Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-07 00:00:00

Акціонерне товариство «Альфа-Банк» (далі - АТ «Альфа-Банк») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Зазначало, що 25.09.2018 між ним та [PERSON] було укладено угоду про надання особистого кредиту № 501069931, шляхом підписання оферти на укладення угоди про надання особистого кредиту (далі - кредитний договір). Відповідно до умов зазначеного договору банк надав [PERSON] кредит в розмірі 74 788 грн., строком до 25.09.2021, шляхом слати, щомісячно, рівними частинами платежів, з процентною ставкою 18,99 процентів річних. Свої зобов`язання [PERSON] належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 25.03.2020 року має заборгованість за кредитним договором у розмірі 124748, 32 грн., яка складається з наступного: 44677,12 грн. строкова заборгованість, 26971,15 грн. прострочена заборгованість, 2890,30 грн. строкова заборгованість по відсоткам та комісії, 41588,19 грн. прострочена заборгованість по відсоткам та комісії, 8621,56 грн. штрафи. Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив стягнути з [PERSON] на користь АТ «Альфа-Банк» заборгованість у розмірі 124748, 32 грн. за кредитним договором від 25.09.2018, а також судовий збір в розмірі 2102 грн. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та вказав на те, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та проти винесення заочного рішення не заперечує. Суд ухвалив розглядати справу за відсутності представника позивача. Згідно з п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. У зв`язку з тим, що повістка, адресована [PERSON] була повернута поштовим відділенням у зв`язку з тим, що адресат відсутній за місцем проживання, в силу норм ст. 128 ЦПК України [PERSON] є таким, який належним чином повідомлений про дату та час судового засідання. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; не з`явився в судове засідання без повідомлення причин; не подав відзив; позивач не заперечує проти заочного вирішення справи. За наявності сукупності умов, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши та оцінивши письмові докази в справі в їх сукупності, дійшов наступного висновку. Судом установлено, що 25.09.2018 між ним та [PERSON] було укладено угоду про надання особистого кредиту № 501069931, шляхом підписання оферти на укладення угоди про надання кредиту № 501069931, обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії (далі - кредитний договір) (а.с. 6-8). Згідно з п. 3 кредитного договору сума кредиту за Договором становить 74 788 грн. Кредитним договором встановлена фіксована процентна ставка в розмірі 18,99 відсотки. Відповідно до п. 1 кредитного договору під час користування кредитом встановлена комісійна винагорода за обслуговування кредиту в розмірі 2, 35 % від суми кредиту. Частиною 1 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. [PERSON] свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує. Згідно з розрахунками, наданими позивачем (а.с. 13, 33), заборгованість відповідача за кредитним договором станом на 25.03.2020 року складає: 44677,12 грн. строкової заборгованості, 26971,15 грн. простроченої заборгованості, 2890,30 грн. строкової заборгованості по відсоткам та комісії, 41588,19 грн. простроченої заборгованості по відсоткам та комісії, 8621,56 грн. штрафів. Виходячи з вищевикладеного, 44677,12 грн. строкової заборгованості, 26971,15 грн. простроченої заборгованості, 2890,30 грн. строкової заборгованості по відсоткам та комісії, 41588,19 грн. простроченої заборгованості по відсоткам та комісії підлягає стягненню з [PERSON] на користь позивача. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами (п. 1 ч. 2 ст. 76 ЦПК України). Частинами 1-3 ст. 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України). Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Разом з тим, у порушення вимог ст. ст. 76-81 ЦПК позивачем не надано жодних доказів на обґрунтування позовних вимог про стягнення з відповідача штрафів. Ураховуючи те, що позивачем не надано доказів на обґрунтування позовних вимог до відповідача про стягнення 8621,56 грн. штрафів, а тому суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову в цій частині. Оскільки позов підлягає частковому задоволенню, відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір у розмірі 2102 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: partial