Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-25 00:00:00

[PERSON] звернулася із позовом до [PERSON] «про про стягнення аліментів на утримання дитини та на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку». В обґрунтування уточнених позовних вимог [PERSON] зазначила, що вона перебуває у шлюбі з [PERSON] Від подружніх відносин з відповідачем [PERSON] має спільну дитину сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою. Враховуючи те, що [PERSON] не надає матеріальної допомоги на утримання дитини - сина [PERSON], [INFO], просить стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання дитини: [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно. Так само, оскільки [PERSON] не надає матеріальної допомоги на утримання позивачки, просить стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на своє утримання, в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), до досягнення малолітньою дитиною [PERSON], [INFO], віку трьох років. Позивачка до судового засідання надала суду заяву з клопотанням про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримала, просила стягнути з відповідача аліменти на своє утримання до досягнення дитиною трьох років, прохала прийняти заочне рішення у справі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, згідно з вимогами ст.130 ЦПК України, про причини неявки суду не повідомив, судова повістка - виклик направлена відповідачеві на останню відому суду адресу і в силу ст.131 ЦПК України вважається доставленою, на підставі ст. 223 ЦПК України суд вважає причини неявки відповідача неповажними; є достатньо матеріалів про права та відносини сторін, потрібність дачі особистих пояснень відповідачем відсутня, що дозволило суду за згодою позивача, згідно вимог ст. 280 ЦПК України, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, що дозволило суду вважати за необхідне визнати його неявку з неповажних причин, провести заочний розгляд справи, розглянути справу на підставі наявних у справі доказів. В зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється на підставі ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України. 15.12.2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції. Відповідно до п. 9 Перехідних положень ЦПК України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Вивчив матеріали позовної заяви, дослідив докази надані сторонами, суд приходить до наступного: Як встановлено, сторони перебувають у шлюбі з 27.05.2016 року, що підтверджено свідоцтвом про шлюб, виданим Дніпровським районним у м. Дніпродзержинську відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 136 (а. с. 8). Сторони мають дитину сина [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвом про народження, виданим Заводським районним у м. Дніпродзержинську відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 699 (а. с. 7). Дитина проживає разом з позивачкою, що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи від 03.08.2016 року, виданою відділом реєстрації місця проживання фізичних осіб адміністрації Заводського району Дніпродзержинської міської ради (а. с. 5). Відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. П. 2 ч. 2 ст. 182 СК України встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Тому, враховуючи зазначене, суд вважає можливими задовольнити позовні вимоги позивачки [PERSON], стягнувши аліменти на утримання дитини - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до її повноліття. В даний час позивачка [PERSON] ніде не працює, оскільки доглядає за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Таким чином, суд вважає можливим, з урахуванням аліментів, стягнених на утримання дитини, частково задовольнити позовні вимоги [PERSON], а саме стягнути з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення малолітньою дитиною [PERSON], [INFO], віку трьох років. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial