Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-01 00:00:00

[PERSON] у травні 2015р. звернулася в суд з позовом до [PERSON], третя особа на стороні відповідача без заявлення самостійних вимог щодо предмету позову - служби у справах дітей виконкому Старокостянтинівської міської ради про надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України. В обґрунтування позову посилалась на те, що 9 квітня 2015р. шлюб між ними розірвано, але з відповідачем вони мають спільну малолітню дитину - особі [PERSON], [INFO] Вона має можливість поїхати з дитиною за межі України для відпочинку та оздоровлення дитини, оскільки син проживає разом з нею та часто хворіє. Разом з тим, для цього необхідна згода батька дитини, але останній таку згоду не надає, з надуманих причин. В судовому засіданні позивач уточнила свої позовні вимоги та просить надати дозвіл сину на багаторазовий тимчасовий виїзд за межі України до досягнення ним 16 років у її супроводі і без супроводу та письмової згоди батька [PERSON] у дні шкільних канікул з 20 грудня по 20 січня кожного року; з 20 березня по 20 квітня кожного року; з 20 травня по 20 вересня кожного року; з 20 жовтня по 20 листопада кожного року. Надати дозвіл сину на багаторазовий тимчасовий виїзд за межі України до досягнення дитиною 16 років, у її супроводі і без супроводу та письмової згоди батька [PERSON], а також у супроводі інших відповідальних уповноважених його матір'ю осіб, які вживатимуть усіх необхідних заходів для перебування дитини за кордоном та гарантуватимуть її повернення в Україну, до країн: Сполученого Королівства Великобританії та Північної Ірландії, Італії, Єгипту, Туреччини, Польщі, Угоршини, Греції, Кіпру, Болгарії, Румунії, Хорватії, Сербії, Боснії, Македонії, Чорногорії, Словенії, Ізраїлю, Німеччини, Франції, Чехії, Португалії, Іспанії, Грузії, Російської Федерації, Об'єднаних Арабських Еміратів, Молдови, Білорусії з туристичною, навчальною метою, а також оздоровлення та відпочинку. Уточнені позовні вимоги [PERSON] підтримала та пояснила, що відповідач як до звернення з позовом до суду, так і під час судового розгляду справи категорично заперечує проти виїду дитини на відпочинок та оздоровлення за межі України, свою відмову обґрунтовує надуманими причинами. Відповідач в судове засідання не з»явивсь, причини неявки суду не повідомив і від нього не надійшло заяви про відкладення розгляду справи, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. У минулому судовому засіданні відповідач позов не визнав, заперечив проти його задоволення та пояснив, що він не надає дозвіл на виїзд сина за межі України, оскільки має підозри про те, що його колишня дружина назад не повернеться, так як підтримує близькі стосунки з громадянином Туреччини. Представник третьої особи на стороні відповідача без заявлення самостійних вимог щодо предмету позову - служби у справах дітей виконкому Старокостянтинівської міської ради не заперечив проти задоволення позову та пояснив, що в інтересах дитини, він вважає за доцільне позов задовольнити. Суд, заслухавши пояснення сторін, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ч.2 ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток та згідно з ч.2 ст.155 цього Кодексу батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. В судовому засіданні встановлено, що рішенням Старокостянтинівського райсуду від 9 квітня 2015р. шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Від спільного проживання у шлюбі сторони мають спільну дитину - сина [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 05.10.2011р.). Судом встановлено, що батько дитини - [PERSON] дозвіл на тимчасовий виїзд за межі України сина - не надає, що підтверджується показаннями позивача, даними переписки сторін, з приводу виїзду дитини на оздоровлення за межі України та не заперечується відповідачем. Згідно з положеннями ч.3 ст.133 ЦК України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Також, відповідно до ч.2 ст.4 ЗУ «Про порядок виїзду з України і в»їзду в Україну громадян України»: за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Згідно з пп.8 п.2) ст.4 «Правил перетинання державного кордону громадянами України» затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995р. №57 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 25 серпня 2010р. №724) за відсутності згоди з одного з батьків на виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути на підставі рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Суд не приймає до уваги посилання відповідача на ті обставини, як на заперечення проти позову, що його колишня дружина назад до України разом з дитиною не повернеться, так як підтримує близькі стосунки з громадянином Туреччини, з наступних підстав. В обґрунтування вказаних обставин відповідач надав суду світлини, зроблені з інтернет-ресурсу, на яких зображена [PERSON] та сторонній чоловік, як пояснив в судовому засіданні відповідач - громадяни Туреччини. Разом з тим, в судовому засіданні позивач пояснила, що вона надавала послуги, як перекладач і крім того, має постійну роботу, нерухомість та інше майно і має намір лише тимчасово виїхати за межі України з дитиною, для її відпочинку та оздоровлення і ніяких позаслужбових стосунків, з зображеним на світлині чоловіком, не мала. Пояснення з цього приводу позивача [PERSON] об»єктивно підтверджено доказами, дослідженими в судовому засіданні. Так, згідно даних паспорта [PERSON] [NUMBER] від 12.08.2009р., місце проживання, останньої зареєстроване в [ADDRESS]. Відповідно до даних довідки Старокостянтинівської ЖЕК №037448 від 27.04.2015р., за вищевказаною адресою, разом з [PERSON] проживає її син - [PERSON], 2011р.н. та матір - [PERSON], 1955 р.н. Як вбачається з даних довідки Старокостянтинівського ПТЛ-1 №28 від 11.06.2015р. [PERSON] працює на посаді керівника гуртка з 01.09.2014р. по даний час. Згідно даних свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 23.03.2012р. [PERSON] є власником автомобіля Mazda 6 New 2008 р. випуску, р.н. [NUMBER]. Відповідно до даних свідоцтва про право власності на житло від 23.11.2001р., виданого відділом приватизації Старокостянтинівської міської ради [PERSON] належить ? частки [ADDRESS]. Згідно даних медичної картки амбулаторного хворого малолітнього [PERSON], 2011р., останній часто хворіє простудними захворюваннями (більше 4 разів на рік), рекомендовано оздоровлення на Чорноморському узбережжі. Як вбачається з даних довідок лікарів психіатра та невролога Старокостянтинівської ЦРЛ від 16.06.2015р. та 17.06.2015р., відповідно, [PERSON] не перебуває на диспансерному обліку, у вказаних лікарів. Відповідно до даних довідки заступника начальника відділу ДВС Старокостянтинівського РУЮ №6157 від 04.08.2015р. [PERSON] має заборгованість по сплаті аліментів на користь [PERSON] на утримання сина, в розмірі 1999,08 грн. станом на 01.08.2015р. Свідок [PERSON] в судовому засіданні підтвердила, що вона разом [PERSON] надають послуги з організації проведення свят та урочистих подій, тощо. За таких обставин, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved