Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-24 00:00:00

[PERSON] (надалі за текстом - позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (надалі за текстом - відповідач), третя особа - Служба у справах дітей Подільської районної в м. Києві державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав. Свої вимоги мотивує тим, що з 14.08.1997 р. між позивачем та відповідачем був зареєстрований шлюб, від даного шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], [INFO] Шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано 18.04.2000 р. У зв'язку з тим, що спільне життя не склалося, відносини були розірвані, відповідач з 1999 р. проживає окремо та самоусунувся від виховання дитини, жодного разу не відвідував, не брав участі у вихованні, не допомагав матеріально утримувати дитину. Позивач самостійно займається вихованням дитини, її дозвіллям, розвитком та оздоровленням, в зв'язку з чим, позивач звернулася до суду з позовом про позбавлення відповідача батьківських прав. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги з підстав, що викладені у позові та просила суд позов задовольнити у повному обсязі. Служба у справах дітей Подільської районної у місті Києві державної адміністрації в судовому засіданні зазначила, що вимоги позивача підтримує та вважає позовну заяву обґрунтованою, а також підтримує висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача стосовно доньки - [PERSON], [INFO] В судовому засіданні представник прокуратури Подільського району м. Києва позов підтримала. На виконання вимог ч. 3 ст. 122 ЦПК України, судом було направлено запит до органів реєстрації місця проживання фізичної особи, згідно отриманої відповіді відповідач зареєстрованим по м. Києву та Київській обл. не значиться (а.с. 40). Згідно ст. 74 ЦПК України судові повістки - про виклик зі зворотнім повідомленням направлялись за зареєстрованим у вставленому законом порядку місця проживання фізичної особи. У разі ж їх відсутності за даною адресою, вважається, що судовий виклик вручений належним чином. Відповідач в судові засідання не з'явився, в судове засідання призначене на 22.09.2014 р. забезпечив участь свого представника, який проти задоволення вимог позову заперечував. В подальшому, представником відповідача було оскаржено увалу про відкриття провадження у справі в частині порушення правил підсудності, після чого, в судові засідання призначені на 05.02.2015 р., 25.02.2015 р. (а.с. 110-112, 123) відповідач не з'явився, явку представника не забезпечив. Згідно ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши обставини справи, на яких ґрунтується позов, суд приходить до висновку про задоволення позову виходячи з наступних підстав. Як встановлено судом, 14.08.1997 р. між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб (а.с. 11). В подальшому, 18.04.2000 р. шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано, що підтверджено свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с. 10). Сторони по справі мають доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвом про народження від 21.03.1998 року, серія [NUMBER] видане відділом реєстрації актів громадянського стану Подільського району м. Києва, актовий запис № 174 (а.с. 12). Донька проживає із матір'ю - позивачем по справі, що підтверджено довідкою форми № 3, виданої КП «Центральний Подільського району м. Києва» від 29.01.2014 р. за № 107 (а.с. 13). Відповідно до характеристики ученицю 10А класу [PERSON], [INFO] вбачається, що біологічний батько дитини - відповідач по справі з 5 класу (2007 року) не навідував дитину в школі, жодного разу не відвідував батьківські збори, не цікавився іі життям, її відносинами у класному колективі, у спіхами у навчанні. Крім того, зазначено, що коли [PERSON] навчалась у початковій школі, навідування відповідача мали недоброзичливий, нав'язливий характер та негативно впливали на її психологічний стан (а.с. 14). Відповідно до наданих матеріалів до позовної заяви вбачається, що відповідач неодноразово своєю поведінкою негативно впливав на свою доньку, крім того неодноразово з ним проводились профілактичні бесіди (а.с. 20 - 23). Як вбачається з висновку Орган опіки та піклування Печерської районної у місті Києві державної адміністрації від 03.04.2014 р., остання вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав (а.с. 120). Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 150 Сімейного кодексу України (надалі за текстом - СК України) батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають: один з батьків; опікун; піклувальник; особа, в сім`ї якої проживає дитина; заклад охорони здоров'я або навчальний заклад, в якому вона перебуває; орган опіки та піклування; прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 р. за N 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» передбачено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. В матеріалах справи відсутні докази, які свідчать про те, що відповідач піклується про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Доказів наявності у відповідача душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання, або інших не залежних від нього причин, що унеможливлюють виконання своїх батьківських обов'язків, судом встановлено не було. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243 гривні 60 копійок та витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача у розмірі 420 гривень. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved