Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-21 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позовні вимоги мотивує тим, що 28.12.2015 на території ФРН помер її син [PERSON] 14.01.2016 він був похований на кладовищі в с. Хочино Олевського району Житомирської області. Місцем постійного проживання і реєстрації сина були [ADDRESS]. Підставою для реєстрації часу і місце смерті сина та видачі свідоцтва про смерть органом РАЦС м. Черкаси було рішення Олевського райсуду Житомирської області від 27.05.2016 (справа № 287/59/16-ц). Спадкоємцями першої черги за законом є вона (його мати) та його дружина [PERSON] Свідоцтво про смерть було видане Черкаським міським відділом РАЦС 24.06.2016, його дублікат вона отримала 29.06.2016 в Олевському відділі РАЦС Житомирської області. 24.06.2016, в межах строку для прийняття спадщини, вона оформила відповідну заяву для відправки до нотаріальної контори м. Черкаси, засвідчила свій підпис в сільраді за місцем свого проживання. Враховуючи свій похилий вік, неможливість за станом здоровя пересуватися за межі села і припинення роботи поштового відділення в с. Хочине і в сусідніх селах із-за тривалих в цей період вихідних та святкових днів, вона доручила відправити заяву в нотаріальну контору своєму онуку із м. Житомир, що ним було зроблено 04.07.2016 в перший робочий день після вихідних. Однак листом від 07.07.2016 державним нотаріусом Другої черкаської державної нотаріальної контори їй було відмовлено у прийнятті заяви з тих мотивів, що нею пропущений на декілька днів визначений ст. 1270 ЦК України строк для звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. На підставі вищевикладеного просить суд визначити їй додатковий строк тривалістю два місяці, з дня вступу рішення в законну силу, для подачі нею заяви про прийняття спадщини після смерті сина [PERSON], який помер 28.12.2015. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, 12.12.2016 звернулася до суду із заявою про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявилася, про причину не явки суду не повідомила, була належним чином повідомлена про день та час розгляду справи рекомендованим листом. Суд ухвалив, на підставі ст. 224 ЦПК України провести заочний розгляд справи на підставі наявних в справі доказах. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть виданого 29.06.2016 Олевським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирської області [PERSON] помер 28.12.2015, актовий запис № 1660. Після його смерті відкрилася спадщина на спадкове майно та 03.06.2016 заведена спадкова справа, що підтверджується інформаційною довідкою зі спадкового реєстру № 46552472 від 26.01.2017. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. В судовому засіданні встановлено, що спадкоємцями першої черги по закону є позивач по справі [PERSON] (свідоцтво про народження видане 05.01.2016 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Олевського районного управління юстиції у Житомирської області, актовий запис № 8) та дружина померлого [PERSON] Судом встановлено, що позивач [PERSON] відправила заяву про прийняття спадщини адресовану Другій черкаській державній нотаріальній конторі 04.07.2016, що підтверджується штампом на конверті поштового відправлення. Відповідна заява була отримана нотаріальною конторою 07.07.2016, що підтверджується штампом з вхідним номером на заяві позивача. Листом від 07.07.2016 за № 1414/02-14 державним нотаріусом Другої черкаської державної нотаріальної контори [PERSON] було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в звязку із пропуском останньою шестимісячного строку для прийняття спадщини. Відповідно до листа Другої черкаської державної нотаріальної контори від 26.01.2017 за № 106/01-16 та відомостям із спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON], із заявою про прийняття спадщини, крім [PERSON], 03.06.2016 звернулася дружина померлого [PERSON] Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Відповідно до ст. 39 Закону України «Про нотаріат» порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється цим Законом та іншими актами законодавства України , таким актом законодавства являється затверджений Наказом МЮУ № 296/05 Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Згідно п. 3.23 Порядку заява про прийняття спадщини вважається вчасно поданою, якщо її направлено поштовим відправленням до закінчення шестимісячного строку та яка надійшла нотаріусу після закінчення цього строку. Позивачкою було надіслано заяву про прийняття спадщини 04.07.2017, що підтверджується штампом поштового відділення на поштовому відправленні, тобто після спливу встановленого шестимісячного строку для прийняття спадщини, який закінчився 28.06.2016. В звязку із цим, позивачка, відповідно до положень ч. 1 ст. 1272 ЦК України, є такою, що не прийняла спадщину. