Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-27 00:00:00

Адвокат Юрченко Володимир Григорович в інтересах [PERSON] звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК «Ровенькиантрацит» в особі Відокремленого підрозділу «Шахтоуправління Ровенківське» (далі ТОВ ДТЕК «Ровенькиантрацит» ВП «Шахтоуправління Ровенківське») про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що [PERSON] з 29.07.1985 року по 04.03.2017 року перебував в трудових відносинах з відповідачем. 17.03.2017 року було видано наказ №1200/к-К про його звільнення з роботи за п. 2 ст.40 КЗпП України\~ та передбачено виплатити вихідну допомогу у розмірі трьох середньомісячних зарплат. Проте відповідач зазначену вихідну допомогу не сплатив, а тому має виплатити середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 13.03.2017 року по вересень 2019 року в сумі 181344,51 грн. Просив суд стягнути з ТОВ ДТЕК «Ровенькиантрацит» ВП «Шахтоуправління Ровенківське» на користь [PERSON] зазначений середній заробіток за час затримки розрахунку. 07.10.2019 року судом постановлено ухвалу про залишення позовної заяви без руху та надано строк для усунення її недоліків. 22.10.2019 року судом постановлено ухвалу про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 19.12.2019 року судом постановлено ухвалу про розгляд справи з викликом (повідомленням) сторін. 28.09.2020 року судом постановлено ухвалу про відмову в проведенні судової почеркознавчої експертизи. 26.11.2019 року ТОВ ДТЕК «Ровенькиантрацит» ВП «Шахтоуправління Ровенківське» подав відзив до суду, в якому заперечував проти позовних вимог. Заперечення обґрунтовані тим, що відповідач мав юридичну адресу: [ADDRESS] . Виробничі потужності (шахти) розміщені на тимчасово непідконтрольній території України. Юридична адреса була змінена на м Сєвєродонецьк через захоплення м. Ровеньки незаконними збройними формуваннями. 13.03.2017 року майно та виробничі потужності відповідача були захоплені та господарська діяльність та управління майном стало неможливим. Відповідач втратив контроль і доступ до своїх виробничих потужностей, в тому числі і до документів. За цим фактом було зареєстровано кримінальне провадження\~ та розпочато досудове розслідування, що підтверджується витягом з кримінального провадження №12017100000000158. Акти тероризму є форс-мажорними обставинами, які вплинули на господарську діяльність товариства, а тому відповідач не несе відповідальності за зобов`язаннями, які виникли\~ з норм законодавства з часу виникнення цих форс-мажорних обставин. Позивач не надав повної копії трудової книжки, що не дає можливості перевірити, чи є це звільнення першим у позивача, що має значення для виникнення права на отримання виплат. Накази, відповідно до яких було вивільнено працівників у зв`язку з захопленням підприємства 13.03.2017 року, відображено у висновку Торгово-промислової палати України. У відповідача відсутня будь-яка інформація щодо дати та підстав звільнення позивача. Копія довідки від 13.05.2017 року містить підпис від імені [PERSON] , який не є аутентичним підписом вказаної особи. Довідка була видана вже після захоплення підприємства незаконними збройними формуваннями. В силу існування форс - мажорних обставин відповідач позбавлений можливості виконати обов`язки при вивільненні працівників, що підтверджено висновком Торгово-промислової палати України від 24.12.2017 року №2371/2/21-10.2. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Представник позивача адвокат Юрченко В.Г. в судовому засіданні підтримав заявлений позов, підтвердив доводи, викладені в позові. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] заперечувала проти задоволення позовних вимог з підстав, зазначених у відзиві. Зазначила, що підпис директора Турова О.А. в наказі «Про звільнення» від 13.03.2017 року №1200/к-К не є автентичним та зроблений від його імені іншою особою. Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне. [PERSON] перебував у трудових відносинах з відповідачем до 04.03.2017 року. Трудові відносини були припинені на підставі ч. 2 ст. 40 КЗпП України в зв`язку з невідповідністю виконуваній роботі за станом здоров`я, що підтверджується копією трудової книжки\~ [NUMBER] та копією наказу «Про звільнення» від 13.03.2017 року №1200/к-К. Згідно з п.1.3. наказу «Про звільнення» від 13.03.2017 року №1200/к-К [PERSON] відповідач мав виплатити одноразову вихідну допомогу у розмірі трьох середньомісячних заробітків у зв`язку з виходом на пенсію та звільненням відповідно до п. 3 р.8 Колективного договору. Згідно з копією довідки №955 [PERSON] при звільненні на пенсію вихідна одноразова допомога не нараховувалась, вихідна допомога відповідно до ст. 44 КЗпП України в розмірі середньомісячного заробітку не нараховувалась. Розрахунок з позивачем на день розгляду справи не проведений, що не заперечувалось сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Частиною 1 ст. 117 КЗпП України встановлено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Представник відповідача [PERSON] заперечувала проти позовних вимог, посилаючись на відсутність вини підприємства у невиплаті позивачу всіх сум, що належать йому в день звільнення. На підтвердження своїх заперечень представником відповідача суду були надані Науково-правовий висновок щодо унеможливлення виконання обов`язків, передбачених законодавством України про працю при звільненні працівників, спричиненого впливом дії форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), зроблений Торгово-промисловою палатою України 24.07.2017 року за №2371/2/21-10.2 (далі Науково-правовий висновок), копія Сертифікату (висновку) про настання обставин непереборної сили Торгово-промислової палати України від 05.09.2014 року №2884/05-4 (далі - Сертифікат (висновок), копія Сертифікату №7629 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) Торгово-промислової палати України від 19.06.2017 року №388/05-4 (далі - Сертифікату №7629). Зазначеним Науково-правовим висновком засвідчено, що терористична загроза та загроза територіальній цілісності України, у тому числі територій міста Ровеньки, Хрустальний, Перевальському та Антрацитівському районах Луганської області, що супроводжуються актами тероризму, на подолання яких направлене проведення в Донецькій та Луганській областях антитерористичної операції у 2014 році та станом на поточну дату заходи її проведення тривають є надзвичайними, непередбачуваними та невідворотніми обставинами, що об`єктивно унеможливлюють виконання сторонами обов`язків, передбачених умовами договору (контракту), законодавчими та іншими нормативними актами (пункт 1 розділу V Науково-правового висновку). Згідно з копією Сертифікату (висновку) від 05.09.2014 року №2884/05-4 Торгово-промислова палата України засвідчила настання обставин непереборної сили з 14.04.2014 року ТОВ ДТЕК «Ровенькиантрацит» при здійсненні господарської діяльності на території Луганської області та дотриманні норм законодавчих актів, які стосуються продовження граничних строків для подання податкової декларації. Згідно з копією Сертифікату №7629 Торгово-промислова палата України засвідчила настання обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин) ТОВ ДТЕК «Ровенькиантрацит» щодо виконання податкових зобов`язань з 13.03.2017 року, які тривають\~ на 19.06.2017 року. Згідно з копією витягу з кримінального провадження №12017100000000158 від 21.03.2017 року за повідомленням ТОВ ДТЕК «Ровенькиантрацит» було внесено відомості про скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.206 КК України за фактом здійснення з 13.03.2017 року невстановленими особами протидії законній господарській діяльності ТОВ ДТЕК «Ровенькиантрацит» шляхом заборони відчуження грошових коштів, встановлення обтяження на майно, належне Товариству, захоплення майнового комплексу за адресою: [ADDRESS] , чим заподіяно майнову шкоду у великому розмірі. Отже, унеможливлення виконання відповідачем обов`язків, передбачених законодавством України про працю (ч.1 ст. 47, ч.1 ст.83, ст. 116 КЗпП України) в день звільнення з позивачем провести розрахунок, спричинено впливом дії форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили - актами тероризму на території Луганської області в т.ч. м. Ровеньки, захоплення майнового комплексу 13.03.2017 року), що спричинило неможливість продовження господарської діяльності відповідачем та управлінням майном, втрату контролю і доступ до своїх виробничих потужностей, в тому числі і до документів. Статтею 617 ЦК України встановлено, що особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили (надзвичайної або невідворотної за даних умов події (п.1 ч.1 ст. 263 ЦК України)). На думку суду, зазначені обставини мають надзвичайний і невідворотній характер, настання цих подій не залежить від волі відповідача, який не може впливати на їх початок чи закінчення та є підставою для звільнення від відповідальності ТОВ ДТЕК «Ровенькиантрацит» перед позивачем за порушення строків проведення розрахунку при звільненні, оскільки відповідач не міг передбачити та не міг відвернути настання цих подій. Суд відзначає, що саме в день звільнення позивача існували обставини непереборної сили (форс-мажорні обставини), тобто такі обставини, які існують, не зважаючи на всі необхідні та достатні заходи, що вжиті роботодавцем. При цьому суд враховує приписи ст. 10 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», якою встановлено, що протягом терміну дії цього Закону єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобов`язань, є сертифікат Торгово-промислової палати України. Згідно з розпорядженнями КМУ від 30.10.2014 року №1053-р та від 02.12.2015 року №1275 м. Ровеньки Луганської області було включено до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Частинами 1, 2 статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» встановлено, що Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно. Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими\~ та\~ іншими\~ нормативними\~ актами,\~ а\~ саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада,\~ революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська\~ демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх\~ осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження)\~ експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними\~ умовами\~ і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо. Проаналізувавши надані відповідачем письмові докази, суд приходить до висновку, що відповідач підтвердив належними чином настання обставин непереборної сили, які об`єктивно унеможливили виконання ним обов`язків щодо проведення повного розрахунку з позивачем при його звільненні. Аналізуючи вищенаведені обставини, суд приходить до висновку про наявність підстав для звільнення відповідача від відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП України, перед позивачем за порушення строків проведення розрахунку при звільненні. Також суд відзначає, що з урахуванням приписів ч.4 ст. 82 ЦПК України\~ бере до уваги висновки, зроблені під час розгляду цивільної справи №428/2314/17 за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю Спільне підприємство «Укрзовніштрейдінвест» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку за подібними правовідносинами. Щодо доводів представника відповідача [PERSON] , яка поставила під сумнів достовірність підпису директора [PERSON] в наказі «Про звільнення» від 13.03.2017 року №1200/к-К та у довідці від 13.05.2017 року, який на її думку не є автентичним та зроблений від його імені іншою особою, суд відзначає, що в цьому випадку сторона відповідача не позбавлена можливості звернутись до суду з позовом про захист своїх порушених прав. Щодо решти доводів сторін суд відзначає, що Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Відповідно до ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що суд відмовив в задоволенні позовних вимог, з позивача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1813,45 грн., сплату якого було відстрочено позивачу до ухвалення рішення.

Outcome: approved