Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-22 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Адвокат Рибалка О.С., яка діє в інтересах [PERSON] , звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа Торецька міська військово-цивільна адміністрація Бахмутського району Донецької області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування заявлених вимог вказує, що Позивач, [PERSON] , зареєстрована та фактично проживає у квартирі [ADDRESS] . Зазначене житлове приміщення є комунальною власністю територіальної громади м. Борецька. Його наймачем є відповідач. [PERSON] . [PERSON] , [INFO] , є сином позивачки. Певний час сторони проживали разом, проте у жовтні 2014 року у зв`язку із загостренням суспільно-політичної ситуації відповідач виїхав за межі міста, забравши із квартири усі свої речі. Із матір`ю відповідач наразі контактів не підтримує, місце його проживання позивачці невідоме. Жодних перешкод у користуванні майном [PERSON] синові не чинила і не чинить, відповідач припинив проживати у цій квартирі добровільно. Будь-які договірні відносини щодо порядку користування квартирою між сторонами також відсутні. Сторона позивача вважає, що існують достатні правові підстави для визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS] . Статтею 71 Житлового кодексу передбачено, що жиле приміщення зберігається за відсутнім наймачем або членами його сім`ї протягом шести місяців. Факт непроживання відповідача за адресою реєстрації з 2014 року підтверджується актом від 02.09.2021, складеним сусідами позивача. Крім того, у відведений процесуальний час буде подано заяву про виклик свідків, які також зможуть підтвердити обставини, викладені у позові. Враховуючи, що відповідач залишив жиле приміщення за власним бажанням, представник позивача вважає, що існують підстави для застосування приписів статі 71 ЖК до [PERSON] . Позивачка залишилася проживати у квартирі, дбає про надане їй житло. Проте відсутність основного наймача житла спричиняє істотні труднощі для позивачки у відносинах із організаціями, які надають житлово-комунальні послуги: вона не уповноважена підписувати договори на обслуговування, акти звірок, контрольних перевірок обладнання. Особисті рахунки також відкриті на ім`я відповідача, у зв`язку із чим ускладнюється вирішення питання щодо контролю за своєчасністю внесення плати за відповідні послуги. Позивачка має намір переоформити договір найму на своє ім`я для того, щоб ефективно виконувати свої обов`язки із підтримання житла в належному стані. У силу приписів статті 64 Житлового кодексу [PERSON] вважається членом сім`ї основного наймача. [PERSON] , та має право вимагати визнання її наймачкою за раніше укладеним договором найму у випадку втрати сином права на жиле приміщення (стаття 106 Житлового кодексу). За таких обставин, з метою реалізації, у випадку задоволення позову, свого права на визнання наймачем житла, де зареєстрована і проживає, [PERSON] вимушена звернутися до суду із цим позовом. Представниця позивачки в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначила, що наполягає на задоволенні вимог, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не прибув з невідомих причин, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений шляхом направлення судових повісток та розміщення оголошень про виклик на офіційному веб-сайті Дзержинського міського суду Донецької області. Третя особа представник Торецької міської військово-цивільна адміністрація Бахмутського району Донецької області в судове засідання не прибув, надав заяву з проханням розглянути справу без його участі, не заперечує проти позову. Беручи до уваги, що представник позивача не заперечує проти заочного вирішення справи, тому суд розглядав справу на підставі ст.ст. 208-283 ЦПК України, заочно, у зв`язку з чим, постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідив матеріали справи в їх сукупності, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , зареєстрована та фактично проживає у квартирі [ADDRESS] , що підтверджується довідкою КП «Торецьккомсервіс» від 26.08.2021 (а.с. 8). Зазначене житлове приміщення є комунальною власністю територіальної громади м. Борецька. Його наймачем є відповідач - [PERSON] , що вбачається з особового рахунку [NUMBER] . Згідно акту №3398 про фактичне не проживання особи від 23.12.2021, складеного сусідами [PERSON] , засвідченого начальником ВРМП Торецької МВЦА Бахмутського району Донецької області, [PERSON] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , але з жовтня 2014 фактично не проживає за вказаною адресою, виїхав за межі області, зв`язки не підтримує. За змістом ч. 1\~ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч.ч. 4-5\~ст. 9 ЖК України, ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій. Статті 61-70 ЖК УРСР\~передбачають і встановлюють порядок користування жилими приміщеннями в будинках державного і громадського житлового фонду. Відповідно до ч.ч. 1, 2\~ст. 64 ЖК УРСР, члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. За змістом\~ст. 65 ЖК УРСР, наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім`ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. У такому випадку особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. Крім того, особи, які вселилися до наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо особи вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача та якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням (ст. 65 ЖК УРСР). Згідно ч.ч. 1, 3 до\~ст. 815 ЦК України, наймач зобов`язаний використовувати житло лише для проживання у ньому, забезпечувати збереження житла та підтримувати його в належному стані. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за житло. Наймач зобов`язаний самостійно вносити плату за комунальні послуги, якщо інше не встановлено договором найму. Особливим інститутом житлового права є збереження житла за тимчасово відсутніми особами. Порядок збереження житла за тимчасово відсутніми членами сім`ї наймача житла державного, комунального житлового фонду визначено\~ст. 71 ЖК України, а їхні права та обов`язки -\~ст. 78 ЖК України, які встановлюють випадки збереження жилого приміщення за тимчасово відсутніми громадинами. У той же час, умови збереження житла за цивільним законодавством визначаються строками встановленими за згодою сторін, абсолютне право власності на житло не обмежується ні строками, ні територією. Відповідно до\~ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк, за заявою відсутнього, може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Згідно\~ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Як роз`яснено у п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 квітня 1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Враховуючи викладене, а також те, що в судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач [PERSON] з 2014 року, тобто понад шість місяців, без поважних причин не мешкає в квартирі за адресою: [ADDRESS] , тому суд вважає, що він втратив право користування жилим приміщенням за вказаною адресою на підставі\~ст. 71 ЖК України, в тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі ст.ст.\~\~319,321,391,405 ЦК України,

Outcome: approved