Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-14 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом про скасування свідоцтва про право власності на житло, видане 18.02.2005 року виконавчим комітетом Новозаводської районної ради м. Чернігова, яким посвідчено право приватної спільної власності квартири [ADDRESS] [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в рівних частинах, скасування розпорядження органу приватизації від 15.02.2005 року № 127, яким передано квартиру [ADDRESS] в приватну спільну власність [PERSON] та членам її сім`ї, скасування державної реєстрації права власності на квартиру [ADDRESS] . Свої вимоги мотивує тим, що починаючи з 6 червня 2017 року по теперішній час проходить військову службу в Управління СБ України в Чернігівській області. В грудні 2018 року у зв`язку з відсутністю власного житла та бажаючи реалізувати своє конституційне право на житло, з метою постановки на квартирний облік осіб, які потребують поліпшення житлових умов в Управлінні СБ України в Чернігівській області розпочала збір визначених «Інструкцією про організацію забезпечення і надання військовослужбовцям СБ України та членам їх сімей житлових приміщень», затвердженої наказом СБ України від 06.11.2007 року № 792, документів. На початку січня 2019 року, з відповіді на запит позивача до Чернігівського МБТІ стало відомо, що на ім`я позивача 18.02.2005 року здійснено безоплатну приватизацію житла, а саме: 1/4 частки вказаної квартири [ADDRESS] , в якій позивач проживала та була зареєстрована. Приватизацію 1/4 частки вказаної квартири здійснено за заявою матері позивача (від 27.01.2005 року № 65) [PERSON] , без повідомлення позивача про такі дії, після чого орган приватизації - виконавчий комітет Новозаводської районної в місті Чернігові ради видав розпорядження від 15.02.2005 року № 127 про передачу в приватну спільну власність квартири [ADDRESS] та видано свідоцтво про право власності на житло на ім`я [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] по 1/4 частці у кожного. На момент приватизації даної квартири та видачі батькам (матері позивача та вітчиму) свідоцтва про право власності на житло позивач була неповнолітньою (повних 13 років) та не цікавилася і не була обізнаною про справи батьків щодо приватизації квартири. Під час приватизації квартири позивач особисто своєї згоди на передачу їй у власність 1/4 частки квартири не давала. Батьки, будучи законними представниками, не повідомляли позивача з даного приводу. В документах щодо приватизації квартири, копії яких позивач отримала на інформаційний запит з виконавчого комітету Чернігівської міської ради, присутня заява матері позивача від 27.01.2005 року про оформлення приватизації квартири на чотирьох осіб в рівних частинах, де в графі «підписи наймача та повнолітніх членів сім`ї», після підписів матері та вітчима, рукописним шляхом написано прізвище позивача з ініціалами, почерком, дуже схожим на почерк матері позивача. (Прізвища та ініціали батьків позивача та брата в копії заяви заретушовані виконавцем запиту на підставі п.2 ст. 21 Закону України «Про інформацію»). Також присутнє приватизаційне платіжне доручення від 17.03.2005 року № 594, в якому в графі «особистий підпис платника» рукописним шляхом написано «мати» і стоїть особистий підпис матері позивача. Про такі дії своїх батьків на той час позивач не була обізнана та не бажала отримувати в порядку приватизації у власність частину даної квартири. В результаті таких дій, позивач вважає, були порушені її охоронювані законом права та інтереси. Наявність у власності позивача (без її волевиявлення) 1/4 частини квартири [ADDRESS] , позбавляє позивача отримати житло за місцем проходження військової служби в порядку, передбаченому ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2006 року № 1081. Позовні вимоги мотивовані положеннями ст. 47 Конституції України, ст. 5, п.2 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», ст.ст. 203, 328 ЦК України. Відзив відповідачів відповідно до ст. 178 ЦПК України до суду не надходив. Відповідачі [PERSON] , [PERSON], [PERSON] не заперечували проти задоволення позовних вимог позивача, що підтверджується заявами ( а. с. 88-93). Представники виконавчого комітету Чернігівської міської ради та Новозаводського районної у м. Чернігові ради відповідно до заяв поклалися на розсуд суду ( а. с. 119, 133). Ухвалою судді від 15 травня 2019 року прийнято до розгляду позовну заяву і призначено справу в підготовче засідання. Ухвалою суду від 03 червня 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні. Ухвалою суду від 25.07.2019 року залучено до участі у справі в якості співвідповідача виконавчий комітет Новозаводської районної ради. Розгляд справи відкладено. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав. Додатково зазначив, що квартира [ADDRESS] була отримана [PERSON] під час проходження служби, в тому числі і на членів своєї сім`ї. Позивач на момент приватизації квартири [ADDRESS] проживала і була зареєстрована. На даний час позивач проходить службу в м. Чернігові. Сторони та представник третьої особи в судове засідання не з`явились, про день та час розгляду справи повідомлені згідно ч.1 ст.130 ЦПК України. Згідно ч.1 ст. 223 ЦПК України суд ухвалив судове засідання проводити у відсутності сторін, представника третьої особи. Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, судом встановлено: [PERSON] народилася [INFO] , її батьками записані [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.13). Згідно заяви № 65 від 27.01.2005 року від наймача квартири, що проживає за адресою: [ADDRESS] на адресу керівника органу приватизації Новозаводського райвиконкому було прохання оформити передачу в спільну власність квартиру, при оформленні квартири у спільну часткову власність передбачити розподіл долі власності між членами сім`ї (чотири особи) в тому числі зазначена [PERSON] (а.с.25). Згідно розпорядження органу приватизації № 127 від 15.02.2005 року за заявою наймача на приватизацію квартири, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , яка використовується ним та членами його сім`ї на умовах найму, прохання задоволено і передано вказану квартиру в приватну спільну власність (а.с. 26) Згідно приватизаційного платіжного доручення № 594 від 17.03.2005 року [PERSON] доручила ОПЕРВ Облуправління Чернігівського Ощадбанку переказати належну їй суму: житлового чеку 3 грн. 69 коп.. Одержувач коштів Новозаводська районна рада ( а. с. 27) Згідно копії свідоцтва про право власності на житло від 18.02.2005 року квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] в цілому належить на праві спільної часткової власності [PERSON] та членам її сім`ї: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в рівних частинах (а.с. 18). Право приватної власності в розмірі 1/4 частки за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в квартирі [ADDRESS] підтверджено витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 6898186 від 01.04.2005 року (а.с.19), відомостями з реєстру прав власності на нерухоме майно ( а. с. 22-24). Згідно копії свідоцтва про шлюб 04 вересня 2010 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб і присвоєно прізвище після реєстрації шлюбу - [PERSON] (а.с.14). Згідно довідки управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради № 264 від 09.01.2019 року [PERSON] в період з 04.09.2011 р. по 26.07.2018 р. була зареєстрована за адресою [ADDRESS] (а.с.15). Згідно довідки Служби Безпеки України № 74/11-10 від 23.01.2019 року [PERSON] з 06.06.2017 року по теперішній час є військовослужбовцем Управління СБ України в Чернігівській області (а.с.16). Згідно інформаційної довідки КП ЧМБТІ № 13 від 03.01.2019 року станом на 31.12.2012 року зареєстровано право власності на об`єкти нерухомості: за адресою [ADDRESS] : [PERSON] - 1/4 ідеальна частка, [PERSON] - 1/4 ідеальна частка, [PERSON] - 1/4 ідеальна частка, [PERSON] - 1/4 ідеальна частка (а.с.17). Стаття 47 Конституції України гарантує кожному право на житло. Фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності ( ст. 345 ЦК України). Згідно ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку), житловому приміщенні у гуртожитку, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов`язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку), житлового приміщення у гуртожитку. Згідно з пунктом 5 Наказу № 56 передача займаних квартир (будинків) здійснюється в приватну (для одиноких наймачів) та у спільну (сумісну або часткову) власність за письмовою згодою всіх повнолітніх (віком від 18 і більше років) членів сім`ї з обов`язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку). До членів сім`ї наймача включаються лише громадяни, які постійно мешкають у квартирі (будинку) разом з наймачем або за яким зберігається право на житло. Отже, виходячи з норм законодавства, яке регламентує приватизацію державного житлового фонду, вбачається, що участь у приватизації займаного державного (комунального) житла на підставі договору найму приймають наймач та члени його сім`ї, тобто всі зареєстровані в цьому житловому приміщенні особи. Законодавством України відмова від участі у приватизації житла осіб зареєстрованих у житловому приміщенні не передбачена, крім виключних випадків. Відповідно, згоду на участь у приватизації надають всі повнолітні члени сім`ї, а представниками дітей виступають їх батьки, як законні представники. З досліджених в судовому засіданні доказів вбачається, що вселення позивача до квартири [ADDRESS] здійснювалося на підставі ордера виданого на ім`я квартиронаймача - відповідача [PERSON] і членів її сім`ї. Сторонами не оспорюється факт, що позивач станом на день подачі заяви про оформлення передачі в приватну власність квартири і прийняття розпорядження № 127 від 15.02.2005, мала право на користування квартирою і фактично проживала в квартирі [ADDRESS] . Станом на 15.02.2005 позивач, з урахуванням положень ст. 31 ЦК України, не мала прав на вчинення дій з погодження заяви на передачу в приватну власність квартири відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду». [PERSON] , як законний представник [PERSON] , представляла інтереси і права дитини при подачі заяви про оформлення передачі в приватну власність квартири відповідно до Закону «Про приватизацію державного житлового фонду» та положень наказу Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 15 вересня 1992 року № 56 «Про затвердження Положення про порядок передачі квартир (будинків) у власність громадян» (із змінами, внесеними згідно з наказом Держжитлокомунгоспу від 05 серпня 1994 року № 72). Доказів, що законний представник діяв всупереч інтересам або правам дитини, суду не надано, а тому суд відмовляє у задоволені вимог з підстав викладених у позовній заяві. Позивач має у власності житло в квартирі [ADDRESS] , а тому порушення прав визначених ст. 47 Конституції України не відбувається. Позовна заява не містить обґрунтувань, які охоронювані права та інтереси позивача були порушені в 2005 році, оскільки права визначені ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у позивача виникли з 06 червня 2017 року.

Outcome: dismissed