Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-28 00:00:00

Акціонерне товариство\~комерційний банк\~«Приватбанк» (далі\~-\~АТ КБ\~«Приватбанк»)\~звернулося до\~суду з\~позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з нього на свою користь заборгованість за кредитним договором, а також судові витрати. На обґрунтування вимог АТ КБ «Приватбанк» посилається на те, що [PERSON], звернувся до ПАТ КБ «Приватбанк» з метою отримання кредитних послуг, у зв'язку з чим підписав заяву від 09.09.2006 року № б/н, згідно з якою відповідач отримав кредит у розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 48,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Відповідач належним чином не виконав умови кредитного договору б/н від 07.09.2006 року, у зв'язку з чим станом на 31.05.2018 року заборгованість складає 24040,95 грн., з яких 2567,62 грн. - заборгованість за кредитом, 21473,33 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом; 500 грн. штраф (фіксована частина), 460,86 грн. штраф (процентна складова). Враховуючи суму заборгованості у розмірі 14823, 73 гривень, яка була стягнута згідно з рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 05.12.2013 року, позивач просив стягнути різницю між утвореною заборгованістю та сумою, що була стягнута з відповідача за рішенням суду у розмірі 10178 грн., а також понесені витрати по справі. Ухвалою судді від 03.10.2018 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі. Судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 16.10.2018 року. В судове засідання представник позивача не зявився, направив до суду заяву в якій просить розгляд справи проводити у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти проведення заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON], про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчать відповідні поштові повідомлення, не з'явився в судове засідання без повідомлення причин неявки, відзиву не подав. В зв'язку з зазначеними обставинами, відповідно до ст. 280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. В зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають\~задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між Закритим акціонерним товариством [PERSON] банк «ПриватБанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство [PERSON] банк «ПриватБанк», на даний час АТ КБ «Приватбанк», та [PERSON] 07.09.2006 року був укладений договір б/н про надання кредиту у розмірі 5000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 48,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору, рішенням Володимир-Волинського суду Волинської області від 05.12.2013 року було стягнуто з [PERSON] суму заборгованості у розмірі 14823 гривень за кредитним договором б/н від 05.12.2006 року. Позивач посилається на те, що відповідач своїх зобов'язань за укладеним договором та рішення Володимир-Волинського міського суду від 05 грудня 2013 року не виконав та заборгованість за кредитним договором не погасив. А тому просить стягнути на свою користь заборгованість за кредитним договором, яка кала дається з різниці, яка виникла станом на 31.05.2018 року та розміром заборгованості стягнутої за рішенням Володимир-Волинського міського суду від 05.12.2013 року в сумі 10178 грн. Суд вважає, що позовні вимоги є безпідставними з огляду на наступні обставини. Відповідно до\~ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі\~ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до\~ст. 625 ЦК України. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до ст.ст. 549 - 552 ЦК України, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. Згідно з\~ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до вимог\~ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з\~ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події, але при цьому береться до уваги строк дії самого договору. Відповідно до\~ст.598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Згідно з\~ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до\~ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно з\~ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов договору; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до\~ст. 615 ЦК України, у разі порушення зобов'язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов'язання або воно припиняється. Відповідно до вимог «Правил користування платіжною карткою», банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у встановленої Банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов'язків за цим договором. п.п. 5.2. «Умов та правил надання банківських послуг» передбачено, що у разі порушення власником або довіреною особою вимог діючого законодавства України та/або умов укладеного Договору та/або у разі виникнення [PERSON] має право призупинити здійснення розрахунків по карті (заблокувати карту) та/або визнати карту недійсною з моменту усунення порушень, а також вимагати дострокового виконання боргових обов'язків в цілому або у встановленою Банком часткою у разі невиконання власником або довіреною особою власника своїх боргових та інших обов'язків за укладеним Договором. Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. При цьому Законодавець розрізняє поняття, як «строк дії договору» та і «строк (термін) виконання зобов'язання». З наданих суду позивачем матеріалів строк дії картки не зазначений. Також він не вказаний в заяві про видачу картки від 07.09.2006 року. Застосовуючи вищенаведені норми права суд вбачає, що позивач скористався своїм правом на дострокову вимогу щодо повернення суми кредиту та відсотків за його користування разом з штрафними санкціями через невиконання відповідачем умов кредитного договору, що підтверджується рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 05.12.2013 року, яким було стягнуто з відповідача суму заборгованості у розмірі 14823 гривень за кредитним договором б/н від 07.09.2006 року. За таких обставин дії позивача регламентуються ст.ст.\~611,\~615 ЦК України\~про правові наслідки порушення зобов'язання та односторонню відмову від зобов'язання, що призводить до припинення зобов'язання за законом, а позивач має право виключно на відшкодування інфляційних витрат та трьох процентів річних, що передбачені ч. 2\~ст. 625 ЦК України. Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного суду Першої судової палати Касаційного цивільного суду\~\~\~\~від\~\~29 серпня 2018 року у справі № 199/1539/16-ц. Оскільки в ході судового розгляду позовні вимоги позивача не знайшли свого підтвердження та не були доведені на підставі діючого законодавства, тому суд вважає акціонерному товариству [PERSON] «ПриватБанк» у позові до [PERSON] про стягнення заборгованості відмовити.

Outcome: dismissed