Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-25 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з заявою про розірвання шлюбу, в порядку окремого провадження, посилаючись на те, що подружнє життя у них не склалося, погляди на сімейне життя виявились абсолютно різними. Враховуючи неможливість відновлення між заявниками повноцінних сімейних відносин, вважають, що шлюб між ними повинен бути розірваний. В судовому засіданні [PERSON], [PERSON] підтримали заяву за викладеними в ній обставинами та просили задовольнити, зазначивши, що з питання щодо утримання їхньої малолітньої доньки між ними досягнуто згоди та укладено 04.12.2015 року договір про сплату аліментів на дитину, місце проживання дитини, визначення розміру участі батька у вихованні та умови здійснення ним права на особисте виховання дитини. Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Суд, заслухавши пояснення заявників та дослідивши матеріали справи, встановив наступне. 26.01.2013 року між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище - Купчинська) [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області, про що складено відповідний актовий запис № 30, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб [PERSON] І-ФМ № 101580 від 26.01.2013 року. Прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка [PERSON], дружини [PERSON]. У шлюбі у подружжя народилася донька [PERSON], [INFO] З Свідоцтва про народження [PERSON] І-ФМ № 262291 від 24.07.2013 року, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду реєстраційної служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області встановлено, що [PERSON] народилася [INFO], про що складено відповідний актовий запис № 868. Батьком записаний [PERSON], матірю [PERSON]. Судом також встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 04.12.2015 року уклали нотаріально посвідчений договір про сплату аліментів на дитину, місце проживання дитини, визначення розміру участі батька у вихованні та умови здійснення ним права на особисте виховання дитини, копія якого міститься в матеріалах справи. Згідно зі ст. 121 СК України, права та обов'язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 109 СК України, подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Відповідно до ч. 3 ст. 109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Враховуючи наведене та з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сім'я розпалася остаточно, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі заявників, отже укладений між заявниками шлюб підлягає розірванню. На підставі ст. 109, 113, 121 СК України,

Outcome: approved