Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-14 00:00:00

[PERSON], який діє в інтересах заявника [PERSON], за участю зацікавленої особи відділу реєстрації актів цивільного стану Генічеського районного управління юстиції у Херсонській області звернувся до суду з заявою про встановлення факту народження дитини, у якій просив встановити факт народження дитини - [PERSON], 04 жовтня 2015 року, у медичному закладі «Центр охорони здоровя матері і дитини» у м. Севастополі, АР Крим. Свої вимоги представник заявника мотивував тим, що [PERSON] перебуває у шлюбі з [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про одруження від 10 вересня 1999 року, актовий запис № 611, від якого у них народилася донька [PERSON]. Пологи відбулись на тимчасово окупованій території України, у пологовому будинку №2 медичного закладу «Центр охорони здоровя матері і дитини» у м. Севастополі, АР Крим, про що було видано медичне свідоцтво про народження серії 67 за № 004493 від 08 жовтня 2015 року. Заявник звернулася з усним клопотанням до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Генічеського районного управління юстиції у Херсонській області з метою державної реєстрації народження її доньки, проте їй було відмовлено, оскільки медичне свідоцтво про народження дитини від 08 жовтня 2015 року, є недійсним на території України, що й стало підставою звернення до суду з відповідною заявою. У судовому засіданні представник заявника [PERSON] вимоги заяви підтримав, просив їх задовольнити. Представник заінтересованої особи відділу державної реєстрації актів цивільного стану Генічеського районного управління юстиції у Херсонській області у судове зсідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Надав суду письмову заяву з проханням розглянути вказану заяву у відсутності представника, вимоги заяви визнав, та не заперечував проти їх задоволення. Суд, вислухавши думку представника заявника, дослідивши надані докази, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], про що відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського району м. Севастополя, АР Крим видано свідоцтво про одруження серії 1-АП №072947 від 10 вересня 1999 року. Згідно медичного свідоцтва про народження серії 67 за № 004493 від 08 жовтня 2015 року у [PERSON] 04 жовтня 2015р. о 08 год. 00 хв., у пологовому будинку №2 медичного закладу «Центр охорони здоровя матері і дитини» м. Севастополя, АР Крим народилася донька. Згідно з п.1 ст.3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014р.\~сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій визначається тимчасово окупованою територією. Відповідно до ч.2 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»\~будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Частиною 3 даної статті Закону передбачено, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. З аналізу вищенаведеного законодавства, суд приходить до висновку, що медичне свідоцтво про народження дитини, яке було видане пологовим будинком №2 медичного закладу «Центр охорони здоровя матері і дитини» м. Севастополь, АР Крим серії 67 за № 004493 від 08 жовтня 2015 року є недійсним, у звязку з чим не створює правових наслідків, що позбавляє [PERSON], яка є громадянкою України, зареєструвати факт народження дитини та реалізувати інші права та обов'язки, пов'язані із цим. Згідно зі ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Відповідно до п.7 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Судом встановлено, що орган державної реєстрації актів цивільного стану не має можливості зареєструвати народження дитини у відповідності до Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/2 від 18 жовтня 2000 року. Так п.2 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану передбачено\~ підстави для проведення державної реєстрації народження дитини. При відсутності підстав для державної реєстрації народження, визначених у цьому пункті, державна реєстрація народження проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження жінкою. На підставі вищевикладеного, враховуючи те, що заявник не має можливості надати документи, необхідні для проведення державної реєстрації народження дитини, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість вимог представника заявника [PERSON], який діє в інтересах [PERSON], щодо встановлення факту народження дитини, оскільки реєстрація народження дитини неможлива без відповідного рішення суду, а тому заявлені вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved