Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-23 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що з 28.03.2008 р. перебуває в шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, він не приділяє уваги сімї, ніде не працює, матеріально сімю не забезпечує. Відповідач проживає окремо, діти проживають із нею. Відповідач дітям допомагає не регулярно незважаючи на її неодноразові звернення. Інших дітей відповідач не має. Позивачка просить суд винести рішення яким стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], щомісячно у розмірі 2/5 від його доходу, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення повноліття кожної дитини з постійним проведенням індексації згідно чинного законодавства України. В суді позивачка та її представник позов підтримали, просять його задоволити. Суду позивачка пояснила, що старший син є інвалідом дитинства, в звязку з поганим станом здоровя навчається в спеціальній школі-інтернаті, забирає дитину на вихідні додому, забезпечує дітей всім необхідним сама, на її прохання деколи відповідач надавав кошти на придбання ліків дітям, на віхи дні інколи брав старшого сина до себе. Представник відповідача в суді позов визнав частково в розмірі 30% прожиткового мінімуму на молодшого сина, в решті вимог просить в задоволені відмовити. В обґрунтування заперечень представник пояснив, що відповідач не працює, має вади здоровя в звязку з чим визнаний непридатним до військової служби, отримує соціальну допомогу по догляду за старшим сином, групу інвалідності не оформляв, перебуває періодично на заробітках. Заслухавши пояснення позивачки, представників сторін, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. Сторони з 28.03.2008 р. перебувають у шлюбі. Від шлюбу народилися діти: син [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO]. Спільне життя сторін не склалося, в звязку з погіршенням сімейних відносин сторони проживають окремо, діти проживають з позивачкою та перебувають на її утриманні. Рішенням Камянець-Подільського міськрайонного суду від 19.04.2017 р. шлюб між сторонами розірвано. Син [PERSON], 29.03.2009 р. є інвалідом дитинства, навчається в 2 класі Камянець-Подільської спеціальної школи-інтернату I-III ступенів Хмельницької обласної ради і не перебуває на повному державному утриманні, що підтверджується довідкою навчального закладу, згідно пояснень позивачки дитина на вихідні дні живе з нею. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей позивачці не надає. Ст. 180 СК України встановлено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Ст. 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбаченихстаттею 184 цього Кодексу. Відповідно до ст..183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Ч.2 ст. 184 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. З огляду на викладене вище, відповідач відповідно до ст.180 СК України зобов'язаний утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. При цьому, суд враховує, що відповідач тимчасово непрацює, отримує соціальну допомогу на старшого сина в розмірі 1717,40 грн., за станом здоровя визнаний придатним до військової служби з обмеженням, згідно довідки травмпункта в 2015 р. отримав травматичну ампутацію 3-го пальця на рівні міжфалангового суглобу, працездатного віку. Враховуючи вимоги ст. ст.10,11,60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Звертаючись до суду з позовом про стягнення аліментів позивач не довів належними та допустимими доказами, що відповідач має можливість сплачувати їй аліменти на утримання дітей в розмірі 2/5 частини його доходів. При цьому суд враховує, що вона не позбавлена права звернутися з вимогами до суду в порядку ст.185 СК України\~про стягнення з відповідача додаткових витратах на дітей, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Оскільки позивачка ставить вимоги щодо стягнення аліментів на двох дітей в частці від доходу відповідача, то її вимоги щодо стягнення аліментів в цій сталій частці до досягнення повноліття кожної дитини не підлягають до задоволення оскільки суперечать вимогам ч.2 ст. 183 СК України, не підлягають задоволення також її вимоги щодо постійного проведення індексації цих аліментів згідно чинного законодавства України оскільки відповідно до ч.2 ст. 184 СК України індексації підлягають тільки розмір аліментів визначений у твердій грошовій сумі. Суд критично оцінює заперечення представника відповідача, що відповідач спроможний сплачувати аліменти в розмірі 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку тільки на молодшого сина. При цьому суд враховує, що відповідач працездатного віку, йому не встановлювалась інвалідність, у випадку погіршення стану здоровя він не обмежений правом звернутися до суду в поряду встановленому ст.192 СК України з позовними вимогами щодо зміну розміру аліментів. Критично суд також оцінює заперечення представника відповідача, що вимоги позивачки щодо стягнення аліментів на утримання старшого сина який навчається в школі-інтернаті є безпідставними оскільки вони суперечать положенням ч.1 ст.193 СК України із змісту якої вбачається, що саме влаштування дитини до закладу охорони здоров'я, навчального або іншого закладу не припиняє стягнення аліментів на користь того з батьків, з ким до цього проживала дитина, якщо вони витрачаються за цільовим призначенням. Крім цього із довідки навчального закладу вбачається, що дитина не перебуває на повному державному утримання, в той же час той факт, що дитина проживає з позивачкою підтверджується довідкою Гринчуцької сільської ради № 171 від 04.04.2017 р., періодичне перебування дитини у відповідача не звільняє його від обовязку утримувати дитину, сплачувати аліменти на користь позивачки з якою дитина проживає постійно. З врахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved