Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-17 00:00:00

Адвокат [PERSON] від імені та в інтересах [PERSON] звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON], третя особа Сєвєродонецький міський відділ Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області про визнання права власності та зняття арешту з майна. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначила, що 09.07.2012 року [PERSON] придбав у [PERSON] автомобіль марки RENAULT, моделі 25, синього кольору, 1991 року випуску, шасі (кузов, рама) № VF1B29В0507434740, реєстраційний номер [NUMBER], зареєстрований 26.08.2008 року ВРЕР м. Сєвєродонецьк при УДАІ УМВС України в Луганській області. На підтвердження цієї угоди відповідач надав розписку 09.07.2012 року в присутності своєї дружини [PERSON], про те що він отримав від позивача за придбаний автомобіль 20000 грн. та того ж дня оформив довіреність №722398, посвідчену приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу [PERSON], якою строком на десять років уповноважив позивача самостійно продати або здати в оренду належний йому транспортний засіб. В той же день відповідач надав ключі від автомобіля та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. При зверненні до Сервісного центру позивач довідався, що на автомобіль накладений арешт у звязку з тим, що боржник має заборгованість по аліментам. Просила суд визнати за [PERSON] право власності на автомобіль марки RENAULT, моделі 25, синього кольору, 1991 року випуску, шасі (кузов, рама) №VF1B29В0507434740, реєстраційний номер [NUMBER] та зняти арешт з цього автомобіля. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився. Адвокат [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі та про визнання позовних вимог. Представник третьої особи\~ Сєвєродонецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області в судове засідання не зявився. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року №1404-VIII особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Частиною 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року №1404-VIII встановлено вичерпний перелік випадків, в яких державний виконавець може самостійно зняти арешт з майна. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду (ч. 5 ст. 59 вищевказаного Закону). Судом встановлено, що за відповідачем\~ [PERSON] зареєстроване право власності на автомобіль марки RENAULT, моделі 25, синього кольору, 1991 року випуску, шасі (кузов, рама) №VF1B29В0507434740, реєстраційний номер [NUMBER], що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ВВС 107799. Згідно з копією постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 08.02.2012 року Відділом державної виконавчої служби Сєвєродонецького міського управління юстиції на підставі виконавчого листа №2-2218 від 07.09.2011 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15.06.2011 року і до повноліття дитини, було накладено арешт на автомобіль марки RENAULT, моделі 25, синього кольору, реєстраційний номер [NUMBER], який належить [PERSON] та заборонено здійснювати відчуження майна. Згідно з розпискою від 09.07.2012 року [PERSON] в присутності своєї колишньої дружини [PERSON] продав [PERSON] автомобіль марки RENAULT, моделі 25, синього кольору, реєстраційний номер [NUMBER], за 20000 грн. 09.07.2012 року [PERSON] видав нотаріально посвідчену довіреність, в тому числі на імя [PERSON], згідно з якою уповноважив останнього продати або здати в оренду належний йому автомобіль марки RENAULT, моделі 25, синього кольору, реєстраційний номер [NUMBER]. Довіреність видана на строк до 09.07.2022 року. Таким чином, спірний автомобіль був проданий позивачу відповідачем в той час, коли на нього був накладений арешт і діяла заборона його відчуження. Також суд враховує положення\~ п. 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 03.06.2016 року № 5, згідно з яким\~ позов про зняття арешту з майна може бути предявлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби. Як вбачається з позовної заяви, відповідачем у ній зазначений лише [PERSON], хоча в судовому засіданні було встановлено, що арешт на спірний автомобіль був накладений в інтересах [PERSON] До початку першого судового засідання у цій справі, яка розглядається за правилами спрощеного провадження, відповідно до приписів ч.1 ст. 51 ЦПК України від позивача та його представника до суду не надходило клопотань про залучення до участі в цій справі як співвідповідача [PERSON] Відповідно до ч. 1, 2 ст. 51 ЦПК України суд першої інстанції не має права самостійно за власною ініціативою вирішувати питання про залучення до участі в справі належних відповідачів чи співвідповідачів, а з відповідним клопотанням позивач та його представник до суду не звертались. За таких обставин суд приходить до висновку, що неможливість задоволення позовних вимог. При цьому суд не приймає визнання позову відповідачем [PERSON], оскільки відповідно до ч.3 ст. 206 ЦПК України відсутні законні підстави для задоволення позовних вимог, а визнання позову порушує права та інтереси особи,\~ за заявою якої був накладений арешт на спірний автомобіль. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати позивачу не відшкодовуються, оскільки в задоволенні позову йому відмовлено.

Outcome: dismissed