Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-09 00:00:00

Акціонерне товариство «Ідея Банк» (далі АТ «Юнекс Банк») звернулось з позовом до [PERSON] вказавши, що між ПАТ «Ідея Банк», правонаступником якого є позивач, та відповідачем було укладено кредитний договір № 910.16146 від 05.07.2012 року, відповідно до якого відповідач отримав кредит в сумі 147229,46 гривень зі сплатою змінюваної відсоткової ставки у розмірі 21,99% на рік на суму залишку заборгованості, з кінцевим терміном повернення коштів до 05.07.2019 року. Відповідач скористався кредитним коштами, але умови договору належним чином не виконав, грошові кошти не повернув, тому позивач просить стягнути заборгованість у сумі 101773,73 гривень та судові витрати. Відповідно до ч. 2-6 ст. 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, серед іншого, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). З огляду на предмет позову, зокрема, те що дана справа є малозначною справою і ціна позову не перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, яка підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Обставини справи, що згідно ч. 3 ст. 274 ЦПК України, мають значення для вирішення питання про можливість розгляду справи в порядку спрощеного провадження, також свідчать про наявність підстав для розгляду цієї справи в спрощеному порядку. Ухвалою суду від 11.10.2019 року відкрито провадження по справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач у наданий судом строк та станом на 10.12.2019 року своїм правом подання до суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не скористався, відзив на позов не подав, заперечення щодо розгляду справи в спрощеному порядку подано не було, будь-яких клопотань та заяв від відповідача подано до суду не було, відтак у відповідності до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. В ході розгляду справи сторонами заяви чи клопотання не подавались. При дослідженні матеріалів справи встановлено таке. 05.07.2012 року між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 910.16146. Відповідно до укладеного договору банк надав [PERSON] кредитні кошти в сумі 147229,46 гривень на купівлю транспортного засобу Renault Duster, 2012 року випуску, номер кузова [NUMBER] в сумі 130795 гривень, сплати страхового платежу для страхування ТЗ на умовах повного КАСКО в сумі 12145,25 гривень, сплати страхового платежу а страхування життя позичальника в сумі 4289,21 гривень, а відповідач зобов`язався повернути отримані кредитні кошти ануїтетними платежами, сплатити комісії, нараховані відсотки за користування кредитом та інші платежі в порядку, в строки та на умовах, передбачених договором у строк протягом 84 місяців, до 05.07.2019 року. Відповідно до п. 4 §2 кредитного договору, за користування кредитом [PERSON] повинен сплачувати банку на день укладення договору змінювану відсоткову ставку у розмірі 21,99%, комісії та інші платежі за договором та сплачувати страхові платежі за страхування життя та/або страхування безробіття починаючи з другого року кредитування і щорічно до кінця терміну дії кредитного договору в загальному розмірі 3% від залишку по тілу кредиту згідно першочергового графіку погашення кредиту на момент проведення перестрахування, відповідно до п. 1 §5 Положення про загальні умови кредитних договорів та забезпечення кредитів заставою транспортних засобів. Порядок погашення кредиту, сплати відсотків та неустойки за умовами кредитного договору передбачена п. 2, 3 §5 кредитного договору. Порядок зарахування сум, сплачених позичальником у погашення заборгованості за кредитним договором передбачений п. 3 §6 Положення про загальні умови кредитних договорів та забезпечення кредитів заставою транспортних засобів. Право банку нараховувати штрафних санкцій у разі порушення умов договору передбачене §9 кредитного договору. 05.07.2012 року [PERSON] підписано та направлено до ПАТ «Ідея Банк» довідку-повідомлення, відповідно до якої, відповідач підтвердив, що до підписання кредитного договору ПАТ «Ідея Банк» надав в письмовій формі інформацію про умови кредитування, а також орієнтовну сукупну вартість кредиту. Копією меморіального ордеру «910.15146 від 06.07.2012 року підтверджується сплата [PERSON] 130795 гривень на користь ТОВ «Авто-Р» з призначенням платежу: Сплата за автомобіль Renault Duster у т.ч. ПДВ - 31141,67 гривень. 07.07.2012 року [PERSON] за меморіальним ордером № 1 сплачено 12145,25 гривень на користь ПАТ «СК «АХА Страхування», та 06.07.2012 року за меморіальним ордером № 910.16146 [PERSON] сплачено 4289,21 гривень страхового платежу на користь ЗАТ «СК Уніка Життя». Як вбачається з наданого позивачем розрахунку відповідач належним чином зобов`язання з повернення грошових коштів не виконував, в результаті чого станом на 14.06.2019 року виникла заборгованість в загальній сумі 101773,73,06 гривень, з яких 3392,83 гривень заборгованість по кредиту, 32489,02 гривень прострочена заборгованість за кредитом, 7239,61 гривень прострочені відсотки за користування кредитом, 265,43 гривень заборгованість зі сплати строкових відсотків, 36302,40 гривень пені, 22084,44 гривень штраф. При вирішенні спору суд виходить з такого. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до змісту ст. 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору й вимогами ЦК України. За правилом ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з п. 3 та 4 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, відшкодування збитків. Згідно з ст. 612 ч. 1 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з ст. 625 ч. 1 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно з ст. 1050 ч. 2 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджені наданими доказами та підлягають задоволенню. Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved