Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-30 00:00:00

Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» (далі - Банк) звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивований тим, що 16 травня 2018 року між Банком та [PERSON] було укладено кредитний договір у вигляді підписання заяви про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит в розмірі 22600 гривень строком на 60 місяців зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 35 % річних. Вказуючи, що у зв`язку з невиконанням відповідачем належним чином умов договору у нього станом на 4 лютого 2020 року виникла заборгованість в розмірі 19352.99 гривень, позивач просив стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості та судові витрати. У судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений (а.с. 30), 31 березня 2020 року подав до суду письмову заяву, в якій вказав, що не заперечує проти заочного розгляду справи, просив позов задовольнити та розглядати справу за його відсутності (а.с. 32). Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи у контексті частини сьомої, пункту 4 частини восьмої статті 128 ЦПК України був належним чином повідомлений (а.с. 31), про причини неявки суд не повідомляв, відзив на позов не подавав. Враховуючи, що в судове засідання учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Ухвалою суду від 31 березня 2020 року постановлено проводити заочний розгляд справи. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позов належить задовольнити з таких підстав. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором (частина перша статті 1056-1 ЦК України). За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частиною другою статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Судом встановлено, що 16 травня 2018 року між Банком та [PERSON] укладено кредитний договір шляхом підписання заяви про приєднання № 623300 до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку (а.с. 5-6). За змістом пунктів 6.3, 6.6 договору Банк надав [PERSON] кредит у розмірі 22600 гривень зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 35 % на рік на строк 60 місяців. Наведені обставини свідчать про те, що між сторонами у цій справі виникли договірні зобов`язання, які випливають з кредитного договору, цей договір є укладеним відповідно до вимог статті 1054 ЦК України, оскільки передача грошей відбулася і сторонами кредитного договору було досягнуто згоди відносно всіх його істотних умов. У зв`язку з неналежним виконанням позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором станом на 4 лютого 2020 року утворилася заборгованість у загальному розмірі 19352.99 гривень, яка згідно з наданим Банком розрахунком складається із заборгованості за кредитом у розмірі 18464.01 гривень, заборгованості за процентами за користування кредитом - 410.79 гривень, комісії - 17.95 гривень, пені - 395.66 гривень, трьох відсотків річних - 56.50 гривень, втрат Банку від інфляції - 11.60 гривень (а.с.7-9). За таких обставин справи, які підтверджуються належними і допустимими доказами, та відповідно до зазначених норм матеріального права суд дійшов висновку про наявність у розглядуваному випадку передбачених законом підстав для стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором, оскільки останній порушив його умови, що виразилося у неналежному виконанні договірних зобов`язань, а саме - в простроченні платежів згідно з умовами договору та неповерненні кредитних коштів. У відповідності до вимог частини першої статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2102 грн. На підставі викладеного, статей 526, 530, 549, 551, 610, 611, 629, 634, 1048, 1054 ЦК України та

Outcome: approved