Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-03 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] 26.10.2018 р. звернулися з вказаним позовом до Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради про визнання права користування житловою кімнатою [NUMBER] в будинку [ADDRESS] . В обгрунтування позовних вимог позивачі вказували на те, що [PERSON] разом з чоловіком - [PERSON] працювали в ПАТ «Одессільмаш». У зв`язку з трудовими відносинами чоловіку та членам сім`ї була надана житлова площа у сімейному гуртожитку, яка знаходиться, за адресою [ADDRESS], кімната [NUMBER] житловою площею 17.95 кв. м. На даній житловій площі вони постійно проживали та мають реєстрацію. У зв`язку з поліпшенням житлових умов, сім`ї була надана у 1991 році додаткова житлова кімната під [NUMBER], але реєстрації по цій кімнаті не має, та договір найму не укладався, тому що відсутні відповідні документи про її надання. Позивачі стверджують, з 1991 року користуються двома кімнатами, проводять ремонт, оплачують вартість комунальних послуг та послуг по електропостачанню. Договір найму житлової кімнати під [NUMBER] Суворовська районна адміністрація ОМР не укладає у зв`язку з відсутністю відповідних документів про її надання. Позивачі бажають укласти договір найму житлової кімнати під [NUMBER] за адресою [ADDRESS], тому вимушені були звернутися до суду. В судовому засіданні позивачі та представник позивача повністю підтримали позов та просили його задовольнити. Представник відповідача в засідання не з`явилася, надала до суду відзив , за змістом якого заперечувала проти задоволення позову, вважає вимоги необгрунтованими та безпідставними посилаючись на те, що ордер на кімнату [NUMBER] у гуртожитку за адресою: [ADDRESS] ПАТ «Одессільмаш» не надавався. Будинок, на час видачі посвідчення на зайняття кімнати [NUMBER] не знаходився у комунальній власності, передача гуртожитку відбулася лише в 2003 році, документів про мешканців гуртожитку не було надано, звернень до райадміністрації про видачу правових документів на спірну кімнату не надходило. Заслухавши позивачів та представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] разом з чоловіком - [PERSON] (шлюб зареєстровано 07.07.1978 р., актовий запис №700) працювали в ПАО «Одессільмаш», що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , архівною довідкою, та трудовою книжкою позивача. Згідно посвідчення № 331 від 27.05.1982 р. на право зайняття житлової площі, виданого на підставі рішення Суворовського виконкому м. Одеси від 21.05.1982 р. №255 у зв`язку з трудовими відносинами, [PERSON] разом з членами сім`ї, а саме: дружина [PERSON] , син [PERSON] , донька [PERSON] , отримали житлову площу у сімейному гуртожитку за адресою [ADDRESS], квартира [NUMBER] , житловою площею 17.95 кв. м. З 1983 року [PERSON] та члени його сім`ї були зареєстровані на вказаній житловій площі, що підтверджується довідкою ЖЕО від 23.10.1991 р.. Як видно з паспортів громадян України та довідки дільниці від 02.07.2018 р. у позивачів і на теперішній час адреса проживання зареєстрована по квартирі [NUMBER] . [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим відділом РАГС Жовтневої райадміністрації виконкому Одеської міськради 21.04.1999 р. Відповідно до листа ПрАТ «Одессільмаш» від 11.04.2018 р. із квартирної справи яка є на підприємстві вбачається , що в період з 23 березня по 23 жовтня 1991 року родині була надана додаткова житлова площа під загальним номером квартири [NUMBER]. Із довідки державного архіву Одеської області від 26.04.2018 р. вбачається, що в архівному фонді ВАТ «Одеський завод сількогосподарського машинобудування» в протоколах засідань профкому і Ради трудового колективу за 1991 р. відсутні відомості про виділення кімнати [NUMBER]. Як видно з листа Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради від 26.03.2019 р. рішенням виконкому Одеської міської ради від 30.07.2003 р. №434 були затверджені акти приймання-передачі з державної власності до комунальної власності територіальної громади м.Одеси жилих будинків та інженерних мереж, що не увійшли до статутного фонду ВАТ «Одессільмаш». До складу вказаних будинків входив і будинок [ADDRESS]. Згідно з розпорядженням Суворовської районної адміністрації №385 від 10.06.2008 р. відкрито особовий рахунок на [PERSON] на житлову кімнату площею 17,95 кв.м, в квартирі [NUMBER] . 01.08.2016 р. між [PERSON] та КП «ЖКС «Пересипський» було укладено договір найму житла в будинках комунальної власності. 29.05.2017 р. укладено договір найма житла в будинках комунальної власності з Суворовською районною адміністрацією Одеської міської ради. Вказані договори стосуються житлового приміщення за адресою: [ADDRESS], кімната [NUMBER] , загальною площею 48,3 кв.м, що складається житлової кімнати житловою площею 17,95 кв.м.. Як видно з технічного паспорту від 19.07.2018 р. квартира [NUMBER] складається з двох кімнат [NUMBER], площею 18,2 кв.м, [NUMBER], площею 12,4 кв.м. Відповідно до розрахункових книжок позивачі сплачують комунальні послуги за приміщення загальною площею 48,3 кв.м. Вказані докази підтверджують тривале користування спірною кімнатою та відсутність спору з боку власників будинку, як до 2003 року так і після передачі гуртожитку територіальній громаді. Оцінивши надані докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що позивачі підтвердили факт свого проживання в кімнаті [NUMBER] та правомірність її зайняття. При цьому суд врахував, що ПрАТ «Одессільмаш» не спростовував доводів позивачів, а навпаки підтвердив вирішення питання про надання додаткової житлової площі. В силу п. 4 ст. 3 Закону «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» № 1382-ІУ від 11.12.2003року (далі Закон), місце проживання є адміністративна-територіальна одиниця, на території якої особа проживає понад шість місяців на рік. Відповідно до ч.2 ст.2 того ж Закону, реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Відповідно до ч.1 ст.61 ЖК України, користування жилим приміщення у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Частина 1 ст.63 ЖК України визначає, що предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок. Відповідно до ст.47 Конституції України, кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Пунктом 2.7 Положення «Про Суворовську районну адміністрацію Одеської міської ради», затвердженого рішенням Одеської міської ради «Про затвердження положень про районні адміністрації Одеської міської ради» № 1328-VII від 07.12.2016р. із змінами від 26.04.2017 року №1934-VIІ (Додаток №4), райадмінстрація укладає договори найму жилих приміщень та вирішує питання щодо внесення змін до договорів найму жилих приміщень та розподілу звільненого неприватизованого житла, приймає рішення про бронювання житла; здійснює функції уповноваженого органу з управління неприватизованим житлом; вирішує питання оформлення та переоформлення особистих рахунків на житло; вирішує питання про надання жилих приміщень у встановленому законом порядку, приєднання вивільнених жилих і нежилих приміщень та про виключення жилих приміщень з числа службових. Отже, заявлені вимоги є обгрунтованими, оскільки знайшли своє підтвердження належними доказами в ході розгляду справи, враховуючи те, що протягом 28 років позивачі правомірно користуються житловим приміщенням, тому права позивачів щодо оформлення права користування кімнатою підлягають захисту.

Outcome: approved