Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-06 00:00:00

[PERSON] подала в суд позов, в якому просила визнати за нею право власності на 1/12 частини квартири [ADDRESS] в порядку в порядку спадкування за законом після смерті сина [PERSON] та скасувати арешт спірної квартири. В обґрунтування вимог позивач посилалась на те, що квартира [ADDRESS] належить їй, [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності. 18 липня 2013 року помер [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді ? частини вказаної вище квартири. Спадщину вона прийняла в межах шестимісячного строку, проте отримати свідоцтво про право на спадщину вона не змогла, спочатку через те, що тривав судовий розгляд позову [PERSON], поданий в інтересах неповнолітніх дітей спадкодавця, а потім через те, що спірна квартира заходиться під арештом. В судове засідання представник позивача подала заяву про розгляд справи у її відсутність, зазначила, що підтримує позовні вимоги в повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не зявилися, про причини неявки не повідомили. Через те, що за місцем реєстрації вони судові виклики не отримували, про час та місце судового засідання були повідомлені шляхом розміщення оголошення в газеті «Слобідський край». Зясувавши обставин справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності. 18 липня 2013 року [PERSON] помер, після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді ? частини вказаної вище квартири. Позивач, разом з дітьми спадкодавця, у шестимісячний строк звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Проте, через те, що нотаріусом було виявлено арешт на спірну квартиру, накладений Орджонікідзевським ВДВС Харківського МУЮ в межах виконавчого провадження про стягнення з [PERSON] заборгованості з аліментів на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Пунктом 1 частини 1 ст. 15 ЦПК України встановлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Як вбачається з позовної заяви та підтверджується доказами, [PERSON] належним чином та своєчасно прийняла спадщину, проте отримати свідоцтво про право на спадщину їй перешкоджає арешт спадкового майна, накладений державним виконавцем в межах виконавчого провадження по стягненню з спадкодавця [PERSON] заборгованості з аліментних платежів. При винесенні постанови про закінчення виконавчого провадження у звязку зі смертю боржника, державний виконавець не вирішив питання про скасування арешту майна боржника. Згідно до ч. 1 ст. 383 ЦПК України, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК, порушено їх права чи свободи, лише сторони виконавчого провадження. Зважаючи на те, що [PERSON] не була стороною виконавчого провадження під час виконання судового рішення, ухваленого в порядку цивільного судочинства, законодавством встановлений інший порядок відновлення порушеного права, а саме: оскарження дій та рішень державного виконавця в порядку адміністративного судочинства, що регулюється ст. 74 Закону України Про виконавче провадження та ст. 181 КАС України. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed