Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-07 00:00:00

[PERSON] - позивач по справі, звернувся до суду з позовом та просив постановити рішення суду, яким визнати за ним право власності на гараж № [NUMBER] , площею 22,2 кв.м., розташований за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позову вказує, що він в період 1996 році самочинно добудував гараж на земельній ділянці, що відведена позивачу у приватну власність для будівництва і обслуговування гаража. В 2020 року позивач виготовив технічний паспорт на будівлю. 2020 року позивач звернувся до Новоград-Волинської міської ради та отримав висновок про відповідність містобудівним нормам зазначеного одноповерхового гаражу, де зазначено, що вказана будівля може використовуватись за призначенням. Для захисту своїх майнових прав позивач змушений звернутись до суду. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив задовольнити з підстав, зазначених у позові. Представник відповідача в судове засідання не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. В заяві від 05.11.2021 року при розгляді справи покладаються на розсуд суду, судове засідання просили провести без участі їх представника. Дослідивши матеріали справи та з`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд приходить до наступного. Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку [PERSON] на підставі рішення Новоград-Волинської міської ради № 268 від 26.06.1996 року має на праві власності земельну ділянку площею 24,8 кв.м., розташовану по [ADDRESS] з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування гаража (а.с. 8). Також 20.03.2020 року позивач виготовив технічний паспорт на будівлю гаража, збудованого у 1996 року. Після зміни найменування вулиць гараж № [NUMBER] розташований на [ADDRESS] (а.с. 5-6). Згідно висновку № 15 управління містобудування, архітектури та земельних відносин Новоград-Волинської міської ради від 02.12.2020 року одноповерховий гараж № [NUMBER] у гаражному масиві по [ADDRESS] побудований у межах відведеної згідно державного акту земельної ділянки, розміщений згідно схеми розпланування на території гаражного масиву відносно прилеглих земельних ділянок, будівель і споруд та може використовуватись за призначенням (а.с. 12). Також позивачем отримано звіт про проведення технічного обстеження одноповерхового гаражу № [NUMBER] у гаражному масиві по [ADDRESS] , згідно якого втановлено можливість надійної і безпечної експлуатації даної будівлі. (а.с. 13-17). Проте право власності на вказаний гараж він позбавлений можливості зареєструвати в позасудовому порядку, оскільки побудований гараж не підпадає під перелік об`єктів, які можуть бути прийнятті в експлуатацію органами ДАБІ згідно спеціального Порядку, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 03.07.2018 року № 158. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом (ст. 328 ЦК України). Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється аб не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до положень ч. 1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Із ч. 5 ст. 376 ЦК України слідує, що на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Побудовий гараж не може бути прийнятий у експлуатацію на підставі поданої декларації про готовність об`єкта до експлуатації, оскільки побудований гараж не підпадає під перелік об`єктів, які можуть бути прийнятті згідно спеціального Порядку, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 03.07.2018 року № 158. Відповідно до п. 10 «Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів», затвердженого постановою КМ України від 13.04.2011 рок за № 461, у разі коли на самочинно збудоване нерухоме майно визнано право власності за рішенням суду, воно приймається в експлуатацію згідно з цим Порядком за умови можливості його надійної та безпечної експлуатації за результатами проведення технічного обстеження такого об`єкта. Згідно п. 12 Постанови Пленуму ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року N 6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» вирішуючи справу за позовом власника (користувача) земельної ділянки про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, суди зобов`язані встановлювати усі обставини справи, зокрема: чи є позивач власником (користувачем) земельної ділянки; чи звертався він до компетентного державного органу про прийняття забудови до експлуатації; чи є законною відмова у такому прийнятті; чи є порушені будівельні норми та правила істотними. Оскільки земельна ділянка площею 24,8 кв.м., розташована по [ADDRESS] відведена позивачу [PERSON] для будівництва та обслуговування гаражу; гараж, побудований 1996 року, виготовлений технічний паспорт на споруду та відповідно до висновку міської ради вказана будівля може використовуватись за призначенням, є безпечною та надійною, тому суд приходить до переконання про обґрунтованість позовних вимог. Відтак позовні вимоги позивача відповідають вимогам закону, підтверджуються належними доказами та підлягають задоволенню в повному обсязі. Судові витрати відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України покладаються на сторони пропорційно задоволених вимог.

Outcome: approved