Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-22 00:00:00

Акціонерне товариство «ДТЕК Одеські електромережі» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію у розмірі 9362,88 грн., з яких: заборгованість за спожиту електроенергію - 7520,16 грн., 3% річних - 561,88 грн. , інфляційні нарахування - 1280,84 грн., та судові витрати у розмірі 2102,00 грн. Позивач мотивує свої вимоги тим, що АТ «ДТЕК Одеські електромережі» постачає електричну енергію за адресою: [ADDRESS] , а споживач [PERSON] використовує електричну енергію для власних потреб та здійснює розрахунки з енергопостачальником за спожиту електроенергію по обумовленим тарифам (цінам), у передбачені терміни, відповідно до умов договору №10229059. Відповідач має заборгованість за використану електроенергію у розмірі 7520,16 грн., у зв`язку з цим, позивач просить стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за спожиту електроенергію в сумі 9362,88 грн., з яких: заборгованість за спожиту електроенергію - 7520,16 грн., 3% річних - 561,88 грн., інфляційні нарахування - 1280,84 грн., та судові витрати у розмірі 21022,00 грн. Ухвалою суду від 07.09.2020 року відкрито провадження по справі та визначено порядок спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін для розгляду справи. Представник позивача надав суду заяву про проведення судового засідання згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Станом на 23.11.2020 року року відповідачем відзиву до суду не подано. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами ( ч.8 ст.178 ЦПК України). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. АТ «ДТЕК Одеські електромережі» постачає електричну енергію за адресою: [ADDRESS] , а споживач [PERSON] використовує електричну енергію для власних потреб та здійснює розрахунки з енергопостачальником за спожиту електроенергію по обумовленим тарифам (цінам), у передбачені терміни, відповідно до умов договору №10229059. Відповідно до п. 1.2.1 ПРРЕЕ на роздрібному ринку електричної енергії споживання електричної енергії здійснюється за умови постачання електричної енергії на підставі договору про постачання електричної енергії. Відповідно до п. 1.2.15 укладення, внесення змін, продовження строку дії чи розірвання будь-якого із договорів, передбаченого цими Правилами, здійснюється відповідно до вимог законодавства та цих Правил. Для договорів, які укладаються шляхом приєднання до умов договору, укладення договору можливе шляхом підписання заяв-приєднань, оплати виставленого рахунку, споживання будь-якого обсягу електричної енергії (за умови відсутності направлених заперечень щодо договірних умов в цілому чи частково) через особистий кабінет в електронній формі (в установленому законодавством порядку). При цьому на момент відсутності між енергопостачальником і споживачем договору, але виконанням сторонами істотних умов цього договору, а саме поставка електричної енергії і її оплата, відповідно до ст. 638, 639 ЦК України, договір між сторонами є укладеним. У даному випадку Позивач постачає електричну енергію боржнику, а останнім здійснюється оплата за електроенергію. Між АТ «Одесаобленерго», виступаючим як постачальник (до кінця 2018 року) та боржником [PERSON] , виступаючим, як споживач електричної енергії на момент виникнення заборгованості наявні фактичні договірні правовідносини, що підтверджується відкриттям особового рахунку № [NUMBER] та фактичною поставкою електроенергії та її споживанням відповідно за адресою: [ADDRESS] . У разі, якщо сторони виконують умови договору, а саме відбувається постачання електроенергії за вказаною адресою, а споживачем здійснюється оплата за надані послуги, то договір вважається фактично укладеним навіть у тому випадку, якщо йому не надано обумовленої законом форми. Такої ж думки дотримується Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП), що викладена у постанові № 312 від 14.03.2018 року. Відповідно до пункту 5.5.5 «Правил роздрібного ринку електричної енергії», які регулюють відносини між громадянами (споживачами електричної енергії) та енергопостачальниками, передбачено, що споживачі електричної енергії зобов`язані: сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладеного договору, дотримуватись правил технічної експлуатації, правил безпеки під час експлуатації власних електроустановок, нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, та умов укладених договорів, забезпечувати збереження і цілісність установлених на його території та/або об`єкті розрахункових засобів комерційного обліку електричної енергії та пломб, надавати розрахункові документи на вимогу представників енергопостачальника для перевірки правильності оплати та відповідності записів у них показанням приладу обліку та інше. Споживач несе відповідальність за прострочення внесення платежів за електричну енергію та зобов`язаний здійснювати оплату за спожиту електричну енергію відповідно до показань приладу обліку за платіжними документами, які виписуються Постачальником, у термін який вказаний в рахунку для сплати за фактично укладеним договором. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Пунктом 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Отже, що відсутність письмового договору про надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг, що відповідає правовому висновку, викладеному у постанові Верховного Суду від 23.05.2018 року в справі № 216/5756/15-ц. Місцем виконання фактично укладеного між сторонами договору про користування електричною енергією є: [ADDRESS] . Пунктом 4.12 ПРРЕЕ передбачено, що плата за спожиту електричну енергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Рахунок за спожиту електричну енергію оплачується протягом 10 робочих днів від дня отримання рахунка побутовим споживачем. Таким чином, зобов`язання за договором на користування електричною енергією, як в частині оплат так і в частині дотримання вимог нормативно-технічних документів з забезпеченням технічного стану та безпечної експлуатації електроустановок мають виконуватися споживачем належним чином та у відповідності до укладеного договору та положень діючого законодавства. Відповідно до загальних положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (надалі по тексту - Закон), житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово- комунальних послуг. Відповідно до ч. 5 ст. 20 Закону послуга з постачання електричної енергії надається згідно з умовами договору та вимогами правил, затверджених Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг. Наведеним Законом передбачено, що виконавець послуг це суб`єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору, в яких одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу. У відповідності до предмету та мети Закон визначає основні засади правовідносин між його суб`єктами (органами виконавчої влади, місцевого самоврядування, власниками, виробниками, виконавцями та споживачами) у сфері надання та споживання житлово- комунальних послуг. Крім того, Закон України «Про ринок електричної енергії» регулює відносини пов`язані з виробництвом, передачею, постачанням і використанням електричної енергії за нормами якого постачання електричної енергії - це продаж, включаючи перепродаж, електричної енергії, а споживачі енергії - це фізичні особи, у тому числі фізична особа - підприємець, або юридична особа, що купує електричну енергію для власного споживання. З викладеного можливо зробити висновок, що енергопостачання це послуга в результаті якої споживач отримує електричну енергію. Як вбачається з показань електролічильника ЦЭ6807Б заводський номер 64024252 за особовим рахунком № [NUMBER] боржником спожито електроенергії за період з серпня 2017 р. по червень 2018 р. 4987 кВт/г на суму 7520,16 гри. Оплата за вказаний період боржником не проводилась. Отже, заборгованість боржника за використану електричну енергію складає 7520,16 грн.. Згідно ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно , виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Відповідно до змісту ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Судом встановлено, що позивачем понесенні витрати по сплаті судового збору у розмірі 2102,00 грн., що підтверджується матеріалами справи. Так, відповідно статті 141 ЦПК України, акціонерному товариству «ДТЕК Одеські електромережі» на користь якого ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені ним і документально підтверджені судові витрати, а саме судовий збір.

Outcome: approved