Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-08 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про поділ майна подружжя. В суді уточнивши позовні вимоги вказує, що з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі з 26 липня 2003 року. Під час шлюбу народились діти [PERSON], [INFO], [PERSON] , [INFO]. [PERSON]»янець-Подільського міськрайонного суду від 04 квітня 2013 року шлюб розірваний. Під час спільного проживання з відповідачем за спільні кошти та за рахунок коштів її батьків, набули квартиру [ADDRESS]»янці-Подільському та земельну ділянку у смт Летичів Хмельницької області. Добровільно розділити спірне майно відповідач відмовляється, вона має право на ? частку спільного майна за законом, тому просить визнати квартиру [ADDRESS]»янці-Подідльському та земельну ділянку площею 0,1200 га, яка розташована за межами населеного пункту Летичівської селищної ради Летичівського району Хмельницької області кадастровий номер 6823055100:09:03:0084 об»єктами права спільної сумісної власності, визнати ідеальні частки подружжя по ? частині в цьому м айні без його реального поділу та залиши у їх спільній частковій власності. В суді представник позивача позов підтримав, просить задовольнити. В суді відповідач та його представник позов визнали частково, пояснили, що під час шлюбу відповідач уклав інвестиційний договір № 4/1605-10 від 27 квітня 2010 року на участь у будівництві квартири [ADDRESS]»янці-Подіьському. Перший внесок в розмірі 30\~000 грн був внесений за рахунок спільних коштів, решта суми була внесена [PERSON] з його особистих коштів після розірвання шлюбу з позивачем. Вважає, що спільними є кошти в сумі 30\~000 грн проти поділу яких відповідач не заперечує. Вважає, що земельна ділянка не може бути об»єктом спільного майна подружжя, оскільки була ним приватизована у відповідності до вимог Земельного кодексу, є його особистим майно. Суд заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав Судом встановлено, що з 26 липня 2003 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням [PERSON]»янець-Подільського міськрайонного суду від 04 квітня 2013 року розірваний. 27.04.2010 року між [PERSON] та відділом капітального будівництва УМВСУ в Хмельницькій області був укладений інвестиційний договір № 4/1605-10 від 27.04.2010 року на будівництво квартири № 14 в житловому будинку по вул..Васильєва, 5 в м.Кам»янці-Подільському. 19 жовтня 2012 року між сторонами була укладена додаткова угода № 2 в якій сторони домовились, що сума інвестицій складає 95\~615,7 грн. Згідно даних бухгалтерського обліку ВКБ УМВСУ в Хмельницькій області [PERSON] в рахунок виконання зобов»язань за інвестиційним договором № 4/1605-10 від 27.04.2010 року на будівництво квартири № 14 в житловому будинку по вул..Васильєва, 5 в м.Кам»янці-Подільському проведено розрахунки на загальну суму 95\~618,42 грн, а саме станом на 31.12.2011 року подружжям було внесено 30\~000 грн, 20.03.2013 року - 57\~423,42 грн, 13.05.2013 р 8\~195,00 грн. Відповідно до ч.1 ст.60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини ( навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми. Такими чином під час шлюбу подружжям було внесено в інвестування будівництва житла 30\~000 грн, частка цих коштів в вартості збудованої квартири є незначною, на момент припинення подружніх відносини нерухоме майно ще не було створено, суд вважає, що поділу підлягає між сторонами перший внесок в рівних частках . Позивачем не надано доказів, що сума коштів, яка була внесена відповідачем на інвестування житла після припинення подружніх відносин, є спільними коштами подружжя. Позивачем не надано доказів на підтвердження розміру її частки в цій квартирі згідно заявлених вимог. Позивачем не надано, судом не здобуто доказів на підтвердження умов, при яких суд може відступити від рівності часток в майні подружжя, а тому вважає, що підстав для збільшення частки позивача при поділі майна немає. На підставі розпорядження Летичівської районної державної адміністрації № 231/2010 р від 01.04.2010 року [PERSON] безоплатно отримав у власність земельну ділянку площею 0,1200 га для ведення садівництва, розташована на території Летичівської селищної ради, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку Серія ЯЛ № 540651 від 10 серпня 2010 року. Відповідно до ч.1 ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом»якшують або скасовують відповідальність особи. Згідно зі ч..1 та 2 ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності; акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом»якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Статею 61 СК України було встановлено, що об»єктом права спільної сумісної власності подружя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об»єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя і внесені до сімейного бюджету. Законом України від 11 січня 2011 року № 2913-УІ «Про внесення зміни до статті 61 СК України щодо об»єктів права спільної сумісної власності подружжя», який набрав чинності 8 лютого 2011 року, ст.. 61 СК України доповнено ч.5 , якою передбачено, що об»єктом права спільної сумісної власності подружжя є житло, набуте одним із подружжя під час шлюбу внаслідок приватизації державного житлового фонду , та земельна ділянка, набута внаслідок безоплатної передачі її одному із подружжя із земель державної або комунальної власності, у тому числі приватизації. Відповідно до положень ст..ст.81, 116 ЗК України окрема земельна ділянка, одержана громадянином у період шлюбу в приватну власність шляхом приватизації, є його особистою приватною власністю, а не спільною сумісною власністю подружжя, оскільки йдеться не про майно, нажите подружжям у шлюбі, а про одержану громадянином частку із земельного фонду. Отже відповідач одержав у власність спірну земельну ділянку до набрання чинності вказаної норми , а тому зазначена земельна ділянка не є об»єктом спільного майна і в її поділі слід відмовити. Згідно висновку про експертну грошову оцінку земельної ділянки ринкова вартість земельної ділянки становить 17\~796 грн. Таким чином при подачі позову до суду позивач зобов»язана була сплатити судовий збір в розмірі 1% від вартості частки в майні яке бажає отримати у власність, що становить 567,07 грн, позивач сплатила при пред»явленні позову до суду 243,60 грн, тому з неї на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 323,47 грн. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує сплачений судовий збір в сумі 243,60 грн з відповідача на користь позивача. . З врахуванням наведеного,

Outcome: partial