overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-13 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі з 19 червня 1999 року. Від спільного проживання 16 листопада 2000 року в них народилась донька Анжеліка, а 24 вересня 2010 року син [PERSON]. 10 серпня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей до досягнення ними повноліття, посилаючись на те, що відповідач матеріальної допомоги не надає. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала. Відповідач в судовому засіданні проти позову не заперечує. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Так, відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Як з'ясовано судом, відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, на даний час має нерегулярний, мінливий дохід. Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що з [PERSON] підлягають стягненню аліменти на утримання неповнолітніх дітей: доньки Анжеліки, [INFO], та сина [PERSON], [INFO], в розмірі 800 грн. щомісячно, починаючи з 10 серпня 2016 року і до повноліття доньки Анжеліки, а потім на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі 600 грн. щомісячно і до його повноліття, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-11 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі з 1 березня 2016 року. 11 липня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини, в розмірі 1/4 частини із всіх видів заробітку (доходу) щомісячно та до досягнення дитиною трирічного віку, посилаючись на те, що відповідач матеріальної допомоги не надає. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Так, відповідно до вимог ч. ч. 1, 4, 5 ст. 84 СК України дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду. Як з'ясовано судом, відповідач матеріальної допомоги на утримання дружини не надає. Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що із [PERSON] підлягають стягненню аліменти на утримання дружини в розмірі 1/8 частини із всіх видів заробітку (доходу) щомісячно під час її вагітності, починаючи з 11 липня 2016 року.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-03 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі з 20 липня 2013 року, мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , яку утримують матеріально. У липні 2018 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на припинення між ним сімейних відносин внаслідок різних інтересів, втрати взаємопорозуміння та поваги, у зв`язку із чим вважає подальше збереження сім`ї неможливим. Зазначає, що спільного господарства з відповідачем не веде, примирення не бажає, оскільки тривалий час вони разом не проживають. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище [PERSON] . Позивач [PERSON] просить розглянути справу за її відсутністю, про що надала відповідну заяву, підтримала доводи позову у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги визнав за заявленими підставами. Перевіривши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Підстави для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя передбачені статтею 112 СК України. Як вбачається з наданих доказів шлюбні відносини між подружжям припинені у зв`язку з різними поглядами на сімейне життя та ведення спільного господарства, що потягло за собою втрату між ними почуття любові та поваги, і доказів можливості відновлення сім`ї до суду не надано. Сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини не підтримують, на примирення не погоджуються. У зв`язку із зазначеним суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не відповідає інтересам подружжя. Спорів щодо поділу спільного майна та утримання неповнолітньої доньки, яка проживає разом з позивачкою, між сторонами не виникає. Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-24 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі з 20 червня 2014 року, мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає із матір`ю. 14 лютого 2020 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на припинення між ним сімейних відносин внаслідок різних поглядів на життя, втрати взаємопорозуміння, у зв`язку із чим вважає подальше збереження сім`ї неможливим. Зазначає, що спільного господарства з відповідачою не веде, примирення не бажає. Також просить розглянути справу за його відсутністю, про що надав відповідну заяву, підтримав доводи позову у повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги визнала за заявленими підставами. Згідно ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Перевіривши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Підстави для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя передбачені статтею 112 СК України. Як вбачається з наданих доказів шлюбні відносини між подружжям припинені у зв`язку з різними поглядами на сімейне життя та ведення спільного господарства, що потягло за собою втрату між ними почуття любові та поваги, і доказів можливості відновлення сім`ї до суду не надано. Сторони спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини не підтримують, на примирення не погоджуються. Визнання відповідачкою позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. У зв`язку із зазначеним суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не відповідає інтересам подружжя. Спору щодо поділу спільного майна та утримання неповнолітньої дитини між сторонами не виникає. Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. За таких підстав, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-18 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі з 21 грудня 2018 року, мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає із матір`ю. 22 квітня 2020 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на припинення між ними сімейних відносин внаслідок різних поглядів на життя та шлюб. Вважає подальше збереження сім`ї неможливим. Зазначає, що спільного господарства з відповідачем не веде, примирення не бажає. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище [PERSON] . Позивач [PERSON] просить розглянути справу за її відсутності, не заперечує проти ухвалення заочного рішення, про що надала відповідну заяву, підтримавши доводи позову у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, був повідомлений про час та місце розгляду справи відповідно до вимог ЦПК України, відзив на позов не надав. У зв`язку із зазначеним та на підставі вимог ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу в заочному порядку. Перевіривши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Підстави для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя передбачені статтею 112 СК України. Як вбачається з наданих доказів шлюбні відносини між подружжям припинені у зв`язку з різними поглядами на сімейне життя і шлюб та ведення спільного господарства, що потягло за собою втрату між ними почуття любові та поваги, і доказів можливості відновлення сім`ї до суду не надано. Сторони спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини не підтримують, на примирення позивач не погоджується. У зв`язку із зазначеним суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не відповідає інтересам подружжя. Спору щодо\~поділу спільного\~майна \~ між\~сторонами не\~виникає. Відповідно до вимог ч.ч.1,2 ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-12 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі з 21 січня 2012 року, мають малолітнього сина [PERSON] [INFO] ,який проживає із матір`ю та знаходиться на її утриманні. У лютому 2019 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на припинення між ним сімейних відносин з жовтня 2017 року внаслідок різних поглядів на життя та шлюб, втрати взаємопорозуміння, у зв`язку із чим вважає подальше збереження сім`ї неможливим. Зазначає, що спільного господарства з відповідачем не веде, примирення не бажає. Просить розглянути справу за його відсутністю у підготовчому засіданні, про що надав відповідну заяву, підтримав доводи позову у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги визнав за заявленими підставами. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Перевіривши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Підстави для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя передбачені статтею 112 СК України. Як вбачається з наданих доказів шлюбні відносини між подружжям припинені у жовтні 2017 року у зв`язку з різними поглядами на сімейне життя і шлюб та ведення спільного господарства, що потягло за собою втрату між ними почуття любові та поваги, і доказів можливості відновлення сім`ї до суду не надано. Сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини не підтримують, на примирення не погоджуються. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. У зв`язку із зазначеним суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не відповідає інтересам подружжя. Спору щодо поділу спільного майна та утримання малолітнього сина між сторонами не виникає. Відповідно до вимог ч.ч.1,2 ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-03 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі з 22 вересня 2018 року, від якого мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом із матір`ю. У серпні 2020 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на припинення між ними сімейних відносин з серпня 2020 року внаслідок різних поглядів на життя, втрати взаємопорозуміння, у зв`язку із чим вважає подальше збереження сім`ї неможливим. Зазначає, що спільного господарства з відповідачем не веде, примирення не бажає. . Просить розглянути справу за її відсутністю у підготовчому засіданні, про що надала відповідну заяву, підтримавши доводи позову у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилася, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги визнав за заявленими підставами, також вважає збереження шлюбу не можливим. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Перевіривши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Підстави для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя передбачені статтею 112 СК України. Як вбачається з наданих сторонами доказів шлюбні відносини між ними припинені з серпня 2020 року внаслідок різних поглядів на життя, втрати взаємопорозуміння, і доказів можливості відновлення сім`ї до суду не надано. Сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини не підтримують, на примирення не погоджуються. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. У зв`язку із зазначеним суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не відповідає інтересам подружжя. Спору щодо поділу спільного майна та утриманням їх неповнолітньої дочки між сторонами не виникає. Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-10 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі з 22 квітня 2011 року, мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO], який проживає разом із матірю. У листопаді 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на припинення з вересня 2016 року між ними шлюбно-сімейних відносин через відсутність взаємопорозуміння, відсутністю у відповідача бажання утримувати сімю, у звязку із чим вважає подальше збереження сімї неможливим. Зазначає, що спільного господарства з відповідачем не веде, примирення не бажає. Просить розглянути справу за її відсутністю, про що надала відповідну заяву, підтримала доводи позову та просила розглянути справу у заочному порядку. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився без повідомлення причин своєї неявки, був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, відзив на позов не надав. У зв'язку із зазначеним та на підставі ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу в заочному порядку. Перевіривши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Підстави для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя передбачені статтею 112 СК України. \~ \~ \~ \~ \~ \~ Як\~вбачається з\~наданих доказів\~шлюбні відносини\~між подружжям\~припинені \~з вересня\~ 2016\~року у звязку з відсутністю порозуміння між ними з багатьох питань сімейного життя і доказів можливості їх відновлення суду не надано. Сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини не підтримують, примирення [PERSON] не бажає. У звязку із зазначеним суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не відповідає інтересам [PERSON] Спорів щодо поділу спільного майна та утримання дітей між сторонами не виникає. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Між тим [PERSON] не бажає примирення, тому застосування зазначеної норми права по суті є формальним обовязком суду та суперечить інтересам позивача. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-12 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі з 23 серпня 1997 року, від якого 30 липня 2000 року в них народилась донька Валерія. 10 вересня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 із всіх видів заробітку (доходу) щомісячно і до повноліття доньки, посилаючись на те, що відповідач матеріальної допомоги не надає. В судове засідання позивач не з'явилася, повідомлена про час і місце судового розгляду належним чином, направивши на адресу суду заяву, в якій просить розглянути дану справу за її відсутності в порядку заочного розгляду, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлений про час і місце судового розгляду належним чином, не повідомивши про причини неявки. Відповідно до вимог ст. 224 ч. 1 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Так, відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Як з'ясовано судом, відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі з 24.02.2013 року. Мають дочку [PERSON], [INFO] [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дочку, посилаючись на те, що відповідач не дбає про сім»ю, не допомагає матеріально. Домовитись про його участь в утримання дочки їй не вдалось. Просить стягнути з нього аліменти в розмірі 500 грн. щомісячно до повноліття дитини. У судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з»явився. Про день та час розгляду справи повідомлений у встановленому порядку. Причин неявки суду не повідомив. Заяви про розгляд справи у його відсутність не надав. Позивачка не заперечує проти заочного розгляду справи з постановленням заочного рішення. Заслухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON] [INFO],, що стверджується свідоцтвом про її народження(а.с.3). Отже, відповідно до ст. 180 СК України зобов»язаний утримувати її до досягнення повноліття. З пояснень позивачки вбачається, що відповідач з сім»єю не проживає і не допомагає їй утримувати дитину. Від надання матеріальної допомоги ухиляється. Отже, з нього повинні бути стягнуті аліменти.З його слів позивачці відомо. що він працює неофіційно і має середньомісячний заробіток в розмірі 5000 грн.При визначенні розміру аліментів суд враховує те, що стан здоров»я сторін та дитини задовільний. Інших утриманців [PERSON] не має , але як пояснила позвачка, з нього судовим рішенням стягнуті аліменти на дружину в розмірі 300 грн. щомісячно. Позивачка не працює у зв»язку з навчанням. Оскільки офіційних даних щодо дійсного заробітку відповідача немає та врахуванням того, що він працює без укладення трудового договору, аліменти повинні бути стягнуті в твердій грошовій сумі. Відповідач заперечень проти позиву не надав, визначеного позивачкою розміру аліментів не оспорив, а тому суд вважає можливим стягнути аліменти в розмірі 500 грн. щомісячно.

Outcome: approved