Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-17 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики, в обгрунтування позову зазначає, що 01 серпня 2015 року по 31 грудня 2015 рік, надав відповідачу грошові кошти у сумі 1200 доларів США, з відсотками за користування грошовими коштами, але станом на 31.08.2015 року кошти не повернуто, що призвело до заборгованості, враховуючи курс долара станом на день звернення до суду (26,6 грн. за 1 долар США) у розмірі 31920 грн. сума основного боргу та 11172 грн. - відсотки по зобовязанню відповідача, з розрахунку (60 доларів США *7 місяців =420 доларів США), згідно договору позики, в строк до 31 грудня 2015 року, що і змусило позивача звернутися до суду з даним позовом за захистом свого майнового права. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявився, але надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, крім того попросив задовольнити позовні вимоги в частині стягнення основного боргу та відсотків в повному обсязі, що стосується моральної шкоди, то представник позивача попросив не задовольняти дану вимогу. Судові витрати по справі попросив стягнути з відповідача. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилась, але надала до суду заяву, згідно якої позовні вимоги визнає повністю та не заперечує проти їх задоволення. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про доцільність задоволення позовних вимог, враховуючи наступне. В судовому засіданні встановлено, що між позивачем та відповідачем був укладений договір позики від 01.08.2015 року, згідно якого [PERSON] взяла в борг 1200 доларів США під 5%, щомісяця до 31.12.2015 року, які зобовязалась повернути, про що надала власноручно написану розписку. Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають повному задоволенню, так як між сторонами дійсно було укладено договір позики, згідно якого позивач всі умови договору виконав, а відповідач ухиляється від добровільного повернення боргу, тим самим підтверджуючи факт ухилення від виконання взятих на себе зобовязань. Курс Національного банку України гривні до долара США станом на 22 березня 2016 року складає 26,60 грн. за 1 долар США (а.с. 9). Сума основного боргу становить 1200 доларів США та відсотки, 5% від суми боргу маємо 60 доларів США, щомісяця, у відповідності до договору позики в період з серпня по лютий місяці, тобто 7 місяців (60 доларів США*7 місяців)=420 доларів США. Тобто борг по основній сумі боргу 1200 доларів США, становить (1200* 26.6) 31 920 грн., та відсотки за користування боргом становлять 420 доларів США відсотки (420*26.6) 11 172 грн. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] документально підтвердженні судові витрати по справі в розмірі 551 грн. 21 коп. судового збору .

Outcome: approved