Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-05 00:00:00

[PERSON] подав до суду позов до [PERSON] про стягнення боргу. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що 26.07.2013 р. він під розписку позичив відповідачу [PERSON] 114,497 грн. строком на один рік, з поверненням боргу по 400 грн. щодня до повного повернення боргу. Відповідач не повернула йому борг, а тому просить стягнути з [PERSON] 114,497 грн., що становлять суму позики, 7442,3 грн. - процентів за користування позикою, 343,5 грн. інфляційних та 3445,2 грн. - три проценти річних від простроченої суми, а всього 125728 грн. Також просить стягнути з відповідача 1000 грн. моральної шкоди, яка полягає в душевних стражданнях, проблемах, які виникли внаслідок неможливості розпоряджатись власними коштами, зокрема, використання таких на нормальні умови проживання, погіршення стану здоров'я. Витрати на правову допомогу складають 5600 грн., сплачений судовий збір - 1257,28 грн., які також просить стягнути в його користь. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] уточнені позовні вимоги підтримали, зіславшись на обставини викладені вище, просили позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що з позивачем вони проживали однією сім'є. Через погіршення відносин між ними [PERSON], маючи борги, вирішив за її рахунок їх погасити. Зазначила, що грошей в сумі 114,497 грн. від позивача вона не отримувала, а розписку [PERSON] примусив її написати. З приводу таких неправомірних дій позивача вона навіть зверталась в міліцію. Просила в позові відмовити, оскільки грошей в [PERSON] не позичала. Заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали та дослідивши дійсні обставини справи, оцінивши зібрані докази в їх сукупності суд вважає позов підлягає до часткового задоволення з врахуванням наступного. Судом встановлено, що 26.07.2013 р. [PERSON] отримала готівкою від [PERSON] 114497 грн., які зобов'язалась повернути протягом одного року (з 01.07.2013 р. по 01.07.2014 р.) з щоденною платою 400 грн., про що власноручно написала розписку , проставивши власний підпис. В судовому засіданні відповідач зазначила, що дану розписку писала під примусом [PERSON] Дані твердження були перевірені в судовому засіданні та встановлено, що за результатами розгляду заяви [PERSON] на ім'я начальника Кам'янка-Бузького району Львівської області від 04.02.2014 р. про притягнення до кримінальної відповідальності [PERSON] за примушування написати розписку про отримання коштів та спричинення тілесних ушкоджень, кримінальне провадження закрито в зв'язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України. За таких обставин суд не приймає до уваги пояснення позивача в даній частині, крім цього, відповідачем не було в будь-який інший, передбачений законом спосіб, вжито заходів для захисту, як вона вважає, її порушеного права чи інтересу. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. При цьому, розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У разі невиконання зобов'язання по поверненню предмету позики настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 ЦК України). Відповідач [PERSON] не виконала взятого на себе зобов'язання щодо повернення позичених коштів, а тому суд вважає, що вимога позивача про стягнення боргу є правомірною і такою, що підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Виходячи з розрахунків за обліковою ставкою НБУ з відповідача слід стягнути 7442,3 грн. процентів від суми позики. Окрім цього, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України позивач просить стягнути з відповідача, котра прострочила виконання грошового зобов'язання, суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, що складає 343,5 грн. інфляційних та 3445,2 грн. - три проценти річних від простроченої суми. Заявлена вимога позивача є підставною, а тому позов в цій частині слід задовольнити. Позивач також заявив вимогу про стягнення в його користь моральної шкоди в сумі 1000 грн. Виходячи з положень закріплених у ст.ст. 23, 1167 ЦК, суд приходить до висновку, що вимога про стягнення моральної шкоди підлягає до часткового задоволення в розмірі 500 грн., з врахуванням душевних страждань, незручностей, які зазнав позивач неповерненням йому коштів, що в свою чергу також негативно відобразилось на стані його здоров'я. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. У данному випадку, в користь позивача з відповідача слід стягнути наступні судові витрати- 5600 грн. витрат на правову допомогу та 1257 грн. 28 коп. сплаченого судового збору.

Outcome: partial