Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-07 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] третя особа: Орган опіки та піклування м. Черкаси про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та позбавлення батьківських прав. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 11.11.2011 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб у Центральному відділі державної реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім»ї, актовий запис № 3796. Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя та несумісність характеру. Спільне господарство не ведуть, примирення з відповідачем не можливе, спору про поділ спільного майна не має. Сім»я розпалася на початку 2013 року. Від даного шлюбу мають малолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], яка повністю знаходиться на утриманні позивачки та проживає разом із нею. Відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає, постійно ухиляється від покладеного на нього обов'язку утримувати свою дитину. Враховуючи викладене, позивачка змушена звернутися до суду, просить суд розірвати шлюб та стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частини доходів відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця. Заявою від 07.04.2014 року позивачка збільшила позовні вимоги та просила суд окрім розірвання шлюбу з відповідачем та стягнення з нього аліментів, позбавити [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON], [INFO]. У судовому засіданні представник позивачки - [PERSON] збільшені позовні вимоги підтримав, просив суд шлюб між позивачкою та відповідачем розірвати, стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки сторін в розмірі 1/4 частини доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Після розірвання шлюбу просив відновити позивачці дівоче прізвище [PERSON]. Також, просив суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно доньки [PERSON]. Суду пояснив, що відповідач не забезпечує дитину необхідним харчуванням, не знає і не хоче знати про її життя та не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, нічого не знає про розвиток [PERSON] її улюблені іграшки, вподобання, не знає на яку хворобу хворіла його донька, коли та скільки разів. Зазначені фактори, як кожен, так і в сукупності, розцінюється як ухилення від виховання дитини, нехтування відповідачем своїми обов'язками по вихованню дитини. Відповідач в судове засідання не з'явився, скерував до суду заяву, якою збільшені позовні вимоги визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу з позивачкою, проти стягнення аліментів в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця та не заперечував проти позбавлення його батьківських прав відносно [PERSON]. Представник третьої особи - Молчанович Н.О. в судовому засіданні пояснила, що до органу опіки та піклування звернулася позивачка з заявою щодо підготовки висновку про позбавлення батьківських прав батька її малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. На засідання опікунської ради батько дитини не з»явився, надав заяву про розгляд питання щодо доцільності позбавлення батьківських прав без його участі. За результатами розгляду наданих заявницею матеріалів, члени комісії, одноголосно, зробили висновок про доцільність позбавлення громадянина [PERSON] батьківських прав щодо малолітньої [PERSON]. Прокурор м. Черкаси підтримав позовні вимоги та просив заяву задовольнити. Згідно з ч. 4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення представника позивачки, представника третьої особи, враховуючи письмову заяву відповідача щодо визнання позовних вимог, дослідивши докази, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 21 Сімейного Кодексу України шлюб є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Стаття 112 Сімейного кодексу України визначає, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що 11.11.2011 року сторони зареєстрували шлюб у Центральному відділі державної реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім»ї, актовий запис № 3796. Спільне життя з [PERSON] не склалося через різні погляди на життя та несумісність характеру. Спільне господарство не ведуть, примирення з відповідачем не можливе. Сім»я розпалася на початку 2013 року. Шлюб носить формальний характер. Вище викладене свідчить про остаточний розпад сім'ї і є підставою для розірвання шлюбу. Від даного шлюбу мають дитину - доньку [PERSON], [INFO], яка повністю знаходиться на утриманні позивачки та проживає разом із нею. Батьком дитини є [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. Відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає. Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов'язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. Положення СК України регулюють відносини з утримання між батьками й дітьми, між матір'ю й батьком дитини з метою затвердження почуття обов'язку батьків і дітей один перед одним і мають своєю спрямованістю створення в сім'ї сприятливих умов фізичного, розумового, морального, духовного й соціального розвитку дитини. Регулювання відносин батьків і дітей щодо утримання здійснюється відповідно до положень міжнародних правових актів, зокрема Декларації прав дитини від 20.11.1959 року, Конвенції про права дитини тощо і погоджується із загальними засадами регулювання сімейних відносин, закріпленими в ст. 7 СК України. Право дитини на утримання від своїх батьків має самостійний характер і не залежить від існування формально закріпленого зв'язку між останніми. Обов'язок батьків з утримання своїх дітей виникає незалежно від факту реєстрації шлюбу, наявності між ними фактичних шлюбних відносин або спільного проживання. Батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст. 164 СК України батько, мати можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків з виховання дитини. Верховний Суд України в ч. 2 п. 16 Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року наголосив, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків, як підстава для позбавлення батьківських права має місце коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Судом достеменно встановлено, що [PERSON] ухиляється від виховання доньки, не надає жодної матеріальної підтримки, не піклується про неї, не цікавиться дитиною, не виявляє бажання спілкуватися з нею. Відповідач не проявляє уваги чи батьківської турботи по відношенню до своєї дитини. Інтереси доньки повністю ігноруються. Таким чином, дитина знаходиться без будь-якого батьківського піклування з боку відповідача. На підтвердження цьому [PERSON] скерував заяву, в якій зазначив, що з позовними вимогами щодо позбавлення його батьківських прав стосовно малолітньої доньки, [PERSON], [INFO] згоден і не заперечує проти розгляду справи у його відсутність. Відповідно до висновку органу опіки та піклування від 05.05.2014 р. № 168/30-03-03 [PERSON] тривалий час діє в супереч інтересам малолітньої доньки, оскільки позбавив її права на належне батьківське виховання та утримання, орган опіки та піклування, захищаючи права та інтереси дитини, вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав щодо неповнолітньої [PERSON], [INFO]. [PERSON] своїх батьківських обов»язків, зокрема обов»язку виховувати та утримувати дитину до досягнення нею повноліття, не виконує протягом тривалого часу та не здійснює жодних дій, спрямованих на їх виконання. На підставі вищевикладеного, суд вважає, що позов в частині позбавлення відповідача батьківських прав підлягає до задоволення. Також до стягнення з відповідача в силу вимог ст.88 ЦПК України підлягають судові витрати по оплаті судового збору в сумі. На підставі ст.ст. 3, 110, 112, 164, 180, 182, 184 СК України,

Outcome: approved