Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-01 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з позовом до [PERSON], по якому просять визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS]. В обґрунтування вимог зазначили, що вони являються власниками квартири [ADDRESS]. Також у спірній квартирі зареєстрований їхній син [PERSON], який вже 7 років не проживає в даній квартирі, не сплачує комунальні платежі, особистих його речей в квартирі не має. Вони звернулись за оформленням субсидії, але їм було відмовлено в зв»язку з тим, що в квартирі прописаний відповідач. В судовому засіданні позивачі підтримали позовні вимоги у повному обсязі. Посилаються на обставини викладені в позовній заяві. Не заперечили проти винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час та дату судового засідання повідомлялася належним чином, причини неявки суду невідомі. За вказаного, суд вирішує справу слухати за даної явки і наявних матеріалів у справі, визнавши за можливе постановити заочне рішення суду відповідно до ст. 224 ЦПК України, про що позивачі не заперечили. Суд, в межах наданих доказів, заслухавши пояснення позивачів, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Згідно статті 15 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Статтею 212 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло № 16884 від 22.05.1996 р., виданого Кіровоградською міською радою народних депутатів, квартира яка знаходиться за адресою [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] та членам його сім»ї [PERSON], [PERSON] (а.с.7). Відповідно до акту від 16.06.2015 року підписаних мешканцями [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], підписи яких засвідчено начальника участку КП «ЖЕО-3», в якому зазначено, що з 2006 року [PERSON] в даній квартирі не проживає, комунальні послуги не платить, речей в квартирі його не має. Вказані обставини в судовому засіданні підтвердили свідки - [PERSON], [PERSON] Конституція України встановила основні засади права власності. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним, складається з права володіння, права користування і права розпорядження. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. На підставі ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Пленум Верховного Суду України в п. 10 постанови від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» роз'яснив судам, що у справах цієї категорії необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. У разі їх поважності суд може продовжити пропущений строк. Відповідно до ч.1 ст. 156 ЖК Української РСР з урахуванням положень ч.1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному власником. Обставин, які б свідчили, що позивач та/або будь-які інші особи коли-небудь перешкоджали та/або в цей час перешкоджають відповідачам в користуванні квартирою, та/або що з цього питання відповідачі зверталися до суду або до правоохоронних органів судом не встановлено. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] втратив право користування спірним житловим приміщенням, що відповідає вимогам ст.ст. 319, 391 ЦК України, а відтак дає суду підстави визнати відповідача такими, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою № 48 в будинку № 78 по вул. Родніковій, м. Кіровоград.

Outcome: approved