Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-11 00:00:00

[PERSON], який на підставі довіреності діє в інтересах [PERSON], звернувся до Мукачівського міськрайонного суду із позовною заявою до [PERSON], [PERSON], третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - МВ ДВС Мукачівського МРУЮ про визнання довіреності удаваним правочином, який вчинений з метою приховання іншого правочину договору купівлі-продажу транспортного засобу та визнання права власності на транспортний засіб. В обґрунтування позову представник позивача зазначив, що [PERSON] придбав у [PERSON] автомобіль марки «Renault», моделі «Kangoo», 2005 року випуску, державний номерний номер [NUMBER], (номер кузова [NUMBER]), однак договір купівлі-продажу не оформляли, натомість оформили довіреність від 30.05.2009 року. Між [PERSON] та [PERSON], який представляв інтереси [PERSON], досягнуто згоди щодо умов та порядку відчуження транспортного засобу шляхом видання довіреності на володіння, користування та розпорядження вказаним вище транспортним засобом. Автомобіль продано за 5500,00 доларів США. 30 січня 2012 року [PERSON], який діяв від імені та в інтересах [PERSON] на підставі довіреності, видав в порядку передоручення на імя [PERSON] та його сина [PERSON] довіреність щодо володіння, користування та розпорядження транспортним засобом. За борги [PERSON] на даний транспортний засіб накладено заборону відчуження. У судовому засіданні представник позивача позов та його мотиви підтримав, посилаючись на доводи, викладені в позовній заяві, просив позов задовольнити та доповнив, що на утримання та ремонт спірного автомобіля позивачем витрачено значні кошти. Відповідачі в судове засідання не зявилися повторно за невідомих причин. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи від відповідачів не надходило. Причини своєї неявки відповідачі суду не повідомили. У судовому засіданні представник третьої особи просив відмовити в задоволенні позову посилаючись на його необґрунтованість та недоведеність. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, суд приходить до наступного. В судовому засіданні належними доказами встановлено, що [PERSON] є власником транспортного засобу марки «Renault Kangoo», тип фургон малотоннажний-В, 2005 року випуску, синього кольору, номер шасі (кузова, рами) VF1FC09AF33557955, реєстраційний номер [NUMBER], що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії АОС 648680 (а.с.8). [PERSON] уповноважив [PERSON] вчиняти від свого імені дії щодо управління та розпорядження належним йому на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії АОС № 648680, виданого 14.05.2008 року Мукачівським ВРЕР УДАІ УМВС України в Закарпатській області, автомобілем марки «Renault Kangoo», тип фургон малотоннажний-В, 2005 року випуску, синього кольору, номер шасі (кузова, рами) VF1FC09AF33557955, реєстраційний номер [NUMBER], в тому числі укладати від його імені договори купівлі-продажу та інші договори щодо розпорядження та користування автомобілем, що підтверджується довіреністю від 30.04.2009 року, посвідченою приватним нотаріусом Мукачівського міського нотаріального округу [PERSON]. Дана довіреність видана строком на 20 років з правом виїзду за кордон України і правом передоручення повноважень третім особам (а.с.7). [PERSON] уповноважив [PERSON], або [PERSON] користуватися та розпоряджатися автомобілем марки «Renault Kangoo», тип фургон малотоннажний-В, 2005 року випуску, синього кольору, номер шасі (кузова, рами) VF1FC09AF33557955, реєстраційний номер [NUMBER], що підтверджується довіреністю від 30 січня 2012 року, посвідченою нотаріусом Тячівського районного нотаріального округу Закарпатської області [PERSON]. Дана довіреність видана без права передовіря (а.с. 6). Правове регулювання відносин, пов'язаних з купівлею-продажем транспортних засобів, здійснюється на підставі положень ЦК України з урахуванням загальних положень про договір та спеціальних правил, закріплених у відповідних положеннях Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року № 1388, які визначають певні особливості укладення, виконання та правові наслідки невиконання відповідних договорів. Згідно з Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року № 1388 (який діяв на час виникнення спірних правовідносин), власники транспортних засобів та особи, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представники зобов'язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом десяти діб після придбання (одержання) або митного оформлення, або тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Правомірність придбання транспортних засобів, складових частин, які мають ідентифікаційні номери, підтверджується документами, скріпленими підписом відповідної посадової особи і печаткою, виданими суб'єктами підприємницької діяльності, які реалізують транспортні засоби та видають довідки-рахунки, митними органами, судами, нотаріусами, органами соціального захисту населення, підприємствами-виробниками транспортних засобів та підрозділами ДАІ, а також угодами, укладеними на товарних біржах. Для реєстрації транспортних засобів, що перебували в експлуатації і зареєстровані в підрозділах ДАІ, крім документів визначених порядком, також додається свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічних паспорт) з відміткою підрозділу ДАІ про зняття транспортного засобу з обліку. Перед відчуженням, передачею такий т ранспортний засіб повинен бути знятий з обліку в підрозділі ДАІ. Відчуження, передача власником придбаних транспортних засобів, не зареєстрованих у підрозділах ДАІ, не проводиться. Отже, продаж транспортного засобу, що має ідентифікаційний номер, передбачає відповідне оформлення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу, зняття його з обліку, отримання свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт). Сутність та правова природа загальноцивільного представництва регулюються положеннями глави 17 ЦК України. За частиною третьою статті 244 ЦК України довіреність - це письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє (частина перша статті 237 ЦК України). Отже, довіреність свідчить про наявність між особою, яка її видала, та особою, якій її видано, правовідносин, які є представницькими відносинами. Договір купівлі-продажу - це угода, за якою продавець (одна сторона) зобов'язується передати майно у власність покупцеві (другій стороні), а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму (стаття 655 ЦК України). Аналіз зазначених норм матеріального права свідчить про те, що видача довіреності на володіння, користування та розпорядження транспортним засобом без належного укладення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу не вважається укладеним відповідно до закону договором та не є підставою для набуття права власності на транспортний засіб особою, яка цю довіреність отримала. Разом з тим, позов про визнання права власності є спеціальним або допоміжним речово-правовим засобом захисту права власності. Цивільне законодавство визначає особливості реалізації правомочності власника. За правилами статті 392 ЦК України позов про визнання права власності може бути пред'явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності. Позивачем у позові про визнання права власності є власник - особа, яка має право власності на майно (тобто вже стала його власником, а не намагається ним стати через пред'явлення позову). Отже, ураховуючи, що відповідно до статті 328 ЦК України набуття права власності - це певний юридичний механізм, з яким закон пов'язує виникнення в особи суб'єктивного права власності на певні об'єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен встановити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об'єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному статтею 392 ЦК України. У справі установлено, що договір купівлі-продажу спірного автомобіля не укладався, даний автомобіль не знятий з обліку в уповноваженому органі МВС та зареєстрований за [PERSON]. Видача довіреності на право володіння, користування та розпорядження автомобілем не свідчить про укладення договору купівлі-продажу автомобіля. Зазначене вище узгоджується з позицією Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України, викладеною в постанові від 16.12.2015 року у справі №6-688цс15. Позивачем, його представником відповідно до ст.60 ЦПК України не доведено ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог щодо правомірності набуття [PERSON] права власності на транспортний засіб. З урахуванням наведеного, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити. Судові витрати підлягають розподілу згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved