Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-15 00:00:00

Адвокат Хоріщенко А.В., що діє на підставі ордеру на надання правової допомоги серії ЗР № 82953, звернувся до суду в інтересах [PERSON] (далі-позивач) із позовною заявою до Тинівської сільської ради Жашківського району Черкаської області (далі-відповідач) про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування позовних вимог вказав, що [INFO] померла мати позивачки [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 2,25 га, кадастровий номер 7120988800:02:001:1107, що належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧР № 065884 від 24.05.2004 року. За життя [PERSON] заповіт не склала, тому спадкування її майна здійснюється за законом. На час смерті, [PERSON] проживала разом із дочкою [PERSON] та чоловіком [PERSON] , який відмовився від прийняття спадщини, тому право на спадкування спадкового майна перейшло до позивачки. [PERSON] не подавала заяву про прийняття спадщини до Лисянської державної нотаріальної контори, оскільки вона на момент смерті спадкодавця, проживала разом з ним та вважається такою, що прийняла спадщину відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Зазначає, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з тим, що відсутній оригінал правовстановлюючих документів та пропущений строк для прийняття спадщини. Вважає, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Тому представник позивачки і звернувся з даним позовом до суду та просив визнати в порядку спадкування за законом за [PERSON] право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 2,25 га, кадастровий номер 7120988800:02:001:1107, що розташована в межах Тинівської сільської ради Жашківського району Черкаської області, та належала [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧР № 065884 від 24.05.2004 року. Ухвалою Жашківського районного суду Черкаської області від 23.07.2019 року відкрито провадження у цивільній справі, вирішено розгляд справи провести в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання та роз`яснено відповідачу про право надання відзиву на позовну заяву. У підготовче засідання позивач [PERSON] та її представник не з`явилися, проте від адвоката Хоріщенка А.В. надійшла заява, в якій просить справу розглянути без участі позивача та його представника, на задоволенні позовних вимог наполягає. Представник відповідача у підготовче засідання не з`явився, від сільського голови с. Тинівка надійшла заява про розгляд справи без участі представника сільської ради, у задоволенні позову не заперечує. Оскільки учасники справи у підготовче засідання не з`явилися, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом установлено, що [PERSON] померла [INFO] в смт. Лисянка Лисянського району Черкаської області, про що складено відповідний актовий запис № 01, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 03.01.2018 року, виданого виконавчим комітетом Мар`янівської сільської ради Лисянського району Черкаської області. [PERSON] , [INFO] , є дочкою [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 04.02.1980 р. та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 13.07.2019 р. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України)). Як вбачається із копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧР № 065884 від 24.05.2004 р., [PERSON] є власником земельної ділянки площею 2.25 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в межах Тинівської сільської ради Жашківського району Черкаської області. Відповідно до довідки № 31 від 03.07.2019 р., виданої відділом у Жашківському районі Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, кадастровий номер земельної ділянки, що знаходиться в межах Тинівської сільської ради згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЧР № 065884, слід вважати 7120988800:02:001:1107. Відповідно до довідок № 558, 559, 560 від 14.12.2018 р., виданих Мар`янівською сільською радою Лисянського району Черкаської області, [PERSON] , яка померла [INFO] на момент смерті проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , разом із (склад її сім`ї): [PERSON] - чоловік та [PERSON] - дочка (проживала без реєстрації). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Таким чином, [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями майна померлої [PERSON] . Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. [PERSON] у своїй заяві від 14.12.2008 року, яка посвідчена секретарем Мар`янівської сільської ради Лисянського району Черкаської області, просив вважати його таким, що спадщину після смерті дружини [PERSON] не прийняв. Згідно листа Лисянської державної нотаріальної контори № 1394/01-16 від 30.07.2019 р., після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , в шестимісячний термін заяви не надходили. Спадкова справа за № 389/2018 заведена 11.12.2018 р. на підставі заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину від [PERSON] . Оскільки [PERSON] на час відкриття спадщини постійно проживала із спадкодавцем, тому вона вважається такою, що прийняла спадщину на підставі вимог ст. 1268 ЦК України. Постановою державного нотаріуса Лисянської державної нотаріальної контори від 11.12.2018 р., [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, що залишилось після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , у зв`язку з відсутністю правоустановлювального документу на земельну ділянку та пропуском строку для прийняття спадщини. Як зазначено у оголошенні, що розміщене у громадсько-політичній газеті «Жашківщина» № 75-76 (10944) від 06.09.2019 р., втрачений державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЧР № 065884, виданий на ім`я [PERSON] , вважати недійсним. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Як передбачено ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно із ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Тому, з огляду на те, що [PERSON] , яка померла [INFO] , на час своєї смерті була власником земельної ділянки площею 2.25 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в межах Тинівської сільської ради Жашківського району Черкаської області, її право власності на дане майно перейшло у порядку спадкування за законом до позивачки [PERSON] . Як передбачено ч.ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно із ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи вищевказані обставини, а також враховуючи, що відповідач позов визнав та визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи, інтереси інших осіб, суд вважає, що визнання позову може бути прийнято судом, тому вбачає підстави для задоволення позовних вимог. На підставі ст.ст. 321, 328, 392, 1216-1218, 1225, 1261, 1268 ЦК України та

Outcome: approved