Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-24 00:00:00

Адвокат Жердєв Сергій Миколайович в інтересах [PERSON] звернувся до Сєвєродонецького міського суду із позовною заявою до [PERSON] про збільшення розміру аліментів. В обґрунтування позовних вимог позивача її представник [PERSON] посилається на те, що позивач з 21.11.2003 по 16.03.2011 перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Від даного шлюбу вони мають двох дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та дочку [PERSON] , [INFO] . Діти проживають разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] . Шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано 16.03.2011. Рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та дочки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно від дня подання позовної заяви - 03.09.2013 року і до досягнення дітьми повноліття. З 2013 року позивач отримувала від відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 2000 грн. щомісячно. Позивач вважає, що на сьогоднішній день змінився рівень прожиткового мінімуму та цін, а визначений судом розмір аліментів не дозволяє забезпечити дітей усім необхідним. У зв`язку з цим позивач змушена звернутися до суду та з урахуванням збільшених позовних вимог просила змінити розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] згідно з рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 25.03.2015 у справі № 425/7011/13-ц на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей сина [PERSON] , [INFO] та дочки [PERSON] , [INFO] , з твердої грошової суми в розмірі 2000 грн. щомісячно на 1/3 частку від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, її представник [PERSON] подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі та участі позивача, змінені позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Відповідач своїм правом на подачу відзиву не скористався. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини. З матеріалів справи встановлено, що згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 26.03.2004 виконавчим комітетом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, [INFO] народився [PERSON] , про що зроблено відповідний актовий запис № 105. Батьком дитини записаний [PERSON] , матір`ю [PERSON] . Згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 22.03.2006 виконкомом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, [INFO] народилася [PERSON] , про що зроблено відповідний актовий запис № 105. Батьком дитини записаний [PERSON] , матір`ю [PERSON] . Згідно з копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданого 16.03.2011 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Києво-Святошинського районного управління юстиції у Київській області, шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 65 від 16.03.2011. Відповідно до наданих матеріалів справи, інших неповнолітніх дітей на утриманні відповідач не має. Неповнолітні діти [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копіями довідок про реєстрацію місця проживання особи Відділу адміністративних послуг Центру надання адміністративних послуг у м. Сєвєродонецьку № 17680 від 04.12.2018 та № 2386 від 13.03.2019. Згідно з копією заочного рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 25.03.2015 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей сина [PERSON] , [INFO] та дочки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно від дня подання позовної заяви 03.09.2013 року і до досягнення дітьми повноліття. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн. щомісячно є не суттєвими, оскільки на сьогоднішній день змінився рівень прожиткового мінімуму та цін, тому просить змінити розмір стягуваних з відповідача аліментів з твердої грошової суми у розмірі 2000 грн. на 1/3 частку від усіх видів заробітку (доходу) відповідача. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~4\~ЦПК України\~кожна особа\~має право\~в порядку,\~встановленому цим\~Кодексом,\~звернутися до\~суду за\~захистом своїх\~порушених,\~невизнаних або\~оспорюваних прав,\~свобод чи\~законних інтересів. У Принципі 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27.02.1991 року, Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1)\~наявність на\~праві власності,\~володіння та/або\~користування у\~платника аліментів\~майна та\~майнових прав,\~у тому\~числі рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів,\~виключних прав\~на результати\~інтелектуальної діяльності,\~корпоративних прав; 3-2)\~доведені стягувачем\~аліментів витрати\~платника аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; 4)\~інші обставини,\~що мають\~істотне значення. Розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до статті 7\~Закону України\~«Про державний\~бюджет на\~2021\~рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2021 року складає 2395 гривень. Позивачка посилається на те, що розмір стягнутих з відповідача судовим рішенням на її користь аліментів на утримання їхніх малолітніх дітей всупереч вимогам ч. 2 ст.\~182\~СК України є меншим від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до частин 8, 9 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Отже, зміна способу стягнення аліментів, визначеного рішенням суду, є беззаперечним правом позивачки, як одержувача, що не потребує доведенню відповідних обставин, зокрема щодо зміни матеріального стану платника аліментів. Позовні вимоги [PERSON] фактично зводяться до зміни способу виконання вказаного рішення суду від 25.03.2015, оскільки остання посилається на невідповідність розміру стягуваних з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі - 2000 гривень на двох дітей, що є меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином,\~право вимагати\~заміни розміру\~аліментів шляхом\~зміни способу\~присудження аліментів\~не може\~заперечуватися,\~адже можливість\~вибору способу\~присудження аліментів\~з огляду\~на мінливість\~життєвих обставин,\~зазначених у\~ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 05.02.2014 року по справі № 6-143 цс13. Як зазначено в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У разі пред`явлення до особи, яка вже сплачує аліменти, позову про стягнення їх на дитину (дітей) від іншої матері або утримання на інших осіб суд має вчинити передбачені ч. 3 ст. 36 ЦПК дії щодо залучення одержувача аліментів до участі у справі. Якщо дитина перебуває на утриманні держави, територіальної громади або юридичної особи, розмір аліментів може бути зменшено за заявою батьків, уповноваженого цієї громади чи особи і за згодою органу опіки та піклування. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Задовольняючи позов та визначаючи розмір аліментів, який потрібно стягувати з відповідача, суд виходить з того, що відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Дослідивши в судовому засіданні письмові докази, суд доходить висновку про те, що отримувана позивачем сума аліментів на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 2000 грн. щомісячно вочевидь не відповідає вимогам Декларації прав\~дитини та Конвенції про права дитини про належне матеріальне забезпечення дитини та забезпечення найкращих інтересів дитини, у зв`язку з чим суд вважає, що справедливим та таким, що відповідатиме вимогам закону буде змінити розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] згідно з рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 25.03.2015 у справі № 425/7011/13-ц на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей сина [PERSON] , [INFO] та дочки [PERSON] , [INFO] , з твердої грошової суми в розмірі 2000 грн. щомісячно на 1/3 частку від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку. Щодо відшкодування позивачу понесених ним витрат на правову допомогу, суд зазначає наступне. Відповідно до\~ч.\~1,\~3\~ст.\~133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Отже, до складу витрат, пов`язаних із оплатою правової допомоги, включаються витрати на оплату праці адвоката або іншого фахівця у галузі права (гонорар), а також відшкодування витрат, зумовлених наданням правової допомоги. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах суб`єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. В даному випадку суд вважає, що позивачем доведено факт надання йому правової допомоги, оскільки згідно із свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЗП № 001158 від 29.07.2016 року адвокат Жердєв Сергій Миколайович має право на заняття адвокатською діяльністю, у зв`язку з чим і уклав з позивачем договір про надання правової допомоги № 16/20 від 28.01.2020. Згідно з копією заявки № 1-16/19 від 28.01.2020 адвокат [PERSON] на підставі договору № 16/20 про надання правової допомоги від 28.01.2020 отримав від [PERSON] за надання правової допомоги 1 000 гривень 00 копійок. За таких обставин суд вважає, що зазначені у позовній заяві витрати на правову допомогу підлягають стягненню з відповідача на користь позивача [PERSON] у сумі 1 000 гривень 00 копійок. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у цій справі, суд враховує, що позивач звільнений від сплати судового збору, а тому відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 840 грн. 80 коп.

Outcome: approved