Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-22 00:00:00

Адвокат\~ Плешинець М.В., який діє в інтересах [PERSON] ,\~ звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 05.04.2021 р. приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. вчинено виконавчий напис за реєстровим номером 90215 про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» заборгованості за кредитним договором №396710 від 02.03.2018 року. На підставі виконавчого напису нотаріуса, головним державним виконавцем Хустського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління\~ Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Юришинець В.М. винесено постанову про відкриття виконавчого\~ провадження, про арешт коштів боржника. Вважає виконавчий напис нотаріуса №90215 від 05.04.2021 року таким, що не підлягає виконанню, виходячи з наступного. Виконавчий напис передбачає безспірність заборгованості, однак до вчинення приватним нотаріусом виконавчого напису, позивач не отримувала від відповідача жодної вимоги про усунення порушень, тобто вказана у заяві та виконавчому написі заборгованість по кредитному договору не узгоджена та не визнана позивачем. Про наявність виконавчого напису позивачу стало відомо при використанні банківської карти. Крім того, виконавчий напис вчинено приватним нотаріусом на підставі п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих записів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 року №1172, тобто правової норми, яка на момент вчинення виконавчого напису була нечинною. Також, підставою для скасування виконавчого напису нотаріуса, позивач вказує, що враховуючи положення ч.1 ст.261 ЦК України, початок перебігу строку позовної давності почався 19.03.2018 року, а виконавчий напис зроблений нотаріусом 05.04.2021 року, тобто поза межами строку позовної давності в порушення ст..88 ЗУ «Про нотаріат». Просить визнати виконавчий напис, вчинений 05.04.2021 р. та зареєстрований у реєстрі за №90215 приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» заборгованості за кредитним договором №396710 від 02.03.2018 року, в розмірі 23 570 гривень, таким, що не підлягає виконанню. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився. Його представник адвокат Плешинець М.В., який діє на підставі ордеру на надання правничої допомоги, подав заяву, в якій просить провести розгляд справи у відсутності позивача та його представника. Позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. Представник відповідача ТОВ «ВЕЛЛФІН», треті особи: приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Яна Вікторівна, Хустський районний відділ державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ)\~ в судове засідання не з`явилися. Про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, шляхом розміщення оголошення про їх виклик в судове засідання на офіційному веб-сайті судової влади. Причини неявки суд не повідомили, відзиву на позов не подали. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання належним чином повідомленого учасника справи, не перешкоджає розгляду справи по суті. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, з урахуванням заяви позивача та неявки представника відповідача, третіх осіб, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.\~ Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. В судовому засіданні судом встановлено, що 14.05.2021 року головним державним виконавцем Хустського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління\~ Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Юришинець В.М.\~ відкрито виконавче провадження № 65413334 по виконанню виконавчого напису приватного нотаріуса\~ Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіної Я.В. від 05.04.2021 р. за №90215 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ВЕЛЛФІН» заборгованості в сумі 23 570 грн., згідно кредитного договору №396710 від 02.03.2018 року, вирішено питання про винагороду приватного виконавця /а.с.9/. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Так, відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» від 02 вересня 1993 року для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. За змістом ст. 88 Закону України «Про нотаріат» від 02 вересня 1993 року нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до п.п. 1.1, 3.1, 3.2, 3.3, 3.4, 3.5 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженомупостановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. (далі - Перелік). Відповідно до пункту 1 Переліку для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Відповідно до пункту 2 Переліку для одержання виконавчого напису з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Отже, суд має встановити, що кредитором нотаріусу надано всі необхідні документи, що підтверджують безспірність заборгованості, наявність доказів належного направлення та отримання позивачем письмової вимоги про усунення порушень. Такого правового висновку дійшов Верховний Суд України у справі №6-158цс15 від 20 травня 2015 року. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи у частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Суду не надано доказів перебування сторін у договірних відносинах, наявність заборгованості позивача перед відповідачем та документи, які її підтверджують. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі підлягають перевірці доводи боржника у повному обсязі й установленню і зазначенню у рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Враховуючи наведені обставини, виходячи з наявних матеріалів справи, суд дійшов висновку, що при вчиненні виконавчого напису №90215 від 05.04.2021 р. про стягнення з позивача на користь ТОВ «ВЕЛЛФІН» заборгованості у розмірі 23 570 гривень приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. не було дотримано вимоги ЗУ «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальний дій нотаріусами України, а тому права позивача підлягають поновленню шляхом визнання\~ виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню понесені ним витрати по сплаті судового збору в сумі 908 гривень.

Outcome: approved