Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-13 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про розподіл спільного сумісного майна подружжя, визнання права власності на 1/2 частину нерухомого майна та виділ в натурі 1/2 частки спільного сумісного майна. Свій позов позивач пояснює тим, що 26.03.1994 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб. 02.10.2009 року шлюб між ними розірвано. Під час подружнього життя сторонами було придбано нежитлове приміщення за адресою [ADDRESS]. Враховуючи, що відповідно до ст. 60, 68, 70 СК України, ст. 368,372 ЦК України, вказане майно є об'єктом спільної сумісної власності, просила визнати право власності на 50% кожній із сторін і провести розподіл нежитлового приміщення по 1/2 частини кожній зі сторін. Позивач та її представник в судовому засіданні підтримали позовні вимоги повністю та просив задовольнити позовні вимоги з урахуванням висновків проведеної експертизи (варіант №1). Відповідач та його представник заперечували проти задоволення позову мотивуючи тим, що вказане нежитлове приміщення було придбано за кошти від здійснення підприємницької діяльності відповідача і для здійснення ним підприємницької діяльності. Суд, вислухавши позивача та її представника, відповідача та його представника, ознайомившись з матеріалами справи, письмовими доказами, вивчивши висновок судової будівельно-технічної експертизи, приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 26 березня 1994 року, [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 26.03.1994 року. Відповідно до свідоцтва про народження серії від 09.08.2005 року, [PERSON] народився [INFO], а батьками вказано [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 02 жовтня 2009 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 02.10.2009 року. Відповідно до договору купівлі-продажу від 14.11.2003 року Відкрите акціонерне товариство «Черкасирадіопубуттехніка» продало, а [PERSON] купив нежиле приміщення за адресою [ADDRESS]. Відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи - підприємця серії [NUMBER], [PERSON] зареєстрований підприємцем 28.07.1993 року. Відповідно до ч. 3,4 ст. 368 ЦК України - майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім'ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі. Відповідно до ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Основою майнових відносин подружжя є положення про те, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу); вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя (стаття 60 СК України). Об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (стаття 61 СК України). Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентовано статтею 63 СК України, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання спільним сумісним майном подружжя може відбутися шляхом його поділу, виділення частки. Поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя. Право подружжя на поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, закріплено у статті 69 СК України. Поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а у разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга статті 364 ЦК України). Правові підстави визнання майна особистою приватною власністю дружини, чоловіка закріплені у статті 57 СК України. Одним із видів розпоряджання власністю є право власника використовувати своє майно для здійснення підприємницької діяльності, крім випадків, встановлених законом; законом можуть бути встановлені умови використання власником свого майна для здійснення підприємницької діяльності (стаття 320 ЦК України). Правовідносини щодо здійснення підприємницької діяльності фізичною особою врегульовані главою 5 ЦК України. Так, згідно зі статтею 52 ЦК України фізична особа-підприємець відповідає за зобов'язаннями, пов'язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення. Фізична особа-підприємець, яка перебуває у шлюбі, відповідає за зобов'язаннями, пов'язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм особистим майном і часткою у спільній сумісній власності подружжя, яка належатиме йому при поділі цього майна. Отже, майно фізичної особи-підприємця (яке використовується для господарської діяльності фізичною особою-підприємцем) вважається спільним майном подружжя, як і інше майно, набуте в період шлюбу, за умови, що воно придбане за рахунок належних подружжю коштів. Використання одним із подружжя зазначеного майна для здійснення підприємницької діяльності може бути враховано при обранні способу поділу цього майна. Таким чином, системний аналіз вищезазначених норм матеріального права дозволяє дійти висновку про те, що майно фізичної особи-підприємця може бути об'єктом спільної власності подружжя і предметом поділу між ними з урахуванням загальних вимог законодавства щодо критеріїв визначення спільного майна подружжя та способів поділу його між ними. Аналогічний висновок мітиться в постанові Верховного Суду України від 11.03.2015 року по справі № 6-21 цс 15, який у відповідності до ст. 360-7 ЦПК України враховується при вирішенні справи. З метою визначення можливих варіантів розподілу суд за клопотанням позивача провів будівельно-технічну експертизу. Відповідно до висновку № 29-БТ від 30.12.2014 року, було визначено, що можливо провести розподіл нежитлового приміщення між сторонами. Визначаючи можливий варіант розподілу з варіантів запропонованих у експертному висновку № 29-БТ від 30.12.2014 року, суд вважає, що найбільш прийнятним для сторін є варіант поділу нежитлового приміщення відповідно до варіанту № 1. За цим варіантом розподіл житлового будинку має бути здійснено таким чином: [PERSON] 54/100 нежитлового будинку (зображення зеленим кольором на додатку 1 до експертизи): - Приміщення 1, веранда (площа 4,1 кв.м. вартістю 5492,00 грн.); - Приміщення 2, майстерня (площа 24,3 кв.м. вартістю 28 138,00 грн.); - Приміщення 3, майстерня (площа 34,5 кв.м. вартістю 39949,00 грн.); - Приміщення 4, майстерня (площа 19,4 кв.м. вартістю 22646,00 грн.); - Приміщення 5, коридор (площа 9,1 кв.м. вартістю 10 537,00 грн.); - Приміщення 6, майстерня (площа 21.1 кв.м. вартістю 24 432,00 грн.). Всього площа 112,5 кв. м. вартістю 131 012,00 грн. [PERSON] 46/100 нежитлового будинку (зображення червоним кольором на додатку 1 до експертизи); - Приміщення 7, кабінет (площа 13,6 кв.м. вартістю 28 222,00 грн.); - Приміщення 8, коридор (площа 15,8 кв.м. вартістю 32 788,00 грн.); - Приміщення 9, веранда (площа 4,2 кв.м. вартістю 5 007,00 грн.); - Приміщення 10, коридор (площа 5,0 кв.м. вартістю 10 376,00 грн.); - Приміщення 11, кладова (площа 15,6 кв.м. вартістю 32 373,00 грн.); - Приміщення 12, кладова (площа 13,7 кв.м. вартістю 28430,00 грн.); - Приміщення 13, кладова (площа 13,7 кв.м. вартістю 28430,00 грн.); - Приміщення 14, кладова (площа 15,3 кв.м. вартістю 31 750,00 грн.). Всього площа 96,6 кв. м. вартістю 197 376,00 грн. Залишити в спільному користуванні - Свердловину «І». Зобов'язати [PERSON] здійснити реконструкцію інженерних комунікацій, електропостачання з метою забезпечення їх автономності та закласти дверний проріз між приміщеннями 5 (коридор) та приміщенням 8 (коридор). Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 33 182,00 грн. компенсації за перевищення вартості над ідеальною часткою. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір в сумі 383,69 грн., враховуючи що відповідачем було здійснено оплату за проведення експертизи з позивача на користь відповідача належить стягнути судовий збір в сумі 2 983,14 грн., витрати по оплаті вартості оцінки майна в розмірі 1 565,50 грн. та витрати по оплаті вартості проведеної експертизи в сумі 4 781,40 грн.

Outcome: approved