Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-21 00:00:00

Адвокат Пилипенко Р. Б. , діючи в інтересах позивача [PERSON] ( [ADDRESS] ) звернувся до суду з позовом до [PERSON] ( [ADDRESS] ) про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що позивач з відповідачем 13.09.1990 року зареєстрував шлюб в Черкаському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Між позивачем та відповідачем сімейні стосунки фактично припинено, зі слів позивача, сторони не проживають однією сім`єю разом понад два роки, спільного господарства не ведуть та не мають спільної житлової оселі. На думку позивача, причиною розпаду їхньої з відповідачкою сім`ї є те, що вони мають різного складу характери, їхні погляди на життя не співпадають, між ними часто виникали конфліктні ситуації та непорозуміння на грунті різного світогляду. У зв`язку з наведеними обставинами сім`я у сторін розпалася остаточно, примирення між ними неможливе ні за яких умов. Крім того, на даний час у позивача немає жодних невирішених майнових спорів із [PERSON] , у їхній спільній частковій власності (разом з сином [PERSON] ) перебувають по 1/3 частини приватизованої квартири [ADDRESS] , які не підлягають подальшому розподілу. Просить суд шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 13 вересня 1990 року, актовий запис № 2231 розірвати. 11 лютого 2021 року ухвалою суду позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження, призначено судове засідання. 26 квітня 2021 року через канцелярію суду Адвокат Пилипенко Р. Б. , діючи в інтересах позивача [PERSON] , надав заяву про уточнення позовних вимог, в якій просив шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 13 вересня 1990 року, актовий запис в Книзі реєстрації шлюбів № 2231 від 13.09.1990 року, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Черкаси Черкаського міського управління юстиції розірвати. 06 травня 2021 року ухвалою суду надано сторонам [PERSON] та [PERSON] строк на примирення терміном на 2 місяця, тобто, до 22 липня 2021 року. Провадження по справі зупинено. 22 липня 2021 року ухвалою суду провадження у справі поновлено. Позивач [PERSON] в позовній заяві зазначив, що просить суд розглянути справу за його відсутності. Відповідач [PERSON] надала заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. Також зазначила, що після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище [PERSON] . Дослідивши письмові\~матеріали справи\~та докази\~в їх\~сукупності,\~на підставі\~повного, об`єктивного та всебічного дослідження, суд приходить до наступного. Встановлено, що 13 вересня 1990 року, згідно свідоцтва про шлюб (Серія [NUMBER] ), сторони зареєстрували шлюб у Черкаському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про що складено актовий запис № 2231. Неповнолітніх дітей сторони не мають. При прийнятті рішення по справі, суд враховує думку відповідача [PERSON] , яка погодилася на розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписами ч. 3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21 грудня 2007 року, «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З`ясувавши обставини справи, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, сімейних відносин сторони не підтримують, разом як подружжя не проживають, вони не пов`язані спільним побутом та бюджетом, взаємні почуття між ними втрачені і примирення між сторонами неможливе. Крім того, на думку суду, подальше перебування їх у шлюбі буде шкодити їхнім інтересам. Частиною третьою статті 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч. 1 ст. 110 СК України). Частиною 2 ст. 112 СК України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Отже, позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають до задоволення. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved