Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-15 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулись до Мар`їнського районного суду Донецької області з позовною заявою про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовної заяви зазначають, що рішенням суду від 11 лютого 2019 року було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Ще до розірвання шлюбу [PERSON] зібрала свої речі та поїхала, не проживає у вказаній квартирі понад 2 роки без поважної причини, не сплачує за комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню житлового приміщення, а тому позивач, як власник житла, змушений звернутись до суду, оскільки відповідач створює йому перешкоди у здійсненні права користування і розпорядження майном. У судове засідання з`явився позивач [PERSON] , позовні вимоги підтримав у повному обсязі та наполягав на їх задоволенні з підстав, що наведені в позовній заяві. Відповідач у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне. Згідно копії рішення Мар`їнського районного суду Донецької області від 11.02.2019 року шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , було розірвано. Згідно довідки КП «Міська служба єдиного замовника» Курахівської міської ради [PERSON] прописаний та проживає за адресою: [ADDRESS] . Склад сім`ї - [PERSON] , - 1980 р.н., [PERSON] , - 1990 р.н., - [PERSON] - 2012 р.н. Квартира приватизована. Згідно копії свідоцтва про право власності на житло від [INFO] квартира за адресою: [ADDRESS] , належить на праві приватної власності (мовою оригіналу) [PERSON] та членам його сім`ї (мовою оригіналу) [PERSON] , [PERSON] . Копією рішення Мар`їнського районного суду Донецької області від 12 січня 2007 року підтверджується, що за [PERSON] було визнано право власності на 2/3 частини квартири [ADDRESS] . Статтями 47, 48 Конституції України гарантоване кожному право на житло, ніхто не може бути позбавлений житла. Відповідно до вимог ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно з ч. 1-2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. За правилами ст. 156 ЖК члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім`ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу. Сам факт припинення сімейних відносин із власником (власниками) квартири відповідно до ст.ст. 9, 156, 157 ЖК України не позбавляє колишніх членів його (їх) сім`ї права користуватися займаним приміщенням Відповідно до ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Частиною 2ст. 405 ЦК України передбачено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Оскільки судом встановлено, що відповідач [PERSON] , яка позовні вимоги визнала у повному обсязі, не проживає у вищевказаному житловому приміщенні, що розташоване за адресою: [ADDRESS] понад один рік, викладені обставини, дають суду підстави для визнання відповідача особою, що втратила право користування житловим приміщенням. Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем при подачі позовної заяви судовий збір в сумі 768,40 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved