Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-29 00:00:00

[PERSON] пред'явив позов до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивач зазначає, що в шлюбі з відповідачем він перебуває з 2009 року. В нього цей шлюб є другим, у позивача - першим. Під час перебування подружжя у шлюбі в 2010 році у них народилася донька. Але з 2012 року між подружжям шлюбні відносини припинилися з причини погіршення стосунків, втрати почуття любові та взаємоповаги. Позивач вказує, що шлюб з відповідачем носить формальний характер, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Позивачка згодна на розірвання шлюбу. Спору з приводу проживання дитини та майнового спору між сторонами немає. Ухвалою судді від 02.09.2014 року провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу відкрите та справу призначено до судового розгляду. Під час розгляду справи представник позивача позовні вимоги та обставини, на які посилається позивач підтримав. Особисті пояснення від позивача суд не відібрав, оскільки позивач в судове засідання не з'явився, розгляд справи просив проводити без його участі. Представник відповідача в судовому засіданні повідомив, що його довіритель відповідач по справі [PERSON] на розірвання шлюбу не згодна та просить суд надати строк для примирення сторін. Представник відповідача повідомив, що сторони перебувають у шлюбі з 2009 року та що від цього шлюбу у них є донька 2010 року народження, яка знаходиться на утримані матері - [PERSON], у зв'язку із чим [PERSON] подала позов про стягнення з [PERSON] аліментів до Київського районного суду м. Одеси. Представником відповідача не були визнані обставини, на які посилався позивач у позовній заяві та до яких відносяться - припинення шлюбних відносин з 2012 року, згода відповідачки на розірвання шлюбу, а також відсутність майнового спору. Також представник відповідача повідомив, що він не підготовлений до розгляду справи з причини укладення із довірителем договору в день судового засідання. Враховуючи неготовність до розгляду справи представника [PERSON], для забезпечення відібрання судом особистих пояснень відповідачки, її явка в судове засідання була визнана обов'язковою. За погодженням із представником відповідача, судове засідання було призначено на 30 жовтня 2014 року о 12 годині 45 хвилин. У встановлений судом день та час [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про наявність поважних причин суд не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи чи про проведення розгляду у її відсутності до суду не надходило. Згідно з положеннями ст.ст. 224, 225 ЦПК України судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. При досліджені матеріалів справи судом встановлено, що [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] зареєстрували шлюб 29 квітня 2009 року, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції складено відповідний актовий запис № 358. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на - «[PERSON]». [INFO] у подружжя [PERSON] народилася дочка [PERSON], народження якої зареєстроване Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції 25.02.2010 року за актовим записом № 356. При огляді матеріалів цивільної справи № 520/11576/14-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на [PERSON], [INFO] встановлено, що [PERSON] 09 вересня 2014 року звернулася до Київського районного суду м. Одеси із вказаною позовною заявою, яка підписана нею власноруч та в якій [PERSON], як позивач підтверджує, що стосунки між подружжям [PERSON] з травня 2014 року дійсно погіршилися, [PERSON] перестав цікавиться як нею так і їх донькою, а в липні 2014 року [PERSON] зібрав речі та переїхав від родини. Враховуючи наведене, суд вважає доведеним факт припинення шлюбних відносин між сторонами та факт відсутності у сторін спору з приводу проживання дитини. Під час розгляду справи судом не встановлена наявність іншого майнового спору між сторонами, крім того, який виник з приводу аліментних зобов'язань [PERSON] При таких обставинах суд вважає недоцільним вживати заходи щодо примирення подружжя, так як збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на морально-правовій основі шлюбу. В силу статті 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Чинне законодавство України забороняє примушування до шлюбу за допомогою будь-яких видів насильства. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При прийнятті рішення про розірвання шлюбу суд звертає увагу і на наступні обставини. Як вказує відповідач [PERSON] у своїй заяві від 01.10.2014 р. (а.с.14), про відкриття провадження у цій цивільній справі та про призначення справи до розгляду на 01.10.2014 року їй стало відомо від її чоловіка, тобто [PERSON] Позивач [PERSON] подав позовну заяву про розірвання шлюбу з [PERSON] 28 серпня 2014 року. 02.09.2014 року ухвалою судді відкрите провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу 08.09.2014 року [PERSON] подала позов до [PERSON] про стягнення аліментів на [PERSON], [INFO] (справа № 520/11576/14-ц ). В своїй позовній заяві про стягнення аліментів, [PERSON] особисто вказує, що [PERSON] при спілкуванні з нею зазначав, що аліменти на дочку не буде надавати до тих пір, поки сторони знаходяться у офіційному шлюбі. [PERSON] вказує що батько забезпечив дочку лише осіннім взуттям на суму 1200 гривень. На думку суду, вказані [PERSON] обставини додатково підтверджують небажання [PERSON] підтримувати шлюбні відносини з дружиною. Примушування [PERSON] перебувати в офіційному шлюбі з [PERSON] також впливає і на інтереси дитини, оскільки, як вбачається із особистих письмових пояснень [PERSON] при звернені до суду із позовом про стягнення аліментів, складні міжособисті стосунки батьків, призвели до негативних наслідків для дитини, яку відмовляється утримувати батько, вимагаючи розлучення та уникаючи примушування його значитися у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] З урахуванням наведеного, суд вважає позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved