Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-12 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі. Під час спільного проживання народився син [PERSON] , [INFO] . За останні часи стосунки з відповідачем погіршились, а тому відповідач добровільно не бажає надавати матеріальну допомогу на утримання сина. Дитина перебуває у такому віці, що потребує значних грошових коштів, оскільки росте, відповідно необхідно змінювати одяг, дитині потрібне нормальне харчування та відповідний розвиток. Виходячи з рівності обов`язку батьків утримувати своїх малолітніх дітей, просить стягнути з [PERSON] , [INFO] на свою користь аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] в розмірі ј всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ним повноліття. Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 11 червня 2021 року розгляд справи призначений в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін згідно ст. 277 ЦПК України. Позивач в судовому засіданні позов підтримала, просить задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, не заперерчив протии його задоволення. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серія [NUMBER] від 14.10.2007 р. Під час спільного проживання народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] від 24.02.2010 р. Відповідач є батьком малолітньої дитини. Відповідач надає кошти на утримання малолітнього сина на власний розсуд. Дитина має задовліьний стан здоров`я. Відповідач інших утриманців немає, має задовільний стан здоров`я . Відповідно до ч. 1 і ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-XII, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. На підставі ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст. 180 СК України). Згідно ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За нормами ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Враховуючи наведені вимоги закону, стан здоров`я відповідача, відсутність інших утриманців, стан здоров`я дитини суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з метою захисту прав та інтерерсів дитини з відповідача слід стягнути аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] в розмірі ј всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 04.06.2021 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Судові витрати, відповідно до ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача, оскільки позивач від сплати судового збору звільнений.

Outcome: approved