Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-27 00:00:00

[PERSON] , яка проживає по [ADDRESS] , звернулася до Самбірського міськрайонного суду Львівської області з позовом до [PERSON] , останнє відоме місце реєстрації та проживання якого: [ADDRESS] , в даний час проживає в с.Ваньковичі Самбірського району Львівської області, та просить стягувати з відповідача на її користь неустойку (пеню) за несвоєчасну сплату аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , за період з серпня 2018 року по 31.05.2021 в сумі 11059, 66 грн. Відповідно до ухвали Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 02 вересня 2021 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про стягнення пені за прострочення сплати аліментів передано за територіальною юрисдикцією (підсудністю) на розгляд до Городенківського районного суду Івано-Франківської області на підставі п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України. Ухвалою суду від 10 вересня 2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про стягнення пені за прострочення сплати аліментів. Справу постановлено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін. Позовні вимоги [PERSON] мотивовані тим, що сторони по справі є батьками [PERSON] , [INFO] . Шлюб між позивачем та відповідачем розірвано. Спільний син сторін, який є неповнолітнім, після розірвання шлюбу залишився проживати разом із позивачем, перебуває на її утриманні та вихованні. Відповідач жодних коштів на проживання та утримання дитини не дає та нічим не забезпечує, не турбується про його життя та здоров`я, а зароблені ним кошти витрачає на свої потреби. Позивач самостійно, власними силами намагається матеріально забезпечити, доглядати та виховувати неповнолітнього сина, а також виконувати всі інші, покладені на неї законом обов`язки. Рішенням Городенківського районного суду Івано-Франківської області по справі № 342/1380/17 від 12.03.2018 присуджено стягнення на користь позивача аліментів із відповідача в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття з проведенням індексації відповідно до закону. Дане рішення суду відповідач не виконує, заборгованість по сплаті аліментів станом на 01.06.2021 становить 36632,5 грн., що підтверджується розрахунком Самбірського міськрайонного відділу державної виконавчої служби по виконавчому провадженні ВП № 56338771. За період з 01.08.2018 року по 01.06.2021 року відповідач прострочив сплату аліментів, тому позивач вважає, що неустойка (пеня) у розмірі 11059,66 грн. (за 2018 рік - 1299,34 грн. + за 2019 рік - 3799,4 грн., + за 2020 рік - 4151,94 грн. + за січень-травень 2021 року - 1808,98 грн.) підлягає стягненню. Із-за наведених обставин позивач змушена звернутися до суду і з позовною заявою. Позивач повідомляє, що відповідач аліменти не платить нікому. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності; заявлені позовні вимоги підтримує в повному об`ємі та просить позовні вимоги задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, хоча був повідомлений про день, час та місце розгляду справи шляхом направлення поштового відправлення за останнім відомим зареєстрованим місцем його проживання, яке повернулося до суду без вручення у зв`язку із тим, що адресат відсутній за вказаною адресою та шляхом розміщення оголошення про виклик його до суду на офіційному сайті Судової влади України. Відповідач причин неявки суду не повідомив, відзив не подав. Розгляд справи здійснюється у порядку спрощеного позовного провадження згідно гл.10 Розділу ІІІ ЦПК України. Передбачених ч.2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи з ухваленням, відповідно до ст. 280 ЦПК України, заочного рішення. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до наступного. Відповідно до вимог ч.1 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 4 статті 82 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Із копії свідоцтва про розірвання шлюб у серії [NUMBER] , виданого 08 квітня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Городенківського районного управління юстиції Івано-Франківської області вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 41 від 08 квітня 2010 р.; після реєстрації розірвання шлюбу позивачу присвоєно прізвище [PERSON] . Те, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , доводиться копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 09 серпня 2010 р. відділом реєстрації актів цивільного стану Городенківського районного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 59 від 09 серпня 2010 р. Рішенням Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 12 березня 2018 року№ 342/1380/17 (провадження № 2/342/191/2018) ухвалено стягувати з [PERSON] , [INFO] , жителя с. Глушків Городенківського району Івано-Франківської області в користь [PERSON] , [INFO] , місце проживання - [ADDRESS] аліменти в розмірі по 1000 (одній тисячі) грн. з проведенням індексації відповідно до закону, щомісячно, на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] ; стягнення аліментів розпочато з 19.12.2017 р. і проводити до досягнення дитиною повноліття. Дане рішення суду набрало законної сили 23 квітня 2018 року. Проте, відповідач аліменти на утримання неповнолітньої дитини з серпня 2018 року не сплачує, у зв`язку із чим виникла заборгованість, яка згідно розрахунку заборгованості по аліментах, зробленого 01.06.2021старшим державним виконавцем Самбірського міськрайонного відділу державної виконавчої служби у Самбірському районі Львівської області по виконавчому провадженні ВП № 56338771, наданого позивачем, який відповідачем не спростовано, становить 36632,50 станом на 01.06.2021 року. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. За змістом частини четвертої статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця. Виконавець зобов`язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику у разі: надходження виконавчого документа на виконання від стягувача; подання заяви стягувачем або боржником; надіслання постанови на підприємство, в установу, організацію, до фізичної особи-підприємця, фізичної особи, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію чи інші доходи; надіслання виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; закінчення виконавчого провадження. Згідно ч. 1 ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак, таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Норма статті 196 СК України не встановлює будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Викладене узгоджується з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, висловленими у постановах від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц (провадження № 14-37цс18) та від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18). У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 грудня 2020 року у справі № 661/905/19 (провадження № 61-16670сво19) викладено висновок, що «положення ЦК України субсидіарно застосовуються для регулювання сімейних відносин. Стягнення пені, передбаченої абзацом 1 частини першої статті 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти. У СК України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. У такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Позивачем надано розрахунок заборгованості, згідно якого загальна суму заборгованої неустойки (пені) за прострочення зі сплати аліментів за період із серпня 2018 року по 31.05.2021 становить 11059,66 грн. Відповідач, відповідно до вимог ст.ст. 77, 81 ЦПК України не надав суду доказів, що заборгованість по аліментах утворилась з незалежних від нього причин. Відповідачем не доведено належними та допустимими доказами відсутність його вини у простроченні сплати аліментів, а тому повинен нести цивільну відповідальність, встановлену законом. З наведеного слідує, що даний позов підлягає до задоволення, з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] слід стягнути неустойку (пеню) за несвоєчасну сплату аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] за період з серпня 2018 року по 31.05.2021 року в сумі 11059,66 грн. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому з відповідача слід стягнути до державного бюджету судовий збір в розмірі 908,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved