Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-08 00:00:00

[PERSON] (надалі - «Позивач») звернулася до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] (надалі - «Відповідач») про стягнення з [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою: [ADDRESS], офіційно непрацюючого, аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі у розмірі 2500,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні Позивач позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві. Крім того, Позивач зазначила, про те, що відповідач працює не офіційно, а його дохід складає близько 5000 грн. в тиждень. На даний час вона здійснює догляд за малолітньою дитиною, у зв'язку з чим не має можливості працювати, вважає, що Відповідач зобов'язаний сплачувати кошти на утримання дитини в розмірі 2500,00 грн. до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні Відповідач позов визнав частково, пояснивши, що на даний час він працює неофіційно, підшуковує додатковий заробіток, однак надає Позивачу в добровільному порядку допомогу, а саме: купую дитяче харчування, засоби гігієни, на підтвердження чого подав квитанції. Просив суд при визначенні розміру аліментів врахувати, що у нього відкриті два кредитні рахунки, зокрема для оплати навчання в інституті, а також він сплачє кредит за придбання для дружини обручального кільця. Зважаючи на викладене, в судовому засіданні Відповідач вказав, що спроможний надавати дитині матеріальну допомогу на її утримання по 500 грн. в місяць. Представник Відповідача в судовому засіданні просив задовольнити позовні вимоги частково, визначивши розмір аліментів у 500,00 гр. Заслухавши пояснення Позивача, Відповідача та його представника в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, Судом встановлено наступне. Згідно з Свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] від 06.02.2015 року [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 06.02.2015 року, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 144. За час перебування у шлюбі у сторін народилася донька: [PERSON], [INFO] (Свідоцтво про народження серія [NUMBER] від 20.08.2015р.) ( а.с.3). Згідно з частиною 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року) держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (частина 2 статті 6 Конвенції про права дитини). Частиною 1 та 2 статті 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина 3 статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» ). Частиною 2 статті 150 Сімейного кодексу України (надалі - «СК України») визначено, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (частина 1 статті 180 СК України). Таким чином, Суд звертає увагу на те, що відповідно до норм СК України батьки мають рівні права та обов'язки щодо своїх неповнолітніх дітей, зобов'язані утримувати неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття та забезпечувати їм достатній рівень фізичного і духовного розвитку. Як зазначила в судовому засіданні Позивач, станом на сьогоднішній день малолітня дитина - [PERSON], [INFO], перебуває на її утриманні, в той же час Відповідач, як батько дитини, участі у її утриманні в достатньому, на її думку обсязі, не приймає. Відповідач в судовому засіданні заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини в розмірі 2500 грн., мотивуючи тим, що він надає добровільно матеріальну допомогу Позивачу на утримання дитини, на підтвердження чого наддав суду товарні чеки на придбання продуктів харчування та засобів гігієни. Крім того, Відповідач в судовому засіданні визнав той факт, що він отримує нерегулярний дохід, який в окремих випадках становить від 3000,00 до 5000,00 грн. в місяць, однак, в окремі місяці в нього взагалі може бути відсутній дохід. Враховуючи вищевикладене, враховуючи відсутність у Відповідача регулярного доходу, Позивач просила стягувати з Відповідача аліменти у твердій грошовій сумі 2500,00 грн. Відповідно до частини 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 1 статті 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Частина 2 статті 182 СК України визначає мінімальний розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, визначених статтею 184 цього Кодексу. Згідно з пунктами 17, 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів» «за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно». Порядок визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі визначено статтею 184 СК України. Так, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі (частина 1 статті 184 СК України). Таким чином, враховуючи вищевикладене, вимоги чинного законодавства України, виходячи з інтересів малолітньої дитини, Суд дійшов висновку про доцільність стягування з Відповідача аліментів на утримання доньки: [PERSON], [INFO] в розмірі 800 (вісімсот) гривень 00 коп. щомісячно з моменту звернення до суду з цим позовом до досягнення ними повноліття, оскільки даний розмір аліментів відповідає інтересам дитини, а також відповідає обов'язку батька на утримання дитини. При визначенні розміру аліментів Суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, зокрема те, що дитина проживає разом з Позивачем. Також Судом враховано, що Відповідач працеє неофіційно, його доходи не є стабільними, крім того має кредитні зобов'язання по двох кредитних договорох ( а.с. 18,19), а також несе витрати на своє лікування, про що свідчать висновки медичних устав, направлення на лікування ( а.с. 20-26). Суд також звертає увагу на те, що в матеріалах справи також містяться копії товарних чеків, які свідчать про те, що Відповідач надає допомогу Позивачу, на утримання дитини, купляючи дитяче харчування, памперси ( а.с. 28-29) а також копії переказів грошових коштів на ім'я Позивача ( а.с. 26). При цьому, на думку Суду, той факт, що Відповідач офіційно не працевлаштований, не звільняє його від обов'язку утримувати малолітню дитину, оскільки чинне законодавство не обумовлює право малолітньої дитини на утримання з боку батьків фактом їх офіційного працевлаштування. Визначений Позивачем розмір аліментів у 800,00 грн. на дитину, за висновком Суду, є обґрунтованим та доцільним з точки зору віку, стану здоров'я та матеріального становища дитини, а також з точки зору стану здоров'я, матеріального становища та сімейних обставин Відповідача. Суд звертає увагу на те, що на момент розгляду справи в суді, відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік», прожитковий мінімум дитини до 6 років становить: з 1 січня 2016 року - 1167 гривень, з 1 травня - 1228 гривень, з 1 грудня - 1313 гривень. Відповідно до вимог статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, оцінивши досліджені докази в їх сукупності, Суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити: стягувати з [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою: [ADDRESS], офіційно непрацюючого, аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі у розмірі 800,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Стягнення аліментів розпочати з 25 січня 2016 року (з часу звернення з позовом до суду). На підставі ст. 180, 181, 182, 184 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial