Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-20 00:00:00

[PERSON], звернулася з позовом до суду в якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON]П,, який був зареєстрований 15.09.1996 року, про що в книзі реєстрації актів про одруження, відділом реєстрації актів громадянського стану Чернівецького міськвиконкому м. Чернівці, зроблено запис за № 1268. В позові зазначила що 15.09.1996 року, зареєструвала шлюб із [PERSON], [INFO]. Від спільного проживання з відповідачем народився син [PERSON], [INFO]. Підставами звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу, зазначає те, що стосунки між нею та відповідачем погіршилися і вони в тратили взаємну повагу та взаєморозуміння. З 2011 року живуть окремо, не ведуть спільно господарство. Тому позивачка вважає, що їх шлюб існує формально, та суперечить її інтересам. Термін на примирення просить не надавати, шлюб розірвати, неповнолітнього сина залишити проживати біля неї. В судове засідання позивачка не зявилася. До суду подала заяву, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився. Подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає, згідний на розірвання шлюбу. Статтею 197 ч. 2 ЦПК України передбачено, що у звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи із таких підстав: відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Згідно ст. 21 ч. 1 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. В судовому засіданні встановлено, що 15.09.1996 року сторони зареєстрували шлюб, про що в книзі реєстрації актів про одруження, відділом реєстрації актів громадянського стану Чернівецького міськвиконкому м. Чернівці, зроблено запис за № 1268, що стверджується свідоцтвом про одруження серія: I-МН № 002765 від 15.09.1996 року. Від спільного проживання в сторін народився син [PERSON] [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження серія: 1-НМ № 168377 від 16.12.2010 року. Син проживає разом з позивачкою та перебувають на її утриманні. Відповідно до ст. 56 ч. 3 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно ст. 105 ч. 3 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. В силу ст. 55 ч. 1 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Проте сторони втратили почуття взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги. Зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя подружжя, суд вважає, що слід постановити рішення про розірвання шлюбу, оскільки, як вже встановлено, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення. Частиною 2 статті 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення. У зв'язку з чим їх шлюб слід розірвати. Згідно ст. 114 ч. 2 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved