Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-19 00:00:00

[PERSON] через свого представника звернулася до суду зі вказаним позовом, посилаючись на те, що нею отримано постанову про відкриття виконавчого провадження № 61617050 про стягнення з неї 9085,95 грн. на користь ТОВ «ФІНФОРС» за виконавчим написом №3781 від 14.03.2020р. щодо договору надання коштів у позику укладеного з ТОВ «СС ЛОУН». Позивач зазначає, що оскільки жодних повідомлень, досудових вимог із визначеними сумами заборгованості, розрахунків та виписок він не отримувала, то вважає, що виконавчий напис не підлягає виконанню. В судове засідання учасники справи не явилися, повідомлялися належним чином про час та місце розгляду справи. Відповідач відзиву не надав. Оскільки Вища кваліфікаційна комісія нотаріату анулювала свідоцтво [PERSON] (наказ Мін`юсту від 07.08.2020 № 2691/5), то судом ухвалою від 11.05.2021р. від відповідача витребувано належним чином засвічені копії документів, на підставі яких було вчинено оспорюваний виконавчий напис, і на виконання цієї ухвали суду надано: заява про вчинення виконавчого напису; виписка з особового рахунку [PERSON] за договором №285584-А;Претензія на ім`я [PERSON] від 20.01.2020р.;довідку про ідентифікацію; заява про примусове виконання; Договір про надання коштів у позику від 1.06.2018р. та оспорюваний виконавчий напис. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Так, 14.03.2020 приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Колейчик В.В.., з посилання на Постанову КМУ №1172 від 29.06.1999р., вчинено виконавчий напис про звернення стягнення з позивача, який є боржником за кредитним договором №285584-А від 1.06.2018, на загальну суму заборгованості станом на 20.01.2020 року 9085,95 грн. на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНФОРС». Підстава - договір факторингу № 40071779-6 від 30.10.2018 року, укладений між ТОВ «ФІНФОРС» та ТОВ «СС ЛОУН». 23.03.2020 приватним виконавцем виконавчого округу м.Києва Дорошевич Вірою Леонідівною при примусовому виконанню виконавчого напису № 3781, виданого 14.03.2020 року приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Колейчик В.В. винесена постанова про відкриття виконавчого провадження №61617050 (а.с. 10). Відповідно до ст.18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку встановлених законом. Згідно з п.19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат», виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Виходячи з положень ст.87 Закону України Про нотаріат, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. В пункті 1 даної Постанови визначено, що нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. Для одержання виконавчого напису подаються: а) нотаріально посвідчені угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язань. Відповідно до п.п.1.1., 3.1., 3.2. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за №296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Безспірний борг - це борг, що визначається боржником та кредитором і про суму якого сторони не сперечаються, тобто у разі відсутності заперечень боржника - вимога кредитора вважається безспірною. Отже, в обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог кредитора. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен був відмовити в здійсненні виконавчого напису. На підтвердження існування заборгованості позивача перед ТОВ «Фінфорс» відповідачем до суду надано: договір про надання коштів у позику № 285584-А від 1.06.2018р.; заява про вчинення виконавчого напису; виписка з особового рахунку; претензія від 20.01.2020р.; довідка про ідентифікацію;заява про примусове виконання рішення та Договір надання коштів у позику. З урахуванням приписів ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису, що зазначено в правовій позиції, викладеній у Постанові Верховного Суду України у справі №6-887цс17 від 05 липня 2017 року. Для правильного застосування положень ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» суд повинен перевірити у такому спорі доводи боржника в повному обсязі та установити, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом з тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Велика Палата Верховного Суду, у Постанові від 16.05.2018 року у справі № 320/8269/15-ц, провадження № 14-83цс18, не відступила від наведених вище висновків Верховного Суду України щодо застосування статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат». Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Водночас контекстний аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку, що безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору з боку боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак, і документи, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріуси здійснюють виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором саме в такому розмірі. Згідно Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою КМУ №1172 від 29.06.1999р., для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Натомість з наданих нотаріусу ТОВ «Фінфорс» документів неможливо встановити наявність заборгованості позивача саме перед ТОВ «Фінфорс», оскільки договір про надання коштів у позику, за яким вчинено виконавчий напис нотаріусом, позивач уклав з ТОВ «СС Лоун». Доказів на підтвердження переуступки боргових зобов`язань відповідачу від ТОВ «СС ЛОУН» суду не надано, а тому вважати що в ТОВ «Фінфорс» взагалі є право вимоги за договором позики укладеним між ТОВ «СС Лоун», немає. З урахуванням вищевикладеного, суд доходить висновку, що виконавчий напис вчинено без дотримання вимог ст.88 Закону України «Про нотаріат» і він є таким, що не підлягає виконанню. Такий висновок узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною в постанові від 02.07.2019 р. справа № 916/3006/17, провадження № 12-278гс18. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати 840,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved