Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-24 00:00:00

[PERSON] та [PERSON], яка діє в інтересах малолітніх [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до Купільської сільської ради Волочиського району Хмельницької області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. Позов мотивували тим, що [INFO] помер [PERSON], який проживав за адресою: [ADDRESS]. Після його смерті залишилося спадкове майно, яке складається із земельної ділянки площею 2,4699 га призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Купільської сільської ради Волочиського району Хмельницької області відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] Позивачі єдині спадкоємці першої черги за законом, які прийняли спадщину після смерті [PERSON] Однак, отримати свідоцтво про право на спадщину за законом в нотаріальній конторі не в змозі, оскільки державний акт на право власності на земельну ділянку містить виправлення, тому змушені звернутися до суду для оформлення своїх спадкових прав. Просили суд визнати за ними право власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON]. Ухвалою Волочиського районного суду Хмельницької області від 10.08.2018 було прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі. Розгляд справи проводиться за правилами загального позовного провадження. Ухвалою від 30.08.2018 судом закрито підготовче провадження, а справу призначено до судового розгляду на 25.09.2018. Відповідач копію ухвали про відкриття провадження та доданих до неї матеріалів отримав 15.08.2018, відзиву до суду не направив, подавши заяву про розгляд справи у відсутності його представника, позовні вимоги визнав повністю. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Позивачі в судове засідання також не з'явилися, подавши до суду заяви, в яких просили справу розглянути у їх відсутності. Позов підтримали. Враховуючи те, що сторони скористались своїм правом, врегульованим ч. 3 ст. 211 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, давши оцінку зібраним доказам, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] (а.с. 7). [PERSON] належала на праві власності земельна ділянка площею 2,4699 га, що знаходиться на території Купільської сільської ради Волочиського району Хмельницької області, кадастровий номер [NUMBER], що підтверджується копією державного акту серії [NUMBER] виданого на підставі розпорядження Волочиської районної державної адміністрації № 872/2005-р від 21.12.2005 (а.с. 14). Вартість вказаної земельної ділянки станом на 01.01.2018 становить 112 439 грн 80 коп. (а.с. 13). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб - спадкоємців. Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно з ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ч.ч. 3-4 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою-четвертою статті 1273 цього Кодексу. Зі свідоцтва про смерть [PERSON] (а.с. 7), свідоцтв про народження [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с. 8-10, 12), випискою з погосподарської книги № 6 за 2016-2020 (а.с. 16-17) вбачається, що єдиними спадкоємцями першої черги за законом, які прийняли спадщину після смерті [PERSON] були його діти - [PERSON], [PERSON], [PERSON] і [PERSON], як такі, що безпосередньо перед смертю спадкодавця проживали разом з ним за однією адресою, а також на момент відкриття спадщини були неповнолітніми. Відомості про інших спадкоємців як за законом, так і за заповітом відсутні. Зокрема, з листа Волочиської державної нотаріальної контори № 1350/01-16 від 14.08.2018 слідує, що спадкова справа на ім'я померлого [INFO] [PERSON] не заводилася, тобто спадкові права ніким не оформлялися (а.с. 23). Проте, 07 серпня 2018 року приватним нотаріусом позивачам відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, на належну померлому земельну ділянку, у зв'язку з виправленням у правовстановлюючому документі на неї (а.с. 15). Відповідно до ч. 1 та 3 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Судом враховано, що державний акт, який посвідчував право власності [PERSON] на земельну ділянку містить виправлення. Однак, вказані виправлення засвідченні головою Волочиської РДА, який його видав. А тому, в сукупності з підтвердженням Відділу Держгеокадастру у Хмельницькій області про належність земельної ділянки спадкодавцю (а.с. 13) суд вважає доведеним, що даний державний акт серії [NUMBER] належав саме [PERSON] Враховуючи вищевикладені докази, а також обставину, що відповідач не заперечує проти задоволення даного позову, повністю його визнає, суд прийшов до висновку, що за позивачами слід визнати в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку, після смерті [PERSON] Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Разом з тим, позивачами не заявлялося жодних клопотань про повернення половини сплаченого ними судового збору, у зв'язку з визнанням відповідачем позову.

Outcome: approved