Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-23 00:00:00

[PERSON] (надалі за текстом - позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (надалі за текстом - відповідач), про стягнення аліментів. З урахуванням уточнень, зазначала, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який укладено 08.11.2011 року. Від шлюбу вони мають двох дітей, доньку - [PERSON], [INFO] та доньку - [PERSON], [INFO]. Позивач з відповідачем разом не проживає, спільне господарство не ведуть, шлюбні відносини фактично припинено. Проживає разом з дітьми, а відповідач проживає окремо від них. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дітей не надає. Посилаючись на те, що коштів на утримання дітей недостатньо у зв'язку з чим, просила стягнути з відповідача на її користь на утримання сина аліменти у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Позивач до початку судового засідання подала заяву про зменшення розміру позовних вимог, а саме просила стягнути 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дітьми повноліття, а також зазначила, що просить проводити судове засідання без її участі, уточнені позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити (а.с. 39). Відповідач до початку судового засідання подав заяву про розгляд справи за його відсутності, уточнені позовні вимоги в частині стягнення з нього 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дітьми повноліття визнав та не заперечував проти задоволення позову. (а.с. 40). Згідно із ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідачем було підтверджено безумовність визнання заявленого позову та надані суду пояснення щодо стану його стану здоров'я та матеріального становища, підтверджена відсутність у нього інших дітей, непрацездатних дружини, батьків. Спірні правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Сімейного кодексу України. Згідно зі ст. 198 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 18 Постанови від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачена ст. 185 СК України участь в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. При одночасному розгляді вимог про стягнення аліментів і додаткових витрат їх має бути визначено у рішенні окремо. Оскільки, у судовому засіданні відповідач визнав позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі. Як роз'яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до ч. 2 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову а відтак, вимога позивача підлягає задоволенню з дня подання позовної заяви до суду, тобто з 05.11.2013 року. Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 229 грн. 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved