Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-29 00:00:00

Акціонерне товариство «Запорізький завод феросплавів» звернувся до суду із позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення суми заборгованості за житлово-комунальні послуги. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що відповідачі проживають і є власниками квартири [ADDRESS] . Позивач є балансоутримувачем багатоквартирного житлового будинку за даною адресою та надає житлово-комунальні послуги відповідачам. У період з 01.07.2015 по 31.12.2019 відповідачам надані послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення відповідно до діючих тарифів. Оскільки відповідачі не здійснювали плату за надані житлово-комунальні послуги, виникла заборгованість у розмірі 10 884,25 грн., яку позивач просить стягнути у солідарному порядку з відповідачів, а також судові витрати у розмірі 2 102,00 грн. Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 17.02.2020 відкрито провадження у даній цивільній справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) учасників справи, встановлено строки для подання заяв по суті справи. У встановлений ухвалою строк відповідачі не подали відзиву на позов або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні за їх відсутності. Представник позивача у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась судом належним чином. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначено, що представник не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач-1 [PERSON] у судове засідання повторно не з`явилась, про час і місце судового засідання повідомлялась належним чином рекомендованими листами із повідомленнями за адресою, зазначеною у позовній заяві, що відповідає адресі її зареєстрованого місця проживання. Проте, конверти із поштовими відправленнями повернулись на адресу суду з відмітками пошти «за закінченням терміну зберігання» та «адресат відсутній». Відповідно до ч. 6 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. За вимогами п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. Оскільки судові повістки надсилались відповідачеві-1 за її зареєстрованим місцем проживання, та враховуючи, що відповідач не повідомила суд про зміну адреси проживання, тому з урахуванням вищезазначених вимог процесуального закону, суд доходить висновку, що остання була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. Відповідач-2 [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином шляхом розміщення оголошень на офіційному веб-сайті судової влади України. Також, останньому направлялась кореспонденція за останнім відомим місцем його проживання, проте конверти повернулись на адресу суду з відмітками пошти «за закінченням терміну зберігання» та «адресат відсутній». Відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Оскільки оголошення про виклик відповідача-2 на офіційному веб-сайті судової влади України були розміщені не пізніше ніж за 10 днів до дати призначених судових засідань, суд доходить висновку, що він був належним чином повідомленим про дату, час та місце судових засідань у цій справі. Причини неявки у судове засідання відповідачі не повідомили, відзивів, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за їх відсутності суду не надали. З урахуванням викладених обставин, судом в судовому засіданні постановлено ухвалу про заочний розгляд даної цивільної справи, за відсутності відповідачів на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, суд встановив наступне. Відповідачі проживають і є власниками квартири [ADDRESS] , що підтверджується копіями правовстановлюючих документів на квартиру (а.с. 49-54). Багатоквартирний будинок [ADDRESS] не увійшов до статутного фонду Відкритого акціонерного товариства Запорізький завод феросплавів» у процесі приватизації, але перебуває на балансі АТ «ЗАПОРІЗЬКИЙ ЗАВОД ФЕРОСПЛАВІВ» Отже, АТ «ЗФЗ» починаючи з 30.05.1995 є балансоутримувачем вищезазначеного житлового будинку. Починаючи з 13 червня 2008 р. і до теперішнього часу AT «ЗФЗ» надає житлово-комунальні послуги відповідачам на підставі Закону України «Про житлово-комунальні послуг», Закону України «Про теплопостачання», «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», Постанови Кабінету міністрів України від 20.05.2009 №529, Типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, Типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та інших нормативних актів. На виконання послуг з надання централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення відповідачам ВАТ «Запорізький завод феросплавів» уклав на користь власників квартир, орендарів квартир, квартиронаймачів будинку [ADDRESS] з Концерном «Міські теплові мережі» договір № 100080/907 від 01.09.2007 купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді (типовий договір), до якого приєднуються власники квартир житлового будинку (а.с. 10-18). У свою чергу, відповідно до приписів нормативно-правових актів, позивач як Виконавець надав відповідачам, які є Споживачами послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення із присвоєнням облікового коду споживача № [NUMBER] (особовий рахунок). Відповідно до п.1 Типового договору виконавець зобов`язується своєчасно надати споживачеві відповідної якості послуги з централізованого опалення, постачання холодної га гарячої води і водовідведення, а споживач зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених договором. Згідно пп. 1 п. 2 Типового договору суб`єктом користування послугами є власник (наймач, орендар) житлового приміщення (квартири) та члени його сім`ї, а саме: [PERSON] , [PERSON] , неповнолітня [PERSON] . Пункт 6 Типового договору передбачає, що розмір щомісячної плати за послуги з централізованого опалення визначається згідно з нормативами (нормами) споживання та з урахуванням фактичної температури зовнішнього повітря і фактичної кількості діб надання цієї послуги і місяць, який є розрахунковим у разі відсутності засобів обліку. Як вбачається з п. 9 Типового договору, розрахунковим періодом є календарний місяць, якщо інше не встановлено договором. Оплата послуг здійснюється не пізніше 25 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем). Відповідно до п. 17 Типового договору споживач зобов`язаний оплачувати послуги в установлені договором строки. Крім того, між Виконавцем ВАТ «Запорізький завод феросплавів» та Споживачем [PERSON] , співвласником квартири [ADDRESS] , укладено договір № 554/2 від 13.06.2008 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території (далі - договір № 554/2). Згідно з п. 1.1 договору № 554/2 виконавець забезпечує надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, а саме прибирання внутрішньо- будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо будинкових мереж, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів, тощо) у будинку [ADDRESS] , а споживач своєчасно забезпечує оплату таких послуг за встановленим тарифом у строки та на умовах, передбачених договором. Пункт 5 договору № 554/2 передбачає, що розрахунковим періодом є календарний місяць. У разі застосування щомісячної система оплати послуг платежі вносяться не пізніше 10 числа місяця, що настає за розрахунковим. Відповідно до п.п. 1 п. 3.2 договору № 554/2 споживач зобов`язаний оплачувати послуги у встановлені договором строки. Від підписання типових договорів про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення відповідачі відмовились, однак, фактично отримують житлово-комунальні послуги. За період з 01.07.2015 по 31.12.2019 позивачем нараховано відповідачам плату за надані послуги з теплопостачання, утримання будинку та прибудинкової території, вивіз сміття, відповідно до діючих тарифів, що затверджені органами місцевого самоврядування. Однак відповідачі не здійснювали плату в повному обсязі (часткова оплата) за надані житлово-комунальні послуги, внаслідок чого виникла заборгованість за надані послуги в розмірі 10 884,25 грн., що підтверджується витягом з особистого рахунку відповідачів (а.с. 8, 9). Відповідно до ч. 2 ст. 267 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Частина перша статті 509 ЦК України встановлює, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона зобов`язана вчинити на користь другої сторони певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Підстави виникнення цивільних прав та обов`язків визначені в ст. 11 ЦК України, до яких зокрема відносяться договори та інші правочини. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Як вбачається з ч. 1 ст. 632 ЦК України, ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки, тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. За ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частина перша статті 638 ЦК України передбачає, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі статтями 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння зміна умов зобов`язання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною першою статті 903 ЦК України передбачено що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки порядку, що встановлені договором. Як вбачається з п.п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (далі - Закон) споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово- комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Частина 1 ст. 9 цього Закону передбачає, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісячно, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону (ч. 1 ст. 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до чч. 1, 4 ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Виконання солідарного обов`язку у повному обсязі одним із боржників припиняє обов`язок решти солідарних боржників перед кредитором. Оскільки відповідачі не виконали свого обов`язку із своєчасної сплати за надані позивачем комунальні послуги, а також не спростували розрахунок заборгованості, зроблений позивачем, тому суд доходить висновку, що з відповідачів солідарно на користь позивача підлягає стягненню заборгованість розміром 10 884,25 грн. Підсумовуючи вищевикладене, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог акціонерного товариства «Запорізький завод феросплавів», з огляду на що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору, що документально підтверджені у розмірі 2 102,00 грн., тобто по 1 051,00 грн. з кожного.

Outcome: approved