Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-31 00:00:00

[PERSON] пред`явила позов до Селидівської міської Ради про визнання права власності на квартиру. У обґрунтування своїх позовних вимог посилалася на те, що їй на праві власності належить квартира за адресою: [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого службою приватизації житлового фонду в/о «Селидіввугілля». У зв`язку з втратою оригіналу свідоцтва, вона не має можливості підтвердити своє право на вказану квартиру та розпорядитися своєю власністю на свій розсуд. Отримати дублікат втраченого свідоцтва про право власності на житло неможливо, оскільки служба приватизації житлового фонду в/о «Селидіввугілля» ліквідовано. Просила визнати за нею право власності на двокімнатну квартиру загальною площею 41,64 кв.м, житловою площею 25,9 кв.м, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Позивач в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надала заяву, в якій просить розглянути справу в її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву, в якій просить розглянути справу без його участі та ухвалити рішення на розсуд суду. Зясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. За змістом частини першої статті 15 ЦПК України справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносинах, розглядаються судами у порядку цивільного судочинства. Згідно ч. 1, 2 ст. 16 ЦК України, кожна особа може звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права чи інтересу, способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права тощо. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно копії свідоцтва про право власності № 10539, виданого Службою приватизації державного житлового фонду в/о «Селидіввугілля», [PERSON] на праві приватної власності належить квартира за адресою: [ADDRESS](а.с.5). Належність [PERSON] вказаної квартири підтверджується також ордером № 249 (а.с.4), технічним паспортом(а.с.10-11). Згідно довідки КП «Селидівське БТІ» № 87 від 10.03.2017 року, відповідно реєстрових даних квартира за адресою: м.Українськ, вул.Енгельса, буд.№ 42, кв.№ 11 числиться за [PERSON] згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого СП в/о «Селидіввугілля» від 23.01.1996 року № 10539; загальна площа квартири № 11 41,64 кв.м, житлова 25,9 кв.м; квартира складається з двох житлових кімнат(а.с.6). Згідно повідомлення ДП «Селидіввугілля» № 08/1302 від 04.07.2017 року, наказом Державної холдингової компанії «Селидіввугілля» від 20.06.2001 № 97 «Служба приватизації житла» була ліквідована(а.с.30). Позивач підтвердила факт загубленого нею оригіналу свідоцтва про право власності від 23.01.1996 № 10539, виданого Службою приватизації державного житлового фонду в/о «Селидіввугілля» оголошенням про втрату документа у регіональних друкованих засобах масової інформації за місцем розташування нерухомого майна (а.с.13). Відповідно до ст. 1 Протоколу № 1 до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року, кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 41 Конституції України\~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до частини 1 статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно статтею 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, також власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 129 Конституції України, ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з ст. 60 ч. 2 ЦПК України сторони зобов'язані подати свої докази чи повідомити про них суд до або під час попереднього судового засідання у справі. Суд лише сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи. Ураховуючи наведене, а також те, що право власності на квартиру позивачем набуте на законній підставі, однак оригінал документа, який засвідчує її право власності, втрачений, то право власності позивача [PERSON] підлягає захисту шляхом визнання за нею права власності на вказану квартиру.

Outcome: approved