Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-06 00:00:00

[PERSON], інтереси якої представляє [PERSON], звернулася до Люботинського міського суду Харківської області з позовною заявою до [PERSON] про визнання права власності на частину житлового будинку з надвірними будівлями в порядку спадкування. В своїй позовній заяві [PERSON] просила: визнати за нею право власності на 1/2 частину житлового будинку літ. «А-1» з господарськими будівлями та спорудами, розташованими за адресою [ADDRESS], в порядку спадкування після смерті матері [PERSON], померлої [INFO]. З зустрічним позовом до [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування звернулася відповідачка [PERSON] В зустрічній позовній заяві [PERSON] просить визнати за нею право власності на 1/2 частину житлового будинку літ. «А-1» з господарськими будівлями та спорудами, розташованими за адресою [ADDRESS], в порядку спадкування після смерті матері [PERSON], померлої [INFO]. Сторони про час та місце розгляду справи були повідомленні належним чином та своєчасно, в судове засідання не з'явилися. Позивачка - [PERSON] до суду не з'явилася, надавши повноваження представляти її інтереси [PERSON], яка направила до суду заяву в якій зазначила, що позовні вимоги [PERSON] підтримує, не заперечує проти задоволення зустрічної позовної заяви, просить розглядати справу без її участі. Від відповідача за первісним позовом - [PERSON] на адресу Люботинського міського суду надійшла заява, в якій зазначено, що свої позовні вимоги вона підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, проти задоволення позову [PERSON] - не заперечує, просила розглядати справу у її відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані докази по справі, вважає, що позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] обґрунтовані і підлягають задоволенню повністю. Судом встановлені такі факти, що не оспорюються сторонами, підтверджуються наданими суду доказами, та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, житловий будинок, розташований за адресою [ADDRESS], зареєстрований за [PERSON] на праві приватної власності, на підставі рішення суду 2-ї дільниці Харківського району від 08 жовтня 1958 року (а.с.5). [PERSON], померла [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER], виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Люботинського міського управління юстиції в Харківській області на підставі актового запису № 301 від 22 червня 2001 року (а.с.11). Враховуючи, що [PERSON] померла [INFO], тобто в період дії Цивільного кодексу України 1963 року, суд вважає за доцільне керуватися нормами ЦК України в редакції 1963 року, так як відповідно до п.4 Перехідних положень ЦК України в редакції 2003 року, Цивільний кодекс України 2003 року застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Відносно цивільних правовідносин, які виникли до вступу в силу Цивільного кодексу України в редакції 2003 року, його положення застосовуються до тих прав і обов'язків, які виникли та продовжують існувати після вступу його в силу. В зв'язку з тим, що вказані правовідносини виникли та продовжували існувати до 01 січня 2004 року, тобто до вступу в силу Цивільного кодексу України в редакції 2003 року, суд вважає за необхідне застосувати до правовідносин між сторонами по справі правові норми, передбачені Цивільним кодексом України в редакції 1963 року. Згідно зі ст. 525 ЦК України (в редакції 1963 року) часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Тобто спадщина, яка складається з житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого за адресою: [ADDRESS] після смерті [PERSON] відкрилася [INFO]. Згідно з ч. 1 ст. 529 ЦК України при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. В ході судового розгляду встановлено, що спадкоємцями на відкриту після смерті [PERSON] спадщину є її доньки: [PERSON] та [PERSON]. Згідно з ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року) спадкоємець, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він на протязі шести місяців з дня відкриття спадщини фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав в нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Спадщину після смерті спадкодавиці [PERSON] прийняли її доньки: [PERSON] та [PERSON]. Зазначенні обставини підтверджуються довідкою Другої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області № 571/01-16 від 14 березня 2014 року, з якої вбачається, що після смерті [PERSON], померлої [INFO], в шестимісячний строк до нотаріальної контори звернулись її діти: [PERSON] та [PERSON], які зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с.38-40). [PERSON] померла [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER], виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Люботинського міського управління юстиції Харківської області від 24 грудня 2010 року на підставі актового запису № 484 (а.с.12). Враховуючи, що [PERSON] померла [INFO], суд вважає за доцільне керуватися нормами ЦК України в редакції 2003 року, в зв'язку з тим, що вказані правовідносини виникли після 01 січня 2004 року, тобто після набрання чинності Цивільного кодексу України в редакції 2003 року. Згідно зі ст. 1220 ЦК України (в редакції 2003 року) внаслідок смерті особи або оголошення її померлою відкривається спадщина. Відповідно до ст. 1258 ЦК України (в редакції 2003 року) спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Спадкоємцем першої черги на відкриту після смерті [PERSON] спадщину є її донька - [PERSON], що відповідає вимогам ст. 1261 ЦК України, тобто у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з ч. 2 ст. 1268 ЦК України (в редакції 2003 року) спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК, він не заявив про відмову від неї. Згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України (в редакції 2003 року) спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. В ч. 1 ст. 1270 ЦК України (в редакції 2003 року) зазначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Як вбачається з відповіді Другої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області 566/01-16 від 14 березня 2014 року до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини звернулася донька померлої - [PERSON], яка мешкає за адресою: [ADDRESS]. Її заява 20 червня 2011 року зареєстрована в книзі обліку та реєстрації спадкових справ за № 558 та на її підставі заведена спадкова справа (а.с.95-96). Тобто відповідачка [PERSON] виконала вимоги ст.ст. 1269, 1270 ЦК України (в редакції 2003 року) та вважається такою, що прийняла спадщину(а.с.37). Згідно зі ст.ст. 10, 11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. На підставі аналізу зібраних по справі доказів, суд вважає за необхідне позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] задовольнити в повному обсязі. Судові витрати судом з позивачів не стягуються, так як вони сплатили судовий збір в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved