Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-14 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі. Позовні вимоги, підтримані в судовому засіданні, позивачка мотивує тим, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 12.07.2006 року. [INFO] в них народився син [PERSON], а [INFO] - дочка [PERSON], які проживають з нею та перебувають на її утриманні. Вона не працює, з 07.05.2014 року по 11.03.2015 року знаходилася на обліку в Яремчанському міському центрі зайнятості. Вона з дітьми з 11.06.2015 року проживає окремо від відповідача. Відповідач ухиляється від покладеного на нього законом обов'язку щодо утримання дітей, зокрема, матеріальну допомогу своїм дітям надає інколи в незначному розмірі, участі в їх вихованні не приймає, та не виконує жоден із тих обов'язків, які покладені на нього законом, як на батька дітей. Їй відомо, що відповідач на даний час не працює через отриману травму, а тому постійного доходу не має. Інших дітей на утриманні у відповідача немає, стягнення з нього за виконавчими документами не проводиться. Просить суд врахувати, що на даний момент вона не працює, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, присадибної ділянки та підсобного господарства не має, іншої матеріальної допомоги не має. Враховуючи вищенаведене та те, що на даний час відповідач не працює та перебуває на лікуванні, відповідно до ст.ст. 180-184, 191 Сімейного кодексу України, просить стягувати з відповідача на її користь на утримання сина [PERSON] та дочки [PERSON] аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав та пояснив, що він в майбутньому сплачуватиме аліменти на утримання дітей у випадку наявності в нього доходів. Відповідач вказує, що проживає у будинку матері, земельної ділянки не має, підсобним господарством не займається, не працює з 2006 року і в цей період мав доходи від періодичних неофіційних заробітків. Зазначив, що на даний час він не має жодних доходів через отриману травму та перебування на лікуванні. За таких обставин вважає, що позовні вимоги до задоволення не підлягають. Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, вивчивши матеріали справи та оцінюючи досліджені докази в сукупності, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 12.07.2006 року, що стверджується копією свідоцтва про одруження сторін. Із наданих копій свідоцтв про народження вбачається, що сторони є батьками неповнолітніх дітей : [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Поясненнями сторін судом встановлено, що вони проживають окремо, неповнолітні діти проживають з позивачкою та перебувають на її утриманні. Вказана обставина також стверджується актами обстеження матеріально-побутових умов проживання позивачки та відповідача, складеними 20.11.2015 року та 10.12.2015 року депутатом Ворохтянської селищної ради. Також судом встановлено, що відповідач не надає в достатньому розмірі кошти на утримання своїх неповнолітніх дітей, має мінливий, нерегулярний дохід та не працевлаштований, що стверджується наданою копією трудової книжки . Те, що відповідач інколи купляв речі дітям та давав незначні суми коштів не може вважатися належним утриманням дітей та забезпеченням умов їх проживання. Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.18 Конвенції ООН про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до вимог ст.184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі , підлягає індексації відповідно до закону . При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України. З огляду на відсутність у платника аліментів стабільного доходу, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення аліментів з відповідача в твердій грошовій сумі. При визначені розміру аліментів у відповідності до ст. 182 СК України судом враховується матеріальне положення платника аліментів, зокрема те, що відповідач не працює, не перебуває на обліку в центрі зайнятості, не має постійного заробітку та постійного доходу, на даний час перебуває на лікуванні. Також судом враховується матеріальне становище позивачки, згідно акту обстеження матеріально-побутових умов проживання якої, складеного 20.11.2015 року депутатом Ворохтянської селищної ради, її сім'я є малозабезпеченою, позивачка не працює, з 11.03.2015 року їй припинена виплата допомоги по безробіттю, земельної ділянки не має. Враховуючи вищенаведене, обставини справи, становище відповідача, матеріальний стан якого не є достатнім для сплати аліментів в запропонованому позивачкою розмірі, про що свідчать докази, надані сторонами в ході судового розгляду, суд прийшов до висновку, що розмір аліментів, який підлягає стягненню з відповідача, слід визначити у твердій грошовій сумі по 500 грн. на кожну дитину щомісячно, яка підлягає індексації відповідно до закону, що відповідатиме інтересам дітей та можливості платника аліментів сплачувати їх. Згідно положень ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір, від сплати якого була звільнена позивачка. На підставі наведеного і

Outcome: partial