Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-27 00:00:00

[PERSON] (надалі - «Позивач») звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до ТзОВ «Промбудсервіс» (надалі - «Відповідач»), третя особа - Івано-Франківський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, про зняття арешту з нерухомого майна - нежитлових приміщень, розташованих за адресою: [ADDRESS] , який накладено на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 35583763, видана 24.12.2012 року головним державним виконавцем ВДВС Івано-Франківського МУЮ Богаком Я.В. (номер запису обтяження 10985077). Позовні вимоги мотивовано тим, що наявність зазначеного арешту на майно, яке відповідно до затвердженої ухвалою господарського суду Івано-Франківської області від 11.07.2017 року у справі № 909/1256/14 мирової угоди між ТОВ «Промбудсервіс» та [PERSON] , перейшло до Позивача, порушує його право на розпорядження цим майном. Як зазначено Позивачем в позовній заяві, в ході виконавчого провадження з примусового виконання наказу Господарського суду Івано-Франківської області від 04.05.2016 року про стягнення заборгованості з ТОВ «Промбудсервіс» в користь ПАТ «Брокбізнесбанк» права іпотекодавця за даним договором іпотеки були відступлені від ПАТ «Брокбізнесбанк» на користь ТОВ «Фінансова компанія «Арбо-Фінанс», а в подальшому - від ТОВ «Фінансова компанія «Арбо-Фінанс» до позивача [PERSON] на підставі Договору відступлення права вимоги № 37. У зв`язку з цим, господарським судом Івано-Франківської області на підставі ухвали від 18.05.2017 року проведена заміна стягувача з ПАТ «Брокбізнесбанк» на [PERSON] за договором кредитної лінії № 2080 від 20.03.2006 року. 11.07.2017 року між [PERSON] та ТОВ «Промбудсервіс» укладено мирову угоду, за якою в рахунок боргу по договору кредитної лінії ТОВ «Промбудсервіс» передало позивачу [PERSON] , у власність предмет іпотеки - нежитлові приміщення, розташовані за адресою: [ADDRESS] . Дана мирова угода затверджена ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 11.07.2017 року, яка набрала законної сили. Тому спірне майно перейшло у власність позивача в порядку Закону України «Про іпотеку», при цьому в силу вимог даного закону, право власності виникло в зв`язку з реалізацією прав позивача як іпотекодержателя, які мають вищий пріоритет перед іншими кредиторами. У зв`язку з чим права Позивача як власника, на його думку, не можуть обмежуватись в силу принципу непорушності права власності. Представником Позивача подано заяву про розгляд справи без його участі, в якій він позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві. Відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Промбудсервіс», - явку уповноваженого представника в судове засіданні повторно не забезпечило, про причини неявки суду не сповістило, про дату та час судового засідання повідомлялося належним чином, шляхом направлення повісток на зареєстровану у встановленому порядку юридичну адресу, що відповідно до вимог процесуального закону вважається належним способом повідомлення сторони у справі. Відзиву на позов від Відповідача до суду не надходило. Третя особа - Івано-Франківський міський відділ ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції України, - явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, на вимогу суду надав матеріали витребовуваних виконавчих проваджень, просив розглядати справу без участі представника органу державної виконавчої служби. Треті особи - Івано-Франківська філія АБ «Київська Русь» та АБ «Банк регіонального розвитку», - явку уповноважених представників до суду не забезпечили, про причини неявки суду не сповістили, про дату та час судового засідання повідомлялися належним чином. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Проаналізувавши викладені в позовній заяві пояснення Позивача, матеріали наданих суду виконавчих проваджень, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, Судом встановлено наступне. Відповідно до ст. 41 Конституції України та п. 2 ч. 1 ст. 3, ст. 321 ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та може вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно зі ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд; власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Згідно договору про відступлення права вимоги № 37 від 05.12.2016 року, укладеного між ТзОВ «Фінансова компанія «Арбо Фінанс» та [PERSON] , первісний кредитор в порядку та на умовах, визначених цим Договором та чиним законодавством України, відступив (передав), а новий кредитор прийняв (набув) права вимоги первісного кредитора за Договором кредитної лінії № 2080 від 20.03.2006 року зі всіма додатками, додатковими угодами, додатковими договорами про внесення змін та доповненнями до них, що є його невід`ємною частиною, який укладений між АТ «Брокбізнесбанк» та ТОВ «Промбудсервіс» (а.с.38,40). Згідно договору про відстулення права вимоги від 05.12.2016 року, який посвідчений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Біланюк С.М. 21.03.2006 року за реєстровим № Д242 (а.с.39,41) ТзОВ «Фінансова компанія «Арбо Фінанс» відступив [PERSON] право вимоги за Іпотечним договором, який укладений між АБ «Брокбізнесбанк» та ТзОВ «Промбудсервіс». Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 11.07.2017 року у справі № 909/1256/14 затвердждено мирову угоду, укладену між сторонами в процесі виконання рішення суду у справі № 909/1256/14, а саме: Сторони виконавчого провадження №51021864 по примусовому виконанню наказу господарського суду Івано-Франківської області від 04.05.2016р. по справі №909/1256/14 про стягнення з ТОВ «Промбудсервіс» в користь [PERSON] заборгованості за договором кредитної лінії №2080 від 20.03.2006р., виданого на виконання постанови Львівського апеляційного господарського суду від 08.05.2015р. по справі №909/1256/14. домовились про наступне: 1. На виконанні у Тлумацькому РВ ДВС перебуває виконавче провадження по примусовому виконанню наказу господарського суду Івано-Франківської області від 04.05.2016р. по справі №909/1256/14 про стягнення з ТОВ «Промбудсервіс» в користь [PERSON] заборгованості за договором кредитної лінії №2080 від 20.03.2006р., виданого на виконання постанови Львівського апеляційного господарського суду від 08.05.2015р. по справі №909/1256/14. 