Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-29 00:00:00

[PERSON]І, у травні 2016 року звернулася в суд з даним позовом. В заяві послалася на те, що 13 березня 2001 року помер її батько [PERSON]. Вона є єдиним спадкоємцем майна померлого. Оскільки проживала разом з батьком, відповідно до ст.549 ЦК України є такою що прийняла спадщину. Про те що батько мав земельний сертифікат на земельну частку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 4,10 ум.кад.га, яка знаходиться в межах Афанасіївської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області дізналася на квітня 2016 року. Державний нотаріус Снігурівської нотаріальної контори відмовила їй у видачі свідоцтво про право на спадщину, в звязку з тим, що документ виданий 15 березня 2001 року, тобто після смерті власника. Просить визнати за нею право власності на право на вищевказану земельну частку (пай) в порядку спадкування. В судовому засіданні позивач та представник позивача позов підтримали в повному обсязі. Представник відповідача проти задоволення позову не заперечував. Заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази, суд прийшов наступного. Суд встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом установлено, підтверджується наявним у справі доказами, що [PERSON], дійсно був членом радгоспу ім.20 з'їзду КПРС з 1974 року (а.с.7-8), який перейменовано в радгосп Приозерний. В 1996 році реорганізований у відкрите акціонерне товариство Приозерне. При паюванні земель переданих у колективну власність ВАТ Приозерний на підставі розпорядження Снігурівської райдержадміністрації № 43-р від 05 березня 2001 року, [PERSON] належить право на земельну частку (пай), розміром 4.10 умовних кадастрових гектарів, вартістю 17850 гривень. І зареєстроване 20 березня 2001 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку(пай) за №267. (а.с.4) 13 березня 2001 року [PERSON] помер. (а.с.5). Відкрите акціонерне товариство Приозерне на підставі Ухвали господарського суду Миколаївської області від 30 липня 2009 року визнано банкрутом (без правонаступництва). (а.с.9) Згідно даних паспорту спадкоємця серія ЕО 659392 виданий Снігурівським РВ УМВС України в Миколаївській області 24 грудня 1998 року [PERSON], [INFO], зареєстрована та проживає в [INFO] з 25 січня 1982 року. (а.с11) Родини відносини позивача з спадкодавцем підтверджується свідоцтвом про її народження та свідоцтвом про укладення шлюбу. (а.с.10) Відповідно до ст. 549 ЦК України (1992р) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Після смерті [PERSON] спадщину за законом як спадкоємець фактично прийняла його донька [PERSON], інших спадкоємців не має. Нотаріальна контора 26 квітня 2016 року відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) розміром 4,10 умовних кадастрових гектарів по ВАТ «Приозерне» серії МК №0202872 в звязку, що документ був виданий 15 березня 2001 року, вже після смерті власника. (а.с.4) Враховуючи те, що позивач як спадкоємець не отримав Свідоцтва про право на спадщину за законом, Суд вважає, що позов є обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення. В звязку з відмовою нотаріальної контори у видачі свідоцтва на право на спадщину, позивач належним чином не може розпорядитися земельною ділянкою, його право підлягає захисту відповідно до ст. ст. 15,16 ЦК України.

Outcome: approved