Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-12 00:00:00

[PERSON], з участю заінтересованої особи - [PERSON], звернулася в суд із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме того, що вона є єдиним спадкоємцем першої черги спадкоємців за законом після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO] року у віці 66 років у місті Тернополі. В обґрунтування заяви заявник зазначила, що [INFO] року у віці 66 років у місті Тернополі померла її мати [PERSON] Після смерті останньої залишилась земельна ділянка для садівництва і городництва, площею 0,0600 га, що розташована на території села Буцнів Буцнівської сільської ради народних депутатів і належала померлій на праві приватної власності. На момент смерті спадкодавця разом із нею проживали та були зареєстровані за однією адресою: чоловік [PERSON] (помер [INFO] року), дочка [PERSON], а також заявниця [PERSON] Жоден із спадкоємців першої черги спадкоємців за законом, не звертався в органи нотаріату із заявами про прийняття спадщини та оформлення своїх спадкових прав після смерті [PERSON] Поряд з цим, після смерті матері тільки заявниця обробляла та до цього часу використовує належну померлій [PERSON] земельну ділянку для садівництва і городництва [ADDRESS]. Впродовж останніх 13 років вона сплачує кошти за користування вказаною земельною ділянкою, а отже є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON], яка прийняла спадщину шляхом вступу в управління спадковим майном. За вказаних обставин, просить заяву задовольнити, встановити факт, що має юридичне значення, а саме те, що [PERSON] є єдиним спадкоємцем першої черги спадкоємців за законом після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO] року у віці 66 років у місті Тернополі. [PERSON] в судовому засіданні підтримала подану нею заяву про встановлення факту, що має юридичне значення, та просила її задовольнити. Встановлення факту того, що заявниця є єдиним спадкоємцем першої черги спадкоємців за законом після смерті матері [PERSON] є необхідним для подальшого оформлення нею своїх спадкових прав на земельну ділянку. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з'явилася, однак подала заяву про розгляд справи у її відсутності, у якій підтвердила те, що її сестра [PERSON] є єдиним спадкоємцем першої черги спадкоємців за законом після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO] року у віці 66 років у місті Тернополі. Жодних претензій чи спорів щодо оформлення за заявником своїх спадкових справ після смерті матері у не ї немає, будь-яких дій щодо прийняття спадщини після смерті [PERSON] вона не вчиняла. Представник заінтересованої особи [PERSON] в судовому засіданні підтвердила, що її довірителька не заперечує проти викладених у заяві фактів, спадщини, після смерті матері [PERSON], [PERSON] не прийняла і не бажає спадкувати належне спадкодавцю майно. Дослідивши та оцінивши докази по справі, заслухавши пояснення заявника, представника заінтересованої особи, суд встановив наступне. Згідно державного акта на право приватної власності на землю серія [NUMBER] [PERSON], на підставі рішення 15 сесії Буцнівської сільської ради народних депутатів 21 скликання від 28 травня 1993 року, передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,060 га, яка розташована на території с.Буцнів Буцнівської сільської ради, для садівництва і городництва. [INFO] року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 25 грудня 2001 року, виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Тернопільського міського управління юстиції в Тернопільській області. [PERSON] помер [INFO] року, що вбачається із свідоцтва про смерть серія [NUMBER], виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України. Свідоцтвом про народження [PERSON], [INFO], стверджується те, що її батьками були померлі [PERSON] та [PERSON]. Після укладення шлюбу з [PERSON], що мало місце 22 січня 1994 року, [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]», що вбачається із свідоцтва про укладення шлюбу серія [NUMBER] від 22 січня 1994 року, виданого Відділом ЗАГСу міської адміністрації м.Тернополя. Відповідно до довідки ДП «Дружба сервіс-житло 2» ПП «Дружба сервіс-житло1» №50 від 17 березня 2014 року, померла [INFO] року [PERSON] з 23 травня 1964 року по 29 травня 2002 року була зареєстрована в [ADDRESS]. На момент смерті з нею були зареєстровані чоловік [PERSON], донька [PERSON], донька [PERSON], онук [PERSON], зять [PERSON], онука [PERSON], онук [PERSON] Згідно довідки №0446 від 15 квітня 2014 року, виданої члену садівничого товариства «Трудове літо», за [PERSON] рахується земельна ділянка [ADDRESS] та належала її матері [PERSON], померлій [INFO] року. З 2002 року по даний час [PERSON] самостійно обробляє вказану земельну ділянку та сплачує щомісячні членські внески за її користування. Пунктом 1 Постанови №7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР. При спадкуванні за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частині, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю (ст.529 ЦК УРСР в редакції 1963 року). Змістом ч.1 ст.549 ЦК УРСР в редакції 1963 року передбачено дії, що свідчать про прийняття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. З проаналізованих в судовому засіданні письмових доказів вбачається, що в силу ст.529 ЦК УРСР в редакції 1963 року, що діяв на час відкриття спадщини, заявник [PERSON] та заінтересована особа - [PERSON] є спадкоємцями першої черги за законом після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO] року у віці 66 років у місті Тернополі. У встановлений ст.549 ЦК УРСР в редакції 1963 року строк [PERSON] не звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та про отримання свідоцтва про право на спадщину, проте остання вчинила такі дії, які свідчать про прийняття нею спадщини, оскільки фактично вступила у володіння спадковим майном. Ця обставина підтверджується довідкою садівничого товариства «Трудове літо», де зазначено, що з 2002 року по даний час [PERSON] самостійно обробляє земельну ділянку, яка належала її матері [PERSON], та сплачує щомісячні членські внески за її користування. Відповідно до ч.1 ст.234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Статтею 256 ЦПК України передбачений судовий порядок встановлення фактів, від яких залежить виникнення особистих або майнових прав громадянина, коли не передбачено іншого порядку їхнього встановлення, а так само неможливості одержання зацікавленими особами відповідних документів, які засвідчують ці факти. Заявник просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме те, що вона є єдиним спадкоємцем першої черги спадкоємців за законом після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO] року у віці 66 років у місті Тернополі, з метою оформлення своїх спадкових прав. При цьому жодних доказів на підтвердження того, що вона позбавлена можливості звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, у встановленому законом порядку, та отримати свідоцтво про право на спадщину за законом [PERSON] не надала. Главою 87 ЦК України визначено порядок здійснення права на спадкування, що кореспондується із Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який затверджено наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5. Зокрема, право на спадкування здійснюється спадкоємцями шляхом прийняття спадщини або її неприйняття. Заяви про прийняття спадщини або відмову від її прийняття подаються спадкоємцем особисто нотаріусу за місцем відкриття спадщини у письмовій формі. Спадкоємець за законом має право відмовитись від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги, у тому числі внуків, правнуків, племінників та інших (Глава 10 «Видача свідоцтво про спадщину» Розділ ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5). За наведених вище обставин, суд приходить до висновку, що у задоволенні заяви [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення, слід відмовити з тих підстав, що чинне законодавство передбачає порядок оформлення спадкоємцем своїх прав на спадкове майно шляхом звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини або про відмову від її прийняття. Заявник [PERSON], як і заінтересована особа - [PERSON], які є спадкоємцями першої черги за законом після смерті матері [PERSON], такого права не позбавлені, однак із заявами вказаного змісту останні до нотаріуса не зверталися, а тому подана [PERSON] заява є передчасною вимогою. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed