Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-14 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу мотивуючи тим, що 01.03.1997 року у Джурівській сільській Раді народних депутатів Снятинського району, Івано-Франківської області, зареєструвала шлюб з відповідачем по справі- [PERSON] , актовий запис №1. У шлюбі неповнолітніх дітей немає. Причиною розірвання шлюбу є те, що подружнє життя між ними не склалося, тривалий час подружніх відносин сторони не підтримують, спільного господарства не ведуть. Подальше збереження шлюбу є недоцільним. А тому, просила шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з`явилася, однак подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, просила шлюб розірвати. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував щодо розірвання шлюбу. За таких обставин суд вважає за доцільне розглянути справу у відсутності сторін. Відповідно до ч.2ст.247 ЦПК Україниу разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Згідно свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] 01.03.1997 року зареєстрували шлюб у Джурівській сільській Раді народних депутатів Снятинського району, Івано-Франківської області, про що зроблено актовий запис за №1. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За приписами ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до правової позиції Пленуму Верховного Суду України, викладеної в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»: проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя». Сторони не змогли зберегти родину, а тому суд вважає встановленим, що розірвання шлюбу суперечить інтересам позивача та постановляє рішення про задоволення позовних вимог. Спір про розподіл сумісного майна подружжя між сторонами відсутній. Зважаючи на вищенаведене позов підлягає до задоволення. За вимогами ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі задоволення позову - на відповідача. На підставі наведеного, пункту 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», ст. ст. 104, 110, 112 Сімейного кодексу України, ст.ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України,

Outcome: approved