Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-27 00:00:00

[PERSON] , що діє в інтересах підопічного [PERSON] , звернулась до суду з позовом до акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» про визнання кредитного договору недійсним. В позовній заяві зазначено, що в провадженні суду перебуває справа за позовом відповідача до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. У зв`язку з тим, що [PERSON] за станом свого здоров`я перебуває на обліку з 1985 року з діагнозом олігофренія в стадії імбецильності та рішенням суду його визнано недієздатним, просить визнати вищевказаний кредитний договір недійсним. Позивач в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву, в якій просить задовольнити її позовні вимоги, розгляд справи провести за її відсутності та в разі неявки відповідача не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Представник відповідача в судове засідання не з`явився повторно, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений. У зв`язку з повторною неявкою відповідача в судове засідання без поважних причин, в порядку ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи і оцінивши отримані докази, суд приходить до наступного. 29.06.2011 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] шляхом підписання останнім анкети позичальника укладено кредитний договір згідно умов якого [PERSON] отримав кредит в розмірі 3000,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 30% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Рішенням Цюрупинського районного суду Херсонської області від 02.03.2017 року у цивільній справі №664/1069/16-ц, визнано [PERSON] , [INFO] , уродженця міста Цюрупинськ, Херсонської області, недієздатним та встановлено над ним опіку, та призначено опікуном [PERSON] , [INFO] , уродженку міста Цюрупинськ Херсонської області. В провадженні Цюрупинського районного суду Херсонської області перебуває цивільна справа №664/1531/17 за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 29.06.2011 року в розмірі 17386,42 грн. Ухвалою суду у справі №664/1531/17 призначено проведення судово-психіатричної експертизи для визначення питання про можливість на момент укладення (підписання) договору 29.06.2011 року [PERSON] усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. За висновком судово-психіатричної експертизи № 491 від 25.09.2018 року, наданого експертами КЗ «Херсонська обласна психіатрична лікарня» ХОР у справі № 664/1531/17, [PERSON] страждає вродженою розумовою відсталістю в ступені вираженої дебільності, виражений торпідний варіант олігофренічного дефекту та на момент укладення (підписання) договору 29.06.2011 р. не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. Вказане свідчить, що [PERSON] на момент укладення кредитного договору не усвідомлював значення своїх дій та керувати ними, отже, його волевиявлення на вчинення правочину не було вільним та не відповідало його внутрішній волі. Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Відповідно до ч. 2 ст. 203 ЦК України, особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Відповідно до ч. 3 ст. 203 ЦК України, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Відповідно до ч. 3 ст. 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦК України, правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені. Відповідно до ч. 2 ст. 225 ЦК України, у разі наступного визнання фізичної особи, яка вчинила правочин, недієздатною позов про визнання правочину недійсним може пред`явити її опікун. Таким чином, позов підлягає задоволенню, оскільки позивачем надано належні та допустимі докази того, що [PERSON] не усвідомлював значення своїх дій та не міг керувати ними, що є безумовною підставою для визнання правочину недійсним Витрати по сплаті судового збору за подання позову немайнового характеру у розмірі 768,40 гривень підлягають покладенню на відповідача на користь держави так як позовні вимоги задоволено судом в повному обсязі, а позивач звільнена від сплати судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved