Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-23 00:00:00

Адвокат Чоловський О.М. 20.03.2019 року звернувся до суду з позовом в інтересах [PERSON] до [PERSON] та просив змінити спосіб стягнення аліментів визначений за рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області 01.03.2011 року по справі №2-208/11 та стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1100 грн., в твердій грошовій сумі щомісячно та до досягнення дитиною повноліття, судові витрати залишити за позивачем Позовну заяву мотивував тим, що розмір аліментів визначений рішенням суду ще у 2011 року на теперішній час, що складає 2600,75 грн. є значним для нього, оскільки він не працює,крім того він дуже любить дочку та постійно крім аліментів купує одяг для дочки різні речі особистої гігієни та предмети для розваг, шкільне приладдя. Зазначив, що дитина періодично проживає разом з ним та його батьками. Платити аліменти у раніше визначеному розмірі немає можливості, постійного місця роботи немає, працевлаштуватися за спеціальністю важко. Просив позов задовольнити. 21.03.2019 року ухвалою суду зазначена позовна заява була залишена без руху та позивачу був наданий строк на усунення недоліків тривалістю три дні з дня вручення вказаної ухвали. На виконання ухвали позивач надав позовну заяву в новій редакції, в якій просив зменшити розмір стягнення аліментів визначений за рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області 01.03.2011 року по справі №2-208/11 та стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/8 частини всіх видів його доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімум для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття, судові витрати залишити за позивачем. Ухвалою суду 28.03.2019 року відкрито провадження та ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справами матеріалами. 08.04.2019 року у встановлений строк до суду надійшов відзив від представника відповідача Кучер В.М., за яким просив відмовити в задоволенні позовних вимог, мотивуючи тим, що втрата у 2015 році офіційної роботи не свідчить про погіршення матеріального стану позивача, а лише привід для ухилення ним від виконання своїх батьківських обов`язків. Те, що позивач цікавиться вихованням дочки та інколи добровільно купує для неї іграшки та особисті речі, не звільняє його від встановленого судом аліментного обов`язку. Періодичне проживання дитини в батька та у баби і діда лише свідчить про безперешкодну реалізацію їх права на побачення з дитиною, а тому не є підставу для зменшення розміру аліментів. 19.04.2019 року до суду надійшла відповідь представника позивача на відзив відповідача, в якому він заперечив з щодо вказаних відповідачем обставин. Зазначив, що позивач немає можливості сплачувати аліменти у раніше визначеному розмірі, оскільки він не може працювати за спеціальністю, так як часто хворіє та його хвороба прогресує. Він змушений шукати роботу відповідно до стану свого стану здоров`я, а тому дохід його став нерегулярним та мінливим. Просив позов задовольнити. 23.04.2019 року згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи, проведеного з підстав звільнення з посади судді [PERSON] , головуючим суддею у зазначеній справі визначено суддю Порощука П.П. 24.04.2019 року ухвалою суду справу прийнято до свого провадження та призначено судовий розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 24.04.2019 року від представника відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, в якому він просив додаткові доводи сторони позивача, викладені у відповіді на відзив, також визнати безпідставними та у задоволенні позовної заяви [PERSON] відмовити. В судове засідання представник позивача адвокат Чоловський О.М. не з`явився, надавши заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримав. Представник відповідача адвокат Кучер В.М. заперечив щодо задоволення заявлених позовних вимогах, посилаючись на обставини викладені у відзиві та запереченнях на відповідь на відзив. Просив відмовити у задоволені позову та просив стягнути з позивача понесені відповідачем витрати за надання правничої допомоги в сумі три тисячі грн. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] являються батьками [PERSON] , [INFO] (а.с.9). Шлюб між сторонами розірваний (а.с.10). За рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 08.02.2011 року з позивача [PERSON] на користь відповідача [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частин всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно починаючи з 25.01.2011 року і до повноліття дитини (а.с.11). Згідно довідки Жмеринського міськрайонного відділу державної виконавчої служби від 07.02.2019 №3251, заборгованість зі сплати аліментів [PERSON] станом на 31.01.2019 складає 456 грн. (а.с.14). Згідно довідки квартального комітету відповідач [PERSON] зареєстрований та проживає за адресою [ADDRESS] . Разом з ним зареєстровані та поживають його вітчим [PERSON] та мати [PERSON] , які являються пенсіонерами. За свідченнями сусідів в період з 14.08.2017 року по 16.03.2018 року [PERSON] , [INFO] проживала без реєстрації з [PERSON] з 14.08.2017 року по 16.03.2018 року (а.с.12). Згідно довідки характеристики учениці 2 Б НВК ЗОШ І-ІІІ ст.-гімназія м.Жмеринка [PERSON] дитина більшість часу проживає з бабусею та дідусем, оскільки батьки вимушені працювати далеко від дому. Однак батьки приділяють належну увагу навчанню та вихованню доньки (а.с.14). З довідкою Жмеринської філії Вінницької обласного центру занятості №193 від 07.02.2019 року позивач [PERSON] не перебуває на обліку не перебуває (а.с.15). Згідно записів у копії трудової книжки станом на день звернення позивач [PERSON] не працює (а.с.16-17). За витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань зазначено, що [PERSON] станом на 31.01.2019 року за пошуком його реєстраційного номеру облікової карти платників податків в зазначеному реєстрі не знайдено (а.с.18). Позивачем сплачуються аліменти на утримання дитини, про надані квитанції про поповнення карткового рахунку (а.с.19). За наданими товарними чеками датованими 2012,2013,2014,2015,207,2018 років позивач купував дитині одяг та взуття (а.с.20-23). За копією виписного епікризу №1659 з 05.11.12 року по 14.11.12 року позивач лікувався в неврологічному відділені (а.с.62) та проходив обстеження в кабінеті магнітно-резонансної томографії відділення променевої діагностики Вінницької обласної клінічної лікарні ім.М.І.Пирогова (а.с.63). За довідкою №69 від 17.04.2019 року для одержання путівки на санаторно-курортне лікування [PERSON] потребує санаторно - курортного лікування в санаторії профіль - захворювання кістково-м`язової системи (а.с.64). Представником позивача адвокатом Чоловським О.М. зроблено запит до Жмеринського РВ ДМС щодо надання інформації щодо перетину кордону [PERSON] , [INFO] (а.с.65) та запит до Жмеринської міської ради щодо складу сім`ї [PERSON] , [INFO] (а.с.66). Відповіді на вказані запити не надано. До вказаних правовідносин застосовуються норми права визначені Сімейним кодексом України, а саме Главою 15 «Обов`язок матері, батька утримувати дитину та його виконання». Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно із ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет на 2019 рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2019 року - 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень. За змістом ч.3 ст.184 СК України, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Постановою Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. За правилами ст.191 СК України лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право нa рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідно до п.1, 2 ст.3 Конвенції про права дитини, що була ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. За змістом ст. 18 Конвенції суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності до ст.2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий та неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до статей 12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд відхиляє твердження позивача як підставу позову, що він ніде офіційно не працює, адже це, в розумінні ст.192 СК України, не свідченням про зміну (погіршення) його матеріального стану. З доказів наданих позивачем судом встановлено, що відповідно до рішення суду з позивача присуджено до стягнення аліменти на користь відповідача на утримання доньки в розмірі 1/4 його заробітку (доходу), на даний час позивач має невелику заборгованість по сплаті аліментів, офіційні доходи відсутні. Будь-яких доказів щодо істотності обставин, внаслідок яких виникла заборгованість, позивачем не наведено, як і доказів щодо зміни його матеріальний стану з часу винесення судового рішення про стягнення з нього аліментів, або наявності інших обставин, передбачених ст.192 СК України які мають враховуватися при зміні розміру аліментів. Надані позивачем копії медичних довідок свідчать лише про періодичні випадки його захворювання, а тому також не є підставою для зменшення розміру аліментів. Суд не приймає надані позивачем в якості доказу: копії товарних чеків датованими 2012,2013,2014,2015,207,2018 років щодо купівлі відповідачем дитині одягу та взуття, оскільки він не містить обов`язкових реквізитів товарного чеку. Суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з тих підстав, що спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, може бути змінений за рішенням суду виключно за позовом одержувача аліментів (ч.3 ст.181 СК України); також немає підстав для зменшення розміру аліментів, які стягуються з нього за рішенням суду в частці від доходу, оскільки належних доказів про зміну матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я позивача або ж покращення матеріального становища, сімейного стану одержувача аліментів, чи з інших причин, позивачем суду не надано. За таких обставин суд доходить висновку, що позов про зменшення розміру аліментів не є обґрунтованим і не підлягає задоволенню. Відповідно до ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвокатів, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України, інші витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позову на позивача. Таким чином з позивача [PERSON] слід стягнути витрати на правничу допомогу адвоката понесені відповідачем в сумі 3000 грн.

Outcome: approved