Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-11 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з заявою в порядку окремого провадження про розірвання шлюбу за взаємною згодою подружжя. Заявники у своїй заяві вказали, що 09 листопада 2013 року між ними був укладений шлюб, зареєстрований Залізничним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції. Під час шлюбу в них народився син [PERSON], [INFO]. Зазначають, що спільне життя в них не склалося через різні погляди на життя та несумісність характерів, розходження поглядів на сімейні відносини та обов'язки. З вересня 2017 року вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть та не мають спільного бюджету. На даний час їх шлюб є формальним. У зв'язку із зазначеним впевнені, що нормальні шлюбні відносини між ними вже не будуть поновлені, тому хочуть шлюб розірвати. Окрім цього зазначають, що між ними укладеного договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов'язків від 13 червня 2018 року, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Лаврик Тетяною Ярославівною. Зазначеною угодою, заявники погодили місце проживання їхнього сина, розмір аліментів на дитину та участь у забезпеченні умов життя дитини та умов здійснення права на особисте виховання батьком. У зв'язку із зазначеним просять шлюб між ними розірвати. У судовому засіданні заявники свою вимогу підтримали, надали пояснення аналогічні викладеним у заяві про розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заяву слід задовольнити. Згідно ст. 109 Сімейного кодексу України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч. 3 ст. 293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-якого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. Судом встановлено, що заявники уклали шлюб 09 листопада 2013 року, який було зареєстровано Залізничним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, актовий запис 412. Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 03 травня 2012 року встановлено, що заявники мають сина [PERSON], [INFO]. Договором щодо здійснення батьківських прав та виконання обов'язків батьків від 13 червня 2018 року встановлено, що заявники досягли згоди з питань місця проживання дитини, розміру аліментів, участі батька у забезпеченні умов життя дитини, його виховання та розвитку. Згідно роз'яснень, які містяться в пункті 8 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року №11 розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст. 109 СК) провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей. Таким чином, в ході судового засідання суд повинен з'ясувати наявність вільного волевиявлення кожного із подружжя як щодо розірвання шлюбу, так і щодо змісту договору, а також у з'ясуванні відповідності умов договору інтересам дитини (дітей). Розірвання шлюбу за спільною заявою подружжя може мати місце лише при умові якщо, між іншим, буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка. Суд вважає, що сім'я розпалася остаточно, розлад носить стійкий і тривалий характер, збереження сім'ї неможливе, шлюб існує формально, а тому його слід розірвати. Дані обставини справи стверджуються також іншими матеріалами справи, які не викликають сумніву у їх об'єктивності. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті і майнові права, та права їх дитини, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved