Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-21 00:00:00

[PERSON] у вересні 2020 року звернувся до суду з позовом про визначення місця проживання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] разом з ним батьком дітей: [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог зазначив, що сторони з 12.07.2014 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням суду від 12.05.2020 року розірвано. Від шлюбу мають малолітніх дітей, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до посвідчення БС № 1744066 виданого Управлінням молоді та спорту Міської ради міста Кропивницького від 30.08.2018 року [PERSON] та [PERSON] мають право на пільги передбаченні законодавством України для багатодітних сімей. Наразі діти проживають з батьком в будинку [ADDRESS] , який належить на праві власності матері позивача [PERSON] . В цьому ж домоволодінні діти і зареєстровані. В даному будинку наявні всі комунальні зручності, є меблі та побутова техніка, в дітей є окремі кімнати, наявні речі, одяг, предмети дошкільного користування, для дітей відведені місця для навчання та відпочинку. Позивач вважає, що мати дітей, неналежним чином здійснює свої батьківські обов`язки, не цікавиться розвитком дітей, не забезпечує дітей належним харчуванням та одягом, на телефонні дзвінки позивача часто не відповідає та не спілкується з ними і не проводить час. Діти не отримують потрібного догляду, уваги та матеріального забезпечення з боку матері. Виходячи із вищезазначеного, вважає, що єдиним виходом із ситуації є вирішення питання у судовому порядку, оскільки проживання саме з батьком відповідатиме інтересам малолітніх дітей . Ухвалою судді Кіровського районного суду міста від 28 вересня 2020 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. На підставі частини третьої статті 53 Цивільного процесуального кодексу України залучити до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Управління з питань захисту прав дітей Міської ради міста Кропивницького (а.с. 56). Ухвалою Кіровського районного суду міста Кіровограда від 03 лютого 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с. 119). Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, та просили задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідач та її представник в судовому засіданні не заперечували щодо задоволення позивних вимог відповідача. Крім того відповідачем подано до суду письмову заяву (вх. № 11200 від 22.03.2021 року; а.с .121) про визнання позову в повному обсязі. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Управління з питань захисту прав дітей Міської ради міста Кропивницького в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином (а.с. 69, 111), подали до суду заяву (вх. № 11207 від 22.03.2021 року) про розгляд справи за їх відсутності, наданий до суду висновок органу опіки та піклування підтримують (а.с. 122-123). Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін та їх представників, оцінивши наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, суд встановив таке. Сторони з 2014 року перебували у шлюбі. Рішенням Кіровського районного суду міста Кіровограда від 12 травня 2020 року шлюб між сторонами: [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 12 липня 2014 року, Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції, актовий запис № 368, розірвано (а.с. 36). В шлюбі у сторін народились діти: [PERSON] (свідоцтво про народження, видане Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції від 29.04.2015 року, актовий запис за № 707); [PERSON] (свідоцтво про народження, видане Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції від 29.04.2015 року, актовий запис № 708) та [PERSON] (свідоцтво про народження, видане Кропивницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській від 03.05.2018 року, актовий запис № 630) (а.с. 39-41). Між сторонами виник спір з приводу визначення місця проживання малолітніх дітей, [PERSON] , [PERSON] , та [PERSON] . На час розгляду справи малолітні [PERSON] , [PERSON] , та [PERSON] проживають разом з батьком [PERSON] та матір`ю останнього за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою від 26.08.2020 року виданої квартальним комітетом № 31 Фортечного району міста Кропивницького (а.с. 11). Власником вищевказаного будинку в якому мешкають малолітні діти належить на праві власності, бабусі малолітніх [PERSON] , [PERSON] , та [PERSON] (матері позивача), на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 02.02.2007 року зареєстрованого в реєстрі за № 3-60 державним нотаріусом Другої Кіровоградської державної нотаріальної контори, та на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, серія та номер 3-220, виданий 17.02.2016 року, державним нотаріусом Михальовою Лідією Іванівною, сьома одеська державна нотаріальна контора, одеського міського нотаріального округу Також вказані обставини підтверджуються інформаційною довідкою № 53667795 від 20.02.206 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна. (а.с. 17-23). За довідкою про заробітну плату № 167/1-06-27 від 27.02.2020 року, [PERSON] працює в Козацькій гімназії Управління освіти міської ради міста Кропивницького на посаді сторож. Загальна сума доходу позивача за період з 01.09.2019 року по 01.02.2020 року становить 28622,74 грн. (а.с. 35). Згідно характеристики голови Квартального комітету № 31 Фортечного району міста Кропивницький, позивач за місцем проживання характеризується з позитивного боку. Веде активний спосіб життя, займається спортом. У побуті завжди ввічливий, тактовний, працелюбний. Доброзичливий та турботливий батько. Приділяє багато часу, власних сил для підтримки добрих стосунків у родині. Із сусідами підтримує добрі взаємини, алкоголем не зловживає, і не палить (а.с. 12). Відповідно до довідки № 31 від 26.02.2020 року виданою Комунальним некомерційний підприємством «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 2» Амбулаторія загальної практики-сімейної медицини № 8 [PERSON] протипоказань за станом здоров`я для опікування дітей не має (а.с. 27). Крім того, позивач не перебуває на обліку чи лікуванні у психоневрологічних або наркологічних лікувальних закладах та не страждає хворобами, які б перешкоджали опікуванню дітей, не зловживає спиртними напоями та наркотичними засобами, про що свідчать довідка № 148 від 25.02.2020 року видана Комунальним некомерційним підприємством «Обласна клінічна психіатрична лікарня Кіровоградської обласної ради» Психоневрологічне диспансерне відділення (а.с. 10), та сертифікат про проходження профілактичного наркотичного огляду серія 10ААЄ № 627533 від 25.02.2020 року (а.с. 16). Натомість мати малолітніх дітей: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] - [PERSON] знаходиться на стаціонарному лікуванні у відділенні № 6 Комунального некомерційного підприємства «Обласна клінічна психіатрична лікарня Кіровоградської обласної ради» з 13.05.2020 року (а.с. 86). За висновком лікарської консультативної комісії № 34 від 25.01.2016 року Комунального закладу «Кіровоградська обласна психіатрична лікарня» [PERSON] за своїм психічним станом здоров`я потребує постійного підтримуючого лікування (а.с. 87). Згідно консультаційного висновку спеціаліста, лікаря-психіатра Комунального некомерційного підприємства «Обласна клінічна психіатрична лікарня Кіровоградської обласної ради» [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад та являється особою з II групою інвалідності по психічному захворюванню (а.с. 92). За характеристикою дошкільного відділення Комунальний заклад «Лелеківська гімназія міської ради міста Кропивницького», який відвідують [PERSON] [INFO] , та [PERSON] [INFO] , діти виявляють інтерес до навчальних занять, уміють концентрувати увагу на поставленому завданні. Діти поводять себе спокійно, слухають та виконують рекомендації вихователя. Йдуть на контакт та мають друзів. В садочок дітей приводить і забирає тато, інколи бабуся або тітка. Діти мають охайний вигляд, навички самообслуговування сформовані на достатньому рівні. Батько дітей, [PERSON] спокійний, неконфліктний, адекватно реагує на всі вимоги, та рекомендації педагогів, цікавиться навчанням і вихованням дітей у садочку, відповідальна ставиться до своїх обов`язків та завжди відвідує батьківські збори (а.с. 25). Згідно посвідчення серія [NUMBER] виданого Управлінням соціального захисту населення виконавчого комітету Фортечної районної у місті Кропивницькому ради, [PERSON] отримує державну соціальну допомогу інвалідам з дитинства та дітям інвалідам, призначену [PERSON] (а.с. 15). Вирішуючи спір щодо визначення місця проживання малолітніх дітей, суд керується наступним. Статтею 141 Сімейного кодексу України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до частини першої статті 157 Сімейного кодексу України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Частиною першою статті 160 Сімейного кодексу України передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення (частина перша статті 161 Сімейного кодексу України). Згідно частини другої статті 161 Сімейного кодексу України орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю. До того ж, головним критерієм при визначені місця проживання дитини є інтереси цієї дитини, які повинні привалювати над інтересами батьків. Про це йде мова в рішенні Європейського суду з прав людини «Гоффманн проти Німеччини» (2001 pоку), яким розкриваються принципи статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. За положенням Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, про те, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (стаття 3), узгоджуються з нормами Конституції України та законів України, тому саме її норми зобов`язані враховувати усі суди України, розглядаючи справи, які стосуються прав дітей». Аналіз наведених норм права, зокрема й практики Європейського суду з прав людини, дає підстави для висновку, що рівність прав батьків є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини у ситуації спору, а вже тільки потім - і якщо це не порушуватиме права та інтереси дитини - підлягають врахуванню інтереси батьків. У рішенні Європейського суду з прав людини від 02 лютого 2016 року у справі «N.TS. та інші проти Грузії» зазначено, що обов`язок національних органів влади вживати заходів для полегшення возз`єднання, проте не є абсолютним. Возз`єднання одного з батьків з дитиною, яка деякий час прожила з іншими особами, може бути неможливо реалізувати негайно і може знадобитися проведення підготовчих заходів для цього. Характер та обсяг такої підготовки залежатимуть від обставин кожного випадку, але розуміння та співпраця всіх зацікавлених сторін завжди буде важливим компонентом. Хоча національні органи влади повинні зробити все можливе для сприяння такому співробітництву, будь-яке зобов`язання щодо застосування примусу в цій сфері має бути обмеженим, оскільки інтереси, а також права і свободи всіх зацікавлених осіб повинні бути враховані, а особливо найкращі інтереси дитини та її права. Якщо контакти з батьками можуть загрожувати цим інтересам або втручатися в ці права, національні органи влади повинні дотримуватись справедливого балансу між ними (див. посилання Hokkanen, § 58). Найкращі інтереси дитини повинні бути першочерговими і, залежно від їхньої природи та серйозності, можуть перевищувати права їхніх батьків. В судовому засіданні встановлено, що відповідач не заперечує проти визначення місця проживання малолітніх дітей з батьком, не заперечує і той факт, що за свої станом здоров`я не має змоги опікуватись дітьми на належному рівні. Вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо (в тому числі в одній квартирі), про те, з ким із них і хто саме з дітей залишається, суд, виходячи з рівності прав та обов`язків батька й матері щодо своїх дітей, повинен ухвалити рішення, яке відповідало б інтересам неповнолітніх. При цьому суд ураховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дітей. Згідно з положеннями частин першої та другої статті 171 Сімейного кодексу України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішення між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Батьки мають переважне право перед іншими особами на те, щоб малолітня дитина проживала з ними (частина перша статті 163 Сімейного кодексу України). В пункті 18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007 року роз`яснено, що при вирішенні спору про місце проживання дитини залежить звертати особливу увагу на її вік та з`ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати. Відповідно до частини четвертої та п`ятої статті 19 Сімейного кодексу України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини (частина шоста статті 19 Сімейного кодексу України). За висновком виконавчого комітету Кропивницької міської ради № 6397/49-05-24 від 28.12.2020 року, який міститься в матеріалах справи, орган опіки та піклування Кропивницької міської ради вважає за доцільне визначити місце проживання малолітніх дітей [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] , з батьком [PERSON] . У висновку зазначено, що діти проживають з батьком, яким створені умови для виховання та розвитку дітей. З акту оцінки потреб сім`ї складеного фахівцями Кропивницького центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді батько здатний забезпечити потреби дітей. Водночас, мати дітей має високий ступінь втрати здоров`я внаслідок тривалої хвороби, що спричиняє повну нездатність до самообслуговування та залежність від інших осіб і перешкоджає виконанню батьківських обов`язків. (а.с. 115-116). Положеннями частини шостої статті 263 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу. За частиною четвертою статті 206 Цивільного процесуального кодексу України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом з`ясовано, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Враховуючи вищенаведені обставини справи, а також те, що відповідач позов визнала, не заперечує проти визначення місця проживання дітей разом з батьком, позивачем по справі, суд погоджується з доводами позивача, що визначення місця проживання малолітніх дітей за місцем його проживання буде відповідати їх інтересам, а тому суд вважає можливим визначити місце проживання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , разом з батьком [PERSON] , [INFO] . Витрати по сплаті судового збору відповідно до вимог статті 141 Цивільного процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Outcome: approved