Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-15 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, посилаючись на наступне. Позивачам на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS], загальною площею 101,00 кв.м., яка складається із чотирьох кімнат, санвузла, коридору, кухні та проживають в ній разом із малолітньою дитиною з 2004 року. В 2005-2006 роках позивачами за власний рахунок був виконаний у вищевказаній квартирі ремонт. На четвертому поверсі зазначеного вище будинку розташована квартира [ADDRESS], власником якої є [PERSON]. Приблизно літом 2010 року власник квартири [ADDRESS] почала робити реконструкцію, переустаткування й перепланування належної їй квартири без дозвільних документів, передбачених законодавством України в даній сфері, а також без проекту й згоди всіх проживаючих у даному багатоквартирному будинку власників квартир. Зазначені дії власника квартири [ADDRESS] виразилися в демонтажі горищного перекриття та зведенні балконів, у самовільному зведенні п'ятого поверху. У результаті зазначених дій, у квартиру [ADDRESS] почали проникати атмосферні опади, внаслідок чого у квартирі частково обрушилася стеля, на стінах утворилися тріщини, у спальні на стелі є смуга замочування з утворенням чорних плям і грибка. У всіх приміщеннях квартири є запах вогкості й ознаки цвілі. На кухні па стелі утворилися плями іржавого кольору, здуття й відшарування побілочного шару із грибковими утвореннями, у дитячій кімнаті в результаті вологи, крім цвілі й вогкості, відбулося здуття паркету. 03.09.2010 року комісія в складі начальника ділянки № 10 КП ЖКС «Фонтанський» провела обстеження квартири, у результаті якого було встановлено, що причиною попадання атмосферних опадів у квартиру [ADDRESS] є проведення ремонтно-будівельних робіт у квартирі [ADDRESS] із грубими порушеннями будівельних норм і правил. Таким чином, позивачі просили суд стягнути з відповідачки [PERSON] матеріальну шкоду, а саме: кошти необхідні для проведення відновлюваного ремонту квартири [ADDRESS] в сумі 150 000 грн. та моральна шкоду, оцінену в 200 000 грн. 02.07.2013 року, представником позивачів було уточнено позовні вимоги, а саме: стягнути з відповідача [PERSON] матеріальну шкоду в розмірі 270.679,00 грн. та моральну шкоду - 79.321,00 грн. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та представник позивачів уточнений позов підтримали та просили суд його задовольнити, представник відповідача [PERSON], [PERSON] проти задоволення позову заперечував, посилаючись на те, що [PERSON] придбала уже реконструйовану квартиру [ADDRESS], співвідповідач [PERSON] до судового засідання не з'явилася, про час, дату та місце розгляду справи була належним чином повідомлена. Суд, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, вислухавши пояснення учасників цивільного процесу, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Як випливає з матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], загальною площею 101 кв.м., яка складається із чотирьох кімнат, санвузла, коридору, кухні та проживають в ній разом із малолітньою дитиною з 2004 року, що підтверджується договором купівлі-продажу від 16.11.2004 року ВВО № 536454, укладеним між [PERSON] з одного боку та позивачами з іншого, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 3783. Згідно вищевказаного договору, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували право приватної власності на квартиру [ADDRESS], загальною площею 101 кв.м., в комунальному підприємстві «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості» (витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 5529429 від 22.11.2004 року). Позивачами до суду були надали письмові докази на підтвердження того, що майнова шкода заподіяна їм з вини відповідача [PERSON] - факт залиття квартири підтверджується актом від 03.09.2010 р. (Том № 1 а.с.9), який також підтверджує факт проведення (на дату обстеження) ремонтно-будівельних робіт з боку власника квартир [ADDRESS], внаслідок яких у квартирі [ADDRESS] виникли відповідні пошкодження. А саме, 03.09.2010 року комісія у складі начальника ділянки № 10 КП «ЖКС «Фонтанський» Новака І.В. за участю майстрів тієї ж ділянки [PERSON] та [PERSON], у зв'язку із зверненням позивачів, провела обстеження квартири [ADDRESS], в результаті якого було встановлено, що внаслідок проведення ремонтно-будівельних робіт у квартирі [ADDRESS], а також демонтажу водостокових стояків на фасадній частині у дворі дому [ADDRESS] виникли відповідні пошкодження, у т.ч. у квартирі частково обвалилася стеля, на стінах утворилися тріщини, замочування з утворенням чорних плям і грибка. У всіх приміщеннях квартири присутній запах вогкості й ознаки цвілі, а також здуття й відшарування венеціанської штукатурки. На кухні на стелі утворилися плями іржавого кольору, здуття й відшарування побілочного шару із грибковими утвореннями, у дитячій кімнаті в результаті потрапляння вологи, крім цвілі й вогкості, відбулося здуття паркету. Таким чином, судом встановлено, що пошкодження квартири позивачів відбулося з вини власника вище розташованої квартири [ADDRESS]. На час залиття квартири позивачів, власником квартири [ADDRESS] була [PERSON], що підтверджується договором купівлі-продажу від 06.08.2010 року, укладеним між [PERSON] з одного боку та [PERSON] з іншого, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 2569. [PERSON] володіла вказаною вище квартирою на підставі Свідоцтва про право власності від 08.07.2010 року, виданого виконавчим комітетом Одеської міської ради. Згідно вищевказаного договору, [PERSON] зареєструвала право приватної власності на квартиру [ADDRESS], загальною площею 52,9 кв.