Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-29 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] (далі позивачі) звернулися до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач) і після уточнення позовних вимог просили визнати за ними права власності на 46/100 часток житлового будинку, незакінченого будівництвом, розташованого за адресою: Чернігівська область, м. Новгород-Сіверський, вул. Шевченка, 95-а, що складається з кімнат: коридор 1-1 площею 5,5 м.кв., топочна 1-2 площею 6,5 м.кв., санвузол 1-3 площею 4,6 м.кв., житлова кімната 1-4 площею 12,9 м.кв., передпокій (прихожа) 1-7 площею 15,7 м.кв., кухня 1-9 площею 13,5 м.кв., а також на розташовані за вказаною адресою ганок площею 8,8 м.кв. і погріб площею 9,0 м.кв. Також [PERSON] просила визнати належність їй на праві спільної сумісної власності разом з [PERSON] 47/100 часток земельної ділянки загальною площею 0,08 га та виділити дану частку земельної ділянки в натурі згідно висновку експерта №105/2017/2018 від 16 лютого 2018 року. Свої позовні вимоги мотивують тим, що вони є спадкоємцями [PERSON], яка померла 30 вересня 2016 року. Ухвалою суду від 10 грудня 2015 року було визнано мирову угоду, укладену між [PERSON] та відповідачем про поділ у натурі незавершеного будівництвом будинку, розташованого за вказаною вище адресою, за умовами якої [PERSON] виділено вказані вище кімнати, ганок і погріб. Ще за життя [PERSON] виконала роботи з облаштування належних їй кімнат якої окремої квартири. Позивачі, посилаючись на положення статей 319, 331 ЦК України, зазначають, що новостворене нерухоме майно набуває юридичного статусу житлового будинку після прийняття його до експлуатації і з моменту державної реєстрації права власності на нього. Однак до цього обєкт незавершеного будівництва є сукупністю будівельних матеріалів, щодо яких можуть виникати цивільні права та обовязки і він може належати на праві сумісної власності та підлягати поділу. Тому вони вправі ввести належну їм частку будинку в експлуатацію і оформити її належним чином. При цьому сам будинок розташований на земельній ділянці площею 0,08 га, яка приватизована відповідачем і без наявності права на земельну ділянку позивачі не можуть ввести в експлуатацію належне їм нерухоме майно. Позивачі вказують, що на даний час житловий будинок на 100% готовий до експлуатації. Статтею 120 ЗК України передбачено, що при переході права власності на будівлю, споруду до кількох осіб право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Відповідно позивачка [PERSON] просить визнати належність їй разом з іншим позивачем на праві спільної сумісної власності частини земельної ділянки на якій розташований спірний житловий будинок пропорційно до частки, яка належить позивачам у цьому житловому будинку. Відповідачем подано заперечення на позов з яких вбачається, що позовні вимоги ним не визнаються, на думку відповідача до спадкових права [PERSON] не увійшла частка у праві спільної часткової власності у спірному будинку, оскільки остання за життя не набула права власності на вказане нерухоме майно. Відповідач вказує, що дійсно судом було затверджено мирову угоду, укладену між ним та [PERSON], за якою кожному з них були виділені окремі приміщення спірного будинку, які можна було обладнати в ізольовані квартири, без зазначення часток у праві спільної часткової власності. Будь-яких перепон щодо введення в експлуатацію приміщень в якості квартир він не створює, у той же час укладати будь-які угоди, на підставі яких може виникнути спільна власність із позивачами, він наміру не має. Ухвалою суду від 30 листопада 2017 року у справі було призначено проведення судової земельно-технічної експертизи у звязку з чим зупинено провадження у справі. 22 січня 2018 року позивач [PERSON] подав заяву про відмову від позову, у звязку з чим 24 січня 2018 року провадження у справі було поновлено. 01 лютого 2018 року, під час розгляду заяви позивача [PERSON] про відмову від позову, останній уточнив, що відмовляється від позову лише в частині позовних вимог щодо визнання права власності на частку земельної ділянки, у звязку з чим ухвалою суду провадження у справі в цій частині було закрито, при цього продовжено розгляд справи в частині інших позовних вимог. 01 лютого 2018 року провадження у справі на час проведення експертизи зупинено. 06 березня 2018 року, у звязку із завершенням проведення експертизи, провадження у справі поновлено, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 29 березня 2018 року позивачкою [PERSON] подано заяву в якій вона уточнила позовну вимогу щодо спірної земельної ділянки та просила визнати належність їй на праві спільної сумісної власності з [PERSON] 47/100 часток земельної ділянки, розташованої за адресою: Чернігівська область, м. Новгород-Сіверський, вул. Шевченка, 95-а. У судовому засіданні позивачка [PERSON] свої позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити з підстав, вказаних у позовній заяві. Представник позивачки [PERSON] у судовому засіданні просив позов задовольнити повністю, пояснив, що позивачі набули у порядку спадкування право власності на частину спірного житлового будинку, яка належала [PERSON] Даний будинок хоча й не введений в експлуатацію, однак готовий на 100% до експлуатації, у звязку з чим позивачі мають право на визнання за ними права власності на його частку. Пропорційно частці будинку вони мають також право на отримання у власність відповідної частки земельної ділянки на якій збудовано вказаний будинок. Водночас відповідач, який є власником вказаної земельної ділянки, прав позивачів не визнає. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх повністю. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні висловився проти задоволення позовних вимог. Представник відповідача у судовому засіданні просив у задоволенні позову відмовити, посилаючись на обставини, викладені в запереченнях, пояснив, що за позивачами неможливо визнати право власності на обєкт незавершеного будівництва в порядку спадкування. При цьому заявив, що з двох варіантів поділу земельної ділянки, які запропоновані експертом, для відповідача кращим буде варіант №2, який передбачає встановлення земельного сервітуту для проходу до земельної ділянки, що пропонується виділити відповідачу за цим варіантом. Заслухавши вступні слова позивачів, представника позивача, відповідача та його представника, дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків. Як встановлено, 29 вересня 2016 року в м. Новгороді-Сіверському Чернігівської області померла [PERSON] (а.с. 5). Ще за життя між [PERSON] та [PERSON] у рамках цивільної справи №739/339/15-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя, було укладено мирову угоду від 10 грудня 2015 року в частині поділу незакінченого будівництвом будинку та господарських будівель, розташованих за адресою: Чернігівська область, м. Новгород-Сіверський, вул. Шевченка, 95а (а.с. 8). Ухвалою Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 10 грудня 2015 року у рамках цивільної справи №739/339/15-ц було визнано вказану мирову угоду про поділ вказаного вище незавершеного будівництво житлового будинку, згідно умов якої: - [PERSON] передаються наступні приміщення в незакінченому будівництвом будинку за адресою: Чернігівська область, м. Новгород-Сіверський, вул. Шевченка, 95а житлова кімната №1-5 площею 13,0 м.кв., вартістю 85\~948 грн. 00 коп., житлова кімната №1-6 площею 12,5 м. кв., вартістю 82\~643 грн. 00 коп., житлова кімната №1-8 площею 21,0 м. кв., вартістю 138\~839 грн. 00 коп., а також розташовані за вказаною адресою сарай літера «Б», вартістю 43\~690 грн. 00 коп., гараж літера «Г», вартістю 117\~850 грн. 00 коп., вбиральня вартістю 3\~770 грн. 00 коп. та огорожа вартістю 3\~955 грн. 00 коп. Загальна вартість приміщень та господарських будівель становить 476\~694 грн. 00 коп.; - [PERSON] передаються наступні приміщення в незакінченому будівництвом будинку за адресою: Чернігівська область, м. Новгород-Сіверський, вул. Шевченка, 95а коридор №1-1 площею 5,5 м.кв., вартістю 36\~363 грн. 00 коп., топочна №1-2 площею 6,5 м.кв., вартістю 42\~974 грн. 00 коп., санвузол №1-3 площею 4,6 м.кв., вартістю 30\~412 грн. 00 коп.; житлова кімната №1-4 площею 12,9 м.кв., вартістю 85\~287 грн. 00 коп., передпокій (прихожа) №1-7 площею 15,7 м.кв., вартістю 103\~801 грн. 00 коп., кухня №1-9 площею 13,5 м.кв., вартістю 89\~254 грн. 00 коп., ганок вартістю 4\~640 грн. 00 коп. та погріб вартістю 17\~990 грн. 00 коп., ворота з хвірткою, шиферна огорожа та ? решітчатої огорожі вартістю 19\~835 грн. 00 коп. Загальна вартість приміщень та господарських будівель становить 430\~556 грн. 00 коп. (а.с. 26-28). Також відповідно до вказаної угоди сторони домовилися, що в якості урівнення долей по даній мировій угоді [PERSON] сплачує [PERSON] кошти в сумі 23\~000 грн. 00 коп. і бере на себе зобовязання виконати роботи із замурування дверних отворів з кімнати №1-7 до кімнат №,№ 1-5, 1-6 та 1-8 (а.с. 26-28). Згідно проведеної в рамках цивільної справи №739/339/15-ц судової комплексної експертизи №50/2015 від 28 вересня 2015 року ступінь будівельної готовності житлового будинку, розташованого за адресою: Чернігівська область, м. Новгород-Сіверський, вул. Шевченка, 95-а, становить 100%, житловий будинок придатний для експлуатації (а.с. 72-73). З технічного паспорта, виготовленого на частину житлового будинку, яка була передана згідно мирової угоди від 10 грудня 2015 року [PERSON], вбачається, що вона становить відокремлену квартиру, що складається з: коридору 1-1 площею 5,5 м.кв., топочної 1-2 площею 6,5 м.кв., санвузла 1-3 площею 4,6 м.кв., житлової кімнати 1-4 площею 12,9 м.кв., передпокою (прихожої) 1-7 площею 15,7 м.кв., кухні 1-9 площею 13,5 м.кв. (а.с. 9-10). Згідно описової частини висновку експерта №105/2017/2018 від 16 лютого 2018 року частина незавершеного будівництвом житлового будинку №95а по вул. Шевченка у м. Новгороді-Сіверському Чернігівської області, яка виділена [PERSON], в процентному відношенні становить 47/100 частини (а.с. 63). Після смерті [PERSON] спадщина останньої була прийнята її матірю [PERSON] та її сином [PERSON], тобто позивачами, які є єдиними спадкоємцями [PERSON], що підтверджується довідкою приватного нотаріуса [PERSON] від 31 березня 2017 року (а.с. 7). Відповідно до\~статті 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Отже, до позивачів згідно статті 1218 ЦК України перейшли усі права та обовязки, які належали за життя [PERSON] та не припинилися внаслідок її смерті. Статтею 321 ЦК України закріплено конституційний принцип непорушності права власності, передбачений статтею 41 Конституції України, відповідно до частини четвертої якої ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном визначено у статті 317 ЦК України. Згідно з нормою статті 319 цього Кодексу власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Він сам вирішує, що робити зі своїм майном,

Outcome: approved