Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-09 00:00:00

[PERSON] звернуся до суду із позовом до [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Позов мотивований тим, що [INFO] померла мати позивача - [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина, зокрема, на житловий будинок із надвірними будівлями та спорудами по [ADDRESS] . За життя [PERSON] склала заповіт, відповідно до якого все майно заповіла позивачу та відповідачу у цій справі в рівних частинах, які спадщину прийняли та 30 липня 2020 року уклали договір про поділ спадкового майна. Відповідно до умов договору спадковий будинок переходить у власність позивачу. Вказуючи, що нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок на ім`я спадкодавця, позивач просив визнати за ним право власності на спадковий житловий будинок із господарськими спорудами в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] . У підготовче засідання позивач не з`явився, хоча належним чином про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 51), 5 листопада 2020 року представник позивача [PERSON] подав до суду письмову заяву, в якій вказав, що позов підтримує з викладених у ньому підстав та просить розглядати справу без його участі та за відсутності позивача (а.с. 52). Відповідач у підготовче засідання не з`явився, хоча належним чином про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 50), 30 жовтня 2020 року подав до суду письмову заяву, в якій вказав, що позов визнає повністю, не заперечує проти його задоволення та просить справу розглядати за його відсутності (а.с. 53). Враховуючи, що в підготовче засідання всі учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити з таких підстав. Частиною третьою статті 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до частини першої статті 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно з частиною першою статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] (а.с. 15) і після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої, окрім іншого майна, увійшов житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] . Належність вищевказаного будинку (особовий рахунок № [NUMBER] ) спадкодавцеві [PERSON] підтверджується витягом з погосподарської книги № 1 за 2019 рік Маковичівської сільської ради Волинської області (а.с. 72). Право власності у встановленому законом порядку на зазначене нерухоме майно не зареєстровано (а.с. 39-40). До складу спадкового домоволодіння входять житловий будинок «А-1» з прибудовою «а», загальною площею 54,5 кв. м, житловою площею 18,6 кв. м, сарай «Б-1», гараж «б», вбиральня «в» (а.с. 33-36). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України). Відповідно до положень статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України). Частиною третьою статті 1268 ЦК Ураїни передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. За змістом частини першої статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Встановлено, що сторони у справі є дітьми спадкодавця (а.с. 19, 58, 59 на звороті). Чоловік спадкодавця [PERSON] помер [INFO] (а.с. 18). [PERSON] на день смерті ( [INFO] ) була зареєстрована та проживала одна у селі Маковичі Турійського району Волинської області (а.с. 16). За життя [PERSON] склала заповіт, відповідно до якого належне їй майно заповіла позивачу та відповідачу в рівних частинах (а.с. 17). Інших заповітів [PERSON] не складала, свідоцтво про право на спадщину на спадковий будинок після її смерті не видавалося, що підтверджується інформаційними довідками зі Спадкових реєстрів (а.с. 70, 71). Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 9 грудня 2019 року позивачу [PERSON] було визначено додатковий строк - два місяці з дня набрання цим рішенням законної сили, для прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] . Вказане рішення суду набрало законної сили 9 січня 2020 року (а.с. 20-21). 11 лютого 2020 року позивач подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини після смерті матері (а.с. 58 на звороті). Відповідач, який пропустив строк для прийняття спадщини, за письмовою згодою позивача відповідно до положень частини другої статті 1272 ЦК України також 11 лютого 2020 року подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини після смерті матері (а.с. 59). 30 липня 2020 року спадкоємці уклали нотаріально посвідчений договір про поділ спадкового майна, відповідно до умов якого належний спадкодавцю житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по [ADDRESS] перейшов у спадщину сину спадкодавця - [PERSON] (а.с. 23). Постановою приватного нотаріуса від 30 липня 2020 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вищевказане спадкове нерухоме майно, які підтверджують його державну реєстрацію права власності та належність спадкодавцю [PERSON] (а.с. 32). Наведені обставини справи об`єктивно підтверджуються дослідженими судом матеріалами спадкової справи № 24/2020 щодо майна померлої [PERSON] (а.с. 58-115), з яких також видно, що окрім позивача та відповідача ніхто із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до нотаріуса не звертався. За таких обставин справи, які підтверджуються належними і допустимими доказами, відповідно до зазначених норм матеріального права, виходячи із характеру спірних правовідносин, а також враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, то суд дійшов висновку про наявність у позивача права на спадкування за законом після смерті матері [PERSON] та правових підстав для визнання за ним права власності на спадкове нерухоме майно. Частиною першою статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За змістом частини першої статті 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Виходячи з вищенаведених положень процесуального закону та враховуючи, що відповідачі визнали позов до початку розгляду справи по суті, то судові витрати слід розподілити таким чином: повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, - 420 грн 40 коп.; стягнути з відповідача в користь позивача 50 відсотків судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову - 420 грн 40 коп. На підставі викладеного, статей 1216, 1217, 1261, 1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України та

Outcome: approved