Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-06 00:00:00

[PERSON], уточнивши позовні вимоги, просить визнати договір іпотеки від 30 березня 2013 року серія та номер № 192, укладений між іпотекодержателем, [PERSON] та іпотекодавцем, [PERSON] недійсним, скасувати та вилучити записи щодо обтяження, здійснені 30 березня 2013 року та внесені державним реєстратором - приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], а саме: реєстрацію договору іпотеки № 192 (номер запису 506340) щодо об'єкту нерухомості - домоволодіння житловий будинок з господарською будівлею, загальною площею 721,6 м кв у [ADDRESS], рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 1272114 від 30.03.2013 року та номер запису 506290 щодо об'єкту нерухомості - земельної ділянки у [ADDRESS]; рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (заборона на нерухоме майно)та запис про державну реєстрації обтяження номер 506210 від 30.03.2013 року відносно об'єкту нерухомості - земельної ділянки у [ADDRESS]; рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (заборона на нерухоме майно) та запис про державну реєстрації обтяження номер 506322 від 30.03.2013 року відносно житлового будинку з господарською будівлею, загальною площею 721,6 м кв у [ADDRESS]). При цьому позивачка посилається на те, що відповідно до Державного акту про право власності на земельну ділянку від 01 липня 2002 року їй належить земельна ділянка, площею 0.0400 га. розташована за адресою: [ADDRESS], рішенням Київського районного суду м. Одеси від 30 листопада 2011 року за [PERSON] також визнано право власності на земельну ділянку площею 0,0900 га, розташовану за адресою: [ADDRESS] на якій розташотаний; житловий будинок відповідачки. 30 березня 2013 року [PERSON] уклала з [PERSON] договір іпотеки №192, у зв'язку з чим, приватним нотаріусом [PERSON] було внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про обтяження житлового будинку, з господарською будівлею, загальною площею 721, 6 м кв, житловою площею 309, 1 кв. м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та земельну ділянку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Позивачка вважає, що необхідно визнати договір іпотеки від 30 березня 2013 року № 192 недійсним, у зв'язку з тим, що він був укладений на підставі неправомірних документів, а тому запис про обтяження нерухомого майна, яким накладено заборону на нерухоме майно (домоволодіння за адресою: [ADDRESS]. а також земельну ділянку за тією ж адресою) також підлягає скасуванню, у зв'язку з чим реєстрація права власності значеного вище майна за [PERSON], здійснена 30 березня 2013 року приватним нотаріусом одеського міського нотаріального округу [PERSON] - підлягає скасуванню, а відповідний запис вилученню, а тому вона вимушена звернутись до суду з даним позовом. У судовому засіданні позивачка уточнені позовні вимоги підтримала у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в заяві, просила їх задовольнити. Відповідачка та третя особа у судове засідання не з'явились, повідомлялись належним чином, про причини неявки до суду не повідомили, в зв'язку з чим. суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вислухавши позивачку, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, 30 березня 2013 року відповідачка уклала з [PERSON] договір іпотеки №192, у зв'язку з чим, приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] було внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про обтяження житлового будинку, з господарською будівлею, загальною площею 721,6 кв.м., житловою площею 309, 1 кв. м.. що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та земельну ділянку у [ADDRESS]. На підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку від 31 жовтня 2012 року [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0.0400 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. На підставі Державного акту на право приватної власності на землю від 01 липня 2002 року [PERSON] була власником земельної ділянки площею 0,0900 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Однак, рішенням Київського районного суду м. Одеси від 30 листопада 2011 року, яке набрало законної сили, були задоволені позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності та визнано за [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 0,0900 га, розташовану за адресою: [ADDRESS]. Рішенням Приморського райсуду м.Одеси від 14 лютого 2014 року визнано незаконним та скасовано свідоцтво про право власності від 27 вересня 2012 року, видане виконавчим комітетом Одеської міської ради на ім'я [PERSON] на житловий будинок літ. «А», загальною площею 721,6 кв.м., житловою площею 309,1 кв.м., гаражу літ. «Б», відображених у технічному паспорті від 16.07.2012 року у [ADDRESS], а також скасовано рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу [PERSON] про державну реєстрацію прав та їх обмежень від 30.03.2013 року за індексним номером 1269238. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. Статтею 391 ЦК України визначено, що власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном. Відповідно до ст. 373 ЦК України власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення. Частиною 1 ст. 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про іпотеку» іпотека припиняється у разі визнання іпотечного договору недійсним. Наслідком визнання іпотечного договору недійсним є припинення іпотеки, що згідно ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» є підставою для скасування відповідного запису в Державному реєстрі прав. На підставі викладеного, відповідні записи в Державному реєстрі іпотек та Державному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна, внесені у зв'язку із укладанням іпотечного договору, підлягають скасуванню на підставі ст. 17 Закону України «Про іпотеку» та ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». При таких обставинах, суд вважає уточнені позовні вимоги [PERSON] обгрунтованими, доведеними та підлягаючими задоволенню.

Outcome: approved