Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-05 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулись в суд з позовом до [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що батьками позивачів є [PERSON] та [PERSON] - відповідач у справі. [INFO] [PERSON] помер у віці 39 років. Внаслідок смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається із 51/100 частки житлового будинку [ADDRESS] , з них: 16/100 будинковолодіння набуто на підставі договору дарування від 09.09.1994 року, 35/100 будинковолодіння набуто на підставі договору купівлі-продажу від 18.02.2000 року. На момент смерті [PERSON] , [PERSON] була неповнолітньою особою, а [PERSON] була малолітньою особою. Як спадкоємці за законом, у встановлений законом спосіб та строк відповідач [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] - батьки [PERSON] , прийняли спадщину після смерті [PERSON] у спосіб, передбачений пунктом 1 частини 1 статті 549 ЦК Української РСР, оскільки після смерті спадкодавця фактично вступили в управління та володіння спадковим майном. Рішенням Апеляційного суду Волинської області від 13.09.2006 року, рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 07.07.2006 року змінено та визнано право власності за [PERSON] , [PERSON] , батьками [PERSON] , на 67/1000 будинковолодіння по [ADDRESS] . На підставі рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 11.12.2009 року визнано за відповідачем право власності на 242/1000 ідеальної частки житлового будинку за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті чоловіка [PERSON] . Таким чином, після смерті [PERSON] право на спадщину мають п`ятеро спадкоємців, зокрема: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , а також позивачі, як діти спадкодавця, оскільки не відмовлялися від прийняття спадщини після смерті батька, а тому за ними зберігається право власності на 67/1000 будинковолодіння по [ADDRESS] в рівних частках після його смерті. [INFO] померла [PERSON] у віці 75 років. Внаслідок смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй нерухоме майно, зокрема на 67/1000 частки житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . На випадок своєї смерті [PERSON] заповіт не склала, а тому спадкування належного їй майна здійснюється за законом. У встановлений законом спосіб та строк [PERSON] прийняв (67/1000:2)= 67/2000 частки житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , після смерті своєї дружини [PERSON] шляхом постійно проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Позивачі вказують, що вони, як внуки спадкодавця [PERSON] , спадкують 67/2000 частки спадщини, яка належала б за законом їх батьку [PERSON] , якби він був живими на час відкриття спадщини (кожна з позивачів спадкує 67/2000:2=67/4000). [INFO] помер [PERSON] у віці 83 роки. Внаслідок смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з 67/1000+67/2000= 201/2000 частки житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Кожна з позивачів спадкує 201/2000:2=201/4000 будинковолодіння після смерті [PERSON] . Позивачів вказують, що вони звернулися до Ковельської державної нотаріальної контори для оформлення своїх спадкових прав після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , та після смерті дідуся [PERSON] , який помер [INFO] , як спадкоємці за законом, та мали намір оформити частку житлового будинок з господарськими будівлями та спорудами належним чином. Однак, державним нотаріусом позивачам було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON] та після смерті дідуся [PERSON] , оскільки відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок. Враховуючи викладене, [PERSON] та [PERSON] просили суд визнати за кожним позивачем право власності на 67/500 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] , з них: 67/1000 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування після смерті [PERSON] , який помер [INFO] ; 67/4000 в порядку спадкування за правом представлення після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] ; 201/4000 в порядку спадкування після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . В підготовче судове засідання позивачі та їх представник не з`явились, однак представник позивачів попередньо подала до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності. Позовні вимоги підтримують повністю. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилась, однак попередньо подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги визнає повністю та не заперечує проти задоволення позову. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, з`ясувавши обставини справи та дослідивши матеріали цивільної справи, прийшов до висновку про те, що позов підставний та підлягає до задоволення. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] народилась [INFO] , а її батьками є [PERSON] та [PERSON] . Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , 03.08.2007 року зареєструвала шлюб з [PERSON] та після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] ». Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] народилась [INFO] , а її батьками є [PERSON] та [PERSON] . Згідно рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 03.04.2019 року [PERSON] розірвала шлюб з [PERSON] , зареєстрований 16.09.2013 року, та після розірвання шлюбу позивачу залишено прізвище « [PERSON] ». Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 22.12.2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Ковельського міського управління юстиції Волинської області, [PERSON] помер [INFO] в м. Ковелі Волинської області у віці 39 років. Внаслідок смерті [PERSON] відкрилась спадщина на майно, що належало спадкодавцеві, яка складається із 51/100 частки житлового будинку [ADDRESS] , з них: 16/100 будинковолодіння набуто на підставі договору дарування від 09.09.1994 року, 35/100 будинковолодіння набуто на підставі договору купівлі-продажу від 18.02.2000 року. Відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (в редакції Закону 2003 року), Цивільний кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Правила книги шостої даного закону щодо спадкування застосовуються лише до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим кодексом. Таким чином, до вказаних правовідносин застосовуються правила Розділу VII ЦК України в редакції Закону 1963 року. Відповідно до ст. 524 ЦК України (в редакції 1963 року), спадкування здійснюється за законом та за заповітом. Відповідно до ст. 524 ЦК України (в редакції 1963 року), спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Згідно ст. 548 ЦК України (в редакції 1963 року), для придбання спадщини необхідно щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року), визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до ст. 527 ЦК України (в редакції 1963 року), спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Частиною 1 ст. 529 ЦК України (в редакції 1963 року), визначено, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Як спадкоємці за законом, у встановлений законом спосіб та строк відповідач [PERSON] (дружина [PERSON] ), [PERSON] та [PERSON] (батьки [PERSON] ) прийняли спадщину після смерті [PERSON] у спосіб, передбачений пунктом 1 частини 1 статті 549 ЦК України (в редакції 1963 року), оскільки після смерті спадкодавця фактично вступили в управління та володіння спадковим майном. Так, згідно рішення апеляційного суду Волинської області від 13.09.2006 року визнано право власності за [PERSON] , [PERSON] на 67/1000 будинковолодіння по [ADDRESS] . Відповідно до рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 11.12.2009 року визнано за [PERSON] право власності на 242/1000 ідеальної частки житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування після смерті чоловіка [PERSON] . Положеннями ст. 535 ЦК України (в редакції 1963 року), передбачено, що неповнолітні або непрацездатні діти спадкодавця (в тому числі усиновлені), а також непрацездатні дружина, батьки (усиновителі) і утриманці померлого успадковують, незалежно від змісту заповіту, не менше двох третин частки, яка належала б кожному з них при спадкоємстві за законом (обов`язкова частка). При визначенні розміру обов`язкової частки враховується і вартість спадкового майна, що складається з предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку. Стаття 548 ЦК України (в редакції 1963 року) передбачено, що прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Враховуючи, що після смерті [PERSON] право на спадщину мають п`ятеро спадкоємців, а саме: [PERSON] , [PERSON] (батьки [PERSON] ), [PERSON] (дружина [PERSON] , відповідач по справі), та позивачі - діти спадкодавця, які не відмовлялися від прийняття спадщини після смерті батька, тому за ними слід визнати право власності на 67/1000 будинковолодіння по [ADDRESS] в рівних частках після смерті батька. [INFO] померла [PERSON] у віці 75 років, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ковелю реєстраційної служби Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області, актовий запис № 704 від 06.12.2013 року. Внаслідок смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй нерухоме майно, а саме: 67/1000 частки житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . На випадок своєї смерті [PERSON] заповіт не склала, а тому спадкування належного їй майна здійснюється за законом. Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1 ст. 1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. У встановлений законом спосіб та строк [PERSON] (чоловік [PERSON] ) прийняв (67/1000:2)= 67/2000 частки житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , після смерті своєї дружини [PERSON] шляхом постійно проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Натомість, позивачі [PERSON] та [PERSON] , як внуки спадкодавця [PERSON] , спадкують 67/2000 частки спадщини, яка належала б за законом їх батьку [PERSON] на час відкриття спадщини. [INFO] помер [PERSON] у віці 83 роки, про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 27.10.2015 року, видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ковелю Ковельського міськрайонного управління юстиції у Волинській області, актовий запис № 603 від 27.10.2015 року. Внаслідок смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається із 67/1000+67/2000 = 201/2000 частки житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до вимог статей 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені в заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмову від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. За змістом ч. ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Таким чином, кожен з позивачів спадкує 201/2000:2=201/4000 будинковолодіння після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Згідно п.4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. 09.11.2021 року державним нотаріусом Ковельської державної нотаріальної контори Луцик Н.А. позивачам відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] та після смерті [PERSON] , оскільки відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок. Положеннями ст. 328 ЦК України, передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України, в разі відсутності документів на право власності, власник може вимагати визнання права власності в судовому порядку. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Зазначене підтверджує ту обставину, що позивачі не мають змоги оформити свої спадкові права на частку житлового будинку [ADDRESS] в позасудовому порядку. З огляду на викладене, позивачі по справі є спадкоємцями за законом майна, що належало померлому [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , в тому числіна частку житлового будинку [ADDRESS] , а тому це майно належить позивачам в порядку спадкування за законом. Таким чином в судовому засіданні доведено обставини, якими позивачі обґрунтовували позовні вимоги, а саме - право кожного позивача на 67/500 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Судові витрати по справі суд залишає за позивачами згідно їх позовних вимог.

Outcome: approved