Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-17 00:00:00

[PERSON] (надалі Позивач) звернулась до Кузнецовського міського суду Рівненської області з позовом до [PERSON] (надалі Відповідач), в якому просить розірвати шлюб між ними, зареєстрований 12.07.2008 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Кузнецовського міського управління юстиції Рівненської області, актовий запис № 123 та залишити малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], на проживання разом із [PERSON]. Ухвалою суду від 18.08.2017 року за заявою Позивача позовну вимогу про залишення малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], на проживання разом із [PERSON] залишено без розгляду. Позовні вимоги обгрунтовуються тим, що 12.07.2017 року сторони уклали шлюб. Від шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON] та [PERSON] Спільне життя з відповідачем протягом останнього року різко погіршилося. Між сторонами зникло почуття любові та поваги, відсутнє взаємопорозуміння. Позивач та відповідач мають протилежні погляди на життя, шлюб, сім'ю та шляхи вирішення сімейних проблем, що спричиняє постійні суперечки та конфлікти, в результаті чого між сторонами склались неприязні відносини. Подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини позивач не бачить, вважає, що збереження шлюбу є неможливим. У судове засіданні позивач не зявилася, однак надала суду заяву в якій просить слухати справу без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не зявився, тому судом ухвалено про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, оскільки Позивач проти такого вирішення справи не заперечує. Згідно частини 2\~ ст.\~ 197 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши позов, дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, судом встановлено наступне. Згідно свідоцтва про шлюб серії 1-ГЮ № 036554 від 12.07.2008 року сторони зареєстрували шлюб 12.08.2017 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Кузнецовського міського управління юстиції Рівненської області, актовий запис № 123. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON],[INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії 1-ГЮ №084123 та серії 1-ГЮ128594 відповідно. Діти проживають разом із Позивачем та Відповідачем за однією адресою, спору між батьками про місце проживання дітей немає. Відповідно до положень\~статті 51 Конституції України, частини 1\~статті 24 Сімейного Кодексу України\~шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка; примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з положеннями пункту 3 частини 2 статті 18, статті 51, частини 3 статті 56, частини 1 статті 110 СК України\~дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі, є право на припинення шлюбних відносин шляхом предявлення до суду позову про розірвання шлюбу одним із подружжя. В судовому засіданні встановлено, що за час сімейного життя у сторін склалася обстановка, що виключає можливість спільного проживання та продовження шлюбних відносин, оскільки втрачено взаєморозуміння та повагу, фактичні шлюбні відносини між ними припинені, примирення між подружжям та збереження сімї неможливе і це буде суперечити інтересам та волі обох сторін та інтересам їх неповнолітніх дітей. При зазначених обставинах суд дійшов висновку, що сімя фактично розпалася і шлюб існує формально. Згідно з частиною 2 статті 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частиною 1\~статті 110 Сімейного кодексу України\~визначено, що позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (частина 2\~статті 112 Сімейного кодексу України). Таким чином, оскільки судом встановлено, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, примиритися сторони не бажають, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а збереження шлюбу є недоцільним. Крім того, приймаючи до уваги, що шлюб\~це добровільний союз чоловіка та жінки, а сторони зберегти сімю не бажають, суд, з урахуванням того, що розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті й майнові права, враховуючи відсутність обставин, що перешкоджають розірванню шлюбу, передбачених ч.2\~ст.110 СК України, вважає за необхідне позов про розірвання шлюбу задовольнити. На підставі вищенаведеного, відповідно до ч.3 ст.\~105, ст.ст.\~110,\~112,\~113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved