Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-18 00:00:00

[PERSON] у листопаді 2019 року звернулася до суду із вказаним позовом, в якому просила розірвати шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований 24 травня 2013 року у Московському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 382. На обґрунтування позовних вимог позивач посилалася на те, що 24 травня 2013 року року між нею та відповідачем зареєстрований шлюб. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . Вказує, що шлюбно-сімейні відносини не склалися через різне розуміння та відношення до сімейних та подружніх обов`язків, виховання дитини. Шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться. Позивач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи сповіщалася завчасно та належним чином. Надала до суду заяву, в якій свої позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити, після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище « [PERSON] », стягнути з відповідача 704 грн. 80 коп. понесених судових витрат по сплаті судового збору, розглядати справу у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, сповіщався про час та місце розгляду справи завчасно та належним чином, про поважність причин неявки суд не повідомив. Заяв, клопотань про відкладення розгляду справи не надав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності суд, приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 24 травня 2013 року, зареєстрований у Московському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 382. Вказане підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 24 травня 2013 року (а.с.4). Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] (копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] , видане 04 липня 2013 року Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, відповідний запис № 1013 (а.с.9). Шлюбно-сімейні відносини подружжя припинені, спільне господарство не ведеться. З вказаних обставин вбачається, що між сторонами склалися шлюбно-сімейні правовідносини, зокрема щодо розірвання шлюбу, а тому суд застосовує до них наступні норми права. Відповідно до ч. 1 ст. 21 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Частина 1 ст. 24 Сімейного кодексу України встановлює, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України - суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як зазначено у ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право залишити його після розірвання шлюбу. Таким чином, суд дійшов висновку, що причини з яких позивач наполягає на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали не можливим, а тому позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Оскільки позивач бажає після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем « [PERSON] », суд вважає за необхідне залишити їй це прізвище. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved