Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-26 00:00:00

[PERSON] (по тексту [PERSON]І.), заінтересовані особи - Ізяславська міська рада Хмельницької області, Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, звернулася в Ізяславський районний суд Хмельницької області з заявою про встановлення факту перебування на утриманні свого чоловіка [PERSON], який помер 06.08.2018 року. В обґрунтування заяви зазначає, що являється дружиною [PERSON], який помер 06.08.2018 року, з якими спільно проживали та вели спільне господарство. Також вказує, що від шлюбу мають двох спільних уже повнолітніх дітей, які окремо проживають. При цьому, заявник акцентує увагу, що на день смерті свого чоловіка була пенсійного віку та фактично перебувала на його матеріальному утриманні, з огляду, що його доходи, як військового пенсіонера та значно перевищували її доходи. Вважає, що є усі законні підстави вважати, що доходи чоловіка були постійним джерелом для її існування, які вона втратила у звязку із його смертю. На переконання заявника встановлення зазначеного факту має для неї юридичне значення для призначення пенсії у разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», так як іншим чином довести цей юридичний факт вона не має змоги, а тому і звернулася з вказаною заявою до суду. У судове засідання 27.11.2018 року заявник не зявилася, однак останньою подано письмову заяву про розгляд справи без її участі. Від представника заінтересованої особи - Ізяславська міська рада Хмельницької області надійшла письмова заява про розгляд заяви без її участі з покликанням на відсутність заперечень щодо вирішення питання про встановлення факту. Заінтересована особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області в особі уповноваженого представника подало письмове пояснення про необхідність вирішення встановлення факту з урахуванням матеріалів справи та вимог чинного законодавства, що регулює вказані заявником відносини. З огляду на письмові заяви учасників справи, суд вважає за можливе розглянути справу без їх участі на підставі наданих письмових матеріалів. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши письмові матеріали справи, заслухавши показання свідків, суд приходить висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. У ході розгляду, допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] надали показання, згідно яких заявник [PERSON] та її чоловік [PERSON] до моменту його смерті проживали спільно, вели спільне господарство та були обєднані спільним побутом, витрати на господарські та сімейні потреби здійснювались здебільшого чоловіком. Крім того свідки вказували, що заявник на день смерті чоловіка ніде не працювала, являлась пенсіонером, була у безпорадному стані з огляду на перенесений інсульт, а [PERSON] утримував сімю за рахунок того, що його пенсія як військовослужбовця значно перевищувала пенсію [PERSON] Вирішуючи заяву, суд враховує наступні вимоги законодавства. Відповідно до ст. 36 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», пенсія у звязку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні. Згідно з ч. 1 ст. 10 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором. За змістом ст. 6 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», сімї померлих пенсіонерів з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом мають право на пенсію в разі втрати годувальника на загальних підставах із членами сімей військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом. Відповідно до положень ст. 30 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сімей загиблих, померлих або таких, що пропали безвісти військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які перебували на їх утриманні. Статтею 31 вказаного закону передбачено, що члени сімї померлого вважаються такими, що перебували на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Зі змісту вказаних норм матеріального права вбачається, що дійсно право на пенсію в разі втрати годувальника має, зокрема, дружина померлого пенсіонера з числа військовослужбовців, якщо вона досягла пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», та перебувала на утриманні свого чоловіка. Чинним законодавством України визначено певний порядок подання та оформлення документів для призначення пенсії в разі втрати годувальника. Так, відповідно до п. 10 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року № 3-1, для призначення пенсії в разі втрати годувальника подається, зокрема, довідка уповноважених органів з місця проживання про перебування членів сім'ї на утриманні померлого (загиблого) годувальника або рішення суду про перебування на утриманні. У даній справі відсутність документів, які підтверджують факт перебування заявника на утриманні чоловіка, є підставою для звернення до суду з заявою про встановлення вказаного факту, що має юридичне значення. На думку суду є доведеною та обставина, що заявник є дружиною [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про одруження ЯТ №445545 від 01.12.1952 року. Натомість смерть [PERSON] підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-БВ № 330908, виданим 07.08.2018 року Ізяславським районним відділом ДРАЦС [PERSON] територіального управління юстиції у Хмельницькій області, про те, що останній помер 06.08.2018 року в м. Ізяслав Хмельницької області. Суд констатує, що факт спільного проживання заявника з [PERSON] та ведення спільного господарства до дня смерті останнього є доведеним показаннями свідків [PERSON] та [PERSON], а також довідкою Ізяславської міської ради № 4685 від 03.10.2018 року, відповідно до якої [PERSON] на день смерті чоловіка [PERSON] який помер 06.08.2018 року була зареєстрована з ним за однією адресою: [ADDRESS], та разом вели спільне господарство. Стан здоровя заявника підтверджується дослідженими судом медичними документами (а.с. 12). Згідно письмових пояснень [PERSON] управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 28.09.2018 року та довідки Ізяславського відділу обслуговування громадян [PERSON] управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 03.10.2018 року №74761 вбачається, що [PERSON] з 03.09.1976 року по день своєї смерті перебував на обліку в [PERSON] управлінні Пенсійного фонду України у Хмельницькій області та отримував пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Так, згідно довідки [PERSON] управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області №88387 від 25.10.2018 року загальний розмір пенсії [PERSON] за період 5 останніх років до моменту її припинення у звязку з смертю, починаючи з вересня 2013 по серпень 2018 року становив 246\~290, 55 гривень, при цьому за період з січня 2018 року по серпень 2018 року сума виплат пенсії становила 45\~476, 48 гривень. У той час згідно довідки [PERSON] управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області №57325 від 13.08.2018 року пенсія при повному стажі заявника за період лютий-липень 2018 року становила 11\~039, 22 грн., тоді як за вказаний період пенсія [PERSON] 45\~476, 48 грн. З огляду на викладене суд приходить до висновку, що заявник проживала спільно із чоловіком [PERSON], який здійснював забезпечення її проживання та лікування, остання на день винесення рішення являється особою пенсійного віку та хворіє, внаслідок чого постійно проходить курси лікування. У свою чергу, у суду є достатні підстави вважати, що чоловік заявника до дня своєї смерті регулярно отримував пенсію щомісячно, яка в загальному значно перевищувала отримуваний останньою дохід, що дає зробити висновок про її перебування на утриманні свого чоловіка, оскільки саме його пенсія були основним джерелом доходу їх сімї, так як за рахунок його пенсії проводилась оплата продуктів харчування, лікування заявника та інших необхідних для їх постійного проживання витрат, які не покривалися пенсією [PERSON] Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. Пленум Верховного Суду України в п. 8 своєї Постанови № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» розяснив, що судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Факт, про встановлення якого просить заявник, має для неї юридичне значення, оскільки надає право на призначення пенсії в разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Таким чином, враховуючи, що в даній справі спір про право відсутній, а факт перебування заявника на утриманні чоловіка знайшов своє підтвердження під час судового розгляду, і іншим чином довести зазначений факт вона не має можливості, суд прийшов до висновку, що заява [PERSON] підлягає задоволенню. Підстави для розподілу судових витрат відсутні. На підставі викладеного,

Outcome: approved