Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-14 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до Трускавецького міського суду з позовом до відділу державної виконавчої служби Трускавецького міського управління юстиції та [PERSON] про звільнення майна з-під арешту. Свої позовні вимоги мотивують тим, що їм на праві спільної сумісної власності належить квартира № 5 у житловому будинку № 4 по бульвару Юрія Дрогобича у м. Трускавець Львівської області. Підтвердженням цього є свідоцтво про право власності на житло, видане відділом приватизації державного житлового фонду Трускавецького міськвиконкому від 29 травня 1996 року згідно з розпорядженням № 320 від 29 травня 1996 року. Загальна площа квартири становить 55,7 м?. 25 грудня 2014 року державним реєстратором Державної реєстраційної служби у Львівській області видано інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо обєкта нерухомого майна. За відомостями з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна їм стало відомо, що на квартиру № 5 у житловому будинку № 4 по бульвару Юрія Дрогобича у м. Трускавець Львівської області накладено арешт (архівний запис) реєстраційний номер обтяження 4084385. Обтяження було зареєстровано 20 листопада 2006 року № 4084385 реєстратором Трускавецькою державною нотаріальною конторою. Підставою обтяження є постанова без номера від 07 березня 2001 року, видана державною виконавчою службою м. Трускавця. Власником нерухомого майна на квартиру № 5 у житловому будинку № 4 по бульвару Юрія Дрогобича у м. Трускавець Львівської області у інформації реєстру вказаний [PERSON]. На запити адвоката вони отримали копію постанови ДВС м. Трускавця від 07 березня 2001 року. З вказаної постанови стало відомо, що остання видана державною виконавчою службою на виконання ухвали Трускавецького міського суду від 06 лютого 2001 року. У постанові вказано, що накладається арешт на особисте майно, в якому є частка [PERSON], зокрема квартири № 5 у житловому будинку № 4 по бульвару Юрія Дрогобича у м. Трускавець Львівської області. Члени сім'ї [PERSON], до складу якої входив [PERSON], справді колись були їхніми сусідами у будинку № 4. [PERSON] мав частку у квартирі у житловому будинку № 4 по бульвару Юрія Дрогобича. Але йому належала частка у квартирі № 6, а не у квартирі № 5 в цьому будинку. На звернення адвоката їм було надано копію свідоцтва про право власності на житло від 01 січня 1997 року, видане відділом приватизації державного житлового фонду Трускавецького міськвиконкому на підставі розпорядження № 23 від 01 січня 1997 року. За цим свідоцтвом [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на праві спільної сумісної власності належала квартира [ADDRESS]. Сім'я [PERSON] ще у 2000 році емігрувала до країни Ізраїль. Квартира № 6 давно продана іншим особам. До отримання ними інформаційної довідки у 2014 року вони навіть не підозрювали, що їхня квартира № 5 перебуває під арештом. Адвокат, з яким вони уклали договір, звернувся до Трускавецького міського суду з заявою про огляд справи, у якій постановлена ухвала Трускавецького міського суду про накладення арешту. Тоді їм стало відомо, що у Трускавецькому міському суді перебувала цивільна справа № 2-333/2001 за позовом [PERSON] до [PERSON] про повернення боргу. У позовній заяві вказано, що [PERSON] проживає у квартирі № 5 по бульвару Юрія Дрогобича у будинку № 4 ум. Трускавці. Хоча насправді на час розгляду справи він був зареєстрований і мав частку у квартирі № 6. За інформацією, якою вони володіють, [PERSON] вказав у позовній заяві своє місце проживання: [INFO], однак на даний час він за цією адресою не проживає. Квартира продана іншим особам, а де він перебуває зараз невідомо. У матеріалах цивільної справи № 2-333/2001 міститься акт, складений та затверджений працівниками КП ЖЕК № 2, про те, що [PERSON] відсутній за своїм місцем реєстрації у квартирі [ADDRESS], і йому неможливо вручити повістку. Але суд на цей акт та вказання працівниками ЖЕК точної адреси проживання [PERSON] уваги не звернув та виніс ухвалу про накладення арешту на квартиру № 5, яка належить їм. Вони не мають жодного стосунку до їхнього колишнього сусіда [PERSON], між ними відсутні будь-які цивільні правовідносини. Проте вони не можуть як власники володіти та розпоряджатися належним їм нерухомим майном, оскільки на нього накладено абсолютно безпідставний арешт. Просять звільнити з-під арешту та заборони на відчуження, накладених постановою державного виконавця Трускавецького міського відділу ДВС [PERSON] від 07 березня 2001 року квартиру [ADDRESS], яка належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] та скасувати арешт, накладений (номер запису про обтяження 4084385) постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, виданої 07 березня 2001 року державним виконавцем ДВС м. Трускавця [PERSON], обєкт обтяження: інше жиле приміщення, состав: ціле, состояние: добудоване, статус: жиле, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. 08 лютого 2016 року позивачі звернулися з клопотанням до суду про залучення співвідповідачем [PERSON], оскільки саме він, будучи позивачем по справі № 2-333/2001, порушив їх права та інтереси та просили стягнути з нього судові витрати. Ухвалою суду від 08 лютого 2016 [PERSON] було залучено в якості співвідповідача по справі. Позивач [PERSON] та представник позивачів [PERSON] позовні вимоги у судовому засіданні підтримали та просили їх задовольнити з підстав, наведених у позові. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, однак від неї надійшла заява, в якій вона просила справу слухати за її відсутності та задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача відділу державної виконавчої служби Трускавецького міського управління в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував, суду пояснив, що на даний час відділом Державної виконавчої служби Трускавецького міського управління юстиції зняти арешт, накладений на квартиру [ADDRESS], не представляється можливим, оскільки матеріали виконавчого провадження, зібрані у ході виконання ухвали суду від 06 лютого 2001 року, вже знищено. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився повторно, хоча був належним чином повідомлений про час та місце судового засідання, причин неявки суду не повідомив. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення із наступних підстав. Згідно зі ст.ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 29 травня 1996 року, виданого відділом приватизації державного житлового фонду Трускавецького міськвиконкому, квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], дійсно належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] /а.с. 13/. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 15 січня 1997 року, виданого відділом приватизації державного житлового фонду Трускавецького міськвиконкому, квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та членам її сім'ї: [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] /а.с. 14/. 05 лютого 2001 року [PERSON] звернувся до Трускавецького міського суду з позовом до [PERSON] про повернення боргу, у якій зазначив, що відповідач [PERSON] проживає за адресою: [INFO] /а.с. 19/. Ухвалою судового засідання 06 лютого 2001 року накладено арешт на особисте майно, в якому є частка [PERSON], зокрема квартири по бульварі Ю.[PERSON], 4/5 у м. Трускавці, дачу, яка знаходиться в лісовій території у напрямку села Зимівки в садово-огородньому товаристві «Червона калина» /а.с. 21/. Постановою державного виконавця Трускавецького МВ ДВС [PERSON] від 07 березня 2001 року було накладено арешт на особисте майно та майно, в якому є частка [PERSON], зокрема квартири по бульварі Ю.[PERSON], 4/5 в м. Трускавці /а.с. 17/. Як вбачається з матеріалів справи № 2-333/2001 за позовом [PERSON] до [PERSON] про повернення боргу, 09.04.2001 року паспортистами ЖЕК № 2 [PERSON], [PERSON] було складено акт про нефактичне проживання гр. [PERSON] [ADDRESS] /а.с. 22/. Рішенням Трускавецького міського суду від 11.04.2001 року з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] 2\~240 грн., держмита 22 грн. 40 коп. Вказане рішення оскаржене не було. Ухвалою судового засідання від 31.07.2001 року скасовано накладення арешту на особисте майно [PERSON], зокрема на квартиру по вул. Ю.Дрогобича, 4/5, та дачі в товаристві «Червона калина», яка знаходиться в лісовій території в напрямку села Зимівки Сколівського району /а.с. 20/ для подальшої реалізації та погашення заборгованості за позовом. Хоча в матеріалах справи № 2-333/2001 є ухвала судового засідання від 31.07.2001 року, якою скасовано накладення арешту на майно [PERSON], зокрема на квартиру по вул. Ю.Дрогобича, 4/5, однак відповідно до інформації з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна на нерухоме мано, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] було накладено обтяження (реєстраційний № 4084385), зареєстроване 20.11.2006 року реєстратором Трускавецькою державною нотаріальною конторою на підставі постанови від 07.03.2001 року, виданої ДВС Трускавця /а.с. 16/. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно з ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на \~власний розсуд. Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» зазначено, що до позовів, що виникають з приводу нерухомого майна, належать, зокрема, позови про визнання права на таке майно, про витребування майна із чужого незаконного володіння, про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, не повязаних із позбавленням володіння, про встановлення сервітуту, виключення майна з-під арешту, визнання правочину недійсним (незалежно від заявленої вимоги про застосування наслідків недійсності правочину) тощо. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON], а не [PERSON] - стороні по справі № 2-333/2001 - на майно якого було накладено арешт в інтересах [PERSON] У цьому ж будинку на бульварі [PERSON] у м. Трускавці Львівської області [PERSON] належала частка у квартирі № 6. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно зі ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутись до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення майна з-під арешту.\~ З огляду на вищенаведене вбачається, що постановою державною виконавця Трускавецького міського відділу ДВС [PERSON] від 07 березня 2001 року накладено обтяження на нерухоме майно, яке на праві власності належить [PERSON] та [PERSON], що є перешкоджає власникам вільно розпоряджатися своїм майном та здійснювати майнові права. Звільнення майна з-під арешту є одним із способів захисту права власності. У судовому засіданні встановлено, що власниками квартири [ADDRESS] є [PERSON] та [PERSON] У ході розгляду цивільної справи № 2-333/2001 з невідомих на даний час причин [PERSON] було невірно вказано адресу проживання [PERSON] (було вказано квартиру № 5 а не квартиру [ADDRESS]), тому й арешт на майно, належне [PERSON], був накладений, виходячи з цих даних. Оскільки накладене обтяження не було скасовано, а відповідно до довідки від 21 грудня 2015 року № 1912/09-17/5916, виданої відділом Державної виконавчої служби Трускавецького міського управління юстиції, у відділі ДВС Трускавецького МУЮ не перебуваються на виконанні виконавчі документи про стягнення з [PERSON] в користь фізичних, юридичних осіб, держави /а.с. 11/ та відповідно в до довідки від 21 грудня 2015 року № 1912/09-17/5915, виданої відділом Державної виконавчої служби Трускавецького міського управління юстиції, у відділі ДВС Трускавецького МУЮ не перебуваються на виконанні виконавчі документи про стягнення з [PERSON] в користь фізичних, юридичних осіб, держави, суд приходить до висновку, що накладений арешт (номер запису про обтяження 4084385) постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, виданої 07 березня 2001 року державним виконавцем ДВС м. Трускавця [PERSON], обєкт обтяження: інше жиле приміщення, состав: ціле, состояние: добудоване, статус: жиле, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], слід скасувати. \~\~ За таких обставин, суд \~приходить до переконання, що накладене обтяження на вказану квартиру майно, яке на праві спільної сумісної власності належить [PERSON] та [PERSON], позбавляє позивачів права володіти, користуватися та розпоряджатися майном, яке належить їм на \~праві \~власності. Відповідно до п.4 Постанова Пленуму Верховного Суду УРСР від 27.08.1976 р. №6 «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються на праві власності на \~описане майно або на праві володіння ним. Суд вірить здобутим доказам, бо вони нічим не спростовані і не викликають сумніву в своїй об'єктивності, грунтуються на законі. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що позов є підставним та підлягає до задоволення. Відповідно до частини 1 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. Оскільки позов задоволено, а позивачами сплачено судовий збір 974,40 грн. кожним грн. при подачі позовної заяви, а відповідно до акта прийняття-передачі наданих послуг за догоровом про здійснення представництва та надання правової допомоги № 27-ц-2015 від 30.10.2015 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON], з однієї сторони, та [PERSON], з іншої, винагорода адвоката склала 3\~000 грн., то слід стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивачів понесені судові витрати, оскільки саме в його інтересах було накладено арешт на майно, яке на праві власності належить позивачам, саме ним було внесено дані до позовної заяви, відповідно до який арешт було накладено на квартиру № 5 у будинку № 4 на бульварі [PERSON] у м. Трускавці, яка на праві власності належить [PERSON] та [PERSON] На підставі наведеного, відповідно до ст. 321 ЦК України, та

Outcome: approved