Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-04 00:00:00

Адвокат Хорольський Ігор Володимирович в інтересах [PERSON] звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до Сєвєродонецької міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області, третя особа [PERSON] про визнання протиправним та скасування розпорядження, зобов`язання вчинити певні дії. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він є внутрішньо переміщеною особою та брав участь в антитерористичній операції, у зв`язку з чим має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій. Рішенням виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради від 28.03.2020 року №165 було видано ордер на право зайняття службового жилого приміщення, розташованого за адресою: [ADDRESS] , з сім`єю з 3 осіб. Він звернувся 03.11.2020 року із заявою про постановку його на квартирний облік до Військово-цивільної адміністрації міста Сєвєродонецьк Луганської області, яка розпорядженням від 26.11.2020 року відмовила йому у взятті на квартирний облік через його проживання разом зі сім`єю у службовій квартирі. Вказане розпорядження він отримав 07.12.2020 року. Він вважає, що першочергове надання житла учаснику АТО та його сім`ї можливе за умови перебування на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, за наявності документа, що підтверджує пільгу (посвідчення учасника бойових дій), та фінансування видатків для забезпечення вказаних громадян житлом. Він та члени його сім`ї на підконтрольній українській владі території не мають майнових прав на нерухомість, будівництво якої не завершено, чи права власності на нерухоме майно, яке розташоване в населених пунктах на підконтрольній Україні території. Він вважає, що службова квартира не є жилим приміщенням, яке надано у безстрокове користування на період роботи, у зв`язку з чим він та його члени родини потребують поліпшення житлових умов. Просив суд визнати протиправним та скасувати розпорядження керівника Військово-цивільної адміністрації міста Сєвєродонецьк Луганської області від 26.11.2020 року №1060 про відмову [PERSON] у взятті на квартирний облік та зобов`язати Сєвєродонецьку міську військово-цивільну адміністрацію Сєвєродонецького району Луганської області поставити на квартирний облік та включити до списку осіб, які мають право першочергового забезпечення житлом, як особу, що потребує поліпшення житлових умов, [PERSON] , учасника бойових дій, склад сім`ї 4 особи. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтвердив доводи, викладені в позовній заяві, підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Додатково пояснив, що він є учасником бойових дій. Він звернувся до Військово-цивільної адміністрації міста Сєвєродонецьк Луганської області для постановки його на облік, як особи, яка потребує житла. Йому було відмовлено, оскільки він мешкає у службовій квартирі. Проте вказане службове житло не є постійним. Він має житло у власності в м. Луганськ, яке отримав у спадок від спадків. Його дружина і діти взагалі не мають у власності нерухомого майна. Представник позивача адвокат Хорольський І.В. в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Додатково пояснив, що [PERSON] є внутрішньо переміщеною особою, як і члени його родини, що підтверджується довідками. Вказані довідки не скасовані. Представник відповідача Сєвєродонецької міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області в судовому засіданні не з`явився, про день, час і місце судового засідання справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надходило. Своїм правом на подачу відзиву не скористався. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про день, час і місце судового засідання справи повідомлялася належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Причини неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності не надходило. 18.03.2021 року судом постановлено ухвалу про прийняття до розгляду позовної заяви, відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження та залучено відповідачем Сєвєродонецьку міську військово-цивільну адміністрацію Сєвєродонецького району Луганської області як правонаступника Військово-цивільної адміністрації міста Сєвєродонецьк Луганської області. 05.04.2021 року судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення позивача та представника позивача, вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. [PERSON] , [INFO] , зареєстрований з 20.04.2017 року за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією паспорта громадянина України серії [NUMBER] . Згідно з копією довідки від 21.08.2015 року №13/10, виданої Головним управлінням Міністерства внутрішніх справ України у Луганській області, [PERSON] дійсно в період з 31.07.2014 року по теперішній час безпосередньо бере участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районах проведення антитерористичної операції на території Луганської області. Як вбачається з посвідчення серії [NUMBER] , виданого 06.11.2015 року Головним управлінням МВС України у Луганській області, [PERSON] має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій. Згідно з копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 04.06.2011 року Артемівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції у Луганській області, [PERSON] та [PERSON] 04.06.2011 року зареєстрували шлюб, актовий запис №217. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON] . [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] та [PERSON] , які народилися та [INFO] та [INFO] відповідно, що підтверджується копіями свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 22.11.2011 року Артемівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції у Луганській області, та серії [NUMBER] , виданого 11.04.2017 року Сєвєродонецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області. Згідно з копіями довідок Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради від 25.04.2017 року №31454, №36511, №0000189398, №0000189366 [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , взяті на облік як внутрішньо переміщені особи. Зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] , та фактичне місце проживання/перебування за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до копії ордеру на жиле приміщення №26 серія п від 31.03.2017 року, виданого виконавчим комітетом Сєвєродонецької міської ради, на підставі рішення виконкому від 28.03.2017 року №165 [PERSON] з сім`єю з 3 осіб видано ордер на право зайняття службового жилого приміщення жилою площею 28,2 кв.м., яке складається з 2 кімнат в ізольованій квартирі за адресою: [ADDRESS] . Склад сім`ї квартиронаймач [PERSON] , дружина [PERSON] та донька [PERSON] . Згідно з копією розпорядження Військово-цивільної адміністрації міста Сєвєродонецьк Луганської області від 26.11.2020 року №1060 «Про відмову [PERSON] у взятті на квартирний облік» [PERSON] відмовлено у взятті на квартирний облік у загальну чергу та включенні до першочергового списку у Військово-цивільній адміністрації міста Сєвєродонецьк Луганської області по заяві від 03.11.2020 року у зв`язку з відсутністю підстав. Рішення мотивоване тим, що не потребує поліпшення житлових умов [PERSON] разом з сім`єю з 4 осіб зареєстровані та проживають у двокімнатній службовій квартирі за адресою: [ADDRESS] , де забезпечені жилою площею на праві користування в розмірі 7,05 кв.м. на одну особу при встановленому мінімальному рівні жилої площі у Луганській області - 6 кв.м. жилої площі на одну особу, а тому відповідно до п.п. 8 п. 13 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затвердженими постановою Ради Міністрів УРСР та Укрпрофради від 11.12.1984 року №470. Відповідно до п. 19 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» учасниками бойових дій визнаються військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані) Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовці військових прокуратур, особи рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейські, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів; Порядок надання статусу учасника бойових дій особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, категорії таких осіб та терміни їх участі (забезпечення проведення) в антитерористичній операції, у заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, а також райони антитерористичної операції визначаються Кабінетом Міністрів України. Райони здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації визначаються відповідно до Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях». Порядок позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, зазначених в абзаці першому цього пункту, визначає Кабінет Міністрів України. Згідно з абз. 1 п. 14 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» учасникам бойових дій (статті 5, 6) надаються такі пільги: першочергове забезпечення жилою площею осіб, які потребують поліпшення житлових умов, та першочергове відведення земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва, садівництва і городництва, першочерговий ремонт жилих будинків і квартир цих осіб та забезпечення їх паливом. Відповідно до ч. 3 ст. 34 ЖК України громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, беруться на облік для одержання жилих приміщень у будинках державного і громадського житлового фонду та вносяться до єдиного державного реєстру громадян, які потребують поліпшення житлових умов, порядок ведення якого визначає Кабінет Міністрів України. Громадяни визнаються потребуючими поліпшення житлових умов і з інших підстав, передбачених законодавством Союзу РСР і Української РСР. Відповідно до пункту 13 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених постановою Ради Міністрів Української РСР і Української республіканської ради професійних спілок від 11.12.1984 року №470, на квартирний облік беруться громадяни, які потребують поліпшення житлових умов. Потребуючими поліпшення житлових умов визнаються громадяни: 1) забезпечені жилою площею нижче за рівень, що визначається виконавчими комітетами обласних, Київської і Севастопольської міських Рад народних депутатів разом з радами профспілок. Цей рівень періодично переглядається вказаними органами; 2) які проживають у приміщенні, що не відповідає встановленим санітарним і технічним вимогам. Перелік випадків, коли жилі будинки (жилі приміщення) вважаються такими, що не відповідають санітарним і технічним вимогам, визначається Міністерством житлово-комунального господарства УРСР, Міністерством охорони здоров`я УРСР і Держбудом УРСР; 3) які хворіють на тяжкі форми деяких хронічних захворювань, у зв`язку з чим не можуть проживати в комунальній квартирі або в одній кімнаті з членами своєї сім`ї. Перелік зазначених захворювань затверджується Міністерством охорони здоров`я УРСР за погодженням з Українською республіканською радою професійних спілок. Порядок видачі медичних висновків зазначеним хворим встановлюється Міністерством охорони здоров`я УРСР; 4) які проживають за договором піднайму жилого приміщення в будинках державного або громадського житлового фонду чи за договором найму жилого приміщення в будинках житлово-будівельних кооперативів; 5) які проживають не менше 5 років за договором найму (оренди) в будинках (квартирах), що належать громадянам на праві приватної власності; 6) які проживають у гуртожитках; 7) які проживають в одній кімнаті по дві і більше сім`ї, незалежно від родинних відносин, або особи різної статі старші за 9 років, крім подружжя (в тому числі якщо займане ними жиле приміщення складається більш як з однієї кімнати); 8) внутрішньо переміщені особи з числа учасників бойових дій відповідно до пунктів 19 і 20 частини першої статті 6 та особи з інвалідністю внаслідок війни, визначені в пунктах 10-14 частини другої статті 7, та члени їх сімей, а також члени сімей загиблих, визначені абзацами четвертим - восьмим, чотирнадцятим, шістнадцятим - двадцять другим пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Згідно з абз. 4 п. 8 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених постановою Ради Міністрів Української РСР і Української республіканської ради професійних спілок від 11.12.1984 року №470, внутрішньо переміщені особи, визначені у підпункті 8 пункту 13 цих Правил, беруться на квартирний облік у населеному пункті в межах території обслуговування органу соціального захисту населення, в якому вони перебувають на обліку в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб незалежно від наявності майнових прав чи прав власності на нерухоме майно, що розміщується на тимчасово окупованих територіях Автономної Республіки Крим та м. Севастополя, Донецької та Луганської областей, в населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, розташованих на лінії розмежування, або житло яких зруйноване чи стало непридатним для проживання внаслідок збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях. При цьому члени сім`ї особи з інвалідністю або учасника бойових дій, які мають довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи за формою згідно з додатком до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 року N 509, беруться на квартирний облік разом з нею (ним). Отже, з аналізу вказаних положень Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень (квартирний облік), судом вбачається, що внутрішньо переміщені особи з числа учасників бойових дій, визначені у п.п. 8 п. 13 вказаних Правил, беруться на квартирний облік у населеному пункті в межах території обслуговування органу соціального захисту населення, в якому вони перебувають на обліку в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб незалежно від наявності майнових прав чи прав власності на нерухоме майно, що розміщується в населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Частиною 1 ст. 118 ЖК України передбачено, що службові жилі приміщення призначаються для заселення громадянами, які у зв`язку з характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу від нього. Жиле приміщення включається до числа службових рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів. Під службові жилі приміщення виділяються, як правило, окремі квартири. Згідно з пунктами 60-62 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 року по справі №653/1096/16-ц, статті 124-125 ЖК України передбачають приписи, згідно з якими припинення трудових правовідносин з роботодавцем, за виключенням окремих чітко визначених випадків, є підставою для виселення особи зі службового житла без надання іншого житлового приміщення. Тобто, формулювання вказаних приписів є достатньо чіткими та передбачуваними для особи, якій таке житло надане у користування. Отже, службове житло надається особі тимчасово, допоки з роботодавцем, який надав це житло, її пов`язують трудові правовідносини. Після їх припинення службове житло має бути повернуте роботодавцю для того, щоб у ньому мали можливість проживати інші працівники. Відповідно до пункту 25 постанови Ради Міністрів Української РСР від 04.02.1988 року №37 «Про службові жилі приміщення» працівники, які проживають у службових жилих приміщеннях і потребують поліпшення житлових умов, за їх бажанням, можуть забезпечуватись іншими службовими жилими приміщеннями, що відповідають вимогам, передбаченим пунктами 10-12 цього Положення, або в установленому порядку приймаються на квартирний облік. Згідно з абз. 3 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовці (крім військовослужбовців строкової військової служби) та члени їх сімей, які проживають разом з ними, забезпечуються службовими жилими приміщеннями, що повинні відповідати вимогам житлового законодавства. Пунктами 2, 6 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2006 року №1081 передбачено, що військовослужбовці та члени їх сімей забезпечуються службовими житловими приміщеннями, що відповідають вимогам житлового законодавства. Питання, пов`язані із забезпеченням житлом військовослужбовців, вирішуються за місцем перебування їх на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов. Судом встановлено, що [PERSON] є учасником бойових дій, має довідку про взяття на його облік внутрішньо переміщеної особи та не має майнових прав чи прав власності на нерухоме майно на території України, на якій органи державної влади здійснюють свої повноваження. Разом з тим , судом встановлено, що до складу сім`ї [PERSON] входять його дружина [PERSON] та їх доньки [PERSON] і [PERSON] , які також взяті облік внутрішньо переміщених осіб. Оскаржуваним розпорядженням від 26.11.2020 року №1060 [PERSON] відмовлено у взятті на квартирний облік у зв`язку з тим, що він та його сім`я зареєстровані та проживають у службовій квартирі, де забезпечені жилою площею на праві користування у відповідному розмірі на одну особу, який є більшим від встановленого мінімального розміру. Суд вважає необґрунтованими підстави вказаного розпорядження щодо забезпечення [PERSON] та членів його сім`ї службовою квартирою, в тому числі відповідно і жилою площею у більш ніж встановленому мінімальному розмірі на одну особу, оскільки наявність службового житла не є підставою для відмови у взятті [PERSON] на квартирний облік внутрішньо переміщених осіб з числа учасників бойових дій, з урахуванням його звернення із заявою про взяття на квартирний облік, як особа, що відповідно до підпункту 8 пункту 13 Правил потребує поліпшення житлових умов. Разом з тим, суд вважає відзначити, що службове житло надається особі тимчасово у зв`язку з характером її трудових відносин і лише на період її трудових відносин. Службове житло не є постійним, а особа, яка у ньому проживає, не має на нього майнових прав чи права власності, а у разі припинення трудових відносин, у зв`язку з якими вона була забезпечена службовим житлом, підлягає виселенню без надання іншого житлового приміщення. Крім того, забезпеченість особи службовим житлом не позбавляє її права забезпечуватись іншими службовими жилими приміщеннями або в установленому порядку бути прийнятою на квартирний облік, а перебування на квартирному обліку не позбавляє її права отримувати службове жиле приміщення. Таким чином, наявність у користуванні позивача службового житла не позбавляє його права одночасно бути взятим на відповідний квартирний облік. Таким чином, суд доходить висновку, що позивач [PERSON] разом із членами його сім`ї має бути взятий на квартирний облік з включенням до першочергового списку, як особа, яка визнається потребуючою поліпшення житлових умов відповідно до п.п. 8 п. 13 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених постановою Ради Міністрів Української РСР і Української республіканської ради професійних спілок від 11.12.1984 року №470. Враховуючи обставини, встановлені у судовому засіданні у сукупності з наданими доказами, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про визнання протиправним та скасування розпорядження, зобов`язання вчинити певні дії обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки відповідне розпорядження відповідача є протиправним та підлягає скасуванню. Згідно із ч. 1, 3 ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь держави судові витрати у сумі 1816 грн., оскільки позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду з позовом.

Outcome: approved