Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-27 00:00:00

[PERSON] пред`явив позов до Букачівської селищної ради про визнання за ним як спадкоємцем за заповітом [PERSON] та [PERSON] права власності на житловий будинок [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог вказав, що [INFO] помер його батько, [PERSON] , а [INFO] померла його матір, [PERSON] . Все своє майно батьки заповіли йому. З приводу оформлення спадщини він звернувся в нотаріальну контору, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, через відсутність правовстановлюючих документів. Сторони в підготовче засідання не з`явилися. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Букачівська селищна рада подала до суду заяву про розгляд справи за відсутності її представника, в якій вказала, що визнає позов. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Так, відповідно до копії свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 01 квітня 1996 року [PERSON] помер [INFO] . Відповідно до копії свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 01 січня 1997 року [PERSON] померла [INFO] . Згідно з копією заповіту від 20 червня 1995 року [PERSON] все своє майно заповів синові, [PERSON] . Згідно з копією заповіту від 20 червня 1995 року [PERSON] все своє майно заповіла синові, [PERSON] Державний нотаріус Рогатинської районної державної нотаріальної контори Андрейків Т. В. постановою від 17 листопада 2021 року № 794/02-31 відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок в [ADDRESS] у зв`язку з неподанням ним документів, що підтверджують право власності [PERSON] та [PERSON] на це нерухоме майно. Згідно з цією ж постановою єдиним спадкоємцем [PERSON] та [PERSON] є [PERSON] . Відповідно до довідок № № 302, 303 виданих Луковецько-Вишнівською сільською радою 09.10.2020, останнім постійним місцем проживання [PERSON] було [ADDRESS] від імені [PERSON] у Луковець-Вишнівській сільській раді посвідчувався 20.06.1995 за реєстровим № 15. [PERSON] вступив в управління і володіння спадковим майном в березні 1996 року. Останнім постійним місцем проживання [PERSON] було [ADDRESS] . Заповіт від імені [PERSON] у Луковець-Вишнівській сільській раді посвідчувався 20.06.1995 за реєстровим № 16, який не скасовано і не змінено. На день смерті [PERSON] - [INFO] у спадковому будинку у [ADDRESS] , разом із нею проживав [PERSON] , який вступив в управління і володіння спадковим майном. Отже в силу ст. 549 ЦК УРСР, чинної на момент відкриття спадщини як [PERSON] , так і [PERSON] , де вказано, що спадкоємець прийняв спадщину , якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, [PERSON] прийняв їхню спадщину. Цей висновок суду підтверджується також копіями свідоцтв про право на спадщину за заповітом від 15 червня 2021 року, виданих [PERSON] державним нотаріусом Рогатинської районної державної нотаріальної контори Андрейків Т. В. на спадщину [PERSON] та [PERSON] , яка складається із земельних часок (паїв). Згідно з довідкою, виданою виконавчим комітетом Букачівської селищної ради №274 від 05.10.2021, станом на 15.04.1991 господарство за адресою [ADDRESS] відносилось до категорії «колгоспний двір». У господарстві на той час були зареєстровані і проживали [PERSON] та [PERSON] . Згідно з п. 6 Постанови Пленуму ВСУ № 20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, ще регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні, розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Це означає, що спірний житловий будинок та приналежні будівлі належали [PERSON] та [PERSON] на праві власності в рівних частках. Згідно з копіями технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] та довідки № 472, виданих ОКП «Івано-Франківське обласне бюро технічної інвентаризації» 23 лютого 2021 року, до його складу входять: житловий будинок (літера А) загальною площею 49, 1 кв. м, житловою площею 22,6 кв. м, стайня (літера Б) загальною площею 9,0 кв. м, стайня (літера В) загальною площею 3,1 кв. м, літня кухня (літера Г) загальною площею 15,6 кв. м, стайня (літера Д) загальною площею 36,3 кв. м, комора (літера В) загальною площею 3,7 кв. м, криниця № 1. Реєстрація права власності на домоволодіння в ОКП «Івано-Франківське ОБТІ» не проводилась. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Зважаючи на те, що [PERSON] набув право власності на спірний житловий будинок та приналежні будівлі як спадкоємець [PERSON] та [PERSON] , однак не може отримати документа, який засвідчує його право власності на це майно, це право підлягає захисту судом шляхом його визнання.

Outcome: approved