Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-30 00:00:00

[PERSON] звертається з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свої вимоги позивач мотивує тим, що з відповідачем мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, тому позивач просить примусово стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від його доходів щомісяця, але не менше ніж 25 відсотків прожиткового мінімуму для відповідного віку дитини, починаючи з дня подання заяви до суду і до повноліття дитини. Належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, позивач в судове засідання не зявилася. Надала суду заяву в якій зазначила, що прожитковий мінімум для відповідного віку дитину повинен становити не менше ніж 30 відсотків. Просила розглянути справу без її участі. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився. Надав суду заяву з проханням розглянути справу без його участі. Позовні вимоги визнав в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечує. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності не зявившихся осіб на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засбу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком малолітньої дитини [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ЕЛ № 059525 від 24.06.2008 року (а.с.5). Дитина проживає з позивачем та перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою виконкому Левковицької сільської ради Чернігівського району № 423 від 01.07.2016 року (а.с.4). Шлюб між сторонами розірвано 30 жовтня 2009 року, про що свідчить копія свідоцтва про розірвання шлюбу від 15.04.2016, видана позивачу відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чернігівського районного управління юстиції у Чернігівській області ( а.с. 6). 12 травня 2016 року позивач зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище з «Саричева» на «Мельник» ( а.с. 12). Положеннями ст. 141 Сімейного Кодексу України передбачено, що мати, та батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до статті 51 Конституції України, статей 180, 181 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, причому пріоритет у визначенні способу виконання вказаного обов'язку законодавцем віднесено до взаємного волевиявлення батьків. За відсутністю такого волевиявлення, питання визначення та стягнення аліментів віднесено до компетенції суду. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, тому позовні вимоги позивача про стягнення аліментів обґрунтовані і підлягають задоволенню. При визначенні розміру аліментів судом враховується стан здоровя та матеріальне становище дитини, майновий стан відповідача, відсутність у нього інших дітей, непрацездатних членів сім'ї, родичів яких він зобовязаний утримувати. Виходячи з вищевикладеного, суд погоджується з визначеною позивачем часткою аліментів на утримання неповнолітьої дитини. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судові витрати покласти на відповідача. Суд визнає необхідним застосувати п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України і допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved