Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-04 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] 12.08.2013 року звернулися із позовом до суду, в якому просять надати дозвіл на безоплатну приватизацію земельної ділянки та стягнути із відповідачів орендну плату за користування земельною ділянкою. Вважають, що в них захватили 45 соток землі в урочищі «Деренівка», яку переорали без їхнього відома. 21.08.2013 року позивачі уточнили позові вимоги та просять надати дозвіл на безоплатну приватизацію земельної ділянки. Стягнути із відповідачів в їхню користь орендну плату за користування земельною ділянкою. Також просять звільнити їх від сплати судового збору оскільки являються малозабезпеченими. [PERSON] в судове засідання не з'явився. До суду подав заяву в якій просить справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримує. [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просить їх задовольнити. Суду пояснила, що у відповідності до закону вона має право на безоплатну приватизацію 2 га. земельної ділянки. Попередньо за приватизацією зазначеної землі зверталась до сільського голови Котелко І.М. у 2011 році. Але по вині сільського голови та Городенківської районної адміністрації не приватизувала землю. Тому вважає, що має право на безоплатну приватизацію 2 га. земельної ділянки в урочищі «Деренівка». Також пояснила, що мамі за її життя в 1993 році радгосп «Зоря» наказом № 42 виділив 0.45 га. земельної ділянки в урочищі «Деренівка». Мама померла в 1996 році, Державного акту на неї не мала. Однак вважає, що в порядку спадкування земельна ділянка перейшла до неї, але [PERSON] у 2010 році захопив цю землю. Тому вважає, що має право на отримання від відповідачів орендної плати за вказані земельні ділянки. Одночасно позивачка просить звільнити її від сплати судового збору, оскільки вона та чоловік являються пенсіонерами. Пенсії отримує вона в сумі 1140 грн., чоловік отримує пенсію в сумі 1200 грн., Котелко І.М. позовні вимоги не визнав. Суду пояснив, що позивачі у 2011 році звертались із заявою про надання дозволу на розробку землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки. Однак в той час не було конкретизовано площу земельних ділянок. Тому у 2012 році сільська рада винесла ще одне рішення. В цьому рішенні зазначено конкретно площу земельної ділянки 0.60 га. в урочищі «Деренівка», виходячи із земель запасу. В рішенні рекомендовано звернутись в Городенківську районну державну адміністрацію, потім у проектну організацію, яка видає державні акти. Тоді особа має право розпоряджатись землею в тім числі звертатись до фермера і заключати договір оренди, який реєструється у держкомземі. Після того як [PERSON] отримала рішення вона не зверталась за погодженням меж із суміжниками та сільською радою. Земельні ділянки використовувались не за цільовим призначенням, а тому сільська рада забрала земельні ділянки і знову перевела у землі запасу. Щодо земельної ділянки 0.45 га. у сільській раді немає ніяких даних, оскільки вона створена 03.12.1999 року і тому попереднього обліку землі не має, так як не всі книги передали у сільську раду. Тому облік землі стали вести заново. Щодо орендної плати за землю у позивачів не має підстав отримувати її, оскільки договір оренди не заключали позивачі. [PERSON], яка діє в інтересах [PERSON] позовні вимоги не визнала, вважає позов незаконний та необґрунтований, оскільки жодного правовстановлюючого документа на ці земельні ділянки в позивачів не має. [PERSON] із позивачами не заключав жодного договору щодо оренди земельних ділянок, а тому немає підстав сплачувати орендну плату позивачам. Заслухавши пояснення сторін дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи із таких підстав: позивачі звернулись із позовом до суду в якому просять надати дозвіл на безоплатну приватизацію земельної ділянки та стягнути із відповідачів орендну плату за користування земельною ділянкою. Вважає, що в неї захватили 45 соток землі в урочищі «Деренівка», яку переорали без її відома. В судовому засіданні [PERSON] уточнила позовні вимоги просила зобов'язати Котиківську сільську раду надати їй дозвіл на приватизацію 2 га. земельної ділянки на підставі ст. 121 ЗК України та ще 0.45 га. земельної ділянки, що знаходилась у користуванні її матері з 1993 року, яка померла в 1996 році. Судом встановлено, що рішенням № 74-3/2011 від 24.02.2011 року [PERSON] надано дозвіл на приватизацію земельної ділянки в якому відсутній розмір земельної ділянки. Рішенням № 4445-10/2012 від 22.02.2012 року Котиківською сільською радою уточнено розмір земельної ділянки. Позивачі вважають, що рішенням 2011 року в якому не зазначено розмір земельної ділянки було надано земельну ділянку у максимальному розмірі 2 га. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Право на землю надається на підставі рішення сільської ради. Згідно ст. 116 ЗК України позивачі не надали суду доказів, що їм надавалась земельна ділянка у розмірі 2 га. Відсутність у рішенні 2011 року площі земельної ділянки не свідчить про те, що вказана земельна ділянка надавалась (максимальний) розміром 2 га. Крім цього рішенням Котиківської сільської ради 22.02.2012 року конкретизовано розмір земельної ділянки наданої [PERSON], а саме 0.60 га. Таким чином вимоги позивачів про надання дозволу на приватизацію земельної ділянки 2 га. є безпідставними і задоволенню не підлягають. Не підлягають до задоволення вимоги [PERSON] на приватизацію 0.45 га земельної ділянки, яку як вважає остання успадкувала після смерті матері. В судовому засіданні [PERSON] пояснила, що така земельна ділянка була надана її матері у користування в 1993 році, яка при житті не зверталась із заявою про її приватизацію. В силу ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. За таких обставин вимоги [PERSON] про надання їй дозволу на приватизацію 0.45 га. земельної ділянки, а також вимоги про стягнення орендної плати за користування спірною земельною ділянкою не підлягають до задоволення. Всі доводи позивачів є голослівними та не підтверджуються жодними доказами. Позивачам при зверненні до суду відстрочено сплату судового збору до вирішення справи по суті. Та обставина, що позивачі являються пенсіонерами не дає підстав для звільнення їх від сплати судового збору. Враховуючи те, що в задоволенні позовних вимог [PERSON] та [PERSON] відмовлено з кожного слід стягнути по 114.70 грн. судового збору в дохід держави. Виходячи із викладеного на підставі ст.ст. 11, 12, 116, 118, 121, 152 ЗК України, ст. 1218 ЦК України та

Outcome: dismissed