Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-12 00:00:00

[PERSON], з посиланням на вимоги ст. 164 СК України, просить позбавити відповідача батьківських прав стосовно неповнолітньої [PERSON], оскільки він самоусунувся від піклування над дитиною, не проявляє батьківської турботи, не цікавиться життям доньки, яка проживає з позивачем. [PERSON] у суді позов підтримала. Наполягала на його задоволенні та прийнятті рішення на підставі наявних доказів без висновку органу опіки. [PERSON] позов частково визнав, однак стверджував, що по можливості провідує дитину та надає допомогу. Позивач сама відмовляється приймати невеликі суми аліментів, перераховуючи гроші назад. Прокурор просила у задоволенні позову відмовити, оскільки позивач належним чином не довела жодної підстави для позбавлення батьківських прав, висновок орану опіки відсутній. Представник органу опіки до суду не з'явився. Дослідженим матеріалам справи відповідають сімейні правовідносини. Відповідач є батьком малолітньої [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Дитина проживає з позивачем (а.с. 8). Шлюб між сторонами розірвано 10.07.2007 (а.с. 7). На підтвердження доводів позивача, свідок [PERSON], співмешканець останньої, пояснив, що дитина проживає разом з ними та знаходиться на їхньому утриманні. Відповідач життям дитини не цікавиться, допомоги не надає. Свідок [PERSON] - сестра відповідача, розповіла, що по можливості з [PERSON] брали [PERSON] до себе, разом відвідували розважальні центри, дарували їй подарунки. Стосунки погіршилися, коли [PERSON] почала просити новий сенсорний телефон, однак придбати його не було можливості, при тому що незадовго до цього батько подарував їй звичайний телефон. Мати сама створює несприятливі для відповідача умови, постійно відправляє назад кошти, хоч і не великі (по 50 грн.), які [PERSON] направляє дитині. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 СК України батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей. ВСУ у п.15 постанови № 3 від 30.03.2007 Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Достатніх належних і допустимих доказів ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов'язків позивач не надала. Відповідне рішення органу опіки, який у першу чергу має втручатися у подібні спори ще до розгляду їх судом, відсутнє. За таких обстави, при умові, що позивач вимагала закінчити розгляд справи за наявними матеріалами, суд дійшов висновку про недоведеність позову.

Outcome: dismissed