Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-28 00:00:00

[PERSON] (надалі позивач) в інтересах неповнолітнього [PERSON], [INFO] 08 грудня 2015 року звернулася до суду із позовом до Головного управління Національної поліції у Кіровоградській області (надалі відповідач) про відшкодування шкоди, мотивуючи свої вимоги тим, що 05 вересня 2002 року по вул. Першотравневій в м. Олександрія сталось зіткнення автомобіля під керуванням працівника міліції [PERSON] з велосипедистами. Внаслідок ДТП [PERSON] від отриманих травм померла 06 вересня 2002 року. Вироком Олександрійського міськрайонного суду від 21 квітня 2005 року [PERSON] було визнано винним та призначено покарання за ч. 2 ст. 286 КК України до 4 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на два роки, на підставі п.«б» ст.1 Закону України «Про амністію» від 11 липня 2003 року засудженого було звільнено від відбування призначеного покарання та вирішено цивільний позов. За ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 13 вересня 2005 року змінено вирок в частині цивільного позову, на користь дітей померлої було стягнуто кошти на відшкодування шкоди до досягнення повноліття, також і на користь [PERSON], [INFO]. Витрати на відшкодування шкоди неодноразово змінювалися, а з вересня 2015 року розмір відшкодування мав становити 459 грн. 33 коп. виходячи із розміру 1/3 частки від мінімальної заробітної плати 1 378 грн. Позивач просить суд судовим рішенням збільшити розмір відшкодування шкоди, завданої смертю [PERSON], в звязку із збільшенням мінімальної заробітної плати, визначивши виплату сум відшкодування на утримання дитини та зобовязати Головне управління Національної поліції у Кіровоградській області здійснити відповідний розрахунок для виплати шкоди за період з 01 вересня 2015 року в розмірі 359 грн. 33 коп. на місяць до чергового збільшення розміру мінімальної заробітної плати щомісячно на період до досягнення повноліття. Просить суд стягнути з Головного управління Національної поліції у Кіровоградській області збитки від інфляції в сумі 8 250 грн. за період з 01 липня 2012 року по 17 листопада 2015 року включно. В судовому засіданні представник позивача на позовних вимогах наполягає, посилаючись на викладені обставини. Інтереси позивача в суді по довіреності представляла [PERSON]. Представник відповідача в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про дату та час розгляду справи в суді. В заяві, що надійшла до суду просить розглянути справу за відсутності представника відповідача та просить прийняти до уваги заперечення, в якому вказує, що Головне управління Національної поліції у Кіровоградській області не порушило права позивача, оскільки не є правонаступником УМВС України в Кіровоградській області з виплат відшкодування шкоди та просить суд відмовити в задоволенні позову. На теперішній час працює Ліквідаційна комісія УМВС України, яка і відповідає за всі кредиторські зобовязання та заборгованості. Просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог. Заслухавши пояснення позивача та дослідивши докази у сукупності з іншими матеріалами справи, зясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково. За змістом ст. 10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У відповідності до вимог ст.15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. За змістом ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до вимог ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. Вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вини цією особою. При вирішенні даного спору суд, виходячи з принципу диспозитивності цивільного судочинства, розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін. Правовідносини сторін врегульовані ст.ст. 4- 11,15,16, 22, 267, 1200 1208 ЦК України. Cтаттею 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Отже, обєктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес, саме вони є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Такі способи захисту передбачені відповідно статтею 16 ЦК України. За змістом ст. 1200 ЦК України у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті. Шкода відшкодовується дитині до досягнення нею вісімнадцятирічного віку, студенту до закінчення навчання, але не більше як до досягнення двадцяти трьох років. Відповідно до вимог ст.ст. 1207, 1208 ЦК України шкода, завдана каліцтвом або смертю внаслідок злочину, відшкодовується потерпілому державою, якщо не встановлено особу, яка вчинила злочин, або якщо вона є неплатоспроможною. За заявою потерпілого у разі підвищення вартості життя розмір відшкодування шкоди підлягає індексації на підставі рішення суду. За заявою потерпілого у разі збільшення розміру мінімальної заробітної плати розмір відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або смертю підлягає відповідному збільшенню на підставі рішення суду. Судом встановлено, що 05 вересня 2002 року по вул. Першотравневій в м. Олександрія сталось зіткнення автомобіля під керуванням працівника міліції [PERSON] з велосипедистами. Внаслідок ДТП [PERSON] - мати позивача від отриманих травм померла 06 вересня 2002 року. За вироком Олександрійського міськрайонного суду від 21 квітня 2005 року [PERSON] було визнано винним та призначено покарання за ч.2 ст. 286 КК України до 4 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на два роки, на підставі п.«б» ст.1 Закону України «Про амністію» від 11 липня 2003 року засудженого було звільнено від відбування призначеного покарання. Судом також було вирішено цивільний позов щодо відшкодування шкоди, завданої смертю [PERSON], визначивши виплату щомісячних сум на відшкодування на шкоди до повноліття дітей: доньки та сина. За ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 13 вересня 2005 року змінено вирок в частині цивільного позову, на користь дітей померлої було стягнуто кошти на відшкодування шкоди до досягнення повноліття, також і на користь [PERSON], [INFO]. Судом також встановлено, що за рішеннями Олександрійського міськрайонного суду було вирішено питання щодо відшкодування шкоди та стягнуто з Управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області щомісячні виплати на відшкодування шкоди дітям потерпілої до їх повноліття. Суд дійшов висновку, що відповідач ухиляється від виплат на відшкодування шкоди в звязку із збільшенням мінімальної заробітної плати в такому розмірі: за період з 01 вересня 2015 року до чергового збільшення розміру мінімальної заробітної плати по 459 грн. 33 коп. щомісячно на період до досягнення [PERSON] повноліття. Суд не входить в оцінку доказів щодо відповідності розміру відшкодування шкоди періоду вказаних виплат, оскільки відповідачем не було надано до суду відповідних розрахунків. Суд погоджується із позицією позивача, що заборгованість з виплат на відшкодування шкоди сплачена відповідачем включно тільки по грудень 2015 року. За викладених обставин суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, тільки в частині виплати шкоди за період з 01 вересня 2015 року до чергового збільшення розміру мінімальної заробітної плати в розмірі по 459 грн. 33 коп. щомісячно на період до повноліття [PERSON]. Щодо стягнення збитків від інфляції в сумі 8 250 грн. 80 коп. згідно розрахунку позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки ні позивачем, ні відповідачем не надано до суду докази того, коли та в якому розмірі на відшкодування шкоди були сплачені кошти починаючи з 01 липня 2012 року до 17 листопада 2015 року включно. Суд не погоджується з позицією відповідача щодо відмови в задоволенні позовних вимог за відсутності правонаступника та розцінює це як спосіб ухилитись від відшкодування вказаних витрат, оскільки обставини викладені у рішеннях суду не підлягають доказуванню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. Судові витрати суд відносить на рахунок держави. На підставі викладеного та

Outcome: partial