Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-04 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 26.05.2006 р. у Лисиничівській сільській раді Пустомитівського району Львівської області, актовий запис № 09. Від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] .. Позовні вимоги мотивує тим, що стосунки між ними поступово погіршувалися, що в кінцевому результаті призвело до фактичного їх припинення, причиною стало те, що у сім`ї почались непорозуміння та сварки, чоловік почав вживати спиртні напої, будучи у нетверезому стані влаштовував сварки та конфлікти. На даний час вони проживають окремо, не ведуть спільного господарства, не підтримують подружніх стосунків, позивачка втратила до чоловіка почуття поваги та любові, не бажає з ним проживати у шлюбі, а збереження шлюбу буде суперечити її інтересам та інтересам їхньої дочки, тому просить суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб. Позивачка та її представник в судовому засіданні позов підтримали з мотивів наведених у позовній заяві, просили про його задоволення. Відповідач в судові засідання не з`являвся, у клопотаннях про надання строку для примирення проти розірвання шлюбу заперечував, зазначав, що бажає зберегти сім`ю, підстав для розірвання шлюбу між сторонами немає (а.с. 39, 45-47). Заслухавши пояснення позивачки, її представника, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши її дійсні обставини, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги (ст. 55 СК України). Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 3 ст. 105\~СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. За положеннями ст.\~110\~СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до положень ч. 2 ст. 112\~СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. З позовної заяви, долучених до справи свідоцтв про шлюб серії [NUMBER] , серії [NUMBER] , копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , (а.с. 5, 6) вбачається, що сторони 26.05.2006 р. зареєстрували шлюб у Лисиничівській сільській раді Пустомитівського району Львівської області, актовий запис № 09. Від шлюбу мають дочку [PERSON] , [INFO] , не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства та разом не проживають, позивачка втратила до відповідача почуття любові та поваги, примирення між ними неможливе, збереження шлюбу суперечить її інтересам, а тому згідно ст. 112\~Сімейного кодексу\~України є всі підстави для розірвання шлюбу. Ухвалою Городоцького районного суду Львівської області від 03.03.2021 р. сторонам надавався двохмісячний строк на примирення (а.с. 40-41). Ухвалою Городоцького районного суду Львівської області від 09.06.2021 р. у задоволенні клопотання відповідача про надання додаткового строку для примирення відмовлено, з огляду на категоричне бажання позивачки розірвати шлюб з відповідачем, те, що такий строк сторонам вже надавався, однак позитивних наслідків не мав, вжиття заходів щодо примирення подружжя є правом суду, а також відсутність інших мотивів ніж ті, що суд передньо враховував при наданні строку для примирення. Відповідно до\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Водночас принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі. Так, згідно з ч.ч.3, 4\~ст.56\~СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування зокрема до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та взаємопідтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберігати шлюб, протягом двох місяців, наданих судом для примирення, ситуація не змінилася, а тому суд не вбачає підстав для збереження шлюбу. Враховуючи наведене та інші фактичні взаємини подружжя [PERSON] , те, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, фактичні шлюбні відносини між ними припинені, заходи примирення, які надавались судом в процесі розгляду справи, позитивного наслідку не мали, суд приходить переконання, що підстави для збереження шлюбу відсутні, а тому вважає, що позовні вимоги слід задовольнити. На підставі ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача в користь позивача понесені нею витрати на оплату судового збору.

Outcome: approved