Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-20 00:00:00

[PERSON], який діє в інтересах [PERSON], звернувся до Купянського міськрайонного суду Харківської області з позовом, у якому просить визнати за [PERSON] право власності на земельну частку (пай) члена КСП «Україна» с.Сенькове Купянського району Харківської області в порядку спадкування за заповітом, посвідченим 13 червня 1995 року секретарем виконавчого комітету Сеньківської сільської ради, зареєстрованим в реєстрі за № 69 після смерті [PERSON], померлого 22 травня 1997 року. У звязку з тим, що документ, який посвідчує право спадкодавця [PERSON] на земельну частку (сертифікат) відсутній, в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) не зареєстрований, нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу відмовлено. Ухвалою суду від 27.04.2018 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 29.05.2018 на підставі\~ст.84ЦПК України\~за клопотанням представника позивача витребувано від Купянської державної нотаріальної контори відомості про заведення спадкової справи та наявність заяв можливих спадкоємців про прийняття спадщини після смерті [PERSON], померлої 29 жовтня 1998року, яка спадщину після смерті [PERSON] прийняла фактично. 05.06.2018 представником позивача [PERSON] надано до суду заяву про уточнення та збільшення позовних вимог. 12.06.2018 підготовче провадження закрито та справу призначено до судового розгляду. В уточненій позовній заяві зазначено, що 22 травня 1997 року помер [PERSON], який на день своєї смерті проживав та був зареєстрований за адресою: [INFO]. Після його смерті залишилась спадщина, яка складається з 1/2 частини житлового будинку за цією адресою та майнового паю члена колишнього КСП «Україна» Купянського району Харківської області, а також права на земельну частку (пай) члена КСП «Україна» Купянського району Харківської області, сертифікат на яке за життя він не отримав, однак на день ліквідації вказаного КСП він був його членом та мав право на участь у паюванні землі. [PERSON] залишив заповіт на все майно на користь позивача [PERSON], посвідчений секретарем виконкому Сеньківської сільської ради [PERSON] 13.06.1995 року за р. № 70. Спадщину за заявою до нотаріальної контори прийняла спадкоємиця згідно вищевказаного заповіту [PERSON], тобто позивач, подавши заяву до нотаріальної контори. Крім неї, спадщину фактично прийняла спадкоємиця в порядку ст. 535 ЦК Української РСР, що діяв на день відкриття спадщини - непрацездатна за віком донька спадкодавця [PERSON], якій за законом належало 2/9 частини спадкового майна. 10 грудня 1997 року державним нотаріусом [PERSON] були видані свідоцтва про право на спадщину: за законом [PERSON] - 2/18 частки житлового будинку (2/9 частки спадкового майна) та за заповітом [PERSON] - на 7/18 часток житлового будинку (7/9 часток спадкового майна). [PERSON] померла 29 жовтня 1998 року, яка на день своєї смерті проживала у м. Владимир Російської Федерації, вона не зверталася до нотаріальної контори та не отримувала свідоцтво про право на спадщину на право на земельну частку (пай) після смерті [PERSON], померлого 22 травня 1997 року. Спадкова справа після її смерті в будь-якій нотаріальній конторі України не заводилась. [PERSON] залишила заповіт, зареєстрований 13 червня 1995 року секретарем виконавчого комітету Сеньківської сільської ради за № 69, яким заповідала все майно, де б таке не було та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона матиме право, дочці [PERSON], тобто позивачці. Між тим, видати [PERSON] додаткове свідоцтво про право на спадщину за заповітом право на земельну частку (пай) немає можливості, оскільки документ, що посвідчує право [PERSON] на земельну частку (сертифікат) відсутній, в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) не зареєстрований. З цих підстав постановою державного нотаріуса Купянської державної нотаріальної контори від 10 березня 2017 року відмовлено у видачі на імя [PERSON] додаткового свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 7/9 часток права на земельну частку (пай) в землях колишнього КСП «Україна» після смерті 22 травня 1997 року [PERSON]. 05 травня 1997 року головою Сеньківської сільської ради на підставі рішення XIV сесії ХХІ скликання Сеньківської сільської ради від 05 жовтня 1995 року було видано державний акт на право колективної власності на землю серія ХР-19-00-000454, яким передано колективному сільськогосподарському підприємству «Україна» с. Сенькове Купянського району землю для ведення сільськогосподарського виробництва площею 2729,1 гектарів, державний акт зареєстрований в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за 1997 рік за № 6. У списку громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства до Державного акту на право колективної власності на землю серія ХР-19-00-000454 за № 192 значиться [PERSON], пенсіонер. Оскільки [PERSON], померлий 22 травня 1997 року, був включений до списку громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства до Державного акту на право колективної власності на землю серія ХР-19-00-000454 за № 192 на час видачі вказаного державного акту, то за життя він мав право на земельну частку (пай). За таких\~обставин позивач\~просить суд встановити фактналежності [PERSON], померлому 22 травня 1997 року, права на земельну частку (пай) в землях колишнього КСП «Україна» Купянського району Харківської області розміром 6,35 в умовних кадастрових гектарах, в тому числі: рілля - 5,46 га, сіножаті - 0,35 га, пасовища - 0,54 га, без визначення цієї частки в натурі, та визнати за [PERSON] право в порядку спадкування за законом, після смерті [PERSON], померлого 22 травня 1997 року, на право на земельну частку (пай) члена КСП «Україна» с. Сенькове Куп'янського району Харківської області розміром 6,35 в умовних кадастрових гектарах, в тому числі: рілля - 5,46 га, сіножаті - 0,35 га, пасовища - 0,54 га, без визначення цієї частки в натурі. \~ \~ \~ \~25.04.2018 позивачем [PERSON] подано заяву про розгляд справи у її відсутність, за участю її представника адвоката [PERSON] \~ \~ \~ \~Представник позивача [PERSON] у судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, уточнені позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник відповідача в особі голови Сеньківської сільської ради Купянського району Харківської області надав заяву по суті, у якій просив справу розглядати у його відсутність, заперечень проти позовних вимог не надав. Представник третьої особи Купянської державної нотаріальної контори у судове засідання не зявився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність, заперечень по суті заявлених позовних вимог не має, у вирішенні позову покладається на розсуд суду. Суд, дослідивши докази, встановив фактичні обставини справи та відповідні правовідносини, які виникли між сторонами. Згідно зі свідоцтвом про смерть серії І-ВЛ № 076236 , виданим 22 травня 1997 року Сеньківською сільською радою Купянського району Харківської області, [PERSON] помер 22 травня 1997 року (а.с.17). На день своєї смерті він проживав та був зареєстрований за адресою: [INFO] (а.с.66,84). Після його смерті залишилась спадщина: 1/2 частина житлового будинку за вищевказаною адресою, майновий пай члена колишнього КСП «Україна» Купянського району Харківської області та право на земельну частку (пай) члена КСП «Україна» Купянського району Харківської області, сертифікат на яке за життя [PERSON] не отримав, але на день ліквідації вказаного КСП він був його членом та мав право на участь у паюванні землі (а.с.16). [PERSON] все майно заповідав онуці [PERSON], що підтверджується заповітом, посвідчений секретарем виконкому Сеньківської сільської ради [PERSON] 13.06.1995 року за р. № 70 (а.с.64) Спадщину за заявою до нотаріальної контори прийняла спадкоємиця згідно вищевказаного заповіту - позивач [PERSON], подавши заяву до нотаріальної контори (а.с.59). Крім неї, спадщину фактично прийняла спадкоємиця в порядку ст. 535 ЦК Української РСР, що діяв на день відкриття спадщини - непрацездатна за віком донька спадкодавця [PERSON]. Їй за законом належало 2/9 частини спадкового майна (а.с.60,62,63). 10 грудня 1997 року державним нотаріусом [PERSON] були видані свідоцтва про право на спадщину: за законом [PERSON] - 2/18 частки житлового будинку (2/9 частки спадкового майна) (а.с.71) та за заповітом [PERSON] - на 7/18 часток житлового будинку (7/9 часток спадкового майна) (а.с.72). Відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-ФО № 389995, виданого 30.10.1998 міським ЗАГС м.Володимир, Росія, [PERSON] померла 29.10.1998 (а.с.18). За життя [PERSON] не зверталася до нотаріальної контори та не отримувала свідоцтво про право на спадщину на право на земельну частку (пай) після смерті [PERSON], померлого 22 травня 1997 року. Спадкова справа після смерті [PERSON], померлої 29 жовтня 1998 року, в будь-якій нотаріальній конторі України не заводилась (а.с.105). [PERSON], яка померла 29 жовтня 1998 року, залишила заповіт, зареєстрований 13 червня 1995 року секретарем виконавчого комітету Сеньківської сільської ради за № 69, яким заповідала все майно, де б таке не було та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона матиме право, дочці [PERSON], тобто позивачці (а.с.77). У видачі [PERSON] додаткового свідоцтва про право на спадщину за заповітом на право на земельну частку (пай) в землях колишнього КСП «Україна» після смерті 22.05.1997 [PERSON] постановою державного нотаріуса Купянської державної нотаріальної контори Харківської області від 10.03.2017 відмовлено, оскільки документ, що посвідчує право [PERSON] на земельну частку (сертифікат) відсутній, в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) не зареєстрований (а.с.16). Судовим розглядом встановлено, що [PERSON] є дочкою [PERSON], померлої 29 жовтня 1998 року, та онукою [PERSON], померлого 22 травня 1997 року, а [PERSON], померла 29 жовтня 1998 року, є дочкою [PERSON], померлого 22 травня 1997 року, та матірю позивачки [PERSON]. Родинні звязки між [PERSON], [PERSON], померлою 29 жовтня 1998 року та [PERSON], померлим 22 травня 1997 року підтверджуються свідоцтвом про народження [PERSON] № 1450811, свідоцтвом про одруження, свідоцтвом про народження [PERSON] (Кріпак, [PERSON]) [PERSON], витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00020150807 та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя, свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с.62,63,76,7879,80,81). Статтею 16 Цивільного Кодексу України\~передбачено, що кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Положеннями статті 1216 ЦК України визначено, що що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Стаття 1217 ЦК України\~передбачає, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до\~ст. 1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі \~ ст. 1268 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як визначено \~\~ст. 1270 ЦК України\~для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до \~ статті 1297 ЦК України\~спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до \~ ч.ч.1,3\~ст. 1296 ЦК України\~спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Абзацем 7\~статті 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)»\~визначено, що право на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. \~ \~ \~ \~Стаття 1\~Закону України\~«Про порядок\~виділення в\~натурі (на\~місцевості)\~земельних ділянок\~власникам земельних\~часток (паїв)» визначає, що \~право на земельну частку (пай) мають: колишні члени\~колективних сільськогосподарських\~підприємств,\~сільськогосподарських кооперативів,\~сільськогосподарських акціонерних\~товариств,\~у тому\~числі створених\~на базі\~радгоспів та\~інших \~державних \~сільськогосподарських \~ підприємств,\~ \~а \~ також\~пенсіонери \~з \~їх \~числа,\~ які\~ отримали\~ сертифікати\~ на\~право на\~земельну частку\~(пай)\~у встановленому\~законодавством порядку; громадяни\~-\~спадкоємці \~права \~на земельну\~ частку\~(пай),\~посвідченого сертифікатом; громадяни та юридичні особи України, які відповідно до законодавства України набули право на земельну частку (пай); \~ \~ \~ \~Громадянам, зазначеним в абзаці п'ятому частини першої цієї статті, земельні ділянки в натурі (на місцевості) виділяються із земель запасу чи резервного фонду в розмірі земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства, розташованого на території відповідної ради. У разі відсутності на території відповідної ради необхідних площ земель запасу чи резервного фонду земельна ділянка за їх згодою може бути виділена в натурі (на місцевості) меншого розміру або за рахунок земель запасу чи резервного фонду, розташованих на території іншої ради в межах області. \~ \~ \~ \~Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Статтею 2\~Закону України\~«Про порядок\~виділення в\~натурі (на\~місцевості)\~земельних ділянок\~власникам земельних\~часток (паїв)» передбачено, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). \~ \~ \~ \~Відповідно до п. 2\~Указу Президента України від 08.08.1995 року № 720/95м «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям»\~право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. \~ \~ \~ \~При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними. Відповідно до \~ст. 3 Земельного Кодексу України\~ та п.3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» від 10 листопада 1994 року № 666/94, право на земельну частку (пай) може бути передане в спадщину. \~ \~ \~ \~Пунктом 24\~Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №\~7\~від 16.04.2004\~«Про практику\~застосування судами\~земельного законодавства»\~розяснено,\~що при\~розгляді цивільних\~справ необхідно\~враховувати,\~що член\~колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). 05 травня 1997 року головою Сеньківської сільської ради на підставі рішення XIV сесії ХХІ скликання Сеньківської сільської ради від 05 жовтня 1995 року було видано державний акт на право колективної власності на землю серія ХР-19-00-000454, яким передано колективному сільськогосподарському підприємству «Україна» с. Сенькове Купянського району землю для ведення сільськогосподарського виробництва площею 2729,1 гектарів, державний акт зареєстрований в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за 1997 рік за № 6, що підтверджується копією вказаного державного акта (а.с.20-22). Розмір земельної частки (паю) по КСП «Україна» Купянського району Харківської області складає в умовних кадастрових гектарах - 6,35 га, в тому числі : рілля - 5,46 га; сіножаті - 0,35 га; пасовища - 0,54 га, вартість земельної частки (паю) - 18874 грн., що підтверджується листом начальника міськрайонного управління у Купянському районі та м. Купянську Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 16 березня 2018 року № 29-20-0.23,031-219/123-18. (а.с.19). У списку громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства до Державного акту на право колективної власності на землю серії ХР-19-00-000454 за № 192 значиться [PERSON] - пенсіонер, що підтверджується копією вказаного списку (а.с.23-34). Між тим, [PERSON], померлий 22 травня 1997 року, не отримував сертифікат про право на земельну частку (пай), у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) на землях колишнього КСП «Україна» Купянського району Харківської області не виявленого відповідного запису, в наявних у Міськрайонному управління списках громадян власників сертифікатів на право на земельну частку (пай), які подавали заяви до Купянської РДА про дозвіл на виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок із земель колишнього КСП «Україна», не значиться, що підтверджується листом начальника міськрайонного управління у Купянському районі та м. Купянську Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 16 березня 2018 року № 29-20-0.23,031-219/123-18 (а.с.19). Оскільки [PERSON], померлий 22 травня 1997 року, був включений до списку громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства до Державного акту на право колективної власності на землю серії ХР-19-00-000454 за № 192 на час видачі вказаного державного акта, то за життя він мав право на земельну частку (пай). Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині встановлення факту, що має юридичне значення, а саме: належності [PERSON], померлому 22 травня 1997 року, права на земельну частку (пай) в землях колишнього КСП «Україна» Купянського району Харківської області, та визнання права в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] на право на земельну частку (пай) підлягають задоволенню.

Outcome: approved