Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-13 00:00:00

[PERSON] яка діє в інтересах [PERSON] звернулася до суду з позовом до Комарівської сільської ради Галицького району Івано-Франківської області про визнання права власності на житловий будинок: № 244, житловою площею 17,2 кв.м., загальною площею 45,6 кв.м., сарай (Б) 2,5 кв.м., сарай (В) ,8 кв.м., що знаходиться в селі Комарів, Галицького району Івано-Франківської області по вулиці Левицького, які розміщенні на земельній ділянці кадастровий номер 2621284201:01:001:0235 в порядку спадкування за заповітом після смерті - [PERSON]. Просить позов задовольнити, визнати за позивачем право власності на житловий будинок в порядку спавдкування за заповітом. Представник позивача в судове засідання не з`явився, попередньо подав заяву про підтримання позовних вимог повністю та просив справу слухати за його відсутності. Представник Комарівської сільської ради подав суду заяву, в якій зазначив, що заперечень щодо позовної заяви немає, справу просить слухати за відсутності представника сільської ради. Відповідно до положень ч. 2 ст. 197 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється. Суд, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 01 серпня 2016 року померла баба позивача - [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії I-HM № 236238 від 01.08.216 року. Спадкодавець, [PERSON], за життя була власником житлового будинку, що знаходииться у с. Комарів по вул. Левицького буд. №244, Галицького району, Івано-Франківської області, що підтверджується довідкою, виданою Виконавчим комітетом Комарівської сільської ради № 745 від 25.12.2016 року, Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно (індексний номер: 29073954 від 05.11.2014 р.) земельну ділянку, кадастровий номер 262128421:01:001:0235, на якій знаходиться житловий будинок, та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 29074069 від 05.11.2014 року. Після смерті баби позивача відкрилася спадщина за заповітом. Ще за життя [PERSON] залишила заповіт, посвідчений 28 жовтня 2005 року секретарем Комарівської сільської ради Галицького району Івано-Франківської області, за яким все належне їй майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі, все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право заповіла [PERSON] (дошлюбне прізвище позивача) [PERSON]. Після укладення шлюбу позивач носить прізвище [PERSON]. До складу спадкового майна входить житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в с. Комарів по вулиці Левицького, буд. №244, Галицького району Івано-Франківської області. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків від спадкодавця до спадкоємців. Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи зазначені у заповіті. Так, статтею 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до п. 3.1 роз'яснень, що містяться у листі Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Представник позивача [PERSON], в інтересах позивача у встановлений заком строк звернулася до державного нотаріуса Галицької державної нотаріальної контори [PERSON] з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Однак, нотаріус повідомила про те, що у звязку із тим, що у заявника відсутні правовстановлюючі документи на майно спадкодавця, а саме: на житловий будинок № 244 по вулиці Левицького, у с.Комарів, Галицького району Івано-Франківської області. Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України - власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У відповідності із ст. 1233 Цивільного кодексу України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. У відповідності із ст. 1268 ч. 1 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За таких обставин, суд вважає, за позивачем слід визнати право власності на спадкове майно, а саме: на житловий будинок: № 244, житловою площею 17,2 кв.м., загальною площею 45,6 кв.м., сарай (Б) 2,5 кв.м., сарай (В) ,8 кв.м., що знаходиться в селі Комарів, Галицького району Івано-Франківської області по вулиці Левицького, які розміщенні на земельній ділянці кадастровий номер 2621284201:01:001:0235 в порядку спадкування за заповітом після смерті - [PERSON]. На підставі викладеного та,

Outcome: approved