Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-12 00:00:00

[PERSON] свої позовні вимоги мотивує тим, що він є власником житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що знаходяться за адресою: м.Луцьк, вул. Кутузова 19, згідно договору дарування 3/4 частин житлового будинку від 22 березня 2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу [PERSON] та 1/4 частини житлового будинку на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії ВВО № 546648 від 02.12.2004року та витягу про реєстрацію права власності на -нерухоме майно, видане КП ВОБТІ від 04.01.2005 року за № 6126614. В даному житловому будинку зареєстровані наступні особи, які є відповідачами в даній справі: племінник [PERSON] з 23 листопада 1987року, та син [PERSON] з 11.04.2006 року. Однак, останні з 2013 року не проживають в його житловому будинку, де він є власником. Дана обставина підтверджується довідкою Луцького відділу поліції Головного управління національної поліції у Волинській області № 3/11129 10, 20.12.2017 року, з якої вбачається, що в ході проведення перевірки та опитуванні сусідів було підтверджено, що [PERSON], та [PERSON] на протязі останніх 10 років не проживають за адресою: [INFO]. В даний час їх місце проживання йому не відоме. Посилаючись на вищенаведене, позивач просить суд визнати [PERSON], [PERSON] особами, які втратили право на користування житловим приміщенням, за адресою: м. Луцьк, вул. Кутузова, 19. Представник позивача подала суду заяву про розгляд справи за відсутності позивача, згідно з якою позов підтримує з мотивів, наведених у позовній заяві, не заперечувала щодо винесення заочного рішення . Відповідачі в судове засідання не зявилися, хоча належним чином були повідомлені про час і місце розгляду справи, про що свідчать повідомлення на сайті судової влади. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи по наявних доказах, відповідно до вимог ч. 1 ст. 287 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, та подані позивачем докази на підтвердження обґрунтованості заявлених вимог, оцінивши показання допитаних в судовому засіданні в якості свідків [PERSON], [PERSON], суд установив таке. Позивачу [PERSON], на праві особистої приватної власності, на підставі договору дарування належить житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що знаходяться за адресою: м.Луцьк, вул. Кутузова 19, (а.с. 13), яким, в силу\~ст. 41 Конституції України, позивач має право володіти, користуватися і розпоряджатися на свій розсуд. Відповідачі [PERSON], [PERSON] перебувають на реєстраційному обліку місця проживання за адресою: [INFO], що випливає з будинкової книги, виданої на житловий будинок №19 по вул.Кутузова у місті Луцьку (а.с. 9-12). Судом встановлено, що відповідачі не проживають у спірному будинку протягом останніх десяти років, що підтверджується повідомленням Луцького відділу поліції Головного управління національної поліції у Волинській області № 3/11129 від 20.12.2017 року та показаннями допитаних в судовому засіданні в якості свідків [PERSON], [PERSON] (а.с.17) Статтею 319\~ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до\~ст.\~391\~ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Права власника житлового будинку визначені\~ст. 383 ЦК України\~та\~ст. 150 ЖК\~України, передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд, обмеження чи втручання у право власника можливо лише з підстав, передбачених законом. Відповідно до ч. 1\~ст. 156 ЖК України\~з урахуванням положень ч. 1\~ст. 405 ЦК\~України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником. Відповідно до ч. 2\~ст. 405 ЦК України\~член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік. Статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено зняття з реєстрації місця проживання особи на підставі судового рішення. За наведених обставин, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову [PERSON] про визнання відповідачів такими, що втратили право на користування житловим приміщенням. Крім того, відповідно до вимог п.1 ч.2\~ст.141 ЦПК України,\~з відповідачів слід стягнути в користь позивача сплачений судовий збір в сумі 640 гривень.

Outcome: approved