Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-02 00:00:00

[PERSON] подала до суду позов до Помонятівської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області, [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті її матері, [PERSON]. Обґрунтовує свої вимоги тим, що її матір, [PERSON], померла [INFO]. Відповідно до складеного нею заповіту призначила своїм спадкоємцем її. Вона прийняла спадщину матері, оскільки на день її смерті проживала разом з нею. Після звернення до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, отримала відмову у вчиненні цієї нотаріальної дії через відсутність правовстановлюючого документа на житловий будинок та господарські будівлі. Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи за їхньої відсутності. Представник Помонятівської сільської ради в судове засідання не з`явився. Помонятівська сільська рада подала до суду заяву про розгляд справи за відсутності її представника. [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду був повідомлений належним чином. Дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю. Так, згідно з копією свідоцтва про смерть [NUMBER] від 22 жовтня 2014 року [PERSON] померла [INFO]. Копіями свідоцтва про народження серія [NUMBER], свідоцтва про укладення шлюбу серія [NUMBER] підтверджується те, що [PERSON] є дочкою [PERSON] та що вона змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON]. Відповідно до копії заповіту від 23 квітня 2001 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Помонятівської сільської ради, [PERSON] заповіла все своє майно [PERSON]. Згідно з довідкою № 59 від 15.02.2017 року та довідкою № 67 від 20.02.2017 року, виданими виконавчим комітетом Помонятівської сільської ради, станом на 01.07.1990 року в господарстві за адресою: [ADDRESS] проживали [PERSON] та [PERSON]. Це господарство станом на 01.07.1990 року відносилось до суспільної групи «колгоспні двори». [PERSON] помер [INFO], заповіт від його імені в Помонятівській сільській раді не посвідчувався. Постійне місце проживання [PERSON] та [PERSON] було село Помонята, Рогатинського району, Івано-Франківської області. [PERSON] день смерті проживала в [ADDRESS]. На день смерті її [INFO] з нею проживали: дочка - [PERSON], зять - [PERSON], онуки - [PERSON] та [PERSON]. Заповіт від імені [PERSON] у виконкомі Помонятівської сільської ради посвідчувався 23.04.2001 року. Цей заповіт не змінено і не скасовано. Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВСУ № 20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, ще регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні, розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Отже в силу ст. 549 ЦК УРСР , чинної на момент відкриття спадщини як [PERSON], так і [PERSON], де вказано, що спадкоємець прийняв спадщину , якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, спадщину [PERSON] прийняла [PERSON], а спадщину [PERSON] прийняла [PERSON]. Відповідно до заяви від 08.02.2017 року [PERSON] - сина [PERSON] та [PERSON], спадщину [PERSON] він не прийняв, на неї не претендує, звертатись до суду з метою визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини не буде. Постановою № 197/02-31 від 11 лютого 2017 року державний нотаріус Рогатинської районної державної нотаріальної контори відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з неподанням нею документів, що підтверджують право власності [PERSON] на житловий будинок та господарські будівлі. Згідно з копіями технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] та довідки № 9, виданих ОКП «Івано-Франківське обласне бюро технічної інвентаризації» 16 січня 2015 року, до його складу входять: житловий будинок (літ. А) загальною площею 70,8 кв. м, в т. ч. житловою площею 50,5 кв. м, літня кухня (літ. Б) площею 14,9 кв. м, стайня-стодола (літ. В) площею 51,9 кв. м, стайня (літ. Г) площею 7,8 кв. м, ворота (№ 1), огорожа (№ 2), криниця (№3). Реєстрація права власності на це домоволодіння в ОКП «Івано-Франківське обласне бюро технічної інвентаризації» не проводилась. Як зазначено в ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Зважаючи на те, що [PERSON] була власником спірних житлового будинку та господарських будівель, суд не встановив інших осіб, які прийняли спадщину після її смерті, окрім [PERSON], суд дійшов висновку, що позивач набула право власності на спадкове майно і це право підлягає захисту судом шляхом його визнання.

Outcome: approved