Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-11 00:00:00

[PERSON], надалі позивач, звернулася в суд з позовом до [PERSON], надалі відповідач, за участю третіх осіб приватного нотаріуса Тернопільського районного нотаріального округу [PERSON], Великоглибочецької сільської ради, в якому просить визнати заповіт від 18 березня 2008 року, складений [PERSON] на ім'я [PERSON], посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за №1949 недійсним щодо його форми та посвідчення. В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримує, в їх обґрунтування зазначає, що після смерті матері [PERSON] позивач звернулася до нотаріальної контори для оформлення набутих по заповіту від 01.12.2011р. спадкових прав. Однак, їй стало відомо, що померла [PERSON] 18.03.2008р. склала ще один заповіт, за яким все належне майно заповіла [PERSON] - відповідачу по справі. Ознайомившись із текстом заповіту від 18.03.2008р. вважає, що даний заповіт підписаний не померлою матір'ю [PERSON], а іншої не встановленою особою, що вказує на його недійсність. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнає, мотивуючи тим, що позивачем не підтверджено доказами факту підписання заповіту від 18.03.2008р. іншою особою, матеріали справи не містять жодних посилань з цього приводу. Крім цього зазначає, що в судовому засіданні приватний нотаріус підтвердив, що підписання заповіту 18.03.2008р. здійснювалося [PERSON] Приватний нотаріус в судове засідання не з'явилася, в попередньому засіданні пояснила, що 18.03.2008р. був складений заповіт від імені заповідача [PERSON], який і нею підписаний. Представник сільської ради в судове засідання не з'явився. Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступні обставини справи. [PERSON] померла [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (повторне). За життя [PERSON] 18 березня 2008 року склала заповіт, який посвідчений приватним нотаріусом [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за №1949, за умовами якого все майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати на день смерті [PERSON] і на що за законом вона матиме право заповіла [PERSON]. Із тексту заповіту вбачається, що заповіт записаний приватним нотаріусом зі слів [PERSON], заповіт до підписання прочитаний вголос заповідачем [PERSON] і власноручно підписаний нею у присутності нотаріуса. Особу заповідача встановлено, дієздатність перевірено. 01 грудня 2011 року у Великоглибочецькій сільській раді складений заповіт, який посвідчений секретарем виконавчого комітету Великоглибочецької сільської ради Тернопільського району Полотнянко-Кривою С.Я. та зареєстрований в реєстрі за №136, за умовами якого [PERSON] земельну ділянку площею 2,53 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка перебуває у власності згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №786641, кадастровий номер №6125281900:01:001:0929 та земельну ділянку площею 0,39 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка перебуває у власником згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №785673, кадастровий номер №6125281900:01:001:1250 в рівних частках заповіла [PERSON] та [PERSON]. Як стверджує представник позивача, після смерті [PERSON] вона звернулася до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину по заповіту від 01.12.2011р. і взнала про наявність заповіту від 18.03.2008р., який за її твердженням не був підписаний заповідачем [PERSON], а відтак підлягає до визнання його недійсним. Суд, дослідивши зібрані по справі та оцінивши норми законодавства, прийшов до висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити, виходячи з наступного. Відповідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, що померла, до інших осіб. Стаття 1247 Цивільного кодексу України встановлює, що заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Згідно вимог ст. 1248 ЦК України нотаріус посвідчує заповіт, який написаний заповідачем власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. Нотаріус може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. У цьому разі заповіт має бути вголос прочитаний заповідачем і підписаний ним. В судовому засіданні приватний нотаріус пояснила, що перед складанням заповіту із [PERSON] проводилися розмови та пояснювалися наслідки укладення заповіту. В кімнаті були тільки [PERSON] та нотаріус. Особу [PERSON] було встановлено та перевірено згідно паспорту. Заповіт записаний з її слів, прочитаний вголос [PERSON] та нею підписаний. За твердженням [PERSON] це було її власне волевиявлення. Вчиненні дії були також відображені у тексті заповіту 18.03.2008р. Нотаріусом були виконанні вимоги щодо занесення вчиненої нотаріальної дії до Реєстру для реєстрації нотаріальних дій, в якому [PERSON] проставила свій підпис. Стаття 1257 Цивільного кодексу України, на яку посилається позивач, передбачає можливість визнання заповіту недійсним лише з підстав встановлення факту, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі, що в даному випадку позивачем не оспорюється і не доводиться. Однак, позивач [PERSON] в обґрунтування заявленого позову про визнання недійсним заповіту щодо його форми та посвідчення вказує на те, що заповіт повинен бути підписаний особисто заповідачем, як це вимагає стаття 1247 Кодексу (Загальні вимоги до форми заповіту), хоча підпис за її твердженням проставлений на заповіті від 18.03.2008р. не належить [PERSON] Проте, як вказано у частині 1 статті 1257 Цивільного кодексу України заповіт, складений з порушення вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. За таких обстави, позивачем належними і допустимими доказами не доведено і матеріали справи не місять будь-яких даних щодо факту не підписання заповідачем [PERSON] 18.03.2008р. заповіту, а відтак і порушення форми та його посвідчення, що дало б підстави для суду встановити нікчемність заповіту від 18.03.2008р., встановлення чого [PERSON] у позові не заявляла, а посилання на не підписання заповідачем заповіту не є підставою для визнання його недійсним згідно ст. 1257 ЦК України. Судом на клопотання представника позивача були вчиненні всі можливі дії, зокрема, витребування оригіналів заповітів, укладених [PERSON], документів із підписами [PERSON] для проведення почеркознавчої експертизи, яка не виконана. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати позивачам не відшкодовуються.

Outcome: dismissed