Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-14 00:00:00

[PERSON] у червні 2020 року звернулася з позовом до суду до [PERSON] про позбавлення її батьківських прав. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі з 16 травня 2017 року. Рішенням Пирятинського районного суду від 18 квітня 2019 року шлюб був розірваний. За час перебування у шлюбі у сторін народилася дитина [PERSON] , [INFO] . Малолітній син сторін на даний час проживає з позивачем у с. Кейбалівка Пирятинського району та знаходиться на його повному утриманні. Відповідач також проживає окремо у с. Кейбалівка Пирятинського району, але участі у вихованні та догляді за дитиною не бере, її фізичним, духовним та моральним розвитком не займається. Матеріальної допомоги дитині не надає, хоча за рішенням суду повинна сплачувати аліменти. Відповідач не проявляє інтересу до своєї дитини, не відвідує його, взагалі ним не цікавиться. Крім того, відповідач веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями, здійснює крадіжки. Відповідно до висновку Пирятинської районної державної адміністрації від 15.06.2020, адміністрація вважає за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її сина [PERSON] , [INFO] . У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали та просили позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно її неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Позивач пояснив, що неповнолітній син [PERSON] повністю знаходиться на його утриманні та вихованні. Відповідачка з початку 2019 року залишила місце їх спільного проживання та поїхала в невідомому напрямку, про дитину не турбувалася. Позивач працював, щоб забезпечити сім`ю, а дитину доглядала його матір. Після розірвання шлюбу, судом визначено місце проживання дитини з батьком. Після повернення у село, відповідач веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями, не працює, дитиною не цікавиться. Відповідачка у судове засідання повторно не з`явилася, про час та місце його проведення повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, заяв про відкладення слухання справи від неї до суду не надійшло. Відповідачу надано строк для подачі відзиву, однак остання своїм правом не скористалася, відзиву до суду не надіслала. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце слухання справи і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, не подано відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача на підставі доказів, які додані до справи, та постановити заочне рішення. Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - служби у справах дітей Пирятинської районної державної адміністрації - Войтенко Л.В. у судовому засіданні підтримала позовні вимоги щодо позбавлення відповідача батьківських прав відносно її неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Зазначила, що питання про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав розглядалося на комісії з питань захисту прав дитини при райдержадміністрації. Розглянувши всі матеріали, комісія встановила, що [PERSON] дійсно самоусунулуся від виконання своїх батьківських обов`язків, участі у вихованні сина не приймає, аліменти на його утримання не сплачує, не цікавиться його життям та здоров`ям. Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили, що відповідач не виконує своїх батьківських обов`язків. Малолітній син [PERSON] проживає разом з батьком та бабусею [PERSON] . Дитина знаходится на повному утриманні та вихованні батька, мати дитиною не цікавиться, матеріальної допомоги на його утримання не надає, веде аморальний спосіб життя. Дитина взагалі не сприймає її як матір, при зустрічах з нею ховається. Суд, заслухавши позивача та його представника позивача, представника третьої особи, свідків, оцінивши всі зібрані по справі докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 16 травня 2017 року. Рішенням Пирятинського районного суду Полтавської області від 18 квітня 2019 року шлюб був розірваний (а.с.6). За час перебування у шлюбі у сторін народилася дитина - син [PERSON] , [INFO] (а.с.4). За рішенням Пирятинського районного суду Полтавської області від 18 квітня 2019 року визначено місце проживання неповнолітного [PERSON] разом з батьком [PERSON] . Відповідач [PERSON] участі у вихованні та догляді за дитиною не бере, сином не цікавиться, не відвідує його, матеріальної допомоги на його утримання не надає (а.с.8). Малолітній [PERSON] з 2019 року проживає однією сім`єю разом з батьком та своєю бабусею [PERSON] у с.Кейбалівка Пирятинського району (а.с.10) та перебуває на повному утриманні та вихованні свого батька, що підтвердили у судовому засіданні допитані свідки. За місцем роботи та проживання позивач [PERSON] характеризується позитивно, поганих звичок не має, зарекомендував себе як хороший син та батько (а.с.11,12). Згідно довідки Кейбалівського дошкільного навчального закладу «Колосок» від 13.03.2020 №13, малолітній [PERSON] з 01.09.2019 року відвідує вказаний заклад, його мати [PERSON] участі у вихованні сина не приймає (а.с.9). Відповідно до акту обстеження умов проживання неповнолітнього [PERSON] від 01.06.2020 встановлено, що неповнолітній [PERSON] проживає в сімї свого батька [PERSON] , для виховання та розвитку дитини в будинку створені належні умови ( а.с.15). За висновком Пирятинської райдержадміністрації Полтавської області відповідач [PERSON] самоусунулася від виконання своїх батьківських обов`язків. У зв`язку з цим райдержадміністрація вважає за доцільне позбавити її батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON] , народження [INFO] ( а.с. 14). Відповідно до ст. Конвенції ООН «Про права дитини», ратифікованої постановою Верховної Ради від 27.02.1991р., держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Згідно принципу ст.6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, дитина для повного і гармонічного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. За приписами ч.2 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідач вказані вимоги закону не виконувала, про сина не піклується, матеріальної допомоги не надає, не виявляє інтересу до дитини, не бере участь у його вихованні та житті. [PERSON] ніде не працює, веде аморальний спосіб життя. Таким чином, відповідач свідомо ухилялася від виконання своїх батьківських обов`язків, тому у суду відсутні підстави стверджувати про існування передумов для зміни поведінки відповідача відносно її неповнолітнього сина в кращу сторону. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Як слідує з п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.07, із змінами, внесеними постановою Пленуму ВС України № 20 від 19.12.08, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини порушує права та інтереси неповнолітнього [PERSON] , тому суд дійшов висновку про доведеність позовних вимог щодо позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав та задоволення позову.

Outcome: approved