Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-23 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] і [PERSON], третя особа: приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу [PERSON] про визнання права спільної сумісної власності подружжя, визнання недійсним договорів дарування та визнання права власності на ? частину будинку. Позивач зазначала, що з 01 грудня 1990 року по 30 листопада 2010 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON]. 30 листопада 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Соломянського районного управління юстиції у м. Києві шлюб було розірвано, згідно актового запису №828. За час шлюбу позивачем та відповідачем було побудовано житловий будинок, що знаходиться за адресою: Київська область, Броварський район, с. Богданівка, котеджне містечко «Нова Богданівка», вул. Різдвяна, 6. 18 грудня 2009 року Богданівською сільською радою Броварського району Київської області було надано рішення на оформлення права власності на житловий будинок, який було збудовано в 2009 році, загальна площа 137,6 кв.м., житлова площа 55,6 кв.м., з надвірними будівлями та спорудами, прибудованим гаражем, огорожею, який знаходиться за адресою: Київська область, Броварський район, с. Богданівка, вул. Різдвяна, 6, на імя відповідача [PERSON]. 18 серпня 2011 року відповідач [PERSON] уклав із своєю матірю відповідачем [PERSON] договір дарування ? частини вищезазначеного житлового будинку. Відповідач [PERSON] надав приватному нотаріусу Броварського районного нотаріального округу [PERSON] заяву про те, що ? частина спірного житлового будинку являється його особистою власністю, не зважаючи на те, що в його паспорті стояв штамп з датами укладання шлюбу та розірвання шлюбу між ним та позивачем [PERSON], а тому нотаріус не має права переоформити будинок, що є спільною сумісною власністю подружжя. Після чого між відповідачами [PERSON] та [PERSON] було укладено договір дарування ? частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель та споруд, що знаходиться за адресою: Київська область, Броварський район, с. Богданівка, котеджне містечко «Нова Богданівка», вул. Різдвяна, 6, посвідчений приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за №957 від 18 серпня 2011 року. 01 вересня 2011 року договір дарування ? частини житлового будинку було зареєстровано в БТІ як приватна спільна часткова власність. 05 червня 2012 року відповідач [PERSON] знову подав до приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу [PERSON] заяву про те, що ? частина житлового будинку, що знаходиться за адресою: Київська область, Броварський район, с. Богданівка, котеджне містечко «Нова Богданівка», вул. Різдвяна, 6, являється його особистою власністю, з метою переоформлення ? частини спірного житлового будинку на свою матір відповідача [PERSON]. 05 червня 2012 року між відповідачами [PERSON] та [PERSON] було укладено договір дарування ? частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель та споруд, що знаходиться за адресою: Київська область, Броварський район, с. Богданівка, котеджне містечко «Нова Богданівка», вул. Різдвяна, 6, посвідчений приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за №1844 від 05 червня 2012 року. 12 червня 2012 року договір дарування другої ? частини житлового будинку було зареєстровано в БТІ як приватна власність [PERSON]. Щоб уникнути будь-якої підозри та питань щодо наявності шлюбу, відповідач [PERSON] звернувся до Соломянського РУ ГУ МВС України в м. Києві щодо зміни паспорту та 17 травня 2012 року отримав новий паспорт серії ТТ №113154, виданий Соломянським РУ ГУ МВС України в м. Києва. У даному паспорті були відсутні відмітки щодо укладання шлюбу. Таким чином, позивач вважає, що між відповідачами було незаконно укладено договір дарування ? частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель та споруд, що знаходиться за адресою: Київська область, Броварський район, с. Богданівка, котеджне містечко «Нова Богданівка», вул. Різдвяна, 6, посвідчений приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за №1844 від 05 червня 2012 року. Посилаючись на викладене, з урахуванням уточнень до позовної заяви, позивач просила суд визнати право спільної сумісної власності подружжя за нею та відповідачем [PERSON] на будинок №6 по вулиці Різдвяна у котеджному містечку «Нова Богданівка» село Богданівка Броварського району Київської області, визнати недійсним договір дарування, посвідчений приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу [PERSON] від 18 серпня 2011 року, вчинений [PERSON] на користь [PERSON] ? частини будинку №6 по вулиці Різдвяна у котеджному містечку «Нова Богданівка» село Богданівка Броварського району Київської області, що зареєстровано в реєстрі №957 від 18 серпня 2011 року та скасувати реєстрацію договору дарування ? частини будинку №6 по вулиці Різдвяна у котеджному містечку «Нова Богданівка» село Богданівка Броварського району Київської області, що зареєстровано в реєстрі нотаріуса за №957 від 18 серпня 2011 року в БТІ від 1 вересня 2011 року, визнати недійсним договір дарування, посвідчений приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу [PERSON] від 18 серпня 2011 року, вчинений [PERSON] на користь [PERSON] ? частини будинку №6 по вулиці Різдвяна у котеджному містечку «Нова Богданівка» село Богданівка Броварського району Київської області, що зареєстровано в реєстрі №1844 від 5 червня 2012 року та скасувати реєстрацію договору дарування ? частини будинку №6 по вулиці Різдвяна у котеджному містечку «Нова Богданівка» село Богданівка Броварського району Київської області, що зареєстровано в реєстрі нотаріуса за №1844 від 5 червня 2012 року в БТІ від 12 червня 2012 року, визнати за нею та [PERSON] право власності за кожним на ? частину будинку №6 по вулиці Різдвяна у котеджному містечку «Нова Богданівка» село Богданівка Броварського району Київської області. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала, надала суду пояснення аналогічні позовній заяві, просила суд задовольнити позов у повному обсязі. Додатково представник позивач пояснила, що строк звернення до суду її довірителькою не пропущено, оскільки вперше права [PERSON] були порушені у серпні 2011 року, а вдруге в червні 2012 року, а з даним позовом вона звернулася до суду 22 серпня 2014 року. В судовому засіданні відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги не визнали, заперечували проти їх задоволення, пояснили суду, що спірний житловий будинок неодноразово був обєктом судового розгляду, проте, позивачем та її представником позовні заяви залишалися без розгляду, тому в результаті позивач пропустила строк звернення до суду, що є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог. Крім того, відповідач зазначав, що позов не підлягає задоволенню і з тих підстав, що інвестувала будівництво спірного житлового будинку, який знаходиться за адресою: Київська область, Броварський район, с. Богданівка, котеджне містечко «Нова Богданівка», вул. Різдвяна, 6, саме його матір відповідач [PERSON], відповідно до договору від 11 жовтня 2005 року, оскільки нею була продана квартира в м. Києві за 250000 грн., а частину грошових коштів в сумі 30000 доларів США, які склали різницю між відчуженою квартирною та сумою інвестування, вона позичила у [PERSON]. Вони з позивачем не мали грошових коштів на фінансування вищевказаного житлового будинку, оскільки всі свої кошти вклали в будівництво квартири в м. Алушта, АР Крим, відповідно до договору №3350/228-181 від 29 серпня 2005 року. На виконання цього договору ними було витрачено в період з 30 серпня 2005 року по 02 вересня 2005 року кошти в розмірі 119967,80 грн. Відповідач вважає, що представник позивача покладається лише на свої міркування, а належних доказів суду не надала, тому посилаючись на викладене, просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявилася, в матеріалах справи є письмова заява від 03 грудня 2014 року про розгляд справи у її відсутність у звязку із тяжким станом здоровя. В своїй заяві відповідач пояснила, що позовні вимоги не визнала в повному обсязі, оскільки з самого початку фінансування будівництва спірного житлового будинку здійснювалося за її кошти. Суму, яку їй не вистачало від продажу її квартири в м. Бровари, вона позичила у [PERSON], якого знає вже багато років. Оформлення документів на житловий будинок на імя її сина відповідача [PERSON] було проведено виключно тому, що через вік та стан здоровя їй було важко особисто приймати участь у всіх необхідних юридичних процедурах. Вона своєму сину довіряла та не передбачила момент, що відбудеться розлучення відповідача [PERSON] та позивача [PERSON]. З самого початку вона проживає у зазначеному житловому будинку, повністю несе всі витрати по його утриманню та експлуатації (а.с.50-51). Посилаючись на викладене, просила суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. В судовому засіданні третю особу приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу [PERSON] було допитано як свідка, свідок показала, що вона посвідчила договори дарування житлового будинку, який знаходиться за адресою: Київська область, Броварський район, с. Богданівка, котеджне містечко «Нова Богданівка», вул. Різдвяна, 6, між відповідачами [PERSON] та його матірю [PERSON]. Нею було встановлено, що жодна із сторін не перебувала в шлюбі, обидві сторони були дієздатними. Нотаріус відібрала заяву про належність права власності на житловий будинок, сторонами було надано документи, які підтверджують право власності на житловий будинок, правових підстав не приймати надані відповідачем [PERSON] документи, у неї не було. На момент укладення договору дарування ? частини житлового будинку від 18 серпня 2011 року, відповідач був розлучений, при укладанні договору дарування ? частини житлового будинку від 05 червня 2012 року, у неї не було підстав сумніватися, що у відповідача [PERSON] інший паспорт. В судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що в листопаді 2005 року відповідачу [PERSON] він позичив грошові кошти в розмірі 30000 доларів США без процентів для придбання чи будівництва житлового будинку. В травні 2006 року кошти було йому повернуто, а він віддав розписку. Відповідач [PERSON] є його товаришем, на дні народженні відповідача на початку листопада відбулася розмова про те, щоб позичити у свідка гроші, які останній пізніше привіз відповідачу [PERSON] додому. Свідок вважає, що будинок побудувала відповідач [PERSON], оскільки вона позичала у нього грошові кошти, будинок невеликий, він там був. Більше з цього приводу свідку нічого не відомо. Судом встановлено, згідно рішення Голосіївського суду м. Києва від 13 вересня 2012 року, позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 01 грудня 1990 року по 30 листопада 2010 року (а.с.201-206). [PERSON] ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. 30 листопада 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Соломянського районного управління юстиції у м. Києві шлюб було розірвано, згідно актового запису №828 (а.с.25). Дослідивши письмові матеріали справи та вислухавши сторін та свідків у судовому засіданні, суд дійшов висновку, що твердження відповідачів про те, що спірний житловий будинок був профінансований за грошові кошти відповідача [PERSON], які вона отримала від продажу власної квартири в м. Києві в розмірі 250000 грн., та частини коштів в сумі 30000 доларів США, які вона позичила у свідка [PERSON], а оформлення права власності на будинок довірила відповідачу [PERSON] лише у звязку із поганим станом здоровя, не відповідають дійсності. Вони спростовуються наступними письмовими документами. [PERSON] до договору купівлі-продажу від 14 вересня 2005 року відповідачем [PERSON] було відчужено квартиру №81, яка знаходиться за адресою: м. Київ, вул.. Клінічна, 23-25, вартістю 250000 грн. (а.с.55). Вищевказаний договір було посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстровано в реєстрі за №3752. В присутності нотаріуса договір було підписано особисто відчужувачем [PERSON], про що свідчить її підпис в договорі купівлі-продажу від 14 вересня 2005 року (а.с.55 зворотна сторона). 11 жовтня 2005 року між відповідачем [PERSON] та АКБ «Аркада» укладено договір №99-Б про участь у Фонді фінансування будівництва, згідно якого відповідач приймає участь у фінансуванні будівництва житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за програмою ТОВ «Корпорація розвитку Київської області» (а.с.56-60). [PERSON] до розписки №147 про вилучення свідоцтва до договору про участь у ФФБ від 15 вересня 2009 року, наданої відповідачу [PERSON], інвестування конкретного обєкту інвестування в сумі 419875,31 грн. здійснено в повному обсязі (а.с.61). Рішенням Богданівської сільської ради Броварського району Київської області 18 грудня 2009 року було надано дозвіл на оформлення права власності на житловий будинок, який було збудовано в 2009 році, загальна площа 137,6 кв.м., житлова площа 55,6 кв.м., з надвірними будівлями та спорудами, прибудованим гаражем, огорожею, який знаходиться за адресою: Київська область, Броварський район, с. Богданівка, вул. Різдвяна, 6 (а.с.17). [PERSON] акту приймання-передачі житлового будинку з прибудованим гаражем від 21 грудня 2009 року, замовник ТОВ «Корпорація розвитку Київської області» збудував та передав, а довіритель [PERSON] сплатив 100% вартості та прийняв двоповерховий (одноквартирний) трикімнатний житловий будинок з прибудованим гаражем, що знаходиться за адресою: Київська область, Броварський район, с. Богданівка, вул. Різдвяна, 6 (а.с.62). [PERSON] про реєстрацію права власності на нерухоме майно, право приватної власності на житловий будинок, який знаходиться за адресою: Київська область, Броварський район, с. Богданівка, вул. Різдвяна, 6, зареєстровано на імя відповідача [PERSON] 15 січня 2010 року (а.с.21). З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] набув право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: Київська область, Броварський район, с. Богданівка, вул. Різдвяна, 6, під час перебування в шлюбі із позивачем [PERSON], а отже, він є обєктом спільної сумісної власності подружжя. [PERSON] договору дарування ? частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель та споруд, що знаходиться за адресою: Київська область, Броварський район, с. Богданівка, котеджне містечко «Нова Богданівка», вул. Різдвяна, 6, посвідченого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу [PERSON], зареєстрованих в реєстрі за №957 від 18 серпня 2011 року та договору дарування ? частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель та споруд, що знаходиться за адресою: Київська область, Броварський район, с. Богданівка, котеджне містечко «Нова Богданівка», вул. Різдвяна, 6, посвідченого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу [PERSON], зареєстрованих в реєстрі за №1844 від 05 червня 2012 року, відповідач [PERSON] подарував належний йому вищезазначений житловий будинок своїй матері відповідачу [PERSON] (а.с.119,121). Звертаючись до нотаріуса, відповідачем [PERSON] було подано заяви, якими стверджував, що ? частину житлового будинку, що знаходиться за адресою: Київська область, Броварський район, с. Богданівка, котеджне містечко «Нова Богданівка», вул. Різдвяна, 6, являється його особистою власністю, що не відповідає дійсності, оскільки право власності на спірний будинок було набуто відповідачем [PERSON] за час перебування в зареєстрованому шлюбі з позивачем [PERSON] (а.с.120,122). Довіреність з повним обсягом юридичних прав була оформлена відповідачем [PERSON] на імя відповідача [PERSON] 18 червня 2012 року, посвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрована в реєстрі за №1225, як вбачається з матеріалів справи, уже після того як відповідач [PERSON] на підставі договорів дарування подарував їй житловий будинок, що знаходиться за адресою: Київська область, Броварський район, с. Богданівка, котеджне містечко «Нова Богданівка», вул. Різдвяна, 6, (а.с.52). [PERSON] з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, 02 березня 2013 року за відповідачем [PERSON] зареєстровано право приватної власності на житловий будинок, загальною площею 133,5 кв.м., житловою площею 55,1 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами: огорожа «N», що знаходиться за адресою: Київська область, Броварський район, с. Богданівка, котеджне містечко «Нова Богданівка», вул. Різдвяна, 6, (а.с.64). Діючи на підставі довіреності від 18 червня 2012 року, виданої відповідачем [PERSON], відповідачем [PERSON] було укладено догорів №Різ./6 від 01 липня 2012 року про надання житлово-комунальних, експлуатаційних послуг та відшкодування витрат експлуатуючої організації між відповідачем [PERSON] та ТОВ «Аркада-Житлосервіс» (а.с.65-77). [PERSON] свідоцтва про право власності на нерухоме майно №16126746 від 14 січня 2014 року, за відповідачем [PERSON] було зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 0,0902 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 3221280801:01:081:0154 (а.с.78). Судом обговорювалося питання щодо пропуску строку звернення до суду про оспорювання договорів дарування житлового будинку від 18 серпня 2011 року та 05 червня 2012 року. Позивач звернулася до суду з даним позовом 22 серпня 2014 року. Таким чином, строк позовної давності позивачем пропущено не було. Доказів того, що спірний житловий будинок, що знаходиться за адресою: Київська область, Броварський район, с. Богданівка, котеджне містечко «Нова Богданівка», вул. Різдвяна, 6, був профінансований за грошові кошти відповідача [PERSON], які вона отримала від продажу власної квартири в м. Києві в розмірі 250000 грн., та частини коштів в сумі 30000 доларів США, які вона позичила у свідка [PERSON], а оформлення права власності на будинок довірила відповідачу [PERSON] лише у звязку із поганим станом здоровя, відповідачами не надано, а судом не здобуто. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: Київська область, Броварський район, с. Богданівка, котеджне містечко «Нова Богданівка», вул. Різдвяна, 6, є обєктом спільної сумісної власності подружжя [PERSON] та [PERSON], а тому відповідно до вимог чинного законодавства підлягає поділу між подружжям в рівних частинах кожному. У відповідності до ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. [PERSON] до ч. 2 ст. 72 СК України до вимоги про поділ майна, заявленої після розірвання шлюбу, застосовується позовна давність у три роки. Позовна давність обчислюється від дня, коли один із співвласників дізнався або міг дізнатися про порушення свого права власності. [PERSON] ч.1 ст.215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, пятою-шостою статті 203 цього Кодексу. [PERSON] до ст..203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства. Волевиявлення учасників правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин вчиняється у формі, встановленій законом, має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. [PERSON] до ч.2 ст.65 СК України, дружина, чоловік мають право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. [PERSON] ч.1 ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. [PERSON] до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. [PERSON] ч.3 ст. 212 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд не вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в частині визнання за [PERSON] права власності на ? частину будинку №6 по вулиці Різдвяна у котеджному містечку «Нова Богданівка» село Богданівка Броварського району Київської області, оскільки останнім такі вимоги не заявлялися. За таких обставин суд приходить до обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути із відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі по 2996,41 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial