Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-03 00:00:00

[PERSON] з обмеженою відповідальністю «Дата [PERSON]» звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту в розмірі 80253,24грн. В обґрунтування вимог вказує, що 11.12.2013 року ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 500923711. Відповідно до умов вказаного договору, банк зобов'язався надати [PERSON] кредит у сумі 63404,15 грн., а останній, в свою чергу, зобов'язався в порядку та на умовах, що визначені договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойку та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором. Банк свої зобов'язання за договором виконав, надавши відповідачеві, кредит у сумі 63404,15 грн. У порушення умов договору відповідач, свої зобов'язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 12.10.2015 року має прострочену заборгованість, а саме:\~\~за кредитом 63404,15 грн.,\~\~за відсотками 849,44 грн.,\~\~по комісії 15999,65 грн. 30.09.2014 року між Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» та [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Дата [PERSON]» укладено договір факторингу з подальшими змінами та доповненнями. Відповідно до якого Фактор (ТОВ «Дата [PERSON]») зобовязався передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ПАТ «Альфа-Банк») за плату, а клієнт зобов'язався відступити Факторові свої права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами. Право грошової вимоги вважається відступленим Фактору в день отримання клієнтом грошових коштів від Фактора. Внаслідок укладення вказаного договору відбулася заміна кредитора, а саме ТОВ «Дата [PERSON]» набуло статусу нового кредитора/стягувача за договором №500923711 від 11.12.2013року позичальником згідно якого є [PERSON] Відповідач взяті на себе зобовязання належним чином не виконує, у звязку з чим представник позивача просить суд позов задовольнити, стягнути із боржника заборгованість по кредиту та судові витрати по справі. Представник позивача [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Дата [PERSON]» у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з мотивів викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] у судове засідання не зявилися, хоча про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином. На попередньому судовому засіданні подано заперечення, згідно якого в позовних вимогах просить відмовити за безпідставністю. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні обставини. 11.12.2013 року ПАТ «Альфа-Банк»\~та [PERSON] уклали кредитний договір №500923711. Відповідно до п. 2.1 - 2.4 даного договору, банк надав позичальнику кредит у сумі 63404,15 грн., процентна ставка за кредитом становить 15,99 % річних; дата остаточного повернення кредиту 12.12.2018 року. Згідно п.2.8.1 договору кредиту, встановлено розмір комісії за управління кредитом - 1,89 % на місяць від суми кредиту. Відповідно до п.3 кредитного договору, всі відносини між позичальником та банком, що виникають на підставі договору кредиту врегульовуються Розділом №2 «Загальними умовами кредитування фізичних осіб в ПАТ «Альфа-Банк». Судом встановлено, що банк виконав свої зобовязання за договором кредиту. У порушення умов договору відповідач [PERSON] свої зобов'язання належним чином не виконав, в результаті чого, згідно наданого розрахунку, станом на 12.10.2015 року має прострочену заборгованість, а саме: за кредитом 63404,15 грн.,\~\~за відсотками 849,44 грн.,\~\~по комісії 15999,65 грн. 30.09.2014 року між Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» та [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Дата [PERSON]» укладено договір факторингу з подальшими змінами та доповненнями. 08.12.2014року у відповідності до Додаткової угоди №2 до Договору факторингу від 30.09.2014року доповнено перелік кредитних договорів, що відступаються. Відповідно п.п.1.1.,1.3. якого Фактор (ТОВ «Дата [PERSON]») зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ПАТ «Альфа-Банк») за плату, а клієнт зобовязується відступити Факторові свої права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами. Право грошової вимоги вважається відступленим Фактору в день отримання клієнтом грошових коштів від Фактора. Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Внаслідок укладення вказаного договору відбулася заміна кредитора, а саме ТОВ «Дата [PERSON]» набуло статусу нового кредитора/стягувача за договором №500923711 від 11.12.2013 позичальником згідно якого є [PERSON] Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В силу вимог ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. За нормами ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно з вимогами ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його в строк, встановлений договором. Положенням ст.610 ЦК України встановлено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязанння (неналежне виконання). Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором, або законом. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідач, незважаючи на лист-вимогу позивача про погашення заборгованості за кредитним договром, дій по погашенню заборгованості не вчинив. Аналізуючи вищенаведені обставини, суд приходить до переконання, що в даному випадку мають місце порушення відповідачем прав позивача, які підлягають захисту, шляхом стягнення з відповідача в користь [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Дата [PERSON]» заборгованості по договору кредиту №500923711 від 11.12.2013року в розмірі 80253,24грн., з яких: за кредитом 63404,15 грн.,\~\~за відсотками 849,44 грн.,\~\~по комісії 15999,65 грн., а також 1218 грн. сплаченого судового збору. Посилання відповідача на те, що він не був належним чином повідомлений про заміну кредитора і розрахунок заборгованості новим кредитором зроблено в довільній формі, суд до уваги не приймає, оскільки, як вже зазначалось заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, а розрахунок суми заборгованості по кредиту, відсоткам та комісії здійснений відповідачем згідно положень кредитного договору. При цьому стягнення пені є правом, а не обовязком кредитора, і ненарахування позивачем відповідачу пені, не є підставою невиконання ним зобовязання щодо сплати тіла кредиту та процентів. Насамкінець суд зазначає, що надання відповідачем суду копії позовної заяви, яка начебто направлена до Кременецького районного суду Тернопільської області у березні 2015року, не може бути доказом безпідставності позовних вимог. На підставі наведеного,

Outcome: approved