Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-06 00:00:00

[PERSON] у липні 2015 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми боргу за договором позики, посилаючись на те, що 20.06.2007 року позичила відповідачу 200000 гривень, про що сторони уклали письмовий договір позики. [PERSON] зобовязалась повернути борг до 20.06.2013 року. Однак не зважаючи на неодноразові звернення позивача, відповідач до теперішнього часу суму боргу не повернула посилаючись на скрутне матеріальне становище. За таких обставин позивач просила суд стягнути з [PERSON] на свою користь суму боргу за договором позики в розмірі 200000 гривень та судовий збір у сумі 2000 гривень сплачений при зверненні до суду. У судовому засіданні представник позивача підтвердила обставини викладені у позові, наполягала на задоволенні позовних вимог. Позивач у судове засідання не зявилася, заяв про відкладення розгляду справи не подавала. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнала повністю. Пояснила, що [PERSON] її рідна сестра в якої вона у червні 2007 року позичила 200000 гривень, про що підписала договір позики. Планувала зайнятися бізнесом, однак ця ідея не була реалізована. На даний час не може повернути гроші позивачу оскільки працює кухарем у школі та має невелику заробітну плату. Ніякого насильства при укладенні договору позики до неї не застосовувалося. Суд заслухавши пояснення відповідача та представника позивача, дослідивши письмові докази встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Згідно Договору позики від 20.06.2007 року, - [PERSON] позичила у [PERSON] грошові кошти в сумі 200000 гривень, які зобовязалась повернути до 20.06.2013 року. Відповідно до п.4 Договору доказом повернення коштів є відповідна розписка затверджена обома сторонами договору. Оригінал Договору позики від 20.06.2007 року надано суду представником позивача. Відповідач оглянула у судовому засіданні оригінал Договору позики від 20.06.2007 року та підтвердила підписання нею вказаного договору. Розписка про повернення суми позики відсутня. Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність іншій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч.1 ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі. За змістом ст.ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Згідно ст. 545 ЦК України наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обовязку. У розглядуваній справі борговий документ (Договір позики) знаходиться у позивача. Своїх заперечень проти позовних вимог про стягнення суми боргу за договором позики та доказів, які б підтверджували такі заперечення відповідач суду не надала. За таких обставин суд приходить до висновку, що 20.06.2007 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики, умови якого відповідачем не виконані, сума позики до теперішнього часу не повернута, а тому позовні вимоги [PERSON] про стягнення з [PERSON] суми боргу в розмірі 200000 гривень підлягають повному задоволенню. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України cудові витрати у вигляді судового збору в сумі 2000 гривень понесені [PERSON] при зверненні до суду та підтверджені квитанцією (а.с. 1) підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі ст.ст. 526-527, 545, 1046-1047, 1049 ЦК України, ст.ст. 10-11, 60-61, 88, 209, 212, 214-215, 217, 218 ЦПК України, суд

Outcome: approved