Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-08 00:00:00

адвокат Гуревич Р.Г., який діє в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 22.12.2020 року про стягнення грошової суми у розмірі 86398,73 гривень (заборгованість за кредитом), вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Григорян Д.Г., зареєстрованим в реєстрі за № 2339. В обґрунтування позову вказує, що згідно до виконавчого напису від 22 грудня 2020 року № 2339, який вчинено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Григорян Д.Г., було запропоновано стягнути заборгованість не сплачену в строк за кредитним договором б/н від 30.12.2012 року на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» з позивача [PERSON] на його користь грошові кошти в сумі 86 398,73 гривні. Витрати, пов`язані з вчиненням виконавчого напису 500 гривень, строку за який провадиться стягнення з 20 грудня 2019 року по 6 листопада 2020 року. В той же час будь яких угод із Товариством,позивач ніколи не укладав, оскільки укладав кредитний договір з АТ «Сбербанк», будь якої інформації про можливе укладення договору відступу права вимоги між вказаними установами щодо його кредитної заборгованості у позивача також немає і боржника до відома ніхто не ставив. Після звернення до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Табінського О.В. 15.01.2021 р. позивач дізнався про виконавчий напис. За місцем роботи було повідомлено про відрахування грошових коштів із заробітної плати на підставі постанови державного виконавця. До цього позивач жодного разу не отримував ніякої вимоги чи претензії зі сторони банку. Також йому ніколи не надсилались ані від приватного нотаріуса, ані від ТОВ « Росвен Інвест Україна». Позивач стверджує,що сума заборгованості за вказаним кредитним договором не має місце бути. Позивач вважає, що виконавчий напис № 2339 від 22.12.2020 року вчинено з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, і як внаслідок неправомірне провадження щодо виконання вказаного виконавчого провадження шляхом звернення стягнення із заробітної плати. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 12 лютого 2021 року було відкрито провадження по цивільній справі, ухвалено судовий розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 12 березня 2021 року було підготовче провадження закрито та призначена справа до розгляду по суті. Сторони в судове засідання призначене на 9.04.2021 року не з`явилися, про дату, час, місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Від представника позивача Гуревич Р.Г., до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та у відсутність його довірителя. Позов підтримав, та не заперечує проти винесення заочного рішення. Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» до суду не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Київської області Григорян Д.Г. до суду не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила. Суд, враховуючи згоду позивача, відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення. З урахуванням ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК), у зв`язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно паспорту серії [NUMBER] позивачем є [PERSON] , [INFO] , уродженець м. Артемівськ Донецької області,який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] .РНОКПП [NUMBER] (а.с.6-7). Відповідно до матеріалів справи, на підставі яких було вчинено виконавчий напис № 2339 від 22 грудня 2020 року, встановлено, що виконавчий напис, який позивач просить визнати таким, що не підлягає виконанню, вчинено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Григорян Діаною Гагіківною. Згідно до постанови про відкриття виконавчого провадження від 04.01.2021 року ВП 64019148 відкрито провадження щодо стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» заборгованість в сумі 86398,73 грн., згідно кредитного договору від 31.05.2013 року,укладеного з АТ «Сбербанк» на підставі виконавчого напису № 2339 від 22.12.2020 року (а.с.9-10). Відповідно до постанови про звернення стягнення на заробітну плату,пенсію,стипендію та інші доходи боржника від 05.01.2021 року ВП № 64019148 вбачається, що приватним виконавцем виконавчого округу міста Київ Табінським Олегом Володимировичем при примусовому виконанні винесена постанова про стягнення з боржника, яким є [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» » заборгованість в розмірі 86398,73 гривень згідно кредитного договору від 31.05.2013 року, укладеного з АТ «Сбербанк»(а.с.11-13). За загальним правилом статей 15, 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Вирішуючи спір згідно встановлених обставин справи та відповідних їм правовідносин, суд виходить з наступного. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першої ст. 1 Закону України «Про нотаріат» (чинною на момент виникнення спірних правовідносин), нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595, зі змінами та доповненнями до нього. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акту має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Метою вчинення виконавчого напису є надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у справі № 6-887цс17. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Зі змісту спірного виконавчого напису нотаріуса вбачається, що в даному випадку нотаріус при вчиненні спірного напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом. Так, стягнута за виконавчим написом сума не є безспірною через одночасне стягнення пені та штрафу, що є подвійним притягнення боржника до цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення умов договору. Позивач вказує, що відповідач позбавив його права захистити свої права та інтереси, оскільки не відомо як саме була нарахована заборгованість. Вирішуючи питання по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з принципу змагальності сторін, закріпленому в статті 12 ЦПК України, згідно з яким кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Представник ТОВ «Росвен Інвест Україна», третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Григорян Д.Г., не скористались своїм правом на надання відзиву на позовну заяву та доказів в обґрунтування правомірності своїх дій. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а виконавчий напис слід визнати таким, що не підлягає виконанню. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача ТОВ «Росвен Інвест Україна» на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908 грн 00 коп., який був ним сплачений при зверненні до суду.

Outcome: approved