Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-09 00:00:00

[PERSON] (надалі по тексту - позивач) 04.09.2019 звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Оріана» про: визнання протиправною бездіяльності службових осіб державного концерну «Хлорвініл» (правонаступник - АТ «Оріана») щодо невключення до переліку робочих місць, цехів, робіт, професій і посад Магнієвого заводу, працівникам яких підтверджене право на пільгове пенсійне забезпечення, затвердженого наказом №326 від 08.12.1993 р., посади заступника механіка цеху електролізу, та визнання за позивачем права на зарахування до його стажу роботи за Списком №2 періоду роботи з 22.08.1992 р. по 30.11.1993 р. на посаді старшого механіка цеху хлорування (з 17.09.1993 р. - відділення хлорування, дроблення електроліту і нафтококсу цеху електролізу) та з 01.12.1993 р. по 10.01.1995 р. - на посаді старшого механіка цеху електролізу, за результатами атестації робочих місць, затвердженої наказом №326 від 08.12.1993 р.; та визнання протиправною бездіяльності службових АТ «Оріана», що полягає у невидачі позивачу довідки про підтвердження стажу роботи на пільгових умовах за Списком №2 за весь період його роботи на підприємстві, та зобов`язання видати позивачу уточнюючу довідку за зразком, передбаченим пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637, з зазначенням періодів його роботи за Списом №2 з 04.09.1989 р. по 01.08.2001 р. Позовні вимоги мотивовано тим, що позивач 14.02.2019 року досягнув пенсійного віку (55 років), передбаченого для осіб, які відпрацювали не менше 12 років і 6 місяців за Списком №2, як це встановлено п. «б» ст. 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення». Після досягнення передбаченого Законом пенсійного віку, 16.05.2019 р. позивач звернувся із заявою до АТ «Оріана» про видачу уточнюючої довідки за зразком, передбаченим пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637, за період його роботи за Списком №2 з 04.09.1989 р. по 01.08.2001 р. Проте, листом №556 від 23.05.2019 р. АТ «Оріана» відмовило позивачу у видачі такої довідки. Така бездіяльність відповідача позбавляє позивача права на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, так як про обов`язковість представлення пільгової довідки з АТ «Оріана» зазначено у розписці-повідомленні до заяви про призначення пенсії від 10.05.2019 р., виданої Калуським об`єднаним управлінням ПФУ Івано-Франківської області. В зв`язку з вичерпанням усіх можливих способів витребування такої довідки від службових відповідача у добровільному порядку, позивач звернувся з позовом до суду. 09.09.2019 ухвалою Калуського міськрайонного суду відкрито провадження в даній справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи. Відповідач не скористався правом подання відзиву на позовну заяву. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Згідно ч. 8 ст. 178, ч. 2 ст. 191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, відповідно до вимог статті 274 ЦПК України, розглянувши справу за правилами спрощеного позовного провадження, встановив наступне. [PERSON] , [INFO] , 14.02.2019 року досягнув пенсійного віку (55 років), передбаченого для осіб, які відпрацювали не менше 12 років і 6 місяців за Списком №2, як це встановлено п. «б» ст. 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення». В зв`язку з набуттям права на призначення пільгової пенсії, 10.05.2019 р. звернувся до Калуського ОУ ПФУ з заявою про призначення пенсії. При прийманні документів, пенсійним органом було повідомлено позивачу про необхідність представлення пільгової довідки з АТ «Оріана», про що зазначено у розписці-повідомленні до заяви про призначення пенсії від 10.05.2019 р. 16.05.2019 р. позивач звернувся із заявою до АТ «Оріана» про видачу уточнюючої довідки за період роботи за Списком №2 з 04.09.1989 р. по 01.08.2001 р. 23.05.2019 р., листом АТ «Оріана» №556, позивачу було відмовлено у видачі такої довідки. Крім цього, листом АТ «Оріана» №557 від 23.05.2019 р. позивачу було повідомлено про те, що в архіві АТ «Оріана» відсутні ряд документів, що могли би свідчити про характер виконуваних ним робіт, а саме: картка форми Т-2; табелі обліку робочого часу; посадові інструкції; карти умов праці; протоколи вимірів аерозолів; протоколи оцінки травматичної безпеки; протоколи оцінки забезпеченості працівників засобами індивідуального захисту; протоколи оцінки умов праці за показниками напруженості трудового процесу; протоколи оцінки умов праці за показниками важкості трудового процесу; протоколи вимірів показників світлового середовища; протоколи вимірів показників мікроклімату; протоколи іонізуючого випромінювання; протоколи вимірів звукового тиску випромінювання; протоколи вимірів шкідливих речовин у повітрі робочої зони; протоколи вимірів рівня звукового тиску; накази про надання мені відпусток та заяв, з якими я звертався з проханням щодо надання мені таких відпусток; графіки відпусток; колективний договір; документи, що стосуються зміни умов праці на підприємстві в період з 04.09.1989 р. по 01.08.2001 р.; особисті картки інструктажу і перевірки знань; документи засідання комісії по перевірці знань з питань охорони праці; документи, що стосуються проходження періодичного медичного огляду на підприємстві. В додатку до листа №557, АТ «Оріана» надало позивачу копії усіх наказів про прийняття, переведення та звільнення в межах підприємства. Крім цього, в цьому ж листі йому було повідомлено про те, що копії штатних розписів та особових рахунків по нарахуванню заробітної плати, АТ «Оріана» не надає з підстав великого об`єму цих документів. 12.08.2019 р. позивач звернувся до відповідача із адвокатським запитом, в якому було висловлено вимогу щодо надання засвідчених копій особових рахунків по нарахуванню заробітної плати (розрахункових листів) виключно за період: 1992-1995 роки (з 01.01.1992 р. по 31.12.1995 р.). та штатних розписів за цей самий період. 20.08.2019 р., в додатку до листа №943, АТ «Оріана» надало позивачу копії запитуваних документів, в яких значиться, що протягом 1992-1995 років позивачу виплачувалась доплата на харчування, а згідно копій наданих штатних розписів значиться, що зміни до штатного розкладу протягом запитуваного періоду вносились 01.07.1991 р., 15.04.1992 р., 14.07.1992 р., 03.01.1994 р., 02.01.1995 р. В зв`язку з неможливістю в інший, позасудовий спосіб, витребувати довідку від службових осіб відповідача, позивач звернувся з даним позовом до суду. При вирішенні даного спору суд виходить з наступного нормативно-правового регулювання спірних правовідносин. У відповідності з вимогами пункту «б» частини першої статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за віком на пільгових умовах, незалежно від місця останньої роботи, мають працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку: чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи. Підставою для призначення пенсії за віком на пільгових умовах є насамперед наявність професії чи посади у відповідних, чинних в період роботи, Списках виробництв, робіт, професій, посад і показників, та виконання робіт в умовах, передбачених відповідним Списком. Підтвердження права на пільгове пенсійне забезпечення здійснюється у суворій відповідності із Списком №1 і №2 на підставі записів у трудових книжках працівників, та уточнюючих довідок, виданих на підставі первинних документів підприємств про характер та умови праці, а також про зайнятість упродовж повного робочого дня на роботах, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення. Для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці згідно з пунктом 10 Наказу Мінпраці «Про затвердження Порядку застосування Списків N 1 і N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» особі, яка звертається за призначенням пенсії, необхідно представити органам ПФУ уточнюючу довідку за зразком, передбаченим пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 . Пунктом 20 Порядку підтвердження наявності трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до пільгового стажу; професія; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких відноситься цей період роботи; відомості про атестацію робочих місць; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка; зайнятість основною роботою протягом повного робочого дня. Обов`язок видачі такої довідки покладено на роботодавця згідно вимог ст. 49 КЗпП України, а саме: «роботодавець зобов`язаний видати працівникові на його вимогу довідку про його роботу на даному підприємстві, в установі організації із зазначенням спеціальності, кваліфікації, посади, часу роботи і розміру заробітної плати». Окрему увагу суд звертає на законодавче врегулювання порядку проведення атестації робочих місць, а саме: Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації та розробленими на виконання постанови № 442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 1 вересня 1992 року № 41 (далі - Методичні рекомендації). Основна мета атестації, як випливає із зазначених нормативних актів, полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах. Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації. Результати атестації використовуються при встановленні пенсій за віком на пільгових умовах, пільг і компенсацій за рахунок підприємств та організацій, обґрунтуванні пропозицій про внесення змін і доповнень до списків № 1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, а також для розробки заходів щодо поліпшення умов праці та оздоровлення працюючих. Необхідність проведення атестації робочих місць, як і видання відповідного наказу за результатами такої атестації, введено в Україні з 22.08.1992 року, з набуттям чинності Постанови КМУ «Про порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці» №442 від 01.08.1992 року. Відповідно до п. 3 Порядку застосування Списків N 1 і N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Мінпраці № 383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються списки, чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92 року. Згідно п. 4.3 вказаного Порядку, у разі підтвердження цього права за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.97 (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць, до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві, тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку. Згідно п. 4.4 цього ж Порядку, якщо атестація була вперше проведена після 21.08.97, у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах, до пільгового стажу зараховується весь період роботи до 21.08.92, 5-річний період роботи на даному підприємстві, що передує даті видання наказу про її результати, та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку. Суд звертає увагу на те, що якщо чергова атестація була проведена з порушенням передбачених пунктом 4 Порядку проведення атестації строків, а працівник до її проведення виконував роботу, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, цей період його роботи має бути зарахований до пільгового стажу за результатами попередньої атестації. Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права була висловлена у постанові Верховного Суду України від 16 вересня 2014 року № 21-307а14. Отже, відповідно до вищенаведених норм, роботодавець зобов`язаний видати працівникові на його вимогу уточнюючу довідку про роботу на пільгових умовах, у разі наявності професії чи посади у відповідних, чинних в період роботи особи, Списках, та за умови підтвердження такої посади як пільгової за результатами атестації робочих місць. Зазначений висновок узгоджується з правовою позицією, висловленою Верховним Судом у постанові від 17.04.2019 р. у справі №169/107/16-ц. Згідно записів трудової книжки та наказів про прийняття, переведення та звільнення в межах АТ «Оріана», з 04.09.1989 р. по 12.06.1990 р. позивач працював механіком дільниці в цеху хлорування Магнієвого заводу; з 13.06.1990 р. по 16.09.1993 р. - старшим механіком в цеху хлорування Магнієвого заводу; з 17.09.1993 р. по 30.11.1993 р. - старшим механіком в цеху електролізу, до складу якого ввійшло відділення хлорування, дроблення електроліту і нафтококсу електролізу Магнієвого заводу; з 01.12.1993 р. по 10.01.1995 р. - заступником механіка цеху електролізу; з 11.01.1995 р. по 12.02.1995 р. - старшим майстром, зайнятим на ремонті, профілактиці та обслуговуванні технологічного обладнання цеху електролізу; з 13.02.1995 р. по 01.08.2001 р. - начальником електроливарного цеху Магнієвого заводу. Посада «механік дільниці» цеху хлорування передбачена Списком №2, розділ VIII, підрозділ 10.б, код КП 2091200б-23607, затвердженого Постановою КМ СРСР №10 від 26.01.1991 р. Посада «старший механік» в цеху хлорування та в цеху електролізу (відділення хлорування) передбачена Списком №2, розділ VIII, підрозділ 10.б, код КП 2091200б-23616, затвердженого Постановою КМ СРСР №10 від 26.01.1991 р. Посада «заступник механіка цеху електролізу» - Списком №2, розділ VIII, підрозділ 10.б, код КП 2091200б-23616, затвердженого Постановою КМ СРСР №10 від 26.01.1991 р. Посада «старший майстер, зайнятий на ремонті, профілактиці та обслуговуванні технологічного обладнання цеху електролізу» - Списком №2, розділ VIII, підрозділ 10.б, код КП 2091200б-23362, затвердженого Постановою КМУ №162 від 11.03.1994 р. Посада «начальник електроливарного цеху» - Списком №2, розділ VIII, підрозділ 10.б, код КП 2091200б-24125, затвердженого Постановою КМУ №162 від 11.03.1994 р. Зазначені Списки №2 діяли в період роботи позивача в АТ «Оріана», як це передбачено п. 3 Порядку застосування Списків N 1 і N 2, затвердженого наказом Мінпраці № 383. Відповідач у своєму листі №556 від 23.05.2019 р. зазначає, що відповідно до Порядку застосування Списків N 1 і N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, після 21.08.1992 року відповідне право повинно бути підтверджене за результатами атестації робочих місць. Також, підприємством зазначено, що в переліку професій і посад, працівникам яких підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення, затвердженого наказом №326 від 08.12.1993 р. по магнієвому заводі (атестація проводилася вперше) цех хлорування відсутній. Суд критично ставиться до таких аргументів відповідача, так як станом на 08.12.1993 р. (на дату затвердження результатів атестації робочих місць) цех хлорування не міг бути наявним у даному наказі з тих підстав, що 17.09.1993 р. цех хлорування було включено в структуру цеху електролізу. В свою чергу, в додатку до наказу №326 від 08.12.1993 р. серед проатестованих посад цеху електролізу міститься ряд професій та посад, в тому числі і старшого механіка цеху (код КП 2091200б-23616). Оскільки, атестація робочих місць за умовами праці на Магнієвому заводі вперше проведена 08.12.1993 р., тому весь період роботи позивачав цеху хлорування, а потім і цеху електролізу, підтверджено: до 22.08.1992 року - документами відповідних умов праці за час виконання роботи, після 21.08.92 року - також і результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці, адже цех хлорування на момент проведення атестації робочих місць був уже структурним підрозділом цеху електролізу. Крім цього, судом встановлено, що згідно штатного розпису по підприємству на 1992 р. передбачено цех хлорування, а згідно штатного розпису на 1994 р. - такий цех відсутній. Що стосується посади заступника механіка цеху електролізу, то судом встановлено, що така посада не передбачена Класифікатором професій, затвердженим і введеним в дію постановою Державного комітету СРСР по стандартах від 27 серпня 1986 р N 016 (який діяв в період роботи позивача). Натомість, Класифікатор містить професію «механіка цеху» (код 23616), яка належним чином була проатестована як «старшого механіка цеху» (аналогічно за кодом 23616), згідно наказу №326 від 08.12.1993 р., дія якого поширюється на 5 наступних років, тобто по 07.12.1998 р. Також, вказана посада визнана такою, що належить до Списку №2 і наказом про проведення атестації робочих місць від 31.12.1998 р. №644. Що стосується посад працівників цеху електролізу, в якому працював позивач, починаючи з 17.09.1993 р., то в ньому, згідно штатного розпису на 1994 рік, передбачено 23 штатні одиниці за 17 посадами, кожна з яких, окрім тільки заступника механіка цеху, була включена до переліку професій і посад, працівникам яких підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення згідно наказу №326 від 08.12.1993 р. Системний аналіз наданих до суду документів, дає підстави зробити висновок, що всі посади в цеху електролізу були проатестовані згідно наказу №326 від 08.12.1993 р., а посада «заступника механіка» не була включена до наказу №326 виключно через помилку службових осіб підприємства. Суд приходить до висновку, що така помилка була допущена через те, що посада «заступника механіка цеху електролізу» була введена до штатного розпису з 1994 р., коли атестація робочих місць на підприємстві була уже проведена. Згідно Списку №2, затвердженого Постановою КМ СРСР №10 від 26.01.1991 р., розділ VIII, підрозділ 10 «Одержання металу електролітичним способом у розплаві металу», пункт б «Керівники і спеціалісти», передбачено посади 2091200б-23607 «механіки дільниць» та 2091200б-23616 «механіки цехів». Аналогічно, дані професії передбачені і наступним діючим Списком №2, затвердженим Постановою КМУ №162 від 11.03.1994 р. Дані обставини в сукупності свідчать про те, що посада заступника механіка цеху електролізу, аналогічно як і старшого механіка цього ж цеху, передбачена Списком №2, розділом VIII, підрозділ 10 «Одержання металу електролітичним способом у розплаві металу», пункт б «Керівники і спеціалісти», КП 2091200б-23616, затвердженого Постановою КМ СРСР №10 від 26.01.1991 р. та Постановою КМУ №162 від 11.03.1994 р. Також, суд звертає увагу на те, що згідно п. 5 Наказу Мінпраці «Про затвердження Порядку застосування Списків N 1 і N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» передбачено, що у разі підтвердження за результатами атестації права на пенсію за віком на пільгових умовах за Списками N 1 чи N 2 працівникам окремих видів виробництв, робіт, професій чи посад, які мають виражену специфіку, до пільгового стажу зараховується період їх роботи на даному підприємстві, за який умови праці на відповідних робочих місцях не змінювалися і який визначений наказом по підприємству чи організації про затвердження результатів проведення цієї атестації. Оскільки, умови праці на робочому місці «старшого механіка цеху» та «заступника механіка цеху» у цеху електролізу Магнієвого заводу у позивача були аналогічними, про що свідчать представлені до суду докази, а також, враховуючи той факт, що всі робочі місця цеху електролізу за результатами атестації робочих місць, затверджених наказом №326 від 08.12.1993 р., визнані такими, що мають право на пільги та компенсації згідно ЗУ «Про пенсійне забезпечення», тому і позивач, як спеціаліст даного цеху, має право на зарахування усього періоду роботи на Магнієвому заводі до стажу роботи за Списком №2. Додатково суд звертає увагу на копії розрахункових листків по нарахуванню заробітної плати позивача з 01.01.1992 р. по 31.12.1995 р. Право громадян на належні, безпечні та здорові умови праці проголошені ст. 22, 24 Загальної декларації прав людини та витікає з вимог ст. 7 Міжнародного пакту про економічні, соціальні і культурні права. Нашою Державою ці права також закріплено ст. 43 Конституції України, ст. 153 Кодексу законів про працю України та іншими законодавчими актами. Згідно зі ст. 153 Кодексу законів про працю України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на керівників підприємств. Якщо внаслідок технологічних особливостей виробництва забезпечити повною мірою здорові умови праці неможливо, з метою забезпечення соціальних гарантій працюючим, зайнятим в шкідливих і важких умовах праці, статтями 51, 76, 100, 166 Кодексу законів про працю України та статтею 7 Закону України «Про охорону праці» передбачено надання пільг та компенсацій. Згідно статті 7 ЗУ «Про охорону праці» встановлено, що працівники, зайняті на роботах з важкими та шкідливими умовами праці, безоплатно забезпечуються лікувально-профілактичним харчуванням, молоком або рівноцінними харчовими продуктами, газованою солоною водою, мають право на оплачувані перерви санітарно-оздоровчого призначення, скорочення тривалості робочого часу, додаткову оплачувану відпустку, пільгову пенсію, оплату праці у підвищеному розмірі та інші пільги і компенсації, що надаються в порядку, визначеному законодавством Згідно усіх розрахункових листків, наданих позивачу, вбачається, що протягом усього періоду роботи в АТ «Оріана» він отримував доплату на харчування (як в період, який відповідач визнає як пільговий, так і в спірні періоди), що є додатковим підтвердженням того факту, що позивач працював у шкідливих умовах праці. Враховуючи все вищенаведене, суд приходить до висновку, що позивачем у належний спосіб та належними і достатніми доказами підтверджено факт роботи за Списком №2 у період з 04.09.1989 р. по 01.08.2001 р. Згідно даних Єдиного Державного реєстру юридичних та фізичних осіб та довідки №218 від 26.02.2019 р., АТ «Оріана» є правонаступником Калуського в/о «Хлорвініл» (концерн «Хлорвініл», концерн «Оріана», ВАТ «Оріана»), а тому, як роботодавець позивача в період з 04.09.1989 р. по 01.08.2001 р., зобов`язане видати йому уточнюючу довідку про підтвердження пільгового стажу роботи за Списком №2 за період роботи з 04.09.1989 р. по 01.08.2001 р., згідно з додатком №5 до Порядку до підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають до задоволення. На підставі наведеного та

Outcome: approved