Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-29 00:00:00

[PERSON] (місце проживання: [ADDRESS] ) звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області (місцезнаходження: Україна, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Шевченка, буд. 9) про недоотриманої пенсії в порядку спадкування за законом, в якій просить стягнути з Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області залишок недоотриманої пенсії у сумі 57318 грн. 72 коп., яка залишалася після смерті її чоловіка [PERSON] та увійшла до складу спадщини відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 25.09.2019 року, з урахуванням фактично виплачених сум. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що [INFO] у м. Донецьк Донецької області помер її чоловік [PERSON] . 25.09.2019 року їй було видане свідоцтво про право на спадщину за законом приватним нотаріусом Кремінського районного нотаріального округу Луганської області Дашдаміровим Е.А., згідно якого спадщина складається з недоотриманої за життя пенсії [PERSON] за період з 01.10.2014 року по 30.11.2016 року у сумі 62177, 12 грн. 26.09.2019 року позивач звернулася до відповідача з метою отримання недоотриманої при житті чоловіка пенсії. Однак вона отримала від відповідача частину пенсії свого померлого чоловіка в розмірі 4858, 40 грн., відповідач не виплатив частину пенсії посилаючись на ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування», обмежившись нібито трирічним терміном, який зазначено у вказаній статті, тобто за три роки до дня звернення за отриманням неодержаної пенсії, днем звернення є 26.09.2019 року, тому позивач й звернулася з цим позовом до суду. Відповідач Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області надало письмовий відзив на позов, в якому вказало, що [PERSON] Управлінням Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області була виплачена недоотримана пенсії її чоловіка за період з 26.09.2016 року по 30.11.2016 року, тому як згідно частини першої статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058) нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. [PERSON] помер [INFO] . Пенсія [PERSON] не була затребувана протягом 6 місяців з дня відкриття спадщини членами його сім`ї та увійшла до складу спадщини. З даною заявою позивач звернулася у вересні 2019 року. З 01.10.2014 року пенсія була не отримана з вини пенсіонера. Враховуючи викладене, розрахунок розміру недоотриманої пенсії для виплати позивачу проведено відповідно до вказаних норм Закону № 1058, які є спеціальними по відношенню до порядку нарахування та виплати пенсії, відтак вони мають застосовуватись при визначенні розміру пенсії, яка має бути виплачена спадкоємцю. Отже, Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області вважає позовні вимоги [PERSON] необґрунтованими та просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог. В судовому засіданні представник позивача присутній не був, надав клопотання про розгляд справи без його участі. Представник відповідача в судовому засіданні присутня не була, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала до суду письмовий відзив на позов та письмові пояснення. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 24.10.2017 року Сєвєродонецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, [PERSON] , помер [INFO] у місті Донецьк Донецької області, про що 24 жовтня 2017 року складено відповідний актовий запис № 1750. Згідно копії дублікату свідоцтва про право на спадщину за законом серії НОА № 886136, посвідченого 25.09.2019 року приватним нотаріусом Кремінського районного нотаріального округу Луганської області Дашдаміровим Е.А., зареєстрованого в реєстрі за № 1900, спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна [PERSON] , 1957 року народження, який помер [INFO] , є його дружина [PERSON] . Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з недоотриманої пенсії у сумі 62177 грн. 12 коп. Ця недоотримана пенсія належить померлому [PERSON] , що підтверджується довідкою Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області від 03.09.2019 р. № 18761/03-22. З копії відповіді Управління пенсійного забезпечення Головного Управління Пенсійного фонду України в Луганській області № КО-9904224 від 28.11.2019 року вбачається, що [PERSON] було відмовлено у сплаті недооотриманої пенсії за життя її чоловіка [PERSON] тому, що відповідно до ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування», нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачується за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. [PERSON] було сплачено недоотриману пенсію 28.11.2019 в розмірі 4858,40 грн. за період з 26.09.2016 року по 30.11.2016 року. Факт сплати цього розміру пенсії підтверджує представник відповідача у відзиві. Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.97 відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії. Відповідно до ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. Зміст ч. 3 ст. 52 Закону також узгоджується зі змістом статті 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Крім того, зміст вищевказаних норм узгоджується із положеннями Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в ч. 1 ст. 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Суд зазначає, що ЦК України не визначає строк, протягом якого члени сім`ї спадкодавця мають право на одержання соціальних платежів. Положення частин другої, третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, теж не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Приміром, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості - переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати її як спадщину. Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Норми ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину. Отже, у спірних правовідносинах відповідач незаконно перешкоджає реалізації прав позивача як спадкоємця на отримання всього належного йому спадкового майна. За таких підстав, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги та стягнути з Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області на користь [PERSON] грошові кошти, набуті нею в порядку спадкування за законом у вигляді недоотриманої пенсії, яка належала за життя її чоловіку [PERSON] , в розмірі 57318,72 грн. (62177,12 грн. належних до виплаті спадкоємцю - 4858,40 грн. фактично виплачених спадкоємцю = 57318,72 грн.). Також, суд вважає за необхідне окремо відзначити, що ця справа підлягала розгляду саме за правилами цивільного судочинства, адже предметом позовних вимог був захист цивільних (спадкових) прав спадкоємця на отримання належного їй спадкового майна, яке протиправно утримує у себе інша особа. При цьому, належним відповідачем за цими вимогами є саме Управління пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області, адже за змістом статті 58 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» саме на Пенсійний фонд покладено, зокрема, забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій. Правильність вищевказаних висновків суду в частині юрисдикції спору та в частині належності відповідача підтверджується практикою Верховного Суду, яка відображена в постанові від 14 червня 2018 року по справі № 527/346/16-ц. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд враховує, що понесення позивачем судових витрат підтверджується квитанцією № 46 від 10.12.2019 року про сплату судового збору у сумі 768 грн. 40 коп. Враховуючи викладене, з урахуванням задоволення позовних вимог і прохання позивача стягнути з відповідача судовий збір, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору в розмірі 768 грн. 40 коп.

Outcome: approved