Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-20 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позивач зазначала, що 07 жовтня 1995 року між нею та відповідачем [PERSON] у виконкомі Плосківської сільської ради Броварського району Київської області був зареєстрований шлюб. Від цього шлюбу вони мають неповнолітнього сина: [PERSON], [INFO]. Одруження виявилося невдалим, тому з липня 2012 року вони припинили шлюбні відносини. Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 08 лютого 2013 року шлюб між нею та відповідачем розірваний. 12 березня 2015 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] Від цього шлюбу 22 грудня 2015 року у них народилася спільна дитина [PERSON]. Відразу після розлучення відповідач [PERSON] обіцяв щомісячно надавати добровільну грошову допомогу на утримання сина., але з червня 2013 року став ухилятися від надання матеріальної допомоги на утримання дитини. Відповідач [PERSON] є фізично здоровою особою, офіційно працевлаштований і може надавати матеріальну допомогу на утримання сина [PERSON] Дитина проживає разом з позивачем, але вона не може самостійно забезпечити нормальні умови життя сина, оскільки на даний час знаходиться у відпустці по догляду за меншою дитиною. Посилаючись на викладене, позивач [PERSON] просила суд стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] в розмірі ? частини від усіх видів його доходу щомісячно, починаючи з дня предявлення позову до досягнення дитиною повноліття, а також аліменти на утримання дитини [PERSON] за минулий час в розмірі ? частини від усіх видів його доходу щомісячно, починаючи з 01 червня 2013 року і до дня подання даної позовної заяви. В судове засідання представник позивача [PERSON] не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав частково, зокрема, у наданих суду письмових запереченнях зазначив, що позовні вимоги позивача щодо стягнення на її користь аліментів на утримання їхнього сина [PERSON] за минулий час, а саме за період з 01 червня 2013 року по 17 червня 2016 року є безпідставними та необґрунтованими. Також вказав, що у період з червня 2013 року по 17 червня 2016 року їх син фактично проживав разом з ним за місцем його реєстрації та проживання і перебував на його утриманні (а.с.16-19). Судом встановлено, що [PERSON] є батьком неповнолітнього сина: [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження останнього (а.с.4). Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 08 лютого 2013 року шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] розірваний (а.с.3). Згідно із свідоцтвом про шлюб, 12 березня 2015 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та позивачем [PERSON] (а.с.5). 23 грудня 2015 року народився [PERSON], його батьками є: [PERSON] та позивач [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.6). Згідно довідки з місця проживання про склад сімї та прописку № 619 від 06 липня 2016 року, неповнолітній [PERSON] прописаний за адресою: Киїська обл., Броварський р-н, с. Плоске по вул. Гагаріна, 1 разом з батьком [PERSON] з 2014 року (а.с.20). Актом обстеження щодо сімї [PERSON], складеним депутатом Плосківської сільської рад Броварського району Київської області [PERSON], в присутності жителів с. Плоске: [PERSON] та [PERSON] підтверджується, що у період з червня 2013 року по кінець травня 2015 року разом з батьком [PERSON] проживав його син [PERSON] (а.с.21). У період з 01 вересня 2007 року по 08 червня 2016 року [PERSON] навчався у Плосківському навчально-виховному обєднанні «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів дошкільний навчальний заклад» Броварського району Київської області, що підтверджується довідкою № 43 від 02 серпня 2016 року (а.с.22). Відповідно до довідки № 20/159 від 08 липня 2016 року, відповідач [PERSON] працює на посаді командира відділення 12-ДПРЧ Головного управління ДСНС України у м. Києві (а.с.24). Відповідно до ст. 180 СК України відповідач зобовязаний утримувати неповнолітнього сина до досягнення ним повноліття. В ст. 182 СК України, зазначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. За таких обставин, з розрахунку на одну дитину, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів в розмірі ? частини від усіх видів доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно на утримання неповнолітнього сина: [PERSON], [INFO], починаючи з дня предявлення позову і до досягнення ним повноліття, тобто з 17 червня 2016 року по 22 березня 2019 року. Відповідно до ч. 2 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Враховуючи викладене, позовні вимоги в частині стягнення на користь позивача аліментів на утримання [PERSON] за минулий час в розмірі ? частини від усіх видів його доходу щомісячно, починаючи з 01 червня 2013 року і до дня подання даної позовної заяви задоволенню не підлягають, оскільки позивач не надав суду доказів того, що за рішенням суду на її користь на утримання сина [PERSON] були стягнуті аліменти за період з 01 червня 2013 року по 17 червня 2016 року, а відповідач ухилявся від їх сплати. Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплату судового збору, він стягується із відповідача в дохід Держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, суд вважає за можливим стягнути із відповідача на користь Держави судовий збір в розмірі 551,20 грн..

Outcome: partial