Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-16 00:00:00

[PERSON], яка діє від свого імені та як опікун від імені та в інтересах недієздатної [PERSON], в інтересах яких позов подає [PERSON] звернулися в суд з позовом до [PERSON] сільської ради Глибоцького району Чернівецької області про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що 08 вересня 2011 р. в с. Купка Глибоцького району Чернівецької області померла [PERSON], яка була позивачам матірю та бабусею. [PERSON] була постійно реєстрована і проживала [INFO] разом зі своїм чоловіком [PERSON], з яким була одружена з 07 жовтня 1951 року по день його смерті. [PERSON] помер 20.07.2001 р. [PERSON], [INFO], є онучкою померлих [PERSON] та [PERSON]. [PERSON], [INFO], позивачка по справі, є єдиним спадкоємцем першої черги спадкування та рідною донькою померлих. Також являється інвалідом II групи, з дитинства. Згідно Рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 22 січня 2016 р. [PERSON] було визнано недієздатною та було призначено [PERSON] опікуном останньої. Крім них спадщину ніхто інший не прийняв та на неї не претендує. Тому, вони є єдиними спадкоємицями майна померлих. [PERSON] від свого імені, та як опікун від імені та в інтересах недієздатної [PERSON] подали заяви до приватної нотаріальної контори на отримання свідоцтва про право на спадщину за законом та за заповітом. Проте, оформити права на спадкове майно не мають можливості у зв'язку з тим, що спадкодавці за життя не оформили правовстановлюючі документи на вказане спадкове майно та не зареєстрували належним чином право власності на своє майно по вулиці Центральна № 10, в с. Купка Глибоцького району Чернівецької області. Тому від приватної нотаріальної контори, вони отримали постанову про відмову в вчиненні нотаріальної дії у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно від 17 жовтня 2017 року. Спадкове майно яке розташоване по вул. Центральна № 10 в с. Купка Глибоцького району Чернівецької області, що складалося з житлового будинку та господарських будівель, належало до типу колгоспного двору, та членами які станом на 1991 р. була, їхня донька [PERSON], яка постійно проживала з померлими за вказаною адресою. Факт належності спірного домоволодіння до типу колгоспного двору підтверджується копіями по господарських книг [PERSON] сільської ради Глибоцького району Чернівецької області станом на 1991 р. Колгоспний двір був припинений 15 квітня 1991 року, коли відповідно до постанови Верховної Ради Української PCP № 885-ХІІ був введений в дію Закон України «Про власність», а тому, [PERSON], станом на 15 квітня 1991 року, належало право власності на 1/3 частку майна з колгоспному дворі. Померлі батьки також мали у власність по 1/3 частки майна колгоспного двору кожний. Незважаючи на внесення записів у по господарські книги, всі члени двору, своє право власності належним чином в свій час не оформили. [PERSON], як спадкоємець за заповітом має 1/4 частку в нерухомому майні померлої [PERSON], яке знаходиться в с. Купка по вул. Центральна № 10, Глибоцького району Чернівецької області. [PERSON], має частку в нерухомому майні в с. Купка по вул. Центральна № 10, Глибоцького району Чернівецької області в наступній частці: 1/3 частки члена колгоспного двору та 1/6 частки спадкового майна за законом після смерті її батька [PERSON], а також 1/4 частки майна померлої її матері [PERSON], за законом, що загалом складає - 1/3 + 1/6+1/4=3/4 частки. Тому просять суд визнати за ними право власності на спадкове майно. В судове засідання позивачі [PERSON], яка діє від свого імені та як опікун від імені та в інтересах недієздатної [PERSON] не зявилися, проте їх представник [PERSON] подав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримують у повному обсязі і просять суд позов задовольнити. В судове засідання представник відповідача [PERSON] сільської ради Глибоцького району Чернівецької області не зявився, проте сільська рада надала суду листа, в якому позовні вимоги визнає повністю і просить суд розглянути справу без участі їх представника. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачами предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч.2 ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється, або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Як вбачається із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 4 ст. 1268 ЦК України малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, дієздатність якої обмежена, вважаються такими що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою-четвертою ст. 1273 цього Кодексу. Відповідно до п.6 Постанови Пленуму ВСУ України від 22.12.1995 р. № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Судом встановлено, що 08 вересня 2011 р. в с. Купка Глибоцького району Чернівецької області померла [PERSON], яка була позивачам матірю та бабусею. [PERSON] була постійно реєстрована і проживала [INFO] разом зі своїм чоловіком [PERSON], з яким була одружена з 07 жовтня 1951 року по день його смерті. [PERSON] помер 20.07.2001 р. [PERSON], [INFO], є онучкою померлих [PERSON] та [PERSON]. [PERSON], [INFO], позивачка по справі, є єдиним спадкоємцем першої черги спадкування та рідною донькою померлих та є інвалідом II групи з дитинства. Згідно Рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 22 січня 2016 р. [PERSON] було визнано недієздатною та було призначено [PERSON] опікуном останньої. Крім позивачів спадщину ніхто інший не прийняв та на неї не претендує. До складу спадкового майна входить нерухоме майно, що розташоване по вул. Центральній №10 с. Купка Глибоцького району Чернівецької області, дане домогосподарство складається з: житлового будинку літ. «А» загальною площею 44,9 кв.м, в т.ч. житлової площі 25,3 кв.м, сараїв літ. літ. «В»,«Г»,«Е»,«Є»,«Ж», убиральні літ. «Б», літньої кухні літ. «Д», воріт №1, хвіртки №2, огорожі №3, хвіртки №4, всього загальною вартістю 130628 грн. Факт належності спірного домоволодіння до типу колгоспного двору підтверджується копіями по господарських книг [PERSON] сільської ради Глибоцького району Чернівецької області станом на 1991 р. Колгоспний двір був припинений 15 квітня 1991 року, коли відповідно до постанови Верховної Ради Української PCP № 885-ХІІ був введений в дію Закон України «Про власність», а тому, [PERSON], станом на 15 квітня 1991 року, належало право власності на 1/3 частку майна з колгоспному дворі. Померлі батьки також мали у власність по 1/3 частки майна колгоспного двору кожний. Незважаючи на внесення записів у по господарські книги, всі члени двору, своє право власності належним чином в свій час не оформили. [PERSON], як спадкоємець за заповітом має 1/4 частку в нерухомому майні померлої [PERSON], яке знаходиться в с. Купка по вул. Центральна № 10, Глибоцького району Чернівецької області. [PERSON], має частку в нерухомому майні в с. Купка по вул. Центральна № 10, Глибоцького району Чернівецької області в наступній частці: 1/3 частки члена колгоспного двору та 1/6 частки спадкового майна за законом після смерті її батька [PERSON], а також 1/4 частки майна померлої її матері [PERSON], за законом, що загалом складає - 1/3 + 1/6+1/4=3/4 частки. Оформити права на майно позивачі не можуть через відсутність правовстановлюючого документа. Вказані обставини підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами. При таких обставинах, суд дійшов висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні. На підставі викладеного, ст. ст. 319, 328, 346, 1216-1223,1233-1235, 1268 ЦК України,

Outcome: approved