Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-27 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулись з позовом до Будинкового комітету по [ADDRESS], [PERSON], вказавши, що [PERSON] мешкає в кімнаті №? 27 площею 9,9 кв.м. у гуртожитку, розташованому у [ADDRESS], на підставі ордеру, а [PERSON] мешкає разом із ним як дружина без укладення шлюбу. На підставі рішення Виконавчого комітету Запорізької міської ради від 22.04.2008 року здійснюється реконструкція вказаного гуртожитку під житловий будинок. Незважаючи, що з проектно-кошторисною документацію позивачі ознайомлені не були, згоди на переобладнання та перепланування своєї кімнати не давали, 03.02.2013 року невідомі особи за розпорядженням [PERSON] заклали двірний отвір з кімнати №? 27 до коридору житлового блоку, в якому розташовані кімнати №№ 27, 28, 28а та 32, обмеживши таким чином позивачам доступ до загальних приміщень гуртожитку та унеможлививши задоволення фізіологічних потреб. Посилаючись, що в результаті дій відповідачів, були порушені права позивачів, просять визнати протиправними дії Будинкового комітету по [ADDRESS] та [PERSON] щодо неотримання згоди [PERSON] на переобладнання та перепланування кімнати №? 27, а також приміщень житлового блоку гуртожитку, де мешкають позивачі; визнати протиправними дії [PERSON] по організації закладення цеглою дверного отвору, який веде з коридору житлового блоку до кімнати №? 27 по [ADDRESS]; зобов'язати [PERSON] за свій рахунок привести приміщення житлового блоку, в якому розташовані кімнати №№ 27, 28, 28а та 32 гуртожитку у попередній стан, стягнути з відповідачів солідарно моральну шкоду в сумі 15000 гривень, а саме по 7500 гривень на користь кожного з позивачів. В судовому засіданні позивачі та представник позивачів на позовних вимогах наполягали повністю. Позивач [PERSON] суду пояснив, що у 2006 році на підставі ордеру отримав кімнату №? 27 площею 9,9 кв.м. в гуртожитку по [ADDRESS], де мешкав тривалий час разом з [PERSON], з якої перебуває у фактичних шлюбних відносинах. У 2008 році на загальних зборах мешканців гуртожитку, на якому була присутня [PERSON], було прийнято рішення про здійснення реконструкції гуртожитку у житловий будинок за рахунок мешканців гуртожитку. Посилаючись, що з проектом реконструкції його не ознайомили, з рішенням щодо реконструкції гуртожитку він не згоден. Тож будь-яких дій щодо переобладнання своєї кімнати не вчиняв. [PERSON], яка мешкає в кімнаті № 28, кілька разів залишала йому попередження про те, що буде здійснювати переобладнання, а у лютому 2013 року наймані нею працівники заклали дверний отвір, який веде з коридору до кімнати №? 27 до інших приміщень житлового блоку, в яких розташовані туалет, кухня та душ, а також прибрали душ. Вказував, що, на його думку, в результаті реконструкції гуртожитку порушено його права, фактично він не має можливості мешкати в кімнаті, а фактично мешкає у квартирі [PERSON], переобладнання своєї кімнати, як це передбачено проектом, не є можливим, крім того, він не згоден проводити таке переобладнання за свій рахунок. Спричинення моральної шкоди пояснював неможливістю мешкати у кімнаті. Позивач [PERSON] суду пояснила, що на цей час фактично мешкає та зареєстрована проживаючою у квартирі по [ADDRESS]. З 2006 року мешкала у кімнаті №? 27 гуртожитку по [ADDRESS] разом з [PERSON], з яким перебувала у фактичних шлюбних відносинах. На загальних зборах мешканців гуртожитку, де було прийнято рішення про проведення реконструкції гуртожитку вона була присутня, однак, з запропонованим проектом вони не погоджуються та не бажають здійснювати реконструкцію за свій рахунок. Через неможливість проживання в кімнаті також наполягала на стягненні моральної шкоди. Представник позивачів на позовних вимогах наполягав, вказуючи, що законних підстав для зобов'язання [PERSON] сплачувати вартість переобладнання приміщень немає, з позивачами проект реконструкції узгоджений не був, тож просив зобов'язати [PERSON] за свій рахунок привести житловий блок у попередній стан, а саме відновити дверний отвір та душ, а також прибрати перегородку. Спричинення моральної шкоди позивачам обґрунтовував тривалою неможливістю мешкати у кімнаті. Представник відповідача Будинкового комітету по [ADDRESS] в судовому засіданні проти позову заперечувала повністю. Вказала, що [PERSON] мешкає в гуртожитку з 2006 року, вселився на підставі ордеру, [PERSON] мешкала в