Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-19 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] та після уточнення вимог просила стягнути з відповідача аліменти на утримання їх неповнолітньої доньки [PERSON] , у розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше двох прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, і до повноліття дитини, а також на утримання позивача аліменти у розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше двох прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною трьох років. Позов обгрунтований тим, що відповідач надає допомогу у розмірі 3000 грн., яка не є достатньою для забезпечення усим необхідним, тоді як він має доходи, оскільки працює в якості другого помічника капітана. В теперішній час приховує свої доходи, позакривав усі рахунки. Крім того, позивач також потребує матеріального забезпечення, оскільки вона не працює, доглядає за дитиною, а відповідач не надає допомогу. Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити. Просили суд врахувати відомості про працевлаштування позивача, як додаткове підтвердження наявності коштів виїзд за кордон України. Представник відповідача заперечувала проти заявлених вимог вказуючи на те, що відповідач сплачує кошти на утримання доньки у розмірі 3000 грн. щомісячно, і готовий також нести витрати по придбанню одягу для доньки та сплачувати аліменти на утримання позивача у розмірі 1000 грн., не працевлаштований, в пошуках роботи. Вважає, що вимоги позивача про визначення розміру аліментів не менше двох прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, не відповідають вимогам закону. Документи подані позивачем за 2017 р. не підтверджують працевлаштування відповідача, а були наміром працевлаштуватися. Також представник відповідача не заперечувала проти розміру витрат на правничу допомогу. Заслухавши позивача, її представника та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. Позивач і відповідач знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 22.12.2016 р. та мають спільну доньку [PERSON] , [INFO] . Догляд за дитиною здійснює позивач, а відповідач добровільно надає 3000 грн., які позивачу є недостатніми для утримання доньки. Згідно з нормами ч.1 та 2 ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення повноліття. Згідно з вимогами ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Нормами ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей Відповідно до ч.2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу (ч.4 ст. 84 СК України). Відповідно до ч.1 ст.80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно знормами ч.2 ст.78 ЦПК Україниобставини справи,які зазаконом маютьбути підтвердженіпевними засобамидоказування,не можутьпідтверджуватися іншимизасобами доказування. Оцінивши надані докази не знайшло свого підтвердження належними доказами підтвердження про працевлаштування відповідача, разом з тим для цього відсутні перешкоди за станом здоров`я. Проаналізувавши вказані норми суд вважає, що підстав визначення розміру аліментів не менше двох прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку не має, оскільки, законом визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Отже, враховуючи розмір заявлених позивачем вимог в частці від доходу, підлягають стягненню аліменти на утримання доньки і дружини у розмірі по 1/4 частини від доходу відповідача щомісячно. Згідно зі ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Нормами ч.1 ст.430 ЦПК України визначено, що суд допускає негайне виконання судових рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Таким чином враховуючи вказану норму суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до вимог ст.137 та ч.1 ст.141 ЦПК України та ст.4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача підлягає також стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 1409,60 грн., а на користь позивача витрати з правничої допомоги у розмірі 3000 грн..

Outcome: partial