Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-12 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до Бранівської сільської ради Горохівського району, в якому просить визнати в порядку спадкування за заповітом її право власності на земельну ділянку загальною площею 1,71 га, яка включає земельну ділянку площею 1,48 га та земельну ділянку площею 0,23 га, яка розташована на території Бранівської сільської ради, призначена для ведення особистого селянського господарства, відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], як на спадкове майно що залишилося по смерті [PERSON], яка померла [INFO] Мотивує свій позов тим, що [PERSON] вказану вище земельну ділянку посвідчила їй заповітом. [PERSON] померла [INFO] Враховуючи, що позивач прийняла заповідану їй спадщину, просить позов задовольнити. Представник відповідача Бранівської сільської ради Горохівського району в заяві до суду просить розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги [PERSON] визнає повністю. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 1235 ЦК України надається право заповідачу на призначення спадкоємців. З заповіту, складеного [PERSON] 31 грудня 1997 року, який було посвідчено секретарем Бранівської сільської ради та зареєстровано в реєстрі за № 79 видно, що вона належний їй сертифікат на право на земельну частку у землі, яка перебуває у колективній власності селянської спілки «Мрія», розміром 2,09 га., заповіла [PERSON]. Згідно з свідоцтвом про смерть, [PERSON] померла [INFO] Постановою державного нотаріуса від 16 жовтня 2018 року у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на ім'я [PERSON] було відмовлено. Документами про родинні відносини стверджується, що спадкодавець [PERSON] є бабою [PERSON] З довідки Бранівської сільської ради № 1371 від 11.10.2018 року вбачається, що заповіт [PERSON] у сільській раді посвідчувався в реєстрі за №79 від 31.12.1997 року, заповіт не змінено і не скасовано. Спадкоємцем за заповітом є внучка [PERSON]. Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], [PERSON] належала земельна ділянка відповідного розміру. З спадкової справи після померлої [PERSON] видно, що [PERSON] після її смерті прийняла спадщину, є спадкоємцем за заповітом. Судом встановлено, що [PERSON] після померлої [PERSON] прийняла спадщину, є спадкоємцем за заповітом. А тому суд вважає, що слід визнати в порядку спадкування за заповітом право власності [PERSON] на земельну ділянку загальною площею 1,71 га, яка включає земельну ділянку площею 1,48 га та земельну ділянку площею 0,23 га, яка розташована на території Бранівської сільської ради, призначена для ведення особистого селянського господарства, відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], як на спадкове майно що залишилося по смерті [PERSON], яка померла [INFO] Суд звертає увагу позивача на дотримання вимог ст.ст.162, 164, 167, 174 Податокового кодексу України.

Outcome: approved