Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-18 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на 16/24 частки житлового будинку в порядку спадкування. Позивач зазначала, що [INFO] помер її батько [PERSON], про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області 03 квітня 2014 року складено відповідний актовий запис №266. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді 16/24 часток житлового будинку [ADDRESS], до складу якого входять: житловий будинок, позначений на плані літерою «А-1», загальною площею 116,2 кв.м., житловою площею 61,7 кв.м., із господарськими будівлями та спорудами: сарай-літня кухня - «Б», вбиральня - «В», сарай-літня кухня - «Д», навіс - «Г», погріб - «Е», навіс - «Ж», колодязь - «К», тротуар - «Т» та огорожа - «N», що підтверджується копією технічного паспорту на житловий будинок. Співвласниками інших 8/24 часток цього житлового будинку є вона та відповідачі по справі у таких частках: [PERSON] - 3/24 частки; [PERSON] - 3/24 частки; [PERSON] - 1/24 частки; [PERSON] - 1/24 частки. Спадкоємцем всього майна померлого [PERSON] стала позивач відповідно до його заповіту, посвідченого 05 лютого 2011 року приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Лазарєвою В.П., зареєстрованого в реєстрі за №152. Із дотриманням вимог ст.ст. 1268, 1269, 1270 ЦК України, вона подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини, яка відкрилась внаслідок смерті батька [PERSON], в результаті чого приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Лазарєвою В.П. 16 вересня 2014 року була заведена спадкова справа №24/2014 щодо майна померлого [INFO] [PERSON]. 05 травня 2017 року позивач звернулася до приватного нотаріуса Лазарєвої В.П. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на нерухоме майно [PERSON], однак, видати свідоцтво про право на спадщину на належне батькові спадкове майно не є можливим, оскільки згідно із п.п.4.15 п.4 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012р. № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, провадиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, що підтверджується листом від 05.05.2017р. за № 31/02-14/24-2014. Посилаючись на викладене, позивач просила суд визнати за нею право власності на 16/24 частки житлового будинку, позначеного на плані літерою «А-1», загальною площею 116,2 кв.м., житловою площею 61,7 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами: сарай-літня кухня - «Б», вбиральня - «В», сарай-літня кухня - «Д», навіс - «Г», погріб - «Е», навіс - «Ж», колодязь - «К», тротуар - «Т» та огорожа - «N», що знаходиться за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлого [INFO]. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. В судове засідання відповідачі [PERSON] та [PERSON] не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Направили до суду заяви про розгляд справи у їхню відсутність, позовні вимоги визнали, не заперечували проти їх задоволення. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивача [PERSON], про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області 03 квітня 2014 року складено відповідний актовий запис №266 (а.с.10). За життя, а саме 05 лютого 2011 року, спадкодавець [PERSON] склав заповітне розпорядження, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося заповідав своїй дочці - позивачу [PERSON]. Заповіт посвідчено приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Лазарєвою В.П., зареєстровано в реєстрі за №152 (а.с.20). Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 14 грудня 2009 року та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 14 грудня 2009 року, за спадкодавцем [PERSON], який помер [INFO], зареєстровано право власності на житловий будинок (1946 року побудови), який знаходиться за адресою: [ADDRESS], загальною площею 116,2 кв.м., житловою площею 61,7 кв.м., позначений на плані літерою «А-1», із господарськими будівлями та спорудами: сарай-літня кухня - «Б», вбиральня - «В», сарай-літня кухня - «Д», навіс - «Г», погріб - «Е», навіс - «Ж», колодязь - «К», тротуар - «Т» та огорожа - «N» (а.с.22,23). Після смерті [PERSON], який помер [INFO], відкрилася спадщина у вигляді 16/24 часток житлового будинку [ADDRESS], до складу якого входять: житловий будинок, позначений на плані літерою «А-1», загальною площею 115,8 кв.м., житловою площею 61,3 кв.м., із господарськими будівлями та спорудами: сарай-літня кухня - «Б», вбиральня - «В», сарай-літня кухня - «Д», навіс - «Г», погріб - «Е», навіс - «Ж», колодязь - «К», тротуар - «Т» та огорожа - «N», що також підтверджується копією технічного паспорту на житловий будинок (а.с.14-19). Позивач [PERSON] подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини, яка відкрилась внаслідок смерті батька [PERSON], в результаті чого приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Лазарєвою В.П. 16 вересня 2014 року була заведена спадкова справа №24/2014 щодо майна померлого [INFO] [PERSON]. 05 травня 2017 року позивач звернулася до приватного нотаріуса Лазарєвої В.П. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на нерухоме майно [PERSON], однак, видати свідоцтво про право на спадщину на належне батькові спадкове майно не є можливим, оскільки згідно із п.п.4.15 п.4 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012р. № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, провадиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, що підтверджується листом від 05.05.2017р. за № 31/02-14/24-2014 (а.с.21). Відповідно до рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 28 травня 2013 року за сторонами було визнано право власності в спірному житловому будинку з господарськими будівлями на такі частки: [PERSON] - 13/18 часток; [PERSON] - 3/18 часток; [PERSON] - 1/18 частки; [PERSON] - 1/18 частки (а.с.24-32). Рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області від 14 жовтня 2013 року скасовано рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 28 травня 2013 року та ухвалила нове, згідно із яким за сторонами визнано право власності на такі частки у спірному житловому будинку: [PERSON] - 3/24 частки; [PERSON] - 3/24 частки; [PERSON] - 1/24 частки; [PERSON] - 1/24 частки (а.с.33-41). Однак, вищевказаним рішенням Апеляційного суду Київської області від 14 жовтня 2013 року не було визнано право власності на 16/24 часток житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS], зазначивши в рішенні, що саме 16/24 частки в спадковому майні належать померлому батьку [PERSON]. Відповідно до вимог ст.182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Частиною 1 статті 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 3 ст. 60 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.3 ст. 212 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. За таких обставин суд приходить до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі, оскільки позивач [PERSON], згідно чинного законодавства, має право на прийняття та належним чином оформлення права власності на спадкове майно після смерті її батька [PERSON], який помер [INFO].

Outcome: approved