Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-21 00:00:00

[PERSON] (надалі по тексту - заявник, [PERSON] ) звернулась до Дарницького районного суду м. Києва з заявою в порядку окремого провадження, заінтересована особа - Дарницька районна філія Київського міського центру зайнятості, про встановлення факту припинення трудових відносин. Свої вимоги заявник мотивує тим, що 06.09.2019 її, на підставі написаної заяви, прийнято на посаду менеджера в роздрібній торгівлі не продовольчими товарами у Фізичної особи - підприємця [PERSON] (далі по тексту - ФОП [PERSON] ), згідно якої вона виконувала обов`язки менеджера (управителя), про що у трудовій книжці зроблено відповідний запис. [INFO] [PERSON] помер, про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . Питання розірвання трудового договору у зв`язку зі смертю роботодавця законом не врегульовано, у зв`язку з цим та у зв`язку з відсутністю іншої уповноваженої на те особи згідно норм КЗпП України, розірвати укладений між ними трудовий договір та внести відповідний запис до її трудової книжки неможливо. Не розірвання трудових відносин між нею та ФОП [PERSON] унеможливлює її офіційне працевлаштування на вільно обране місце роботи, що порушує її права. З метою досудового врегулювання спору, вона 11.02.2021 звернулася до Дарницької районної філії Київського міського центру зайнятості з метою припинення трудових відносин між нею та ФОП [PERSON] у зв`язку з його смертю, яка настала [INFO] , та внесення запису про звільнення до її трудової книжки, але листом від 15.02.2021 № 263.4-754/21 їй було повідомлено, що Дарницька районна філія Київського міського центру зайнятості згідно діючого законодавства не має повноважень встановлювати факт припинення трудових відносин, приймати відповідні рішення про звільнення та вносити записи про звільнення до трудової книжки, у зв`язку з чим їй необхідно звернутися відносно цього питання до суду. Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, просила вимоги заяви задовольнити. Представник заінтересованої особи Дарницької районної філії Київського міського центру зайнятості в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Вивчивши доводи заяви та дослідивши додані до неї письмові документи в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення заяви виходячи з наступного. Так, судом встановлено, що [PERSON] з 06.09.2019 року перебувала у трудових відносинах із ФОП [PERSON] , зокрема була працевлаштована у нього на посаду менеджера в роздрібній торгівлі не продовольчими товарами. Із копії трудової книжки, виданої на ім`я [PERSON] , вбачається, що 18.09.2019 року було зроблено запис, у відповідності до якого остання прийнята на роботу ФОП [PERSON] на посаду менеджера в роздрібній торгівлі не продовольчими товарами на підставі наказу №47 від 06.09.2019 року. У відповідності до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 28.10.2020 року, виданого Київським міським відділі державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), [PERSON] помер [INFO] . Згідно із листом 15.02.2021 № 263.4-754/21, наданим на заяву [PERSON] від 11.02.2021 року, Дарницька районна філія Київського міського центру зайнятості відмовила останній у встановленні факту припинення трудових відносин, прийняття рішення про звільнення та внесення запису про звільнення до трудової книжки, оскільки він не має на це повноважень, та запропоновано звернутися до суду за захистом своїх порушених прав. Статтею 293 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України) визначено , що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Частиною 1 статті 315 ЦПК України визначено перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які розглядає суд. У свою чергу, згідно із ч.2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, окрім тих, що визначені в ч.1 цієї статті, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. За змістом ч. 1 ст. 316 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Згідно з ч. 1 ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, а нормами ст. 46 Конституції України передбачено право на соціальний захист шляхом сплати пенсії, яка сплачується за рахунок страхових внесків громадян при загальнообов`язковому соціальному страхуванні. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. У свою чергу, п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною, і яка в силу ст. 9 Конституції України, є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. За змістом вимог ст. 21 КЗпП України трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, згідно внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Згідно зі ст. 23 КЗпП України, трудовий договір може бути безстроковим, що укладається на невизначений строк, на визначений строк, встановлений за погодженням сторін, таким, що укладається на час виконання певної роботи. Статтею 36 КЗпП визначено, що підставами припинення трудового договору є, зокрема, угода сторін, розірвання трудового договору з ініціативи працівника, з ініціативи власника або уповноваженого ним органу. Відповідно до вимог ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Згідно із п. 2.27 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Наказом Міністерства соціального захисту населення України № 58 від 29.07.1993, запис про звільнення у трудовій книжці працівника провадиться з додержанням таких правил: у графі 1 ставиться порядковий номер запису; у графі 2 - дата звільнення; у графі 3 - причина звільнення; у графі 4 зазначається на підставі чого внесено запис, наказ (розпорядження), його дата і номер. В даному випадку відсутня можливість зробити запис про звільнення, оскільки правонаступники фізичної особи-підприємця [PERSON] відсутні. Механізм припинення трудового договору у разі смерті роботодавця - фізичної особи чинним законодавством не визначений. Окремі роз`яснення із цього приводу були надані Мінпраці в листі від 05.03.2003 № 06/2-2/51, згідно якого при смерті однієї зі сторін трудові відносини між сторонами припиняються (достроково). Тому виникає необхідність зняття з реєстрації в службі зайнятості трудового договору «у зв`язку зі смертю роботодавця» на підставі документів, що підтверджують його смерть. Але з 01.01.2015 реєстрація в держслужбі зайнятості укладення і розірвання трудового договору, укладеного між працівником і ФОП, скасована. Тому на сьогодні для такої реєстрації немає законодавчих підстав. Також на даний час унесення запису про припинення трудового договору до трудової книжки працівника законодавчо не врегульоване. Мінпраці у вищезгаданому листі пропонувало посадовим особам служби зайнятості до трудової книжки працівника вносити запис про зняття з реєстрації відповідного трудового договору у зв`язку зі смертю роботодавця і посвідчувати його в установленому порядку. Але запис про звільнення до трудової книжки працівника працівник служби зайнятості в будь-якому разі вносити не буде. Це не передбачено ні Положенням про Держслужбу зайнятості України, затвердженим Указом Президента України від 16.01.2013 №19/2013, ні Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Наказом Міністерства соціального захисту населення України № 58 від 29.07.1993. Таким чином, судом встановлено, що трудові відносини між [PERSON] та ФОП [PERSON] слід вважати припиненим у зв`язку зі смертю останнього, хоча це питання законодавчо і не врегульоване, але не суперечить існуючим нормам трудового та цивільного законодавства, а встановлення даного факту має для заявниці [PERSON] юридичне значення та надасть можливість в подальшому здійснювати її право на працю. Таким чином, дослідженими вище письмовими доказами підтверджується факт припинення трудових відносин між [PERSON] та ФОП [PERSON] з 28.10.2020 року. На підставі викладеного та

Outcome: approved