Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-26 00:00:00

[PERSON] звертаючись до суду із зазначеним позовом посилався на наступне. 13.02.2015р. відкрилася спадщина після смерті його батька [PERSON] у вигляді трикімнатної ізольованої квартири № 156 в будинку № 240 по Салтівському шосе в м.Харкові та приватного будинку в с.Байрак Харківського району Харківської області. На належну частину квартири за життя батько склав заповіт на користь позивача. Після відкриття спадщини в родині позивача виникли вагомі проблеми і він був змушений постійно знаходитися у відрядженнях та закордонних поїздках, а тому незначно пропустив строк на прийняття спадщини. Крім того, [PERSON] вказував, що достеменно знаючи про наявність позивача як спадкоємця нотаріус 12-ї Харківської державної нотаріальної контори на протязі строку для прийняття спадщини не повідомив його про відкриття спадкової справи на підставі заяв його матері [PERSON] та сестри [PERSON] З урахуванням наведеного [PERSON] просив суд визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] Представник позивача за довіреністю від 08.10.2015р. [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Вказувала, що позивач просить суд визначити йому додатковий строк, для подання заяви про прийняття спадщини, тривалістю один місяць після набрання рішенням суду законної сили. На обґрунтування позову вона пояснила, що причиною пропуску строку став той факт, що позивач був впевнений, що наявність заповіту померлого на його користь фактично надає право на спадщину. Крім того, звертала увагу суду на те, що нотаріус не виконав свій обовязок повідомити позивача про заведення спадкової справи за заявами матері та сестри позивача. Поряд з цим вказувала, що подати заяву про прийняття спадщини позбавляла відсутність у позивача свідоцтва про смерть [PERSON] Через характер роботи позивач, який є приватним підприємцем, систематично був у відрядженнях, виходжав за кордон, був зайнятий вихованням та доглядом за неповнолітніми дітьми, через що також не зміг своєчасно звернутися до нотаріусу. Відповідачка [PERSON] проти позову заперечувала. Вказувала, що позивач був присутній на похованні батька, а тому був обізнаний про відкриття спадщини, після поховання бував в квартирі батьків та мав можливість взяти будь-які необхідні для оформлення спадщини документи. Крім того, вказувала на бездоказовість доводів позивача про його систематичні відрядження та виїзди за кордон, що не відповідає дійсності. За таких обставин вона вважала, що суттєвих перешкод для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини позивач не мав. Представник відповідачки [PERSON] за довіреністю від 12.10.2015р. [PERSON] звертав увагу суду на відсутність доказів з боку позивача про систематичні та тривалі відрядження, наявність в нього тяжких хвороб й нього та членів його сімї, обєктивну доведеність факту виїзду позивача за кордон на відпочинок на нетривалий строк - один тиждень, який їм за своєчасно планувався, а тому не перешкоджав явці до нотаріусу. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. Судовим розглядом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 13.02.2015р. помер громадянин України [PERSON], який на час смерті був зареєстрований та проживав за адресою: м.Харків, Салтівське шосе №240[ADDRESS] (а.с.7,60). Матеріали справи свідчать про наявність чинних на час відкриття спадщини заповітів [PERSON], якими 20.04.2006р. належну йому частину квартири №156 в будинку № 240 по Салтівському шосе у м.Харкові він заповідав дочці [PERSON], будинок 12 А в с.Байрак Харківського району Харківської області, вул.Лісна та земельну ділянку на території Кулиничівської селищної ради в с.Байрак, Харківського району Харківської області, вул.Лісна 12 А він заповідав дружині [PERSON] (а.с. 67,69) Судовим розглядом встановлено, що право на спадкування за законом після смерті [PERSON] мають спадкоємці першої черги: діти померлого - позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON], а також дружина померлого відповідачка [PERSON] Відповідно до частини 1 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною 3 вказаної статті передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270, він не заявив про відмову від неї. Судовим розглядом встановлено, що на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем постійно мешкала лише дружина померлого відповідачка [PERSON] (а.с.60) Частиною 1 статті 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно з положеннями ч.1ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, тобто в даному випадку з 13.02.2015р. по 13.08.2015р. Відповідно до даних спадкової справи, заведеної 12-ю Харківською державною нотаріальною конторою після смерті [PERSON], 17.03.2015р. із заявою про прийняття спадщини [PERSON] звернулася його дружина [PERSON], 27.04.2015р. із заявою про відмову від спадкування за заповітом на користь матері [PERSON] звернулася дочка померлого [PERSON] (а.с.54,55) Положеннями ч.2 ст.1270 ЦК України передбачено якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців. З врахуванням встановлений вище обставин справи в даному випадку позивач [PERSON] в разі наявності бажання прийняти спадщину після смерті [PERSON] повинен був в строк до 13.08.2015р. подати нотаріусу відповідну заяву про прийняття спадщини. Судовим розглядом встановлено, що у визначений законом строк із заявою про прийняття спадщини до нотаріусу [PERSON] не звернувся, зазначивши у своїй заяві на імя нотаріусу від 28.08.2015р. про пропуск строку з поважної причини та намір звертатися до суду із позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008р. вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. При вирішенні спору суд враховує бездоказовість доводів позивача про неможливість звернення до нотаріусу через систематичні відрядження та виїзди за кордон, зайнятість вихованням та доглядом за неповнолітніми дітьми. Під час розгляду справи на підтвердження позову з боку позивача надано дані відповідно його закордонного паспорту про перебування за межами України, а саме 4 та 5 серпня 2015р., а також відпочинок з 13 по 20 серпня 2015р. (а.с.48,89-97) На погляд суду нетривала відсутність позивача не може свідчити про обєктивні перешкоди для реалізації його права на подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини на протязі значного періоду часу - 13.02.2015р. по 13.08.2015р. Не спростовують висновків суду щодо відсутності реальних перешкод для звернення до нотаріусу посилання позивача на його хворобу, яка відповідно до наданого запису в історії хвороби тривала з 19 (з його слів) по 23 лютого 2015р., при цьому даних про непрацездатність, неможливість пересуватися та прибути до нотаріусу суду надано не було (а.с.47). Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність позивача про наявність спадкового майна, незнання про існування іншого заповіту померлого, невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, майнові труднощі та ін. Посилання представника позивача [PERSON] строку на подання заяви про прийняття спадщини через неповідомлення з боку нотаріусу про відкриття спадщини суд вважає безпідставними. При цьому враховує, що таких обовязок відповідно до ст.63 Закону України «Про нотаріат» покладений за наявності у нотаріусу інформації про місце проживання або роботи спадкоємців. При цьому [PERSON] був присутній на похованні батька, що з його боку не заперечувалося під час судового розгляду справи, а тому про наявність самого факту відкриття спадщини [PERSON] був обізнаний з самого початку її відкриття. Твердження позивача щодо неможливості звернення із заявою через відсутність свідоцтва про смерть [PERSON] на погляд суду також не заслуговують на увагу, з врахуванням того, що відсутність свідоцтва про смерть не є перешкодою для подання заяви про прийняття спадщини у відповідність до Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом №296/5 від 22.02.2012р. Міністерства юстиції України. Будь-який даних про звернення до нотаріусу та відмову з боку нотаріусу прийняти заяву про прийняття спадщини позивач суду не надав. За таких підстав суд вважає, що [PERSON] пропустив строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] без поважних причин, а тому відмовляє у визначенні йому додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed