Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-01 00:00:00

\~ \~ \~ \~Акціонерне Товариство [PERSON] «ПРИВАТ БАНК» (далі - позивач) звернувся до суду з позовною заявою в якій вказує, що Гирскис [PERSON] (далі відповідач) 20 січня 2012 року підписав заяву № б/н, згідно якої отримав кредит у розмірі 8000 гривень 00 копійок у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та Правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», складає між ним та Банком договір про надання банківських послуг (далі договір), що підтверджується його підписом у заяві. Пунктом 1.1.3.2.4. Умов та Правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни Тарифів та інших невідємних частин договору. Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись банком за умовами інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п. 1.1.3.1.9 Умов та Правил надання банківських послуг. Власник карткового рахунку зобовязаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п. 2.1.1.5.7 Умов та Правил надання банківських послуг. Пунктом 2.1.1.7.6. договору передбачено, що при порушенні клієнтом строків платежів по якомусь з грошових зобовязань, передбачених цим договором, більш ніж на 30 днів, клієнт зобовязаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 гривень (в еквіваленті 500.00 гривень за кредитними картками, відкритим у валюті USD) +5% від суми позову. Відповідно до п. п. 2.1.1.4.2, 2.1.1.4.6. Договору, Банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обовязків за цим Договором. Свої зобовязання за договором позивач виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. В порушення норм закону та умов договору відповідач свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконує, в результаті чого його заборгованість станом на 26 лютого 2019 року складає 40192 гривні 05 копійок. \~ \~ \~ \~На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов'язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав позивача. Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № б/н від 20 січня 2012 року в розмірі 40192 гривень 05 копійок та понесені судові витрати. Надав до суду клопотання в яких просив справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без участі представника банку, позов підтримує в повному обсязі. Ухвалою суду від 28 березня 2019 року відкрито спрощене позовне провадження по даній справі. Відповідач копію ухвали про відкриття спрощеного позовного провадження отримав 06 квітня 2019 року, однак станом на 02 травня 2019 року відповідачем не подано відзиву протягом строку, встановленого судом, відповідно до положень частини1\~статті 278 ЦПК України. Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надійшло, відповідно до положень частини 5 статті 279 ЦПК України, тому суд з власної ініціативи розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, за наявними у справі матеріалами та письмовими доказами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін, але без їх участі, відповідно до частини 2\~статті 247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних у справі письмових доказів. Справу судом розглянуто у порядку спрощеного позовного провадження, згідно з вимогами статей 274-279 ЦПК України. \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства, оцінивши в сукупності докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між Акціонерним Товариством [PERSON] «ПРИВАТБАНК» та Гирскисом [PERSON] Юлюсом було укладено 20 січня 2012 року кредитний договір № б/н, на підставі якого відповідач заповнив анкету - заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, був ознайомлений з Умовами та Правилами надання банківських послуг, якими передбачені всі умови користування платіжною карткою та строки погашення кредиту, про що свідчить його підпис у вказаних документах, наведені обставини підтверджуються анкетою - заявою від 20 січня 2012 року, Витягом з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витягом з Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», які викладені на банківському сайті: www.privatbank.ua. складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві, і [PERSON] з «Умов та правил надання банківських послуг» та [PERSON] з «Тарифів Банку». При цьому висновок про те, що така заява разом з Умовами та Правилами становить один договір викладено в декількох Постановах ВСУ, зокрема за № 6-144цс14 від 24 вересня 2014 року. Згідно п. п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов і правил надання банківських послуг після отримання Банком від Клієнта необхідних документів, а також Заяви, [PERSON] проводить перевірку наданих документів та приймає рішення щодо можливості видачі кредиту на платіжну карту. Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт надає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити чи збільшити) кредитний ліміт. Підписанням цього Договору є прямою та безумовною згодою клієнта відносно прийняття будь-якого Кредитного ліміту, встановленого Банком. Оскільки в даному випадку, кредит надавався на платіжну картку, то банк вправі змінювати кредитний ліміт в односторонньому порядку без погодження та повідомлення клієнта. Прийняте таким чином рішення про зміну кредитного ліміту не потребує якогось додаткового обґрунтування чи підтвердження. Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором № б/н від 20 січня 2012 року заборгованість Гирскиса [PERSON] Юлюса станом на 26 лютого 2019 року складає 40192 гривні 05 копійок, а саме: тіло кредиту 17559 гривень 59 копійок; прострочене тіло кредиту 8719 гривень 67 копійок; нараховані відсотки 0,00 гривень; нарахована пеня за прострочене зобовязання 10772 гривень 69 копійок; пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 гривень 750 гривень; заборгованість по судовим штрафам 2390 гривень 10 копійок. Правильність розрахунку відповідачем не оспорюється, а відтак такий розрахунок є належним доказом. Відповідно до Статуту АТ КБ «ПРИВАТ БАНК», Банківської ліцензії № 22 від 05 жовтня 2011 року, Відомості з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (ЄДРПОУ) та Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, Акціонерне Товариство [PERSON] «ПРИВАТ БАНК» є юридичною особою зареєстрованою в передбаченому Законом порядку. Як вбачається з п. п. 2.1.1.5.5, 2.1.1.5.6 витягу з Умов та Правил надання банківських послуг, клієнт зобовязується погашати заборгованість по Кредиту, відсоткам за його використання, на перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором, у разі невиконання зобовязань за договором, на вимогу банку виконати зобовязання по поверненню Кредиту (в тому числі прострочених кредитах та Овердрафту), оплату винагороди Банку. На підставі п. 1.1.5.2 договору, неотримання або несвоєчасне отримання клієнтом виписок про стан рахунків не звільняє Клієнта від виконання його зобовязань за даним договором. Пунктом 1.1.7.11 вищезазначених Умов передбачено, що Договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на той самий строк. У разі виникнення прострочених зобовязань за борговими зобовязаннями на суму від 100 гривень, Клієнт сплачує Банку пеню, відповідно до встановлених тарифів. Пеня нараховується в день нарахування процентів по кредиту (п. 2.1.1.12.6.1). Згідно з частини другої статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно статті 526, частини третьої статті 549 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином, відповідно до умов Договору. За несвоєчасне виконання зобовязання, боржнику нараховується пеня, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобовязання за кожен день прострочення платежу. Відповідно до статті 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (статтею 611 ЦК України). Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Частиною другою статті 625 ЦК України, передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу та проценти від простроченої суми. Судом встановлено, що позивачем застосовано до відповідача два види відповідальності за порушення зобовязання у вигляді нарахованої пені за прострочене зобовязання в розмірі 10772 гривень 69 копійок та штраф відповідно до п. 2.1.1.7.6. Умов та Правил надання банківських послуг в розмірі 2390 гривень 10 копійок, проте суд вважає, що підстав для стягнення одночасно з відповідача пені та комісії і штрафу за невиконання умов договору кредиту, не має виходячи з наступного. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Покладення на\~боржника нових\~додаткових обов'язків\~як заходу\~цивільно-правової\~відповідальності має\~місце,\~зокрема,\~у випадку\~стягнення неустойки\~(пені,\~штрафу). Відповідно до\~статті 549\~ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2\~ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3\~ст. 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України\~ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. \~ \~ \~ \~ Умовами кредитного договору передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за порушення позичальником обовязків по погашенню кредиту. У той самий час, кредитним договором передбачена сплата штрафу як виду цивільно-правової відповідальності також за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61\~Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Зазначена правова позиція міститься у постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року (справа № 6-2003цс15). З огляду на наведене суд приходить до висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача штрафів фіксованої частини (500 гривень 00 копійок) та процентної складової (1890 гривень 10 копійок), разом 2390 гривень 10 копійок, оскільки діючим законодавством не передбачена подвійна відповідальність за несвоєчасне виконання зобовязань. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача, тіла кредиту 17559 гривень 59 копійок; простроченого тіла кредиту 8719 гривень 67 копійок; нарахованої пені за прострочене зобовязання 10772 гривень 69 копійок; пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 гривень 750 гривень, підлягають задоволенню, а вимога про стягнення заборгованості по штрафам в розмірі 2390\~гривень 10\~ копійок не підлягає задоволенню у зв'язку з її безпідставністю. Відповідно до частини 2 пункту 3 статті 141 ЦПК України судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial