Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

[PERSON] через свого представника за дорученням [PERSON] звернулася до Нижньосірогозького районного суду Херсонської області з позовною заявою про визнання права приватної власності на земельну ділянку площею 8,8450 гектари на території Верхньоторгаївської сільської ради Нижньосірогозького району, мотивуючи свою вимогу тим, що [INFO] року померла [PERSON], яка за життя склала заповіт, посвідчений 21 жовтня 2009 року секретарем виконкому Верхньоторгаївської сільської ради Нижньосірогозького району Херсонської області, за яким заповіла позивачу [PERSON] належну їй на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ХС № 016811, виданого 29 січня 2003 року Верхньоторгаївською сільською радою Нижньосірогозького району Херсонської області. Позивач [PERSON] повідомила, що готуючи документи для оформлення спадщини, не знайшла виданий померлій [PERSON] державний акт на право власності на земельну ділянку, який на її думку втрачений за життя [PERSON]. Отримати дублікат вказаного документу не вдалося. За відсутності оригінала Державного акта на право приватної власності на земельну ділянку на ім'я [PERSON] державний нотаріус відмовив в видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, рекомендував звернутися до суду з метою отримати судове рішення про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. В судовому засіданні представник позивача за дорученням [PERSON] підтримала заявлені позовні вимоги, посилаючись на викладені у позовній заяві мотиви, просила задовольнити позов з підстав, викладених в ній. Представник Верхньоторгаївської сільської ради Нижньосірогозького району землевпорядник Няйко Д.В. у судовому засіданні підтвердив, що дійсно померла [INFO] року [PERSON] життя отримала на законних підставах розташовану на території Верхньоторгаївської сільської ради земельну ділянку загальною площею 8,8450 гектари відповідно до розпорядження Нижньосірогозької райдержадміністрації № 148 від 16.12.2002 року, земельна ділянка розташована на території В.Торгаївської сільської ради. Позивач [PERSON] є племінницею померлої [PERSON], народилася та проживала в селі В.Торгаї. За життя [PERSON] склала заповіт, за яким належну їй земельну ділянку на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ХС № 016811 заповіла [PERSON] [INFO]. Заперечень проти позову [PERSON] не заявлено. Оскільки спору між сторонами стосовно позовних вимог позивача не виникло, представник відповідача визнає вимоги позивача, на думку суду у відповідності зі ст. 130 п. 4 ЦПК України судове рішення може бути ухвалено у попередньому судовому засіданні. Матеріалами справи та дослідженими у судовому засіданні доказами встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про смерть [PERSON] [INFO], уродженка села Верхні Торгаї Нижньосірогозького району Херсонської області, померла [INFO] року на хуторі Тамбукан Предгорного району Ставропольського краю Росії (а.с. 6). Згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ХС № 016811 [PERSON] належить земельна ділянка площею 8,8450 гектари на території Верхньоторгаївської сільської ради Нижньосірогозького району Херсонської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 204 (а.с. 9), відповідно до кадастрового плану кадастровий номер належної [PERSON] земельної ділянки 6523881500:02:020:0006 (а.с. 10). Отже, після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до якої входить вищезазначена земельна ділянка. Спадкоємицею за заповітом після смерті [PERSON] є позивач [PERSON], що підтверджено належними доказами (а.с. 7-11). Заяву про прийняття спадщини за заповітом позивач [PERSON] подала державному нотаріусу В.В.Пестрецову в установлений законом строк 20.09.2013 року (а.с. 12), але у зв'язку з втратою оригінала державного акту на право приватної власності на землю позивач вимушена звернутися з позовом до суду. Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця), яке здійснюється за заповітом або за законом. Враховуючи, що померла [PERSON] залишила після своєї смерті належну їй земельну ділянку, розташовану на території Верхньоторгаївської сільської ради Нижньосірогозького району, то відповідно до заповіту померлої отримати спадщину повинна [PERSON]. Зі змісту ст. 392 ЦК України вбачається, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи ту обставину, що позивач [PERSON] втратила можливість оформити своє право на спадщину за незалежних від її волі обставин у зв'язку втратою при невстановлених обставинах оригіналу державного акту на право приватної власності на землю, виданого на ім'я [PERSON], вона відповідно до норм ст. 1223 ч. 1 ЦК України має право на спадщину за заповітом, позивач своєчасно звернулася з відповідною заявою до нотаріуса за місцем відкриття спадщини. На підставі викладеного, заслухавши пояснення позивача, позицію зацікавленої сторони, вивчивши матеріали справи, оцінивши та дослідивши зібрані докази, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги, заявлені [PERSON], як обґрунтовані.

Outcome: approved