overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-22 00:00:00

[PERSON] предявила позов до [PERSON], та просить шлюб між нею та відповідачем розірвати, судові витрати покласти на відповідача. В обгрунтування позову посилається на те, що з відповідачем разом не проживають з 2004 року. Спільне господарство не ведуть, шлюбні відносини фактично припиненні, а тому збереження шлюбу суперечить її інтересам. В судове засідання позивачка не зявилася, скерувала заяву, в якій просить розгляд справи проводити без її участі, позов задовольнити, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про розгляд справи повідомлений у встановленому законом порядку, причини неявки суду невідомі. Оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, однак в судове засідання не зявився без поважних причин, та не подав відзиву, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи. Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ст. 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Судом встановлено, що 06 квітня 1997 року Бурштинською міською радою Галицького району Івано-Франківської області між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб. При реєстрації шлюбу прізвище «[PERSON]» змінено на «[PERSON]». За період шлюбних відносин у сторін народився син - [PERSON], [INFO], на даний час досягнув повноліття. Сторони більше пятнадцяти років разом не проживають, спільне господарство не ведуть та не спілкуються. Оскільки спільне життя між позивачем та відповідачем не склалося, шлюбні відносини фактично припинились, а тому суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу є неможливим, суперечитиме інтересам позивача, а розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини. Згідно ст. 241 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки, суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі, то судові витрати у виді сплаченого позивачкою судового збору в сумі - 704, 80 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-22 00:00:00

[PERSON] предявила позов до [PERSON], який діє у власних інтересах та як законний представник неповнолітньої дитини [PERSON], третьої особи що не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача - Служби у справах дітей Кременецької районної державної адміністрації про визнання [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право на користування житловим будинком, що розташований в [ADDRESS]. Позивач вказала, що вона є власником житлового будинку, що розташований в [ADDRESS]. Відповідач та його дочка з 2012 року не проживають за вищевказаною адресою, а тому втратили право на користування житлом. Крім того, їх прописка у даному житловому будинку створює позивачу незручності при користуванні житлом. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги своєї довірительки та просить їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позов визнав та не заперечує проти його задоволення. Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, відповідача, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних міркувань. З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 25.05.2013 року, індексний номер витягу 3927560 вбачається, що власником житлового будинку, що розташований в [ADDRESS] є [PERSON] (а.с. 5). З будинкової книги для реєстрації громадян, які проживають у будинку [ADDRESS] слідує, що [PERSON] зареєстрований за вказаною адресою з 13.10.2011 року, а його дочка [PERSON] з 17.12.2008 року (а.с. 7). Згідно акту депутатського обстеження від 10.07.2014 року випливає, що в [ADDRESS] зареєстрована та проживає [PERSON]. Також за вказаною адресою зареєстровані, але фактично з 2012 року не проживають колишній її чоловік [PERSON] та дочка [PERSON] (а.с. 08). За положеннями ч. 1 ст. 317 та ч. 1 ст. 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном і він реалізовує їх на власний розсуд. Частиною 1 ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно із ч. 1 ст. 156 ЖК України та ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сімї власника житла, що проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. В судовому засіданні встановлено, що відповідачі не проживають в будинковолодінні позивача понад встановлені законодавством строки, що є підставою для визнання їх такимими, що втратили право на користування житловим приміщенням.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-21 00:00:00

[PERSON] предявила позов до Альахрас Іхаб [PERSON], та просить шлюб між нею та відповідачем розірвати. В обгрунтування позову посилається на те, що з віповідачем разом проживали один рік. Однак, через різні релігійні погляди в них виникають часті конфлікти та сварки. Дітей у них немає, а тому зберігати шлюб не має жодної потреби. В судове засідання позивачка скерувала заяву, в якій просить розгляд справи проводити без її участі, позов задовольнити, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про розгляд справи повідомлений у встановленому законом порядку, причини неявки суду невідомі. Оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, однак в судове засідання не зявився без поважних причин, та не подав відзиву, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи. Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав Відповідно до\~ст. 21 Сімейного кодексу України\~шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно ч. 1\~ст. 24 Сімейного кодексу України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4\~ст. 56 Сімейного кодексу України\~передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Судом встановлено, що 06 жовтня 2015 року між сторонами Івано-Франківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області зареєстровано шлюб. Це підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-НМ №207341, виданим 23 листопада 2018 року. Сторони протягом останніх трьох років разом не проживають, не спілкуються на не підтримують жодних контактів. Оскільки спільне життя між позивачем та відповідачем не склалося, шлюбні відносини фактично припинились, а тому суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим. Відповідно до ч. 2\~ст. 112 Сімейного кодексу України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Вивчивши матеріали справи, приймаючи до уваги, що збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, суд приходить до висновку, що шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-08 00:00:00

[PERSON] пред`явила позов до Букачівської селищної ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини її матері, [PERSON] . Обґрунтувала свої вимоги тим, що [PERSON] померла [INFO] . [PERSON] заповіту не склала. В установлений законодавством строк [PERSON] не подала заяву про прийняття спадщини у зв`язку із тим, що не знала про наявність спадкового майна. Сторони та їхні представники в підготовче засідання не з`явилися. Представник [PERSON] , адвокат Падучак І. І., подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та за відсутності позивача. Голова Букачівської селищної ради Воробець Т. подав до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника селищної ради та про визнання позову. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши письмові докази, дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. [INFO] померла [PERSON] ,що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Вишнівської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області. Постановою № 146/02-31 від 17 липня 2020 року приватний нотаріус Рогатинського районного нотаріального округу Данилюк Х. Я. відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з пропуском нею строку у шість місяців для прийняття спадщини. Відповідно до копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 25 лютого 1979 року народження батьками [PERSON] (після одруження обрала прізвище [PERSON] ), [INFO] , були [PERSON] та [PERSON] . Згідно з довідкою виконавчого комітету Букачівської селищної ради від 21 липня 2020 року № 261, останнє постійне місце проживання [PERSON] було село [ADDRESS] . На день смерті [PERSON] проживала одна була останнім членом погосподарського двору. Заповіт від імені [PERSON] у виконкомі Вишнівської сільської ради не посвідчувався. Відповідно до копії сертифіката про право приватної власності на землю в межах середньої земельної частки серія ІФ№10-06 [PERSON] була власником земельної ділянки площею 46,36 умовних кадастрових гектари на території Вишнівської сільської ради. Згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Частиною 1 статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлено строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За встановлених обставин суд дійшов висновку, що позивачка пропустила строк для прийняття спадщини з поважної причини, а тому, враховуючи, що спадщина ніким не прийнята та не визнана судом відумерлою, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-27 00:00:00

[PERSON] пред`явила позов до Букачівської селищної ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини її матері, [PERSON] . Обґрунтувала свої вимоги тим, що [PERSON] померла [INFO] . [PERSON] склала заповіт, відповідно до якого все своє майно заповіла їй. В установлений законодавством строк вона не подала заяви про прийняття спадщини у зв`язку з тим що не знала про заповіт. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Представник Букачівської селищної ради в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та про визнання позову. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши письмові докази, дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , виданим 02 квітня 2011 року виконавчим комітетом Козарівської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області. Згідно з копією заповіту від 08 травня 2009 року [PERSON] все своє майно заповіла [PERSON] . Згідно з довідкою виконавчого комітету Букачівської селищної ради № 564 від 21 липня 2020 року, останнім місцем проживання [PERSON] було [ADDRESS] . На день смерті [PERSON] проживала одна.Заповіт, посвідчений від імені [PERSON] у виконкомі Козарівської сільської ради 08 травня 2009 року і зареєстрований за № 23, не змінений і не відмінений. Постановою № 260/02-31 від 17 серпня 2020 року приватний нотаріус Рогатинського районного нотаріального округу Дзера М. Л. відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з пропуском нею шестимісячного строку для прийняття спадщини. Згідно з копіями державних актів на право приватної власності на землю серія ЯЖ № 623921 та ЯЖ № 622273 [PERSON] була власником земельних ділянок площею 0,3264 га та 0,0761 га на території Козарівської сільської ради. Згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Частиною 1 статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлено строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За встановлених обставин суд дійшов висновку, що позивач пропустила строк для прийняття спадщини з поважної причини, а тому, враховуючи, що спадщина ніким не прийнята та не визнана судом відумерлою, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-26 00:00:00

[PERSON] пред»явила позов до відповідача [PERSON] 0.1. про стягнення аліментів на утримання дітей та просила стягнути з :ниця [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини: сина - [PERSON]»яна, [INFO] в розмірі 'А мни з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до її повноліття з лодання заяви. У відкритому судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала та просила суд постановити рішення, згідно якого стягувати шовідача 'А частки його заробітку (доходу) з дня подання заяви і до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30 відсотків ниткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач в судове засідання не з»явився, хоча належним чином був повідомлений судом про дату та час розгляду справи, не іредив суд про причини неявки. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним ом, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє ще рішення). Згідно ст.180 СК України батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.З ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її ері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Як вбачається з матеріалів справи, копії свідоцтва про народження серії 1-СГ № 089387 виданого 30.08.2007 року втанецькою сільською радою [PERSON]»янка-Бузького району Львівської області, [PERSON]»ян Олегович народився 25.08.2007 у, батьками [PERSON]»яна Олеговича , зазначені: батько - [PERSON] , мати - [PERSON]. Згідно довідки № 510 від 01.06.2010 року виданої Жовтанецькою сільською радою [PERSON]»янка-Бузького району Львівської асті, [PERSON] зареєстрована і проживає в селі [PERSON]»янка-Бузького району Львівської області, разом з і проживають: син -, [PERSON]»ян Олегович ,[INFO],. Згідно ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового іімуму для дитини відповідного віку. Виходячи із вищевказаного, суд вважає позов обгрунтованим і таким, що підлягає до задоволення, атому з відповідача слід гнути аліменти на утримання дитини: сина- Мар»яна , [INFO] у розмірі ]А частини з усіх видів заробітку ходу), але не менше 30% встановленого державою для дитини відповідного віку прожиткового мінімуму на дитину щомісячно і до ввноліття. З відповідача слід також стягнути державне мито в дохід держави в розмірі 51 грн. та 120 гри. витрат на інформаційно-технічне іезпсчеипя розгляду справи