м., в комунальному підприємстві «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості» (витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 27074002 від 19.09.2010 року). Також, 19.08.2010 року [PERSON] зареєструвала своє право власності на квартири [ADDRESS] та [ADDRESS], а 15.02.2011 року на квартиру [ADDRESS]. Твердження представника відповідача [PERSON] щодо невиконання з її боку після придбання кв. [ADDRESS] будь-яких ремонтно-будівельних робіт спростовуються копією Технічного звіту (Том № 1 а.с.58-71) виконаного станом на січень 2011 року ТОВ «ЕКСПРЕСПРОЕКТБУД» на підставі замовлення [PERSON] (заказ: 18-01/11). Звіт включає відповідні висновки щодо можливості збереження та експлуатації тамбурного проходу в квартири [ADDRESS], [ADDRESS] [ADDRESS], [ADDRESS], а також фотофіксацію проведення робіт з реконструкції тамбурного проходу. Робити з реконструкції та перепланування кв. [ADDRESS] фактично проводились приблизно з літа 2010 року та продовжувались до весни 2011 року. Будівельні роботи здійснювались без дозвільних документів, передбачених законодавством України в даній сфері, а також без проекту й згоди всіх проживаючих у даному багатоквартирному будинку власників квартир, що підтверджується матеріалами справи, у т.ч.: листом Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради вих. №115/исх від 02.03.2011 р. (Том № 1 а.с. 152), листом Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області вих. №01/11-1185 від 17.03.2011 рок у(Том № 1 а.с. 153), листом Приморської районної адміністрації Одеської міської ради вих. №к-699/3 від 26.09.2011 року (Том № 1 а.с. 154), листом Прокуратури Приморського району м. Одеси вих. №7-481-11 від 28.04.2011 року(Том № 1 а.с. 155). Як роз'яснено в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009р. №14 «Про судове рішення у цивільній справі», «...рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку», і крім того, «...при ухваленні рішення суд відповідно до статті 212 ЦПК оцінює докази з урахуванням вимог статей 58 та 59 ЦПК про їх належність і допустимість. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування». Як вказується в п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.1997р. №8 «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах», судам потрібно мати на увазі, що акти чи інші документи, в тому числі відомчі, де зазначаються обставини, встановлені із застосуванням спеціальних знань (наприклад, про причини аварії, вартість ремонту, розмір нестачі матеріальних цінностей), не можуть розглядатися як висновок експерта та бути підставою для відмови в призначенні експертизи, навіть якщо вони одержані на запит суду, органу дізнання, слідчого або адвоката. За результатами проведеної, згідно ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 31.01.2012 року, Одеським науково-дослідним інститутом судових експертиз будівельно-технічної експертизи, було складено «Заключение №1831/1281 судебной строительно-технической экспертизы по иску [PERSON] и др. к [PERSON] о возмещении морального и материального ущерба» від 24.04.2013 р., відповідно до якого (Том № 1 а.с. 258), зокрема «п.5. Технической причиной образования этих повреждений (повреждение стен, потолка, пола) является попадание влаги в помещения кв. [ADDRESS] при проведении ремонтно-строительных работ в [ADDRESS]. Причиной повреждений фасада является механическое воздействие при проведении ремонтно-строительных работ в [ADDRESS].». З наданого до суду звіту також вбачається, що розмір майнової шкоди що підлягає відшкодуванню на користь Позивачів на дату експертного дослідження (24.04.2013 р.) становить 270.679,00 гривень. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 2 ст. 1166 ЦК України, особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже, судом не встановлено, а представником відповідача [PERSON] не надано жодного доказу відсутності у останньої вини у затопленні квартири [ADDRESS], яка належить позивачам. Також, [PERSON] та [PERSON] просили суд стягнути на їх користь моральну шкоду, яку вони оцінюють у розмірі 79.321,00 гривень. Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Статтею 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995 р. (далі - Постанова), під моральною шкодою слід розуміти витрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Крім того, пункт 4 Постанови передбачає, що у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно Позивачам, з яких міркувань вони виходили, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. У відповідності до п. 9 Постанови, розмір відшкодування завданої моральної (немайнової) шкоди, суд визначає залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачам моральних і фізичних страждань, з урахуванням їх характеру і тривалості, стану здоров'я потерпілого, тяжкості завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотних вимушених змін у його життєвих стосунках. Відповідно до чинного законодавства України, моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Таким чином, несвоєчасне відшкодування спричиненого збитку, не дає змоги позивачам користуватися своєю власністю (відремонтованою, охайною квартирою), порушує їх нормальні життєві зв'язки через неможливість продовження активного громадського життя, відносини із близькими людьми. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Таким чином, суд, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, вважає можливим задовольнити позовні вимоги позивачів щодо відшкодування моральної шкоди частково в розмірі 4000,00 (чотири тисячі) гривень. Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК У країни, судові витрати складаються з судового боргу та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Судові витрати позивачів на момент подання позову складають судовий збір у розмірі 800,00 (вісімсот) гривень. На підставі ст. 22-23, 1166-1167 ЦК України, ст. ст. 3-4, 10-11, 15, 38, 44, 59-61, 79, 88, 109, 208-209, 212- 215, 218, 294 ЦПК України, суд, -

Outcome: partial