Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-21 00:00:00

[PERSON] (надалі також - позивач) в липні 2020 року звернувся до суду з позовом про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої йому [PERSON] (надалі також - відповідач) шляхом порушення прав споживача . В позові посилається на те, що 17.03.2020 між ним та [PERSON] , у відповідності до п.8 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про захист прав споживачів», за допомогою засобів дистанційного зв`язку, укладено договір купівлі-продажу автомобільних деталей, згідно якого [PERSON] зобов`язався передати йому у власність деталі до автомобіля Mazda згідно переліку, вказаному в договорі. На виконання умов договору, 17.03.2020 позивач перерахував 10 000 грн. (з врахуванням комісії - 10 386 грн. 38 коп.) та відповідач 03.04.2020 повідомив його про те, що 04.04.2020 деталі будуть відправлені на його адресу. З врахуванням норм часу доставки поштових відправлень з м.Харкова до м.Житомира необхідні деталі мали бути доставлені позивачеві не пізніше 08.04.2020, проте, станом на день подачі позову до суду (29.07.2020) деталей позивачеві доставлено так і не було. Крім того, позивач зазначає, що зазнав збитків внаслідок простою його авто (по причині відсутності необхідних деталей) з 09.04.2020 по 30.04.2020 на платформі боксу 1 ФОП [PERSON] в розмірі 11 000 грн. Такими безвідповідальними діями відповідача позивачеві також спричинено моральну шкоду, яка полягає у завданні моральних страждань, пов`язаних з неможливістю користуватися власним автомобілем та докладанням додаткових зусиль для відновлення свого порушеного права, яку позивач оцінює в 5000 грн. Таким чином, відповідачем завдано позивачеві матеріальної шкоди в розмірі 10 386 грн. 38 коп., збитків у розмірі 11 000 грн. та моральної шкоди в розмірі 5000 грн., що разом складає 26 386 грн. 38 коп. Позивач просить суд стягнути вказану суму з відповідача, 5000 грн. на відшкодування завданої моральної шкоди, а також покласти на нього судові витрати. Позивач в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи без його участі та просив позовні вимоги задовольнити (а.с.55). Відповідач в судове засідання не з`явився, однак належним чином повідомлявся про день, час та місце розгляду справи, про що свідчить оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет - http://court.gov.ua (а.с. 46-47). Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що в позовні вимоги слід задовольнити частково з наступних підстав. Встановлено, що 17.03.2020 між [PERSON] та [PERSON] , у відповідності до п.8 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про захист прав споживачів», за допомогою засобів дистанційного зв`язку укладено договір купівлі-продажу автомобільних деталей, згідно якого [PERSON] зобов`язався передати у власність [PERSON] деталі до автомобіля Mazda згідно переліку, вказаному в договорі (а.с. 9-16). На виконання умов договору, 17.03.2020 позивач перерахував 10 000 грн. (з врахуванням комісії - 10 386 грн. 38 коп.) (а.с. 6) та відповідач 03.04.2020 повідомив його про те, що 04.04.2020 деталі будуть відправлені на його адресу. З врахуванням норм часу доставки поштових відправлень з м.Харкова до м.Житомира необхідні деталі мали бути доставлені позивачеві не пізніше 08.04.2020, проте, станом на день подачі позову до суду (29.07.2020) деталей позивачеві доставлено так і не було. Крім того, позивач уклав договір з ФОП [PERSON] щодо ремонту авто, однак, по причині відсутності запчастин ремонт не відбувся, авто позивача простояло 22 дні (з 09.04.2020 по 30.04.2020) на платформі боксу 1 ФОП [PERSON] (1 день = 500 грн), у зв`язку з чим позивач зазнав збитків у розмірі 11 000 грн., що підтверджено Актом №00-0000001 здачі-прийняття робіт (надання послуг) та квитанцією №14 від 30.04.2020 (а.с. 7, 8). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст. 262 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 269 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів (чч. 1, 2 ст. 267 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Із ст. 1166 ЦК України, вбачається, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Таким чином судом встановлено, що сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору, відповідач погодився продати, а позивач - придбати автомобільні запчастини, позивач сплатив на рахунок відповідача обумовлену суму, проте відповідач свої зобов`язання не виконав, запчастини не надіслав та перестав відповідати на повідомлення позивача, а тому суд вважає обгрунтованими доводи позивача стосовно завдання йому матеріальної шкоди в розмірі 10 386 грн. 38 коп. Оскільки позивач очікував надходження необхідних запчастин не пізніше 08.04.2020, 09.04.2020 він помістив свій автомобіль до боксу 1 ФОП [PERSON] з метою проведення ремонту. Однак, запчастини позивач так і не отримав, автомобіль перебував (простоював) у боксі до 30.04.2020, у зв`язку з чим позивач зазнав збитків у розмірі 11 000 грн. (22 дні х 500 грн/доба = 11 000 грн.). Тобто, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про відшкодування матеріальної шкоди та завданих збитків є обгрунтованими та підлягають до задоволення. Стосовно відшкодування завданої моральної шкоди судом враховується наступне. Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно з частиною першої статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. У пунктах 3, 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4 судам роз`яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. При заподіянні особі моральної шкоди обов`язок по її відшкодуванню покладається на винних осіб незалежно від того, чи була заподіяна потерпілому майнова шкода та чи відшкодована вона. У ході судового засідання встановлено, що позивачу внаслідок невиконання умов договору з вини відповідача спричинено втрати немайнового характеру у вигляді страждань, порушення звичного способу життя та необхідності докладання додаткових зусиль для його відновлення. Разом з тим, суд вважає, що позивачем не було доведено обсягу моральних та фізичних страждань, який би відповідав вимогам співрозмірності у розмірі 5 000,00 грн. Враховуючи принципи справедливості та розумності, виходячи з тяжкості та тривалості моральних страждань, суд вважає за необхідне визначити розмір моральної шкоди 1000 грн., в зв`язку з чим позов в цій частині підлягає частковому задоволенню. Враховуючи, що на підставі ч.3 ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів» позивач звільнений від сплати судового збору, тому з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 1681,60 грн.

Outcome: partial