Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-22 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до відповідачів - [PERSON], Таращанської міської ради Київської області, відділу Держземагенства у Таращанському районі Київської області, в якому просили визнати недійсним рішення Таращанської міської ради Київської області за № 354- 27- V від 22 жовтня 2009 року в частині передачі [PERSON] у приватну власність земельної ділянки площею 0,08 га за адресою [ADDRESS], визнати недійсними пункти 4.1 та 4.2 рішення Тарашанської міської ради Київської області за № 330- 23- VІ від 25 вересня 2012 року «Про затвердження технічної документації по виготовленню Державних Актів на право власності на земельні ділянки громадянам» у частині, що стосується затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, які посвідчують право власності на земельну ділянку, яка у Додатку № 2 до цього рішення значиться під порядковим № 4, стосується [PERSON] і розташована на [ADDRESS], загальною площею 0,0582 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та у частині передачі цієї земельної ділянки у власність [PERSON], ідентифікаційний номер якої [NUMBER] яка мешкає на [ADDRESS] визнати недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЙ № 902903, який був виданий Таращанською міською радою Київської області 27 грудня 2012 року [PERSON] на земельну ділянку площею 0,0582 га, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий №3224410100:01:039:0031, яка розташована за адресою [ADDRESS] а також визнати недійсною його державну реєстрацію 29 грудня 2012 року Державним реєстратором Управління Держкомзему України у Таращанському районі Київської області під № 322440001004315 у Книзі записів реєстрації Державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі та визнати припиненим право власності [PERSON] на вказану земельну ділянку площею 0,0582 га, мотивуючи тим, що при вирішенні питання передачі у приватну власність земельної ділянки площею 0,0582 га відповідачці [PERSON], яка суміжна із земельною ділянкою площею 0, 0719 га, яка належить їм (позивачам) на праві спільної часткової власності були порушені вимоги чинного законодавства України, які полягали в тому, що з ними не узгоджувалися межі спірних земельних ділянок, що призвело до «накладання» земельних ділянок одна на одну, тобто земельної ділянки відповідачки на їхню земельну ділянку, крім того вони і відповідачка [PERSON] є співвласниками житлового будинку, який розташований в [ADDRESS] і спірні земельні ділянки також розташовані за вказаною адресою, а у вищевказаних рішеннях Таращанської міської ради та у державному акті, виданому [PERSON] зазначено розташування її земельної ділянки [ADDRESS] хоча у відповідності до інформації наданій Таращанською міською радою у листі від 27.11.2013 року № 1361 згідно схематичного плану м. Тараща про впорядкування адресної нумерації вулиць міста двохквартирному житловому будинку на [ADDRESS] після його розподілу та відчуження його частини за договором купівлі-продажу, зміни адресної нумерації не було, також у державному акті відповідачки один із суміжних землекористувачів вказаний неправильно, а саме [PERSON], яка не є ні власником, ні користувачем земельної ділянки, яка межує з земельною ділянкою відповідачки і власниками цієї земельної ділянки площею 0,0719 га, кадастровий номер - 3224410100:01:039:0023, цільове призначення якої - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд є вони на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку, серія ЯК №196089, виданого 28 жовтня 2010 року, тобто раніше ніж отримала свій державний акт відповідачка [PERSON] який був їй виданий Таращанською міською радою 27.12.2012 року. В судовому засіданні позивачі, а також представники позивача [PERSON] підтримали вищезазначені позовні вимоги з підстав, які наведені у позовній заяві, а також не визнали з тих же підстав, заявлений до початку розгляду справи по суті зустрічний позов, не зважаючи навіть на висновки судової земельно-технічної експертизи, яка була призначена за клопотанням позивача [PERSON]. Відповідачка [PERSON] та її представник позов не визнали і до початку розгляду справи по суті подали зустрічний позов в якому просили суд визнати частково недійсним та скасувати рішення Таращанської міської ради від 19.02.2009 року №278-22-V в частині надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо безоплатної передачі [PERSON] та [PERSON] у спільну сумісну власність земельної ділянки, площею 0,072 га, рішення Таращанської міської Ради Київської області за № 481-33-V від 03 серпня 2010 року, а саме : п. 5.1. та п.5.2. списку за №1 додатку №3 до рішення сесії Таращанської міської Ради Київської області за №481-33-V від 03 серпня 2010 року, в частині затвердження технічної документації із землеустрою по виготовленню державних актів на право власності на земельні ділянки громадянам міста Тараща та передачі у приватну власність [PERSON] та [PERSON] вказаної земельної ділянки, визнати недійсним та скасувати державний акт на право приватної власності на земельну ділянку, серія ЯК №196089, площею 0,0719 га, кадастровий номер - 3224410100:01:039:0023, цільове призначення якої - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, виданий 28 жовтня 2010 року на ім'я - [PERSON] та зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за №011095604085, а також визнати недійсним та скасувати Додаток до державного акту на право приватної власності на земельну ділянку (Список співвласників земельної ділянки), серія ЯК №196089, виданий 27 вересня 2010 року на ім'я - [PERSON] та [PERSON] та скасувати державну реєстрацію права власності на вказану земельну ділянку з підстав порушення під час приватизації позивачами за первісним позовом вищевказаної земельної ділянки вимог ст. 89 ЗК України відповідно з якою земельна ділянка може належати на праві спільної сумісної власності лише громадянам і у спільній сумісній власності перебувають земельні ділянки, зокрема співвласників жилого будинку, а вони є такими співвласниками житлового будинку, розташованого в [ADDRESS] А після ознайомлення із висновком судової земельно-технічної експертизи, яка була призначена за клопотанням позивача [PERSON], заявлені позовні вимоги за первісним позовом визнали в частині визнання недійсними рішень суб'єкта владних повноважень та визнання недійсним Державного акта про право власності на земельну ділянку і то тільки із однієї підстави, яка була викладена в змісті позовної заяв, а саме - «накладання» земельних ділянок одна на одну, тобто земельної ділянки [PERSON] на земельну ділянку позивачів за первісним позовом, що знайшло підтвердження у висновку вказаної експертизи. Представник Таращанської міської ради визнав як вимоги первісного позову так і вимоги за зустрічним позовом, вважаючи, що обидва державні акти необхідно визнати недійсними, оскільки під час приватизації земельної ділянки, розташованої за адресою [ADDRESS], на якій збудований житловий будинок, який належить сторонам по справі - [PERSON] та [PERSON] з однієї сторони, [PERSON] з другої сторони на праві спільної часткової власності (з визначенням частки 53/100 та 47/100 відповідно в даному нерухомому майні) міською радою не було дотримано вимог то ст.ст. 86, 89 Земельного кодексу України згідно з якими вказані сторони, як співвласники житлового будинку, можуть одержати безоплатно (шляхом приватизації) земельну ділянку, що розташована біля належного їм на праві спільної часткової власності житлового будинку лише у спільну сумісну власність, яку в подальшому відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 89 ч. 4 ст. 120 ЗК України могли б поділити (або виділити) в добровільному порядку між собою відповідно до пропорції їхніх часток у праві спільної часткової власності на житловий будинок під [ADDRESS] як співвласниками зазначеного нерухомого майна або в разі недосягнення згоди між ними за рішенням суду. Тобто Таращанська міська Рада на своїй черговій сесії повинна була прийняти рішення про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо безоплатної передачі їм трьом - [PERSON], [PERSON] та [PERSON], у спільну сумісну власність земельну ділянку, загальною площею - 0,1000 га цільове призначення якої - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по [ADDRESS] а іншу залишкову частину зазначеної земельної ділянки, площею - 0,0308 га, вони могли б одержати також безкоштовно (шляхом приватизації) але вже за іншим цільовим призначенням, зокрема для ведення садівництва чи для ведення особистого селянського господарства. Представник відділу Держземагенства у Таращанському районі Київської області вважає, що по даній справі відділ в силу виконання своїх повноважень взагалі не може бути відповідачем і при ухваленні рішення покладається на розсуд суду. Представник реєстраційної служби Таращанського районного управління юстиції в Київській області в судове засідання не з'явився, надав суду листа з проханням провести розгляд справи без участі представника служби та ухвалити рішення суду відповідно до чинного законодавства. Судом встановлено та не заперечується сторонами, що співвласниками житлового будинку, розташованого в [ADDRESS] на праві спільної часткової власності є позивачі [PERSON] та [PERSON] у власності яких перебуває 53/100 вказаного будинку, та відповідач [PERSON] у власності якої перебуває 47/100 вказаного будинку. На підставі звернення позивачів [PERSON] та [PERSON] 19.02.2009 року Таращанською міською радою в порушення вимог ст.ст. 86, 89 ЗК України згідно з якими вказані позивачі та відповідач [PERSON], як співвласники житлового будинку, могли б одержати безоплатно (шляхом приватизації) земельну ділянку, що розташована біля належного їм на праві спільної часткової власності житлового будинку лише у спільну сумісну власність, яку в подальшому відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 89 ч. 4 ст. 120 ЗК України могли б поділити (або виділити) в добровільному порядку між собою відповідно до пропорції їхніх часток у праві спільної часткової власності на житловий будинок під [ADDRESS] як співвласниками зазначеного нерухомого майна або в разі недосягнення згоди між ними за рішенням суду, було прийнято рішення №278-22-V про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо безоплатної передачі [PERSON] та [PERSON] у спільну сумісну власність земельної ділянки, площею 0,072 га, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по [ADDRESS]. А згідно рішення сесії Таращанської міської ради від 03.08.2010 року №481-33-V було затверджено технічну документацію із землеустрою по виготовленню державних актів на право власності на земельні ділянки громадянам міста Тараща, в тому числі і позивачам [PERSON] та [PERSON] та передано у приватну власність [PERSON] та [PERSON] земельну ділянку, загальною площею 0,0719 га цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по [ADDRESS] 28 жовтня 2010 року на підставі рішення сесії Таращанської міської ради від 03.08.2010 року №481-33-V позивачам [PERSON] та [PERSON] було видано державний акт на право власності на земельну ділянку, серія ЯК №196089, площею 0,0719 га, кадастровий номер - 3224410100:01:039:0023, цільове призначення якої - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, який був зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за №011095604085. У вказаному державному акті власником земельної ділянки зазначена [PERSON], а в додатку до нього вона та позивач [PERSON] вони зазначені, як співвласники вказаної земельної ділянки - по 1/2 частки кожен. 22.07.2009 року на підставі звернення відповідачки [PERSON] Таращанською міською радою також в порушення вимог ст.ст. 86, 89 ЗК України було прийнято рішення №354-27-V щодо передачі [PERSON] у приватну власність земельної ділянки площею 0,08 га за адресою [ADDRESS] де невірно зазначено адресу земельної ділянки, оскільки адреса її розташування [ADDRESS] та призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по [ADDRESS]. А згідно рішення сесії Таращанської міської ради від 25.09.2012 року №330-23-VІ було затверджено технічну документацію із землеустрою по виготовленню державних актів на право власності на земельні ділянки громадянам міста Тараща, в тому числі і відповідачці [PERSON], яка проживає за адресою м. Тараща [ADDRESS] та передано їй у приватну власність земельну ділянку загальною площею 0,0582 га, яка розташована за адресою м. Тараща [ADDRESS], цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. 