Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-10 00:00:00

адвокат Муругов В.О. в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання доньок [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі по 2 700 грн щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Посилається на те, що сторони зареєстрували шлюб 06 вересня 2001 року, від якого у них народилося троє дітей доньки [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які на даний час проживають разом з нею. З травня 2019 року сторони почали проживати нарізно, відповідач зовсім не цікавиться інтересами спільних дітей, не приймає участі у їх вихованні, жодної матеріальної чи фінансової допомоги не надає; найстарша донька вже навчається на першому курсі Ужгородського національного університету, що потребує додаткових фінансових витрат. В той же час відповідач офіційно працевлаштований та працює на ДП «Ужгородське військове лісництво», інших утриманців не має. На підставі наведеного просить позов задовольнити. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, подала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити, а справу розглянути у її відсутності. У судове засідання відповідач [PERSON] також не з`явився, однак попередньо подав заяву, в якій визнав позовні вимоги у повному обсязі. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого. Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 13 цього Кодексу суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 06 вересня 2001 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Перечинського районного управління юстиції Закарпатської області, актовий запис № 30 (а. с. 11). Від вказаного шлюбу у сторін народилося троє дітей доньки [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які на даний час проживають разом з матір`ю [PERSON] та перебувають на її утриманні (а. с. 12-14). Також судом встановлено, що найстарша донька сторін [PERSON] є студентом І курсу денної форми навчання географічного факультету Державного вищого навчального закладу «Ужгородський національний університет», що стверджується довідкою № 41 від 12 вересня 2019 року (а. с. 18). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно з ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року) (далі Конвенція) держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч. 2 ст. 6 Конвенції). Частиною 1 та 2 статті 27 Конвенції визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини\~ (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. В силу дії ч. 3 ст. 181 цього Кодексу аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачується щомісячно. Відповідно до ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Частина 2 статті 184 СК України регламентує, що розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. При визначенні розміру аліментів суд також виходить з матеріального становища дитини, яка не має інших доходів, крім утримання батьків. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» у 2019 році установлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 1 грудня 2019 року складає 2 218 гривень. Так, при визначенні розміру аліментів у даному конкретному випадку суд враховує те, що відповідач [PERSON] офіційно працевлаштований та працює водієм лісовоза на ДП «Ужгородське військове лісництво», а відтак має щомісячний дохід, а також відсутність про наявність у нього інших дітей чи непрацездатних батьків, стан його здоров`я, матеріальне становище відповідача, та матеріальне становище позивача, інтереси спільних дітей, які самостійного доходу не мають, та, з врахування позиції відповідача про повне визнання позову, приходить до висновку, що є підстави для визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі по 2 700 гривень на неповнолітніх доньок щомісячно, до досягнення ними повноліття.\~ Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що відповідає положенням ч. 1 ст. 141 ЦПК України. На підставі наведеного та

Outcome: approved