Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-02 00:00:00

[PERSON], надалі позивач, звернувся в суд з позовом до [PERSON], надалі відповідач, третя особа Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції, в якому просить визнати дійсним шлюб, зареєстрований між [PERSON] та [PERSON] у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції 08 серпня 2015 року актовий запис №1303 у звязку з його фіктивністю. Згідно заяви позивач просить справу розглядати без його участі з підтриманням позовних вимог. В попередньому засіданні заявлений позов підтримує, в його обґрунтування зазначає, що він зареєстрував шлюб із гр. [PERSON], однак, після реєстрації вона поїхала до свого місця проживання, не спілкувалася із ним, не відповідала на його дзвінки. Після реєстрації шлюбу разом із дружиною він не проживав, не знає її місцезнаходження. Стверджує, що укладення шлюбу із сторони відповідача було потрібне для отримання переваг для виїзду за межі території України і без наміру створити сімю, а тому шлюб є фіктивний і підлягає визнанню недійсним. Відповідача в судове засідання не зявлялася, заперечень проти позову не подала, а тому суд в порядку ст.ст. 169, 224 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, розглянувши матеріали справи, встановив наступні обставини. 08 серпня 2015 року між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб, актовий запис №1303, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ИД №121728, виданим 01.10.2015р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції. Як вказав позивач, укладений 08.08.2015р. із [PERSON] шлюб не створювався із наміром створити сімю, після реєстрації шлюбу дружина виїхала в своє місце проживання без будь-яких пояснень та нікого не повідомляла про свої наміри, від дати укладення шлюбу вони разом не проживали. Станом на дату подання позову він не знає, де знаходиться відповідач. Після укладення шлюбу сторони не набули прав та обовязків подружжя. У відповідності до частини 2 статті 40 Сімейного кодексу України шлюб визнається недійсним за рішенням суду у разі його фіктивності. Шлюб є фіктивним, якщо його укладено жінкою або чоловіком або одним із них без наміру створення сімї та набуття прав та обовязків подружжя. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У відповідності до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. При встановлених обставинах суд прийшов до висновку, що укладений 08.08.2015р. між [PERSON] та [PERSON] шлюб є фіктивним, укладений без наміру створити сімю та набуття прав і обовязків подружжя, а тому його слід визнати недійсним. Згідно ст. 88 ЦПК України понесений позивачем судовий збір не відшкодовується. На підставі наведеного та

Outcome: approved