заперечень відповідача щодо заявлених позовних вимог. В судовому засіданні позивач підтримала позов в повному обсязі та просила його задоволити з наведених в ньому підстав. Категорично заперечувала проти надання строку для примирення та зазначила, що вони з відповідачем близько року проживають окремо. Вважає, що примирення не можливе. Відповідач заперечував проти розірвання шлюбу та зазначив, що шлюб можливо зберегти. Вважає, що з часом позивач передумає розривати шлюб. Встановлені судом обставини та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що між сторонами виник спір з приводу сімейних правовідносин. Як вбачається із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] 02 листопада 2002 року уклали шлюб, який зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану Смілянського міського управління юстиції Черкаської області, актовий запис № 429. Після реєстрації шлюбу [PERSON] взяла прізвище чоловіка « [PERSON] ». Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] сторони є батьками [PERSON] , [INFO] . Норми права, які застосовує суд. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ч.1 ст.24 СК України). Відповідно до ч. 1ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з ч.2 ст.104 та ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. За змістом ч.3 ст.109 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч.1 ст.110, ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Позиція суду щодо заявлених вимог. Судом встановлено, що сторони разом не проживають, шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, спільних інтересів не мають, шлюб між подружжям носить формальний характер. Зважаючи на такі фактичні обставини, вимоги закону про необхідність врахування волі чоловіка та дружини на перебування в шлюбі, добровільність шлюбу та заборону на примушення збереження шлюбних відносин, підстави для відмови в задоволенні вимог про розірвання шлюбу відсутні. Щодо надання сторонам строку на примирення, то суд зазначає наступне. Передбачене ч. 1 ст. 111 СК України вжиття судом заходів щодо примирення є виключно правом суду, а не його обов`язком. Наполягаючи на наданні строку для примирення [PERSON] керувався лише тим, що, на його думку, шлюб можливо зберегти і по спливу певного часу позивач змінить свою думку щодо цього. Однак, позивач категорично наполягала на розірванні шлюбу, а відтак перебування позивача в шлюбі з [PERSON] порушує її права та впливає на її інтереси. При цьому, суд враховує, що справа про розірвання шлюбу перебуває на розгляді у Смілянському міськрайонному судді Черкаської області з 19 жовтня 2020 року. Відповідачем не надано доказів того, що він вчиняв будь-які дії щодо примирення з позивачем та налагодження з нею подружніх стосунків за цей час. Таким чином суд вважає, що заявлення відповідачем клопотання про надання строку для примирення не свідчить про його реальний намір зберегти сім`ю. Оскільки за час розгляду справи примирення між сторонами не відбулося, розлад в сім`ї не має тимчасового характеру, з огляду на принцип добровільності шлюбу, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати. На підставі ст. 24, 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved