Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-24 00:00:00

[PERSON], уточнивши у судовому засіданні позовні вимоги, просить встановити факт прийняття спадщини після смерті батьків [PERSON] та [PERSON], а також визнати недійсним в частині 11/80 житлового будинку в м.Одесі по вул.В.Симоненка (Тельмана), 5-а свідоцтва про право на спадщину за законом, які видані 18.07.2014 року на імя [PERSON] після смерті [PERSON] та [PERSON]. При цьому позивачка посилається на те, що [PERSON] належало 11/20 частин житлового будинку в м.Одесі по вул.В.Симоненка (Тельмана), 5-а. 08 жовтня 1989 року [PERSON] та після смерті батька [PERSON] фактично прийняла спадщину, однак до нотаріальної контори з відповідною заявою не зверталась. 25 березня 1995 року померла її мати та після її смерті позивачка також фактично прийняла спадщину, однак до нотаріальної контори з відповідною заявою також не зверталась. Оскільки відповідач оформив спадкове майно після смерті батьків лише на своє імя, позивачка вимушена звернутись о суду з даним позовом Представник позивачки у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх у повному обсязі. Відповідач та його представник просили у задоволені позову відмовити. 3-я особа: нотаріус Третьої одеської державної нотконтори [PERSON] до судового засідання не зявився, повідомлявся належним чином, представник Третьої одеської державної нотконтори надав до суду лист з проханням слухати справу у їх відсутність, розгляд справи залишили на розсуд суду. Вислухавши сторони, свідків, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, згідно договору купівлі-продажу, посвідченого державним нотаріусом Шостої одеської державної нотконтори 11 травня 1971 року за реєстровим №3-2448 [PERSON] належало 11/20 частин житлового будинку в м.Одесі по вул.В.Симоненка (Тельмана), 5-а. 08 жовтня 1989 року [PERSON] помер та після його смерті до Третьої одеської державної нотконтори з заявами про прийняття спадщини за законом звернулись [PERSON] син померлого, [PERSON] дружина померлого. 07 вересня 1990 року [PERSON] та [PERSON] отримали свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті [PERSON], на грошові вклади з відповідними відсотками, що знаходяться в філії Сбербанку м.Одесі №7860/036, на рахунку №22132, які позивачка не оспорює. 25 березня 1995 року померла [PERSON] та після її смерті до Третьої одеської державної нотконтори з заявою про прийняття спадщини за законом звернувся [PERSON] Доводи [PERSON] про те, що вона допомогла матері в похованні батька, в сплаті комунальних послуг не підтверджують фактичне прийняття спадщини після смерті [PERSON] Будь-яких доказів на підтвердження розпорядження деякими речами батька після смерті [PERSON], позивачкою не надано, а відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. При таких обставинах суд вважає, вимоги [PERSON] про встановлення факту прийняття спадщини після смерті батька - [PERSON] не доведеними та не підлягаючими задоволенню. На підтвердження фактичного прийняття спадщини, після смерті матері, позивачка до судового засідання надала документи на імя [PERSON], однак, зазначені документи не підтверджують вступ позивачки в управління чи володіння спадковим майном у межах шестимісячного строку з дня відкриття спадщини. Крім того, як вбачається із нотаріально посвідченої заяви від 07 листопада 2000 року [PERSON] повідомила, що їй відомо про відкриття спадщини після смерті матері [PERSON], також зазначила, що спадщину вона не прийняла, на спадщину не претендує. У судовому засіданні [PERSON] пояснила, що на спадщину після смерті батьків вона і на даний час не претендує, а до суду звернулась з позовом лише в інтересах племінниці, яку її брат (відповідач по справі) вигнав зі спірного будинку. Відповідно до ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Враховуючи вищенаведене суд вважає вимоги [PERSON] про встановлення факту прийняття спадщини після смерті матері - [PERSON] та визнання недійсними в частині 11/80 житлового будинку в м.Одесі по вул.В.Симоненка (Тельмана), 5-а свідоцтв про право на спадщину за законом, які видані 18.07.2014 року на імя [PERSON] після смерті [PERSON] та [PERSON], також не обґрунтованими та не підлягаючими задоволенню.

Outcome: dismissed