Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-10 00:00:00

[PERSON], що діє в інтересах [PERSON], звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання доньки [PERSON], [INFO] в сумі 2000 грн. з тих підстав, що шлюб з відповідачем розірвано, відповідач добровільно регулярної матеріальної допомоги не надає, лише оплачує зайняття танцями. Також вказала, що відповідач тривалий час офіційно не працює, не має постійного заробітку. Рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 14 вересня 2017 року позов задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] у твердій грошовій суму - 1500 грн., що підлягає індексації згідно закону, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 24.07.2017 року та до повноліття дитини. З даним рішенням не погодився відповідач та оскаржив його в апеляційному порядку. Він посилається на те, що суд не повно зясував обставини справи та ухвалив рішення з порушенням вимог процесуального та матеріального Закону. Просив змінити рішення суду першої інстанції в частині визначення розміру аліментів та стягнути з нього аліменти в сумі 1000 грн. В судовому засіданні відповідач повністю підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити. Позивач та представник позивача в судове засідання не зявилися, повідомлені про час і місце судового засідання телефонограмами № 2164 та № 2165, які зареєстровані в журналі телефонограм № 1. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає необхідним задовольнити апеляційну скаргу з наступних підстав. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 184 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з вимогами ч.1 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом першої інстанції правильно встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO], яка після розірвання шлюбу між батьками проживає з матірю [PERSON] Також судом першої інстанції правильно встановлено, що до звернення позивачки з даним позовом до суду відповідач ніколи не мав офіційного заробітку, існував за рахунок нерегулярних мінливих доходів. При цьому відповідач здоровий та не має на утриманні інших неповнолітніх або непрацездатних осіб. Офіційно відповідач працевлаштувався лише після зобовязання судом надати довідку про доходи. Статтею 309 ЦПК України передбачено, що підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є: 1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права. Апеляційний суд перевірив доводи апеляційної скарги та дійшов висновку, що вони є обґрунтованими. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Суд першої інстанції в порушення вимог ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів не врахував матеріальне становище відповідача, не звернув увагу на те, що він отримує заробітну платню в розмірі 3205 грн. З огляду на викладене, апеляційний суд вважає необхідним задовольнити апеляційну скаргу відповідача, рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 14 вересня 2017 року змінити в частині визначення розміру аліментів, стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], аліменти у твердій грошовій сумі 1000 грн., що підлягає індексації згідно Закону, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 24.07.2017 року та до повноліття дитини.

Outcome: approved