кімнаті без відповідної правової підстави та без реєстрації. Уці загальними зборами мешканців гуртожитку було прийнято рішення про реконструкцію гуртожитку по [ADDRESS] під житловий будинок за рахунок мешканців. На підставі рішення Виконкому Запорізької міської ради від 22.04.2008 року за рахунок мешканців гуртожитку було замовлено та розроблено проект реконструкції, отримані всі дозволи, а на цей час фактично вже завершено реконструкцію відповідно до проекту. [PERSON] та [PERSON] знали про прийняте рішення, але не бажали здійснювати переобладнання за свій рахунок, також не брали участі в оплаті розроблення проекту реконструкції. Відповідно із проектом реконструкції житлові права [PERSON] не обмежуються, оскільки кімната площею 9,9 кв.м., яка була йому надана, йому і залишається, а також виділяється додатково коридор площею 6 кв.м. Також передбачено обладнання туалету, душу та кухні відповідно до проекту. Зазначене переобладнання є можливим, відповідає санітарним нормам та аналогічним чином вже здійснено в своїй кімнаті [PERSON], яка заклала дверний отвір між кімнатами 27 та 28, що передбачено проектом. Посилаючись, що дії Будинкового комітету та [PERSON] є законними, просила у позові відмовити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, вказавши, що мешкає в кімнаті № 28 гуртожитку по [ADDRESS] з 2006 року на підставі ордеру. У 2008 році мешканцями гуртожитку було прийняте рішення про реконструкцію гуртожитку під житловий будинок з обладнанням окремих квартир з метою їх подальшої приватизації. За рахунок мешканців було замовлено, розроблено та узгоджено проект реконструкції. Особисто [PERSON] неодноразово попереджала [PERSON] та [PERSON] про намір здійснити переобладнання відповідно до проекту, але позивачі зі свого боку жодних дій не вчиняли. 03.02.2013 року [PERSON] за свій рахунок було закладено дверний отвір у коридор між кімнатами 27 та 28, а згодом також побудовано перегородку між кімнатами 28 та 28а, збудовано туалет, душ та кухню. Відповідач вказувала, що [PERSON] зі свого боку також має можливість вчинити відповідне переобладнання, отримавши в результаті квартиру з окремим виходом, але не бажає сплачувати такі витрати. Представник третьої особи МКП «Основаніє» в судовому засіданні проти позову заперечувала, вказавши, що реконструкція гуртожитку проведена у відповідності до рішення Виконкому, згідно із проектом та дозволом на початок робіт, проект реконструкції перебував у холі гуртожитку у вільному доступі, тож позивачі мали змогу ознайомитися з ним. [PERSON] зареєстрований в кімнаті гуртожитку один та на цей час має заборгованість зі сплати житлово-комунальних послуг на суму більш ніж 10000 гривень. Третя особа Запорізька міська рада в судове засіданні представника не направила, про місце та час розгляду справи повідомлені у встановленому порядку, причини неявки суду не повідомили. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що мешкає в кімнаті № 32 гуртожитку по [ADDRESS]. При прийнятті рішення про реконструкцію гуртожитку у житловий будинок вона була згодна та частково надала кошти, але потім змінила свою думку. Оскільки не має коштів на переобладнання. Свідок [PERSON] суду пояснила, що у 2012 році на підставі ордеру вселилась в кімнату № 28а гуртожитку по [ADDRESS], при цьому була попереджена, що в гуртожитку розпочато реконструкцію, але письмової згоди не це не давала, оскільки не має коштів на здійснення реконструкції. При вивченні матеріалів справи судом встановлено наступне. На підставі ордеру №2 від 26.01.2006 року (а.с. 91) [PERSON] на родину з трьох осіб: дружина [PERSON] та син [PERSON], надано кімнату №? 27 площею 9,9 кв.м. в гуртожитку за адресою: [ADDRESS]. Відповідач [PERSON] мешкає в кімнаті № 28 площею 9,8 кв.м. вказаного гуртожитку на підставі ордеру № 3 від 12.01.2006 року (а.с. 56). Відповідно до рішення Запорізької міської ради № 5 від 06.12.2007 року «Про надання дозволу на створення органу самоорганізації населення - будинкового комітету по [ADDRESS]» та протоколу зборів мешканців гуртожитку від 19.07.2007 року (а.с. 81) створено Будинковий комітет по [ADDRESS], який зареєстрований 07.12.2007 року (а.с. 21) та діє згідно із Положенням про будинковий комітет (а.с. 77-79). Згідно з протоколом загальних зборів мешканців гуртожитку по [ADDRESS] від 18.02.2008 року (а.с. 84-85) було прийнято рішення про проведення реконструкції гуртожитку під житловий будинок за рахунок коштів мешканців. Рішенням Виконкому Запорізької міської ради № 180/28 від 22.04.2008 року (а.с. 86) будинковому комітету по [ADDRESS] дозволено проектування та реконструкція будівлі гуртожитку по [ADDRESS] під житловий будинок. У 2009 році розроблено, узгоджено та затверджено проект реконструкції будівлі гуртожитку під житловий будинок з квартирами соціального типу по [ADDRESS] (а.с. 99-100). 03.02.2011 року Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області надано дозвіл № 01-11/П на виконання підготовчих робіт до реконструкції будівлі гуртожитку під житловий будинок по [ADDRESS] (а.с. 101), а 23.10.2012 року зареєстровано Декларацію про початок виконання будівельних робіт (а.с. 87-88). При вирішенні спору суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 129 Житлового кодексу України єдиною підставою для вселення на надану у гуртожитку жилу площу є спеціальний ордер. Зважаючи, що позивач [PERSON] має власне житло, де зареєстрована у встановленому порядку, ордеру на право проживання у кімнаті гуртожитку не отримувала та не надала жодних доказів правомірності свого мешкання у кімнаті №? 27 гуртожитку по [ADDRESS], суд дійшов висновку, що позивачем [PERSON] не доведено наявність у неї права проживання та користування кімнатою гуртожитку та, відповідно, порушення такого права з боку відповідачів, що є підставою для відмови у позові, заявленому нею. Щодо вимог [PERSON] суд виходить з наступного. Правомірність реконструкції гуртожитку у житловий будинок підтверджена вивченими в судовому засіданні документами, а саме: рішенням загальних зборів мешканців гуртожитку, затвердженого протоколом від 18.02.2008 року, рішенням Виконкому Запорізької міської ради від 22.04.2008 року, проектом реконструкції гуртожитку, дозволом Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області на проведення робіт, тощо, які позивачем [PERSON] у будь-якому порядку не оскаржувались. Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 3 ЦПК України захисту в судовому порядку підлягають порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси громадян. Статті 10, 60 ЦПК України вказують, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В обґрунтування заявлених вимог [PERSON] посилався, що в результаті проведення реконструкції гуртожитку відповідно до проекту фактично зменшено житлову площу, яка йому була надана для проживання та обмежено доступ до туалету, душу та кухні. Натомість, з аналізу планів першого поверху гуртожитку до та після реконструкції (а.с. 89, 90) вбачається, що житлова площа [PERSON] жодним чином не зменшується, оскільки фактично відповідно до плану реконструкції йому, крім кімнати площею 9,9 кв.м., надається також додаткове приміщення для облаштування окремого санвузла та кухні, тобто у разі виконання переобладнання відповідно до плану реконструкції [PERSON] отримає окрему квартиру на першому поверсі з окремим виходом на вулицю загальною площею 17,35 кв.м., житловою 11,8 кв.м. (а.с. 52). Заперечення [PERSON] щодо неможливості облаштування окремого санвузла та кухні спростовуються затвердженим планом реконструкції, який погоджений у встановленому порядку з усіма державними установами, на якому зображено яким саме чином можливе здійснити таке переобладнання, а також фактичним виконанням відповідачем [PERSON] відповідної реконструкції на такій саме площі, яка, як вбачається з пояснень учасників процесу, здійснена у повній відповідності до затвердженого проекту без порушень. Суд також враховує, що [PERSON] та [PERSON] протягом кількох років було достеменно відомо про проведення реконструкції гуртожитку, а також обох позивачів неодноразово та заздалегідь як усно, так і письмово попереджала відповідач [PERSON] про свій намір здійснювати переобладнання відповідно до проекту (а.с. 13, 14), однак жодних дій позивачами для обладнання окремого санвузла та забезпечення можливості нормального проживання не було вчинено. Фактично заперечення [PERSON] полягають у незгоді здійснювати переобладнання наданих йому приміщень за власний кошт, але таке рішення прийнято мешканцями гуртожитку та, як вже зазначалось судом, позивачем в будь-якому порядку не оскаржувалось. Зважаючи на вищезазначене, оскільки позивачем не доведено порушення його прав з боку відповідачів чи наявність в діях відповідачів порушень чинного законодавства, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed