Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-05 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом в суд до [PERSON] про стягнення аліментів на її утримання та стягнення коштів на покриття витрат, пов'язаних з лікуванням, мотивуючи тим, що являється матір'ю повнолітніх синів [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Проживає окремо від них, і кожен з синів має свою сім'ю. З 2010 року позивачка хворіє на кістковий панарицій ІІІ пальця рук, артрозо-артрит обох колінних суставів, артеріальний кардіосклероз, гіпертонічна хвороба другого ступеня, нетоксичний зоб, варикозна хвороба нижніх кінцівок та тропічні виразки на обох кінцівках хвн другого ступеня, внаслідок чого не може ходити, нічого принести та брати руками. З 14.12.2017 року по 27.12.2017 року позивачка знаходилась на лікуванні у хірургічному відділенні Чечельницької ЦРЛ, її ампутували 3-фалангу лівої кисті. На дану операцію, післяопераційний період та реабілітацію нею витрачено близько 2813 гривень. Її пенсія складає 1644 грн 70 коп. Починаючи з лютого по березень 2018 року на ліки, харчування та оплату комунальних послуг вона витратила близько 3785 грн.Син [PERSON] вніс свою частку на її лікування та витрачає свої кошти на ліки, догляд та харчування матері. Пенсії вистачає тільки для придбання продуктів харчування та часткової оплати комунальних послуг.Таким чином вона потребує матеріальної допомоги, але її син [PERSON] добровільно її не надає, хоча знаходиться у працездатному віці, має у власності два земельних паї, який один з них здає в оренду, велику присадибну ділянку, утримує велику рогату худобу, свиней та додатковий заробіток, надаючи послуги електрика громадянам, та має можливість надавати їй матеріальну допомогу. У зв'язку з зазначеним просить суд стягнути з відповідача аліменти на своє утримання у розмірі 1000,00 грн. щомісячно, витрати на її користь на операцію в розмірі 1406 гривень та витрати за надання правничої допомоги адвокатом у розмірі 1000 гривень, а також судовий збір . Ухвалою судді від 19 квітня 2018 року по справі відкрито провадження та призначено до судового розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивачка та її представник - адвокат [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю з підстав викладених в позові, просять позов задовольнити. 17.05.2018 року відповідач скориставшись своїм правом відповідно до ст.178 ЦПК України подав до суду відзив, в якому зазначив, не має змоги сплачувати аліменти на утримання позивачки, а також витрати понесені нею на операцію, оскільки ніде не працює, і не має постійного джерела доходу, хворіє, та має на утриманні, ще 2-х членів сім'ї, що підтверджується довідкою РЦЗ, Пенсійного фонду, довідкою з Демівської сільської ради та випискою з хвороби. Крім того зазначає, що позивачка отримує субсидію, має в наявності дві земельні ділянки сільськогосподарського призначення площами більше 2-х га, які використовує третя особа на стороні позивача-[PERSON], що свідчить про наявність доходу, а також пенсію в розмірі 1644 грн 70 коп , що перевищує розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого державою станом на 01.01.2018 року для категорії осіб, до яких відноситься позивачка, у розмірі 1373 грн. Враховуючи вищевикладене, відповідач просить суд відмовити в пред'явленому до нього позові в повному обсязі. Позивачка скориставшись своїм правом відповідно до ст.179 ЦПК України 08.06.2018 року подала до суду відповідь на відзив, в якому зазначила, що доводи відповідача та надані ним до відзиву докази про не можливість сплачувати їй аліменти є безпідставними, оскільки відповідач працездатний, групи інвалідності не має, пенсійного віку не досяг, тому зобов'язаний працювати, а також сім'я сина [PERSON] складається з його дружини Віти, яка працює секретарем Демівської сільської ради, та двох повнолітніх синів: [PERSON] якому 29 років та [PERSON], якому 22 роки. Крім того, джерела доходів відповідача зазначені в позові, підтверджуються спадковим договором Просить відзив на позовну заяву відхилити. Позивачка та її представник - адвокат [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю з підстав викладених в позові, просять позов задовольнити, а також відхилити відзив відповідача на позовну заяву. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, посилаючись на обставини викладені у відзиві, просить відмовити в задоволенні позову. Третя особа на стороні позивача-[PERSON] в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги позивачкою. Суд, вислухавши позивачку та її представника, відповідача, третю особу на стороні позивача та свідка [PERSON], яка підтвердила діагноз позивачки викладений в позові, а також те, що позивачці була проведена операція і вона дійсно знаходилась на лікуванні у Чечельницькій ЦРЛ з 14.12.2017 року по 27.12.2017 року, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що відповідач [PERSON], [INFO], є сином позивачки [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого Чечельницьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області та про що 15 січня 1968 року складено відповідний актовий запис за №01. Як вбачається з довідки виданої в.о. завідувачем Чечельницького сектору обслуговування громадян Бершадського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області Зеленською М. від 22.12.2017 року №433/03-1-24 позивачка знаходиться на обліку в Управлінні ПФУ Бершадське об'єднане управління ПФУ і отримує пенсію за віком, і її пенсія складає за липень 2017-1520,49 грн; серпень 2017-1520,49 грн; вересень 2017-1520,49 грн; жовтень 2017-1644,70 грн; листопад 2017-1644,70 грн; грудень 2017-1644,70 грн. Згідно витягу з домової книги, що зберігається в виконкомі Демівської сільської ради Чечельницького району Вінницької області [PERSON] [INFO], зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS]. З виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого вбачається, що позивачка з 14.12.2017 року по 27.12.2017 року перебувала на лікуванні у стаціонарі хірургічного відділення Чечельницької ЦРЛ. Як вбачається з виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 11.01.2018 року, що позивачка має проблеми зі здоров'ям, часто хворіє. Протягом грудня 2017-березня 2018 року позивачкою були придбані медичні препарати, що вбачається з копій товарних чеків. ( а.с.18-21). Як вбачається з показів позивачки, її представника та третьої особи на стороні позивача-[PERSON], останнім внесено свою частку на лікування матері та продовжуються витрачатися кошти її на ліки, догляд та харчування. Відповідно до ст. 51 Конституції України повнолітні діти зобов'язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Як встановила ч.3 ст.172 СК України, якщо повнолітні дочка, син не піклуються про своїх непрацездатних, немічних батьків, з них можуть бути за рішенням суду стягнуті кошти на покриття витрат, пов'язаних із наданням такого піклування. Згідно ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Відповідно ст. 205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред'явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків. Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» дане визначення поняття непрацездатного громадянина, згідно якого це особи, які досягли встановленого статтею 26 цього Закону пенсійного віку, або особи з інвалідністю, у тому числі діти з інвалідністю, а також особи, які мають право на пенсію у зв'язку з втратою годувальника відповідно до закону. Також у пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15 травня 2006 року роз'яснено, що обов'язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202 СК України), не є абсолютним. У зв'язку з цим суд на вимогу дочки, сина, до яких пред'явлено позов про стягнення аліментів, зобов'язаний перевірити їхні доводи про ухилення батьків від виконання своїх обов'язків щодо них (ст. 204 СК України). Право на утримання від дочки, сина, мати та батько матимуть за умови, якщо вони є непрацездатними та потребують матеріальної допомоги. Непрацездатними вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є інвалідом I, II чи III групи. Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов'язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу. Обов'язок повнолітніх дітей по утриманню своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів: походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв'язків (усиновлення); непрацездатність матері, батька; потреба батька, матері в матеріальній допомозі. Зобов'язання повнолітніх дітей по утриманню батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї з вказаних обставин. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред'явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків. Відповідно до ст. 206 СК України у виняткових випадках, якщо мати, батько є тяжко хворими, особами з інвалідністю, а дитина ( стаття 6 цього Кодексу) має достатній дохід (заробіток), суд може постановити рішення про стягнення з неї одноразово або протягом певного строку коштів на покриття витрат, пов'язаних з лікуванням та доглядом за ними. Судом встановлено, що позивачка батьківських прав не позбавлялася, від виконання батьківських обов'язків щодо свого сина - відповідача у справі не ухилялася, дійсно є непрацездатною особою, і такою, що потребує матеріальної допомоги. Однак позивачка не надала суду достатньо доказів на підтвердження того, що відповідач має можливість платити аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень щомісячно. Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам у їх сукупності, встановивши, що позивачка є пенсіонером, тобто в правовому розумінні непрацездатною особою, отримує незначну пенсію, якої недостатньо для забезпечення її життєвих потреб, оскільки витрачає кошти на придбання ліків, оплату комунальних платежів, після чого суми, яка залишається їй, не вистачає на харчування, тому вона потребує матеріальної допомоги, а відповідач є сином позивачки, особою працездатного віку, враховуючи розмір прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, на момент ухвалення судом рішення, що складає 1373,00 грн. на місяць, а також приймаючи до уваги те, що позивачем не надано доказів про доходи відповідача, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача [PERSON] аліментів в мінімальних розмірах, тобто 600.00 гривень щомісячно, на утримання матері, починаючи стягнення з з часу вступу рішення в законну силу і на строк три роки. З відзиву відповідача і доданих до нього даказів вбачається, що він ніде не працює, не має постійного джерела доходу, хворіє, та має на утриманні, ще 2-х членів сім'ї, що підтверджується довідкою РЦЗ, Пенсійного фонду, довідкою з Демівської сільської ради та випискою з хвороби але, разом з тим, він підтвердив, що крім доходу від земельних ділянок отриманих в спадок, інших доходів не має, тому вчастині позовних вимог щодо стягнення з відповідача коштів на покриття витрат, пов'язаних з лікуванням в розмірі 1406 гривень, суд відмовляє. Судом встановлено, що при зверненні з позовом до суду, позивачка відповідно до витягу з договору про надання правової допомоги від 10.04.2018 року та квитанції від 10.04.2018 року понесла витрати в сумі 1000 (триста) гривень, вказана сума підлягає стягненню з відповідача відповідно до ст.137 ЦПК України. Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України слідує, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли(держави). Відповідно до п.3 ч.1ст.5 Закону України «Про судовий збір» слідує, що від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд присуджує стягнути з [PERSON] на користь держави судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп., оскільки позивач звільнена від сплати судових витрат за подання позову про стягнення аліментів на своє утримання. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial