Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-07 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися в суд із спільною заявою в порядку окремого провадження про розірвання шлюбу зареєстрованого 09 вересня 2010 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції за актовим записом №2264. Заявники зазначають, що у даному шлюбі народився син [PERSON] , [INFO] . Однак на даний час фактичні шлюбні відносини між ними припинилися, спільного господарства не ведуть, не підтримують подружніх стосунків, проживають окремо, вважають, що збереження шлюбу неможливе. 30.03.2019 року між ними укладено Договір про сплату аліментів на дитину у відповідності до якого визначили місце проживання дитини з матір`ю, розмір та порядок сплати аліментів, а також участь кожного з батьків у вихованні дитини. Заявники [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, подавши спільну заяву про розгляд справи без їх участі, вимоги підтримують в повному обсязі. Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки заявників, перевіривши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення, з наступних підстав. Судом встановлено, що 09 вересня 2010 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції за актовим записом №2264 зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] ( а.с.8) У шлюбі народився син [PERSON] , [INFO] ( а.с.9) Тривалий час сторони не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільне домашнє господарство. Відсутність взаєморозуміння і взаємоповаги один до одного стали приводом до втрати між ними почуття любові та поваги, збереження шлюбу неможливе. Також до заяви долучено договір сторін від 13.03.2019 р., яким обумовлено порядок проживання та виховання дитини. Згідно ст.112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення для справи. Відповідно до ч. 1 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя відповідно до статті 106 або одного з них відповідно до статті 107 цього Кодексу. Стаття 109 СК України передбачає, що подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Згідно ч. 3 ст. 293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. Виходячи із вищенаведеного суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї суперечить інтересам заявників, оскільки вони втратили почуття любові один до одного, шлюб існує формально, тому його слід розірвати. Згідно ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved