Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-30 00:00:00

[PERSON] у березні 2016 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, вказавши, що є власником автомобіля [NUMBER]. 22.09.2015 року о 15.00 годині [PERSON] керуючи автомобілем [NUMBER] навпроти будинку №21 по вул. Чорновола у м. Черкаси не вибрав безпечної швидкості, не впорався із керуванням, виїхав на зустрічну смугу та скоїв наїзд на припарковані автомобілі серед яких був і її автомобіль. Постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27.11.2015 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ст. ст. 124, 122-4 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності. Вартість відновлювального ремонту її автомобіля внаслідок пошкодження у ДТП 22.09.2015 року за висновком автотоварознавчого дослідження склала 182589,69 гривень, а втрата товарної вартості 15903 гривень. За проведення автотоварознавчого дослідження нею було сплачено 1500 гривень. [PERSON] не мав полісу обовязкового страхування відповідальності, та автомобіль яким він керував не був забезпечений страховим полісом. На підставі ст. 41 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторно-транспортним страховим бюро України їй 23.01.2016 року було виплачено страхове відшкодування в сумі 50000 гривень, яке частково погасило завдану шкоду. За таких обставин позивач просила суд стягнути із [PERSON] на свою користь на відшкодування шкоди завданої внаслідок ДТП 22.09.2015 року 148492,69 гривень, витрати на проведення автотоварознавчого дослідження в сумі 1500 гривень та судовий збір в сумі 1499,93 гривень. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтвердила обставини викладені у позові та просила задовольнити позовні вимоги. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні в режимі відеоконференції повністю визнав заявлений позові, пояснив, що не оспорює ні факт ДТП 22.09.2015 року, ні свою провину у вказаній пригоді, ні розмір завданої [PERSON] шкоди. Суд вислухавши пояснення сторін, виходить з наступного. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем [PERSON] предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому прийнято судом. Обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню (ч.1 ст. 61 ЦПК України). Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою (ч.4 ст. 61 ЦПК України). За змістом ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода завдана одній особі з вини іншої особи відшкодовується винною особою. Згідно п. 11 Постанови №14 від 18.12.2009 року Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. За таких обставин, оскільки відповідач [PERSON] повністю визнав всі обставини викладені у позові [PERSON] та визнання позову прийнято судом, позовні вимоги підлягають повному задоволенню. На підставі ст.ст. 1166, 1188 ЦК України,

Outcome: approved