Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-21 00:00:00

Акціонерне товариство «ДТЕК ДНІПРОВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» звернулося із позовом до [PERSON] про стягнення вартості необлікованої електричної енергії. На обґрунтування своїх позовних вимог посилаються на те, що 23.12.2020 року при перевірці дотримання Правил роздрібного ринку електричної енергії на об`єкті відповідача в даній справі за адресою: [ADDRESS] було виявлено порушення підпункту 6 пункту 8.4.2 ПРРЕЕ - самовільне підключення електропроводки з порушенням схеми обліку. Самовільне підключення виконане кабелем на горищі розрив ввідного проводу приховано, виявити яке при контрольному огляді не має можливості. Для виявлення місця самовільного підключення було використано індикатор прихованої проводки 0,4 кВ «Дятель Е121» при включенні навантаження імпульси на лічильнику відсутні, лічильний механізм лічильника СОЕ 5020Н №0246276 не враховує електричну енергію, покази лічильника не змінюються, спожита електроенергія не враховується. Порушення продемонстровано представнику споживача. Вказують, що на підставі виявленого порушення був складений Акт про порушення №028613 від 23.12.2020 року. Споживач акт підписав без зауважень та другий примірник акту з зазначенням дати та часу проведення комісії по його розгляду отримав. Стверджують, що у повній відповідності до п. 8.2.6 ПРРЕЕ відповідач належним чином був повідомлений про проведення дня та часу засідання комісії з розгляду Акту про порушення № 028613 від 23.12.2020 року. 15.01.2021 року комісією енергопостачальника по розгляду Акту про порушення №028613 від 23.12.2020 року було прийнято рішення у вигляді протоколу №06 про нарахування кількості недорахованої електроенергії. Нарахування було здійснено у відповідності до п. 8.4.2 по підпункту 6 формулі 8 ПРРЕЕ. Сума нарахувань склала 45398,90 грн. згідно розрахунку кількості недорахованої електроенергії по Акту №028613 від 23.12.2020 року. Для оплати донарахованого обсягу недооблікованої активної електричної енергії споживачу було надіслано протокол засідання комісії №06 від 15.01.2021 року, розрахунок та рахунок по Акту №028613 від 23.12.2020 року в сумі 45398,90 грн. Однак відповідачем до цього часу зазначена вартість необлікованої електричної енергії не сплачена. Враховуючи вищевикладені обставини та посилаючись на норми ст.ст. 629, 525, 526 ЦК України та Правила роздрібного ринку електричної енергії, позивач просить стягнути на його користь з відповідача вартість необлікованої електричної енергії, що виникла внаслідок порушення споживачем ПРРЕЕ в сумі 45398,90 грн; витрати по сплаті судового збору в сумі 2270 грн., а також витрати на правову допомогу. Ухвалою суду від 09 вересня 2021 року по даній справі відкрито провадження та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження та відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України роз`яснено учасникам справи про її розгляд без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, також було надано строк для подання відповідачем відзиву на позов. Відповідачу було направлено рекомендованим повідомленням за зареєстрованим місцем проживання копію ухвали про відкриття спрощеного позовного провадження, разом із позовною заявою та додатками, які повернулися на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Також, з метою належного повідомлення відповідача про розгляд справи, 04 листопада 2021 року судом було розміщено оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Однак відповідач станом на 22 листопада 2021 року відзив на позов до суду не подав. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, проаналізувавши законодавство, яке регулює вказані правовідносини, суд дійшов наступних висновків. Згідно ст.13 ч.1 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст.81 ЦПК України). За правилами ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. 11.06.2017 року прийнято ЗУ «Про ринок електричної енергії», яким змінено засади регулювання взаємовідносин між споживачами електричної енергії (фізичними особами, фізичними особами-підприємцями та юридичними особами) з електропостачальниками, операторами систем розподілу та іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії. 19.04.2018 року набрала чинності Постанова Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії» №312 від 14.03.2018 року (Правила, ПРРЕЕ). Відповідно до п. 2.1.4 ПРРЕЕ Договір споживача про надання послуг з розподілу електроенергії є публічним договором приєднання та укладається з урахуванням ст.ст. 633, 634, 641, 642 ЦК України. Укладення договорів між споживачами та іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії відповідно до вимог Правил здійснюється до 01 грудня 2018 року шляхом приєднання споживачів до публічних договорів приєднання (договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, відповідних договорів про постачання електричної енергії) на умовах чинних договорів про постачання електричної енергії та про користування електричною енергією, укладених з відповідними постачальниками електричної енергії за регульованим тарифом, шляхом подання заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку до цієї постанови (пункт 2 Постанови НКРЕКП №312 «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії»). Відповідно до п. 2.1.6 ПРРЕЕ фактом приєднання споживача до умов договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, зокрема повернення підписаної заяви, сплата рахунку або документальне підтвердження споживання електричної енергії. Згідно підпункту 8 пункту 5.5.5 ПРРЕЕ споживач електричної енергії зобов`язаний забезпечувати збереження і цілісність установлених на його території та/або об`єкті (у його приміщенні) розрахункових засобів комерційного обліку електричної енергії та пломб (відбитків їх тавр) відповідно до акту про пломбування. Відповідно до пункту 8.2.4 ПРРЕЕ, у разі виявлення представниками оператора системи пошкоджень чи зриву пломб та/або індикаторів, установлених у місцях, указаних в акті про пломбування, або пошкоджень відбитків тавр на цих пломбах, пошкодження розрахункових засобів вимірювальної техніки, явних ознак втручання в параметри розрахункових засобів вимірювальної техніки з метою зміни їх показів, самовільних підключень до електричних мереж розрахунок обсягу електричної енергії, який підлягає оплаті, здійснювався відповідно до порядку, визначеного главою 8.4 ПРРЕЕ. В акті мають бути зазначені зміст виявленого порушення із посиланням на відповідні пункти цих Правил та вихідні дані, необхідні та достатні для визначення обсягу недорахованої електричної енергії та/або суми завданих споживачем збитків. За необхідності в акті зазначаються заходи, яких необхідно вжити для усунення допущених порушень. В даному випадку судом встановлено, що 23.12.2020 року при перевірці дотримання ПРРЕЕ на об`єкті відповідача в даній справі за адресою: [ADDRESS] було виявлено порушення підпункту 6 пункту 8.4.2 ПРРЕЕ - самовільне підключення електропроводки з порушенням схеми обліку. Самовільне підключення виконане кабелем на горищі розрив ввідного проводу приховано, виявити яке при контрольному огляді не має можливості (а.с. 8). Для виявлення місця самовільного підключення було використано індикатор прихованої проводки 0,4 кВ «Дятель Е121» при включенні навантаження імпульси на лічильнику відсутні, лічильний механізм лічильника СОЕ 5020Н №0246276 не враховує електричну енергію, покази лічильника не змінюються, спожита електроенергія не враховується. На підставі виявленого порушення був складений Акт про порушення №028613 від 23.12.2020 року. Споживач акт підписав без зауважень та другий примірник акту з зазначенням дати та часу проведення комісії по його розгляду отримав (а.с. 6). У відповідності до вимог пункту 8.2.6 ПРРЕЕ, на підставі Акту про порушення уповноваженими представниками оператора системи під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг необлікованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків. У разі причетності споживача до порушення цих Правил у протоколі зазначаються відомості щодо обсягу та вартості необлікованої електричної енергії. В такому разі разом з протоколом Споживачу надаються розрахунок обсягу та вартості необлікованої електричної енергії з посиланням на відповідні пункти глави 8.4 цього розділу та розрахункові документи для оплати необлікованої електричної енергії та/або збитків. Пунктом 8.4.1 ПРРЕЕ встановлено, що оператор системи визначає обсяг та варість електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення цих Правил та/або виявлення фактів безоблікового споживання електричної енергії, самовільного підключення до об`єктів електроенергетики і споживання електричної енергії без засобів вимірювальної техніки, відповідно до вимог глави 8.4 ПРРЕЕ. Так, у повній відповідності до п. 8.2.6 ПРРЕЕ відповідач належним чином був повідомлений про проведення дня та часу засідання комісії з розгляду Акту про порушення № 028613 від 23.12.2020 року. 15.01.2021 року комісією енергопостачальника по розгляду Акту про порушення №028613 від 23.12.2020 року було прийнято рішення у вигляді протоколу №06 про нарахування кількості недорахованої електроенергії. Нарахування було здійснено у відповідності до п. 8.4.2 по підпункту 6 формулі 8 ПРРЕЕ (а.с. 10). Сума нарахувань склала 45398,90 грн. згідно розрахунку кількості недорахованої електроенергії по Акту №028613 від 23.12.2020 року (а.с.11). Відповідно до підпункту 4 пункту 5.5.5 ПРРЕЕ споживач електричної енергії зобов`язаний здійснювати оплату рахунків, виставлених на підставі актів про порушення цих правил та умов договору. Згідно пункту 8.2.7 ПРРЕЕ споживач має оплатити розрахункові документи за необліковану електричну енергію протягом 30 календарних днів від дня отримання рахунка. У разі незгоди споживача з фактом крадіжки електричної енергії та відмови від сплати вартості необлікованої електричної енергії оператор системи звертається з позовом до суду для підтвердження факту викрадення електроенергії та стягнення вартості необлікованої електричної енергії. Для оплати донарахованого обсягу недооблікованої активної електричної енергії споживачу було надіслано протокол засідання комісії №06 від 15.01.2021 року, розрахунок та рахунок по Акту №028613 від 23.12.2020 року в сумі 45398,90 грн. (а.с.12). Однак відповідачем до цього часу зазначена вартість необлікованої електричної енергії не сплачена. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами, а згідно ч.1 ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Приписами ч.1 ст.526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Отже, позивачем надано достатньо доказів для підтвердження того, що споживачем [PERSON] дійсно були допущені порушення ПРРЕЕ. Таким чином, заявлені вимоги про стягнення з відповідача вартості необлікованої електричної енергії, що виникла внаслідок порушення споживачем ПРРЕЕ в сумі 45398,90 грн., підлягають задоволенню. Відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір у разі задоволення позову покладається на відповідача. Таким чином, судовий збір в розмірі 2270,00 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Також, позивач просить стягнути з відповідача витрати на правову допомогу. Вирішуючи вказане питання суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно із зазначеною вище нормою склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входять до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки). Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Частиною 8 статі 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Верховний Суд у своїй постанові від 03 травня 2018 року в справі №372/1010/16-ц дійшов висновку, що якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме, надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат, стороні на користь якої ухвалено судове рішення. Як встановлено судом, на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачем надано копію Договору №210-ДЕ про надання правової допомоги від 08.01.2021 року; копію Додаткової угоди від 27.04.2021 року №4 до Договору №210-ДЕ про надання правової допомоги від 08.01.2021 року та копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю ДП №4112. Проте, вказані докази не можуть бути розцінені судом як належні та допустимі докази понесених позивачем витрат на правову допомогу, так як позивачем на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу не надано суду документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, Акти наданих послуг, посвідчення про відрядження тощо). Суд вважає, що наявна в матеріалах справи копія Договору №210-ДЕ про надання правової допомоги від 08.01.2021 року та копія Додаткової угоди від 27.04.2021 року №4 до Договору №210-ДЕ про надання правової допомоги від 08.01.2021 року не є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, адже розмір таких витрат має бути доведений, документально обґрунтований. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у п. 95 рішення у справі «Баришевський проти України» від 26.02.2015р., п.п. 34-36 рішення у справі «Гімайдуліна і інших проти України» від 10.12.2009р., п. 80 рішення у справі «Двойних проти України» від 12.10.2006р., п. 88 рішення у справі «Меріт проти України» від 30.03.2004р. заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. З огляду на викладене суд вважає, що у стягненні з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу слід відмовити. На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved