Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-21 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] , яка діє в інтересах неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , звернулися з позовом до суду до Демешківської сільської ради Галицького району Івано-Франківської області, та просять визнати за [PERSON] та неповнолітнім [PERSON] право власності за кожним на Ѕ частку житлового будинку по [ADDRESS] , та на Ѕ частки земельної ділянки розміром 0,25 га та 0,27 га. В обґрунтування позовних вимог покликаються на те, що є спадкоємцями за заповітом після смерті баби і діда. У травні 2016 року та січні 2019 року звернулися до нотаріальної контори для оформлення спадкових прав. Однак, нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки на спадкове майно відсутні правовстановлюючі документи. Ухвалою суду від 08 квітня 2019 року відкрито провадження у справі. 20 травня 2019 року від голови Демешківської сільської ради на адресу суду надійшла заява про визнання позовних вимог, розгляд справи просять проводити без участі представника сільської ради. 22 травня 2019 року від представника позивача - адвоката Ткачук Л.Р. надійшло клопотання про розгляд справи без участі позивачів та їхніх представників. Розгляд справи проводиться без участі сторін. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, з`ясувавши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Судом встановлено, що 31 березня 2008 року від імені [PERSON] Демешківською сільською радою посвідчено заповіт за реєстровим №178, за яким [PERSON] все своє майно заповів [PERSON] . 21 лютого 2013 року від імені [PERSON] Демешківською сільською радою посвідчено заповіт за реєстровим №16, за яким [PERSON] все своє майно заповіла [PERSON] . [INFO] помер [PERSON] , а [INFO] померла [PERSON] , що доводиться свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 05.05.2015р., та Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 05.05.2015р. відповідно. Після їхньої смерті відкрилася спадщина за заповітами, до якої входить нерухоме майно: житловий будинок по [ADDRESS] , присадибна земельна ділянка площею 0,25 га та земельна ділянка для ведення особистого підособного господарства площею 0,27 га. Із довідки виданої 23 січня 2019 за №12/02-14 та довідки, виданої 24 червня 2016 року №506/02-14, державним нотаріусом Галицької районної державної нотаріальної контори Кіщук Л.І., вбачається, що свідоцтво про право на спадщину за заповітом спадкоємцям [PERSON] (прізвище « [PERSON] » змінено на прізвище « [PERSON] » на підставі Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 13.10.2018р.) та [PERSON] не може бути видано, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на нерухоме майно спадкодавців. За ч.2.ст. 60 СК України, вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Так, на праві спільної сумісної власності подружжя спадкодавцям належав житловий будинок та господарські споруди, що розташовані по [ADDRESS] , інвентаризаційна вартість відповідно до Довідки ОКП «Івано-Франківське ОБТІ» становить - 292 649.00 (двіст дев`яносто дві тисячі шістсот сорок дев`ять) гривень. Частина 1 статті 316 Цивільного кодексу України передбачає, що правом власності є право особи на річ (майно) яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 328 Цивільного кодексу України - право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України - власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з рішенням Демешківської сільської ради від 25 грудня 1993 року [PERSON] передано у приватну власність присадибну земельну ділянку розміром 0, 25 га та землі для ведення особистого підсобного господарства площею 0, 27 га. Згідно отриманої відповіді Демешківської сільської ради Галицького району Івано-Франківської області від 14.01.2019 року № 9, згідно із записом в обліковій картці за номер об`єкта погосподарського обліку № 01141 облікується житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, 1975 року побудови, шо знаходиться за адресою [ADDRESS] . До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Враховуючи те, що житловий будинок по [ADDRESS] , присадибна земельна ділянка площею 0,25 га та земельна ділянка для ведення особистого підособного господарства площею 0,27 га належали спадкодавцям на праві спільної сумісної власності, а позивачі прийняли спадщину, суд приходить до висновку, що право власності на спадкове майно перейшло у порядку спадкування до позивачів у рівним долях, а тому є всі підстави для визнання за ними права власності на житловий будинок та земельні ділянки. Згідно ч.3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Оскільки визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved