Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-02 00:00:00

[PERSON] у червні 2016 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS]. При цьому посилалася, на те, що є власником вказаної квартири, а відповідач колишнім власником, оскільки за Договором дарування від 23.03.2011 року подарував їй свою частку у праві власності на квартиру. Вважала, що розпорядившись своєю власністю [PERSON] втратив право користування квартирою. На даний час [PERSON] у квартирі не проживає, ніяких особистих речей там не має. В той же час реєстрація [PERSON] у квартирі впливає на розмір оплати за житлово-комунальні послуги та перешкоджає позивачу в повній мірі реалізовувати свої повноваження власника. За таких обставин позивач просила суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS]. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та підтвердив обставини викладені у позові. Справу розглянуто за відсутності відповідача [PERSON], повідомленого про час та місце розгляду справи в порядку визначеному ЦПК України шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання, стосовно якого суд не має відомостей про причину неявки, та відповідно до ст. 224 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі Договорів дарування від 23.03.2011 року та 15.02.2011 року. При цьому згідно договору дарування від 23.03.2011 року [PERSON] подарував [PERSON] ? частку квартири за вказаною адресою (а.с. 4-7). Між АТ «Черкасигаз», КП «Черкасиводоканал», КП «Придніпровська СУБ», ПАТ «Черкасиобленерго» та [PERSON], як власником квартири [ADDRESS] укладені договори на надання житлово-комунальних послуг (а.с. 9-15). Однак не дивлячись на відчуження своєї частки квартири [PERSON] продовжує на даний час залишатися зареєстрованим у квартирі [PERSON], що підтверджується довідкою КП «Придніпровська СУБ» (а.с. 16). Згідно Акту від 31.05.2016 року обстеження житлових умов посвідченого головою КСН «Припортовий» м. Черкаси, - [PERSON] у квартирі [ADDRESS] не проживає (а.с. 17). Договір дарування частки квартири від 23.03.2011 року не містить умов чи зобов'язань [PERSON] надавати свою квартиру для проживання [PERSON]. Доказів про те, що [PERSON] є членом сім'ї [PERSON] суду не надано. Згідно п.34 Постанови №5 від 07.02.2014 року Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», - власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (пункт 3 частини першої статті 346 ЦК) із зняттям останнього з реєстрації. За таких обставин суд, оцінивши докази надані позивачем, приходить до висновку, що [PERSON] подарувавши свою частку квартири [PERSON] втратив право власності на житло, яке передбачає у тому числі право користування квартирою, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідач не надав суду будь-яких заперечень проти позову та доказів, якими б могли підтверджуватися такі заперечення. На підставі п.3 ч.1 ст. 346 ЦК України,

Outcome: approved