Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-16 00:00:00

[PERSON], представник [PERSON], звернувся до суду з позовом до Борозенської сільської об'єднаної територіальної громади про встановлення факту прийняття спадщини. Позов мотивовано тим, що [INFO] померла мати позивача [PERSON]. Після смерті матері залишилось майно у виді: її особистих речей, які знаходилися по [ADDRESS]; коштів, які знаходяться на зберіганні в ощадбанку; права на земельну частку (пай) розміром 11,11 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж частки в натурі, що розташована на території Новокубанської сільської ради Великоолександрівського району Херсонської області, підтвердженого сертифікатом серії [NUMBER], виданим на ім'я [PERSON], з яких останнє було визнано відумерлою спадщиною згідно з рішенням Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 05 серпня 2011 року, а отже вибуло із спадкового майна, на відміну від зазначених коштів, які продовжують знаходитись на рахунку в банку, та на які право ні за ким не визначено. Тривалий час (більше року) до моменту смерті [PERSON] проживала за однією адресою зі своїм сином [PERSON], позивачем по справі, що було обумовлено станом її здоров'я. Позивач за життя доглядав матір та вів з нею спільне господарство, у зв'язку з чим після смерті успадкував предмети домашньої обстановки та вжитку, які знаходились за місцем її проживання. Таким чином за умови відсутності інших спадкоємців за законом, [PERSON] прийняв спадщину у порядку ст. 533 ЦК УРСР. Із заперечення на позовну заяву, поданого Борозенською сільською радою, вбачається, що відповідач вважає позовні вимоги [PERSON] необґрунтованими. Згідно довідки Борозенської сільської ради, на підставі виписки з по господарської книги за 1991-1995 роки, [PERSON] фактично до дня смерті [INFO] проживала з малолітнім внуком [PERSON] 1982 р.н., який навчався з 1 по 5 клас в Новокубанській школі, в [ADDRESS]. Після смерті [PERSON] внука забрала донька, будинок в 1996 році надали молодій сім'ї, що підтверджується випискою з погосподарської книги, що на 01.01.1996 року там проживав другий користувач. Будинок приватизований не був, речі [PERSON] після її смерті були передані родичам, а саме [PERSON] Згідно довідки завідуючої Новокубанським ФАПом будь-яка інформація про хвороби [PERSON] відсутня. Дій по прийняттю спадщини, передбачених ст. 549 ЦК УРСР, позивачем вчинено не було. Поважних причин пропуску строку прийняття спадщини позивач [PERSON] у позовній заяві не вказав. В нотаріальну контору позивач не звертався, спадщину до 2011 року не оформляв і тому згідно рішення Великоолександрівського районного суду Херсонської області земельна частка (пай) була передана у комунальну власність бувшої Новокубанської сільської ради. За таких обставин вважають, що позовна заява задоволенню не підлягає. В судовому засіданні позивач та його представник вимоги позову підтримали в межах і з підстав, викладених у ньому. Представники Борозенської сільської об'єднаної територіальної громади в судовому засіданні вимоги позову не визнали. Вважають, що позивач не вчинив необхідних дій для прийняття спадщини протягом шести місяців з дня її відкриття, тобто пропустив строк прийняття спадщини. Рішення просять прийняти на розсуд суду. Свідок [PERSON] суду пояснила, що [PERSON] була рідною матір'ю позивача. Останній рік свого життя вона проживала в одному селі з сином, але на різних вулицях. Позивач доглядав матір перед смертю, вона померла від інсульту. [PERSON] мала корову, свиней, яких після її смерті забрав позивач. Також він забрав материні меблі. Таким чином позивач розпорядився майном померлої матері. Свідок [PERSON] суду пояснив, що він добре знав померлу [PERSON] Позивач по справі її син, він постійно допомагав матері, проживав на сусідній вулиці. У матері позивача на полі стався інсульт, її привезли до [PERSON] додому і він хотів відвезти її в лікарню, але вона померла. Позивач хоронив матір та розпорядився її майном. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що у матері позивача був інсульт і вона померла у нього вдома. Свідок [PERSON] суду пояснив, що позивач проживає на території Новокубанської сільської ради близько 30 років. Він проживав окремо, а його мати проживала на іншій вулиці з онуком. Близько 20 років тому мама позивача раптово померла. Заслухавши сторони по справі, свідків, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, суд приймає до уваги наступне. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У відповідності до положень ст.ст.13, 81, 83 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом тощо. На час смерті спадкодавця [PERSON], яка відповідно до копії Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] померла [INFO], був чинним Цивільний кодекс УРСР 1963 р. Згідно з ст. 524 згаданого кодексу спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом; спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Згідно повідомлення Великоолександрівської державної нотаріальної контори після смерті [PERSON], яка померла [INFO], спадкова справа не заводилась. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР (1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом 6 місяців фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Ст. 548 ЦК України (1963 р.) встановлено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. З копії паспорту позивача вбачається, що [PERSON] на час смерті своєї матері [PERSON] був зареєстрований в с. Нова Кубань, яка також до смерті проживала в даному населеному пункті. Цей факт підтверджується також рішенням Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 05.08.2011 року, в якому орган місцевого самоврядування стверджує, що померла проживала на території Новокубанської сільської ради. З пояснень свідків, наданих в судовому засіданні, також вбачається, що позивач проживав в одному селі з матір'ю, але на різних вулицях. Доглядав її, поховав, а після смерті забрав собі її домашню худобу, меблі з материного будинку. Із заперечення представника відповідача на позовну заяву також вбачається, що речі [PERSON] після її смерті були передані родичам, а саме [PERSON] У суду немає підстав не довіряти вказаним документам та поясненням свідків, наданим в судовому засіданні, а тому суд вважає факт прийняття спадщини доведеним. Встановлення факту прийняття спадщину заявнику необхідно для подальшого оформлення права на кошти в Ощадбанку. На підставі викладеного та

Outcome: approved