Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-04 00:00:00

[PERSON] (надалі позивач) в серпні 2015 року звернувся до суду із позовом до [PERSON] (надалі відповідач) про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, від шлюбу неповнолітніх дітей не мають, шлюбні відносини фактично припинені з початку 2013 року через різні типи характерів, різні погляди на життя та сімейні цінності, що призвело до розладу в сімї, сімя існує формально, тому збереження шлюбу та подальше спільне життя буде суперечити інтересам сімї, подальше перебування у шлюбі вважає недоцільним та неможливим. Строк на примирення просить суд не надавати. В судовому засіданні позивач на своїх вимогах наполягає та просить суд задовольнити позовні вимоги та розірвати шлюб, оскільки наданий судом строк для примирення закінчився без результату. Відповідач в судове засідання також зявилася, будучи повідомленою про дату, час та місце розгляду справи у суді, погоджується на розірвання шлюбу. Визнає, що вона не погоджувалась розірвати шлюб в органах РАЦС. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши докази у сукупності з іншими матеріалами справи, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. За змістом ст. 10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. За змістом ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. При вирішенні даного спору суд, виходячи з принципу диспозитивності цивільного судочинства, розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін. Правовідносини сторін врегульовані ст.ст. 110-112 Сімейного Кодексу України. Судом встановлено, що 07 березня 1987 року Палацом урочистих подій м. Олександрія, Кіровоградської області було зареєстровано шлюб між сторонами. Суд приймає до уваги, що за ухвалою Олекандрійського міськрайонного суду від 08 жовтня 2015 року за заявою відповідача [PERSON] подружжю було надано строк на примирення терміном на два місяці. За ухвалою суду від 18 грудня 2015 року провадження у справі було відновлено та призначено до розгляду в судовому засіданні, про що повідомлені сторони. Судом встановлено, що подальше спільне сімейне життя подружжя та збереження шлюбу неможливе і суперечитиме інтересам обох сторін, оскільки наданий судом строк на примирення подружжя закінчився, зберегти шлюб сторонами можливість втрачена. За вказаних обставин шлюб підлягає розірванню. На підставі викладеного та

Outcome: approved