Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-03 00:00:00

[PERSON] у вересні 2020 року звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова із заявою про встановлення фактів, що мають юридичне значення та з урахуванням уточнень просить суд: 1) встановити факт, який має юридичне значення, а саме, що медичне свідоцтво про смерть [PERSON] , 1936 року народження, видане 30 січня 2020 року Комунальним некомерційним підприємством «Міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної допомоги ім. проф. О.І. Мещанінова» Харківської міської ради, належить померлій [PERSON] , [INFO] , яка проживала за адресою: [ADDRESS] ; 2) встановити факт неправильного запису в актовому записі цивільного стану, а саме в актовому записі про смерть, складеному Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) на ім`я [PERSON] за №3575 від 06.03.2020 року, а саме: невірність запису імені, дати народження, громадянства та місця проживання померлої і внести зміни в актовий запис про смерть №3575 від 06.03.2020 року, вказавши ім`я померлої « [PERSON] » замість « [PERSON] »; в графі «Громадянство» вказати « Україна », в графі «Дата і місце народження» замість «1936 р.» вказати « [INFO] , Україна, Донецька область, місто Єнакієво», в графі «Місце проживання померлої особи» вказати « [ADDRESS] »; 3) встановити факт, який має юридичне значення, а саме, що [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , є рідною матір`ю [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] . Свої заявлені вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] померла його мати [PERSON] , реєстрація смерті якої здійснена Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) за заявою адміністрації закладу охорони здоров`я Комунального некомерційного підприємства «Міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної допомоги ім. проф. О. І. Мещанінова» на підставі даних, що містились у виданому лікарському свідоцтві про смерть. В результаті цього, 06.03.2020 року у актовому записі зроблено помилку та вказано ім`я « [PERSON] », дата народження вказана «1936 рік», відомості про громадянство, місце народження та місця проживання були відсутні взагалі. У видачі свідоцтва про смерть матері йому відповідно, оскільки у свідоцтві про народження прізвище, ім`я та по батькові матері зазначено на російській мові як « [PERSON] ». В інший спосіб, ніж у судовому порядку, встановити факт неправильності запису в актовому записі про смерть матері та факт родинних відносин заявник не може, а їх встановлення має юридичне значення у зв`язку з реєстрацією смерті матері, [PERSON] , похованням в установленому порядку урни з її прахом, а також прийняттям та оформленням спадкових прав, як спадкоємця за законом, на майно, що залишилось після її смерті. Просить суд заяву задовольнити. Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву з проханням розглянути справу без його участі, заявлені вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд їх задовольнити. Представник заінтересованої особи - Харківського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву з проханням проводити судовий розгляд без його участі, а також вказав, що анкетні дані щодо померлої зазначені в актовому записі про смерть у відповідності до тих відомостей, які містилися у лікарському свідоцтві про смерть №10-12/289-Дм/20 від 04.03.2020 року, паспорт померлої під час державної реєстрації смерті не здавався. Представник заінтересованої особи - Комунального некомерційного підприємства «Міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної допомоги ім. проф. О. І. Мещанінова» Харківської міської ради в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце судового засідання повідомлявся своєчасно та належним чином. Суд, дослідивши доводи заявника та заінтересованої особи, та оцінивши докази, представлені в матеріалах справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 293 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до частин 1, 2 статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до пункту 4 частини 2 статті 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази. У ч.ч. 1, 2, 8 статті 83 ЦПК України визначено, що сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач повинний подати докази разом з поданням позовної заяви. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. У відповідності до частини 1 статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Згідно статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Матеріалами справи встановлено, що батьками заявника [PERSON] , [INFO] , у свідоцтві про народження серії [NUMBER] , виданого 01 квітня 1960 року Дзержинським реєстраційним бюро ЗАГС м. Харкова російською мовою записані: батько - « [PERSON] »; мати - « [PERSON] », що підтверджує свідоцтво про моє народження (а. с. 12) [INFO] [PERSON] , [INFO] , померла. Реєстрація смерті [PERSON] була здійснена Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) у відповідності до Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні за заявою адміністрації закладу охорони здоров`я Комунальне некомерційне підприємство «Міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної допомоги ім. проф. О. І. Мещанінова», тобто анкетні дані щодо померлої зазначені в актовому записі про смерть у відповідності до тих відомостей, які містилися у лікарському свідоцтві про смерть №10-12/289-Дм/20 від 04.03.2020 року, а тому відомості зазначено не в повному обсязі. На заяву [PERSON] про внесення змін до актового запису про смерть №3575 від 06.03.2020 року, в якій заявник просив змінити власне ім`я померлої з « [PERSON] » на « [PERSON] », доповнити дату народження з «1936 року» на « [INFO] », доповнити місце народження померлої «м. Єнакієво, Донецька область», доповнити місце прописки померлої « [ADDRESS] » та паспортними даними «паспорт [NUMBER] , виданий 15.02.2002 року ЦВМ Дзержинського РВ ХМУ УМВС України в Харківській області», отримав відмову у внесенні змін до актового запису про смерть №3575, складеного 06.03.2020 року, у зв`язку з відсутністю документів, які б підтверджували правильність власного імені померлої, дати та місця народження померлої та розбіжностями в актових записах цивільного стану про народження заявника, [PERSON] , та шлюб батьків заявника, що підтверджує копія висновку про внесення змін до актового запису цивільного стану від 20.03.2020 року (а. с. 9). Згідно повторного свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Вовчанського районного управління юстиції 23.08.2002 року, атестату про середню освіту (серія [NUMBER] ), виданого 24.06.1968 року, диплому серії [NUMBER] , виданому 29.05.1970 року, анкетні дані матері заявника зазначені українською мовою « [PERSON] », російською « [PERSON] » (російською мовою) (а. с. 15-17). В трудовій книжці від 01 жовтня 1954 році, виписаній російською мовою, прізвище, ім`я та по батькові матері заявника вказано як « [PERSON] » (а. с. 14). Згідно даних обліково-послужної картки (форма № 6) до воєнного білету (серія [NUMBER] ) батька заявника [PERSON] , в графі «Сімейний стан» дружиною записано російською мовою « [PERSON] » (а. с. 18). Відповідно до паспорту серії [NUMBER] , виданого ЦВМ Дзержинського РВ ХМУ УМВС України в Харківській області 15.02.2002 року, прізвище, ім`я та по батькові, дата і місце народження матері заявника записано - « [PERSON] , [INFO] , уродженка м. Єнакієво Донецької області», що підтверджує копія паспорта (а. с. 19). Згідно картки фізичної особи - платника податків, виданої 14.03.2002 року ДПІ Дзержинського району м. Харкова та пенсійного посвідчення серії [NUMBER] , виданого 08.02.2006 року управлінням ПФУ в Дзержинському районі м. Харкова, анкетні дані заявника зазначено як « [PERSON] ». Відповідно до відмітки паспорту матері заявника - [PERSON] щодо місця її проживання (сторінка 11 паспорту [NUMBER] ) зареєстрованим місцем проживання з 27.10.1962 року є: [ADDRESS] , що збігається із місцем реєстрації заявника [PERSON] , про що свідчить копія його паспорту, довідки КП «Жилкомсервіс» від 03.08.2007 року, 24.06.2008 року, 26.04.2016 року, а також довідка про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб (довідка про склад сім`ї) із Реєстру територіальної громади міста Харкова від 20.08.2020 року (а. с. 21-24). Таким чином, судом встановлено, що у наведених офіційних документах ім`я матері заявника викладено у різних інтерпретаціях, що і спричинило складність його написання в актових записах про смерть. Відповідно до пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суди розглядають справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до пункту 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 07.07.1995 року «Про практику розгляду судами справ про встановлення неправильності запису в актах громадянського стану» суд розглядає заяви про встановлення неправильності запису в акті громадянського стану як у випадках невиправлення органами реєстрації актів громадянського стану помилок, допущених при складанні актового запису, так і при відмові зазначених органів внести в ці записи передбачені законодавством зміни (прізвища, імені, по батькові тощо) і доповнення (наприклад, про національність і громадянство батьків). З такими заявами до суду можуть звертатися особи, щодо яких складено актовий запис; батьки, усиновителі, опікуни, піклувальники - щодо актових записів, які стосуються неповнолітніх дітей, а у передбачених законодавством випадках і самі неповнолітні, які досягли 16 років; опікуни громадян, визнаних судом недієздатними, а щодо актових записів померлих особи, які входять до кола їх спадкоємців. Згідно роз`яснень, що містяться в пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 07.07.1995 року «Про практику розгляду судами справ про встановлення неправильності запису в актах громадянського стану» в порядку встановлення неправильності записів у актах громадянського стану до цих актів вносяться зміни щодо прізвища, імені, по батькові, коли були допущені помилки під час реєстрації акта або коли органами реєстрації актів громадянського стану відмовлено у зміні запису, який провадився відповідно до положень про порядок зміни записів актів громадянського стану (наприклад, при зміні прізвища, імені, по батькові, місця і дати народження). Згідно п.1.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року №96/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.01.2011 року за № 55/18793 (далі - Правила), внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних, міжрайонних управлінь юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану) у випадках, передбачених чинним законодавством. Згідно п.1.14 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання щодо померлих проводяться за заявами осіб, які входять до кола спадкоємців за законом або заповітом, згідно з чинним законодавством України. Відповідно до пп.2.13.1 Правил підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Згідно до пп. 2.16.7 Правил на підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актовому записі цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду. Такі зміни згідно п. 2.18. зазначених вище Правил вносяться відділом державної реєстрації за місцем зберігання відповідного актового запису цивільного стану. Згідно роз`яснень, викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах спадкування» №7 від 30.05.2008 року, справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року тощо. На підставі наведеного, суд приходить до переконання, що сукупність досліджених у судовому засіданні доказів, які узгоджуються між собою, дають підставу зробити висновок, що при складанні актового запису про смерть допущена помилка, а тому суд приходить до переконання, що заява підлягає до задоволення, оскільки в інший спосіб, ніж у судовому порядку, встановити факт неправильності запису в актовому записі про смерть матері заявника та факт родинних відносин з нею не є можливим. На підставі викладеного,

Outcome: approved