Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-29 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог позивачка вказує, що 06.10.2013 р. зареєструвала з відповідачем шлюб. Від сумісного життя 15.04.2014 р. у них народився син [PERSON]. З відповідачем по справі фактично припинили сімейні стосунки, разом з дитиною проживає в с.Нігин, дитина перебуває на її утриманні. Відповідач участі в утриманні дитини не приймає, добровільно коштів не надає. Позивачка просить суд винести рішення яким стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі ј частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, стягнути з відповідача судові витрати. Позивачка в судове засідання не зявилася, направила суду заяву в якій просить справу розглянути без її участі, позов підтримує. Представник позивачки в суді позовні вимоги уточнила, просить суд крім аліментів стягнути з відповідача на користь позивачки витрати на правову допомогу в розмірі 1000 грн. Відповідач в суді позовні вимоги визнав частково, не заперечив щодо стягнення аліментів на утримання сина, просить відмовити в задоволенні позовних вимог щодо стягнення з нього витрат на правову допомогу. Суду відповідач пояснив, що тимчасово не працює, стан здоровя задовільний, інших утриманців не має. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. Сторони перебувають в шлюбі з 06.10.2013 р. Від спільного життя сторони мають сина [PERSON], [INFO]. В звязку з погіршенням сімейних стосунків сторони припинили шлюбні стосунки, проживають окремо. Дитина проживає з позивачкою перебуває на її утриманні. Ст. 180 СК України встановлено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач має задовільний стан здоровя, працездатний, інших утриманців не має, має періодичний дохід. Враховуючи обставини справи, визнання відповідачем позовних вимог в частині стягнення аліментів, суд дійшов висновку, що позов в цій частині підлягає задоволенню в повному обсязі. Ст.1 закону України«Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» встановлено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Відповідно до розяснень, які містяться в п.48 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо повязаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Представником позивача надано суду квитанцію про сплату їй як адвокату 1000 грн. за складання позовної заяви та ведення справи в суді. Враховуючи, що представником позивача не було надано суду розрахунку витрат суд вважає, що складання позовної заяви та надання консультації позивачу зайняло не більше 0,5 години, участь представника в судовому засіданні згідно журналу судового засідання склало 9 хвилин, а тому вимоги про відшкодування витрат на правову допомогу повинні бути задоволені частково - за 39 хвилин в розмірі 316,68 грн.(1218 грн. х 40% : 60 хв-н х 39 хв-н). З врахуванням наведеного суд дійшов висновку, що вимоги позивачки в частині стягнення витрат на правову допомогу підлягають частковому задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved