Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-11 00:00:00

[PERSON], що діє від власного імені та як законний представник (мати) в інтересах та від імені малолітньої доньки [PERSON], [INFO], звернулась в суд з позовом про визнання особи такою, що втратила право користування житлом. Позовні вимоги обгрунтовує слідуючими обставинами. На підставі ухвали Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 17.09.2015 року по справі № 723/2319/15-ц [PERSON] та її малолітня донька [PERSON], [INFO], в рівних частках є власниками житлового будинку, що знаходиться за адресою: Чернівецька область, Сторожинецький район, село Панка, вул.Головна, 117. У будинку зареєстроване місце проживання відповідача [PERSON], яка була членом сімї колишнього власника будинку [PERSON], що померла 28.02.2009 року. Відповідач не є членом сім'ї [PERSON] та [PERSON] як нових власників будинку, між сторонами відсутня будь-яка угода щодо користування житлом. Також позивач зазначає, що оскільки у [PERSON] у звязку зі смертю припинилось право власності на будинок, відповідач втратила право на користування цим будинком. Позивач в судове засідання не зявилась, її представник [PERSON] подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу за відсутності позивача та її представника. Відповідач в судове засідання не зявилась, хоча була належним чином повідомлена про місце та час розгляду справи. У звязку з цим суд ухвалив розглянути справу за відсутності відповідача у порядку заочного провадження на підставі наявних у справі доказів. Представник позивача [PERSON] в поданій до суду заяві не зазначив заперечень проти заочного розгляду справи. Дослідивши письмові докази, виходячи із встановлених обставин справи та відповідних їм правовідносин суд вважає необхідним позов [PERSON], що діє від власного імені та як законний представник (мати) в інтересах та від імені малолітньої доньки [PERSON], [INFO], задовольнити повністю з наступних підстав. В судовому засіданні судом встановлено, що на підставі ухвали Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 17.09.2015 року по справі № 723/2319/15-ц [PERSON] та її малолітня донька [PERSON], [INFO], в рівних частках є власниками житлового будинку, що знаходиться за адресою: Чернівецька область, Сторожинецький район, село Панка, вул.Головна, 117. Право власності на житловий будинок 06.10.2015 року зареєстровано за [PERSON] та [PERSON] в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. У будинку зареєстроване місце проживання відповідача [PERSON], яка була членом сімї колишнього власника будинку [PERSON], що померла 28.02.2009 року. Відповідно до ч.1 ст.360-7 ЦПК України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Верховним Судом України в постанові від 05.11.2014 року у справі за № 6-158цс14 викладений наступний висновок. Відповідно до частини першої статті 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб. Згідно положень статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Статтею 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сімї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України. Аналіз вищенаведених правових норм дає підстави для висновку про те, що право членів сімї власника будинку користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сімї якого вони є; із припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сімї. В матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач є членом сім'ї [PERSON] та [PERSON], [INFO], як власників будинку, та що між сторонами наявна угода щодо користування вказаним будинком. Згідно п.11 ч.1 ст. 346 ЦК України однією з підстав припинення права власності є смерть власника. \~ Таким чином, з 28.02.2009 року, тобто з дня смерті [PERSON], відповідач [PERSON] як член її сімї втратила право на користування цим будинком. Тому, аналізуючи всі докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved