Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-02 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні житловим будинком шляхом виселення. В судовому засіданні представник позивачів пояснив, що [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS], м. Скадовська на підставі договору купівлі-продажу від 22.12.2005 року. В якості співмешканця її доньки [PERSON], відповідач проживав в будинку з 2005 року, вони мають спільну дитину. За період спільного проживання відповідач неодноразово завдавав [PERSON] тілесні ушкодження, у зв'язку з чим стосовно нього два рази було порушено кримінальне провадження за ст. 125 КК України. Вироком суду від 01.04.2014 року його засуджено до виправних робіт строком на 06 місяців. Інша справа закрита за примиренням сторін. На теперішній час в провадженні суду також перебувають два кримінальних провадження стосовно відповідача. Таким чином, у відповідності до ст.116 ЖК України, відповідач створив умови які унеможливлюють спільне проживання з ним в одному будинку. Просить усунути перешкоди позивачам в користуванні житловим будинком шляхом виселення відповідача з будинку [ADDRESS] м. Скадовська без надання іншого приміщення. Позивачка [PERSON] позов підтримала та пояснила, що дійсно відповідач з 2005 року проживав в належному їй будинку [ADDRESS] м. Скадовська в якості співмешканця її доньки. Їй було відомо, що відповідач неодноразово завдавав [PERSON] тілесні ушкодження, однак особисто вона із заявами до державних органів стосовно поведінки відповідача не зверталась. Вона в даному будинку з [PERSON] та відповідачем ніколи не проживала, особисто їй тілесних ушкоджень відповідач не спричиняв. Позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала та пояснила, що проживала з відповідачем з 2005 року в будинку [ADDRESS] м. Скадовська, мають спільну дитину. Враховуючи, що відповідач неодноразово завдавав їй тілесні ушкодження, зробив їх подальше спільне життя в одному будинку нестерпним, просить виселити його з зазначеного будинку. З липня 2014 року з відповідачем вони спільне господарство не ведуть, крім цього, визнала, що з березня 2015 року відповідач не став проживати в будинку, однак вона побоюється, що останній в будь-який час може повернутися так як на її думку він міг зробити дублікати ключів від будинку. Представник відповідача вважає позовні вимоги не обгрунтованими. Пояснила, що [PERSON] ніколи не проживала спільно з відповідачем, доказів, що він особисто їй створив умови які унеможливлюють спільне проживання не надано, тому вимоги [PERSON] не можна вважати законними. Стосовно вимог [PERSON] зауважила, що відповідач вселився в будинок та проживав в ньому як член сім'ї останньої. Дійсно, відповідача було притягнуто до кримінальної відповідальності за спричинення тілесних ушкоджень [PERSON], однак доказів систематичного порушення правил суспільного життя не надано. Рішення по кримінальним провадженням які перебувають в суді, на теперішній час не прийняті. Крім цього, з 17 березня 2015 року відповідач виселився з будинку та віддав [PERSON] ключі. Просить в задоволенні позову відмовити. Відповідач пояснив, що виселився з будинку [ADDRESS] м. Скадовська, 17 березня 2015 року та проживає за місцем реєстрації в Скадовському районі, [ADDRESS]. Просить в задоволенні позову відмовити. Свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили, що відповідач з 17 березня 2015 року проживає за адресою: [ADDRESS], разом з ними. Заслухавши пояснення сторін, представників, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову. Відповідно до ст. 116 ЖК України якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання із ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення. Сторони визнали, що відповідач проживав з 2005 року в будинку [ADDRESS] який належить [PERSON], за її згодою в якості співмешканця [PERSON] яка приходиться донькою [PERSON] [PERSON] просить виселити відповідача посилаючись на його противоправну поведінку яка робить неможливим спільне проживання в будинку, тоді як в судовому засіданні з'ясовано, що вона особисто в будинку [ADDRESS] м. Скадовська спільно з відповідачем ніколи не проживала. За таких обставин виселення відповідача за вимогою та з підстав на які посилається [PERSON] не ґрунтується на законі. Вимога [PERSON] також не може бути задоволеною, отже відповідач [PERSON] який як вбачається зі штампу в паспорті зареєстрований за адресою [ADDRESS], стверджує, що добровільно 17 березня 2015 року виселився з будинку [ADDRESS] м. Скадовська. Покази відповідача підтвердили свідки [PERSON] та [PERSON] Крім цього, позивачка визнала, що після звернення до суду з позовом, відповідач виселився з вищевказаного житлового будинку, що є підставою для відмови в задоволенні заявлених нею позовних вимог. Стосовно відшкодування судових витрат, на підтвердження яких представником відповідача надано квитанцію прибуткового касового ордеру щодо сплати [PERSON] 3000 грн. в якості оплати правової допомоги, слід зазначити, що у відповідності до ст.1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» встановлено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в якій компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40% встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу в судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовими засіданнями та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді. Враховуючи, що представником відповідача не надано розрахунку розміру оплати наданих послуг, суд виходить з витрат які можуть бути відшкодовані за участь в судовому засіданні, а саме 19.03.2015 року за період з 10 год.14 хвл. до 11 год. 04 хвл. та 02.04.2015 року з 15 год. до 15 год. 43 хвл., тобто всього за 1 год. 53 хвл. за умови, що мінімальна заробітна плата встановлена Законом України «Про держаний бюджет України на 2015 рік», становить 1218 грн. Розрахунок: 1218 грн. х 40% :100 = 487,20 х 1,53 год. = 745,42 грн., які слід розподілити між позивачами порівну.

Outcome: approved