Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-06 00:00:00

[PERSON], через свого представника, звернулася до суду з позовною заявою про визнання права власності на земельні ділянки, які знаходяться по вул. Пролетарській № 28 в смт. Рогань Харківського району Харківської області, з кадастровими номерами № 6325158500:00:021:0002 з цільовим призначенням для індивідуального житлового, гаражного і дачного будівництва, площею 0,1500га., і № 6325158500:00:021:0003 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння і випасання худоби, площею 0,1500га. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, розташований по вул. Пролетарській № 28 в смт. Рогань Харківського району Харківської області належить [PERSON] на праві власності на підставі Свідоцтва про право власності серії ЯЯЯ № 732447, виданого 02.02.2007р. виконкомом [PERSON] селищної ради Харківського району Харківської області. Рішенням [PERSON] селищної ради Харківського району Харківської області від 03.05.1994р. № 153 позивачу вирішено надати у користування додатково земельну ділянку площею 0,15 га. для ведення особистого підсобного господарства по вул. Пролетарській № 28 в смт. Рогань Харківського району Харківської області та зареєструвати її. Рішенням [PERSON] селищної ради Харківського району Харківської області від 03.08.2009р. № 984 позивачу передано у приватну власність дві земельні ділянки площею 0,15 га. для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських будівель, і для ведення особистого селянського господарства по вул. Пролетарській № 28 в смт. Рогань Харківського району Харківської області. 14.04.2009р. цим земельним ділянкам привласнено кадастрові номера, було зареєстровано право власності. Однак, внаслідок знищення правовстановлювальних документів на вказані земельні ділянки, позивач не має можливості підтвердити своє право власності. Позивач та її представник в судове засідання не з'явилися, але представник надав до суду заяву, згідно якої просить справу розглядати за їх відсутності, позовні вимоги позивача підтримує в повному обсязі (а.с.72). Відповідач [PERSON] селищна рада Харківського району Харківської області в судове засідання не з'явилася, але її представник надав до суду заяву, згідно якої просив справу розглядати за відсутності представника ради проти позовних вимог не заперечує (а.с.69). Третя особа Департамент реєстрації Харківської районної державної адміністрації Харківської області в судове засідання не з'явився, але представник надав до суду заяву, згідно якої просить справу розглядати за його відсутності, справу вирішити на розсуд суду (а.с.62). Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно до вимог ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Стаття 57 ЦПК України передбачає, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, що мають істотне значення для вирішення справи. У відповідності до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна із сторін зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Вимогами ст. 61 ЦПК України\~визначені підстави звільнення від доказування. Обставини, визнані сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, розташований по вул. Пролетарській № 28 в смт. Рогань Харківського району Харківської області на підставі Свідоцтва про право власності серії ЯЯЯ № 732447, виданого 02.02.2007р. виконкомом [PERSON] селищної ради Харківського району Харківської області, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 05.05.2017 р. (а.с.5-6). Рішенням [PERSON] селищної ради Харківського району Харківської області від 03.05.1994р. № 153 позивачу вирішено надати у користування додатково земельну ділянку площею 0,15 га. для ведення особистого підсобного господарства по вул. Пролетарській № 28 в смт. Рогань Харківського району Харківської області та зареєструвати її. (а.с.31). Рішенням [PERSON] селищної ради Харківського району Харківської області від 03.08.2009р. № 984 позивачу передано у приватну власність дві земельні ділянки площею 0,15 га. для будівництва і обслуговування жилого будинку та господарських будівель, і для ведення особистого селянського господарства по вул. Пролетарській № 28 в смт. Рогань Харківського району Харківської області. (а.с.32). Згідно копій реєстраційних карток від 14.04.2009р. серії АБЕ № 136927 та серії АБЕ № 136928 вказаним земельним ділянкам по вул. Пролетарській № 28 в смт. Рогань Харківського району Харківської області, привласнено кадастрові номера № 6325158500:00:021:0002 з цільовим призначенням для індивідуального житлового, гаражного і дачного будівництва, площею 0,1500 га., і № 6325158500:00:021:0003 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння і випасання худоби, площею 0,1500 га. (а.с.36-37). Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечується рівні умови здійснення своїх прав. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. За ст. 328, ч. 3 ст. 373 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Згідно ст.ст. 125, 126 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Положеннями ст. 29 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено особливості державної реєстрації похідних речових прав на земельні ділянки, право власності на які виникло та оформлено в установленому порядку до 01 січня 2013 року, а саме: державна реєстрація похідного речового права на земельну ділянку, право власності на яку виникло та оформлено в установленому порядку до 1 січня 2013 року, здійснюється одночасно з державною реєстрацією права власності на таку земельну ділянку (крім випадків, коли право власності на таку земельну ділянку вже зареєстровано в Державному реєстрі прав) на підставі заяви про державну реєстрацію прав. Державна реєстрація права власності на земельну ділянку у разі подання заяви про державну реєстрацію прав набувачем похідного речового права на таку земельну ділянку може здійснюватися без подання заявником документа, на підставі якого виникло право власності, за умови наявності інформації про зареєстровану земельну ділянку в Державному земельному кадастрі та до моменту автоматизованого перенесення до Державного реєстру прав записів (відомостей) про речові права та обтяження на земельні ділянки з Державного реєстру земель. На підставі Наказу Міністерства Аграрної політики та продовольства України від 09.09.2013р. № 537, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 24 вересня 2013 року за N 1637/24169, яким визнано такими, що втратили чинність, накази Державного комітету України із земельних ресурсів від 22 червня 2009 року N 325 «Про затвердження Інструкції про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою», зареєстрований у Міністерстві юстиції України 06 серпня 2009 року за N 735/16751, та від 30 серпня 2010 року N 631 «Про затвердження Змін до Інструкції про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою», зареєстрований у Міністерстві юстиції України 01 листопада 2010 року за N 1012/18307, з початку 2013 року видача Державних актів на право власності на землю не здійснюється, а право власності на земельні ділянки реєструються у новоствореному Реєстрі прав на нерухоме майно. На зміну Державним актам з 01 січня 2013 року видавалися Свідоцтва про право власності на нерухоме майно та Витяги з Державного реєстру прав, а з 01 січня 2016 фактично підтвердженням реєстрації прав власності на земельну ділянку є електронна форма. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі ж порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений ст. 16 ЦК України. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обовязку в натурі; зміна правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Позивачем та її представником не надано доказів того, на підставі яких документів у неї виникло право власності на надані їй у власність земельні ділянки, чи була проведена державна реєстрація речового права, а також, що право власності на її земельні ділянки у неї виникло до 01 січня 2013 року. Отже позовні вимоги [PERSON] про визнання права власності на земельні ділянки є неналежним способом захисту права, виходячи зі змісту ст. 16 ЦК України. Згідно з положеннями статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За ст. 60 ЦПК доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивачем не надано підстав звільнення від доказування відповідно до вимог ст. 61 ЦПК України. Також, позивачем та її представником не було доведено факт знищення, втрати або пошкодження документів, які посвідчують її право власності на спірні земельні ділянки, а також, що її право власності на землю оспорюється, у зв'язку з чим суд залишає позовні вимоги без задоволення. Судові витрати у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України, суд залишає за рахунок позивача.

Outcome: dismissed