Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-11 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом про розірвання шлюбу укладеного з [PERSON] зареєстрованого 06 листопада 1993 року відділом ЗАГС Чернігівського міськвиконкому, актовий запис № 2423. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 06.11.1993 року. Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідач сплачує аліменти на утримання дітей на підставі рішення суду з 2013 року. Підставою звернення до суду є фактичне припинення між сторонами шлюбних відносин. Кожен зі сторін живе своїм життям та інтересами. Відповідач змінив віросповідання, а відповідно змінив і ставлення до позивача та дітей. В питаннях ведення домогосподарства, утримання та виховання дітей сторони не можуть дійти спільної мови. Відповідач намагається психологічно впливати на позивача як на особистість, ображає, намагається контролювати кожен крок. В таких умовах позивач не в силах зберігати надалі шлюб, повага між сторонами втрачена, збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача та інтересам дітей. Ухвалою суду від 22.01.2020 відкрито провадження у справі і призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 10.02.2020 року клопотання відповідача [PERSON] про надання строку для примирення задоволено. Надано [PERSON] та [PERSON] строк на примирення - три місяці. Провадження у справі зупинено до закінчення строку на примирення. Ухвалою суду від 05.05.2020 року поновлено провадження у справі. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Додатково зазначила, що ставлення відповідача під час строку для примирення змінилося, але вона вважає це тимчасовим явищем і не бажає перебувати у шлюбі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги фактично визнав, пославшись, що це рішення позивача. Він вживав заходи щодо збереження і підтримання сім`ї. Вислухавши сторін, дослідивши матеріали позовної заяви, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 06 листопада 1993 року відділом ЗАГС Чернігівського міськвиконкому, актовий запис № 2423 (а.с.4). [PERSON] народився [INFO] , батьками записані [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.5). [PERSON] народилася [INFO] , батьками записані [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.6). Відповідно до ст. 7 СК України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Відповідно до вимог ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч. 3 ч. 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дитини, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги обставини життя подружжя, відсутність згоди позивача на примирення і подальше перебування у шлюбі з відповідачем, вжиття судом заходів для примирення подружжя, які не дали позитивного результату, суд приходить до висновку, що шлюб на підставі ст.112 Сімейного Кодексу України належить розірвати, оскільки шлюбні стосунки фактично припинились і перебування сторін у шлюбі носить формальний характер, збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, що має істотне значення у даній справі.

Outcome: approved