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно п. 24 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. В позовній заяві позивачка, як на причину поважності пропуску нею строку для звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, посилається на те, що вона є особою похилого віку (85 років), має поганий стан здоровя, а тому хвороба завадила їй вчасно надіслати до нотаріальної контори відповідну заяву, але в підтвердження своїх доводів надала суду виписний епікріз за № 3202, в якому зазначено, що остання знаходилася на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні з 23.07.2016 по 01.08.2016, тобто вже після закінчення строку для звернення до нотаріальної контори із заявою. Підпис на заяві позивачки про прийняття спадщини посвідчено секретарем виконкому Хочинської сільської ради Олевського району Житомирської області 24.06.2016, тобто в межах шестимісячного строку, але відправлено по пошті лише 04.07.2016. Відповідно до довідки виданої виконкомом Хочинської сільської ради Олевського району Житомирської області від 07.11.2016 за № 811 з 26.06.2016 по 05.07.2016 поштове відділення було закрито в звязку із хворобою та смертю, а в подальшому організацією похорон свекра завідуючої поштовим відділенням [PERSON], але, на думку суду, даний факт не може бути визнаний поважною причиною для пропуску строку для звернення із заявою про прийняття спадщини, оскільки [PERSON] не була обмежена часом протягом шести місяців з моменту смерті спадкодавця для вчинення відповідних дій. З цієї ж причини не може бути підставою для задоволення позову також посилання позивача у позовній заяві про те, що вчасному відправленню поштової кореспонденції перешкоджали тривалі вихідні дні. Відповідно до п.п. 1.2.-1.5. глави 10 «Видача свідоцтв про право на спадщину» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженим наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 при зверненні спадкоємця у звязку з відкриттям спадщини нотаріус зясовує відомості стосовно факту смерті спадкодавця, часу і місця відкриття спадщини, кола спадкоємців, наявності заповіту, наявності спадкового майна, його складу та місцезнаходження, необхідність вжиття заходів щодо охорони спадкового майна. Факт смерті фізичної особи і час відкриття спадщини нотаріус перевіряє шляхом витребовування від спадкоємця свідоцтва про смерть, виданого органом державної реєстрації актів цивільного стану. У разі неможливості предявлення спадкоємцями свідоцтва про смерть спадкодавця нотаріус повинен витребувати від органу державної реєстрації актів цивільного стану копію актового запису про смерть спадкодавця або повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть. Якщо смерть громадянина була зареєстрована на території іншої держави, нотаріусу подається відповідний документ, виданий компетентними органами іноземної держави, який є дійсним на території України за умови його легалізації, якщо інше не передбачено законом, міжнародними договорами України. Суд звертає увагу на те, що позивачу [PERSON] було відомо про час та місце смерті сина [PERSON], а також наявність у неї підтверджуючих цей факт документів, що доводиться її зверненням із заявою про встановлення юридичного факту до Олевського районного суду Житомирської області та ухваленням рішення від 27.05.2016 цим судом на її користь. Суд не вважає, поважною причиною пропуску строку із заявою про прийняття спадщини, отримання свідоцтва про смерть [PERSON] 29.06.2016, оскільки документом який засвідчує факт прийняття спадщини спадкоємцем є лише відповідна заява. Крім того, у разі відсутності у заявника свідоцтва про смерть спадкодавця нотаріус зобовязаний самостійно витребувати у відповідних органах документ, який підтверджує факт смерті спадкодавця. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 цього Кодексу. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що доводи позивачки щодо поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини є необґрунтованими та недоведеними, а саму причину пропуску строку, встановленого ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, суд вважає неповажною, а тому в задоволенні позову слід відмовити. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed