Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-06 00:00:00

[PERSON], зменшивши розмір позовних вимог, звернувся до суду із позовною заявою про розірвання договору оренди землі. Просив розірвати договір оренди земельної ділянки №624 від 18 червня 2008 року, укладений між [PERSON] та ВАТ «Насінневе», що був зареєстрований у Кегичівському РВР 03 квітня 2009 року за №040969600250. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 18 червня 2008 року між [PERSON]Є та ВАТ «Насінневе» Кегичівського району був укладений договір оренди землі №624, відповідно до якого він передав відповідачу земельну ділянку розміром 4,6544 гектарів, що належала йому на підставі Державного акту серії IV-ХР за №037370 від 06 грудня 2002 року, виданого Кегичівською РДА Харківської області. Договір був укладений строком на 10 років. 01 вересня 2015 року [PERSON]Є, який є батьком позивача, помер. Позивач, успадкував вказану земельну ділянку, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 04 квітня 2016 року. Згідно п.40 Договору, перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи, орендаря, є підставою для розірвання договору. У звязку з тим, що після смерті батька право власності на земельну ділянку перейшло до нього, він звернувся 25 квітня 2016 року до відповідача з письмовою заявою про розірвання договору оренди земельної ділянки, але йому було відмовлено тому зараз і змушений звернутися до суду. Відповідач [PERSON] «Насінневе» в особі представника [PERSON] звернувся з зустрічною позовною заявою до [PERSON], просить змінити умови Договору оренди землі від 18 червня 2008 року №624, укладеного між [PERSON]Є та ВАТ «Насінневе», зареєстрованого 03 квітня 2009 року за № 040969600250, шляхом зміни сторони орендаря [PERSON], його спадкоємцем. Зазначає, що орендар за договором, власник, помер. Як вбачається з свідоцтва про право на спадщину за законом від 04 квітня 2016 року до [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] перейшло право власності на земельну ділянку. Того ж дня, у Державному реєстрі речових прав та їх обтяжень зареєстровано право власності [PERSON] на зазначену земельну ділянку, таким чином до нього перейшли права та обовязки орендодавця за договором. Про перехід права власності на орендовану земельну ділянку відповідач дізнався з позовної заяви. Посилаючись на п.40 договору оренди, договір оренди землі від 01 березня 2007 року, містить одну й ту ж підставу для його розірвання, так і для зміни. У договорі чітко не визначено у якості підстав для його обовязкового розірвання зміну власника землі, враховуючи, що за положеннями ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, мають бути застосовані вимоги спеціального закону, що регулює вказані правовідносини, положення Закону України «Про оренду землі». Тому згідно ч.4 ст.32 Закону України «Про оренду землі» перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи не є підставою для зміни умов розірвання договору. Позивач та його представник, у судовому засіданні позовну заяву підтримали, вважають, що є всі підстави для розірвання договору оренди земельної ділянки, посилаючись на п.40. Позивач бажає сам обробляти земельну ділянку. Коли особисто приходив до керівника, його не було на місці, був направлений до іншої особи, що займається земельними питаннями, але отримав відмову. Лист, який направляв до підприємства не зберігся. Просять позов задовольнити, у задоволенні зустрічного позову відмовити у повному обсязі, оскільки ніхто не може бути примушений до вступу у договірні відносини, оскільки це право, а не обовязок. Представник відповідача заперечила проти заявлений позовних вимог, вказує, що відповідач про зміну власника земельної ділянки дізнався, коли отримав позовну заяву. Дійсно позивач направляв вимогу, але ніяких підтверджуючих документів не надав. Вказує, що пізніше позивачеві, оскільки він є стороною договору, був направлений лист з додатковою угодою та пропозицією внести зміни до нього. Перемовини позитивного результату не мали, тому просить зустрічні позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. У судовому засіданні досліджені: відомості, щодо позивача та відповідача (а.с.4,41-45,46-48), копія договору оренди землі № 624 від 18 червня 2008 року та акт передачі прийому (а.с.5-6,7,39-40,49-52,53), копія свідоцтва про смерть [PERSON]Є, 01 вересня 2015 року (а.с.8), копії витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, Свідоцтва про право на спадщину за законом та інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав не нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєктів нерухомого майна (а.с.9-11,12,13), копія квитанції (а.с.14), лист [PERSON] «Насінневе» та проект додаткової угоди (а.с.34,35), відомості про отримання орендної плати (а.с.54-91) та інше. Зясовані у судовому засіданні обставини дають підстави для висновку про задоволення позовних вимог позивач та про відмову у задоволенні позовних вимог по зустрічній позовні заяві. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що на праві приватної власності [PERSON] належала земельна ділянка площею 4,65 га, яка розташована на території Чапаєвської селищної ради Кегичівського району Харківської області. 18 червня 2008 року між [PERSON] та ВАТ «Насінневе» укладено договір оренди земельної ділянки № 624, на 10 років. 01 вересня 2016 року [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина на вказану земельну ділянку, спадкоємцем за законом є [PERSON], який Свідоцтво про право на спадщину за законом отримав 04 квітня 2016 року. Відповідно до ст. 32 Закону України «Про оренду землі» від 06 жовтня 1998 року перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі. Пунктом 40 зазначеного договору оренди передбачено, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи - орендаря є підставою для зміни умов або розірвання договору. Представник відповідача по первинному позову не заперечила, що позивачем направлялась претензія, щодо розірвання договору. В суді представник позивача та позивач пояснили, що останній звертався як усно, так і письмово до товариства з заявами, щодо розірвання договору. Відповідач звертався до позивача з пропозицією укласти додаткову угоду, щодо зміни сторони орендодавці. Але це позитивного результату не мало, згоди не досягнуто. Відповідно до статті 78 ЗК України право власності на землю це право володіння, користування і розпорядження земельними ділянками. У пункті «б» частини 1 статті 90 ЗК України закріплено право власника земельних ділянок самостійного господарювання на землі. Для реалізації зазначеного права самостійного господарювання, позивач звернувся до суду з позовом про розірвання договору оренди землі, який був укладений між спадкодавцем та відповідачем. Умови розірвання договору оренди землі визначені ЦК України, ЗК України та Законом України «Про оренду землі». Згідно з частиною 1 статті 626 та статті 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Договір є обовязковим для виконання сторонами. Частинами 1, 2 статті 651 ЦК України зазначено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частин 3, 4 статті 31, частини 1 статті 32 Закону України «Про оренду землі» договір оренди може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї з сторін договір може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором. Відповідно до п.36 договору зміна його умов здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди, щодо зміни умов договору спір розвязується у судовому порядку. Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до положень ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Оскільки умовами договору оренди землі передбачено його розірвання у разі переходу права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, суд вважає, що у відповідності до положень ст. ст. 627, 651 ЦК України, ст. 32 Закону України «Про оренду землі», та п. 40 договору, відсутні підстави для задоволення позовних вимог по зустрічному позову про зміну умов договору оренди землі, шляхом зміни сторони орендодавця новим власником земельної ділянки, оскільки позивач по первісному позову скористався своїм правом на розірвання договору оренди землі, як новий власник. Судові витрати суд вирішує відповідно до вимог ст.88 ЦПК. На підставі викладеного та

Outcome: approved