Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-18 00:00:00

[PERSON]та [PERSON] звернулися до суду з позовом до Дмитрівської сільської ради, Золотоніського району Черкаської області про визнання права власності на будинок з надвірними спорудами в порядку спадкування. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що 30 серпня 2014 року помер їх батько [PERSON], після його смерті відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по вул. Заводська, 13 с. Дмитрівка, яку позивачі прийняли подавши відповідні заяви до нотаріальної контори. Оскільки правовстановлюючі документи на вказаний будинок відсутні, позивачі не можуть оформити спадщину на будинок. Позивачі в судове засідання не зявилися, однак від позивача [PERSON] та представника [PERSON] [PERSON] надійшли заяви в яких позов підтримано повністю, а справу просили розглядати без участі позивачів. Представник Дмитрівської сільської ради в судове засідання не зявився, але на адресу суду була надіслана заява про можливість розгляду справи у відсутність їхнього представника та про визнання позову. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що даний позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. відповідно до копії свідоцтва про народження серії І-ЯР № 698786 від 14 вересня 1957 року, [PERSON] народився 05 вересня 1957 року, а батьками зазначено [PERSON] та [PERSON]; відповідно до копії свідоцтва про народження серії ЯЯ № 924413, від 21 вересня 1951 року, [PERSON] народилася 01 вересня 1951 року, а батьками зазначено [PERSON] та [PERSON]; відповідно до копії свідоцтва про одруження серії ІІ-АБ № 020640 від 21 квітня 1982 року, [PERSON] та [PERSON] одружилися, прізвище дружини після одруження [PERSON]; відповідно до копії свідоцтва про смерть серії І-СР № 241273, виданого Дмитрівської сільською радою Золотоніського району Черкаської області, [PERSON] помер 30.08.2014 року, про що в книзі реєстрації актів про смерть зроблено запис № 18; відповідно до копії технічного паспорту, та довідки Дмитрівської сільської ради № 42 від 15.03.2016 року, за [PERSON] числиться житловий будинок з надвірними спорудами по вул. Заводська, 13, с. Дмитрівка Золотоніського району Черкаської області який розташований на земельній ділянці площею 0,5263 га. для ведення особистого селянського господарства (запис по господарської книги №2, особовий рахунок № 0185-1); відповідно до постанови державного нотаріуса Золотоніської районної державної нотаріальної контори [PERSON] від 18.03.2016 року, гр. [PERSON] та [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом після померлого [PERSON] на будинок з господарськими спорудами по вул. Заводська, 13 с. Дмитрівка Золотоніського району у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказане майно; Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 16 ЦК кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. У силу вимог ст. 392 ЦК власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Положеннями частини 1\~статті 1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до п. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення \~позову. Згідно ст. 346 ЦК України однією з підстав припинення права власності є смерть власника, то первинна реєстрація права власності в такому випадку не може бути проведена на померлого, оскільки власник садиби помер, а за життя право власності не було зареєстровано в належному порядку, тому позивач не може отримати відповідні документи на право власності, а тому визначення належності зазначеного майна повинно проводитись шляхом визнання права власності за спадкоємцем, який подав заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини чи іншим чином має право на спадщину. Таким чином, суд вважає, що позов підлягає до повного задоволення, зважаючи на те, що в Україні були проведенні суттєві зміни щодо реєстрації права власності на майно, первинна реєстрація на яке не була проведена, правовстановлюючий документ відсутній, а власник помер. Крім того, дана позиція повністю підтримана апеляційним судом Черкаської області в своєму рішенні від 11.09.2014 року по справі № 695/1356/14-ц (№ 22-ц/793/1757/14).

Outcome: approved