27 грудня 2012 року на підставі рішення сесії Таращанської міської ради від 25.09.2012 року №330-23-VІ відповідачці [PERSON] було видано державний акт на право власності на земельну ділянку, серія ЯЙ № 902903, площею 0,0582 га, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий №3224410100:01:039:0031, яка розташована за адресою [ADDRESS] який був зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за №3224410100010390031. Згідно із висновком судової земельно-технічної експертизи від 25.09.2014 року № 5291/14-41/12552 - 12554/14-41, з яким погодилися всі сторони, оскільки його ніхто із сторін не оскаржував та не надав щодо нього будь яких заперечень, встановлено, що місце розташування земельних ділянок згідно кадастрової карти та державних актів з кадастровими номерами 3224410100:01:039:0023 та 3224410100:01:039:0031 є суміжним, оскільки на земельній ділянці [ADDRESS] розташований житловий будинок, який обладнаний двома окремими виходами. На земельній ділянці [ADDRESS] яка перебуває у приватній власності співвласників: [PERSON] та [PERSON] знаходяться 53/200 частини житлового будинку та господарські споруди. На земельній ділянці [ADDRESS] яка перебуває у приватній власності [PERSON] знаходяться 47/100 частини житлового будинку та господарська споруда. Фактична площа земельної ділянки [ADDRESS] якою користуються співвласники: [PERSON] та [PERSON], становить - 0,0723 га. Фактична площа земельної ділянки [ADDRESS], якою користується [PERSON], становить - 0,0585 га. Загальна площа земельної ділянки № [ADDRESS] становить - 0,1308 га (0,0585га + 0,0723га). Фактична площа та розміри земельної ділянки [ADDRESS] якою користується [PERSON] частково не відповідають площі та розмірам, зазначеним в державному акті на право приватної власності на землю (серія ЯЙ № 902903). Згідно державного акта на право приватної власності (серія ЯЙ № 902903) [PERSON], належить земельна ділянка площею 0,0582 га, яка (згідно опису меж) має наступні розміри: А-Б - 22,45+37,30; -Б-В-10,71; - В-Г - 41,37+1,76+3,41+1,81+4,50+10,32+4,28+0,53+6,53; -Г-А-4,20. Фактична площа земельної ділянки (станом на час дослідження 23.07.2014), якою користується [PERSON], становить 0,0585 га, та має наступні розміри : - (А-Б) - (точки - «1-2-3-4») - 16,89+22,13+20,81; (Б-В) - (точки - «4-5-6») - 4,54+6,13; - (В-Г) - (точки - «6 - 7 - 8 - 9 - 10 - 11 - 12 - 13 - 14 - 15 - 16 - 17 - 18 - 19) -9,04+18,94+12,51+0,65+1,79+3,45+1,89+4,04+10,33+4,33+0,53+2,75+3,94; - (Г-А) - (точки - «19-1») - 4,20. Різниця між фактичною площею земельної ділянки та площею зазначеною в державному акті, становить 0,0003 га (3 кв.м.), тобто збільшена - на 0,0003 га. Фактична площа земельної ділянки (станом на час дослідження 23.07.2014), якою користуються співвласники: [PERSON] і [PERSON], становить 0,0723 га, та має наступні розміри : - (А-Б) - (точки - «19 - 32 - 31 - ЗО - 29 - 28 - 27 - 26 - 25 - 24 - 23») -3,94+2,75+0,53+4,33+10,33+4,04+1,89+3,45+1,79+0,65+12,51+18,94+9,04; - (Б-В) - (точки - «6-5-4») - 4,79+7,19; - (В-Г) - (точки - «4-3-2-1-22-21-20) - 29,40+12,61+9,19+0,74+1,10+6,68; - (Г-А) - (точки - «20-19») - 17,66. Різниця між фактичною площею земельної ділянки та площею зазначеною в державному акті (серія ЯК №196089), становить 0,0004 га (4 кв.м.), тобто збільшена - на 0,0004 га. Земельна ділянка площею S1=0,0027 га, яка зображена в додатку № 5 до висновку жовтим кольором та позначена точками: 14-1-13-12-11-10-2-18-17-16-14, залишилася вільною та не була включена при приватизації до загальної площі державних актів на право власності на земельні ділянки [PERSON] та співвласників [PERSON], [PERSON], які розташовані по [ADDRESS] Також земельна ділянка під житловим будинком, який згідно Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с. 15, 16, мал. № 8, № 9) належить [PERSON] і [PERSON] не включена в площу 0,0719 га, яка зазначена в державному акті (серія ЯК № 196089), та зображена в додатку № 3 до висновку і позначена точками: 17-16-15-14-30-31-17. Існує накладання земельної ділянки площею 0,0582 га кадастровий номер 3224410100:01:039:0031, яка належить [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 902903 на земельну ділянку площею 0,0719 га кадастровий номер 3224410100:01:039:0023, яка належить [PERSON] та [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 196089. Площа накладання, становить: S2=0,0004га, яка знаходиться під частиною житлового будинку, яка згідно Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно належить [PERSON] (а.с.77) та зображена в додатку № 4 до висновку блакитним кольором та позначена точками: 18-19-8-9, а також в додатку № 5 до висновку блакитним кольором та позначена точками: 2-19-8-9; S3=0,0006 га - знаходиться також під частиною належного [PERSON] житлового будинку, яка зображена в додатку № 4 до висновку блакитним кольором та позначена точками: 6-7-20-21-Б-С, а також в додатку № 5 до висновку блакитним кольором та позначена точками: 6-7-20-21-5-3-4-6; S4=0,0005 га - земельна ділянка зображена в додатку № 4 до висновку та позначена точками: С-Б-А-С. Тобто площа накладання, становить - 0,0015 га, яка зображена в додатку № 4, № 5 до висновку. Указані обставини встановлено з пояснень сторін, матеріалів справи вивчених в судовому засіданні. Враховуючи дані обставини, суд вважає, за можливе позов [PERSON] та [PERSON] до [PERSON], Таращанської міської ради Київської області та відділу Держземагенства у Таращанському районі Київської області задовольнити частково, в частині визнання недійсними рішень суб'єкта владних повноважень, визнання недійсним Державного акта про право власності на земельну ділянку, оскільки питання щодо визнання недійсною реєстрацію вказаного державного акта та припинення права власності на земельну ділянку, яке було визнано на підставі вказаного державного акта є похідним від тих вимог, які підлягають до задоволення, а зустрічний позов [PERSON] до Таращанської міської ради Київської області, [PERSON] та [PERSON], треті особи: відділ Держземагенства у Таращанському районі Київської області та Реєстраційна служба Таращанського районного управління юстиції в Київській області про визнання державного акту на право власності на земельну ділянку та рішення органу місцевого самоврядування недійсними та їх скасування, а також скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку задовольнити в повному обсязі, виходячи із наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 86 ЗК України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). Згідно ж зі ст.89 Земельного кодексу України земельна ділянка може належати на праві спільної сумісної власності лише громадянам. У спільній сумісній власності перебувають земельні ділянки: а) подружжя; б) членів фермерського господарства, якщо інше не передбачено угодою між ними; в) співвласників жилого будинку. Частинами першою та другою статті 116 ЗК України визначено, що громадяни і юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Відповідно до ст. 12 Земельного кодексу України, п. 34 ст. 26 та ст. 46 Закону України «Про місцеве самоврядування», вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин відноситься до виключної компетенції сільських, селищних, міських рад та здійснюється на сесіях цих рад шляхом прийняття рішень. Згідно ст. 59 вказаного Закону рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. Статтею 118 ЗК України визначено порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами. Так, відповідно до частин першої, другої, шостої, сьомої, восьмої, дев'ятої, десятої цієї статті (у редакції, яка була чинною на час виникнення правовідносин) громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. Рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки. Громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для будівництва та обслуговування жилого будинку у межах норм безоплатної приватизації, подають заяву про вибір місця розташування земельної ділянки до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. Вибір місця розташування земельної ділянки та надання дозволу і вимог на розроблення проекту її відведення здійснюються в порядку, встановленому статтею 151 ЗК України. Проект відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян організаціями, які мають відповідні дозволи (ліцензії) на виконання цих видів робіт, у строки, що обумовлюються угодою сторін. Проект відведення земельної ділянки погоджується з органом по земельних ресурсах, природоохоронним і санітарно-епідеміологічним органами, органами архітектури і охорони культурної спадщини та подається на розгляд відповідних місцевої державної адміністрації або органу місцевого самоврядування. Районна, Київська чи Севастопольська міська державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада у місячний строк розглядає проект відведення та приймає рішення про передачу земельної ділянки у власність. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом (частина перша статті 126 ЗК України в редакції, яка була чинною на момент виникнення правовідносин). Згідно із частиною третьою статті 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. Таким чином, державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. У спорах, пов'язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. В судовому засіданні знайшла підтвердження та обставина, що рішення Таращанської міської ради на підставі яких були видані державні акти, як позивачам по справі за первинним позовом [PERSON] та [PERSON], так і відповідачці за первинним позовом та позивачці за зустрічним позовом [PERSON], які є співвласниками житлового будинку, розташованого в [ADDRESS] у фактичному користуванні яких перебуває земельна площею 0,1308 га, яка також розташована за вказаною адресою, були прийняті з порушенням вимог ст.ст. 86, 89 ЗК України, згідно з якими вказані сторони, як співвласники житлового будинку, можуть одержати безоплатно (шляхом приватизації) земельну ділянку, що розташована біля належного їм на праві спільної часткової власності житлового будинку лише у спільну сумісну власність, яку в подальшому відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 89 ч. 4 ст. 120 ЗК України могли б поділити (або виділити) в добровільному порядку між собою відповідно до пропорції їхніх часток у праві спільної часткової власності на житловий будинок під [ADDRESS] як співвласниками зазначеного нерухомого майна або в разі недосягнення згоди між ними за рішенням суду. Тобто Таращанська міська Рада на своїй черговій сесії повинна була прийняти рішення про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо безоплатної передачі їм трьом - [PERSON], [PERSON] та [PERSON], у спільну сумісну власність земельну ділянку, загальною площею - 0,1000 га цільове призначення якої - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по [ADDRESS] а іншу залишкову частину зазначеної земельної ділянки, площею - 0,0308 га, вони могли б одержати також безкоштовно (шляхом приватизації) але вже за іншим цільовим призначенням, зокрема для ведення садівництва чи для ведення особистого селянського господарства. Відповідно до чинного законодавства підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов'язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв'язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів громадян, в даному випадку позивачів [PERSON], [PERSON] та відповідачки [PERSON] у даній справі, яке полягає в тому, що існує накладання земельної ділянки площею 0,0582 га кадастровий номер 3224410100:01:039:0031, яка належить [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 902903 на земельну ділянку площею 0,0719 га кадастровий номер 3224410100:01:039:0023, яка належить [PERSON] та [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 196089 загальною площею 0,0015 га, з якої дві земельні ділянки: S2=0,0004га та S3=0,0006 га знаходяться під частиною житлового будинку, яка згідно Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно належить [PERSON] (а.с.77) та зображені в додатках № 4 та № 5 до висновку судової земельно-технічної експертизи, в зв'язку з чим обидва державні акти необхідно визнати недійсними. Відповідно до ст. 26 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень і у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав, а тому вимоги за зустрічним позовом про скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку також підлягають задоволенню. Понесені сторонами судові витрати підлягають задоволенню згідно ст. 88 ЦПК України, позивачам пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачам - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачам відмовлено, тобто на підставі часткового задоволення первісного позову щодо якого задоволено три вимоги з п'яти, то на користь позивача [PERSON], який поніс витрати, пов'язані з проведення судової земельно-технічної експертизи в сумі 5920 грн. підлягає стягненню сума 3552 грн. в таких розмірах - 2386 грн. з Таращанської міської ради та 1184 грн. із [PERSON] (згідно частини задоволених вимог до кожного з них), а також на користь позивачка за зустрічним позовом [PERSON] на підставі задоволення в повному обсязі її вимог підлягають стягненню з відповідачів за зустрічним позовом, понесені нею судові витрати, які підтверджені належними та допустимими доказами в розмірі 5143,60 грн. (витрати по сплаті судового збору в розмірі 243,60 грн. та витрати на правову допомогу в розмір 4900 грн.), по 1714,53 грн. (5143,60 грн.: 3) з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: partial