Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-06 00:00:00

Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» 09 грудня 2019 року звернулося до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог зазначили, що 05 лютого 2008 року між Закритим акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», та [PERSON] був укладений кредитний договір № DNU0GL00001580, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 90 562,50 доларів США на термін до 05 лютого 2033 року, та зобов`язався повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановленими кредитним договором. Позивач свої зобов`язання виконав, кредит надав, але відповідач належним чином свої зобов`язання не виконав, допустив прострочення повернення кредиту, внаслідок чого за ним станом на 21 жовтня 2019 року утворилась заборгованість перед позивачем в розмірі 363 891,04 доларів США. Оскільки, відповідач добровільно здійснювати погашення заборгованості не бажає, позивач змушений був звернутися до суду і просить стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості в розмірі 80 269,20 доларів США, яка складається з: заборгованості за кредитом в розмірі 80 269,20 доларів США, та судові витрати. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 грудня 2019 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідач [PERSON] ухвалу про відкриття провадження з копією позовної заяви та доданими до неї документами отримав. У визначений строк від відповідача відзив на позовну заяву не надійшов. Від представника позивача Балашова О.В. надійшла заява про розгляд справи у відсутності представника, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. В судове засідання відповідач [PERSON] повторно не з`явився. Про день місце та час розгляду справи сповіщений належним чином. Про причини своєї неявки суд не повідомив, письмових заяв від нього не надходило. Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. За таких обставин, суд вважає відповідача належним чином повідомленим та можливим, за згодою представника позивача, розглянути справу на підставі наявних доказів, заочно, відповідно до статті 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В ході судового розгляду встановлено, що 05 лютого 2008 року між Закритим акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», та [PERSON] був укладений кредитний договір № DNU0GL00001580, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 90 562,50 доларів США на термін до 05 лютого 2033 року, та зобов`язався повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановленими кредитним договором (а.с. 7-9). Згідно з наданим банком розрахунком, станом на 21 жовтня 2019 року у [PERSON] утворилась заборгованість перед позивачем в розмірі 363 891,04 доларів США та складається з: заборгованості за кредитом в розмірі 80 269,20 доларів США, заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 71 575,34 доларів США, заборгованості по комісії за користування кредитом в розмірі 3 168,87 доларів США, пені за своєчасність виконання зобов`язань за договором в розмірі 208 877,63 доларів США (а.с. 3-5). Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно застосовуються. Відповідно до вимог статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до частини 1 статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором. Згідно статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до положень ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими, електронними доказами. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Дана норма також закріплена у ст. 12 ЦПК України. Проте, у порушення умов договору та чинного законодавства, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав та не повернув використані ним кредитні кошти, а доказів протилежного суду не надано. Таким чином, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитом в розмірі 80 269,20 доларів США. Крім того, згідно положень статті 141 ЦПК України з відповідача також належить стягнути на користь позивача понесені судові витрати в розмірі 20 000,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved