Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-01 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із спільною заявою про розірвання шлюбу подружжя, яке має неповнолітніх дітей. Заяв мотивована тим, що між ними 27.09.2001 року було зареєстровано шлюб. Від шлюбу у сторін народилося двоє дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Фактично шлюбні відносини між сторонами припинені та спільне господарство не ведеться. За таких обставин вважають, що нормальні шлюбні відносини між ними не можуть бути поновлені. Між ними досягнуто згоди стосовно визначення місця проживання дітей після розірвання шлюбу, участі у забезпеченні умов життя дітей того з батьків, хто проживатиме окремо, участі у вихованні дітей того з батьків, який проживатиме окремо та розміри аліментів на дітей. Ці всі обставини передбачені нотаріально посвідченим договором про сплату аліментів та здійснення батьківських прав щодо виховання дітей від 27.08.2018. Відповідно до умов вказаного договору син та дочка залишаються проживати з матірю, при цьому батько має право бачитись з дітьми в порядку, передбаченому зазначеним договором. Із посиланням на вимоги ст.ст.104,109 СК України та 293 ЦПК України просять заяву задоволити. Заявники в судове засідання не зявилися, однак подали заяви про слухання справи у їх відсутності, просять заяву задоволити, розірвати шлюб. Відповідно до ч.2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, обєктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд приходить до висновку, що вимоги заяви є обґрунтованими і підлягають до задоволення. Встановлено, що сторони 27 вересня 2001 року зареєстрували шлюб у відділі РАГС м.Броди, актовий запис № 158, що стверджується свідоцтвом про шлюб І-СГ № 105882. За час перебування у шлюбі у сторін народилися двоє дітей [PERSON], [INFO] (а.с.10) та [PERSON], 17.10.2011 р.н.(а.с.11). \~ \~ \~ \~Як вбачається з договору про сплату аліментів та здійснення батьківських прав щодо виховання дітей від 27 серпня 2018 року, посвідченого приватним нотаріусом [PERSON] за № 1334, сторони досягли згоди що діти проживатимуть з матір'ю, при цьому батько має право бачитися з ними та брати участь у їх вихованні в порядку, визначеному у договорі. Крім цього, п. 6 зазначеного договору врегульовано розмір та порядок сплати матері аліментів на утримання дітей. Судом встановлено, що подружні відносини між сторонами припинені, спільного господарства вони не ведуть. Сім'я припинила своє існування остаточно, подальше її збереження неможливе. Майновий спір не заявлявся. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 3 ст.\~109\~СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч. 3 ст.\~293\~ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються справи, зокрема, розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-якого з подружжя. Згідно із роз'ясненнями, які містяться в пункті 8 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України «Про\~практику застосування\~судами законодавства\~при розгляді\~справ про\~право на\~шлюб,\~розірвання шлюбу,\~визнання його\~недійсним та\~поділ спільного\~майна подружжя»\~від 21\~грудня 2007\~року №11 розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей. Таким чином, в ході судового засідання суд повинен з'ясувати наявність вільного волевиявлення кожного із подружжя як щодо розірвання шлюбу, так і щодо змісту договору, а також у з'ясуванні відповідності умов договору інтересам дитини (дітей). Розірвання шлюбу за спільною заявою подружжя може мати місце лише при умові якщо, між іншим, буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка. Суд вважає, що збереження сім'ї неможливе, подальше збереження родини суперечить інтересам сторін, шлюб існує формально, а тому його слід розірвати. Сторони досягли порозуміння щодо виховання дітей та сплати аліментів. Вказані обставини справи стверджуються також матеріалами справи, які не викликають сумніву у їх об'єктивності. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті і майнові права, та права їх дітей, а тому заява підлягає задоволенню. На підставі ст.109 СК України,

Outcome: approved