Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-15 00:00:00

[PERSON] (позивач) звернувся до суду з вище вказаною заявою, в якій просить суд встановити факт постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем матір`ю, [PERSON] , яка померла [INFO] , на час відкриття спадщини після її смерті. В обґрунтування позовної заяви вказав, що він є сином [PERSON] , яка померла [INFO] . Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді квартири [ADDRESS] . За життя, 02.11.2011 року його мати склала заповіт та заповіла йому вище вказану квартиру. Позивач є єдиною спадкоємцем першої черги, після смерті його матері. У грудні 2018 року він звернувся до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері, але йому було відмовлено у його видачі, оскільки він пропустив 6-ти місячний строк для подання заяви для прийняття спадщини і його місце проживання не було зареєстроване за місцем реєстрації його матері. Однак, він не згоден з такою відмовою, оскільки з липня 2016 року проживав з матір`ю та доглядав її по дату її смерті та фактично прийняв спадщину. З цих причин він змушений звернутись до суду з метою оформлення права на нерухоме майно в порядку спадкування. У судовому засіданні позивач та його представник позовну заяву підтримували, просили її задовольнити, в подальшому представник надав заяву про розгляд справи за його відсутності на задоволенні позову наполягає, просить його задовольнити. Представник відповідача - територіальної громади Криворізької міської ради в особі виконкому Саксаганської районної у місті ради Посувайло Я.О. в судове засідання не з`явилась, подавши заяву про розгляд справи за її відсутності. При вирішення спору покладалась на розсуд суду. Таку позицію представника відповідача, не подання відзиву у встановлений строк та відсутність заперечень проти пред`явлених вимог, суд розцінює як визнання позову. При цьому, допитана в якості свідка [PERSON] , показала, що позивача знає з дитинства, він є її сусідом, живуть в одному будинку на різних поверхах. Вона живе в кварті №4 , а вона в квартирі [ADDRESS] Позивач мешкав разом зі своєю мамою з 2015 року. В квартирі бувала, речі його бачила, у квартирі 2 кімнати. [ADDRESS] , що на момент смерті позивач проживав зі своєю матір`ю. Допитаний в якості свідка [PERSON] показав, що знає позивача з 1961 року, він проживає в квартирі [ADDRESS] На теперішній час , після смерті його матері, живе у вказаній квартирі сам. Коли матір померла позивач був з нею. У квартиру приходив, речі позивача там бачив. Суд, вислухавши пояснення позивача, його представника, враховуючи позицію відповідача, покази свідків, дослідивши матеріали справи, надавши оцінку письмовим доказам щодо їх належності, допустимості та достатності в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва Серії [NUMBER] про смерть (а.с. 12). Після смерті [PERSON] , відкрилась спадщина на належне за життя їй на праві приватної власності квартира [ADDRESS] , Ѕ частина на підставі свідоцтва про право власності на житло, зареєстрованого БТІ у реєстрову книгу № 14 / 2-ПВ-128-428 (а.с. 12) та на Ѕ частина на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого та виданого 01.06.1995 року 7-ю Криворізькою державною нотаріальною конторою за реєстровим №І-2960. [PERSON] за життя 02.11.2011 року склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Волошко О.М., зареєстрований в реєстрі за №2635, згідно якого належну їй квартиру за вище вказаною адресою заповіла позивачу - [PERSON] (а.с.10,11). Позивач [PERSON] є сином померлої [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 9). Після смерті матері позивача [PERSON] , померлої [INFO] , він звернувся із заявою про прийняття спадщини, однак постановою приватного нотаріуса Криворізького нотаріального округу Дніпропетровської області Літвіновою І.І. від 10.12.2018 року позивачу було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку із пропуском шестимісячного строку для подачі заяви для прийняття спадщини і його місце проживання не було зареєстроване за місцем реєстрації спадкодавця на момент відкриття спадщини, після смерті [PERSON] (а.с. 15). Згідно з досліджених матеріалів спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , померлої [INFO] з заявою про прийняття спадщини 29.11.2018 року звернувся [PERSON] , а згідно з Інформаційної довідки зі спадкового реєстру №54279582 від імені [PERSON] наявний заповіт за номер реєстру № 2635 , який є чинним. Встановлення в судовому порядку факту проживання позивача з померлою 27.01.2018 року [PERSON] необхідно для вирішення питання щодо прийняття спадщини після її смерті. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Факт проживання однією сім`єю на час відкриття спадщини [PERSON] та [PERSON] , крім показів свідків, які вказали, що за життя позивач проживав з матір`ю за однією адресою, підтверджується Актом від 27.12.2018 року, складеного зі слів сусідів, посвідченого майстром та начальником дільниці №2 ТОВ «Житлосервіс-КР», з якого вбачається, що у [ADDRESS] мешкав [PERSON] з липня 2016 року по теперішній час (а.с. 16). Вказані свідчення не суперечать іншим дослідженим в судовому засіданні доказам. Згідно з ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Як роз`яснив Пленум Верховного суду України у постанові № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року, тощо. Згідно з п. 23 постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності. На підставі вище викладеного, суд приходить до висновку, що факт проживання [PERSON] та його матері [PERSON] на час відкриття спадщини, повністю доведений дослідженими по справі доказами, та враховуючи визнання відповідачем позову, що не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, у зв`язку з чим позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню.

Outcome: approved