Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-24 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі. Шлюб між ними розірвано. У шлюбі в них народилася 02.08.1997 року дочка [PERSON]. [PERSON] звернулася до суду з позовом до батька [PERSON] про стягнення аліментів на його утримання, так як вона потребує матеріальної допомоги, у звязку з навчанням за денною формою у Камінь Каширському вищому професійному училищі, в розмірі 600 грн., щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і на період її навчання . [PERSON] позовні вимоги мотивує тим, що вона потребує матеріальної допомоги, у звязку з навчанням. Відповідач її матеріально не підтримує. Позивачка підтримала позовні вимоги, згідна, щоб відповідач сплачував аліменти на її утримання у розмірі 500 гривень. Відповідач не зявився у судове засідання, звернувся із письмовою заявою про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав частково, згідний сплачувати 500 гривень аліментів щомісячно. Заслухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. З досліджених письмових доказів встановлено, що відповідач є батьком позивачки [PERSON], яка навчається за денною формою у ДПТНЗ « Камінь Каширське ВПУ» з 01.09.2014 року по 10.01.2016 рік . Відповідно ст. 199 СК України обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син, продовжують навчання у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання ч. 2 вказаної статті. Згідно ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з врахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розмірі аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітнім дочкою, сином ч. 2 вказаної статті. У відповідності до частин 1, 2. 3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При цьому, відповідно до ст. 182 СК України, при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, та інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні дослідженими доказами встановлено, що матеріальне становище позивача і відповідача є задовільним. Враховуючи матеріальне становище сторін, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути аліменти узгоджені між сторонами, у розмірі 500 грн., задовольнивши частково заявлений позов. Понесені позивачем судові витрати в справі при подачі позову в суд, повязані зі сплатою судового збору, на підставі ч. 1 ст. 88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, у розмірі 487 грн. 20 коп.. На підставі викладеного,

Outcome: partial