Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-14 00:00:00

[PERSON] звернулася із позовом до [PERSON] «про стягнення аліментів на утримання дитини». В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначила, що вона перебувала у шлюбі з [PERSON], який рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська розірваний 11.09.2007 року. Від подружніх відносин з [PERSON] має спільну дитину: [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою [PERSON] Враховуючи те, що [PERSON] не надає матеріальної допомоги на утримання дитини: [PERSON], [INFO], просить стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання дитини: [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до її повноліття. Позивачка в судове засідання подала заяву, в якій просить провести розгляд справи за її відсутності, на підставі поданих нею доказів, підтримала позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач надав суду заяву, в якій проти задоволення позову заперечував, посилаючись на те, що ним добровільно, шляхом відрахування із заробітної плати, сплачуються аліменти як на утримання дитини позивачки, так і на утримання дитини від іншого шлюбу у розмірі 1/6 частини від його заробітку, на кожну дитину. Вивчив матеріали позовної заяви, дослідив докази, надані сторонами, суд приходить до наступного: Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст.11 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цивільно-процесуального Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Як встановлено, шлюб між сторонами розірвано 11.09.2007 року, що підтверджується Свідоцтвом про розірвання шлюбу серії 1-КИ № 141071, виданим Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 286. [PERSON], [INFO], є сином своїх батьків [PERSON] та [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії І-КИ № 060577, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Заводської районної ради м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області 02.10.1999 року. Позивач мешкає окремо від відповідача, що підтверджено поясненнями позивача, довідкою з місця реєстрації. Відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідач [PERSON], заперечує проти задоволення позову, посилаючись, що на момент розгляду справи з нього вже стягуються аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON], [INFO], та на утримання неповнолітнього [PERSON], [INFO], - дитини від іншого шлюбу, в розмірі 16,67 % на кожну дитину. Таким чином, на утримання двох неповнолітніх дітей з відповідача стягується 1/3 частина його доходу (заробітку). У відповідності до ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження», загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. Розмір відрахувань з заробітної плати відповідача не перевищує 70 відсотків, тому суд вважає можливими задовольнити позовні вимоги позивача [PERSON]. Оскільки, при подачі позовної заяви позивача було звільнено від сплати судових витрат у вигляді судового збору, то суд, з урахуванням положень ст. 88 ЦПК України, вважає, що ці кошти необхідно стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: approved