Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-14 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулись до суду в порядку окремого провадження із спільною заявою про розірвання шлюбу. На обґрунтування своєї заяви заявники зазначили, що 31.08.1996 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб. Від шлюбу заявники мають одну малолітню дитину: [PERSON], [INFO] . Фактично шлюбні відносини між заявниками припинені. За таких обставин заявники дійшли згоди, шо шлюб необхідно розірвати. Між заявниками досягнуто згоди стосовно визначення місця проживання дитини після розірвання шлюбу, участі у забезпеченні умов життя дитини того з батьків, який проживатиме окремо.Позивач надала суду заяву, в якій просить справу розглядати за її відсутністю, задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. У судове засідання сторони не зявилися, надали суду заяви, про розгляд справи за їх відсутності та підтримали заяву про розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини заяви про розірвання шлюбу, суд вважає, що заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається із ч. 3ст. 293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії 1-ВЛ № 033448 від 31.08.1996 року сторони зареєстрували шлюб Московським відділом реєстрації актів цивільного стану ХМУЮ, актовий запис № 973. 09.07.2018 року заявниками укладено нотаріально посвідчений Договір між батьками про сплату аліментів та участь батьків у вихованні дитини, яким встановлено обов'язки щодо утримання дитини, місце проживання дитини та обов'язки щодо її виховання. Таким чином, спорів щодо порядку виховання та утримання дитини між заявниками немає. В судовому засідання було встановлено, що заявники не ведуть спільне господарство, на примирення не згодні. Між заявниками досягнуто згоди щодо здійснення ними батьківських прав та визначення місця проживання неповнолітньої дитини. В силу ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ст. 109 Сімейного кодексу України, подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Відповідно до п. 8Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року N 11, розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст.109 СК), провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей. Відповідно до ст. 109 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. За таких обставин, у суду немає підстав для вжиття додаткових заходів для примирення подружжя, оскільки це буде суперечити моральним засадам суспільства і інтересам обох з подружжя, а тому відповідно до ст. 109 Сімейного Кодексу України, такий шлюб розривається судом. Згідно ч. 2ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved