overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-18 00:00:00

[PERSON] з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулось до Ужгородського міськрайонного суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовну заяву мотивує тим, між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №500281585 від 01.06.2012 року на суму 11080 грн. 30.09.2014 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Дата [PERSON]» було укладено Договір Факторингу, за яким до останнього перейшло право вимог до відповідача за вказаним кредитним договором. 10.10.2016 року в свою чергу, ТОВ «Дата [PERSON]» та [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» уклали договір факторингу за яким право вимоги, за кредитним договором №500281585 від 01.06.2012 року, а саме: суму заборгованості, нарахованих процентів та всіма іншими платежами за Основними договорами до відповідача, перейшло позивачу по справі. З огляду на наведене позивач просить стягнути з відповідача, заборгованість за Кредитним договором №500281585 від 01.06.2012 року в розмірі 32835,53 грн., з яких: 9328,48 грн. заборгованість за основною сумою боргу; 7732,23 грн. заборгованість за відсотками та комісією; 15774,82 грн. пеня, штраф, неустойка, а також понесені ним судові витрати. В судове засідання представник позивача [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений\~належним чином. На адресу суду надійшло клопотання від представника позивача, згідно якого просить, в разі неявки відповідача по справі, ухвалити заочне рішення, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. На підставі наведеного суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-02 00:00:00

[PERSON]З.О. звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідача, в якому прохає розірвати укладений з [PERSON] шлюб. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 15.09.2012 року, спільних дітей вони не мають. На ґрунті неприязних відносин та різних поглядів на сімейне життя сторони припинили шлюбні відносини, спільним побутом не повязані, проживають окремо. Подальше перебування у шлюбі та примирення між ними неможливе. Належним чином повідомлений про розгляд справи позивач [PERSON]З.О. в судове засідання не зявився, звернувшись із клопотанням про розгляд справи за його відсутності. Заявлені вимоги позивачем підтримані у повному обсязі. Відповідач [PERSON] до суду не зявилась, правом надання заперечень та доказів на їх підтвердження не скористалась. Про час і місце розгляду справи повідомлена у порядку, передбаченому ч.9 ст.74 ЦПК України. За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу у заочному порядку в межах позовних вимог та на підставі доказів, наданих позивачем. Дослідивши приєднані до справи письмові докази, судом встановлено, що [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15 вересня 2012 року, про що у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Комсомольського міського управління юстиції Полтавської області зроблено відповідний актовий запис за № 287. Подружжя спільних дітей не мають. Сторони припинили вести спільне господарство, подружні відносини не підтримують, проживають окремо, у звязку із чим збереження їх сімї та примирення між ними не можливо. Відповідно до ст.112 СК України, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу. Розглянувши справу в межах заявлених вимог, враховуючи положення ст.112 СК України, суд вважає позов [PERSON][PERSON] і таким, що підлягає до задоволення повністю. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-21 00:00:00

[PERSON] з питань комунального майна та земельних відносин виконавчого комітету Лубенської міської ради звернулося до суду з позовом до [PERSON] про розірвання договору оренди, зобовязання повернути майно та стягнення заборгованості за договором оренди. Позов мотивовано тим, що 25 квітня 2014 року [PERSON] надано в оренду Фізичній особі - підприємцю [PERSON] відповідно умов договору оренди №44 нежиле приміщення загальною площею 130,1 кв.м., вартістю 357 684,00 грн., що знаходиться за адресою: Полтавська область, м. Лубни, вул. Радянська, 23 для розміщення будинку краси. Чинності Договір набув 01.06.2014 року. Договір укладено терміном до 25.03.2017 року включно. 01 червня 2014 року вказане нерухоме майно передано [PERSON] згідно Акту приймання - передачі нежитлового приміщення в оренду. [PERSON] за травень - серпень 2016 року була нарахована місячна орендна плата в розмірі 15 425,36 грн. з урахуванням ПДВ. Однак, у встановлений строк [PERSON] не виконала вказані умови Договору, орендну плату не сплатила. За період з 01.05.2016 року по 01.09.2016 року заборгованість по орендній платі склала 61701,44 грн. За [PERSON] уже рахувалась заборгованість і відповідно

