Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-02 00:00:00

Адвокат [PERSON] в інтересах [PERSON] та [PERSON] звернулася до суду з даною позовною заявою до [PERSON] із вимогами визнати [PERSON], [INFO], такою, що втратила право користування житловим приміщення, а саме квартирою №3 в будинку №6 по пров. Красному в м.Жмеринка Вінницької області, посилаючись на підстави відсутності останньої в даному житлі понад один рік без поважних причин. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 02.10.2017 р. Жмеринською міською державною нотаріальною конторою за реєстром №1-1308 позивачка [PERSON] являється власником 3/4 частини квартири №3 в будинку № 6 по пров.Червоному в м.Жмеринка Вінницької області. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 18.03.2005 р. Жмеринською міською державною нотаріальною конторою за реєстром № 2-458, позивачка [PERSON] являється власником 1/4 частини квартири №3 в будинку №6 по пров.Червоному в м. Жмеринка Вінницької області. Згідно картки прописки та особистого рахунку на квартиру, відповідачка [PERSON] з 26.02.2013 р. значиться зареєстрованою в належній позивачам на праві спільної часткової власності квартирі №3 в буд. №6 по пров.Червоному в м.Жмеринка, Вінницької області, але за місцем реєстрації ніколи не проживала та не проживає, так як попередній власник квартири [PERSON] прописала відповідачку з метою отримання останньою закордонного паспорта, після отримання якого відповідачка пообіцяла, що зніметься з реєстрації, але після отримання закордонного паспорта відповідачка виїхала невідомо куди та з реєстрації не знялася. На усне звернення до відповідачки в телефонному режимі знятися з реєстрації з належної позивачам на праві спільної часткової власності квартири відповідачка категорично відмовляється. Позивачки бажають продати вказану квартиру, в якому зареєстрована, але не проживає відповідачка, але покупці не бажають купувати квартиру з зареєстрованою в ній відповідачкою по справі [PERSON] Відповідачка більше одного року в належній позивачам квартирі без поважних на те причин не проживає, добровільно знятися з реєстрації за даною адресою категорично відмовляється, чим чинить позивачам перешкоди в користуванні та розпорядженні власністю належною їм на праві спільної часткової власності квартирою. Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 29.03.2018 року відкрито провадження та призначено розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Як вбачається з поштового повідомлення, яке повернулось на адресу суду, позивачі отримали копію ухвали про відкриття провадження. На адресу суду повернувся конверт із відміткою «за закінченням терміну зберігання», який був направлений на адресу відповідачки. Згідно з положеннями частини сьомої та восьмої статті 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Таким чином, відповідачка [PERSON] вважається належним чином повідомленою про розгляд її справи судом, відзиву на позовну заяву не надіслала. З огляду на вищезазначене суд, на підставі ч.5 ст.279 ЦПК України розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлені такі обставини. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 02.10.2017 р. Жмеринською міською державною нотаріальною конторою за реєстром №1-1308 позивачка [PERSON] являється власником 3/4 частини квартири №3 в будинку № 6 по пров.Червоному в м.Жмеринка Вінницької області. (а.с.16-17). Відповідно свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 18.03.2005 р. Жмеринською міською державною нотаріальною конторою за реєстром № 2-458, позивачка [PERSON] являється власником 1/4 частини квартири [ADDRESS]. (а.с.18-19). Згідно технічного паспорту [PERSON] є власником 3/4, а [PERSON] власником 1/4 частин квартири №3 в будинку № 6 по пров.Червоному в м.Жмеринка Вінницької області (а.с.20-21). Згідно картки прописки (а.с.22) та особистого рахунку №0603 на квартиру, виданого ТОВ УК «ЖККП», відповідачка [PERSON] з 26.02.2013 р. значиться зареєстрованою в [INFO] (а.с.23) але за місцем реєстрації ніколи не проживала та не проживає, що підтверджується актом ТОВ «Ук»ЖККП від 20.02.2018 року (а.с.24). Вказані правовідносини регулюються Цивільним кодексом України та Житловим Кодексом України. Відповідно до ст.7 ч.1 п.2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. У відповідності до ст.150 Житлового кодексу України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно ч.1 ст.109 Житлового Кодексу України виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст.ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до положень ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. З огляду на дослідженні в судовому засіданні докази в суду немає сумнівів щодо справжності обставин, викладених у заяві представником позивачів, які свідчать про те, що відповідачка більше одного року в належній позивачам квартирі без поважних на те причин не проживає, добровільно знятися з реєстрації за даною адресою відмовляється, чим чинить позивачам перешкоди в користуванні та розпорядженні власністю належною їм на праві спільної часткової власності квартирою. Оскільки відповідачка проти позову не заперечила, відзиву на позовну заяву у визначені судом строки не подала, а тому суд вважає, що вона повністю погодилася із позовом і не заперечувала викладені в ньому обставини та не наполягала на їх доведенні згідно вимог ст.81 ЦПК України З урахуванням задоволення позову відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідачки необхідно стягнути на користь позивачів судовий збір в розмірі по 352,40 грн. кожному.

Outcome: approved