Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-15 00:00:00

Адвокат Дмитренко І.М., який діє в інтересах позивача [PERSON] , звернувся до суду з позовом до [PERSON] про припинення стягнення аліментів та зменшення розміру стягуваних аліментів. В позові зазначив, що відповідно до судового наказу від 24.02.2021 року з нього на користь відповідача стягуються на утримання трьох дітей [PERSON] , 2005 року народження, [PERSON] , 2009 року народження та [PERSON] , 2014 року народження, аліменти у розмірі 1/2 частини його заробітку (доходу) щомісяця. Вказав також, що син [PERSON] з січня 2021 року проживає разом з ним в м.Нова Одеса Миколаївської області, навчається в Новоодеській ЗОШ І-ІІІ ступенів №1, перебуває на його повному утриманні. Відповідач участі в утриманні сина не приймає, матеріальної допомоги не надає. В зв`язку з викладеним, позивач вважає, що відповідач безпідставно отримує від нього аліменти на утримання сина, тому просить припинити з нього стягнення аліментів на користь відповідача на утримання [PERSON] та зменшити розмір стягуваних аліментів на утримання [PERSON] , 2005 року народження та [PERSON] , 2014 року народження, визначивши їх у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку. В судове засідання позивач не з`явився, від його представника - адвоката Дмитренка І.М. надійшла заява про підтримання позовних вимог та розгляд справи без їх участі. Відповідач в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги визнає. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. З матеріалів справи встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який рішенням Кодимського районного суду Одеської області №503/1018/19 від 10.10.2019 року розірвано (а.с.9). Позивач є батьком неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , повторно виданого 17.11.2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Кодимського районного управління юстиції Одеської області (а.с.11), [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , повторно виданого 17.11.2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Кодимського районного управління юстиції Одеської області (а.с.12) та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, повторно виданого 15.02.2019 року Кодимським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області (а.с.13). Судовим наказом Кодимського районного суду у справі №503/1903/20 від 24.02.2021 року із [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в розмірі 1/2 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с.10). Із довідки виконавчого комітету Новоодеської міської ради №3942 від 29.04.2021 року та акту обстеження по факту проживання від 29.04.2021 року, складеного головним інспектором КП «Правопорядок», встановлено, що [PERSON] , 2009 року народження проживає разом із батьком [PERSON] за адресою [ADDRESS] (а.с.14-15). Із довідки №42 від 27.04.2021 року, виданої директором школи, встановлено, що [PERSON] , [INFO] навчається в Новоодеській ЗОШ І-ІІІ ступенів №1 Новоодеської районної ради Миколаївської області (а.с.16). Згідно статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Положеннями статті 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стаття 179 СК України передбачає, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. За правилами ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Таким чином, з урахуванням предмета даного спору (припинення стягнення аліментів на утримання дитини), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час звернення до суду з позовом і розгляду справи судом та ухвалення рішення по справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником. При вирішенні цього спору суд також враховує правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 04 вересня 2019 року (справа № 711/8561/16), відповідно до якого за своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків, хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні. Частиною першою статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Отже, вказана норма закону пов`язує можливість зменшення розміру аліментів за наявності однієї з підстав, зокрема, зміни сімейного, або зміни матеріального стану, та не вимагає для цього обов`язкової наявності обох цих підстав. Відповідно до пункту 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у частині 2 статті 182 СК України. Відповідно до роз`яснень, які містяться в пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до статті 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Згідно ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначення розміру платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Відповідно норм Сімейного кодексу України, вбачається, що припинення стягнення аліментів можливим є у тому випадку, коли одержувач аліментів, наприклад, мати дитини не витрачає отримувані нею аліменти на дитину. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я одержувача аліментів матері дитини. При цьому обов`язок платника аліментів утримувати дитину не припиняється. Згідно з ч.2 ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, оскільки досліджені судом докази по справі свідчать про те, що неповнолітній син [PERSON] , 2009 року народження, не проживає разом з відповідачем, на користь якої стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей, а проживає з батьком [PERSON] , який є платником аліментів, при цьому неповнолітній [PERSON] знаходиться на повному його утриманні, суд вважає, що змінився сімейний стан особи, яка сплачує аліменти та змінилися обставини, що впливають на визначення розміру платежів, їх тривалість чи припинення, тому суд дійшов до висновку про необхідність зменшення розміру аліментів, визначеного рішенням суду. В той же час, враховуючи те, що двоє неповнолітніх дітей [PERSON] , 2005 року народження та [PERSON] , 2014 року народження, продовжують проживати разом з матір`ю - відповідачем по справі, суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів, що будуть стягуватись з позивача на користь відповідача в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше п`ятдесяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Такий розмір аліментів, на думку суду, є розумним, не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом між захистом прав неповнолітніх дітей, обов`язок по утриманню яких покладений на позивача, та захистом прав позивача. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. За таких обставин, враховуючи визнання позову відповідачем, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Припинення аліментів здійснюється за загальними принципами стягнення аліментів, враховуючи, що аліменти є поточними місячними платежами для поточного забезпечення потреб дитини, а також з метою необґрунтованого перерахування відповідачці аліментів за той період, коли дитина з нею не проживала і знаходилась у платника аліментів, то припинення стягнення аліментів має бути з дати подання позову до суду, тобто з 09.06.2021 року.

Outcome: approved