Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-16 00:00:00

[PERSON] (надалі - позивач) звернувся до Рівненського міського суду Рівненської області з позовом до [PERSON] (надалі - відповідач), в якому просить стягнути з відповідача аліменти на його користь на його утримання як повнолітнього сина, що продовжує навчання у розмірі 3 000 грн. 00 коп., починаючи стягувати з дати подання позову і до дати закінчення навчання або до досягнення ним двадцятитрьохрічного віку - в залежності, яка з цих подій настане першою. Позовну заяву мотивує тим, що відповідач є його батьком, з яким його матір [PERSON] з 27 серпня 1999 року по 01 липня 2020 року перебувала у шлюбі. З червня 2019 року він не проживає за адресою реєстрації, а проживає з матір`ю. Він є повнолітнім та навчається в Національному університеті водного господарства та природокористування на факультеті «Навчально-науковий інститут автоматики, кібернетики та обчислювальної техніки». Форма навчання денна. І так як він навчається на денній формі навчання, то не може заробляти на проживання, знаходиться на повному утриманні матері. Він вважає, що його батько в змозі надавати матеріальну допомогу у вигляді аліментів в твердій грошовій сумі у розмірі 3000 грн. 00 коп. відповідно до закону до закінчення його навчання, але не довше ніж до досягнення ним 23 років. У судове засідання позивач та його представник [PERSON] не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду справи. 17 березня 2021 року представник позивача [PERSON] подала клопотання, в якому просила розглянути справу без участі позивача та його представника, не заперечувала щодо внесення заочного рішення та подала заяву, в якій повідомила суд про зменшення позовних вимог та просила стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на його утримання як повнолітнього сина, що продовжує навчання у розмірі 2 000 грн. 00 коп., починаючи стягувати з дати подання позову і до дати закінчення навчання або до досягнення ним двадцятитрьохрічного віку - в залежності, яка з цих подій настане першою. Відповідач в судове засідання не з`явився жодного разу, хоча про час, дату та місце судового розгляду був повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав. Таким чином суд проводить розгляд справи на підставі ст.280 ЦПК України в заочному порядку за згодою представника позивача, на підставі наявних у справі даних та доказів. Дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд дійшов наступних висновків. Як встановлено судом, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану м. Рівне 03 січня 2003 року (а.с.5). Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 01 липня 2020 року в справі №569/21762/19, яке набрало законної сили 07 серпня 2020 року. [PERSON] навчається на 1 курсі в Національному університеті водного господарства та природокористування в інституті автоматики, кібернетики та обчислювальної техніки на денній держбюджетній формі навчання з 15 вересня 2020 року по 30 червня 2024 року, що підтверджується довідкою Національного університету водного господарства та природокористування №586 від 28 грудня 2020 року (а.с.9). Як встановлено судом відповідач у добровільному порядку не надає матеріальної допомоги сину [PERSON] на період навчання. Протилежного суду не доведено. Відповідно до частин першої та другої статті 199 Сімейного кодексу України (надалі - СК України) якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Частиною третьою статті 199 СК України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до частин першої та другої статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка зокрема передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст.ст. 199, 200, 201 СК України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів (пункт 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»): 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. Встановивши, що [PERSON] досягнув повноліття, продовжує навчання та потребує в зв`язку з цим матеріальної допомоги, суд доходить висновку, що відповідач, який є батьком [PERSON] , зобов`язаний надавати сину таку допомогу до завершення навчання, але не більше як до досягнення ним двадцяти трьох років та може її надавати. Доказів відсутності у батька можливості надавати таку допомогу судом не встановлено. Вирішуючи питання про спосіб стягнення та розмір аліментів, які необхідно стягнути з відповідача на користь позивача суд враховує позицію позивача, стан здоров`я сторін, потреби позивача, матеріальне становище відповідача, який перебуває у працездатному віці, а також враховує відсутність даних про перебування на утриманні відповідача інших осіб. Тому зважаючи на обставини, які викладені вище, а також виходячи з рівності прав та обов`язків батьків, суд доходить висновку про необхідність стягнення аліментів із відповідача у розмірі 2 000 грн. 00 коп. щомісячно, на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги до закінчення навчання. Стягнення аліментів в даному розмірі суд вважає розумним та достатнім. Враховуючи наведені обставини, суд доходить висновку про задоволення позову повністю. На підставі частини першої статті 191 та статті 201 СК України, стягнення аліментів необхідно присудити з дня пред`явлення позову, тобто з 30 грудня 2020 року. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Оскільки з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно частини шостої статті 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору, на підставі пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. Вирішуючи питання щодо судових витрат, здійснених позивачем у зв`язку з розглядом позову, які складаються з витрат за надання правничої допомоги у розмірі 3 000 грн. 00 коп. суд враховує, що відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Витрати за надання правничої допомоги підтверджені належними доказами, а саме меморіальними ордерами №@2PL051943 від 11 січня 2021 року та №@2PL565686 від 12 лютого 2021 року, з яких вбачається, що вони здійснені саме позивачем в загальній сумі 3 000 грн. 00 коп. Також представником позивача надано договір про надання правничої допомоги адвокатом від 30 грудня 2020 року, рахунок на оплату договору про надання правничої допомоги від 30 грудня 2020 року, у якому здійснено детальний опис робіт, виконаних для надання правничої допомоги. Відтак, суд доходить висновку про необхідність стягнення даних судових витрат з відповідача на користь позивача у розмірі 3 000 грн. 00 коп.

Outcome: approved