Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-29 00:00:00

Адвокат Дудурич І.В., який діє в інтересах [PERSON] звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з даним позовом, який мотивує тим, що 20 березня 2013 року між позивачем та відповідачем був укладений шлюб. Від даного шлюбу у них народилися дитина: [PERSON] , [INFO] . Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05.06.2018 року шлюб між сторонами розірвано. Зазначає, що дитина постійно проживає разом з матір`ю, батько ухиляється від утримання дитини, однак матеріально забезпечений та працює за кордоном, тому для забезпечення необхідних умов для розвитку та виховання дитини просить суд стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] у розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову до суду, і до досягнення дитиною повноліття, та залишити дитину проживати разом з матір`ю. Позивач у судове засідання не з`явилася та її представник - адвокат Дудурич І.В. подав заяву, відповідно до якої просив провести розгляд справи у відсутності сторони позивача та долучити до справи висновок органу опіки та піклування про місце проживання дитини. Відповідач повторно не скористався правом на участь у судовому засіданні, про причини неявки суд не повідоми, клопотань та заперечень на позов не подавав. Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Ужгородської міської ради у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, та в матеріалах справи міститься висновок органу про доцільність місця проживання малолітньої дитини. Через неявку в судове засідання учасників справи, судом у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, позивач та відповідач перебували у шлюбі, який 20.06.2013 року зареєстрували у виконавчому комітеті Кам`яницької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, про що складено відповідний актовий запис №96 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 20.06.2013 р. Судом встановлено, що рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05.06.2018 року шлюб, укладений між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що зареєстрований у виконавчому комітеті Кам`яницької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області від 20 червня 2013 року, про що складено відповідний актовий запис №96 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] розірвано. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. У відповідності до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Позивачем ставиться вимога про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дитини у розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, з моменту подання позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Зі ст.182 СК України слідує, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оцінюючи наявні у справі докази, та враховуючи те, що відповідач не реагує на вимоги позивача про сплату аліментів у поза судовому порядку, добровільно такі не сплачує, доказів зворотного суду надано не було, а також те, що дитина перебуває на повному утриманні матері, хоча обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, суд дійшов до висновку, що відповідач зобов`язаний нести витрати на утримання свого сина, [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Разом з тим, статтею 160 СК України передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. З дослідженого у судовому засіданні Висновку органу опіки та піклування Ужгородського міськвиконкому №529/23-21 від 27.08.2019 року встановлено, що враховуючи інтереси малолітнього [PERSON] , [INFO] , орган вважає за доцільне визначити місце проживання дитини разом з матір`ю за адресою її місця проживання. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Виходячи з наведеного, оскільки позивача було звільнено від сплати судового збору, такий підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved