Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-10 00:00:00

[PERSON] пред'явив в суд позов до ТзОВ «Автокредит Плюс»з вимогами визнати недійсним договір фінансового лізингу № IF00А!00000028 від 17 серпня 2015 року, укладений між ТОВ «Автокредит Плюс» та [PERSON], а також стягнути з ТзОВ «Автокредит Плюс» на користь [PERSON] 115 894,24 грн., сплачених ним за договором фінансового лізингу № IF00А!00000028 від 17 серпня 2015 року. Обґрунтував позов тим, що: по-перше, заява про приєднання до публічного договору № IF00А!00000028 від 17 серпня 2015 року не підписана належним чином уповноваженим представником ТОВ «Автокредит Плюс» та не містить істотних умов договору фінансового лізингу; по-друге, за умовами вказаного договору відповідач надав позивачу у лізинг автомобіль Peugeot Expert, 2008 року випуску; позивач з 31.08.2015 сплатив відповідачу загалом 115 894,24 грн. лізингових платежів; 19.03.2018 автомобіль був зупинений поліцейськими, які повідомили, що він оголошений в розшук та визнаний речовим доказом в кримінальному провадженні; 28.03.2018 [PERSON] повернув автомобіль ТОВ «Автокредит Плюс»; по-третє, договір фінансового лізингу укладений відповідачем за відсутності у нього ліцензії з надання фінансових послуг, із застосуванням обману та нечесної підприємницької практики, сам договір містить несправедливі умови; по-четверте, договір фінансового лізингу, предметом якого є транспортний засіб, підлягає нотаріальному посвідченню, чого не було зроблено. Відповідач заперечив проти позову повністю. Заперечення обґрунтоване тим, що недодержання вимог закону про нотаріальне посвідчення договору фінансового лізингу транспортного засобу має наслідком нікчемність такого договору і визнання його судом недійсним не вимагається. Щодо застосування наслідків недійсності нікчемного правочину, то [PERSON] за час користування автомобілем завдав ТОВ «Автокредит Плюс» збитки на суму 173 538,95 грн., тобто на більшу суму ніж вимагає стягнути позивач. Заслухавши пояснення представників, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку про задоволення позову частково. Так, 17 серпня 2015 року [PERSON] підписав заяву проприєднання до публічного договору № IF00А!00000028 згідно з якою надав свою згоду на приєднання до публічного договору про надання фінансового лізингу на умовах, визначених цим договором, який розміщено на офіційному веб-сайті компанії www.planetavto.com.ua. Статтею 14 заяву проприєднання до публічного договору № IF00А!00000028 визначено предметом лізингу автомобіль згідно із специфікацією, строк лізингу дорівнює 60 місяців з моменту підписання додатку № 2 (Графік лізингових платежів). Щомісячні платежі включають у себе: платіж по відшкодуванню частини вартості предмету лізингу, відсотки за користування предметом лізингу, комісію за проведення щомісячного моніторингу предмету лізину. Відносини, що виникають із договору фінансового лізингу, регулюються положеннями ЦК України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж та положеннями Закону України «Про фінансовий лізинг». Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 806 ЦК України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов'язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом. За своєю правовою природою договір лізингу є змішаним договором та містить елементи договорів оренди (найму) та купівлі-продажу або договору поставки. За загальним правилом, передбаченим частиною першою ст. 799 ЦК України, договір найму транспортного засобу укладається у письмовій формі. Якщо стороною у цьому договорі виступає фізична особа, то за правилами частини другої ст.799 ЦК України договір підлягає обов'язковому нотаріальному посвідченню. Згідно зі ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимог закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Нікчемний договір не породжує тих прав і обов'язків, настання яких бажали сторони, і визнання такого договору недійсним судом не вимагається. Оскільки договір фінансового лізингу № IF00А!00000028 від 17 серпня 2015 року укладений у простій письмовій формі і нотаріально не посвідчений, як того вимагають вищевказані норми законодавства, то відповідно до ч. 1 ст. 220 ЦК України цей договір є нікчемним. Згідно з ч. 1 ст. 216 ЦК України у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» у разі якщо під час розгляду спору про визнання правочину недійсним як оспорюваного та застосування наслідків його недійсності буде встановлено наявність підстав, передбачених законодавством, вважати такий правочин нікчемним, суд, вказуючи про нікчемність такого правочину, одночасно застосовує наслідки недійсності нікчемного правочину. Представники сторін під час розгляду справи по суті визнали обставину сплати позивачем на користь відповідача 115 894,24 грн. лізингових платежів, обставину повернення позивачем відповідачу автомобіля Peugeot Expert, а також ціну користування автомобілем Peugeot Expert на виконання договору фінансового лізингу № IF00А!00000028 від 17 серпня 2015 року в розмірі 48 453,79 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Враховуючи те, що автомобіль повернуто відповідачу, ціна користування автомобілем за період з 31.08.2015 до 19.03.2018 дорівнює 48 453,79 грн., позивач сплатив на користь відповідача 115 894,24 грн. лізингових платежів, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 67 440,45 грн. (115 894,24 грн. - 48 453,79 грн.). Заперечення відповідача в частині застосування наслідків недійсності нікчемного правочину з тієї підстави, що йому було завдано збитки, є необґрунтованим, оскільки не зазначено в чому полягала протиправна поведінка позивача, якою було завдано збитки. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд покладає судовий збір на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial