Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-15 00:00:00

[PERSON] через свого представника [PERSON] звернулася в суд з позовом про визнання відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] такими, що втратили право на користування житловим приміщенням у квартирі [ADDRESS] . Позов мотивовано тим, що позивачка є власником вказаної житлової квартири, що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 20.12.2013 року, посвідченим приватним нотаріусом Хустського районного нотаріального округу Чіжмар С.І. У вересні 2019 року позивачці стало відомо, що попередні мешканці [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] більше 6 років не проживають в квартирі та не знялися з реєстраційного обліку. З відповідачами вона не підтримує ніяких стосунків та не спілкується. Відповідачі лише рахуються зареєстрованими у її квартирі, чим для неї як власника житла створюються перешкоди в оплаті житлово-комунальних послуг. Вказані обставини викликані тим, що вона не може отримати адресної допомоги у виді субсидії, хоча відповідачі у її квартирі не проживають, житлом не користуються, не виконують обов`язків пов`язаних з утримання житлового приміщення та оплатою комунальних послуг. Тому вона звернулася до суду та просить задовольнити позов у повному обсязі. В судове засідання позивачка та її представник [PERSON] не з`явилися, представник позивачки, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав і просив суд їх задовольнити. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися з невідомих суду причин. Про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті судової влади України (Хустський районний суд, від 13.11.2019 року) про їх виклик до суду, однак про причини неявки суд не повідомляли. Відзиву на позов відповідачі також до суду не подавали. Представник третьої особи : виконкому Хустської міської ради Столець В.Й. в судове засідання подав письмове повідомлення, в якому зазначив, що міська рада визнає заявлені вимоги та не заперечує проти задоволення позову і просить розгляд справи проводити без участі представника міської ради. З врахуванням наведеного та у відповідності до порядку, визначеного ст.223 ч.4, ст.247 ч.2 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін і постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши наявні матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Під час розгляду справи в судовому засіданні встановлено, що позивачка [PERSON] є власником житлової квартири [ADDRESS] . Право власності на квартиру позивачки підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 20.12.2013 року, посвідченим приватним нотаріусом Хустського районного нотаріального округу Чіжмар С.І. В кватирі позивачки також рахуються зареєстрованими відповідачі: [PERSON] - [INFO] , [PERSON] - [INFO] , [PERSON] , які була попередніми мешканцями вказаної квартири до укладення договору про її купівлю-продаж у 2013 році позивачкою [PERSON] . З пояснень наведених в позовній заяві вбачається, що відповідачі в квартирі позивачки практично не проживали з моменту оформлення договору купівлі-продажу квартири з 20.12.2013 року. Відповідачі з квартири виїхали, однак з реєстраційного обліку не знялися і позивачка не має відомостей про їхнє місце перебування та не підтримує з ним ніяких стосунків. Наявність реєстрації відповідачів у квартирі позивачки підтверджена наданим поясненням до матеріалів справи з Хустської міської ради від 31.10.2019 року за №2042/0212. Частиною 1 ст.319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд і має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону і таке право власника відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України є непорушним, він не може бути протиправно обмежений у здійсненні свого права. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном на підставі ст.391 ЦК України. Також ч.2 ст.405 ЦК України передбачено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З огляду на встановлене суд констатує, що позивачка обґрунтовано та правомірно ставить вимоги до відповідачів, про визнання їх таким, що втратили право на користування житлом в її квартирі, так як останні відповідно до ст.405 ЦК України втратили право на користування жилим приміщеннями в квартирі позивачки. Враховуючи наведене та

Outcome: approved