Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-04 00:00:00

[PERSON] , треті особи на стороні позивача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, [PERSON] , [PERSON] , звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Зарічненська районна державна нотаріальна контора про визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину № 1142 та № 1144, виданих Зарічненською районною державною нотаріальною конторою 15.11.2017 року на ім`я [PERSON] на земельні ділянки за кадастровими номерами 5622281000:08:000:0377, 5622281000:14:000:0477, площею відповідно 1,1374 га та 0,4907 га, що розташовані на території Дібрівської сільської ради Зарічненського району Рівненської області. Також просить скасувати в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відповідні записи від 15.11.2017 року про державну реєстрацію права власності за [PERSON] на зазначені земельні ділянки. В обґрунтування заявлених вимог покликається на те, що [INFO] померла її баба [PERSON] . До складу спадщини, яка відкрилася внаслідок її смерті, входить житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що по [ADDRESS] та земельні ділянки за кадастровими номерами 5622281000:08:000:0377, 5622281000:14:000:0477, які належать спадкодавцю на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 047902 від 09.12.2004 року. Єдиним спадкоємцем за законом першої черги був син спадкодавця та батько позивача [PERSON] , який помер [INFO] , не встигши прийняти спадщину після смерті своєї матері [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 1276 ЦК України право на прийняття спадщини у порядку спадкової трансмісії перейшло до позивача та [PERSON] , як спадкоємців першої черги за законом після смерті батька [PERSON] , який помер, не встигши прийняти спадщини після смерті своєї матері [PERSON] . Вказує, що на момент смерті батька [PERSON] вона була неповнолітньою, а її сестра [PERSON] малолітньою та відповідно до положень ч. 4 ст. 1268 ЦК України вони є такими, що прийняли спадщину, яка їм належить з часу її відкриття, в силу ч. 5 ст. 1268 ЦК України. Разом з тим, у листопаді 2019 року їй стало відомо про те, що спадщину після смерті [PERSON] оформила її сестра [PERSON] (відповідач у справі) та отримала 15 листопада 2017 року свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначені вище земельні ділянки. Покликаючись на положення ст. 1301 ЦК України, просить визнати зазначені свідоцтва про право на спадщину недійсними, оскільки особа, якій їх видано не мала право на спадкування. \~ \~ \~ \~У судове засідання позивач не з`явилася, подала письмову заяву з проханням справу розглядати у її відсутності та відсутності її представників [PERSON] , [PERSON] , позов задовольнити. Треті особи на стороні позивача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] , [PERSON] , у судове засідання не з`явилися, подали письмові заяви про розгляд справи у їх відсутності. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов не визнала, та просила у задоволенні позову відмовити. При цьому пояснила, що її сестра [PERSON] померла [INFO] . Вона прийняла спадщину після її смерті та отримала свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки, які належали спадкодавцю. Також пояснила, що син спадкодавця [PERSON] помер [INFO] та не прийняв спадщини після смерті [PERSON] . На час прийняття спадщини їй не було відомо про те, що є інші спадкоємці, які можуть претендувати на зазначене спадкове майно. Представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Зарічненської районної державної нотаріальної контори у судове засідання не з`явилася, подала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності. \~ \~ \~ \~Заслухавши пояснення відповідача та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають до задоволення. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України) \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 1217 ЦК України \~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно до ч. 1, ч. 2 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265\~цього Кодексу. Згідно до ст. 1261 ЦК України \~у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 01.04.2010 року, виданим Дібрівською сільською радою Зарічненського району Рівненської області, серії [NUMBER] . З державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 047902 від 09.12.2004 року вбачається, що до складу спадщини, яка відкрилася внаслідок смерті спадкодавця [PERSON] входять земельні ділянки загальною площею 1,6281 га, за кадастровими номерами 5622281000:08:000:0377, 5622281000:14:000:0477, які розташовані на території Дібрівської сільської ради Зарічненського району Рівненської області, за цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства. У свідоцтві про народження [PERSON] , серії [NUMBER] від 08.10.1967 року [PERSON] зазначена матір`ю. З матеріалів спадкової справи № 142\\2017 вбачається, що спадкодавцем [PERSON] вчинявся заповіт (інформаційна довідка зі спадкового реєстру (заповіти\\спадкові договори) № 49325569 від 03.10.2017 року. Однак, заповіту чи інформації про подання спадкоємцями за заповітом заяв про прийняття спадщини після смерті [PERSON] матеріали спадкової справи не містять. З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 49325608 від 03.10.2017 року вбачається, що станом на 03 жовтня 2017 року спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася, із заявами про прийняття спадщини ніхто не звертався, свідоцтва про право на спадщину за заповітом чи за законом не видавалися. З довідки Дібрівської сільської ради Зарічненського району Рівненської області № 1678 від 03.05.2017 року вбачається, що [PERSON] до дня смерті [INFO] , проживала та була зареєстрована в с. Дібрівськ Зарічненського району Рівненської області, інших осіб, які проживали чи були зареєстровані разом з нею не зазначено. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець,\~який бажає\~прийняти спадщину,\~але на\~час відкриття\~спадщини не\~проживав постійно\~із спадкодавцем,\~має подати\~нотаріусу або\~в сільських\~населених пунктах\~-\~уповноваженій на\~це посадовій\~особі відповідного\~органу місцевого\~самоврядування заяву\~про прийняття\~спадщини. Таким чином встановлено, що [PERSON] , як син спадкодавця, є спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] відповідно до положень ч. 2 ст. 1223, ст. 1261 ЦК України. Із свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 06.07.2011 року, виданого відділом ДРАЦС Чутівського районного управління юстиції Полтавської області вбачається, що [PERSON] помер [INFO] . Відповідно до ч. 2 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Таким чином встановлено, що спадкоємець за законом [PERSON] помер після відкриття спадщини, яка відкрилася внаслідок смерті [PERSON] , та не встиг її прийняти. Відповідно до ч. 1 ст. 1276 ЦК України якщо спадкоємець\~за заповітом\~або за\~законом помер\~після відкриття\~спадщини і\~не встиг\~її прийняти,\~право на\~прийняття належної\~йому частки\~спадщини,\~крім права\~на прийняття\~обов`язкової\~частки у\~спадщині,\~переходить до\~його спадкоємців\~(спадкова\~трансмісія). Судом встановлено, що спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є його діти: [PERSON] (позивач у справі) та [PERSON] (третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача), що підтверджується свідоцтвами про їх народження серії [NUMBER] від 31.05.1995 року, [NUMBER] від 29.10.1997 року, в яких батьком зазначено [PERSON] . Також встановлено, що на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , його діти: [PERSON] , [INFO] була неповнолітньою, а [PERSON] , [INFO] малолітньою. Відповідно до ч. 4, ч. 5 ст. 1268 ЦК України \~малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених\~частинами другою - четвертою\~статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Таким чином встановлено, що позивач [PERSON] та третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, [PERSON] у порядку спадкової трансмісії прийняли спадщину після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Разом з тим, із спадкової справи № 142\\2017, заведеної на ім`я спадкодавця [PERSON] , вбачається, що із заявою про прийняття спадщини після її смерті [INFO] звернулася сестра спадкодавця [PERSON] (відповідач у справі), як спадкоємець другої черги за законом, відповідно до ст. 1262 ЦК України. 15 листопада 2017 року державним нотаріусом Зарічненської районної державної нотаріальної контори Герман В.М. на підставі ст. 1262 ЦК України на ім`я відповідача [PERSON] , як спадкоємцю майна [PERSON] , яка померла [INFO] , видано свідоцтва про право на спадщину за законом № 1142 та № 1144 на земельні ділянки за кадастровими номерами 5622281000:08:000:0377, 5622281000:14:000:0477, площею відповідно 1,1374 га та 0,4907 га, що розташовані на території Дібрівської сільської ради Зарічненського району Рівненської області, з цільовим призначення для ведення особистого селянського господарства. З відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 01.11.2019 року вбачається, що 15 листопада 2017 року на підставі зазначених вище свідоцтв про право на спадщину № 1142, № 1144 було здійснено державну реєстрацію права власності на земельні ділянки за кадастровими номерами 5622281000:08:000:0377, 5622281000:14:000:0477 площею відповідно 1,1374 га, 0,4907 га за відповідачем [PERSON] . Відповідно до\~ст.\~1301\~ЦК України\~свідоцтво про\~право на\~спадщину визнається\~недійсним за\~рішенням суду,\~якщо буде\~встановлено,\~що особа,\~якій воно\~видане,\~не мала\~права на\~спадкування,\~а також\~в інших\~випадках,\~встановлених законом.\~ Судом встановлено, що відповідач [PERSON] як спадкоємець другої черги за законом не мала права на спадкування після смерті [PERSON] , оскільки у першу чергу право на спадкування за законом у порядку спадкової трансмісії мала позивач [PERSON] та третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] . Відповідно\~до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених невизнаних, або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Враховуючи те, що позивач є спадкоємцем першої черги та мала право на спадкування попереду черги відповідача, суд приходить до висновку, про наявність підстав передбачених\~ст. 1301 ЦК України\~для визнання свідоцтв про право на спадщину за законом № 1142, № 1144, виданих Зарічненською районною державною нотаріальною конторою 15.11.2017 року на ім`я [PERSON] недійсними. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до п.1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України та покладає їх на відповідача. Зокрема, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним та документально підтверджені витрати зі сплати судового збору у сумі 1536 грн. 80 коп. Разом з тим, суд не вбачає підстав для стягнення витрат на професійну правничу допомогу, оскільки вони документально не підтверджені. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного та

Outcome: approved