Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-24 00:00:00

[PERSON] пред`явила позов у Подільському районному суді м. Києва до [PERSON] про відшкодування майнової шкоди завданої внаслідок ДТП. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 03.09.2016 року о 13 год. 00 хв. сталось ДТП на перехресті вул. Хорива та вул. Почайнинська, за участю автомобілів Renault Kangoo д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та Relault Logan д.н.з. [NUMBER] . Автомобілям було заподіяно майновий збиток. Винним у скоєнні вищевказаного ДТП було визнано [PERSON] Вартість відновлювального ремонту автомобіля Relault Logan д.н.з. [NUMBER] , визначена в розмірі 72030 грн. 00 коп. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в ТДВ «СТ «Домінанта», у зв`язку з чим ним було відшкодовано позивачу 41336 грн. 32 коп. За таких обставин, позивач просить суд стягнути з відповідача, як особи винної у скоєнні ДТП, різницю в розмірі 30693 грн. 68 коп., а також сплачений судовий збір та витрати на правничу допомогу. Позивач в судове засіданні не з`явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином. Представник позивача до суду звернувся із заявою про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про день, час та місце розгляду справи судом повідомлений належним чином. Зважаючи на це та враховуючи ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, суд 25.11.19 постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку про часткове задоволення позову з таких підстав. Судом достовірно встановлено, що 03.09.2016 року о 13 год. 00 хв. сталось ДТП на перехресті вул. Хорива та вул. Почайнинська, за участю автомобілів Renault Kangoo д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та Relault Logan д.н.з. [NUMBER] . (а.с. 5) Згідно Постанови Подільського районного суду м. Києва від 30.09.2016 року, [PERSON] було визнано винним у скоєнні вищевказаного ДТП. Постанова набрала законної сили. Автомобіль Relault Logan д.н.з. [NUMBER] на праві власності належить позивачу - [PERSON] що підтверджено відповідним Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу. (а.с. 13) Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в ТДВ «СТ «Домінанта», що підтверджено відповідним Полісом № АК / 0644002 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідно до п. 4 страхова сума згідно вищевказаного полісу визначена в межах 100000 грн. 00 коп. за шкоду заподіяну майну. Позивач зазначає, що страхова компанія ТДВ «СТ «Домінанта» виплатила на користь позивача суму страхового відшкодування в розмірі 41336 грн. 31 коп. Відповідно до Акта виконаних робіт від 14.03.2017 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача становить 72030 грн. 00 коп. Причиною спору між сторонами стала відмова відповідача в добровільному порядку відшкодувати позивачу заподіяну матеріальну шкоду. Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Цивільного кодексу України, Закону України «Про страхування», Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Частиною 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Ст. 1192 ЦК України визначає, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо), як це зазначено у п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.03.1996 року. Згідно Постанови ВСУ від 20.01.2016р. у справі 6-2808цс15 право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобов`язує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування шкоди в деліктному зобов`язанні. За таких обставин, позивач просить суд стягнути на його користь, суму майнової шкоди, саме з особи винної у її завданні. Враховуючи те, що вина [PERSON] у скоєнні ДТП, була встановлена відповідним судовим рішенням, а саме постановою Подільського районного суду м. Києва від 30.09.2016 року, суд вважає позовні вимоги доведеними та такими, що підлягають задоволенню в межах суми майнової шкоди в розмірі 30693 грн. 68 коп., враховуючи те, що частину майнової шкоди було відшкодовано страховою компанією відповідача в розмірі 41336 грн. 32 коп. Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача 5000 грн. - витрат на правничу допомогу. В підтвердження несення позивачем вищевказаних витрат до суду надано Договір про надання юридичних послуг № 08/03/17-ЮП/IL від 08.03.2017 року, укладений між адвокатом Конюшком Д.Б. та [PERSON] (а.с. 17-19), а також квитанцію до прибуткового касового ордера № 126 від 08.03.2016 року щодо сплати 5000 грн. 00 коп. (а.с. 21) Суд вважає за необхідне відмовити позивачу у стягненні витрат на правничу допомогу у розмірі 5000 грн., адже в матеріалах справи відсутні докази несення позивачем цих витрат саме щодо розгляду цієї справи судом. Відтак, суд не вбачає доведеною цю частину вимог. На виконання ст.ст. 141, 142 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп.

Outcome: partial