2. Вимоги [PERSON] до ТОВ «Промбудсервіс» заборгованості за договором кредитної лінії №2080 від 20.03.2006р. забезпечені іпотекою нежитлових приміщень, розташованих за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер майна: 9407549), які перебувають в іпотеці, згідно договору іпотеки від 21.03.2006р., посвідченого приватним нотаріусом Біланюк С.М., укладеним між ТОВ «Промбудсервіс» (іпотекодавець) та ПАТ «Брокбізнесбанк» (іпотекодержатель), права іпотекодержателя за яким відступлені [PERSON] згідно договору про відступлення права вимоги від 05.12.2016р., посвідченим приватним нотаріусом Ковальчуком С.П. 3. Боржник ТОВ «Промбудсервіс» для добровільного погашення заборгованості, яка виникла на підставі рішення господарського суду Івано-Франківської області від 23.01.2015р. та постанови Львівського апеляційного господарського суду від 08.05.2015р. по справі №909/1256/14, передає у власність стягувачу [PERSON] нежитлові приміщення розташовані за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер майна: 9407549), які перебувають в іпотеці в іпотекодержателя [PERSON] . 4. В зв`язку з набуттям [PERSON] права власності на нежитлові приміщення розташовані за адресою: [ADDRESS] , він відмовляється від майнових вимог до ТОВ «Промбудсервіс» в розмірі 387000,00 грн. заборгованості по тілу кредиту, 384232,13 грн. заборгованості по відсотках, 54240,00 грн. заборгованості по комісії, 35784,25 грн. 25 коп. 5% штрафу за невиконання графіку погашення кредиту, 117404,19 грн. пені за простроченою основного сумою боргу, 60796,54 грн. пені за простроченими відсотками, 5197,28 грн. відшкодування судового збору, яка виникла на підставі рішення господарського суду Івано-Франківської області від 23.01.2015р. та постанови Львівського апеляційного господарського суду від 08.05.2015р. по справі №909/1256/14 (а.с.11-12). Згідно з копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер 113799819 від 13.02.2018 року, [PERSON] , на підставі ухвали Господарського суду Івано-Франківської області від 11.07.2017 року, на праві приватної власності належить нежитлове приміщення, загальною площею 1479кв.м. за адресою: [ADDRESS] . Згідно з Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 200695254 від 18.02.2020 року дане нерухоме майно обмежено обтяженнями, накладеними при здійсненні виконавчих проваджень, за якими попередній власник майна ТОВ «Промбудсервіс» був боржником. А саме: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 35583763, видана 24.12.2012 року головним державним виконавцем ВДВС Івано-Франківського МУЮ Богаком Я.В. (номер запису обтяження 10985077). Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, всі інші обтяження, які існували щодо спірного майна, станом на даний час зняті. Стаття 129 Конституції України передбачає, що одними з основних засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», кожен при вирішенні питань щодо його цивільних прав і обов`язків або встановленні обґрунтованості будь якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації (ч. 7 ст. 3 Закону України «Про іпотеку»). Відповідно до ст. 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмету іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання. Згідно з статтею 37 Закону України «Проіпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотеко держателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання. Права та вимоги третіх осіб на предмет іпотеки, набутий у власність іпотекодержателем, які мають нижчий пріоритет, ніж вимога іпотекодержателя, втрачають чинність. Згідно ч. 1 ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження» для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернено у разі, якщо: 1) право застави виникло після ухвалення судом рішення про стягнення з боржника коштів; 2) вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю; 3) наявна письмова згода заставодержателя. Відповідно до частин 1 та 2 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону. Згідно з роз`ясненнями, що містяться у абзаці шостому пункту 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», у разі накладення державним виконавцем арешту на майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, заставодержатель цього майна має право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» передбачено, що пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговост іх реєстрації. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Судом встановлено, що позивач [PERSON] має право на задоволення своєї вимоги до ТзОВ «Промбудсервіс» за рахунок іпотечного майна: нежитлових приміщень, розташованих за адресою: [ADDRESS] , на підставі Договору про відступлення права вимоги від 05.12.2016 року за Іпотечним договором, та згідно укладеної мирової угоди між ТзОВ «Промбудсервіс» та [PERSON] , яка затверджена ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 11.07.2017 року, спірне нерухоме майно перейшло у власність позивача в порядку вимог закону України «Про іпотеку». Як зазначено у статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Зі змісту наявної в матеріалах справи Інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкту нерухомого майна вбачається, що на даний час обтяження арештом, про зняття яких заявлений позов, скасовані та припинили чинність, за винятком арешту, накладеного згідно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серія та номер: 35583763, видана 24.12.2012 року Головним державним виконавцем ВДВС Івано-Франківського МУЮ Богаком Я.В. Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення. Способом захисту цивільного права є припинення дії, яка порушує права відповідно до статті 16 ЦК України. Виходячи з вищевикладеного, суд, оцінивши надані докази, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку, що в ході розгляду справи доведені ті обставини, на які представник позивача посилається як на підстави позовних вимог, позовні вимоги є підставними, тому підлягають задоволенню - зняттям арешту з нерухомого майна - нежитлових приміщень, розташованих за адресою: [ADDRESS] , який накладений на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 35583763, виданої 24.12.2012 року головним державним виконавцем ВДВС Івано-Франківського МУЮ Богаком Я.В. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст.ст.15, 16, 319, 321, 391 ЦК України, Законом України «Про іпотеку», ст.ст. 49, 51, 59 Закону України «Про виконавче провадження»,

Outcome: approved