Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-27 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулись до Дзержинського районного суду м. Харкова із заявою про розірвання шлюбу, в якій, посилаючись на те, що вони не зійшлись поглядами на життя, у зв`язку із чим між ними виникали суперечки, сімейні відносини припинені з червня 2021 року, та подальше спільне проживання і збереження шлюбу стало неможливим, а також на досягнення заявниками угоди про те, з ким із них буде проживати спільна малолітня дитина, та яку участь у забезпеченні умов її життя і вихованні братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, просили розірвати шлюб укладений між ними 03 червня 2011 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 591. Заявники, будучи належним чином повідомленими про місце, дату та час розгляду справи, у судове засідання не з`явились, подали заяви в яких розгляд справи просили провести без їх участі, вимоги заяви підтримали. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд приходить до наступного. Згідно із свідоцтвом про шлюб, серія: [NUMBER] , виданим 03 червня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, 03 червня 2011 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , був зареєстрований шлюб, про що здійснений відповідний актовий запис № 591. В свідоцтві зазначено про те, що після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка - [PERSON] ; дружини - [PERSON] (а.с. 4). Згідно із свідоцтвом про народження, серія: [NUMBER] , [PERSON] народився [INFO] у м. Харків, та його батьками в свідоцтві записані: [PERSON] та [PERSON] (а.с. 5). Згідно нотаріально посвідченого аліментного договору, укладеного між заявниками [PERSON] та [PERSON] 02 липня 2021 року, зареєстрованого в реєстрі за №1812, яким сторонами узгоджені розмір, строки та порядок виплати аліментів на утримання їх малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , зазначено також про те, що дитина постійно проживає та проживатиме, за погодженням сторін, разом зі своєю матір`ю [PERSON] . Згідно п. 9 означеного договору узгоджено, що платник має право спілкуватися з дитиною, якщо це не порушує режиму дитини та планів матері (а.с. 6-7). У заяві заявниками також зазначено про те, що ними досягнуто угоди про те, що їх дитина [PERSON] , [INFO] , після розірвання шлюбу буде проживатиме разом із матір`ю - [PERSON] , а його батько [PERSON] постіно братиме цчасть у вихованні сина та до досягнення ним повноліття щомісячно буде виплачувати аліменти, та оплачуватиме 50% додаткових витрат у випадку потреб на лікування дитини. Згідно ч. 3 ст. 293 ЦПК України, у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. Згідно із частиною 3 статті 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Відповідно до положень статті 51 Конституції України та частини першої статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. В силу ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 109 Сімейного кодексу України, подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Згідно роз`яснень, які містяться в п. 8 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року №11, розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст. 109 СК), провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей. Відповідно до ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу після спливу одного місяця від дня подання заяви. До закінчення цього строку дружина і чоловік мають право відкликати заяву про розірвання шлюбу (ч. 4 ст. 109 СК України). У зв`язку із наведеним, враховуючи, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка та не порушує їхні особисті та майнові права, а також права їхньої дитини, суд приходить до висновку про можливість її задоволення. Згідно із ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. За правилами ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення під час розгляду справ окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлене законом.

Outcome: approved