Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-11 00:00:00

[PERSON] (надалі - позивач) просить розірвати шлюб з [PERSON] (надалі - відповідач) мотивуючи тим, що відносини в сім'ї не склалися, вони не підтримують шлюбних стосунків, сім'я фактично розпалася. Від шлюбу мають спільну дитину [PERSON], [INFO], яку позивач просить залишити проживати з ним. В судовому засіданні позивач позовну заяву підтримав та просив її задовольнити з підстав у ній наведених. Пояснив, що бажає розірвати шлюб з відповідачем, наміру примирятися не має. Так як після фактичного розірвання стосунків із відповідачем дочка залишилася проживати з ним і проживає вже понад чотири роки, дитину просить залишити проживати з ним. Відповідач позов визнала, пояснила, що бажає розлучитися з позивачем, щодо примирення категорично заперечує. Окрім того, вона не має власного житла необхідного для проживання дитини, а тому дитина проживає вже тривалий час з батьком і вона не заперечує, щоб дочка і надалі залишалась проживати з ним. Суд, заслухавши сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції 09 липня 2010 року, серії 1-ГЮ №058739, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 09 липня 2010 року, актовий запис №701. Після реєстрації шлюбу присвоєні прізвища чоловікові - [PERSON], дружині [PERSON]. Згідно з ч.3\~ст.105 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~ст.110 СК України. Стаття 112 СК України\~передбачає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюб суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Із наданих в судовому засіданні пояснень сторін вбачається, що сторони не підтримують подружніх стосунків і категорично не погоджуються на примирення. Відповідно до ч.1\~ст.24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд вважає, що на даний час спільне проживання сторін стало не можливим і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тобто фактично шлюб не існує, а тому його слід розірвати, що не позбавляє сторін права повторно зареєструвати шлюб після усунення обставин, що були підставою для його розірвання. Відповідно до ч. 2\~ст. 114 СК України\~у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд вважає за необхідне роз'яснити, що згідно абзацу 2 ч. 3\~ст. 115 СК України\~документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Від шлюбу сторони мають спільну дитину [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження серії 1-ГЮ №127818. Згідно вимог\~ст. 157 СК України\~\~питання виховання дитини вирішується батьками спільно. В силу\~ст. 161 СК України, якщо батько та мати, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватись органом опіки та піклування або судом. Сторонами досягнуто згоди в питанні щодо місця проживання їхньої малолітньої дитини - з її батьком - відповідачем по даній справі, з яким вона і проживає близько 4 років, тому суд дійшов висновку, що місце проживання дитини слід визначити з батьком. Позивачем сплачено судовий збір у сумі 640 грн. (а.с.1). У відповідності до ч.1\~ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, із відповідача на користь позивача слід стягнути 640 грн. 00 коп.

Outcome: approved