Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-20 00:00:00

[PERSON] У серпні 2017 року звернулася до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до [PERSON], у якій просить визнати договір купівлі-продажу домоволодіння дійсним та визнати за нею право власності на домоволодіння №171, яке знаходиться за адресою: вулиця Валентина Ларіонова, м. Дніпро та складається з: житлового будинку №171/1 загальною площею 87,1 кв.м., до складу якого належать: житловий будинок літера А-1, літ.А-1, літ. а, літ. а1, літ. а2, літ. а3 загальною площею 73,3 кв.м, житлова-33,1 кв.м та має наступну експлікацію: 1 коридор, площею 5,0 кв.м; 2 кухня площею 8,6 кв.м; 3 коридор площею 12,0 кв.м; 4 житлова площею 12,6 кв.м; 5 шафа площею 1,2 кв.м; 6 житлова площею 9,2 кв.м; 7 вітальня площею 11,3 кв.м; 8 підсобне площею 5,8 кв.м; 9 санвузол площею 7,6 кв.м, сарай літ. Г- площею 8,1 кв.м, навісу літ.В- площею 5,7 кв.м та з житлового будинку №171/2 загальною площею 59,6 кв.м., до складу якого належать: житловий будинок літера Б-1, літ.б, літ. б1 загальною площею 38,2 кв.м, житлова-23,4 кв.м та має наступну експлікацію: 1 коридор площею 6,4 кв.м; 2 житлова площею 9,5 кв.м; 3 кухня площею 5,4 кв.м; 4 житлова площею 6,0 кв.м; 5 житлова площею 7,9 кв.м; 5 тамбур площею 3,0 кв.м а також сараю літера Д- площею 21,4 кв.м. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначила, що 15 листопада 2005 року між нею та відповідачем було укладено у простій письмовій формі договір купівлі-продажу домоволодіння №171, що розташоване по вул. Валентина Ларіонова у м. Дніпрі, відповідно дозмісту якого відповідач, тобто продавець, передала у власність позивача домоволодіння №171 та зобовязалася підготувати документи для нотаріального посвідчення договору. Однак до теперішнього часу свого зобовязання щодо нотаріального посвідчення зазначеного договору купівлі-продажу відповідач не виконала. Позивач також зазначила, що змістом договору купівлі-продажу засвідчується і той факт, що своє зобовязання щодо здійснення повного розрахунку з відповідачем вона виконала у повному обсязі. Зазначене вище стало підставою для звернення позивача з позовом, в якому остання просить визнати дійсним вищезазначений договір купівлі-продажу, з огляду на те, що сторони досягли згоди щодо істотних умов договору та позивач виконала свої зобовязання в повному обсязі, а також визнати за нею право власності на домоволодіння. Позивач у судове засідання не зявилася, у позовній заяві просила розглядати справу за її відсутності, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає положенню ст. 224 ЦПК України. Розглянувши подані документи і матеріали справи, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 15.11.2005 року між позивачем та відповідачем було укладено договір купівлі-продажу, відповідно до якого продавець зобовязалась передати у власність, у свою чергу покупець зобовязалася оплатити вартість домоволодіння №171, яке знаходиться за адресою: вул. Валентина Ларіонова у м. Дніпрі, у розмірі 4500 доларів США, що на той час було еквівалентно 23 000 гривень. Матеріалами справи підтверджується, що позивач виконала свої зобовязання в повному обсязі, а саме, сплатила продавцю 4\~500 доларів США. Також в договорі купівлі-продажу року зазначено, що відповідач зобов'язалася в строк до 01 січня 2006 року підготувати документи для подальшого нотаріального оформлення, але до цього часу свій обов`язок не виконала. На телефоні дзвінки не відповідає, від зустрічей з позивачем ухиляється. Позивач проживає у зазначеному домоволодінні з листопада 2005 року, утримує його, окрім того 01.09.2014 року отримала технічний паспорт на зазначене домоволодіння та 24.09.2014р отримала технічне заключення ПП «Архитектурне бюро «Крамаров тектоник групп» про стан будівельних конструкцій домоволодіння та його відповідність державним стандартам, будівельним нормам та правилам. У звязку з тим, що умови договору купівлі-продажу позивачем виконані в повному обсязі, а відповідач лише частково\~виконала свої зобовязання - лише передала майно покупцю. Посилаючись на те, що відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу домоволодіння, позивач звернулася за захистом своїх прав на зазначене нерухоме майно та просила визнати договір купівлі-продажу, не посвідчений нотаріально, дійсним, а також визнати за нею право власності на зазначене домоволодіння. Матеріали справи не містять належних доказів від відповідача, які спростовують наявність виконання нею умов договору купівлі-продажу щодо його нотаріального оформлення. Згідно ч.1 ст.209 ЦК України правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом, а ст.657 ЦК України встановлено, що договір купівлі-продажу підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Згідно ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулось повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Враховуючи вищевказані обставини, суд вважає, що позивач належним чином виконав всі умови договору купівлі-продажу, однак договір нотаріально не посвідчений із-за незалежних від нього обставин, а тому, у відповідності до ч.2 ст. 220 ЦК України, цей договір купівлі-продажу слід визнати дійсним, оскільки позивач повністю виконав умови договору. Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. В силу ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ч.3 ст.334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору не посвідченого нотаріально дійсним. Відповідно до ч.1 ст.377 ЦК України, до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Отже, суд вважає, що позовна вимога щодо визнання права власності за [PERSON] на домоволодіння №171, яке знаходиться за адресою: вул. Валентина Ларіонова у м. Дніпрі, є також обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved