Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-12 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до Марганецького міського суду з позовом до [PERSON] про поділ сумісної власності та усунення перешкод у користуванні власністю. Просили суд поділити квартиру [ADDRESS], що є спільною сумісною власністю [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] шляхом зміни правового статусу квартири на спільну часткову власність [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Закріпити за [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] ідеальні частки у квартирі [ADDRESS], у розмірі 1/4 частини квартири за кожним. Визначити порядок користування квартирою [ADDRESS]: - виділити [PERSON] та [PERSON] у користування ізольовані кімнати площею 12,3 кв.м,та 8,0 кв. м., - виділити відповідачам [PERSON] та [PERSON] у користування ізольовану кімнату площею 17,8 кв.м. та балкон площею 0,8 кв. м. - інші приміщення: прихожу, туалет, ванну, кухню, 2-і комори - залишити в загальному користуванні. Зобов'язати відповідачів [PERSON] та [PERSON] усунути перешкоди у користуванні вищевказаною квартирою шляхом повернення позивачам [PERSON] та [PERSON] ключів від цієї квартири, забезпечити вільний доступ до квартири [ADDRESS], не перешкоджати користуватися як виділеними кімнатами так і іншими приміщеннями, які залишені у загальному користуванні. 14.01.2013 року [PERSON] та [PERSON] подали про збільшення позовних вимог, згідно якої просили суд: - Поділити квартиру [ADDRESS], що є спільною сумісною власністю [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] шляхом зміни правового статусу квартири на спільну часткову власність [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Закріпити за [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] ідеальні частки у квартирі [ADDRESS], у розмірі 1/4 частини квартири за кожним. - Поділити майно, що є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, виділивши [PERSON] - автомашину ВАЗ-2106 державний номер [NUMBER], вартістю 13263,4 гривень, та виділивши відповідачу [PERSON] гараж [ADDRESS], (вартість будівельних матеріалів на гараж) вартістю 23711 гривень, диван - кровать - 500 гривень, два крісла - 600 гривень, килим 2x3 - 1000 гривень, диван - кровать - 300 гривень, плитка газова - 1500 гривень, стіл з 4 стільцями- 400 гривень, 4 багети - 280 гривень, люстра - 100 гривень, всього на суму 28391 гривень. - Позбавити [PERSON] права володіння та користування квартирою [ADDRESS], та визнати за [PERSON] право власності на 14 частину квартири [ADDRESS], яка належить на праві приватної власності [PERSON], в рахунок виділеної при розділі їй автомашини ВАЗ-2106 державний номер [NUMBER], вартістю 13263,4 гривень. - Визначити порядок користування квартирою [ADDRESS]: -виділити [PERSON] та [PERSON] у користування ізольовані кімнати площею 12,3 кв.м, та 17,8 кв.м.. -виділити відповідачу [PERSON] у користування ізольовану кімнату площею 8,0 кв.м. -інші приміщення: прихожу, туалет, ванну, кухню, 2-і комори - залишити в загальному користуванні. - Зобов'язати [PERSON] повернути [PERSON] кухонний гарнітур, дві люстри та торшер а також встановити назад в вищевказану квартиру котел опалення та батареї. 18.10.2013 року [PERSON] та [PERSON] подали про уточнення позовних вимог, згідно якої просили суд: - Виключити з відповідачів [PERSON], оскільки він на даний момент не є співвласником спірної квартири тому, що подарував свою частину [PERSON] - Поділити 3/4 частини квартири [ADDRESS], що є спільною сумісною власністю [PERSON], [PERSON], [PERSON], шляхом зміни правового статусу квартири на спільну часткову власність [PERSON], [PERSON], [PERSON], закріпивши за [PERSON], [PERSON], [PERSON], ідеальні частки у квартирі [ADDRESS], у розмірі 1/4 частини квартири за [PERSON], [PERSON], та [PERSON]. - Поділити майно, що є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, виділивши [PERSON] - автомашину ВАЗ-2106 державний номер [NUMBER], вартістю 13263,4 гривень, та виділивши відповідачу [PERSON] гараж [ADDRESS], (вартість будівельних матеріалів на гараж) вартістю 23711 гривень, диван - ліжко -500 гривень, два крісла - 600 гривень, килим 2x3 - 1000 гривень, диван - кровать - 300 гривень, плитка газова - 1500 гривень, стіл з 4 стільцями- 400 гривень,4 багети - 280 гривень, люстра - 100 гривень, всього на суму 28391 гривень. - Позбавити [PERSON] права володіння та користування квартирою [ADDRESS], та визнати за [PERSON] право власності на 14 частину квартири [ADDRESS], яка належить на праві приватної власності [PERSON], в рахунок виділеної при розділі їй автомашини ВАЗ-2106 державний номер [NUMBER], вартістю 13263,4 гривень. - Зобов'язати [PERSON] повернути [PERSON] кухонний гарнітур, вартістю 2000 гривень, дві люстри та торшер, вартістю 3200 гривень, а також встановити назад в вищевказану квартиру котел опалення та батареї, або повернути [PERSON] їх вартість - 8 475 гривень та затрати на монтаж в сумі 3 000 гривень. - Зобов'язати відповідача [PERSON] усунути перешкоди у користуванні вищевказаною квартирою шляхом повернення позивачам [PERSON] та [PERSON] ключів від цієї квартири, забезпечити вільний доступ до квартири [ADDRESS], не перешкоджати користуватися вищевказаною квартирою. [PERSON] звернувся з зустрічним позовом до [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про поділ сумісної власності, визначення порядку користування житловим приміщенням та усунення перешкод у користуванні власністю. Просить суд поділити квартиру [ADDRESS], що є спільною сумісною власністю [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] шляхом зміни правового статусу квартири на спільну часткову власність [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Закріпити за [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] ідеальні частки у квартирі [ADDRESS] у розмірі 14 частини квартири за кожним. - Визначити порядок користування квартирою [ADDRESS] виділивши в користування: - [PERSON] кімнату 2-а розміром 12.3 кв.м.; - [PERSON] кімнату 3-а розміром 8.0 кв.м.; - [PERSON] та [PERSON] кімнату 1-а розміром 17.8 кв.м. - інші приміщення: кухня площею 7.6 кв.м., ванна кімната площею 3.4 кв.м., вбиральня 1.3 кв.м, коридор 8,1 кв.м., вбудовані шафи 0.6 та 0.8 кв.м., балкон 0.8 кв.м. та лоджія 1.4 кв.м - залишити в загальному користуванні. - Зобовязати [PERSON], [PERSON], [PERSON] надати [PERSON] ключі від квартири [ADDRESS] та не чинити йому [PERSON] перешкод у користуванні квартирою [ADDRESS]. У судовому засіданні позивачі [PERSON], [PERSON] та їх представник свої позовні вимоги підтримали, просили суд задовольнити їх у повному обсязі. Позивач за зустрічним позовом [PERSON] та його представник в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити, при розгляді позовних вимог [PERSON] та [PERSON], щодо поділу майна подружжя просили суд застосувати строк позовної давності. Відповідач за зустрічним позовом [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Вислухавши сторін, свідків, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позови, як первісний так і зустрічний підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч.4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Шлюб між сторонами розірвано 15 березня 2000 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу Серія [NUMBER] від 15 березня 2000 року (а.с.92). Враховуючи вищенаведене, а також те, що позивачами за первісним позовом та їх представником не заявлено клопотання про поновлення терміну позовної давності та не надано доказів поважності причин пропуску строку позовної давності, відповідач та його представник наполягають на застосуванні позовної давності, суд вважає, що в задоволенні первісного позову в частині поділу майна, що є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, щодо виділення [PERSON] - автомашини ВАЗ-2106 державний номер [NUMBER], вартістю 13263,4 гривень, та виділення [PERSON] гаражу [ADDRESS], (вартість будівельних матеріалів на гараж) вартістю 23711 гривень, диван - ліжко -500 гривень, два крісла - 600 гривень, килим 2x3 - 1000 гривень, диван - кровать - 300 гривень, плитка газова - 1500 гривень, стіл з 4 стільцями- 400 гривень,4 багети - 280 гривень, люстра - 100 гривень, всього на суму 28391 гривень, необхідно відмовити в зв'язку з пропуском строку позовної давності. Позовні вимоги як за первісним позовом так і за зустрічним в частині зміни правового статусу квартири на спільну часткову власність [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Закріпити за [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] ідеальні частки у квартирі [ADDRESS] у розмірі 14 частини квартири за кожним також не підлягають задоволенню, оскільки вони є безпідставними так як правовий статус квартири вже є спільною частковою власністю [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та за ними закріплено ідеальні частки у квартирі [ADDRESS] у розмірі 14 частини квартири за кожним, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.153), інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо об'єкта нерухомого майна (а.с.154-155), крім того даний факт підтверджується і договором дарування ? частини квартири, укладеного 19 липня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] (а.с.152). Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч. 1 ст. 325 ЦК України суб'єктами права приватної власності є фізичні та юридичні особи. Фізичні та юридичні особи можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, які відповідно до закону не можуть їм належати. Склад, кількість та вартість майна, яке може бути у власності фізичних та юридичних осіб, не є обмеженими. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Отже позовні вимоги за первісним позовом в частині позбавлення [PERSON] права володіння та користування квартирою [ADDRESS], та визнання за [PERSON] права власності на 14 частину квартири [ADDRESS], яка належить на праві приватної власності [PERSON], в рахунок виділеної при розділі їй автомашини ВАЗ-2106 державний номер [NUMBER], вартістю 13263,4 гривень, задоволенню не підлягають. Відповідно до вимог ст. 1166 майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної та юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу; за ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позовні вимоги за первісним позовом в частині зобов'язання [PERSON] повернути [PERSON] кухонний гарнітур, вартістю 2000 гривень, дві люстри та торшер, вартістю 3200 гривень, а також встановити назад в вищевказану квартиру котел опалення та батареї, або повернути [PERSON] їх вартість - 8 475 гривень та затрати на монтаж в сумі 3 000 гривень, задоволенню не підлягають, оскільки в судовому засіданні не доведений той факт, що [PERSON] незаконним шляхом заволодів вищевказаним майном, вина його не доведена, до кримінальної чи адміністративної відповідальності за вказані дії він не притягувався. Позовні вимоги за зустрічним позовом в частині визначення порядку користування квартирою [ADDRESS] виділивши в користування: - [PERSON] кімнату 2-а розміром 12.3 кв.м.; - [PERSON] кімнату 3-а розміром 8.0 кв.м.; - [PERSON] та [PERSON] кімнату 1-а розміром 17.8 кв.м. - інші приміщення: кухня площею 7.6 кв.м., ванна кімната площею 3.4 кв.м., вбиральня 1.3 кв.м, коридор 8,1 кв.м., вбудовані шафи 0.6 та 0.8 кв.м., балкон 0.8 кв.м. та лоджія 1.4 кв.м - залишити в загальному користуванні. Та позовні вимоги за первісним позовом, (оскільки позивачами не подано заяви про залишення їх без розгляду) в частині визначення порядку користування квартирою [ADDRESS]: -виділити [PERSON] та [PERSON] у користування ізольовані кімнати площею 12,3 кв.м, та 17,8 кв.м.. -виділити відповідачу [PERSON] у користування ізольовану кімнату площею 8,0 кв.м. -інші приміщення: прихожу, туалет, ванну, кухню, 2-і комори - залишити в загальному користуванні. задоволенню також не підлягають, оскільки: Відповідно до ч. 1 ст. 143 ЦПК України для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі. Для з'ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання, суд роз'яснив сторонам право на призначення у справі будівельно-технічної експертизи. Оскільки сторони відмовились від реалізації свого права на призначення експертизи, суд позбавлений можливості об'єктивно розглянути позовні вимоги в частині визначення порядку користування квартирою, так як вирішення даного питання потребує спеціальних знань, суд вважає за необхідне в задоволенні позовних вимог також в цій частині відмовити. Згідно ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ч.1ст.319 ЦК України - власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. На підставі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Оскільки сторони є власниками квартири що розташована за адресою [ADDRESS], а саме [PERSON] є власником ? частини спірної квартири, [PERSON] є власником ? частини спірної квартири, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, [PERSON] є власником 2/4 частин спірної квартири що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо об'єкта нерухомого майна, договором дарування ? частини квартири, укладеного 19 липня 2013 року між [PERSON] та [PERSON], суд вважає за необхідне задовольнити як первісний позов в частині зобов'язання [PERSON] не чинити [PERSON] та [PERSON] перешкод у користуванні квартирою, що розташована за адресою [ADDRESS], та передати ключі від квартири так і зустрічний позов в частині зобов'язання [PERSON], [PERSON] та [PERSON] не чинити [PERSON] перешкод у користуванні квартирою, що розташована за адресою [ADDRESS], та передати ключі від квартири.

Outcome: partial