Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-12 00:00:00

[PERSON] подав в суд позов в якому просив стягнути з відповідача 120 422,47 грн. боргу за договором позики від 9 листопада 2011 року та 3543 грн. 39 коп. - 3% річних від простроченої суми боргу. В подальшому позивач збільшив розмір позовних вимог і просив стягнути з відповідача 72 500 грн. основного боргу, 12 662 грн. 96 коп. інфляційних та 2145 грн. 21 коп. річних. Також позивач просив стягнути з відповідача упущену вигоду в загальній сумі 87 922 грн. 20 коп. В обґрунтування вимог позивач посилався на те, що 09 листопада 2011 року уклав із відповідачем [PERSON] договір позики за умовами якого він передав, а відповідач отримав грошові кошти у сумі 72 500 гривень, що на той момент дорівнювало 8970 доларам США.Факт одержання позичальником грошових коштів підтверджується розпискою, власноруч написаною останнім. Кошти [PERSON] зобов'язався повернути в строк до 24 вересня 2013 року, однак взяті на себе зобов'язання не виконав. Через що, як зазначає позивач, він зазнав збитків, які полягали в тому, що станом на 24 вересня 2013 року, коли мав бути повернутий борг, можливо було придбати за 72 500 грн. 8852,26 доларів США, а на день подачі позову до суду - 5396,71 доларів США. Різниця в 3455,55 доларів США, що дорівнює 44422,20 грн. є упущеною вигодою. Крім того, позивач зазначав, що напередодні дати повернення боргу він домовився про передачу цих коштів у нову позику під 5% на місяць на період з 01.10.2013 року по 01.10.2014 року. Однак, через те, що [PERSON] вчасно кошти не повернув, він не отримав прибуток від передачі грошових коштів в користування зі сплатою відсотку, який за 12 місяців мав скласти 43 500 грн. Таким чином загальна упущена вигода склала 87 922 грн. 20 коп. Відповідач проти позову заперечував, подав зустрічний позов, в якому просив визнати недійсним договір позики від 9 листопада 2011 року з тих підстав, що [PERSON], шляхом обману та зловживання довірою домігся підписання спірного правочину, при цьому жодних коштів йому не передавав, а за власні кошти придбав автомобіль, який зареєстрував за ним. З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що первісний позов підлягає частковому задоволенню, а в зустрічному позові слід відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що 09 листопада 2011 року між сторонами був укладений в простій письмовій формі договір позики 72 500 грн. Кошти [PERSON], як це вбачається з п. 1 договору позики, брав у борг для придбання автомобілю «Богдан» 231040. На підтвердження отримання від [PERSON] вказаних коштів [PERSON] склав розписку. За умовами договору боржник мав повернути борг до 24 вересня 2013 року. В судовому засіданні представниками [PERSON] був наданий оригінал боргової розписки, що свідчить про те, що у встановлений термін грошові кошти [PERSON] позивачу не повернуті. Згідно ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановленим договором. Відтак, з відповідача підлягають стягненню 72 500 грн., так як грошове зобов'язання фактично визначено в гривні, а не в еквіваленті іноземної валюти. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений за договором або законом. Відповідач прострочив виконання зобов'язання на 360 днів (з 24 вересня 2013 року по 19 вересня 2014 року), відтак 3% річних з простроченої суми становить: 72 500 борг х 3% річних : 365 дні х 360 днів прострочення: 100 = 2145 грн. 21 коп., які також підлягають стягненню з відповідача за первісним позовом. Проте, позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення з відповідача упущеної вигоди задоволенню не підлягають, з наступних підстав: відшкодування упущеної вигоди - це захід цивільно-правової відповідальності який полягає у відшкодуванні правопорушником вартості майнових вигод, які потерпіла особа могла б отримати, якби її суб'єктивне цивільне право не було порушене. Поряд з цим, сторона, якій завдано збитків у вигляді упущеної вигоди, з метою відшкодування останньої, повинна довести, що вона здійснила реальні приготування та вжила заходів до її отримання (набула права вимоги, зобов'язалась за договорами, отримала гарантії забезпечення щодо отримання певних вигод). Сама по собі курсова різниця вартості долару США, а відтак і різниця в розмірі суми доларів США, які міг би [PERSON] придбати за 72 500 грн. одразу після виконання [PERSON] боргового зобов'язання, а не на момент подачі до суду позову, не свідчить про упущену вигоду, оскільки суду не надані докази на підтвердження реальності таких намірів з боку [PERSON], як не надано доказів і на підтвердження наявності досягнутої домовленості позивача за первісним позовом про передачу 72 500 грн. в позику іншій особі зі сплатою нею 5% на місяць від суми позики. Доводи [PERSON] та його представника, викладені в обґрунтування зустрічного позову, є безпідставними та спростовуються встановленими судом фактичним даними. Зокрема, з договору позики, укладеного 9 листопада 2011 року, вбачається, що [PERSON] брав у [PERSON] в борг грошові кошти в сумі 72 500 грн. з метою придбання автомобілю «Богдан», який, як свідчать копії доданих до зустрічної позовної заяви документів, був ним придбаний в день отримання позики. Також про потребу [PERSON] в коштах для придбання автомобілю і отримання ним цих коштів від [PERSON], в судовому засіданні повідомив свідок [PERSON] На підставі викладеного та

Outcome: partial