Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-31 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (з урахуванням уточненої позовної заяви від 05.05.2014р. а.с.71-74), в якому просила визнати за нею право власності на 1 / 2 частину житлового будинку [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] При цьому посилалася, що у вказаному будинку вона проживає з часу народження, а з 06.12.1995р. зареєстрована по вказаній адресі. Власником будинку є дід позивачки - [PERSON], який також доводиться батьком відповідачу [PERSON] та відповідачці [PERSON] [PERSON] помер. Позивачка вважає, що має право на спадкування після смерті [PERSON] за правом представлення, т.я. на час відкриття спадщини її батько та відповідно син [PERSON] помер. Відповідачка [PERSON] проживає в інтернаті для осіб з вадами здоров'я. Вона ніколи не заявляла прав на спірний будинок. Проте відповідачка [PERSON] намагається заволодіти будинковолодінням, використовуючи фізичний та розумовий стан [PERSON] В судовому засіданні представник [PERSON], який діє на підставі довіреності - [PERSON], позовні вимоги підтримав. При цьому пояснив суду, що після смерті [PERSON], який помер [INFO], залишилася спадщина, яка в тому числі складається з 1 / 2 частини житлового будинку [ADDRESS]. За життя [PERSON] склав заповіт, яким все належне йому майно заповідав своїй онучці [PERSON] Проте [PERSON] прийняла спадщину у вигляді грошових вкладів та квартири, які розташовуються у Російській Федерації, спірне будинковолодіння вона в якості спадщини не прийняла. За таких обставин, представник позивачки вважає, що належна померлому [PERSON] 1 / 2 частину житлового будинку [ADDRESS] успадкували [PERSON] та [PERSON], які на час смерті [PERSON] мешкали та були зареєстровані в будинковолодінні. Представник [PERSON] за довіреністю - [PERSON], яка також виступає у справі як самостійний відповідач, проти позову заперечувала. Пояснила суду, що за життя [PERSON] склав заповіт, яким все належне йому майно заповідав своїй онучці [PERSON] Після смерті [PERSON], який помер [INFO], залишилася спадщина, що в тому числі складається з 1 / 2 частини житлового будинку [ADDRESS], а також грошових вкладів та квартири, які розташовуються у Російській Федерації. [PERSON] прийняла спадщину, подавши у визначений законом строк заяву до нотаріальної контори, та отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на грошові вклади та квартиру [ADDRESS]. Якщо спадкоємець прийняв частину майна, то він вважається таким, що прийняв спадкове майно у цілому. [INFO] [PERSON] померла. Спадкоємцем після її смерті є її мати - відповідачка [PERSON] За таких обставин позивачка [PERSON] не має ніяких спадкових прав на спірне будинковолодіння. Зі свого боку [PERSON] за довіреністю [PERSON] представляє інтереси останньої в судових та нотаріальних органах з приводу захисту права власності на спадщину. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову або заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Згідно ч.3 ст.27 ЦПК України відповідач зобов'язаний добросовісно здійснювати процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки, що відповідно до принципу юридичної визначеності, як складової частини конституційного принципу верховенства права зобов'язує відповідача самостійно цікавитися перебігом розгляду судом пред'явленого до нього позову. Тривала відсутність такого інтересу з боку відповідача свідчить про його небажання захищати свої процесуальні права. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] задоволенню не підлягають, виходячи з наступного. Матеріали справи свідчать, що житловий будинок з надвірними будівлями [ADDRESS] належить [PERSON] - 1 / 2 частина на підставі дублікату договору на право забудови житлового будинку та безстрокового користування земельною ділянкою від 31.05.1954р. , посвідченого 3-ю ХДНК, р.№1-7318; та [PERSON] - 1 / 2 частина на підставі дублікату договору дарування від 16.09.1996р. , посвідченого 12-ю ХДНК, р.№1-4662 (а.с.84). Відповідно до положень ст.534 ЦК УРСР від 18.07.1963р. кожен громадянин має право залишити заповіт на усе своє майно (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Судовим розглядом встановлено, що [PERSON] за життя залишив заповіт, посвідчений нотаріусом Бєлгородського нотаріального округа Бєлгородської області [PERSON] 11.02.2003р., яким на випадок своєї смерті здійснив розпорядження, що все належне йому майно, яке до дня його смерті буде йому належати, де б таке не перебувало та в чому би воно не полягало, в тому числі належну йому квартиру [ADDRESS], він заповідав [PERSON], [INFO] (а.с.48). [INFO] [PERSON] помер (а.с.44). Вказаний заповіт на час його смерті не скасовувався та не змінювався (а.с.48). У 6-місячний строк після відкриття спадщини [PERSON], як спадкоємиця за заповітом, звернулася до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини із заявою про прийняття спадщини та проханням видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на відоме їй на той час майно : грошові вклади та квартиру [ADDRESS] (а.с.45) та в подальшому такі свідоцтва отримала (а.с.56-57). Викладені вище обставини підтверджується даними спадкової справи №170/03 Бєлгородського нотаріального округу Бєлгородської області (а.с.43-60). Відповідно до положень ст.548 ЦК УРСР від 18.07.1963р. для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Крім того, положення пункту 111 глави 3 розділу IIІ Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджена наказом Міністерства юстиції України №18 / 5 від 14.06.1994р., закріплюється, що прийняття і відмова від прийняття спадщини можуть мати місце щодо всього спадкового майна. Спадкоємець не вправі прийняти одну частину спадщини, а від іншої частини відмовитися. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину. Матеріали цивільної справи свідчать, що позивачка [PERSON] є онучкою [PERSON] , її батько та син [PERSON] - [PERSON] помер [INFO] (а.с.11-14,61). Відповідно до положень ст.529 ЦК УРСР від 18.07.1963р. [PERSON] є спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] першої черги. Проте за наявності заповіту [PERSON], складеного на ім'я [PERSON], за наявності даних про прийняття спадщини за заповітом, спадкоємці [PERSON] за законом до спадкування не закликалися, дані, що на день смерті [PERSON] позивачка [PERSON], відповідно до ст.535 ЦК УРСР від 18.07.1963р., мала право на обов'язкову частку у спадщині також відсутні. [INFO] [PERSON] померла. Спадкоємцем за законом першої черги після смерті [PERSON] є її мати - відповідачка [PERSON], відповідно до положень ст.1261 ЦК України. За таких обставин, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позову [PERSON] про визнання права власності на 1 / 2 частину житлового будинку з надвірними будівлями [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер [INFO]

Outcome: dismissed