Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-10 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з даним позовом, в якому просять визнати за ними право власності на житловий будинок, що залишився після померлої [INFO] їх матері [PERSON] , й знаходиться в [ADDRESS] . Свої вимоги обґрунтовують тим, що після смерті матері вони подали заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини за законом, але не можуть оформити право власності на спадкове нерухоме майно через нотаріальну контору, оскільки у покійного спадкодавця відсутні правовстановлюючі документи на належне йому домоволодіння, яке відносилося до колгоспного двору. Позивачі в судове засідання не з`явилися, надали суду заяви, в яких просили розглянути справу без їх участі, позовні вимоги підтримали. Відповідач в підготовче судове засідання представника не направив, відзиву на позов не подав, надавши заяву про розгляд справи без участі його представника, проти позовних вимог не заперечує. За змістом положень ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження у випадку визнання відповідачем позову суд ухвалює рішення в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За змістом положень ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті; в разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи за встановленою черговістю. Згідно роз`яснень, викладених у п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995р. «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991р. не втратили права на частку в його майні і розмір частки члена двору визначається, виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. \~Відповідно до\~ст.120 ЦК УРСР\~в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Колгоспний двір може мати у власності підсобне господарство на присадибній ділянці землі, що знаходиться у його користуванні, жилий будинок, продуктивну худобу, птицю та дрібний сільськогосподарський реманент відповідно до статуту колгоспу. Згідно із ч.2\~ст.123 ЦК УРСР\~в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, розмір частки члена двору встановлюється, виходячи із рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. З матеріалів справи слідує, що спірний будинок побудований на законних підставах і не є самочинним будівництвом, а відтак право власності на нього виникло у членів відповідного колгоспного двору. Судом встановлено, що в домоволодінні, яке розташоване в [ADDRESS] , та мало статус «колгоспного двору», проживали батько позивачів [PERSON] (голова двору) та мати позивачів [PERSON] , яким згідно діючого на той час законодавства і належало зазначене домоволодіння в рівних долях (по Ѕ частині кожному). Батько позивачів [PERSON] помер [INFO] , не склавши за життя заповіту. [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину після смерті свого чоловіка та батька відповідно (по ј частині) шляхом фактичного\~вступу у\~володіння та\~управління спадковим\~майном (ст.ст.548,\~549\~ЦК УРСР). [PERSON] померла [INFO] , за життя 19 жовтня 2009 року склала заповіт, в якому все своє майно заповіла своїм синам: [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] помер [INFO] . Зараз, будучи спадкоємцями після смерті [PERSON] , позивачі не можуть реалізувати своє право на отримання свідоцтв на спадщину на будинок, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , через відсутність їх правової реєстрації за спадкодавцями. Зазначені обставини підтверджуються копіями паспортів, свідоцтв про народження, укладення шлюбу, смерть, про право на спадщину за законом, на право власності на жилий будинок, заповіту, витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, рішень про внесення змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, технічного паспорта на будинок, довідки КП «Ніжинське МБТІ» № 23 від 11 березня 2020р., довідками Ядутинської сільської ради Борзнянського району Чернігівської області №№ 308-310 від 16.03.2020р., Борзнянської районної державної нотаріальної контори № 145/01-16 від 01.03.2021р. За змістом положень ст.25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження і припиняється у момент її смерті. Відповідно до приписів ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, оскільки [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями за законом після смерті своєї матері [PERSON] , цивільна правоздатність якої припинилася, прийняли спадщину, інші спадкоємці на спадкове майно не претендують, відсутній правовстановлюючий документ на належний померлому спадкодавцю житловий будинок, який розташований в [ADDRESS] , що перешкоджає позивачам оформити право власності на спадкове нерухоме майно через нотаріальну контору, то суд вважає за можливе їх позов задовольнити з винесенням рішення в підготовчому засіданні. При цьому, у відповідності до приписів ч.4 ст.206 ЦПК України суд переконався, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved