Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-05 00:00:00

[PERSON] свої вимоги мотивує тим, що з 29.08.2003 року перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки у них з відповідачем не склалися та вони проживають окремо, дитина мешкає разом з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач не бере участі у утриманні дитини. Просить розірвати шлюб та стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини доходу відповідача. [PERSON] подав зустрічний позов, який обґрунтовує тим, що їх неповнолітня донька Катерина, зареєстрована та мешкає разом з ним. Декілька разів на тиждень донька ходить в гості до матері, яка мешкає окремо від них. Просить визначити місце проживання доньки разом з ним. В судовому засіданні представник [PERSON] підтримав власний позов та заперечив зустрічний позов. Пояснив, що з січня 2017 року сторони мешкають окремо, дитина мешкає разом з позивачем та перебуває на її утриманні, а відповідач не бере участі в утриманні дитини. Більшість часу дитина мешкає разом з матірю, у двохкімнатній квартирі. Лише періодично дитина мешкає у батька, але більшість часу проводить з матірю. Речі та шкільні прилади знаходяться як за місцем мешкання батька, так й за місцем проживання матері. Зазначив, що між сторонами відсутній спір щодо місця проживання дитини, оскільки дитина сама визначила графік за яким вона мешкає з батьками. Окрім того, вважає що відсутні виключні підстави для розлучення дитини та матері. [PERSON] та його представник визнали первісний позов в частині розірвання шлюбу. Позов частині стягнення аліментів заперечили та підтримали власний позов. [PERSON] також пояснив суду: [PERSON] мешкає разом з співмешканцем, дитини страждає від цього. Квартира [ADDRESS] придбана під час шлюбу, за спільні кошти, але титульним власником квартири є він. Донька 3 дні (у вівторок з 19-00 години до 7 години ранку середи, в четвер з 19-00 години до пятниці 07 години ранку, в суботу з 14-00 до неділі 14-00 години) мешкає у позивача, з ранку він забирає дитину та везе у школу. Зазначив, що такий порядок визначила донька самостійно. Також пояснив, що [PERSON] його покинула та залишила квартиру. При цьому, дружина залишали також доньку та її речі. Зараз він живе разом з донькою у квартирі де обладнане дитяче місце. Вважає, що дитину вони утримують разом, він платить за школу, харчування, відпочинок, мати купує речі. Представник Служби у справах дітей подав суду письмовий висновок. Вважає за можливе визначити місце проживання дитини з батьком. Суд, заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, вважає, що первинний позов підлягає частковому задоволенню, а зустрічний має бути задоволений у повному обсязі, з огляду на таке. Судом встановлено, що 29 серпня 2003 року сторони вступили в шлюб, який зареєстровано у Сумському міському відділі РАГС Сумського обласного управління юстиції за актовим записом №113. Сторони мають спільну неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO]. В звязку з погіршенням відносин між сторонами, втратою почуттів та відсутністю взаєморозуміння сімя розпалася, в даний час сторони спільного господарства не ведуть і не підтримують шлюбних стосунків. Зазначені факти підтверджуються копіями свідоцтв про шлюб та народження дитини, поясненнями сторін та їх представників у судовому засіданні. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї є неможливе, а тому шлюб необхідно розірвати. Вирішуючи позов в частині визначення місця проживання дитини, суд не може взяти до уваги посилання представника [PERSON] на відсутність спору з приводу місця проживання дитини та відсутність виключних підстав для розлучення дитини з матірю. Так, за положеннями Сімейного кодексу України стягнення аліментів є способом участі у витратах на утримання дитини того з батьків, який проживає окремо від дитини. [PERSON] заявила позов про стягнення аліментів з батька дитини, посилаючись на те, що неповнолітня донька мешкає з нею та перебуває на її утриманні. [PERSON] заперечив дані вимоги матері дитини, обґрунтовуючи свої заперечення тим, що неповнолітня донька мешкає саме з ним та у матері відсутні підстави для звернення до суду з позовом про стягнення з нього аліментів. Наведене вказує, що фактично між батьками виник спір з приводу того хто з батьків має право на звернення до суд з позовом про стягнення аліментів, а , відповідно, й з ким саме має мешкати та фактично мешкає малолітня донька сторін. Представник [PERSON] вірно послався на принцип 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, відповідно до якого дитина для повного і гармонічного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю. Однак, згідно із частиною сьомою статті 7 СК України\~дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених\~Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сімя, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка набрала чинності для України 27 вересня 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обовязки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. При цьому суд зазначає, що у вирішенні питання щодо місця проживання неповнолітньої дитини, саме найкращі інтереси дитини мають першочергове значення. Статтю 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року визначено, що дитина не повинна розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. При цьому, забезпечується право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Відповідно до\~статті 141 СК України\~мати і батько мають рівні права та обовязки щодо дитини. Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом (стаття 153 СК України). Згідно зі статтею 157 СК України\~питання про виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобовязаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 160 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Статтею 161 СК України передбачено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обовязків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоровя та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. У судовому засіданні встановлено, що як за місцем проживання батька, так й за місцем проживання матері створені належні матеріально-побутові умови для проживання з ними доньки, батьки доброзичливо ставляться до дитини, обидва працюючть та мають систематичний заробіток. З пояснень свідка [PERSON] вбачається, що вона є матірю [PERSON]. Сімя їх доньки розпадається з вини її доньки, яка знайшла нового чоловіка. Сторони мешкають окремо з лютого 2017 року. Марія залишилася проживати з батьком. Марія три рази на тиждень ходить до мами у гості та ночує у неї. Увесь час [PERSON] мешкає з батьком, який займається її вихованням. Такий порядок визначила сама [PERSON]. Дитина любить обох батьків, але мешкати вона хоче з батьком, оскільки у цій квартирі вона мешкає тривалий час та це звичне для неї середовище. Вона кожного дня бачить онуку, Також кожного дня бачить зятя. Після шкоди, зять привозить [PERSON] до неї, вони разом вчать уроки, а потім дитину забирає батько. [PERSON] турботливий батько, якій увесь час піклується донькою: займається вихованням доньки та утримує її. З пояснень свідка [PERSON] вбачається, що він є батьком [PERSON]. На початку лютого його донька забрала свої речі та пішла з квартири де вона мешкала з сімєю, залишивши дитину на батька. Марія постійно мешкає з батьком, три рази на тиждень вона ходить до матері у гості. [PERSON] замінив для [PERSON] маму та батька, повністю утримує доньку, доглядає, сплачує за навчання, займається її вихованням. Він бачить онуку кожного дня, оскільки після школи батько привозить її до них та бабуся допомагає [PERSON] готувати уроки. Марія хоче жити з обома батьками, але в цій ситуації [PERSON] висловила в бесіді бажання жити там де жила раніше. Пояснив, що оскільки він з дружиною не підтримали доньку, остання сказали їм, що вона від них відмовляється. Після цього, його донька уникає зустрічей з ним та спілкування. Служба в справах дітей Сумської міської ради надала письмовий висновок у якому зазначила, що в інтересах дитини можливо визначити місце проживання [PERSON] разом з батьком. При цьому у висновку зазначено, що в ході бесіди сама дитина повідомила про бажання жити з батьком, де для неї створені всі необхідні умови і де вона багато років прожила, але при цьому хоче спілкуватися і з матір'ю. При вірішенні даного суд також враховує й повідомлену свідками (батьками [PERSON]П.) обставину щодо поведінки [PERSON] А саме той факт, що саме матір покинула дитину, залишивши її з батьком, задля влаштування особистого життя. Враховуючи думку дитини, яка досягла 10 річного віку, факт окремого проживання сторін, створення за місцем проживання батька належних умов для проживання з ним доньки та те, що дані умови є звичним для дитини середовищем. Той факт, що фактично донька сторін в даний час постійно мешкає разом із батьком, знаходиться на його утриманні та вихованні та те, що між дитиною і батьком склалися добрі відносини, суд вважає за можливе позовні вимоги в частині визначення місця проживання дитини задовольнити та встановити місце проживання дитини саме з батьком, оскільки це буде сприяти найкращому забезпеченню інтересів саме дитини щодо її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним. При цьому суд вважає, що саме забезпечення інтересів дитини під час розвязання даного спору батьків з приводу місця проживання їх доньки [PERSON] і є тією винятковою обставиною для визначення місця проживання дитини з батьком. Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. За положеннями Сімейного кодексу України стягнення аліментів є способом участі у витратах на утримання дитини того з батьків, який проживає окремо від дитини. Судом встановлено, що неповнолітня донька сторін мешкає разом з батьком та перебуває на його утриманні, а тому підстав для стягнення з батька аліментів на утриманні дитини на користь матері, яка мешкає окремо від дитини не має. Зважаючи на викладене суд приходить до висновку про необхідність розірвання шлюбу сторін та визначення місця проживання доньки сторін разом з батьком. В задоволенні позову в [PERSON] в іншій частині суд вважає за необхідне відмовити за необґрунтованістю вимог.

Outcome: partial