Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-09 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області та просила усунути їй перешкоди в володінні, користуванні та розпорядженні майном шляхом зняття заборони на відчуження 1/2 частки квартири [ADDRESS] , згідно запису в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта за реєстраційним номером обтяженням 3177324, зареєстрованого 11.11.2008 року Кропивницькою міською державною нотаріальною конторою №1, обгрунтовуючи свої вимоги тим, що їй за заповітом належить 1/2 частка вищевказаної квартири, проте розпорядитись належним їй майном позивач не може, оскільки у 2019 році їй стало відомо, що за постановою слідчого від 12 листопада 1997 року по кримінальній справі № 30-173, Кропивницькою міською державною нотаріальною конторою №1 було внесено запис до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, тому 1/2 частки квартири [ADDRESS] , яка належить їй на праві власності, опинилася під забороною відчуження. Сторони в засідання не з`явилися, повідомлені належним чином про місце, дату та час судового засідання. Представник позивача звернувся з заявою про розгляд справи в його відсутності. Представник відповідача також просив розглядати справу за їх відсутністю. Згідно з частиною 1 статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено наступні факти та відповідні правовідносини. 12 листопада 1997 року слідчим СУ УМВС України в Кіровоградській області Марченко В.Б. прийнято постанову за кримінальною справою №30-173 про арешт всього майна [PERSON] та його дружини [PERSON] , які проживали в [ADDRESS] . Згідно запису в ЄРЗ № 8177324, реєстратором обтяження є Кропивницька міська державна нотаріальна контора №1, реєстраційний номер обтяження - 8177324, дата реєстрації (внесення до ЄРЗ) - 11 листопада 2008 року. Додаткові дані до запису - архівний запис № 98443-63 від 01 листопада 2000 року. Заступником начальника Головного управління національної поліції в Кіровоградській області Кожухівським В.О. на запит адвоката Кононюк В.О. надано відповідь за № К-99/02/27-20 від 29.01.2020 р., якою повідомлено, що кримінальна справа по відношенню до [PERSON] припинена 10 вересня 1998 року за п.4 ст.6 КПК України та 10.07.2008 року знищена, що також підтверджується і листом від 15.10.1998 р. за підписом слідчого СУ УМВС України в Кіровоградській області Марченко В.Б. Стосовно позивача кримінальна справа не порушувалася, арешт на майно був накладений слідчим, як на спільне майно подружжя. У 2019 році [PERSON] стало відомо, що на підставі постанови слідчого від 12 листопада 1997 року по кримінальній справі № 30-173, Кропивницькою міською державною нотаріальною конторою №1 було внесено запис до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, у тому числі 1/2 частки квартири [ADDRESS] , яка належить на праві власності позивачу, опинилася під забороною відчуження. Вказана квартира належала на праві власності батькові позивача - [PERSON] - 1/2 частки, та донці - [PERSON] - 1/2 частки, що підтверджується договором купівлі-продажу№ 23804, укладеним на Одеській товарній біржі 12 березня 1999 року, на підставі якого в КП ОМБТІ та РОН зареєстровано право власності за №215 стр 27 кн.292 пр від 01.04.1999 року. Після смерті батька позивача, 1/2 частки квартири перейшла у власність дружини померлого, [PERSON] , яка у свою чергу після смерті заповідала її позивачу. На підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 14 серпня 2017 року, виданого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Журавель М.В. 14.08.2017р., позивач отримала у власність 1/2 частку в квартирі [ADDRESS] . Відповідно до ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. В силу ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Статтею 318 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно до ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Проаналізувавши вказані норми та оцінивши надані докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача є обгрунтованими, оскільки наявна заборона перешкоджає позивачу в розпорядженні власністю, тому з 1/2 частини квартири [ADDRESS] , необхідно зняти заборону.

Outcome: approved