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-30 00:00:00

[PERSON] пред'явила позов до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання двох малолітніх дітей: доньки [PERSON], [INFO], доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу) з дня подання заяви і до досягнення дітьми повноліття, але не менше ЗО відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обгрунтування позовних вимог покликалась на те, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі і від цього шлюбу у них народилась двоє дітей: донька - [PERSON], [INFO], донька [PERSON]. [INFO]. Відповідач систематично зловживає алкоголем, хуліганить, влаштовує сварки, тривалий час ніде не працює, не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, тобто ухиляється від виконання своїх батьківських обов»язків. У відкритому судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала та просила суд постановити рішення, згідно якого стягувати з відповідача 1/3 частки його заробітку (доходу) з дня подання заяви і до досягнення дітьми повноліття, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, Відповідач у відкритому судовому засідання проти позову не заперечив. Заслухавши пояснення позивачки, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову із наступних підстав. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття . Згідно ч.З ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як вбачаєьбся з матеріалів справи, копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1 -СТ № 053558, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 10.12.2009 року. Згідно свідоцтва про народження серії 1-СГ № 075579, виданого 10.01.2007 року Заиитівською селищною радою Кам»янка-Бузького району Львівської області, [PERSON] народилась 30.12.2006 року, батьками [PERSON], зазначені: батько - [PERSON], мати - [PERSON]. Згідно свідоцтва про народження серії 1-СГ № 110880. виданого 03.03.2000 року Запитівською селищною радою Кам»янка-Бузького району Львівської області. [PERSON] народилась 23.02.2000 року, батьками [PERSON], зазначені: батько - [PERSON], мати - [PERSON]. Виходячи із вищевказаного та враховуючи те, що відповідач не виконує передбачений законом обов'язок по утриманню дитини, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення, а тому з відповідача слід стягнути аліменти на утримання дітей щомісячно у розмірі 1/3 частки всіх його доходів, але не менше, ніж ЗО відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З відповідача слід також стягнути державне мито в дохід держави в розмірі 51 грн. та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-30 00:00:00

[PERSON] пред'явила позов до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання двох малолітніх дітей: доньки [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу) з дня подання заяви і до досягнення дітьми повноліття, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування позовних вимог покликалась на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі і від цього шлюбу у них народилась двоє дітей: донька - [PERSON], [INFO], .син [PERSON]. 1 [INFO]. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, тобто ухиляється від виконання своїх батьківських обов»язків. У відкритому судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала та просила суд постановити рішення, згідно якого стягувати з відповідача 1/3 частки його заробітку (доходу) з дня подання заяви і до досягнення дітьми повноліття, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, Відповідач у відкритому судовому засідання проти позову не заперечив. Заслухавши пояснення позивачки, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову із наступних підстав. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття . Згідно ч.З ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно свідоцтва про народження серії 1-СГ № 063519, виданого 17.08.2006 року Жовтанецькою сільською радою Кам»янка-Бузького району Львівської області. [PERSON] народилась 03.08.2006 року, батьками [PERSON], зазначені: батько - [PERSON], мати - [PERSON]. Згідно свідоцтва про народження серії 1-СГ № 170986. виданого 02.01.2009 року Жовтанецькою сільською радою Кам»янка-Бузького району Львівської області. [PERSON] народився 17.12.2008 року, батьками [PERSON], зазначені: батько - [PERSON], мати - [PERSON]. Виходячи із вищевказаного та враховуючи те, що відповідач не виконує передбачений законом обов'язок по утриманню дитини, суд вважає позов обгрунтованим і таким, що підлягає до задоволення, а тому з відповідача слід стягнути аліменти на утримання дітей щомісячно у розмірі 1/3 частки всіх його доходів, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З відповідача слід також стягнути державне мито в дохід держави в розмірі 51 грн. та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Outcome: approved