Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-25 00:00:00

[PERSON]О та [PERSON]О( далі Позивачі ) звернулись до суду з вищевказаним позовом. Позовні вимоги позивачі мотивують тим, що 10.01.2003 року в м. Первомайську Миколаївської області померла їх бабуся [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку та земельної ділянки для обслуговування житлового будинку, загальною площею 0,10 га, що розташовані по вул. Кубанській, 43 в м. Первомайську Миколаївської області. 03.06.1989 року бабуся склала заповіт, яким належний їй житловий будинок заповіла своїм дітям: батькові позивачів- Дунському О.А та його братам [PERSON] і [PERSON] Земельна ділянка не була охоплена заповітом, а тому підлягала спадкуванню за законом. В установленому законом порядку батько позивачів та його рідний брат відповідач по справі [PERSON]А звернулись до нотаріуса з заявами про намір прийняти спадщину після смерті своєї матері, як спадкоємці першої черги, так як їх брат [PERSON]А спадщину не приймав то зазначений житловий будинок мав перейти у власність їх батька та дядька [PERSON]А у рівних частках, проте батько позивачів [PERSON]А помер 06.03.2011 року не встигнувши переоформити спадщину, яка залишилась після смерті матері. Позивачі звернулись до нотаріуса з метою отримання спадщини, однак їм було відмовлено у звязку з тим, що відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно. В звязку із тим, що вони не можуть реалізувати свої спадкові права просять позов задовольнити. Позивачі та їх представник в судове засідання не зявились. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи без їх участі, просить позов задовольнити, не заперечують проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON]А до суду не зявився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, причини неявки суду невідомі. Відповідно до ч. 1ст. 224 ЦПК Україниу разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач проти такого вирішення справи не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до таких висновків. 10.01.2003 року в м. Первомайську Миколаївської області померла [PERSON], що підтверджується ксерокопією свідоцтва про смерть серії 1-ФП № 145593, актовий запис № 41 (а.с.11). Після смерті [PERSON]М відкрилась спадщина яка складалась із житлового будинку та частин земельної ділянки для обслуговування житлового будинку, загальною площею 0,1000 га, що розташовані по вул. Кубанській № 43 в м. Первомайську Миколаївської області. Згідно довідки Первомайського МБТІ право власності на зазначений житловий будинок належало останній на підставі договору купівлі-продажу посвідченого 1-ю Первомайською державною нотаріальною конторою 12.01.1988 року № 2-87 (а.с 17). Відповідно до Державного акту на право власності на землю, виданого виконкомом Первомайської міської ради народних депутатів 05.07.1993 року та довідки Управління держгеокадастру у Первомайському районі Миколаївській області від 10.02.2017р. [PERSON] на праві власності належала земельна ділянка площею 0,1000 га для обслуговування житлового будинку по вул. Кубанській № 43 в м. Первомайську Миколаївської області (а.с.21,22). Згідно заповіту від 03.06.1989 року посвідченого Першою Первомайською державною ноткнторою за № 2-1730 [PERSON]М належний їй житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований по вул. Кубанській, 43 в м. Первомайську Миколаївської області заповіла своїм синам [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с.13). Земельна ділянка площею 0,1000 га для обслуговування житлового будинку по вул. Кубанській № 43 в м. Первомайську Миколаївської області не була охоплена заповітом, а тому підлягає спадкуванню за законом. Після смерті [PERSON] спадщину прийняли батько Позивачів [PERSON] та його брат відповідач по справі [PERSON] шляхом подачі заяв до нотаріальної контори, [PERSON]С спадщину після смерті матері не приймав. 06.03.2011 року [PERSON]А помер так і не переоформивши на своє імя спадкове майно, що залишилось після смерті його матері (а.с.14). Після смерті [PERSON]А спадщину після його смерті прийняли Позивачі шляхом подачі відповідних заяв до нотаріальної контори. Постановою завідувача Першої первомайської держнотконтори від 09.02.2017 р. позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на нерухоме майно, що залишилось після смерті [PERSON]А відмовлено, у звязку із відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно (а.с.16). Відповідно до фотокопії спадкової справи № 232/2011 після смерті [PERSON] з заявами про прийняття спадщини звернулись: [PERSON], який успадкував грошові внески та квартиру по вул. Коротченко №33/7 в м. Первомайську Миколаївської області та [PERSON] який успадкував частину спірного житлового будинку як спадкоємці за заповітом, а після смерті [PERSON], який помер 06.03.2011року Позивачі. Враховуючи, що спадщина відкрилась ще у 2003 році оскільки [PERSON]М померла 10.01.2003 року, застосуванню підлягає законодавство чинне на той час, а саме ЦК УРСР в редакції від 18.07.1963р. Статтею 537 ЦК України (в редакції 1963 року) передбачено, що частина майна, що залишилась незаповіданою, розподіляється між спадкоємцями за законом, закликаними до спадкоємства в порядку статей 529533 цього Кодексу. До числа цих спадкоємців входять і ті спадкоємці за законом, яким інша частина майна була залишена за заповітом, якщо в заповіті не передбачено інше. Відповідно до ч.1 ст. 548 ЦК України (в редакції 1963 року), для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Згідно вимог ч.1 ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Отже, з наведених вище норм права випливає, що померлий [PERSON] успадкувавши грошові внески та квартиру по вул. Коротченко №33/7 в м. Первомайську Миколаївської області фактично прийняв усю спадщину, що залишилася після смерті його матері [PERSON] Відповідно до ч. 1\~ст. 1 ЦК України\~цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленню, майновій самостійності їх учасників. Згідно зі ст. 15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, та право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до\~ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з ч. 2\~ст. 328 ЦК України\~право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі\~ст. 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла до інших осіб. Відповідно до\~ст.1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до\~ст. 1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1\~ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Згідно вимог ч.2 ст. 1225 ЦК України, вбачається, що до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. \~\~\~\~\~ Статтею 1268 ЦК України\~\~передбачено право спадкоємця за законом чи заповітом прийняти спадщину або неприйняти її. Пунктом 23\~Постанови Пленуму Верхового суду України за № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. З роз'яснень, наданих\~Постановою Пленуму Верхового суду України за № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що особа яка не має змоги реалізувати своє право на отримання свідоцтва про право на спадщину у нотаріальному порядку набуває право на звернення до суду у порядку позовного провадження із вимогами щодо визнання права на спадщину. Згідно з приписами ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Відповідно до ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Таким чином, враховуючи вимоги законодавства, та оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved