Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-02 00:00:00

[PERSON] у своєму позові посилається на те, що вона являється власником житлового будинку [ADDRESS] . За цією адресою, зареєстрований [PERSON] , [INFO] , який фактично за місцем реєстрації не проживає з грудня 2018 року. Будь-яких усних чи письмових домовленостей між нею та відповідачем стосовно його проживання у її будинку - не існує. На даний час місце проживання [PERSON] їй невідомо, і зв`язку із ним вона не має. Реєстрація відповідача в належному їй будинку порушують її права як власника вказаного домоволодіння, оскільки вона не має можливості оформити соціальні виплати та субсидію. На звернення до виконкому Грубнянської сільської ради із заявою про зняття з реєстраційного обліку відповідача, рішенням №32 від 19.06.2019 року їй було відмовлено в цьому та рекомендовано звернутись в суд. Просила визнати [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право на користування житловим будинком, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Позивачка [PERSON] \~в судове\~засідання не\~з`явилася,\~однак подала\~до суду\~заяву,\~в якійпросила справу розглянути без її присутності,\~позовні вимоги\~підтримала.\~Надала згоду\~на заочний\~розгляд справи. Відповідач [PERSON] належним чином та завчасно повідомлявся про дату, час і місце судового засідання, до суду не з`явився та не повідомив про причини своєї неявки, а також не подав відзив на позов. За таких обставин та за відсутності заперечень позивачки, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд вирішив ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Передбачених ч.4 статті 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін. Згідно ст.247 ч.2 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З досліджених судом письмових доказів судом встановлено наступні обставини: Згідно копії технічного паспорта на житловий будинок індивідуального житлового фонду та копії Витягу про державну реєстрацію прав за №29367189 від 21.03.2011 року, [PERSON] є одноосібним власником житлового будинку, що знаходиться по [ADDRESS] . Довідкою №1179/01-07 від 05.12.2019 року, виданою виконавчим комітетом Грубнянської сільської ради Сокирянського району Чернівецької області та копією з облікової картки по господарського обліку на 2011-2015 року (номер об`єкта по господарського обліку - 01732) підтверджується, що в належному [PERSON] житловому будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] дійсно зареєстровані: дочка [PERSON] , [INFO] ; онучка [PERSON] , [INFO] та зять [PERSON] , [INFO] . Актом обстеження житлового приміщення на предмет проживання фізичної особи, складеним 05.12.2019 року комісією у складі: голови Грубнянської сільської ради Кутейнікова О.С., депутата сільської ради Бадічел Н.В., в присутності власника будинку [PERSON] та сусідів: [PERSON] та [PERSON] підтверджується, що [PERSON] , 1985 року народження, будучи зареєстрованим в будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , фактично з грудня 2018 року по дату обстеження, тобто 05.12.2019 року в даному будинку не проживає. З копії рішення виконавчого комітету Грубнянської сільської ради Сокирянського району Чернівецької області за №32 від 19.06.2019 року встановлено, що на звернення [PERSON] до виконавчого комітету сільської ради щодо зняття відповідача [PERSON] з реєстрації за адресою: [ADDRESS] , позивачці було відмовлено та щодо вирішення даного питання рекомендовано звернутися до суду. Відповідно до ст.41 Конституції України та ст.319 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) власник майна має право на свій розсуд володіти, користуватися та розпоряджатися ним. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 Житлового кодексу України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Відповідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядженням своїм майном. Згідно преамбули Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 року №1382-ІV відповідно до Конституції України даний Закон регулює відносини, пов`язані зі свободою пересування та вільним вибором місця проживання в Україні, що гарантуються Конституцією України і закріплені Загальною декларацією прав людини, Міжнародним пактом про громадянські та політичні права, Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод і протоколами до неї, іншими міжнародними договорами України, а також визначає порядок реалізації свободи пересування та вільного вибору місця проживання і встановлює випадки їх обмеження. Частиною першою ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 року №1382-ІV визначено підстави зняття з реєстрації місця проживання особи, у т.ч. на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням. Відповідно до положень ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Частиною другою ст.405 ЦК України передбачено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, відповідач фактично не проживає в житловому будинку позивачки без поважних причин та відсутній в ньому більше одного року. За таких обставин, є всі передбачені законом підстави для визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням в належному позивачці житловому будинку, в тому числі і право на реєстрацію в ньому місця проживання, яка є похідною від наявності у відповідача права на користування житлом. За таких обставин, позовні вимоги є такими, що підлягають до задоволення. Відповідно до ч.1 ст.141\~ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивачки понесені нею судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 768,40 грн. На підставі ст.405 ч.2 ЦК України, ст.ст. 141 ч.1, 263, 265, 268, 273, 280 ч.1, 282, 284, 287 ч.4, 288 ч.2, 289, 354, п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України, суд,-

Outcome: approved