Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-19 00:00:00

[PERSON] Рашит кизи, [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з даним позовом, в якому просили встановити факт постійного їхнього проживання [INFO] в селі Постольне Сумського району Сумської області; визнати їхнє право проживання [INFO] в селі Постольне Сумського району Сумської області; зобов'язати [PERSON] сільську раду видати ордер на вселення [PERSON] та членів її родини: чоловіка [PERSON], сина [PERSON], та [PERSON] в будинок №58/2 в селі Постольне Сумського району Сумської області; зобов'язати [PERSON] сільську раду укласти договір найму будинку №58/2 в селі Постольне Сумського району Сумської області з наймачем [PERSON]. В судовому засіданні позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] та їх представник позов підтримали. Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судовому засіданні проти позову заперечував. Представник Сумського районного сектору ДМС України в письмовому запереченні просив відмовити в задоволенні позову та розглядати справу без його участі. Заслухавши позивачів, їхнього представника, пер ставника відповідача [PERSON] сільської ради та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно п. 1 [PERSON] Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (зі змінами), в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. З заявою про встановлення факту заявник має право звернутися до суду в разі якщо не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Листом Верховного Суду України від 01.01.2012 «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз'яснено, що заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред'явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо). Однак, як вбачається з матеріалів справи, позивачі до [PERSON] сільської ради з обставин, викладених в позовній заяві не зверталися. Щодо твердження позивачів про відмову [PERSON] сільської ради визнати за ними права постійного користування житловим будинком № 58/2 у селі Постольне, слід зазначити наступне. Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як вбачається, з самої позовної заяви та підтверджується матеріалами справи, позивачами не надано та не наведено доказів, які б підтверджували звернення до [PERSON] сільської ради щодо визнання за ними права постійного користування на житловий будинок № 58/2 у селі Постольне. Також, в позовній заяві позивачі вказують на те, що будинок № 58/2 у селі Постольне не входить до фонду житла для тимчасового проживання, а тому позивачі користуються цим будинком на постійній основі протягом тривалого часу з дозволу та за рішенням сільської ради. Однак, дане твердження не відповідає дійсності, враховуючи наступне. Рішенням [PERSON] сільської ради від 21.03.2008 року [PERSON] та її сім'ї було надано дозвіл лише на тимчасове проживання [INFO] в селі Постольне (а.с. 19). Рішенням [PERSON] сільської ради від 25.12.2015 року будинку № 58/2 в селі Постольне надано статус службового житла без права передавання його у приватну власність (а.с. 47). Згідно ч. 1 ст. 118 Житлового кодексу Української РСР службові жилі приміщення призначаються для заселення громадянами, які у зв'язку з характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу від нього. Жиле приміщення включається до числа службових рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті [PERSON] народних депутатів. Під службові жилі приміщення виділяються, як правило, окремі квартири. Відповідно до ч. 1 ст. 119 Житлового кодексу Української РСР перелік категорій робітників, яким може бути надано службові жилі приміщення, встановлюється законодавством. [PERSON] Міністрів Української РСР «Про службові жилі приміщення» від 04.02.1988 № 37 (зі змінами) встановлений перелік категорій працівників, яким може бути надано службові жилі приміщення. Проте, позивачі до вказаного переліку не відносяться. Враховуючи викладене, на даний, надання у постійне користування позивачам будинку № 58/2 в селі Постольне, видача ордеру на вселення та укладання договору найму суперечить нормам чинного законодавства. В позовній заяві позивачі стверджують, що ними було проведено ремонт будинку та відсутня заборгованість по оплаті. Однак, позивачами не надано та не наведено доказів, які б підтверджували проведення ремонту будинку № 58/2 в селі Постольне. Одночасно з цим, згідно довідки від 22.02.2016 № 02-21/91 за [PERSON] та членами її сім'ї обліковується заборгованість по оплаті, а саме за водокористування з 2013 року та заборгованості по місцевим податкам з 2009 року (а.с. 29). Також, як вбачається з позовної заяви та з матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 02.02.1991. Від шлюбу мають повнолітнього сина [PERSON]. Тобто, зазначені позивачі являються членами сім'ї. Рішенням [PERSON] сільської ради від 21.03.2008 лише [PERSON] та її сім'ї було надано дозвіл на тимчасове проживання [INFO] в селі ГІостольне. Однак, доказів приналежності позивача [PERSON] до членів сім'ї [PERSON] надано не було, а відтак дія рішення [PERSON] сільської ради від 21.03.2008 на яку посилаються позивачі на [PERSON] не розповсюджується. Одночасно з цим, слід зазначити, що посвідка на постійне проживання видана [PERSON] лише 08.10.2015, що спростовує твердження позивачів про його постійне проживання з [PERSON], як члена її сімї протягом 7 років в будинку № 58/2 в с. Постольне (а.с. 17). Враховуючи викладене, необхідно відмовити в задоволенні позову [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] до [PERSON] сільської ради, Сумського районного сектору Державної міграційної служби України в звязку з його необґрунтованістю.

Outcome: dismissed