Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-30 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до [PERSON], [PERSON], Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «[PERSON] страхування» про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 26.11.2016 близько 22.45 год., на той час неповнолітній водій [PERSON], [INFO], керуючи автомобілем [NUMBER] та рухаючись по проїзній частині вул. [PERSON] від вул. Надпільна в напрямку вул. Гоголя в м. Черкаси, при виїзді на дорогу вул. Благовісна, проявив неуважність , в наслідок чого не надав переваги в русі автомобілю [NUMBER], що був керований водієм [PERSON], та скоїв з ним зіткнення. В наслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «HONDA ACCORD» [PERSON] та пасажир автомобіля «OPEL VIVARO» [PERSON] отримали тілесні пошкодження та були доставлені до лікарні, а автомобіль [NUMBER] зазнав механічних пошкоджень. 27.11.2016 Черкаським відділом поліції ГУНП в Черкаській області дані матеріли було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12016251010009204 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Під час досудового розслідування даного кримінального правопорушення було встановлено, що 26.11.2016 у вечірній час [PERSON], [INFO], маючи у власному користування та правомірно володіючи автомобілем [NUMBER], що згідно свідоцтва про реєстрацію належить його батьку [PERSON] та знаючи про відсутність посвідчення водія у його неповнолітнього пасинка [PERSON], з яким вони разом проживають, передав йому ключі від автомобіля та право керування автомобілем [NUMBER]. Після цього, того ж дня, близько 22.45 год. відбулася вищевказана дорожньо-транспортна пригода. 23.01.2017 слідчим Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області [PERSON] було винесено постанову про закриття кримінального провадження № 12016251010009204 у звязку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, а саме у звязку з тим, що згідно висновку судово-медичних експертиз у [PERSON] та у [PERSON] тілесні пошкодження відносяться до категорії легких. Також під час досудового розслідування кримінального правопорушення за постановою досудового органу було призначено та проведено судову авто товарознавчу експертизу. Згідно висновку судової авто товарознавчої експертизи № 184 від 15.12.2016, дійсна (ринкова) вартість автомобіля [NUMBER] станом на 26.11.2016 (перед ДТП) становила 611\~973 грн., розмір матеріальних збитків завданих внаслідок пошкодження автомобіля [NUMBER] під час ДТП, що мала місце 26.11.2016 складає 544\~163, 33 грн.. Згідно резолютивної частини постанови про закриття кримінального провадження № 12016251010009204 від 23.01.2017 було зазначено, що матеріали , які стосуються вчинення [PERSON] адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП та [PERSON] адміністративного правопорушення, передбаченого ст.ст. 124, ч. 2 ст. 126 КУпАП виділити та направити виділені матеріали на адресу Управління патрульної поліції у м. Черкасах Департаменту патрульної поліції для притягнення останніх до адміністративної відповідальності. 14.03.2017 Придніпровський районний суд м. Черкаси розглянув адміністративну справу відносно водія [PERSON] за ст. 124 КпАП України та виніс постанову, якою адміністративну справу про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП провадженням закрив у звязку з збігом строків притягнення до адміністративної відповідальності, хоча в описовій частині постанови суд зазначив, що в діях [PERSON] є склад адміністративного правопорушення. У разі прийняття судом постанови про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, наприклад, через закінчення строків накладення адміністративного стягнення, суд повинен звернути увагу на те, чи містить така постанова суду відповіді на питання про те, чи мала місце дорожньо-транспортна пригода та чи сталася вона з вини відповідача. Згідно страхового поліса № АЕ /9101553 обовязкова цивільна відповідальність водія автомобіля [NUMBER] [PERSON] була застрахована в ПрАТ СК «Арсенал Страхування». Згідно свідоцтва про шлюб серії І-СР № 107761, що видане 05.06.2014 [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі починаючи з 05.06.2014 по теперішній час. Пошкоджений під час ДТП автомобіль [NUMBER] 2015 року виготовлення, що був придбаний [PERSON] є їхньою спільною сумісною власністю подружжя. 29.11.2016 позивач [PERSON], звернулась із заявою про настання страхового випадку до ПРАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ». 17.02.2017 від ПРАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» за № 170217-00489, на адресу [PERSON] було направлено письмову відповідь, згідно якої ПРАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» відмовило у виплаті страхового відшкодування на користь [PERSON]В аргументуючи тим, що водій [PERSON] неправомірно заволодів автомобілем [NUMBER], а тому [PERSON] не може бути особою відповідальність якої застрахована згідно полісу АЕ/9101553. Як на норму спеціального Закону «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик посилається на пункт 1.4 ст.1 Закону, де вказано, що особи, відповідальність яких застрахована, - страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом. На теперішній час власнику автомобіля [NUMBER], позивачу [PERSON], внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, нанесено значної матеріальної шкоди. На час дорожньо-транспортної пригоди автомобіль [NUMBER] мав незначний пробіг і був практично новий, та був придбаний позивачем [PERSON] в автосалоні та поставлений вперше на облік 24.07.2015, про що було видано відповідне свідоцтво про реєстрацію Т.З № СХТ 492730. Саме завдяки сучасному автомобілю та сучасним системам безпеки, що були встановлені на автомобілі [NUMBER] в момент ДТП при досить сильному та жорсткому ударі, водій автомобіля [PERSON] та його пасажир [PERSON] залишились живими і практично не ушкодженими. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] на неодноразові пропозиції від позивачів домовитись та добровільно почати відшкодувати хоча якусь суму від загальної суми нанесених їм збитків категорично відмовляються та уникають від будь-яких перемовин. Враховуючи вищевикладене, позивач просить стягнути з [PERSON] та з [PERSON] в солідарному порядку на користь [PERSON] та [PERSON] матеріальні збитки в розмірі 445\~163,33 грн. та зобовязати сплатити ПрАТ «СК «[PERSON] страхування» на користь [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 99\~000 грн. Судові витрати покласти на відповідачів. \~\~ Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Представник позивача [PERSON] адвокат [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявилися, були належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання, про причину неявки суд не повідомили. В судове засідання представник ПрАТ «СК «[PERSON] страхування» не зявився, були належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання. Подали до суду заперечення, в якому просили відмовити у задоволенні в частині позовних вимог [PERSON] до ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування», так як [PERSON] неправомірно володів та не мав права керувати забезпеченим транспортним засобом, а тому у страхової компанії відсутні обовязки по виплаті страхового відшкодування. Заслухавши пояснення позивача [PERSON], представника позивача [PERSON] адвоката [PERSON], дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до наступного. В судовому засіданні встановлено, що 26.11.2016 близько 22.45 год., [PERSON], [INFO], керуючи автомобілем [NUMBER] та рухаючись по проїзній частині вул. [PERSON] від вул. Надпільна в напрямку вул. Гоголя в м. Черкаси, при виїзді на дорогу вул. Благовісна, проявив неуважність, в наслідок чого не надав переваги в русі автомобілю [NUMBER], що був керований водієм [PERSON], та скоїв з ним зіткнення. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «HONDA ACCORD» [PERSON] та пасажир автомобіля «OPEL VIVARO» [PERSON] отримали тілесні пошкодження та були доставлені до лікарні, а автомобіль [NUMBER] зазнав механічних пошкоджень. 27.11.2016 Черкаським відділом поліції ГУНП в Черкаській області дані матеріли було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12016251010009204 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Під час досудового розслідування даного кримінального правопорушення було встановлено, що 26.11.2016 у вечірній час [PERSON], [INFO], маючи у власному користування та правомірно володіючи автомобілем [NUMBER], що згідно свідоцтва про реєстрацію належить його батьку [PERSON] та знаючи про відсутність посвідчення водія у його неповнолітнього пасинка [PERSON], з яким вони разом проживають, передав йому ключі від автомобіля та право керування автомобілем [NUMBER]. Після цього, того ж дня, близько 22.45 год. відбулася вищевказана дорожньо-транспортна пригода. Постановою слідчого Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області [PERSON] вищевказане кримінальне провадження закрито у звязку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення. Відповідно до постанови судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 03.03.2017 адміністративну справу про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП провадженням закрито, у звязку з збігом строків притягнення до адміністративної відповідальності. Згідно страхового поліса № АЕ /9101553 обовязкова цивільна відповідальність водія автомобіля [NUMBER] була застрахована в ПрАТ «СК «Арсенал Страхування». 29.11.2016 позивач [PERSON] звернулась із заявою про настання страхового випадку до ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ». 17.02.2017 від ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» за № 170217-00489, на адресу [PERSON] було направлено письмову відповідь, згідно якої страхова компанія відмовила у виплаті страхового відшкодування на користь [PERSON]В аргументуючи тим, що водій [PERSON] неправомірно заволодів автомобілем [NUMBER], а тому [PERSON] не може бути особою відповідальність якої застрахована згідно полісу АЕ/9101553 Згідно свідоцтва про шлюб серії І-СР № 107761, що видане 05.06.2014 [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі починаючи з 05.06.2014 по теперішній час. Пошкоджений під час ДТП автомобіль [NUMBER] 2015 року виготовлення, який був придбаний [PERSON] є спільною сумісною власністю подружжя. Відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України та ч. 1 ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю. Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.92 № 6 встановлено, що джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену імовірність заподіяння шкоди через неможливість контролю за нею людини, а також діяльність по використанню, транспортуванню, зберіганню предметів, речовин і інших обєктів виробничого, господарського чи іншого призначення. Майнова відповідальність за шкоду, заподіяну діями таких джерел, має наставати як при ціле направленому їх використанні, так і при мимовільному прояву їх шкідливих властивостей. Під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа, або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав. У відповідності до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом. Пунктом 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01.03.2013 року № 4 встановлено, що особою, яка зобовязана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірним рішенням, дією чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Частина 1 ст. 1190 ЦК України передбачає, що особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. Пунктом 8 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01.03.2013 № 4 встановлено, що особи, які спільно завдали шкоди, тобто завдали неподільної шкоди взаємоповязаними, сукупними діями, або діями з єдністю наміру, несуть солідарну відповідальність перед потерпілими. Згідно ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин,що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Згідно висновку судової авто товарознавчої експертизи № 184 від 15.12.2016, ринкова вартість автомобіля [NUMBER] станом на 26.11.2016 на момент скоєння кримінального правопорушення складає 611\~973 грн.. Розмір матеріальних збитків завданих [PERSON] внаслідок пошкодження автомобіля [NUMBER] під час ДТП, яка мала місце 26.11.2016 складає 544\~163, 33 грн.. Судовий експерт [PERSON] проводив огляд пошкодженого автомобіля [NUMBER] за участю представників всіх сторін. Судовий експерт [PERSON] при виконанні даної експертизи попереджувався за завідомо неправдивий висновок, відмову без поважних причин від виконання покладених обов'язків. Таким чином встановлена та заявлена сума матеріальних збитків в розмірі 544\~163, 33 грн. є обєктивною та підтвердженою. Пунктом 16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01.03.2013 № 4 зазначено, що при відшкодуванні страховиком шкоди, завданої особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, така особа сплачує потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно ст. 6. Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоровю та/або майну потерпілого. Відповідно до відповіді ПрАТ «СК «[PERSON] страхування» від 17.02.2017, дорожньо-транспортна пригода, що трапилась 29.11.2016 з застрахованим транспортним засобом «OPEL VIVARO» д.н.з. [NUMBER] має ознаки страхового випадку, а тому фактично визнана страховиком страховим випадком. Також ПрАТ «СК «[PERSON] страхування» беззаперечно визнає факт, що «OPEL VIVARO» д.н.з. [NUMBER] є забезпеченим транспортним засобом в розумінні п. 1.7 ст. 1 спеціального Закону. Законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не визначено поняття термінів «володіння, керування , тощо». Згідно змісту ст. 398 ЦК України, право володіння виникає на підставі договору з власником або особою, якій майно було передане власником, а також на інших підставах, встановлених законом. Отже, відповідач [PERSON] є особою відповідальність якої застрахована, так як він правомірно володів забезпеченим транспортним засобом. Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] в солідарному порядку мають сплатити на користь позивачів [PERSON] та [PERSON] суму матеріальних збитків в розмірі 445 163,33 грн., а відповідач [PERSON] «СК «[PERSON] страхування» зобовязана сплатити на користь [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 99\~000 грн., тобто максимальний ліміт відповідальності за Законом з відрахуванням франшизи. Відповідно до п. 10 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», кожна самостійна позовна вимога, яка міститься у поданому до суду позові, є обєктом справляння судового збору. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, понесені позивачами судові витрати у вигляді оплати судового збору за подання позову в сумі 5\~441,64 грн. підлягають відшкодуванню за рахунок відповідачів. \~ \~\~На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved