Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-06 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та дружини до досягнення дитиною трьох років. Позивач зазначала, що вони з відповідачем зареєстрували шлюб 07 липня 2016 року у виконавчому комітеті Красилівської сільської ради Броварського району у Київській області, актовий запис №4. Від спільного подружнього життя мають неповнолітнього сина: [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя у них з відповідачем не склалося, оскільки у них виявились несумісні характери та різні погляди на життя, в результаті чого виникають постійні сварки та непорозуміння, шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. З цих причин вважає, що примирення між ними неможливе, термін на примирення не потрібен, тому просить шлюб між ними розірвати. Майнового спору між ними немає. Після прпинення спільного проживання сторін, дитина проживає разом із позивачем. Відповідач проживає окремо, має постійний дохід, а тому зобов'язаний надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Посилаючись на викладене, з урахуванням уточнення позовних вимог, позивач просила суд шлюб між нею і відповідачем розірвати, стягнути із відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття. Також просила стягнути з відповідача аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частки від усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною трьох років. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, про місце та час розгляду справи повідомлялася належним чином. Направила до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила про їх задоволення в повному обсязі. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, про місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Направив до суду відзив на позов, в якому зазначав, що приймає безпосередню участь в утриманні та вихованні неповнолітнього сина та здійснює грошові перекази для сина на рахунок його матері - позивача [PERSON] Крім того, зазначав, що має на утриманні дочку від першого шлюбу. Позов в частині стягнення аліментів на утримання дружини вважає необґрунтованим, оскільки стверджує, що позивач працює. Просив врахувати викладене та не заперечував проти розірвання шлюбу та стягнення з нього аліментів на утримання дитини в розмірі 1/6 частки від усіх видів заробітку (доходу). Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно до ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що шлюб між сторонами було укладено 07 липня 2016 року у виконавчому комітеті Красилівської сільської ради Броварського району у Київській області, актовий запис №4 (а.с.8). Від спільного подружнього життя мають неповнолітнього сина: [PERSON] , [INFO] (а.с.9). Сторони подружніх стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть. За таких обставин суд приходить до обґрунтованого висновку про те, що шлюб носить формальний характер та підлягає розірванню. Відповідач [PERSON] є батьком неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження останнього (а.с.9) і, на підставі ст.180 Сімейного Кодексу України, відповідач зобов`язаний утримувати неповнолітнього сина до досягнення ним повноліття. В ст. 182 СК України, зазначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ЗУ «Про Державний бюджет України на 2019 рік», прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років становить: з 01 січня 2019 року - 2027 грн., з 01 липня 2019 року - 2118 грн., з 01 грудня 2019 року - 2218 грн. Згідно із ч. 2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. За таких обставин, з розрахунку на одну дитину та з урахуванням того, що участь у вихованні та утриманні дитини повинні приймати двоє батьків, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів у розмірі 1/4 від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, тобто з 11 січня 2019 року по [INFO]. Також підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача аліментів на утримання позивача у розмірі 1/6 частки від усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною трьох років.

Outcome: approved