Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-21 00:00:00

[PERSON] (Позивач)\~звернувся до\~суду з\~позовом до [PERSON] селищної ради, [PERSON], [PERSON], [PERSON], приватного підприємства «Горизонт», фізичної особи підприємця [PERSON], відділу містобудування та архітектури райдержадміністрації, Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області, про визнання протиправними та скасування рішень сесії [PERSON] селищної ради № 1065 від 24 липня 2013 року та № 1212 від 27 грудня 2013 року; визнання протиправними та незаконними дій працівника [PERSON] селищної ради [PERSON] по встановленню меж земельної ділянки по вул. Шухевичів 26 в смт. Підволочиськ; визнання протиправним та скасування висновку відділу містобудування та архітектури райдержадміністрації № 24/11 від 01 серпня 2013 року «Про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у спільну сумісну власність громадянам [PERSON] та [PERSON] для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по вул. Шухевичів, 26 в смт. Підволочиськ Підволочиського району Тернопільської області»; визнання протиправним та скасування висновку відділу Держземагенства у Підволочиському районі Тернопільської області № 28 від 07.08.2013 року «Про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у спільну сумісну власність громадянам [PERSON] та [PERSON] для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по вул. Шухевичів, 26 в смт. Підволочиськ Підволочиського району Тернопільської області»; визнання незаконною реєстрацію права власності на земельну ділянку площею 0.0149 га, по вул. Шухевичів, 26 в сел. Підволочиськ з кадастровим номером 6124655100:02:003:1481, за реєстраційним номером нерухомого майна 304292761246; визнання протиправним та незаконним виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у спільну сумісну власність громадянам [PERSON] та [PERSON] для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по вул. Шухевичів, 26 в сел. Підволочиськ Підволочиського району Тернопільської області; проведення державної реєстрації права власності на успадковану [PERSON] земельну ділянку по вул. Шухевичів, 28 в смт. Підволочиську, площею 999 кв м на підставі свідоцтва на право на спадщину за заповітом від 28.01.2010 року. Позовні вимоги мотивує тим, що при прийнятті оскаржуваних рішень [PERSON] селищна рада вийшла за межі повноважень встановлених Конституцією України і Земельним кодексом України. Покликається на те, що посадова особа\~[PERSON] селищної\~ради \~[PERSON] грубо\~порушив вимоги\~Інструкції про\~встановлення (відновлення)\~меж земельних\~ділянок в\~натурі на\~місцевості та\~їх закріплення\~межовими знаками\~та діяв\~не в\~спосіб,\~визначений законом,\~а всупереч\~йому,\~чим порушив\~вимоги Конституції\~України.\~Позивач вважає,\~що відділом\~Держземагенства у\~Підволочиському районі\~підроблено висновок\~про належність\~земельної ділянки\~площею 0,0149\~га до\~земелькомунальної власності, надаючи перед тим висновок про належність даної земельної ділянки [PERSON] та зазначенням, що дана земельна ділянка знаходиться в межах населеного пункту по вул. Шухевичів, 26 в сел. Підволочиськ і що вона не надана у власність та користування, хоча в рішеннях [PERSON] селищної ради №1065 та №716 у висновку зазначено, що земельна ділянка знаходиться по вул. Шухевичів, 28\~в сел.\~Підволочиськ.\~Крім того,\~[PERSON]\~зазначає в\~позові,\~що відділ\~містобудування та\~архітектури [PERSON]\~районної державної\~адміністрації незаконно\~надав позитивні\~висновки,\~знаючи,\~що земельна\~ділянка площею\~0,0149га по\~вул.\~Шухевичів,26 в сел. Підволочиськ належить до будинковолодіння Шухевичів, 28 в сел. [PERSON], оскільки це не відповідає генеральному плану забудови. Також в уточнених позовних вимогах зазначає про те, що його мати після прийняття спадщини після смерті батька не перереєструвала відповідно до нових вимог, маючи на праві особистої приватної власності на успадковану Позивачем земельну ділянку по вул. Шухевичів, 28 в смт. Підволочиськ площею 999 кв. м., а тому просить провести державну реєстрацію права власності на цю земельну ділянку на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 28.01.2010 року. Позов обґрунтовує порушенням норм Конституції України, Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Земельного кодексу, Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі на місцевості та їх закріплення межовими знаками. Відповідач [PERSON]\~селищна рада у запереченнях на позов зазначає, що такий позов не підлягає задоволенню. Покликається на те, що зазначена у рішенні [PERSON] селищної ради №716 від 29 серпня 2012 року площа земельної ділянки перебувала у власності територіальної громади смт. Підволочиськ, а не у власності [PERSON]. При вирішенні [PERSON] селищною радою питання про передачу безоплатно у спільну сумісну власність [PERSON] і [PERSON] земельної ділянки площею 0,0150 га взято до уваги, що дана земельна ділянка перебувала раніше у користуванні їх батька [PERSON], згідно з рішенням виконкому [PERSON] селищної ради депутатів трудящих №241 від 12.11.1970р. про виділення і закріплення за [PERSON] земельної ділянки, площею 0,07 га для будівництва жилого будинку по вул. Леонова, 24 (бувша - вулиця Шухевичів, 26) із лишків земель, які знаходилися у користуванні його батька [PERSON] та зменшення цим самим земельної ділянки [PERSON] на 0,07 га по вул. Леонова, 26 (сучасна адреса - вулиця Шухевичів, 28). У складі загальної площі 0,07 га земельної ділянки, що знаходилась на праві безстрокового (постійного) користування у [PERSON] була і частина земельної ділянки розміром 0,0149 га, право користування якою не було припинено [PERSON] селищною радою згідно з вимогами ст. 141 Земельного кодексу України при винесенні рішення [PERSON] селищною радою №2603 від 08.06.2010 року щодо передачі у власність [PERSON] земельної ділянки розміром 0,1054 га, яке було визнано протиправним та скасоване постановою Соломянського районного суду м. Києва від 02.11.2011р. Рішенням [PERSON] селищної ради № 716 від 28.08.2012р. про надання [PERSON] і [PERSON] дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у спільну сумісну власність орієнтовною площею 0,0150 га по вул. Шухевичів, 26 фактично поновлено право користування їх батьками земельною ділянкою розміром 0,07 га згідно рішення [PERSON] селищної ради № 241 від 12.11.1970р., на якій був побудований житловий будинок та велося підсобне господарство протягом 40 років. Рішенням [PERSON] селищної ради № 1065 від 24 липня 2013 року внесені зміни в пункт 1 рішення [PERSON] селищної ради № 716 від 29 серпня 2012 року тільки в частині уточнення мети надання дозволу гр. [PERSON] та гр. [PERSON] на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у спільну сумісну власність орієнтовною площею 0,0150 га : «з метою подальшого обєднання її до земельної ділянки площею 0,0551 га, яка знаходиться у власності [PERSON] та [PERSON] цільовим призначенням». Відповідач у задоволенні позову просить відмовити у повному обсязі, вважає його безпідставним. Відповідач -\~[PERSON] позовні вимоги вважає безпідставними, у задоволенні позову просить відмовити у повному обсязі. Письмові заперечення подав аналогічні запереченням [PERSON] селищна рада. Відповідач -\~[PERSON] просить відмовити [PERSON] в задоволенні його позову з підстав незаконності та необґрунтованості позовних вимог. Зазначає, що усі три рішення [PERSON] селищної ради № 716 від 29 серпня 2012 року, № 1065 від 24 липня 2013 року та № 1212\~від 27\~грудня 2013\~року прийняті у\~повній відповідності\~до ч.\~2\~ст.\~19,\~ст.\~144\~Конституції України\~та п.\~34\~ст.\~26,\~ст.\~33,\~ст.\~59\~,\~ст.\~60\~Закону України\~«Про місцеве\~самоврядування» обґрунтовано,\~безсторонньо,\~з дотриманням\~принципу рівності\~перед законом,\~пропорційно і\~ніяким чином\~не порушують\~прав та\~інтересів [PERSON];\~законність рішення\~[PERSON] селищної\~ради за\~№ 716\~від 29\~серпня 2012\~року щодо\~відведення [PERSON]\~та [PERSON]\~земельної ділянки\~площею 0,0149\~га по\~вул.\~Шухевичів,\~26\~в смт.\~Підволочиськ та\~передачу їм\~у спільну\~сумісну власність\~підтверджено рішеннями\~Підволочиського районного\~суду по\~справі № 2-а/604/1/13\~(постанова\~від 01.10.2013),\~Львівського апеляційного адміністративного суду\~по справі\~№ 876/12805/13\~(ухвала\~від 25.03.2014).\~Вищого адміністративного\~суду України\~по справі\~№ К/800/22341/14 (ухвала\~від 22.01.2015). Вказує на те, що додаткові позовні вимоги [PERSON] в заяві від 05.05.2016р. щодо зобовязання [PERSON] селищної ради провести державну реєстрацію права власності на нібито успадковану [PERSON] земельну ділянку площею 0,999 га на підставі Свідоцтва про право власності за заповітом від є нікчемними, так як в даному свідоцтві не зазначено про успадкування [PERSON] ніякої земельної ділянки після смерті матері [PERSON]. Відповідач 3 вважає, що, у [PERSON] відсутня реальна мета предявлення зазначеного позову, а саме: відновлення його порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідач [PERSON] просить у задоволенні позову відмовити, подала суду письмові заперечення, в яких зазначає, що позовні вимоги [PERSON] спрямовані до органів місцевого самоврядування та органів державної влади, а в самій позовній заяві не наведено будь-яких фактів щодо порушення його прав з боку громадян [PERSON] та [PERSON], які у свою чергу не можуть впливати на рішення органів державної влади. Зазначає, що позов ґрунтується не на фактах, а на суто формальних міркуваннях. Відповідач,\~фізична особа\~підприємець [PERSON] у своїх\~запереченнях на\~позов зазначає,\~що позов\~не підлягає\~задоволенню у\~звязку з\~його безпідставністю.\~Покликається на\~те,\~що проект\~землеустрою виготовлявся\~на виконання\~рішення [PERSON] селищної ради №716 від 29.08.2012 року, яким надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення [PERSON] та [PERSON] у спільну сумісну власність земельну ділянку орієнтовною площею 0,0150 га в смт. Підволочиськ по вул. Шухевичів, 26, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Роботи по виготовленню проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки виконувались на підставі договору №14, укладеного між підприємцем [PERSON] та громадянами [PERSON] і [PERSON]. Твердження гр. [PERSON] в позовній заяві відносно того, що нібито на час виготовлення проекту землеустрою земельна ділянка площею 0,0150 га, належала гр. [PERSON] не відповідає дійсності, так як зазначена земельна ділянка на момент прийняття рішення [PERSON] селищної ради № 716 від 29 серпня 2012 року відносилася до земель комунальної власності. Просить у позові [PERSON] відмовити. Відповідач [PERSON] управління\~Держгеокадастру у\~Тернопільській області у письмових запереченнях зазначає, що твердження [PERSON] в позовній заяві відносно того, що нібито на час надання висновку від 7 серпня 2013 року №28 земельна ділянка площею 0,0150 га належала [PERSON] не відповідає дійсності, так як зазначена земельна ділянка на момент прийняття рішення [PERSON] селищною радою №716 від 29 серпня 2012 року відносилася до земель комунальної власності. Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 13.02.2012р. по справі №2а-18823/11/2670 задоволений адміністративний позов [PERSON] та зобовязано Управління Державного комітету із земельних ресурсів у Підволочиському районі Тернопільської області вчинити дії щодо скасування державної реєстрації державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 829337 від 04.04.2011р., який був виданий [PERSON], площею 0,1054 га по вул. Шухевичів, 28 в смт. Підволочиськ. Управління Держкомзему у Підволочиському районі Тернопільської області листом від 23.08.2012р. № 853/16/12 повідомило [PERSON] селищну раду про скасування 23.08.2012р. державної реєстрації державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №829337, що був виданий на імя [PERSON] та зареєстрований за №612465511000331 від 04.04.2011р. у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності та на право постійного користування землею, договорів оренди землі у відповідності до постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 13.02.2012р. та ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 09.08.2012р. Також про скасуванням запису у поземельній книзі про реєстрацію державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЛ№829337 від 04.04.2011 року Управлінням Держкомзему у Підволочиському районі було повідомлено [PERSON] Враховуючи викладене, [PERSON] управління Держгеокадастру просить суд у позові [PERSON] відмовити. Ухвалою судді від 03.09.2015 року провадження у справі відкрито. У звязку із звільненням судді Могачевської В.Й. 30.09.2016 року проведено повторний автоматизований розподіл судових справ та справа передана на розгляд судді Сидорак Г.Б., повноваження у якої припинилися 31.07.2017 року, у звязку із чим за результатами повторного автоматичного перерозподілу цю справу визначено для розгляду судді Сташківу Н.Б. 02.08.2017 року ухвалою суддя Сташків Н.Б. прийняв справу до свого провадження. В судовому засіданні Позивач та його представник позов підтримали в повному обсязі, покликаючись на обставини викладені у позові та заяві про уточнення позовних вимог, просили позов задоволити в повному обсязі. Представник Відповідача [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечила, просила відмовити в повному обсязі. Відповідачі [PERSON] селищна рада, [PERSON], [PERSON]Т, [PERSON], ПП «Горизонт», ФОП [PERSON], відділ містобудування а архітектури райдержадміністрації, [PERSON] управління Держгеокадастру у Тернопільській області подали заяви з проханням справу слухати у їх відсутності та відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] Суд, заслухавши учасників процессу, дослідивши матеріали справи, прийшов до переконання, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити, виходячи із наступних міркувань: Рішенням 25 сесії 6 скликання [PERSON] селищної ради №1065 від 24 липня 2013 року на підставі звернення гр. [PERSON] вирішено внести зміни в пункт 1 рішення сесії [PERSON] селищної ради від 29 серпня 2012 року №716, надано дозвіл гр. [PERSON] та [PERSON] на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у спільну сумісну власність орієнтовною площею 0,0150 га для подальшого обєднання до земельної ділянки площею 0, 0551 га, яка знаходиться у власності [PERSON] і [PERSON] з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по вул. Шухевичів, 26, в смт. Підволочиську. Рішенням 28 сесії 6 скликання [PERSON] селищної ради №1212 від 27 грудня 2013 року на підставі звернення гр. [PERSON] між іншого вирішено: затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у спільну сумісну власність громадянам [PERSON] та [PERSON] площею 0,0149 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за кадастровим номером 6124655100:02:003:1481 в смт. Підволочиськ по вул. Шухевичів, 26; передано гр. [PERSON] та [PERSON] безоплатно у спільну сумісну власність земельну ділянку площею 0,0149 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в смт. Підволочиськ по вул. Шухевичів, 26; зареєструвати речове право на земельну ділянку. Рішенням [PERSON] селищної ради №716 від 29 серпня 2012 року надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення [PERSON] та [PERSON] у спільну сумісну власність земельну ділянку орієнтовною площею 0,0150 га по вул. Шухевичів, 28 в смт. Підволочиськ. Зазначена у рішенні [PERSON] селищної ради №716 від 29 серпня 2012 року площа земельної ділянки перебувала у власності територіальної громади смт. Підволочиськ, що вбачається з листа Управління державного комітету із земельних ресурсів у Підволочиському районі Тернопільської області за №853/16/12 від 23.08.2012р., у якому йдеться про скасування 23.08.2012р. державної реєстрації державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯП №829337, що був виданий на імя [PERSON] у відповідності до постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 13.02.2012р. та ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 09.08.2012р. Судом встановлено, що звернення [PERSON] та [PERSON] про передачу безоплатно у спільну сумісну власність земельної ділянки площею 0,0150 га для обслуговування жилого будинку в смт. Підволочиськ по вул. Шухевичів, 26 разом з наданими документами перед прийняттям рішення 28.08.2012 року [PERSON] селищною радою №716 розглядалися у комісії з питань земельних відносин, охорони навколишнього середовища та благоустрою [PERSON] селищної ради з виходом комісії на спільне подвіря по вулиці Шухевичів, 26 і 28. Зазначена комісія рекомендувала сесії [PERSON] селищної ради прийняти позитивне рішення по зверненню [PERSON] і [PERSON] При вирішенні [PERSON] селищною радою питання про передачу безоплатно у спільну сумісну власність [PERSON] і [PERSON] земельної ділянки площею 0,0150 га бралося до уваги те, що ця земельна ділянка перебувала раніше у користуванні батька відповідачів [PERSON] та [PERSON] у [PERSON] згідно з рішенням виконкому [PERSON] селищної ради депутатів трудящих №241 від 12.11.1970р. про виділення і закріплення за [PERSON] земельної ділянки площею 0,07 га для будівництва жилого будинку по вул. Леонова, 24 (бувша вулиця Шухевичів, 26) із лишків земель, які знаходилися у користуванні його батька [PERSON] та зменшення цим самим земельної ділянки [PERSON] на 0,07 га по вул. Леонова, 26 (бувша вулиця Шухевичів, 28). У складі загальної площі 0,07 га земельної ділянки, що знаходилась на праві безстрокового (постійного) користування у [PERSON] була і частина земельної ділянки розміром 0,0149 га, право користування якою не було припинено [PERSON] селищною радою згідно вимог ст. 141 Земельного кодексу України при винесенні рішення [PERSON] селищною радою №2603 від 08.06.2010 року щодо передачі у власність [PERSON] земельної ділянки розміром 0,1054 га, яке скасоване постановою Соломянського районного суду м. Києва від 02.11.2011р. В судових засіданнях також зясовано, що межа наданої [PERSON] земельної ділянки площею 0,1054 га проходила по східцям будинку і суттєво обрізала самі межі будинку, який успадкували [PERSON] та [PERSON], а також поряд із стіною будинку на відстані 0,879 м та 0,93 м, що не давало можливості повноцінно як заходити до житлового будинку, так і обслуговувати його. Відповідно до кадастрового плану земельних ділянок на спільному подвірї по вулиці Шухевичів, 26 і 28 смт. Підволочиськ, загальна площа двох земельних ділянок складає 0,1604 га, із яких у користуванні [PERSON] перебуває 0,0904 га, у спільній сумісній власності [PERSON] та [PERSON] є 0,07 га, які складаються із земельної ділянки розміром 0,0551 га, яку вони отримали у якості спадкового майна після смерті їх батька [PERSON] та земельної ділянки розміром 0,0149 га згідно з рішенням [PERSON] селищної ради № 716 від 28.08.2012р. З рішення [PERSON] селищної ради №1065 від 24 липня 2013 року вбачається, що внесені зміни в пункт 1 рішення [PERSON] селищної ради №716 від 29 серпня 2012 року лише в частині уточнення мети надання дозволу гр. [PERSON] та гр. [PERSON] на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у спільну сумісну власність орієнтовною площею 0,0150 га, а саме з метою подальшого обєднання її до земельної ділянки площею 0,0551 га, яка знаходиться у власності [PERSON] та [PERSON] цільовим призначенням. Рішенням [PERSON] селищної ради № 1212 від 27 грудня 2013 року затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у спільну сумісну власність [PERSON] та [PERSON] в смт. Підволочиськ, по вул. Шухевичів, 26 та передачу даної земельної ділянки їм у власність. Законність відведення земельної ділянки площею 0,0149 га у спільну сумісну власність [PERSON] та [PERSON] по вул. Шухевичів, 26 в смт. Підволочиськ та передачу даної земельної ділянки їм у власність згідно рішення [PERSON] селищної ради за № 716 від 29.08.2012 року розглядалася Підволочиським районним судом по справі №2-а/604/1/13. Так, твердження [PERSON], які викладені в позові про те, що він успадкував земельну ділянку розміром 0,999 га разом з спадковим нерухомим майном після смерті своєї матері, а також те, що на день винесення рішення [PERSON] селищної ради за №716 від 29 серпня 2012 року земельна ділянка площею 0,0150 га належала [PERSON] і не відносилася до земель комунальної власності досліджувалися Підволочиським районним судом у справі №2-а/604/1/13 при розгляді адміністративного позову [PERSON] від 22.10.2012р. до [PERSON] селищної ради про визнання протиправним та скасування рішення [PERSON] селищної ради №716 від 29 серпня 2012 року та не знайшли свого підтвердження у ході судового розгляду цього адміністративного позову. Так, постановою Підволочиського районного суду від 01 жовтня 2013р. у справі № 2-а/604/1/13 [PERSON] відмовлено у задоволенні адміністративного позову до [PERSON] селищної ради про визнання протиправним та скасування рішення [PERSON] селищної ради №716 від 29.08.2012 року. Ухвалами Львівського апеляційного адміністративного суду від 25 березня 2014 року та Вищого адміністративного суду України від 22 січня 2015р. постанову Підволочиського районного суду від 01 жовтня 2013р. у справі № 2-а/604/1/13 залишено без змін, а апеляційну скаргу [PERSON] - без задоволення. Судами встановлено, що рішенням виконкому [PERSON] селищної ради «Про дозвіл на будівництво жилого будинку гр. [PERSON] по вул. Леонова. 24 в селищі Підволочиськ на садибі батька [PERSON]» від 12 листопада 1970 року №241 дозволено гр. [PERSON] будівництво жилого будинку за зазначеною адресою, виділено та закріплено за ним земельну ділянку площею 678 кв м із лишків земель, які находилися в користуванні його батька, зменшивши тим самим земельну ділянку гр. [PERSON] на - 678 кв м та видано відповідний Генплан зазначеної земельної ділянки. [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом серії ВРЛ №003002 вбачається, що на підставі ст. 1261 Цивільного кодексу України Позивач та Відповідач [PERSON] є спадкоємцями майна, померлого 11 серпня 2010 року, [PERSON], а саме, земельної ділянки (кадастровий номер 6124655100:02:003:0829) площею 0,0551 га, розташованої по вул. Шухевичів, 26 (вул. Леонова, 24), смт. Підволочиськ Підволочиського району Тернопільської області. Рішенням Відповідача [PERSON] селищної ради «Про затвердження технічної документації та передачу у власність земельної ділянки гр. [PERSON]Я.» від 08 червня 2010 року №2603 затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд гр. Каптію Юрію Яковичу пл. 0,1054 га в смт. Підволочиськ по вул. Шухевичів, 28. Суди встановили, що спірне рішення прийняте з порушенням вимог Державних будівельних норм, є протиправним та підлягає скасуванню. Відповідно до ст. 38 Земельного кодексу України, до земель житлової та громадської забудови належать земельні ділянки в межах населених пунктів, які використовуються для розміщення житлової забудови, громадських будівель і споруд, інших об'єктів загального користування. Згідно зі ст. 40 Земельного кодексу України громадянам України за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування можуть передаватися безоплатно у власність або надаватися в оренду земельні ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і гаражного будівництва в межах норм, визначених цим Кодексом. Понад норму безоплатної передачі громадяни можуть набувати у власність земельні ділянки для зазначених потреб за цивільно-правовими угодами. Статтею 39 Земельного кодексу України встановлено, що використання земель житлової та громадської забудови здійснюється відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, плану земельно-господарського устрою з дотриманням будівельних норм, державних стандартів і норм. Відповідно до п. 3.25* Державних будівельних норм 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень», затвердженого Наказом №44 Держкоммістобудування від 17.04.1992 р., для догляду за будівлями і здійснення їх поточного ремонту відстань до межі сусідньої ділянки від найбільш виступної конструкції стіни треба приймати не менше 1,0 м. При цьому повинно бути забезпечене влаштування необхідних інженерно-технічних заходів, що запобігатимуть стіканню атмосферних опадів з покрівель та карнизів будівель на територію суміжних ділянок. Як встановлено судами та вбачається з Генерального плану вул. Леонова, 24 (вул. Шухевичів, 28) третій особі виділено земельну ділянку під індивідуальне житлове будівництво площею 0,0999 га, а приватизовано нею 0, 1054 га, що більше на 0,0055 га. Також, 06 вересни 2011 року депутатами Відповідача та спеціалістом землевпорядника відповідача обстежено зазначені земельні ділянки, про що складено Акт та встановлено, що сходи житлового будинку позивача виступають на земельну ділянку третьої особи на відстань орієнтовано 0,53 м та 0,56 м із зазначенням, що ця територія мала б відноситися до присадибної ділянки позивача відповідно до генерального плану його земельної ділянки. З огляду на викладені норми та обставини, судами встановлено, що рішення відповідача «Про затвердження технічної документації та передачу у власність земельної ділянки гр. [PERSON]Я.» прийняте з порушенням вимог діючого законодавства. Відповідно до ст. 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території. Рішення органів місцевого самоврядування з мотивів їх невідповідності Конституції чи законам України зупиняються у встановленому законом порядку з одночасним зверненням до суду. Згідно зі ст. 12 Земельного кодексу України до повноважень\~сільських,\~селищних,\~міських рад\~у галузі\~земельних відносин\~на території\~сіл,\~селищ,\~міст між\~інших належать: розпорядження\~землями територіальних\~громад; передача\~земельних ділянок\~комунальної власності\~у власність\~громадян та\~юридичних осіб\~відповідно до\~цього Кодексу; надання\~земельних ділянок\~у користування\~із земель\~комунальної власності\~відповідно до\~цього Кодексу; вилучення\~земельних ділянок\~із земель\~комунальної власності\~відповідно до\~цього Кодексу; організація\~землеустрою; координація\~діяльності місцевих\~органів земельних\~ресурсів; підготовка\~висновків щодо\~вилучення (викупу)\~та надання\~земельних ділянок\~відповідно до\~цього Кодексу; вирішення земельних спорів. У ст. 122 Земельного кодексу України зазначено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Відповідно до п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин. Згідно з\~ст.\~59\~Закону України\~«Про місцеве\~самоврядування в\~Україні» рада\~в межах\~своїх повноважень\~приймає нормативні\~та інші\~акти у\~формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Таким чином, судом встановлено, що оскаржувані рішення [PERSON] селищної ради №1065\~від 24\~липня 2013\~року та\~№1212\~від 27\~грудня 2013\~року прийняті у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України, Законом України «Про місцеве самоврядування», Земельним кодексом України, обґрунтовано, безсторонньо, з дотриманням принципу рівності перед законом, пропорційно і ніяким чином не порушують прав та інтересів [PERSON]. Як наслідок, суд також вважає, що дії працівника [PERSON] селищної ради [PERSON] по встановленню меж земельної ділянки по вул. Шухевичів, 26 в смт. Підволочиськ відповідали актам селищної ради, а тому не були протиправними та незаконними. Крім того, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні твердження Позивача про те, що на час надання висновку від 7 серпня 2013 року № 28 земельна ділянка площею 0,0150 га належала [PERSON], оскільки зазначена земельна ділянка на момент прийняття рішення [PERSON] селищної ради № 716 від 29 серпня 2012 року відносилася до земель комунальної власності. Так, як зазначалося уже вище, постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 13.02.2012р. по справі №2а-18823/11/2670 задоволений адміністративний позов [PERSON] та зобовязано Управління Державного комітету із земельних ресурсів у Підволочиському районі Тернопільської області вчинити дії щодо скасування державної реєстрації державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 829337 від 04.04.2011р., який виданий [PERSON], площею 0,1054 га по вул. Шухевичів, 28 в смт. Підволочиськ. Також, Управління Держкомзему у Підволочиському районі Тернопільської області листом від 23.08.2012р. № 853/16/12 повідомило [PERSON] селищну раду про скасування 23.08.2012р. державної реєстрації державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №829337, що був виданий на імя [PERSON] та зареєстрований за №612465511000331 від 04.04.2011р. у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності та на право постійного користування землею, договорів оренди землі згідно з ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 09.08.2012 року. Про скасуванням запису у поземельній книзі про реєстрацію державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЛ№829337 від 04.04.2011 року Управління Держкомзему у Підволочиському районі повідомляло [PERSON] Щодо позовних вимог [PERSON] до [PERSON] та [PERSON], то судом встановлено, що Позивач не звертався до [PERSON] селищної ради з питання надання земельної ділянки для обслуговування успадкованого будинку з моменту скасування рішення [PERSON] селищної ради від 08.06.2010 року №2603 (про затвердження технічної документації та передачі у власність [PERSON] земельної ділянки 0,1054 га по вул. Шухевичів, 28 у смт. Підволочиськ ) та державного акту на земельну ділянку. Як вбачається з матеріалів справи, Позивач відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 28 січня 2010 року, успадкував житловий будинок, відомості про земельну ділянку відсутні. Державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯП № 829337 виданий 04 квітня 2011 року на імя [PERSON] був зареєстрований у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю. 23 серпня 2012 року скасовано його державну реєстрацію на підставі ухвали Київського апеляційного суду від 09 серпня 2012 року. Постановою Соломянського районного суд м. Києва від 02.11.2011 року рішення [PERSON] селищної ради Тернопільської області за № 2603 від 08 червня 2010 року про затвердження технічної документації та передачу у власність земельної ділянки площею громадянину [PERSON] визнано протиправним та скасовано. Отже, технічна документація щодо складання документів, які посвідчують право власності на земельну ділянку за адресою сел. Підволочиськ вул. Шухевичів, 28, втратила свою юридичну силу, у звязку з скасуванням рішення сесії [PERSON] селищної ради №2603 від 08.06.2010 року, яке є обовязковою складового технічної документації відповідно до норм земельного законодавства України. Також, згідно з рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 13.02.2012 року у справі №2а-18823/11/2670, яке набрало законної сили, зобовязано Управління державного комітету із земельних ресурсів у Підволочиському районі Тернопільської області вчинити дії щодо скасування державної реєстрації державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯП № 829337 від 04.04.2011 року. Рішенням Підволочиського районного суду від 01.08.2017 року у справі №604/799/16-ц, яке набрало законної сили та рішенням Апеляційного суду Тернопільської області від 29 серпня 2017 року встановлено: Рішенням виконавчого комітету [PERSON] селищної ради №216 від 29 червня 1957 року вирішено закріпити за [PERSON] - батьком позивача присадибну ділянку по вул. Парковій, (тепер Шухевичів, 28) в смт. Підволочиську, пл. 0,12 га. і дозволити йому побудувати житловий будинок. 16 липня 1957 року між [PERSON] селищною радою та [PERSON] укладено договір про передачу у безстрокове користування земельної ділянки площею 1200 квадратних метрів для будівництва індивідуального житлового будинку по вул. Парковій, 24 (тепер Шухевичів, 28) в смт. Підволочиську. 10 вересня 1959 року виконавчий комітет затвердив акт прийому в експлуатацію індивідуального домоволодіння. Відповідно до даного акту будинковолодіння по вул. Парковій, 24 (Шухевича, 28) узгоджено із Держсанінспекцією, Держпбжежнаглядом та членами райвиконкому. Рішенням виконкому [PERSON] селищної ради №241 від 12 листопада 1970 року дозволено [PERSON], сину [PERSON], будівництво житлового будинку на садибі свого батька [PERSON] Пунктом 2 вказаного рішення дозволено виділити і закріпити за [PERSON] земельну ділянку площею 678 кв.м. із лишків земель, що знаходились у користуванні його батька, зменшивши цим самим земельну ділянку гр. [PERSON] на 678 кв.м. Рішенням виконкому [PERSON] селищної ради №123 від 26 серпня 1982 року затверджений акт приймання державною комісією від забудовника [PERSON] в експлуатацію індивідуального домоволодіння по вул. Леонова (Шухевичів, 26). Згідно п.6 вказаного акту суттєвих відступлень від технічної документації при забудові домоволодіння немає. Даний акт підписаний Держсанстанцією, інспекцією Держпожежнагляду та членами райвиконкому. Вказане свідчить про відсутність порушень [PERSON] будівельних норм при будівництві домоволодіння по вул. Шухевичів, 26 у смт. Підволочиську Тернопільської області та спростовує доводи позивача, а саме те, що дане домоволодіння є самочинно збудованим. Згідно зі спірним рішенням виконавчого комітету [PERSON] селищної ради №626 від 15 грудня 2005 року встановлено факт належності та визнано за [PERSON] право власності на житловий будинок по вул. Шухевичів, 26 у смт. Підволочиську Тернопільської області. Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 22 січня 2006 року, виданого Бюро технічної інвентаризації Підволочиського району 14 березня 2011 року, [PERSON] є власником будинковолодіння по вул. Шухевичів, 26, житловою площею 62,3 кв.м. Судом встановлено, що 14 червня 2011 року треті особи [PERSON] та [PERSON] успадкували після смерті [PERSON], що помер 11 серпня 2010 року, житловий будинок по вул. Шухевичів, 26 у с.м.т. [PERSON] Тернопільської області та оформили належні їм частки у спадковому майні. Крім того, [PERSON] та [PERSON] 14 червня 2011 року успадкували після смерті [PERSON] земельну ділянку площею 0,551 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер 6124655100:02:003:0829, розташовану по вул. Шухевичів, 26 у смт. Підволочиську Тернопільської області, яка належала померлому [PERSON] Вказане стверджується свідоцтвами про право на спадщину за законом № 003002 серії ВРП та № 003005 серії ВРП, що видані 14 червня 2011 року [PERSON] державною нотаріальною конторою. Згідно акту прийому - передачі межових знаків від 15 червня 2011 року, складеного представником Держкомзему у Підволочиському районі, [PERSON] та [PERSON], як спадкоємці земельної ділянки, претензій щодо її меж та конфігурації не мають. Власники суміжних земельних ділянок, в тому числі і позивач [PERSON], не заявляли претензій до існуючих меж. Позивач [PERSON] став спадкоємцем майна, померлої 30 червня 2009 року матері [PERSON], а саме житлового будинку з надвірними будівлями по вул. Шухевичів, 28 у сел. Підволочиськ Тернопільської області, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину від 28 січня 2010 року, зареєстрованим державним нотаріусом [PERSON] державної нотаріальної контори за реєстровим № 79. Отже, судом встановлено, що треті, особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, - [PERSON] та [PERSON] успадкували після смерті [PERSON] житловий будинок по вул. Шухевичів, 26 у смт. Підволочиську Тернопільської області, а також у рівних частках земельну ділянку, площею 0,551 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Позивач по справі [PERSON] успадкував після смерті матері [PERSON] житловий будинок з надвірними будівлями по вул. Шухевичів, 28 у смт. Підволочиську, Тернопільської області. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Таким чином, аналізуючи в сукупності усі матеріали справи, суд прийшов до висновку, що права Позивача [PERSON] жодним чином Відповідачами при прийнятті оспорюваних рішень не порушувалися, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed