Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-28 00:00:00

Адвокат Найченко О.Є., діючи в інтересах [PERSON] , звернувся до суду з позовною заявою до Токарівської сільської ради Херсонського (Білозерського) району Херсонської області, третя особа: [PERSON] , про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, мотивуючи позов тим, що [INFO] померла мати позивача - [PERSON] та після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно - Ѕ частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Крім нього, іншим спадкоємцем першої черги є рідний брат позивача - [PERSON] . На теперішній час позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, так як пропустив строк, передбачений частиною 1 статті 1270 ЦК України, для прийняття спадщини з поважних причин, оскільки постійно перебуває у закордонних відрядження та тривалий час знаходиться за межами України. Просив визначити додатковий строк три місяці для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . 11 грудня 2020 року у справі відкрито провадження та справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 1 березня 2021 року витребувано докази. Відповідно до ухвали суду від 1 березня 2021 року підготовче провадження закрито та справу призначено до розгляду. Сторони в судове засідання не прибули. Представник позивача подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги просив задовольнити. Педставник відповідача Токарівської сільської ради Херсонського (Білозерського) району Херсонської області подав заяву, в якій просив розглянути справу без участі представника сільської ради, щодо задоволення вимог позивача не заперечував. Третя особа [PERSON] в судове засідання не прибув, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином; про причини неявки до суду не повідомляв, заяв чи клопотань не подавав. Відповідно до статті 247 частини 2 Цивільно-процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі, якщо, відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, позицію відповідача щодо визнання позову, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Суд установив, що [PERSON] згідно свідоцтва про смерть (серія [NUMBER] ) померла [INFO] в місті Херсоні. Відповідно до свідоцтва про народження (серії [NUMBER] ) [PERSON] народився [INFO] та його батьками зазначені: батько [PERSON] та мати [PERSON] . Таким чином, суд установив, що позивач є сином [PERSON] , яка померла [INFO] . Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 19 березня 2009 року [PERSON] успадкувала від [PERSON] Ѕ частину житлового будинку з господарчими та побутовими будівлями та спорудами [ADDRESS] . Згідно Витягу про державну реєстрацію прав Херсонського державного бюро технічної інвентаризації сформованого 11 жовтня 2011 року за номером 31617419, за реєстраційним номером 26688430 за [PERSON] зареєстровано право спільної часткової власності (розмір частки Ѕ) на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право на спадщину серії ВМС 563555 від 19 березня 2009 року, виданого Другою Херсонською державною нотаріальною конторою за р. № 3-581. Власником іншої Ѕ частки (на праві приватної спільної часткової власності) житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , згідно Витягу про реєстрацію прав власності на нерухоме майно Херсонського державного бюро технічної інвентаризації за номером 22377623 сформованого 3 квітня 2009 року є [PERSON] . Підстава виникнення права власності: свідоцтво про право на спадщину серії ВМС 563556 від 19 березня 2009 року. Як вбачається із довідки № 108-д від 15 вересня 2020 року виданої Токарівською сільською радою Херсонського (Білозерського) району Херсонської області на день смерті [PERSON] і протягом шести місяців після її смерті за адресою: [ADDRESS] , ніхто не був зареєстрований та ніхто не проживав. Відповідно до інформації завідувача Білозерської державної нотаріальної контори Алпеєвої Т.В. №187/01-16 від 9 березня 2021 року та Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) сформованої 9 березня 2021 року за номером 63833142 за параметрами пошуку у Спадковому реєстрі відсутні інформація щодо заведених спадкових справ та виданих на їх підставі свідоцтв про право на спадщину після смерті [PERSON] . Відповідно до статтей 1217, 1218 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 статті 1269 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно із частиною 1 статті 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до частини 3 статті 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину у встановлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини 3 статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Згідно положень постанови Верховного Суду від 26 червня 2019 року, правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Положеннями статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини, як джерело права. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Ілхан проти Туреччини» від 27 червня 2000 року зазначено, що при вирішенні питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Враховуючи, що позивач згідно даних Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України (вих. № 91-9044/0/15-21 від 12 березня 2021 року) у період часу з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2020 року перетинав державний кордон зокрема 3 липня 2019 року (виїзд), а 5 жовтня 2019 року в`їзд; 9 грудня 2019 року (виїзд), а 2 липня 2020 року - в`їзд; а також 20 жовтня 2020 року (виїзд), а смерть матері настала [INFO] , то суд вважає причини пропуску ним строку для прийняття спадщини поважними, а також з урахуванням позиції представника відповідача щодо визнання ним позову, суд приходить до висновку, що строк для прийняття спадщини пропущений з поважних причин, а тому є всі підстави для визначення позивачу додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері. На підставі викладеного,

Outcome: approved