Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-30 00:00:00

[PERSON] , яка є рідною бабусею [PERSON] [INFO] , звернулась до суду з позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON] , [PERSON] , які є батьками дитини. [PERSON] фактично проживає з позивачем. Відповідачі не проявляють інтересу до дитини, не займаються вихованням сина, не дбають про нього, не займаються його здоров`ям. [PERSON] притягалась до адміністративної відповідальності за ст.184 КУпАП, проводить час з особами, які ведуть антигромадський спосіб життя. За рішеннями суду з відповідачів стягуються аліменти на утримання [PERSON] . Однак ні батько, ні матір дитину не утримують, мають заборгованість із сплати аліментів. Дитиною опікується рідна бабуся, позивач по справі, та [PERSON] . Позивач вважає доцільним позбавити відповідачів батьківських прав. В судовому засіданні позивач та представник позов підтримали та наполягали на його задоволені. Відповідачі на судовий розгляд не з`явились, повідомлялись про час та дату судового засідання в установленому порядку, що свідчить про їх незацікавленість у долі дитини. Третя особа надала висновок про доцільність позбавлення відповідачів батьківських прав. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] підтвердили суду недбале відношення відповідачів до дитини, відсутність будь-яких перешкод з боку позивача відповідачам у спілкуванні з дитиною. Відповідачі самоусунулись від виховання неповнолітнього [PERSON] . Клопотання про відкладення розгляду справи, розгляд справи за відсутності до суду не надходили від відповідача. При відсутності заперечень, роз`яснивши наслідки заочного розгляду, суд вважає за можливе заочно розглянути справу та винести заочне рішення. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов підлягаючим задоволенню. Судом встановлено, що відповідачі є батьками дитини [PERSON] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] ). Позивач є рідною бабусею [PERSON] [INFO] по лінії матері, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Дитина проживає з [PERSON] за адресою [ADDRESS] , що підтверджується довідкою по місцю проживання. [PERSON] зверталась в правоохоронні органи у зв`язку із зникненням [PERSON] в 2014 році. [PERSON] притягалась до адміністративної відповідальності за ст.184 КУпАП за невиконання батьками або особами, що їх замінюють обов`язків щодо виховання дитини. Вихованням дитини та піклуванням займається [PERSON] , що підтверджується матеріалами з лікувальних та навчальних закладів. Вона створили для дитини належні умови проживання, що підтверджується актом обстеження умов проживання. Відповідачі не займаються утриманням дитини, мають заборгованість з аліментних зобов`язань. У пункті 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (далі - Постанова) роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Пунктом 15 Постанови передбачено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. У вирішенні справи суд має визначити першочергове значення найкращих інтересів дитини. Найкращі інтереси дитини можуть, залежно від їх характеру та серйозності, перевищувати інтереси батьків. За висновку органу опіки та піклування [PERSON] та [PERSON] доцільно позбавити батьківських прав щодо малолітнього [PERSON] .. У статті 9 цієї Конвенції зазначено, що «якнайкращі інтереси дитини» мають відігравати визначальну роль при вирішенні питань щодо місця її проживання з одним із батьків. За змістом статей 150, 155 СК України, здійснюючи свої права та виконуючи обов`язки, батьки повинні передусім дбати про інтереси дитини, усупереч яким не можуть здійснюватись батьківські права. Отже, найкращі інтереси дітей повинні мати першочергове значення. При цьому найкращі інтереси дитини можуть залежно від їх характеру та серйозності перевищувати інтереси батьків (правовий висновок Верховного Суду України від 29 листопада 2017 року в справі № 6-1945цс17). Оскільки аргументи викладені позивачем на обґрунтування заявленого позову не спростовані в суді та не підтверджено дотримання найкращих інтересів дитини без позбавлення батьківських прав при наявності свідомої бездіяльності відповідачаів та реального нехтування батьківськими обов`язками, ухилення від виконання батьківських обов`язків, підготовки її до дорослого життя, розвитку нахилів дитини та здібностей, суд приходить до висновку про доцільність задоволення позову. Судові витрати стягнути з відповідачів відповідно до ст..141 ЦПК. На підставі ст.ст.2,12,13,76,81,141,258,259,263-265, 280-282 ЦПК України, суд -

Outcome: approved