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-07 00:00:00

[PERSON], з посиланням на вимоги ст. 164 СК України, просить позбавити відповідача батьківських прав стосовно неповнолітнього [PERSON], оскільки він самоусунувся від піклування над дитиною, не проявляє батьківської турботи, не цікавиться життям сина, який проживає з позивачем. Позов було підтримано [PERSON], яка зазначила, що відповідач фактично не є біологічним батьком дитини, від виконання обов'язків батька ухиляється. На даний час вона створила нову сім'ю, проте через запис [PERSON] батьком дитини, її чоловік позбавлений можливості усиновити [PERSON]. У подальшому звернулася з клопотанням про розгляд справи без її участі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи оповіщений у встановленому порядку. Причини своєї неявки суду не повідомив, із заявою про розгляд справи за його відсутністю не звертався. Суд визнав неявку [PERSON] неповажною та ухвалив про заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. Представник Органу опіки звернувся з клопотанням про розгляд справи без його участі, позов визнав. Надав рішення виконавчого комітету Вересівської сільської ради від 17.04.2014 № 19 щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав. Прокурор, зважаючи на захист інтересів неповнолітньої дитини, просила позов задовольнити. Стверджувала про небажання відповідача виконувати батьківські обов'язки стосовно [PERSON]. Допитаний у судовому засіданні неповнолітній [PERSON] пояснив, що усвідомлює наявність у себе батька, однак його взагалі не пам'ятає. Свідок [PERSON], сестра [PERSON], також розповіла, що бачила [PERSON] лише декілька разів після народження дитини. На даний час обов'язки батька по вихованню та матеріальному забезпеченню дитини виконує чоловік позивача [PERSON] Встановленим судом обставинам відповідають сімейні правовідносини. У свідоцтві про народження неповнолітнього [PERSON] (21.03.2004) батьком записаний відповідач (а.с.6). На даний час дитина проживає з сім'єю позивача. Рішенням виконкому від 17.04.2014 № 19 затверджені матеріали перевірки про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 СК України батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей. Ураховуючи усі обставини справи в сукупності, відсутність заперечень відповідача, позицію прокурора та Органу опіки, інтереси неповнолітньої дитини, суд дійшов висновку про задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-05 00:00:00

[PERSON], з посиланням на вимоги ст. 164 СК України, просить позбавити відповідача батьківських прав стосовно неповнолітньої [PERSON], оскільки він без наявності поважних причин, самоусунувся від піклування над дитиною, не проявляє батьківської турботи, не цікавиться життям доньки, яка проживає з позивачем. У письмовій заяві до суду [PERSON] свої вимоги підтримала, просила справу розглядати без її участі. Щодо заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи оповіщений у встановленому порядку. Причини своєї неявки суду не повідомив, із заявою про розгляд справи за його відсутністю не звертався. Суд визнав неявку [PERSON] неповажною та ухвалив про заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. Представник Органу опіки надав рішення №69 від 18.02.2015 щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав. Прокурор у вирішенні спору поклалася на розсуд суду, не заперечувала проти винесення заочного рішення. Дослідженим матеріалам справи відповідають сімейні правовідносини. Сторони є батьками малолітньої [PERSON], [INFO] (а.с. 13). Шлюб між ними розірвано 21.12.2009 (а.с. 14). На даний час дитина проживає з матір'ю та її батьками (а.с.10). Рішенням органу опіки 18.02.2015 №69 затверджені матеріали перевірки про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 СК України батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей. Ураховуючи усі обставини справи в сукупності, відсутність заперечень відповідача, позицію прокурора та Органу опіки, інтереси неповнолітньої дитини, суд дійшов висновку про задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-10 00:00:00

[PERSON], з посиланням на норми ст.1212 ЦК України, просить стягнути з [PERSON] 25000 грн. безпідставно набутих коштів, а також понесені нею судові витрати на обгрунтування чого зазначила наступне. 04 жовтня 2015 року вона придбала у [PERSON] автомобіль [NUMBER] сплативши останньому 1000 доларів США та 1500 грн., при цьому ніякої письмової угоди не укладали. Будь-яких сумнівів у добросовісності відповідача не виникало, а тому після передачі коштів забрала автомобіль і документи на нього. Транспортном користувався її зять [PERSON] 11.11.2015 року останній був зупинений працівниками поліції, які повідомили, що авто викрадене, а його власником є [PERSON] Уподальшому автомобіль був вилучений і поміщений на штрафмайданчик. Дізнавшись про це позивач запропонував відповідачу повернути безпідставно набуті кошти, проте той відмовився, що і стало приводом для звернення до суду. У судовому засіданні [PERSON] та її представник за ордером і угодою адвокат [PERSON] вимоги підтримали і просять задовольнити. Відповідач [PERSON] позов визнав повністю і не заперечує задоволенню, при цьому пояснив, що добровільно повернути кошти не може за їх відсутності. Третя особа: [PERSON] пояснила, що автомобіль [NUMBER] належить їй на праві власності і вона його нікому не продовала і не доручала це робити іншим особам. При винесенні рішення покладається на розсуд суду. Таке визнання позову не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), а тому, на підставі ч.4 ст.174 ЦПК України, позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки безумовно визнані відповідачем. Відповідно до ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-21 00:00:00

[PERSON], з посиланням на норми ст.405 ЦК України, просить визнати її колишнього чоловіка [PERSON] втратившим право користування будинком №79 по вул. Конотопських Партизан в м.Конотопі. На обгрунтування вимог зазначила, що розташовані за вказаною адресою домоволодіння та земельна ділянка належать їй на праві власності. У будинку зареєстрований колишній чоловік [PERSON], який 14.06.2014 року забравши особисті речі і добровільно поділивши, після розірвання шлюбу, спільне майно, переїхав проживать до іншої жінки за адресою: [ADDRESS], де мешкає по теперішній час. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився повторно, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином (а.с.18), причини неявки не сповістив, заяви про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Суд, вислухавши доводи позивача, свідків [PERSON] і [PERSON] - сусідів по господарству, які підтвердили факт не проживання відповідача за місцем реєстрації з червня 2014 року, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За приписом ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім»ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено між ним і власником житла або законом. Із матеріалів справи вбачається, що будинок №79 по вул. Конотопських Партизан в м.Конотопі та земельна ділянка на якому він розташований належать на праві власності [PERSON] (а.с.6-8). Крім позивача у будинку зареєстрований її колишній чоловік [PERSON] (а.с.5,9-10,11), який з червня 2014 року там не проживає без поважних причин. Фактичним місцем мешкання останнього є квартира [ADDRESS], на що вказує підпис в отриманні судової повістки (а.с.18). Будь-якої домовленості між власником та колишнім членом сімї з приводу використання спірного житла досягнуто не було і ніяких угод з цього приводу не укладалось, про що зазначив позивач. Отже, позивачем доведено, що відповідач у будинку не проживає без поважних причин понад один рік, що є підставою для задоволення позову. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 551 грн. 21 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-19 00:00:00

[PERSON], з посиланням на норми ст.ст. 166, 198-200 СК України, просить стягнути з [PERSON] на його утримання аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку. На обгрунтування вимог представник позивача за довіреністю [PERSON] зазначив, що досягнувши віку повноліття [PERSON] продовжує навчання у Харківському національному університеті внутрішніх справ, у звязку з чим потребує матеріальної допомоги. Добровільно відповідач, який є батьком позивача, допомоги не надає, хоча має таку можливість, оскільки офіційно працює і отримує дохід у виді заробітної плати, що і стало підставою звернення до суду. Відповідач [PERSON] вимоги визнав частково і не заперечує сплачувати аліменти на утримання сина, але у розмірі 1/6 частини заробітку. Суд, вислухавши доводи сторін, дослідивши представлені докази, приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню виходячи із такого. Відповідно до ст. 6 СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років. Неповнолітньою вважається дитина у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. У ст.18 СК України визначені способи захисту сімейних прав та інтересів, зокрема припинення сімейного правовідношення. Підставою для припинення значного обсягу правовідносин між матір»ю, батьком та дитиною є позбавлення батьківських прав. Судом встановлено, що батьком позивача [PERSON], [INFO], є відповідач [PERSON] (а.с.3). За рішенням Конотопського міськрайонного суду від 18.03.2013 року останній позбавлений батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON] (а.с.24-25). На даний час [PERSON] досяг віку повноліття і продовжує навчання (а.с.4), а тому потребуючи матеріальної допомоги звернувся до суду з відповідним позовом. Обов»язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина визначений главою 16 СК України (ст.ст. 198-201). Дана глава не передбачає право повнолітньої дитини на матеріальне утримання від батьків, які позбавлені батьківських прав. За приписом ст.201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. З огляду на викладене посилання позивача на ст.166 СК України, яка встановлює, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов»язку щодо утримання дитини, є не коректним, оскільки врегульовує правовідносини між неповнолітньою дитиною і батьками. Отже, наведена норма не може застосовуватись до правовідносин між повнолітнім сином і батьком, позбавленим відносно нього батьківських прав.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-06 00:00:00

