Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-08 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що в зареєстрованому шлюбі з відповідачем вона перебуває з 16 листопада 2012 року. За час шлюбу народилися діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує, що сімейне життя з відповідачем поступово погіршилось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Сторони проживають окремо, сімейних відносин не підтримують, шлюб розпався. Примирення між ними неможливе. [PERSON] просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] , який укладений 16 листопада 2012 року, місце реєстрації: Залізницька сільська рада Любешівського району Волинської області, актовий запис №21. Ухвалою суду від 09.11.2020 сторонам надавався час на примирення строком три місяці. В судовому засіданні 09.02.2021 позивач [PERSON] просить позов задовольнити. Повідомила, що відповідач не вживав заходів для примирення з нею, дітьми не опікувався, аліменти не сплачував. В судовому засіданні 09.02.2021 відповідач [PERSON] не заперечує щодо розірвання шлюбу з [PERSON] . Ствердив, що з дружиною не примирився, заходів для цього не вживав. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як вбачається з свідоцтва про шлюб, [PERSON] та [PERSON] одружились 16.11.2012, зроблено актовий запис за №21, місце реєстрації: Залізницька сільська рада Любешівського району Волинської області. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на « [PERSON] ». Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч. 3 та ч. 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» передбачено, що проголошена Конституцією України (254к/96-ВР) охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Судом встановлено, що між сторонами припинено сімейні стосунки через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на шлюб та сімейне життя. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя сторін є неможливим, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому шлюб підлягає розірванню. З врахуванням вимог ст.ст.24,55,56 СК України суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Згідно з ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.28 ЦПК України, позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них. Як вбачається з довідки про реєстрацію місця проживання особи Любешівської селищної ради Любешівського району Волинської області Залізницького старостинського округу від 29.07.2020 №1803 [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Згідно довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб Печихвостівської сільської ради Горохівського району Волинської області від 16 липня 2020 року №433, [PERSON] проживає без реєстрації в [ADDRESS] . Довідкою Печихвостівської сільської ради Горохівського району Волинської області від 17.07.2020 №435 стверджується, що малолітні діти [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , перебувають на утриманні матері [PERSON] . Отже, [PERSON] , яка зареєстрована в [ADDRESS] звернулась з даним позовом до [PERSON] , який зареєстрований в [ADDRESS] за місцем свого проживання - [ADDRESS] відповідно до вимог ч.2 ст.28 ЦПК України. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору в розмірі 840,80 грн. На підставі ст.ст. 24, 56, 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved