Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-20 00:00:00

[PERSON] (надалі також - позивач) звернулася до суду з позовом до Шалигинської селищної ради Глухівського району Сумської області (надалі також - відповідач) про визнання права власності на земельну частку (пай) у порядку спадкування за заповітом. Позивач обґрунтовував позов тим, що [INFO] помер її дід [PERSON], який проживав в смт. Шалигине Глухівського району Сумської області, та який залишив заповіт від 05.05.1997 р., де все своє майно заповідав їй. Спадщину після смерті діда вона прийняла, оскільки заволоділа його спадковим майном, а згідно ст. 548 для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв, а відповідно до ст. 549 цього ж кодексу, діями, що свідчать про прийняття спадщини є дії, що свідчать про фактичний вступ в управління або володіння спадковим майном. Таким чином, вона прийняла спадщину померлого [PERSON], оскільки фактично вступила в управління та володіння його майном. Однак, коли вона звернулася до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлого [PERSON], нотаріус відмовила їй у видачі відповідно свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з тим, що державний акт про право приватної власності на землю серії [NUMBER], який вона надала нотаріусу, зареєстровано після смерті спадкодавця [PERSON] Розпорядженням голови Глухівської райдержадміністрації № 104-ОД від 31.03.2016 р. внесено зміни до розпорядження голови Глухівської райдержадміністрації від 12.03.2002 р. № 59, яким виключено [PERSON] зі списку громадян-власників земельних часток (паїв), яким видано державні акти на право приватної власності на землю. Згідно довідки Управління Держеокадастру у Глухівському районі від 06.05.2016 р. [PERSON], померлий [INFO]., за життя отримав Сертифікат на право на земельну частку (пай) серія [NUMBER], зареєстрований у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по ТОВ «Шалигинське» під № 512 від 30.12.1996 р., виготовленого на підставі розпорядження голови Глухівської райдержадміністрації від 30.10.1996 р. № 397. Однак, в зв'язку з відсутністю вказаного документу, вона не може оформити спадщину після померлого [PERSON], і тому просить визнати за нею право власності на зазначену земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом. В судове засідання позивач не з'явилася, проте надала до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала, справу просить розглянути у її відсутність. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, однак надав до суду заяву, у якій просить розглянути справу за їх відсутності, позов визнають. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши та дослідивши письмові докази і матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно з довідкою Управління Держгеокадастру у Глухівському районі № 31-28-99.1-718/2-16 від 06.05.2016 р. [PERSON], який помер [INFO]., за життя одержав Сертифікат на право на земельну частку (пай) Серія [NUMBER], зареєстрований у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по ТОВ «Шалигинське» під № 512 від 30.12.1996 року на території Шалигинської селищної ради, в розмірі 4,64 умовних кадастрових гектара. Сертифікат виготовлений на підставі розпорядження голови Глухівської райдержадміністрації від 30.10.1996 року № 397. Сертифікат на право на земельну частку (пай) виготовлявся в одному примірнику і був виданий на руки. (а.с. 15) Пленум Верховного Суду України у п. 24 своєї Постанови від 16.04. 2004 року №7 «Про Практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних спорів» визначено, що сертифікати про право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю. Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта про право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і вразі його смерті успадкування права на земельну частку (пай) здійснюється за нормами ЦК України, зокрема, коли особа із різних причин не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Враховуючи, що померлий [PERSON] за життя була включений в списки осіб, які мають право на земельну частку (пай), отримав сертифікат на право на земельну частку (пай), розташованого на території Шалигинької селищної ради, площею 4,64 в умовних кадастрових гектарах, то він набув право, яке позивач може успадкувати після його смерті. З копії свідоцтва про смерть вбачається, що [PERSON] помер [INFO]. у селищі Шалигине Глухівського району Сумської області у віці 76 років (а.с. 7), а відповідно до довідки Шалигинської селищної ради № 349 від 14.05.2015 р. постійне місце проживання [PERSON] було [ADDRESS],заповіт від імені померлого посвідчений виконкомом Шалигинської селищної ради Глухівського району Сумської області 05.05.1997 р., р. № 165, згідно якого на день смерті [PERSON] все своє майно заповідав [PERSON] (а.с. 9, 8). Згідно ст. 548 ЦК УРСР від 1963 р., для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв, а відповідно до ст. 549 цього ж кодексу, діями, що свідчать про прийняття спадщини є дії, що свідчать про фактичний вступ в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Статтею 328 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна, в тому числі за заповітом відповідно до ст. 1217 ЦК України. У відповідності до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до ст. 1218 ЦК України, входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Так як позивач після смерті діда розпоряджалася його майном, та згідно заповіту померлого, все своє майно [PERSON] заповідав їй, за таких обставин суд доходить до висновку, що позивач прийняла спадщину та успадкувала право на земельну ділянку, належну спадкодавцю, та в установленому порядку не може одержати правовстановлюючий документ на вказане майно, а тому успадковане право позивача підлягає захисту в судовому порядку. Тому, враховуючи, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, в тому числі на земельну ділянку, спадкоємцем за заповітом є [PERSON], сертифікат на право на земельну частку (пай) відсутній, і вказана обставина перешкоджає позивачу оформити спадщину в нотаріальній конторі згідно, а також з урахуванням того, що відповідач не заперечує проти задоволення позову і будь-яких доказів на спростування обставин зазначених у позові не надано, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про визнання за нею права власності в порядку спадкування за заповітом після смерті діда [PERSON] на земельну ділянку є законними, і підлягають задоволенню. На підставі викладеного та відповідно до ст. ст. 548, 549 ЦК УРСР (від 1963 р.), ст.ст. 15, 16, 328, 1216, 1217, 1218, 1223, 1225 ЦК України,

Outcome: approved