Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-09 00:00:00

[PERSON]»янова О.В. звернулась до суду з позовом, в обґрунтування якого вказала, що перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від якого сторони мають дочку [PERSON]»янову [PERSON], [INFO] та повнолітню дочку [PERSON]»янову [PERSON] [INFO]. В теперішній час сторони проживають окремо, малолітня дитина проживає з позивачем та перебуває на її утриманні, дочка [PERSON]»янова [PERSON] досягла повноліття, але продовжує навчання в Одеському державному аграрному університеті на денній формі навчання; строк навчання до 30.06.2017 року. Повнолітня дочка сторін свого заробітку не має, позивач вказує, що дочка фактично перебуває на її утриманні. Посилаючись на наведені обставини, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання малолітньої дитини в розмірі 1/4 частини доходів відповідача та на утримання повнолітньої дочки на період її навчання в розмірі 1/4 частини доходів відповідача. Позивач [PERSON]»янова О.В. в судове засідання не з»явилась; надала заяву, в якій підтримала заявлені вимоги в повному обсязі та просила розглядати справу за її відсутності. Проти проведення заочного розгляду справи не заперечує. Третя особа на стороні позивача [PERSON]»янова Т.С. в судове засідання не з»явилась, надала заяву, в якій підтримала заявлені вимоги та просила розглянути справу за її відсутності. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON]»янов С.П. в судове засідання не з»явився, про дати розгляду справи повідомлявся в порядку ст. 74 ЦПК України шляхом направлення судових повісток за місцем реєстрації. Причин неявки суду не повідомляв, заяв про розгляд справи за його відсутності не надавав. Відповідно до ст. 224-225, 169 ЦПК України, судом винесена ухвала про заочний розгляд справи. Дослідивши надані докази, суд дійшов до наступного. Відповідно до ст. 15 ЦПК України справа підсудна суду. За ст. 10,60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Із свідоцтва про одруження серії 1-ЖД №037566, виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Великомихайлівського району Одеської області вбачається, що сторони з 06.07.1996 року перебувають в зареєстрованому шлюбі (а.с.3). Із доданих до матеріалів справи копій свідоцтв про народження вбачається, що сторони є батьками [PERSON]»янової [PERSON] [INFO] та [PERSON]»янової [PERSON] [INFO]. Із позову вбачається, що в теперішній час сторони однією сім»єю не проживають, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають. Малолітня дитина [INFO] проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Розглянувши позов в частині стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітньої дитини, суд дійшов до наступного. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в долі від доходу його матері, батька та (або) в твердій грошовій сумі. З»ясувавши обставини, визначені ст.. 182 СК України, суд із матеріалів справи встановив, що відповідач є працездатною особою, хронічних захворювань або захворювань, які потребують тривалого лікування відповідач не має. Оцінивши всі матеріали справи в їх сукупності та кожен окремо, беручи до уваги, що малолітня дитина мешкає з позивачем, знаходиться на її утриманні, відповідач не надає позивачу матеріальної допомоги на утримання дитини, хоча зобов»язаний матеріально утримувати дітей, а також те, що відповідач не скористався своїми процесуальними правами прибути в судове засідання та заперечувати проти заявлених вимог, суд вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на утримання малолітньої дочки [PERSON] [INFO] в розмірі 1/4 частини доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, від дня подання позовної заяви до повноліття дитини. Розглянувши позов в частині стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, суд дійшов до наступного. Відповідно до ст.199 СК України, якщо повнолітній син чи дочка продовжує навчання і у зв»язку з цим потребує матеріальної допомоги, батьки зобов»язані утримувати його (її) до закінчення навчання або досягнення двадцяти трьох років при умові, що вони мають можливість надавати матеріальну допомогу. Згідно з ч. 3 ст. 199 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той із батьків, з ким проживають повнолітня дочка або син, а також самі дочка або син, які продовжують навчання. Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», Обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК ( 2947-14 ) право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають. Аналіз вказаних положень дозволяє зробити висновок, що вимоги про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки на період її навчання не є безумовними. Аліменти можуть бути стягнуті за наявність певної сукупності юридичних фактів. Судом встановлено, що сторони є батьками повнолітньої [PERSON]»янової [PERSON], яка ще не досягла віку 23 років; фактично проживає з матір»ю [PERSON]»янової О.В.; навчається денно у вищому навчальному закладі; отримує стипендію, розмір якої становить 879,45 грн, проживає у гуртожитку, за який щомісячно сплачує кошти, фактично перебуває на утримання матері, яка несе витрати на її проживання. Встановивши всі обставини суд дійшов до висновку, що третя особа [PERSON]»янова Т.С. як особа, що продовжує навчання, потребує матеріальної допомоги з боку батьків, оскільки розмір стипендії, яку вона отримує, нижче прожиткового мінімуму для працездатної людини . При визначені розміру аліментів, які можуть бути стягнуті з відповідача на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, суд приймає до уваги наявність у відповідача другої малолітньої дитини, наявність у [PERSON]»янової [PERSON] самостійного заробітку у вигляді стипендії, також суд приймає до уваги те, що відповідач не скористався своїми процесуальними правами з»явитись в судове засідання та заперечувати проти заявлених вимог. Оцінивши всі встановлені в судовому засіданні обставини, з урахуванням наведених позивачем витрат на навчання та утримання повнолітньої дочки, розміру прожиткового мінімуму, встановленого на повнолітню особу на час розгляду справи, суд вважає, що відповідач має матеріальну можливість надавати позивачу матеріальну допомогу на період навчання їх спільної дочки. За ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в долі від доходів його матері, батька та (або) в твердій грошовій сумі. Оцінивши всі встановлені обставини відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання повнолітньої дочки на період навчання у вищому навчальному закладі в розмірі 1/6 частини зі всіх видів доходів щомісячно, починаючи з 31.08.2016 року до закінчення [PERSON]»яновою Т.С. навчання, тобто до 30 червня 2017 року. Відповідно до ст.. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 551,20 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial