Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-24 00:00:00

[PERSON] і [PERSON] 30.11.2020 звернулись з позовом до [PERSON] , просили визначити,\~що їх\~ідеальна частка у спільній сумісній власності - квартирі [ADDRESS] , становить по 1/3 частини, за кожним. Вимоги мотивували тим, що квартира належить їм на праві спільної сумісної власності, що відповідач зайняв кімнату у квартирі площею 15.9 кв.м, обмежує їх у доступі до неї, вони змушені обоє користуватися та проживати у кімнаті площею 10.7 кв.м, що спричиняє їм незручності, крім цього відповідач влаштовує сварки, не сплачує комунальні послуги, інше. Представник позивача [PERSON] [PERSON] позов підтримала, з мотивів у ньому наведених, зазначила, що відповідач не дає добровільної згоди на визначення ідеальних часток у праві власності на спірну квартиру, просить визначити за [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] по 1/3 ідеальній частці, за кожним, у праві власності на квартиру [ADDRESS] та стягнути з відповідача судові витрати. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, 02.02.2021 подав заяву (а.с.40) у якій позов підтримав, просив про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача [PERSON] адвокат Шачіна Н.М. позов заперечила, мотивуючи тим, що виділ в натурі частки житлового приміщення неможливий, а позивачами не наведено мети, з якою необхідно визначити ідеальні частики у праві спільної власності, що питання визначення часток можна вирішити в нотаріальному порядку, дала інші пояснення, просить позов залишити без задоволення. Заслухавши представників сторін, вивчивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку. За положеннями ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст.\~12\~ЦПК України\~цивільне судочинство\~здійснюється на\~засадах змагальності\~сторін. Учасники\~справи мають\~рівні права\~щодо здійснення\~всіх процесуальних\~прав та\~обов`язків,\~передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За положеннями ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Із копій приватизаційного посвідчення № 1849, № 1850, № 1851 від 20.02.2002, технічного паспорта від 17.10.2001 та свідоцтва про право власності на кватиру (будинок) від 05.12.2001 (а.с.8-10, 11-12, 13) убачається, що квартира [ADDRESS] загальною площею 50,9 кв.м складається з двох кімнат площею 15,9 кв.м і 10,7 кв.м, кухні, коридору, ванної кімнати , вбиральні та балкону, що вона на праві спільної сумісної власності належить [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Із копії рішення Городоцького районного суду Львівської обл. від 18.10.2019 (а.с.14-16) видно, що шлюб між [PERSON] і [PERSON] розірвано. Позивачі просять визначити,\~що ідеальна\~частка у спільній сумісній власності - квартирі [ADDRESS] , становить по 1/3 частини, за кожним із співвласників, мотивуючи тим, що відповідач [PERSON] , зайнявши більшу кімнату у квартирі, обмежив їх у користуванні нею, вони конфліктують, добровільної згоди на визначення\~ідеальних часток\~у праві\~власності на\~спірну квартируне дає. Відповідно до ст. 355 ЦК України майно,\~що є\~у власності\~двох або\~більше осіб(співвласників),\~належить їм\~на праві\~спільної власності.\~Майно може\~належати особам\~на праві\~спільної часткової\~або на\~праві спільної\~сумісної власності. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю (ч. 1 ст. 368 ЦК України). Згідно положень ч. 1 і 2 ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 «Про судову практику у справах за позовами про захист права власності» роз`яснено, що при відсутності доказів про те, що у когось із учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою частки визначаються рівними. З огляду на вищенаведене, що сторони набули право власності на квартиру шляхом приватизації, тобто мало місце набуття права власності за однакових правових підстав, то частки співвласників спільної сумісної власності є рівними, а отже за [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] слід визначити по 1/3 ідеальній частці, за кожним, у праві власності на квартиру [ADDRESS] . За положеннями ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать в т.ч. витрати на професійну правничу допомогу і пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Позивачами [PERSON] і [PERSON] при зверненні із позовом до суду сплачено по 840 грн. судового збору, кожним (а.с. 1,2), а тому такий слід стягнути в їх користь з відповідача. Суд не має підстав до стягнення з відповідача 6 700 грн. витрат на професійну правничу допомогу, з наступних підстав. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Витрати на правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Позивачами не надано належних документів про оплату послуг на правничу допомогу, які б підтверджували, що ними понесено такі витрати в сумі 6 700 грн., тому у задоволенні цих вимог суд відмовляє. Долучена до позову квитанція до прибуткового касового ордеру від 22.09.2021 на суму 6 700 грн. не має усіх необхідних реквізитів. Акт приймання-передачі наданих послуг (виконаних робіт) від 22.09.2021 (а.с. 71, 75) без надання відповідних банківських документів, договору про надання професійної правничої допомоги та детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, не є достатнім доказом на підтвердження покликань, що позивач поніс на правову допомогу у справі власне такі витрати. У п. 1.2. договору про надання правової допомоги від 25.11.2020 (а.с. 72-74) йдеться про таку у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання втратившим право на користування житлом, а не у справі яка розглядається судом.

Outcome: approved