Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

[PERSON], надалі позивач, звернулася в суд з позовом до [PERSON], надалі відповідач, в якому просить стягнути в її користь на утримання неповнолітньої [PERSON] [INFO] аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 2200 грн. щомісячно, стягнути понесені додаткові витрати, а також просить стягнути періодично з [PERSON] на її користь додаткові витрати на утримання неповнолітньої дочки в розмірі 400 грн. щомісячно. В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримала, в їх обґрунтування посилається на неналежне виконання відповідачем батьківських обов'язків в частині утримання неповнолітньої дочки, не надання матеріальної допомоги, яка їй необхідна для нормального розвитку та проживання, а тому, зважаючи на доходи [PERSON] розмір аліментів нею визначений в твердій сумі по 2200 грн. щомісячно. Крім цього зазначає, що нею були потрачені кошти на лікування та оздоровлення дочки, а саме придбано путівку на санаторно-курортне лікування по стану здоров'я дитини, оплачені кошти по додаткових заняттях з іноземних мов, в спортивній секції, в музичній школі. Таким чином, в порядку ст. 185 СК України в судовому засіданні позивач просить стягнути із відповідача лише 550 грн. додаткових витрат за оплату путівки. Також, просить зафіксувати сплату додаткових витрат шляхом стягнення щомісячних періодичних платежів у розмірі 400 грн. на утримання дочки. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнає частково, мотивуючи тим, що визначений [PERSON] розмір аліментів в сумі 2200 грн. щомісячно є великий, так як він не має значного доходу, із якого можливо здійснювати сплату аліментів, станом на дату розгляду справи не являється керівником підприємств, про що вказує позивач. Разом з тим зазначає, що він повторно уклав шлюб, має на утриманні трьох малолітніх дітей, які також потребують належного матеріального забезпечення і при стягненні заявленої суми аліментів будуть порушуватися їхні права та інтереси. Щодо стягнення 550 грн. додаткових витрат покладається на думку суду та зазначає, що слід вирішувати дані вимоги по наявних у справі доказах. В частині позовної вимоги про стягнення періодичних щомісячних додаткових витрат в сумі по 400 грн. просить відмовити у її задоволенні, так як таке стягнення не передбачене нормами законодавства. Разом з тим вказує, що при розірванні шлюбу спору про поділ спільно нажитого майна не було, він залишив квартиру по вул. Київській і яка була придбана за сімейні кошти і зроблені в ній ремонтні роботи дружині та дочці. Дослідивши та оцінивши зібрані докази, суд встановив наступні обставини справи. [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі із 08.08.1993р., який був розірваний рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 31.03.2011р. по справі №2-639/2011. Від шлюбу у сторін 15 травня 1999 року народилася дочка [PERSON], про що свідчить свідоцтво про народження [NUMBER] від 12.07.1999р. Як стверджує позивач та підтверджується довідкою ПП «Благоустрій» від 02.12.2013р. №1233 дочка [PERSON] проживає разом із матір'ю [PERSON] в [ADDRESS] Згідно довідки по доходи [PERSON], яка надана Тернопільською ОДПІ 09.10.2013р. дохід [PERSON] за період із квітня 2013 року по вересень 2013 року становить 20939,53 грн. У відповідності до довідки Тернопільської ОДПІ сума виплачених доходів [PERSON] за період із 01.01.2013р. по 30.09.2013р. становить 65543,06 грн. Разом з тим, відповідачем до матеріалів справи долучена копія свідоцтва про шлюб від 16.04.2011р. №073892, з якого вбачається, що [PERSON] та [PERSON] 16.04.2011р. зареєстрували шлюб. Із копії свідоцтва про народження [PERSON] від 11.12.2012р. №167488 свідчить, що батьками народженої [INFO] [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] Також, як стверджує відповідач, після одруження із [PERSON] він проживає разом із нею, утримує як їхню спільну дитину [PERSON], і дітей дружини - [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Згідно із вимогами ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Частина 2 статті 182 Сімейного кодексу України передбачає, що розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом не було здобуто доказів, що відповідач за своїм станом здоров'я чи матеріальним становищем, не може виконувати своїх обов'язків по утриманню неповнолітньої дочки, яка потребує належного утримання, створення належних соціально-побутових умов проживання і розвитку. За таких обставин, суд, враховуючи приписи статті 182 Сімейного кодексу України, вважає, що позов підлягає до частково задоволення, шляхом стягнення із відповідача [PERSON] в користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] в твердій грошовій сумі по 700 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. При визначенні розміру аліментів судом враховано матеріальний стан сторін згідно поданих довідок про доходи, факту повторної реєстрації шлюбу відповідача, наявністю у відповідача ще однієї малолітньої дитини, утримання двох дітей дружини [PERSON], а також стан здоров'я неповнолітньої [PERSON] Позовні вимоги в частині стягнення додаткових витрат, суму яких визначила позивач в судовому засіданні, а саме 550 грн. підлягають до задоволення з наступних підстав. Стаття 185 Сімейного кодексу України передбачає, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язанні брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Згідно долученої позивачем до матеріалів справи Довідки для одержання путівки на санаторно-курортне лікування [PERSON] та квитанції від 16.10.2012р. позивач оплатила вартість путівки в сумі 1193,85 грн., а тому визначена сума додаткових витрат в розмірі 550 грн. підлягає до стягнення, оскільки факт понесення додаткових витрат підтверджено, і суд вважає їх такими, що викликані особливими обставинами. В частині позовних вимог щодо стягнення періодично щомісяця на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] додаткові витрати в розмірі 400 грн. слід відмовити у їх задоволенні, оскільки дана вимога не визнана відповідачем, сплата вказаної суми не підтверджена доказами, не обґрунтовано розмір нарахованих додаткових витрат, не подано інших доказів в підтвердження наявності зобов'язальних відносин позивача щодо понесення додаткових витрат. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в доход Державного бюджету судовий збір.

Outcome: partial