Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-27 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом в суд до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В судове засідання позивач та її представник не прибули. Натомість позивач на адресу суду направила письмову заяву в якій просить суд розглянути дану справу в її відсутність, в зв'язку з її виїздом за кордон. Свої позовні вимоги підтримує повністю, з підстав, наведених в позовній заяві та просить їх задоволити - стягувати з відповідача [PERSON] в її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON] аліменти в розмірі 1500 грн. щомісячно до досягнення ним повноліття. Представник позивача - [PERSON] в судове засідання також не з'явився, однак подав письмову заяву в якій просить суд розглянути позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в його відсутність. Позов [PERSON] підтримує в повному обсязі з підстав, наведених в позовній заяві. Не заперечує щодо проведення заочного розгляду даної справи. Відповідач- [PERSON] в судове засідання не прибув з невідомих суду причин, хоча про час та місце слухання справи судом належним чином був повідомлений, про що свідчать поштові розписки, які зберігаються в матеріалах справи. Сторони, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну місця свого проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається по останньому відомому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, беручи до уваги заяву представника позивача, суд прийшов до висновку про вирішення справи по суті на підставі наявних в ній доказів та можливість постановлення заочного рішення. Суд, взявши до уваги заяви позивача та її представника, дослідивши докази, надані сторонами на виконання вимог ст.ст.56, 60 ЦПК України, і які сторони вважають достатніми для обгрунтування і заперечення своїх позовних вимог, з'ясувавши фактичні обставини справи, та, за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні обставин справи, прийшов до висновку про необхідність задоволення позову [PERSON] частково з наступних підстав. Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому зазначеним кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі з 26.07.2008 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано, згідно рішення Надвірнянського районного суду. З'ясовано також, що за час перебування в шлюбі у подружжя народилася спільна дитина: син -[PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про його народження, копія якого є в матеріалах справи. На даний час неповнолітня дитина проживає з позивачем [PERSON], що підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов проживання, який складений депутатом Ланчинської селищної ради та долучений до матеріалів справи. Позивач [PERSON], як вбачається з матеріалів справи, земельних ділянок в користуванні та власності не має, постійного місця роботи також не має, працює по тимчасових заробітках, тому потребує матеріальної допомоги від колишнього чоловіка на утримання їхньої спільної дитини - [PERSON], що також зазначено у вказаному вище акті депутата Ланчинської селищної ради. Крім того, як перевірено в судовому засіданні, неповнолітня дитина - [PERSON] перебуває на обліку в Ланчинській м/лікарні з приводу вродженої вади серця. Постійно спостерігається сімейним лікарем та кардіологом Надвірнянської дитячої лікарні, а також регулярно лікується та проходить обстеження в ДП «Науково-практичний медичний центр дитячої кардіології та кардіохірургії МОЗ України» в м.Києві та Обласній дитячій клінічній лікарні, що підтверджується довідкою Ланчинської м/лікарні від 08.12.2016 року за №62, консультативними висновками та результатами ультразвукових обстежень, які долучені до матеріалів справи. Відповідач - [PERSON], як видно із змісту позовної заяви [PERSON], інших утриманців не має, є фізично здорова людина, їздить на заробітки за межі України, тому має можливість працювати та сплачувати аліменти на утримання дитини. Відповідно до ст.ст.180, 181 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а за рішенням суду кошти на утримання дитини, аліменти, присуджуються в частці від доходу її матері, батька, і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 1 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. З врахуванням всіх обставин справи, матеріального становища позивача та платника аліментів, який має нерегулярний заробіток, ніде офіційно не працює, підприємницькою діяльністю не займається, однак зобов'язаний надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, беручи до уваги вік дитини, її незадовільний стан здоров'я, суд прийшов до висновку, що розмір аліментів може бути зменшений та визначений судом у твердій грошовій сумі по 1000 грн. на дитину щомісячно до досягнення нею повноліття. Також, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати по справі - 300 грн. за надання правової допомоги, згідно долученої квитанції, а також в дохід держави стягнути 640 грн.00 судового збору. На підставі ст.ст.180 -184 СК України,

Outcome: approved