Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-04 00:00:00

[PERSON] (по тексту - [PERSON] звернувся з позовною заявою до Білівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області про визнання в порядку спадкування після смерті [PERSON], який помер [INFO] року права власності на житловий будинок з надвірними будівлями по [ADDRESS] про визнання в порядку спадкування після смерті [PERSON], який помер [INFO] року права власності на земельну ділянку площею 0,25 га, призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, виділену [PERSON] на підставі рішення другої сесії XXII скликання Білівської сільської ради народних депутатів Ізяславського району Хмельницької області від 28.02.1995 року №5. [PERSON] вказує, що [INFO] року помер його батько [PERSON]. Позивач як спадкоємець першої черги за законом прийняв спадщину після смерті останнього. До складу спадкового майна увійшли, зокрема, земельна ділянка площею 0,25 га, виділена батькові для будівництва і обслуговування будинку і господарських будівель, та житловий будинок по [ADDRESS] Однак, [PERSON] позбавлений можливості належно оформити свої спадкові права у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вищевказане нерухоме майно. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити. Представник відповідача до суду не прибув, у поданій заяві просив справу слухати за його відсутності та вказав, що з позовними вимогами згідний. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] виданим 04 серпня 2016 року Шепетівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області. Як вбачається з свідоцтва про народження серія [NUMBER] виданого Білівською сільською радою Ізяславського району 16 січня 1995 року, позивач являється сином померлого [PERSON] За життя останньому на підставі рішення другої сесії XXII скликання Білівської сільської ради народних депутатів Ізяславського району від 28 лютого 1995 року № 5 виділено земельну ділянку в с. Білеве Ізяславського району Хмельницької області площею 0,25 га під будівництво, що підтверджується архівним витягом № П-156/04-04 від 07 квітня 2017 року архівного відділу Ізяславської районної державної адміністрації Хмельницької області. Згідно з довідками Білівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області № 786 від 14 квітня 2016 року та № 02-20/180 від 06 червня 2017 року та витягом із земельно-кадастрової книги с. Припутні Ізяславського району в земельно-кадастровій книзі був зроблений запис, відповідно до якого за [PERSON] значиться спірна земельна ділянка площею 0,25 га. Згідно з повідомленням в. о. завідувача Ізяславської державної нотаріальної контори Довбиш В. П. від 22 червня 2017 року № 1160/01-16 приватним нотаріусом Ізяславського районного нотаріального округу Шмигельським Ю. П. заведено спадкову справу за № 166/2016 р. після смерті [PERSON] Як вбачається з повідомлення приватного нотаріуса Шмигельського Ю. П. від 11 квітня 2017 року № 222/01-16, оскільки спадкодавець [PERSON] за життя не оформив право власності на нерухоме майно та правовстановлюючий документ на ім'я померлої особи не може бути виданий, позивачу рекомендовано звернутися до суду із позовом про визнання права власності на спадкове майно у порядку спадкування. Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. 1 ст. 22 ЗК України 1990 року право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. Документи, що посвідчують право на земельну ділянку, визначені ст. 23 ЗК України 1990 року. Проте дію ст. 23 зупинено відносно власників земельних ділянок, визначених Декретом Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок». Пунктом 3 Декрету встановлено, що право приватної власності громадян на земельні ділянки, передані їм для цілей, передбачених ст. 1 цього Декрету, а саме: ведення особистого підсобного господарства, будівництва і обслуговування жилого будинку і господарських будівель (присадибна ділянка), садівництва, дачного і гаражного будівництва, посвідчується відповідною Радою народних депутатів, про що робиться запис у земельно-кадастрових документах, з наступною видачею державного акта на право приватної власності на землю. Отже, п. 3 Декрету визначено порядок посвідчення права приватної власності громадян на земельні ділянки та документи, що посвідчують право на земельну ділянку. Таким документом може бути відповідний запис у земельно-кадастрових документах. Згідно з п. 7 Перехідних положень ЗК України 2001 року громадяни, що одержали у власність земельні ділянки у розмірах, що були передбачені раніше діючим законодавством, зберігають права на ці ділянки. Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом України у постанові від 30 травня 2012 року у справі № 6-31цс12, яка в силу приписів ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для застосування судами. За наведених обставин суд приходить до висновку, що [PERSON] набув права власності на спірну земельну ділянку. Тому позов у цій частині слід задовольнити, визнавши за позивачем право власності на земельну ділянку у порядку спадкування. Також у відповідності до довідки Білівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області № 02-20/180 від 06 червня 2017 року, технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] та довідки Комунального підприємства «Ізяславське районне бюро технічної інвентаризації» від 24 травня 2017 року № 279 на вищезазначеній земельній ділянці [PERSON] збудував житловий будинок, не оформивши відповідних дозвільних документів, правовстановлюючі документи на зазначене нерухоме відсутні. Згідно з повідомленням завідувача сектору містобудування, архітектури та будівництва Ізяславської районної державної адміністрації від 18 липня 2017 року № 01-27/62 будівництво житлового будинку з надвірними будівлями [PERSON] по [ADDRESS] на земельній ділянці, яка виділена йому згідно рішення 2 сесії 22 скликання Білівської сільської ради народних депутатів від 28 лютого 1995 року, виконано у відповідності до діючих Державних будівельних норм та правил та завершено у 1995 році. Відповідно до ст.ст. 328, 331, 392 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Ст. 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину, або не прийняти її. Позивач є спадкоємцем за законом після смерті [PERSON], проте позбавлений можливості належно оформити свої спадкові права на спірне домоволодіння у зв'язку з відсутню правовстановлюючих документів на нерухоме майно. Отже, позовні вимоги позивача обґрунтовані. На підставі викладеного,

Outcome: approved