Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-13 00:00:00

[PERSON], представник за дорученням для надання безоплатної вторинної правової допомоги № 2204-0000117 від 30.05.2016 року [PERSON], звернувся до суду з даним позовом в інтересах останньої, посилаючись на те, що [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] з 06.03.2013 року. Від шлюбу у них є донька - [PERSON], [INFO], яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач [PERSON] ухиляється від покладеного на нього обов'язку утримувати свою доньку, аліментів нікому не сплачує, стягнень по виконавчих документах немає, інших неповнолітніх дітей та непрацездатних батьків на утриманні не має. Відповідач ніде не працює, має мінливий дохід, а тому просить суд стягувати з нього аліменти на користь позивача [PERSON] на утримання доньки [PERSON] у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн., щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дочкою повноліття. Крім того, просить допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежу за 1 місяць. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, з підстав, викладених у ньому. Не заперечувала проти розгляду справи у відсутності її представника [PERSON] Представник позивача [PERSON] у судове засідання не з'явився, хоча про час, день та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Подав до суду заяву, у якій просив справу розглядати у його відсутність, у зв'язку з його зайнятістю у кримінальному провадженні у Хмельницькому міськрайонному суді. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав частково та суду пояснив, що з грудня 2015 року разом з позивачем не проживає, донька проживає разом з [PERSON], допомогу на її утримання він надавав регулярно, однак в невеликому розмірі, оскільки не працює. Стверджував, що не зможе сплачувати аліменти в розмірі визначеному позивачем, оскільки в даний час не працює, має не погашені кредитні зобов'язання, та має тимчасові підробітки, а тому нерегулярний, мінливий дохід. А тому, не заперечував проти стягнення із нього аліментів в розмірі 600 грн. щомісяця. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити частково, з наступних підстав. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Згідно ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Як встановлено в суді, [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 06 березня 2013 року, що підтверджується даними свідоцтва про шлюб [NUMBER], виданого 06.03.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шепетівського міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області. Від спільного проживання у сторін є неповнолітня донька: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про її народження [NUMBER], виданим 03.07.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Шепетівського міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області. Згідно довідки від 07.06.2016 року, виданої відділом з питань реєстрації та зняття з реєстрації місця проживання виконавчого комітету Шепетівської міської ради, неповнолітня [PERSON], [INFO], проживає разом з позивачем [PERSON] по [ADDRESS]. Відповідач [PERSON] проживає в [ADDRESS]. Крім того, вказані обставини визнані сторонами у судовому засіданні, а тому в силу ч.1 ст. 61 ЦПК України доказуванню не підлягають. Позивач [PERSON] працює на посаді медичної сестри у Шепетівській центральній районній лікарні та її дохід з грудня 2015 року по травень 2016 року становить 11119 грн. 73 коп., що підтверджується довідкою №148 від 16.06.2016 року, виданою Шепетівською ЦРЛ. Відповідач ніде не працює, що підтверджується даними трудової книжки останнього, має тимчасові підробітки, не погашені кредитні зобов'язання. Інших неповнолітніх дітей чи непрацездатних осіб, яких відповідно до закону мав б утримувати не має. Аналізуючи всі досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності та враховуючи, що відповідач є здоровою, працездатною особою, однак на даний час не працює, що свідчить про нерегулярність його доходів, разом з дитиною не проживає та не допомагає позивачу її утримувати, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з нього аліментів в твердій грошовій сумі. Отже, вимоги позивача [PERSON] щодо стягнення аліментів в твердій грошовій сумі з [PERSON] є справедливими, обґрунтованими та підставними. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує прожитковий мінімум для дитини віком до 6 років, який на день розгляду справи становить 1228 грн. і передбачений ст.7 Закону України «Про державний бюджет на 2016 рік», обов'язок утримувати дітей також і матір'ю, тому знаходить визначити розмір аліментів, що підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача на утримання дитини у розмірі 600 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, оскільки сторони, які є батьками неповнолітньої [PERSON] в рівній мірі несуть обов'язки щодо її виховання та утримання, і такі у виді матеріального утримання не можуть бути повністю покладені виключно на позивача. Згідно із ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обов'язків щодо дитини. Крім того, за змістом ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток і утримувати дитину до досягнення нею повноліття на рівні, який дозволяє забезпечити її повноцінне життя. Відповідно до ч. 1 ст. 18 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, батьки несуть однакову відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне позов задовольнити частково. Також, на підставі п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів підлягає обов'язковому негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. А тому, суд вважає, що судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: partial