overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-29 00:00:00

[PERSON] (місце проживання: Україна, [ADDRESS]) звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON] (місце проживання: Україна, [ADDRESS]), в якій просить розірвати шлюб, укладений між сторонами, де зазначила, що 29.07.2005 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне сімейне життя з відповідачем не склалося з причини різних поглядів на спосіб життя та відсутності взаєморозуміння і довіря. Шлюбно-сімейні відносини припинені з червня 2014 року. Спір щодо поділу спільного сумісного майна буде вирішено окремо. Дитина після розірвання шлюбу залишається проживати із позивачем. В судове засідання позивач не зявилася, проте надала суду заяву, в якій просила розірвати шлюб між нею та відповідачем. Строк для примирення їй не потрібен. В судове засідання відповідач не зявився, проте надав суду заяву, в якій позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував. Строк для примирення йому не потрібен. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У звязку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З матеріалів справи судом встановлено, що згідно з копією свідоцтва про шлюб серії І-ЕД № 006964, виданого 29 липня 2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції Луганської області, сторони з 29 липня 2005 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, актовий запис № 406. Також, з матеріалів справи вбачається, що сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. З позовної заяви та доданих до неї матеріалів вбачається, що фактичні взаємовідносини подружжя припинені, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, сторони не бажають примиритися і строк для примирення їм не потрібен. Неповнолітня дитина після розірвання шлюбу залишається проживати із позивачем. За таких обставин суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд враховує, що понесення позивачем судових витрат підтверджується квитанцією № 1 від 28.04.2018 року про сплату судового збору у сумі 704 грн. 80 коп. Разом з тим, позивач в письмовій заяві просила не стягувати з відповідача на її користь судові витрати, у звязку із чим суд вважає справедливим не стягувати з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору в розмірі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-29 00:00:00

[PERSON] (місце проживання: Україна, [ADDRESS]) звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON] (місце проживання: Україна, Луганська область, Новоайдарський район, село Дмитрівка, вулиця Леніна, будинок 145), в якій просить розірвати шлюб, укладений між сторонами, де зазначила, що 12.08.2011 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне сімейне життя з відповідачем не склалося з причини різних поглядів на спосіб життя та відсутності взаєморозуміння і довіря. Шлюбно-сімейні відносини припинені з липня 2017 року. Спору щодо поділу спільного сумісного майна не має. Дитина після розірвання шлюбу залишається проживати із позивачем. В судове засідання позивач не зявилася, проте надала суду заяву, в якій просила розірвати шлюб між нею та відповідачем. Строк для примирення їй не потрібен. В судове засідання відповідач не зявився, проте надав суду заяву, в якій позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував. Строк для примирення йому не потрібен. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У звязку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З матеріалів справи судом встановлено, що згідно з копією свідоцтва про шлюб серії 1-ЕД № 135646, виданого повторно 16 серпня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції у Луганській області, сторони з 12 серпня 2011 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, актовий запис № 412. Також, з матеріалів справи вбачається, що сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. З позовної заяви та доданих до неї матеріалів вбачається, що фактичні взаємовідносини подружжя припинені, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, сторони не бажають примиритися і строк для примирення їм не потрібен. Неповнолітня дитина після розірвання шлюбу залишається проживати із позивачем. За таких обставин суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд враховує, що понесення позивачем судових витрат підтверджується квитанцією № 25 від 17.05.2018 року про сплату судового збору у сумі 704 грн. 80 коп. Разом з тим, позивач в письмовій заяві просила не стягувати з відповідача на її користь судові витрати, у звязку із чим суд вважає справедливим не стягувати з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору в розмірі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-05 00:00:00

[PERSON] (місце проживання: Україна, [ADDRESS]) звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовом до [PERSON] пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області (місцезнаходження: Україна, Луганська область, місто Сєвєродонецьк, вулиця Шевченка, будинок 9) про стягнення грошових коштів, набутих в порядку спадкування за законом, в якій просить стягнути з [PERSON] пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області на її користь грошові кошти, набуті в порядку спадкування за законом у вигляді недоотриманої пенсії після смерті [PERSON], в розмірі 5979,88 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 15.03.2017 року помер чоловік позивача - [PERSON]. 21.11.2017 року позивачу було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, за яким вказано, що спадщина складається з недоотриманої пенсії у сумі 106853 грн. 79 коп. Спадкодавцями вказано [PERSON] та [PERSON], по 1/2 частці спадкового майна кожному. Вартість 1/2 частки спадкового майна, на яке видане це свідоцтво, становить 53426 грн. 89 коп. Згідно відповіді відповідача № 35/Б-5 від 26.01.2018 року розмір недоотриманої пенсії [PERSON] складає 94894,02 грн. 23.11.2017 року позивач звернувся до відповідача з заявою про виплату недоотриманої пенсії [PERSON] в установленому законом порядку. 25.11.2017 року відповідач сплатив недоотриману пенсію позивачу згідно свідоцтва про право на спадщину на 1/2 частку вищезазначеного майна у розмірі 47447,01 грн. Відповідач взяв період з 01.11.2014 року по 31.03.2017 року щодо виплати недоотриманої пенсії померлим чоловіком позивача, тобто за три роки до дня звернення. У виплаті суми в розмірі 5979,88 грн. було відмовлено з посиланням на те, що нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. Фактично, відповідач проігнорував період з 01.08.2014 року по 31.10.2014 року щодо заборгованості у виплаті пенсії померлому,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-26 00:00:00

[PERSON] (місце проживання: Україна, Луганська область, місто Сєвєродонецьк, вулиця Лісова, будинок 37) звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON] (місце проживання: Україна, [ADDRESS]), в якій просить розірвати шлюб, укладений між сторонами, де зазначила, що 16.04.2016 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Сторони неповнолітніх дітей не мають. Спільне сімейне життя з відповідачем не склалося з причини різних поглядів на спосіб життя та відсутності взаєморозуміння і довіря. Шлюбно-сімейні відносини припинені. Спору щодо поділу спільного сумісного майна не має. В судове засідання позивач не зявилася, проте надала суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій просила розірвати шлюб між нею та відповідачем. Строк для примирення їй не потрібен. В судове засідання відповідач не зявився, проте надав суду заяву про розгляд справи без його участі, де позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував. Строк для примирення йому не потрібен. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У звязку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З матеріалів справи вбачається, що згідно із копією свідоцтва про шлюб серії І-ЕД № 237787, виданого повторно 14 березня 2018 року Сєвєродонецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, сторони з 16 квітня 2016 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, актовий запис № 136. З позовної заяви та доданих до неї матеріалів вбачається, що фактичні взаємовідносини подружжя припинені, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, сторони не бажають примиритися і строк для примирення їм не потрібен. Від шлюбу неповнолітніх дітей немає. За таких обставин суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат\~ у відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд враховує, що понесення позивачем судових витрат підтверджується квитанцією від 13.07.2018 року про сплату судового збору у сумі 704 грн. 80 коп. Разом з тим, позивач в позовній заяві просила не стягувати з відповідача на її користь судові витрати, у звязку із чим суд вважає справедливим не стягувати з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору в розмірі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-22 00:00:00

[PERSON] (місце проживання: Україна, Луганська область, місто Сєвєродонецьк, шосе Будівельників[ADDRESS]) звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON] (місце проживання: Україна, [ADDRESS]), в якій просить розірвати шлюб, укладений між сторонами, де зазначила, що 15.12.2006 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем.\~ Сторони мають неповнолітню дочку, [PERSON], [INFO]. Спільне сімейне життя з відповідачем не склалося з причини різних поглядів на спосіб життя та відсутності взаєморозуміння і довіря. Шлюбно-сімейні відносини припинені з 30 вересня 2015 року. Спору щодо поділу спільного сумісного майна не має. Дитина після розірвання шлюбу залишається проживати із позивачем. В судове засідання позивач не зявилася, надала до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, в якій позов підтримала. Строк для примирення їй не потрібен. В судове засідання відповідач не зявився, проте надав суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував. Строк для примирення йому не потрібен. У звязку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З матеріалів справи вбачається, що згідно із копією свідоцтва про шлюб серії І-ЕД № 041356, виданого 15 грудня 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції Луганської області, сторони 15 грудня 2006 року зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 886. Також, з матеріалів справи вбачається, що сторони мають неповнолітню дочку, [PERSON], [INFO]. З позовної заяви та доданих до неї матеріалів вбачається, що фактичні взаємовідносини подружжя припинені, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, позивач не бажає примиритися і строк для примирення їй не потрібен. Неповнолітня дитина після розірвання шлюбу залишається проживати із позивачем. За таких обставин суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат\~ у відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд враховує, що понесення позивачем судових витрат підтверджується квитанцією від 21.06.2018 року про сплату судового збору у сумі 704 грн. 80 коп. Разом з тим, позивач в позовній заяві просила не стягувати судовий збір з відповідача, у звязку із чим суд вважає справедливим не стягувати з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору в розмірі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-14 00:00:00

[PERSON] міська рада звернулась до суду з заявою, в якій просить суд визнати відумерлою спадщиною 48\\100 частин квартири [ADDRESS], що належала на праві власності [PERSON] та передати її до комунальної власності територіальної громади м. Харкова в особі [PERSON] міської ради. Представник заявника [PERSON] міської ради [PERSON] який діє на підставі довіреності, в судовому засіданні заяву підтримав з підстав вказаних в ній та просив її задовольнити. Представник зацікавленої особи - [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся заздалегідь і належним чином, надав до суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутності та задовольнити заяву в повному обсязі. Суд, заслухавши пояснення представника заявника, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення заяви з наступних підстав. У ході судового розгляду встановлено, що відповідно до листа КП « Жилкомсервіс» від 04.08.2014 року за № 13663\\2\\07-05 квартира [ADDRESS] приватизована. Відповідно до інформації КП « [PERSON] міськБТІ» від 08.09.2014 року № 6580 48\\100 вказаної квартири, станом на 31.12.2012 року належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 15.05.2006 року ВПЖФУКМ та П, р№ 5-А-06-270762. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно від 25.09.2014 року 48\\100 частин вказаної квартири належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 15.05.2006 року ВПЖФУКМ та П, р№ 5-А-06-270762.. Як вбачається з актового запису про смерть № 2545 від 18 лютого 2010 року [PERSON] помер 15 лютого 2010 року. Відповідно до повідомлення Одинадцятої [PERSON] державної нотаріальної контори від 21.04.2015 р. № 2191\\01-16, після смерті [PERSON], померлого 15.02.2010 року, заяв про прийняття або про відмову від спадщини не надходило, спадкова справа не заводилася, свідоцтво про право на спадщину не видавалося . Положеннями ст. 1277 Цивільного кодексу України встановлено, що, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов'язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. Згідно п. 1 ст. 29 Статуту територіальної громади міста Харкова, затвердженого рішенням [PERSON] міської ради від 04.07.2007 року №121/07 та зареєстрованого згідно свідоцтва № 2 від 16.07.2007 року [PERSON] міським управлінням Міністерства юстиції України, [PERSON] міська рада є представницьким органом територіальної громади м. Харкова, що здійснює від її імені та в її інтересах функції та повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України і законами України, а також приймає від її мені рішення. З урахуванням викладеного, суд має правові підстави для задоволення заяви.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-22 00:00:00

[PERSON] міська рада звернулась у суд із заявою про визнання відумерлою спадщину - квартиру [ADDRESS]. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, квартира належала на праві власності [PERSON], який помер 12.12.2015 року. Враховуючи, що відсутні спадкоємці , які прийняли спадщину на підставі ст. 1277 ЦК України спадщина, після смерті [PERSON]Є, підлягає визнанню відумерлою. В судовому засіданні представник заявника [PERSON] міської ради наполягала на задоволенні заяви, просивши її задовольнити у повному обсязі. Вислухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне заяву задовольнити, виходячи з наступного. Згідно договору купівлі продажу квартири від 20.05.2010 року [PERSON] продала [PERSON], квартиру, яка розташована у м. Артемівську (нині м. Бахмут) по вул. Горького, 39/42. З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 28.11.2017р. вбачається, що квартира по вул. Горького, 39/42 у м. Бахмуті , зареєстрована за [PERSON] на підставі договору купівлі продажу від 20.05.2010 року. Згідно листа, наданого завідувачем Першої бахмутської державної нотаріальної контори від 04.01.2018 року вбачається, що згідно даних з Реєстру спадкових справ спадкова справа на майно [PERSON], який помер 12.12.2015 року , спадкова справа не відкривалась, тобто ніхто не звертався до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Положеннями ст. 1277 Цивільного кодексу України визначено, що у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов'язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Згідно із ст. 338 ЦПК України, суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді за місцем відкриття спадщини. [PERSON] помер 12.12.2015 року, про що свідчить свідоцтво про смерть виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Красноармійську Красноармійського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області . За викладених підстав, суд зазначає, що умови, необхідні для визнання спадщини відумерлою, передбачені положеннями ст.1277 ЦК України існують і підтверджені при розгляді даної заяви. Враховуючи викладені обставини, суд вважає, що є всі підстави для визнання зазначеної спадщини відумерлою. Таким чином у судовому засіданні знайшли підтвердження обставини, зазначені в поданій заяві, у зв'язку з чим заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-15 00:00:00

[PERSON] міська рада звернулася до суду з заявою, в якій просить: визнати відумерлою спадщину 3/25 частини будинку, що знаходиться за адресою6 м. Чернігів, вул. Реміснича, 39, що належала померлій [PERSON] на праві власності; передати 3/25 частини будинку, що знаходиться за адресою: м. Чернігів, вул. Реміснича, 39, які відумерлу спадщину у власність територіальній громаді м. Чернігова в особі [PERSON] міської ради. Заява мотивована тим, що [PERSON] померла 26.12.2013 року, проживала в [INFO], де за нею зареєстровано право власності на 3/25 частини зазначеного будинку на підставі договору купівлі-продажу № 3274 від 11.08.2005 року. За життя [PERSON] заповіту складено не було. Спадщина відкрилась в 2013 році та до цього часу ніким не прийнята. В судове засідання представник заявника та представник заінтересованої особи не з'явились, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, надали до суду письмові заяви про розгляд справи у їх відсутність. Суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутність. Згідно вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] міської ради підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть від 24.01.2014 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції, [PERSON], [INFO], померла 26.12.2013 року (а.с. 3). Згідно інформаційної довідки КП «[PERSON] міжміське бюро технічної інвентаризації» та відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за [PERSON] на праві приватної власності зареєстровано 3/25 частини будинку № 39 по вул. Ремісничій (раніше Комсомольській) у м. Чернігові на підставі договору купівлі-продажу від 11.08.2005 року № 3274 (а.с.4, 19). Спадкова справа до майна померлої [PERSON], за даними зі Спадкового реєстру від 21.07.2017 року за № 48499502, не заводилась (а.с.16). Згідно ст. 1277 ЦК України, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов»язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Відповідно до ст. 278 ЦПК України, суд встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді за місцем відкриття спадщини. Таким чином, оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає можливим визнати спадщину відумерлою та передати її у власність територіальної громади м. Чернігова в особі [PERSON] міської ради.

Outcome: approved