Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-24 00:00:00

[PERSON] з обмеженою відповідальністю «Дата [PERSON]» звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту в розмірі 35\~522,70 грн. В обґрунтування вимог вказує, що 13.11.2013 року ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 500430112. Відповідно до умов вказаного договору, банк зобов'язався надати [PERSON] кредит у сумі 20000 грн., а останній, в свою чергу, зобов'язався в порядку та на умовах, що визначені договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойку та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором. Банк свої зобов'язання за договором виконав, надавши відповідачеві, кредит у сумі 20000 грн. У порушення умов договору відповідач, свої зобов'язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 14.12.2015 року має прострочену заборгованість, а саме:\~\~за кредитом 19556,62 грн.,\~\~за відсотками 5029,70 грн.,\~\~по комісії 8536,38 грн. та штрафу 2400 грн. 30.09.2014 року між Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» та [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Дата [PERSON]» укладено договір факторингу з подальшими змінами та доповненнями. Відповідно до якого Фактор (ТОВ «Дата [PERSON]») зобовязався передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ПАТ «Альфа-Банк») за плату, а клієнт зобов'язався відступити Факторові свої права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами. Право грошової вимоги вважається відступленим Фактору в день отримання клієнтом грошових коштів від Фактора. Внаслідок укладення вказаного договору відбулася заміна кредитора, а саме ТОВ «Дата [PERSON]» набуло статусу нового кредитора/стягувача за договором №500430112 від 13.11.2013року позичальником згідно якого є [PERSON] Відповідач взяті на себе зобовязання належним чином не виконує, у звязку з чим представник позивача просить суд позов задовольнити, стягнути із боржника заборгованість по кредиту та судові витрати по справі. Представник позивача [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Дата [PERSON]» у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з мотивів викладених у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не зявився, не повідомивши суду про причини своєї неявки, хоча про день та час слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час та місце судового засідання і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вважає за необхідне проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні обставини. 13.11.2013 року ПАТ «Альфа-Банк»\~та [PERSON] уклали кредитний договір №500430112 . Відповідно до п. 2.1 - 2.4 даного договору, банк надав позичальнику кредит у сумі 20 000 грн., процентна ставка за кредитом становить 14,99 % річних; дата остаточного повернення кредиту 14.11.2016 року. Згідно п.2.8.1 договору кредиту, встановлено розмір комісії за управління кредитом - 2,05 % на місяць від суми кредиту. Відповідно до п.3 кредитного договору, всі відносини між позичальником та банком, що виникають на підставі договору кредиту врегульовуються Розділом №2 «Загальними умовами кредитування фізичних осіб в ПАТ «Альфа-Банк». Судом встановлено, що банк виконав свої зобовязання за договором кредиту. У порушення умов договору відповідач [PERSON] свої зобов'язання належним чином не виконав, в результаті чого, згідно наданого розрахунку, станом на 14.12.2015 року має прострочену заборгованість, а саме: за кредитом 19556,62 грн.,\~\~за відсотками 5029,70 грн.,\~\~по комісії 8536,38 грн. 30.09.2014 року між Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» та [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Дата [PERSON]» укладено договір факторингу з подальшими змінами та доповненнями. 08.12.2014року у відповідності до Додаткової угоди №2 до Договору факторингу від 30.09.2014року доповнено перелік кредитних договорів, що відступаються. Відповідно п.п.1.1.,1.3. якого Фактор (ТОВ «Дата [PERSON]») зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ПАТ «Альфа-Банк») за плату, а клієнт зобовязується відступити Факторові свої права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами. Право грошової вимоги вважається відступленим Фактору в день отримання клієнтом грошових коштів від Фактора. Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Внаслідок укладення вказаного договору відбулася заміна кредитора, а саме ТОВ «Дата [PERSON]» набуло статусу нового кредитора/стягувача за договором №500430112 від 13.11.2013 року позичальником згідно якого є [PERSON] Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В силу вимог ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. За нормами ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно з вимогами ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його в строк, встановлений договором. Положенням ст.610 ЦК України встановлено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязанння (неналежне виконання). Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором, або законом. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідач, незважаючи на лист-вимогу позивача про погашення заборгованості за кредитним договром, дій по погашенню заборгованості не вчинив. Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше\~майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного абоненалежно виконаного зобов'язання. Згідно ч.1 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора\~збитків, завданих невиконанням або\~неналежним виконанням зобов'язання. Таким чином, [PERSON] був нарахований штраф за неналежне виконання умов договору в розмірі 4000 грн. Однак, у звязку із врахуванням ч.2 ст.258 ЦК України про те, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки\~(штрафу,\~пені), розмір штрафу становить 2400 грн. Аналізуючи вищенаведені обставини, суд приходить до переконання, що в даному випадку мають місце порушення відповідачем прав позивача, які підлягають захисту, шляхом стягнення з відповідача в користь [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Дата [PERSON]» заборгованості по договору кредиту №5 500430112 від 13.11.2013року в розмірі 35222,70 грн., з яких: за кредитом 19556,62 грн.,\~\~за відсотками 5029,70 грн.,\~\~по комісії 8536,38 грн., штраф - 2400 грн., а також 1378 грн. сплаченого судового збору. На підставі наведеного,

Outcome: approved