Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-08 00:00:00

[PERSON] звернулася з цим позовом до суду, посилаючись на те, що вона під час перебування з відповідачем у зареєстрованому шлюбі народила двох дітей, один з яких на даний час є вже повнолітнім. Життям цих дітей останній не цікавиться та не спілкується з ними вже більше 14 років, тому просить позбавити його батьківських прав Представник органу опіки та піклування з вимогою позову погодився та не заперечує проти її задоволення. Належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи відповідач, у судове засідання не зявився та про причини своєї неявки суду не повідомив. Заслухавши позивача та представника органу опіки та піклування, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоровя без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, жорстоко поводяться з дитиною, є хронічними алкоголіками або наркоманами, вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жабракування та бродяжництва, засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Мати батько можуть бути позбавленні батьківських прав з підстав, передбачених пунктами 2, 4 і 5 частини першої цієї статті, лише у разі досягнення ними повноліття. Встановлено, що відповідач є батьком повнолітнього [PERSON], [INFO], і неповнолітнього [PERSON], [INFO] (а.с.5). Підтримуючи позовні вимоги, представник органу опіки та піклування зазначив, що позивачка приїхала до с.Зброжківки Березівського району Одеської області 4 роки тому, відповідач з дітьми не проживає та не допомагає їм. Однак, при цьому, зазначив, що ніяких заходів попередження щодо неналежного виконання обовязків по вихованню дітей відносно нього ніхто не приймав. У відповідності до вимог ст.159 ЦПК України суд повинен під час розгляду справи дослідити докази у справі безпосередньо. Враховуючи наведену норму процесуального закону, суд не приймає до уваги копії письмових пояснень свідків (а.с.11,18) та й на підставі ст.59 ЦПК України вважає їх недопустимими, оскільки вони одержані з порушенням порядку, встановленого законом (ст.180 ЦПК України). Суд також не приймає до увваги вимогу позивачки про позбавлення батьківських прав відповідача відносно повнолітьного сина, оскільки ця вимога суперечить положенням ч.2 ст.164 СК України. У ст.164 СК України підстави для позбавлення батьківських прав подані вичерпно і жодні інші обставини не можуть призвести до позбавлення батьківських прав. Тому відсутність відповідача за місцем проживання дітей та спілкування з ними, як це зазначається у поясненнях позивачки, не може вважатись, на думку суду, як ухилення від виконання своїх обовязків по вихованню дітей. Слід також зазначити, що для позбавлення батьківських прав мало переконатися в невиконанні обов'язків по вихованню. Належить також встановити, що батьки за умови винної поведінки ухиляються від їх виконання. А це означає, що вони наполегливо, систематично, не звертаючи увагу на всі заходи попередження, продовжують не виконувати свій батьківський обов'язок. Пленум Верховного Суду України у своїй постанові №3 від 30 березня 2007 року звернув увагу на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, тому суд може у виняткових випадках при доведенні винної поведінки когось з батьків або обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на орган опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обовязків. Враховуючи наведене, суд вважає, що позивачем не доведено того факту, що відповідач свідомо нехтує своїми обовязками та внаслідок своєї саме винної поведінки ухиляється від виховання дітей.

Outcome: dismissed