Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-26 00:00:00

[PERSON] у листопаді 2016 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право користування будинком №82 по вул. Рози Люксембург у м. Черкаси на підставі ст. 405 ЦК України. При цьому [PERSON] зазначила, що вона є власником вказаної квартири на підставі свідоцтва про право на спадщину. Разом з нею у будинку зареєстрована її онука [PERSON], а також відповідач, який був одружений з її донькою [PERSON]. Для того, щоб відповідач який є громадянином [PERSON] отримав посвідку на проживання на території України йому дозволили реєстрацію в будинку №82 по вул. Р.Люксембург у м. Черкаси. Однак фактично відповідач більше одного року за місцем реєстрації не проживає, ніяких особистих речей в її будинку не має, участі в утриманні житла не бере, а тому вона вимушена звернутися до суду з даним позовом. Місце перебування [PERSON] їй не відомо. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги. Додатково пояснила, що коли [PERSON] одружився з її донькою [PERSON], вони з чоловіком - [PERSON], вважали його членом своєї сімї, а тому дозволили реєстрацію у своєму будинку, тим більше, що це було потрібно для оформлення дозвільних документів на проживання іноземця на території України. Однак фактично відповідач ніколи не проживав у їх будинку та не мав там ніякого майна. Приблизно у 2003 році відповідач розлучившись із [PERSON] виїхав за межі України. Вона звязувалась з ним телефоном та просила, що б він добровільно знявся з реєстрації, на що відповідач не заперечував, однак так цього і не зробив. Останні 10 років звязок із відповідачем взагалі втрачено. Не спілкується він також і зі своєю донькою Дар`єю. Реєстрація відповідача у належному їй будинку впливає на розмір плати за комунальні послуги. Ніяких перешкод відповідачу у проживанні за адресою реєстрації вона ніколи не створювала. Справу розглянуто за відсутності відповідача [PERSON], повідомленого про час та місце розгляду справи в порядку визначеному ЦПК України за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання, стосовно якого суд не має відомостей про причину неявки, та відповідно до ст. 224 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вислухавши пояснення позивача, допитавши свідка, дослідивши письмові докази встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.05.2014 року [PERSON] успадкувала після смерті 16.09.2013 року свого чоловіка [PERSON] будинок за адресою м. Черкаси вул. Рози Люксембург, 82. Право власності [PERSON] на будинок зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (а.с. 10-12). Згідно будинкової книги, - [PERSON] зареєстрований у будинку [PERSON] з 06.10.1998 року. Крім того на даний час у будинку зареєстрована [PERSON] та її онука [PERSON] [INFO]. Згідно довідки комітету самоорганізації населення мікрорайону «Соборний» від 11.11.2015 року (а.с. 15), - [PERSON] зареєстрований, але фактично не проживає за адресою [INFO]. Крім того 11.11.2015 року головою комітету самоорганізації населення мікрорайону «Соборний» складено Акт опитування сусідів [PERSON], [PERSON], [PERSON] які підтвердили. що [PERSON] не проживає і ніколи не проживав [INFO] (а.с. 16). Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с. 21), - шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 20.05.2003 року. Допитана у судовому засіданні в якості свідка [PERSON] не заперечувала проти задоволення позову [PERSON] та пояснила, що відповідач її батько, який у 2003 році розлучившись з її матірю виїхав на батьківщину в [PERSON]. У 2005 році [PERSON] на нетривалий час ще раз приїздив до України, вона бачилась з батьком, але потім він знову поїхав додому в [PERSON]. Після цього вона батька не бачила. Відповідач ніколи у будинку по вул. Р. Люксембург, 82 не жив, його речей там не має. Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За таких обставин суд, оцінивши докази надані позивачем, приходить до висновку що [PERSON] не проживає у [INFO] з 01.01.2006 року, тобто понад один рік, без поважних причин, а тому позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Відповідач не надав суду будь-яких заперечень проти позову та доказів, якими б могли підтверджуватися такі заперечення. Позивач просила суд не стягувати понесені нею при зверненні до суду судові витрати з відповідача. На підставі ст. 405 ЦК України,

Outcome: approved