[PERSON], з посиланням на статті 199, 185 СК України, просить стягнути з [PERSON] на її користь 5532 грн. 25 коп. витрат на навчання їх повнолітньої доньки [PERSON], яка навчається у Сумському державному педагогічному університеті ім. А.С. Макаренка. На обгрунтування вимог у позові зазначає, що у 2014 році нею за навчання доньки у згаданому вище ВУЗі було сплачено 11065 грн. Проте, відповідач не бажає добровільно приймати участь у цих додаткових витратах та оплатити половину, що і стало підставою для звернення до суду. [PERSON] подала клопотання про розгляд справи за її відсутності, вимоги підтримала (а.с.17). Відповідач [PERSON] у представленому запереченні просить відмовити у задоволенні позову, справу розглядати без нього (а.с.20). Суд, дослідивши подані докази, вважає, що вимоги слід залишити без задоволення з огляду на наступне. Відповідно до ст.185 СК України, на яку посилається позивачка як на підставу вимог, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Аналіз наведеної норми дає підстави для висновку, що продовження навчання дитини у вищому навчальному закладі після закінчення загальноосвітньої школи не може бути віднесено до особливих обставин, оскільки пов'язане зі здобуттям фаху (спеціальності), а тому витрати на таке навчання покриваються за рахунок аліментів, які сплачує батько на утримання дитини до досягнення нею повноліття. Крім того, виходячи з положень статі 201 Сімейного кодексу України, норма статті 185 цього Кодексу не застосовується до відносин між батьками і повнолітніми дочкою, сином щодо надання їм утримання.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-21 00:00:00

[PERSON], з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог звернулась до суду з вказаним позовом, просить стягнути з відповідача доход від безпідставно набутого майна в сумі 12 000 гривень та шкоду за допущене погіршення майна в розмірі 112 216 гривень, витрати на проведення експертизи в розмірі 4161,6 гривень , судовий збір 229,4 грн. [PERSON] звернувся до суду з зустрічним позовом, який мотивує тим, що на момент прийняття орендованого майна - кафе «[INFO]» - воно мало недоліки. Оскільки він мав намір його викупити та використовувати не як кафе, а для проживання, то ним для покращення стану будівлі вкладалися значні кошти, були здійснені будівельні та ремонтні роботи на суму 59797 грн., що зазначено в додатках до позовної заяви та розмір визначений експертом. Просить суд стягнути з [PERSON] на його користь витрати на поліпшення майна в розмірі, який визначений експертом 41 284 гривні, витрати на оплату експертизи в розмірі 9136,4 гривні та судові витрати 315гривень. Враховуючи складність рішення суд вважає необхідним оголосити вступну та резолютивну частину рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-27 00:00:00

[PERSON] (з урахуванням заяви про уточнення вимог) звернувся до суду із заявою про визнання його рідної сестри - [PERSON] недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення його - заявника опікуном, посилаючись на те, що [PERSON] страждає на психічне захворювання, у зв`язку з чим не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Заявник та заінтересована особа в судове засідання не з`явились, подавши суду заяви з проханням справу слухати у їх відсутності. [PERSON] просив його заяву задовольнити. Представник органу опіки та піклування надав суду висновок про доцільність призначення [PERSON] опікуном [PERSON] [PERSON] в судове засідання не з`явилася, згідно з висновком судово-психіатричного експерта № 694 від 12 грудня 2019 року, не може брати участь в судових засіданнях. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , жителька [ADDRESS] , страждає стійким хронічним психічним захворюванням у вигляді легкої розумової відсталості з поведінковими розладами, внаслідок чого не розуміє значення своїх дій та не може керувати ними, що підтверджується висновком судово-психіатричної експертизи № 694 від 12 грудня 2019 року. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною. Суд приходить до висновку, що слід визнати [PERSON] недієздатною та встановити опіку над нею, призначивши опікуном [PERSON] . На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-23 00:00:00

[PERSON] \~(з\~урахуванням заяви\~про уточнення\~вимог)\~звернулась до\~суду із\~заявою про\~визнання її\~чоловіка-\~ [PERSON] недієздатним,\~встановлення над\~ним опіки\~та призначення\~її-\~заявника опікуном,\~посилаючись на\~те,\~що [PERSON] страждає на психічне захворювання, у зв`язку з чим він не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Заявник та заінтересована особа в судове засідання не з`явились, подавши суду заяви з проханням справу слухати у їх відсутності. [PERSON] просила її заяву задовольнити. Представник органу опіки та піклування надав суду висновок про доцільність призначення [PERSON] опікуном [PERSON] [PERSON] в судове засідання не з`явився, згідно\~з висновком судово-психіатричного\~експерта № 154 від 02 березня 2020 року, не може брати участь в судових засіданнях. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Відповідно ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] ,\~житель [ADDRESS] , страждає психічним захворюванням у вигляді органічного розладу особистості судинного ґенезу з вираженими змінами, тотальною афазією, внаслідок чого не розуміє значення своїх дій та не може керувати ними, що підтверджується висновком судово-психіатричної експертизи №\~154 від 02 березня 2020 року. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною. Суд приходить до висновку, що слід визнати [PERSON] недієздатним та встановити опіку над ним, призначивши опікуном [PERSON] .

Outcome: approved