Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-15 00:00:00

Адвокат Шурхно Кирило Анатолійович в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовом до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Мрія-7-1» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено, що позивач є власником квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . До цієї квартири підведені усі комунікації, в тому числі система централізованого опалення. 06.08.2020 року загальними зборами Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Мрія-7-1» було прийняте рішення про відключення під`їзду, в якому знаходиться квартира позивача, від мережі централізованого опалення та не відкривати засув подачі теплоносія. Зазначене призвело до того, що квартира, належна позивачу, залишилась без теплопостачання, а позивач не має фінансової можливості становити систему індивідуального опалення, що робить проживання в квартирі неможливим. 11.08.2020 року позивач уклала договір оренди квартири строком на один рік з орендною платою 15000 грн. на місяць. Проте через відсутність опалення договір оренди було розірвано та позивач недоотримала 150000 грн. Відповідач своїми діями створив неможливі умови для проживання в квартирі, що порушує права позивача як власника квартири. Сєвєродонецька міська рада не надавала дозволу на відключення будинку від системи центрального опалення. Також діями відповідача позивачу спричинено моральну шкоду, яка полягає в тому, що вона не може користуватись своїм майном, порушено її право власності на квартиру. Відповідач заподіяв їй моральні переживання через страх за своє життя і здоров`я, був порушений нормальний спосіб життя позивача, вона відчуває постійні фізичні і моральні страждання, стрес, страждає від головного болю та безсоння. Позивач змушена докласти значних зусиль для відновлення своїх прав. Моральну шкоду оцінила в розмірі 65000 грн. Просив суд стягнути з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду в сумі 150000 грн. та моральну шкоду в сумі 65000 грн. 25.01.2021 року судом постановлено ухвалу про залишення позовної заяви без руху та надано строк для усунення її недоліків. 27.01.2021 року судом постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі та призначення до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. 15.02.2021 року представник відповідача адвокат Власов В.Ю. направив до суду\~ відзив на позовну заяву, в якому заперечував проти задоволення заявлених позовних вимог. Свою позицію обґрунтував тим, що Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Мрія-7-1» взагалі не приймало рішення про відключення під`їзду, в якому знаходиться квартира позивача, від мережі централізованого опалення. 06.08.2020 року було прийняте рішення не відкривати засув подачі теплоносія, оскільки ДП «Сєвєродонецька ТЕЦ» встановило тепловий лічильник, а тому оплата за тепло, яке проходить через стояки квартир, буде нараховуватись усім квартирам, більшість з яких мають індивідуальне опалення. Зазначене рішення було прийняте співвласниками квартир в межах їх компетенції, визначеної Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», зазначене рішення позивач не оскаржувала, воно є обов`язковим для усіх співвласників. Доказів на підтвердження розірвання договору оренди квартири, в порядку визначеному цим договором, та акту повернення житла позивач не надала. Твердження позивача про понесені збитки у зв`язку з достроковим розірванням договору оренди квартири з боку орендаря є безпідставними, оскільки факт розірвання договору не доведений. Позивач не довела наявності протиправної поведінки відповідача та не доведено факт понесення збитків. З огляду на недоведеність заподіяння позивачу з боку відповідача матеріальної шкоди, відсутні підстави для відшкодування моральної шкоди. Жодного критерію, визначеного ст.23 ЦК України, позивач не довела, що виключає існування підстав для відшкодування моральної шкоди. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась. Представник позивача адвокат Шурхно К.А. підтримав заявлений позов, підтвердив доводи, викладені в позовній заяві. Представник відповідача адвокат Власов В.Ю. заперечував проти задоволення позовних вимог з підстав, зазначених у відзиві. Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. [PERSON] є власником квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією договору дарування квартири від 28.01.2014 року та копією витягу від 28.01.2014 року №16914501. Зазначена квартира обладнана центральним опаленням, що підтверджується копією технічного паспорту на квартиру. 27.07.2017 року [PERSON] отримала технічні умови №3436-5 на проектування та монтаж вузла обліку теплової енергії у належній їй квартирі. 06.08.2020 року загальні збори Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Мрія-7-1» прийняли рішення не відкривати засув подачі тепла, про що повідомили власників квартир № [NUMBER] та № [NUMBER] . 11.08.2020 року між [PERSON] та Місією Міжнародного Комітета Червоного Хреста в Україні був укладений договір оренди квартири №11/08/20 за адресою: [ADDRESS] , строком з 11.08.2020 року по 10.08.2021 року, з орендною платою 15000 грн. на місяць та цього ж дня передано квартиру орендарю, що підтверджується копією акту від 11.08.2020 року. Відповідач листом від 04.12.2020 року повідомив позивача про прийняте рішення відключити під`їзд від централізованого опалення. Відповідно до частини другої статті 11 ЦК України однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, а отже, підставою цивільно-правової відповідальності як обов`язку відшкодувати шкоду, є заподіяння майнової шкоди. Зобов`язання із заподіяння шкоди - це правовідношення, у силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі. Статтею 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо). Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Статтею 1192 ЦК України встановлено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. У пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню у повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Статтею 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд відзначає, що позивачем та її представником не було надано суду доказів того, що позивачу [PERSON] внаслідок протиправних дій відповідача було спричинено матеріальну шкоду в сумі 150000 грн. Відомості про визнання протиправним та/або скасування рішення загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Мрія-7-1» від 06.08.2020 року не відкривати засув подачі теплоносія суду надані не були. Також в судовому засіданні не знайшла підтвердження та обставина, що укладений 11.08.2020 року між [PERSON] та Місією Міжнародного Комітета Червоного Хреста в Україні договір оренди квартири №11/08/20 за адресою: [ADDRESS] , був достроково розірваний\~ за ініціативою орендаря в порядку, визначеному умовами цього договору. Доказів на підтвердження цих обставин суду надано не було. Підсумовуючи наведене, суд відзначає, що відсутні докази, що дії відповідача були неправомірними, що ці дії призвели до спричинення позивачу шкоди у розмірі 150000 грн. у\~ вигляді упущеної вигоди, що між вчиненою відповідачем дією і спричиненою шкодою є безпосередній причинний зв`язок. Суд вважає незмістовними доводи позивача, наведені в позовній заяві на підтвердження доводів спричинення їй відповідачем матеріальної шкоди, оскільки сам по собі факт прийняття загальними зборами Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Мрія-7-1» рішення, не є беззаперечним доказом вини відповідача. Зазначене дає суду підстави зробити висновок про те, що права позивача, як власника квартири, відповідачем порушені не були, що виключає задоволення вимоги про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Оцінюючи надані сторонами доказами за своїм внутрішнім переконанням, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог, що має наслідком відмову в їх задоволенні в повному обсязі. Згідно із ч. 1, 3 ст. 141, п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України за рахунок відповідачів судові витрати позивачу не відшкодовуються, оскільки суд відмовив у задоволенні позову в повному обсязі.

Outcome: dismissed