Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-22 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначає, що з відповідачем зареєстрували шлюб 24 квітня 2008 року в відділі реєстрації актів цивільного стану Вишгородського районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 44. Від шлюбу є неповнолітні діти : [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. З 2014 року не підтримують подружні відносини, спільне господарство не ведуть, проживають окремо через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів щодо сімейних відносин та сімейних обовязків з ведення спільного господарства. Підтримувати подружні відносини не бажає, оскільки на грунті сімейно-побутових проблем та протилежних поглядів на сімейне життя розвинулась неприязнь до відповідача, втрачено почуття любові та поваги. Розірвання шлюбу надасть їй можливість почати нове особисте життя. Cпору про майно та місце проживання дітей не виникає, просить шлюб між нею та відповідачем розірвати. Позивач в судовому засіданні позов підтримала, просить задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, не заперечив щодо його задоволення. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи в повному обсязі, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню. Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім»ї. Аналогічні приписи викладені у ст. 24 СК України, у якій, крім іншого, передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Виходячи із змісту ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. За ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства (ст. 111 СК України). Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований 24 квітня 2008 року в відділі реєстрації актів цивільного стану Вишгородського районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 44. Від шлюбу є неповнолітні діти : [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ОК № 098071 від 26.06.2008 року зареєстрованого в відділі реєстрації актів цивільного стану Вишгородського районного управління юстиції Київської області та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ОК № 166228 від 12.08.2010 року зареєстрованого в відділі реєстрації актів цивільного стану Вишгородського районного управління юстиції Київської області. Сторони протягом тривалого часу не підтримують подружні відносини, спільне господарство не ведуть, проживають окремо, оскільки не знаходили спільної мови на вирішення сімейних та матеріальних проблем. Позивач поновлювати подружні відносини не бажає, наполягає на розірванні шлюбу, оскільки втратила почуття поваги та любові до відповідача. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя й збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, підстав для збереження сімї немає. Спір про майно не виникає. Діти залишаються проживати з матірю.

Outcome: approved