Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-18 00:00:00

Адвокат Мироненко Ілона Сергіївна звернулась до Дзержинського районного суду м. Харкова в інтересах [PERSON] із позовною заявою до [PERSON] , в якій просить визнати, що частка [PERSON] у праві спільної власності на квартиру [ADDRESS] відповідно до свідоцтва про право приватної власності на квартиру від 19.06.1992 року становить 1/3. В обґрунтування позову зазначила, що 03.11.1993 року Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду, на підставі Розпорядження №22976 від 03.11.1993, [PERSON] та членам його сім`ї [PERSON] та [PERSON] , було видано свідоцтво про право приватної власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 67,5 кв.м., яка була приватизована 19.06.1992 року та зареєстрована у Центрі приватизації державного житлового фонду на праві спільної сумісної власності і записана у реєстрову книгу №1-93-14696. Вищевказане свідоцтво 30.11.1993 року було зареєстровано у Харківському міському бюро технічної інвентаризації та записано в реєстрову книгу за номером П-1-5045. Проте, згідно свідоцтва про право приватної власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] від 19.06.1992 року, розмір часток у спірній квартирі за співвласниками не визначений. [INFO] помер [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді 1/3 частки у праві спільної власності на спірну квартиру. Спадкоємцями за законом є позивач та відповідач. На теперішній час [PERSON] бажає припинити режим спільної сумісної власності на спірну квартиру та поділити її з відповідачем шляхом визначення розміру ідеальної частки у спільному сумісному майні відповідно до свідоцтва про право приватної власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] від 19.06.1992 року. У зв`язку із вищевикладеним позивач звернулась до суду із зазначеним позовом. Ухвалою суду від 30.08.2019 року зазначену позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 27.09.2019 року було відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання. В судове засідання представник позивача Мироненко І.С. з`явилась, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити у повному обсязі. У судове засідання відповідач з`явився, надав суду заяву про визнання позовних вимог у повному обсязі, проти задоволення позову не заперечував. В п. 24 Постанови №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції»\~ Пленум Верховного Суду України дав роз`яснення, що у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження обставин справи. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України,\~ суд перевіряє чи визнання позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до\~ч.4ст.200\~ЦПК України,\~ухвалення в\~підготовчому засіданні\~судового рішення\~у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206,207\~\~цього Кодексу. Отже, суд прийняв заяву відповідача про визнання позову, встановив, що визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб та вважає що необхідно ухвалити рішення про задоволення позову. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved