Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-16 00:00:00

[PERSON] предявив позов до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини та просить ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача [PERSON] на його користь аліменти на утримання дочки - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня предявлення позову до суду та до досягнення дочкою повноліття. В обґрунтування свої позовних вимог [PERSON] покликався на те, що він з відповідачем по справі перебував у фактичних шлюбних відносинах, проте з 2010 року вони проживають окремо. За час спільного проживання у них народилась дочка - [PERSON], [INFO], яка проживає з ним та перебуває на його утриманні. Відповідач добровільно не дає жодних коштів на утримання дочки. Враховуючи, що відповідач, як мати дитини, її матеріальним забезпеченням не цікавиться, просив присудити аліменти у розмірі 1/4 частки всіх видів її заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Від позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та підтримання позовних вимог. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи на виклик суду не зявилась, про причини неявки суд не повідомила. Водночас направила відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги заперечила. Зазначила, що не має можливості сплачувати аліменти на утримання дочки, оскільки має на утриманні ще чотирьох дітей та перебуває у відпустці по догляду за малолітньою дитиною. За таких обставин суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Частиною 2 ст. 247 ЦПК України встановлено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні у справі докази, всебічно, повно та об'єктивно оцінивши кожний доказ окремо та в цілому, з'ясувавши всі фактичні обставини, які мають значення для вирішення справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав. Відповідно до положень, викладених у ст.ст.13,81 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до\~ст. 150 СК України\~батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані поважати дитину. Так, дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи встановлено, за час спільного проживання у сторін народилась дочка - [PERSON], [INFO], що підтверджується долученою до матеріалів справи копією свідоцтва про народження серії 1-КГ №117973 /арк. справи 5-6, 8, 9/. З довідки №1251 виданої Журавнівською селищною радою Жидачівського району Львівської області від 18.06.2018 року, вбачається, що дитина проживає з [PERSON] (батьком та позивачем по справі) за адресою: смт. Журавно вул. Січових Стрільців, 14 Жидачівського району Львівської області. [PERSON] (відповідач) проживає окремо /арк. справи 7/. Відповідач добровільно коштів на утримання дитини не надає. Відповідно до\~ст. 180 СК України\~батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч.1\~ст. 181 СК України\~способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Згідно ч. 3 цієї ж статті за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Разом з тим, відповідно до ч.2 ст.182\~СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до\~ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Таким чином, дослідженими в судовому засіданні доказами встановлено, що за час спільного проживання у сторін народилась дочка, яка проживає разом з батьком та перебуває на його утриманні. Відповідач коштів на утримання дитини не надає, хоча в силу закону зобов'язана це робити. Відповідач може надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, принаймні іншого відповідачем не доведено. Згідно\~ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. З врахуванням вищенаведеного, беручи до уваги вимоги ч. 1\~ст. 81 ЦПК України, згідно з якими кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, враховуючи матеріальне становище як платника аліментів, так і матеріальне становище її дочки на утримання якої підлягають стягненню аліменти, її стан здоров'я, стан здоров'я платника аліментів та інші обставини, визначені\~ст. 182 СК України, що мають значення для справи(наявність на її утриманні ще чотирьох малолітніх дітей), в тому числі, враховуючи положення\~ст. 180 Сімейного кодексу України\~про те, що обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, суд приходить до висновку, про наявність допустимих доказів, які б підтвердили наявність підстав для стягнення аліментів. Проте, визначаючи розмір аліментів, який має стягуватися, суд вважає заявлений їх розмір непосильним для позивачки, та вважає за необхідне визначити їх в розмірі в 1/5 частини всіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки такий розмір буде відповідати інтересам дочки, зможе забезпечити рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку та не порушуватиме права кожного з сторін. Відповідно до ч. 1\~ст. 191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно з п)1 ч.1\~ст.\~430\~ЦПК України рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Крім того, відповідно до п) 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує як розподілити між сторонами судові витрати. На підставі п) 3 ч. 1 ст. 5\~Закону України Про судовий збір від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. Згідно з ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким чином, з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 704,80 грн. \~ \~ \~ \~

Outcome: partial