Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-15 00:00:00

[PERSON] у 2020р. звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] 2000 року народження, який продовжує навчання у вищому учбовому закладі у сумі 15000 грн., мотивуючи його тим, що [PERSON] є батьком [PERSON] [INFO] , останній продовжує навчання, а оскільки витрати несе тільки вона, і такі витрати становлять не менше 30000 грн., просить стягнути аліменти з батька. Представник відповідача позов не визнав, подав відзив у якому зазначив, що у нього на утриманні знаходяться також діти [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Крім того зазначив, що навчання у Одеському національному політехнічному університеті у сумі 62580 грн. оплатив саме він. Крім того він регулярно надавав сину грошові кошти шляхом перерахування на його особистий банківський рахунок. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити. \~ \~ \~ \~ Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволенні позову заперечував. Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне. Відповідно до ст. ст.\~199,\~200 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~ст. 182 цього Кодексу. За змістом\~ст. 199 СК України\~обов`язок утримувати повнолітнього сина, який продовжує навчання, покладено на обох батьків. Згідно з ч. 1\~ст. 183 СК України\~частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У п. 20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховний Суд України роз`яснив, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином однією із обов`язкових умов надання батьками утримання повнолітнім дочці чи сину є можливість надання ними дітям матеріальної допомоги. Згідно з вимогами\~ст. 200 СК України\~суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~ст. 182 СК України, якщо: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Статтею 81ч.1 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що [PERSON] [INFO] є сином позивача та відповідача, і проживає з матір`ю. [PERSON] навчається у Одеському національному політехнічному університеті спеціалізація менеджмент, денної форми навчання, згідно Договору про надання освітніх послуг №03-1373н від 1.02.2018р. і термін навчання закінчується [INFO] . Оскільки дитина досягла 18 річного віку, продовжує навчання і мешкає з матір`ю, то у позивача з дати подачі позову виникло право, передбачене ст.199ч.1 СК України. Згідно Єдиного державного реєстру декларацій https://public.nazk.gov.ua/documents/960947f9-6f9e-4528-8e05-2c066f684a10 відповідач зареєстрував за 2019р. дохід у сумі 1193462 грн. Згідно норм Кодексу законів про працю УРСР, загальний розмір усіх відрахувань з заробітку не може перевищувати двадцяти процентів, а у випадках, окремо передбачених законодавством України, - п`ятидесяти процентів заробітної плати, яка належить до виплати працівникові. При відрахуванні з заробітної плати за кількома виконавчими документами за працівником у всякому разі повинно бути збережено п`ятдесят процентів заробітку. Відповідач також на утриманні має дітей [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , і розмір відрахувань з його доходу на їх утримання складає більше 45%. При обчисленні доходу відповідача суд бере один рік \~ \~ \~ \~до подачі позову. Отже половина доходу відповідача за 2019р. становить 596731 грн., а дохід за місяць 49727,58 грн., а четверта частина від цієї суми 12431,89 грн. Суд враховує, що [PERSON] мешкає з матір`ю, відповідач є працездатною особою, мешкає від позивача окремо, його матеріальне становище і, що має на утриманні ще трьох дітей, і сума відрахувань від його доходу на їх утримання складає більше 45%. Суд також враховує, задовільний стан здоров`я відповідача, що навчання сина [PERSON] в Одеському національному політехнічному університеті сплачено саме ним і у повному обсязі, і вважає, що оскільки за нормами Сімейного кодексу України батьки мають рівні права та обов`язки по відношенню до дитини, то він в змозі надавати допомогу сину, і вважає справедливим та доцільним стягнути аліменти на період навчання повнолітнього сина [PERSON] у Одеському національному політехнічному університеті у сумі 10000 грн. на місяць, починаючи стягнення з 11.09.2019р. по 30.06.2021р. включно. До доводів сторони позивача щодо стягнення аліментів у сумі 15000 грн. та посилань на великі прибутки відповідача суд ставиться критично, оскільки сторона позивача не довела суду, що витрачає на утримання сина [PERSON] більше 30000 грн. на місяць, бо обов`язок утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання покладається на обох батьків рівно, а щодо доходів відповідача суд підкреслює. Що аліменти, відповідно до законодавства стягуються саме з доходу сторони,а не з наявного майна. Судові витрати на підставі ст.141 ЦПК України підлягають стягнення з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial