Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-29 00:00:00

[PERSON] у грудні 2019р. звернулась із позовом до Сербинівської сільської ради Старокостянтинівського району, в якому просить визнати за нею в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності колективного пайового акціонерного товариства «Левківське» с.Левківка, розміром 4,01 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж в натурі, в межах сертифіката серії ХМ №0377747, виданого 06.04.1998 року на підставі розпорядження Старокостянтинівської райдержадміністрації від 17.11.1997 року №343-р. В обґрунтування позову посилавсь на те, що [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті залишилась спадщина право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності колективного пайового акціонерного товариства «Левківське» с.Левківка, розміром 4,01 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж в натурі, в межах сертифіката серії ХМ №0377747, виданого 06.04.1998 року. Позивач прийняла спадщину у встановленому законом порядку. Нотаріус відмовив позивачу в оформленні спадкових прав у зв`язку з тим, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХМ №0377747 виданий 06.04.1998 року, а [PERSON] , якій належало право на вищевказаний земельний пай, померла [INFO] , тобто правовстановлюючий документ був виданий після смерті [PERSON] . На вказану земельну частку (пай) [PERSON] мала право, оскільки за життя була включена до списку членів колективного пайового акціонерного товариства «Левківське» с.Левківка, доданого до Державного акта на право колективної власності на землю. Представник позивача звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує та просить його задовольнити. Представник відповідача звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Суд, дослідивши докази у справі, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно з ч.1 ст.524 ЦК УРСР, який був чинним на час виникнення спірних відносин, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Статтею 548 ЦК УРСР\~встановлено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженням. Частинами першою та другою ст.549 ЦК\~УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті залишилась спадщина право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності колективного пайового акціонерного товариства «Левківське» с.Левківка, розміром 4,01 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж в натурі, в межах сертифіката серії ХМ №0377747, виданого 06.04.1998 року. Позивач прийняла спадщину у встановленому законом порядку, оскільки фактично вступила в управління і розпорядження спадковим майном, що підтверджується довідкою виконкому Сербинівської сільської ради Старокостянтинівського району від 11.06.2019 року №1293. Нотаріус відмовив позивачу в оформленні спадкових прав у зв`язку з тим, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХМ №0377747 виданий [PERSON] 06.04.1998 року, тобто після її смерті. На вказану земельну частку (пай) [PERSON] мала право, оскільки за життя була включена до списку членів колективного пайового акціонерного товариства «Левківське» с.Левківка, доданого до Державного акта на право колективної власності на землю. Зазначені обставини підтверджуються: відповіддю Старокостянтинівської держнотконтори від 06.11.2019 року №2884/02-14 на звернення щодо спадкових прав; сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ХМ №0377747, виданим 06.04.1998 року; дублікатом заповіту [PERSON] від 08.07.1996 року, посвідченим секретарем Сербинівської сільської ради; витягом з книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Старокостянтинівською райдержадміністрацією; копією спадкової справи №471/2019 до майна померлої [PERSON] . Згідно зі ст.548 ЦК УРСР прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Враховуючи викладене, [PERSON] як спадкоємець за заповітом визнається такою, що прийняла спадщину після смерті [PERSON] , та має право на спадкове майно, яке їй належало, а саме: право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності колективного пайового акціонерного товариства «Левківське» с.Левківка, розміром 4,01 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж в натурі, в межах сертифіката серії ХМ №0377747, виданого 06.04.1998 року на підставі розпорядження Старокостянтинівської райдержадміністрації від 17.11.1997 року №343-р. На підставі викладеного,

Outcome: approved