Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-03 00:00:00

[PERSON] (надалі також позивач) звернулась до суду з позовом до [PERSON] (надалі також відповідач) і просить ухвалити рішенням, яким стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, до досягнення сином 23 років. 01.07.2021 р. суд відкрив провадження у цій справі та з урахуванням ч. 4 ст. 19 ЦПК України вирішив її розглянути у порядку спрощеного провадження. Сторони не подавали клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні чи призначення судового засідання у спрощеному провадженні. 02.07.2021 р. на адресу відповідача була направлена ухвала про відкриття провадження у справі із пропозицією направити до суду свій відзив на позов. 20.07.2021 р. відповідачем направлено відзив на позов, в якому позов визнає частково та згоден сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, у розмірі 1/10 частини від його заробітків, оскільки є інвалідом третьої групи, доглядає за матір`ю, 1938 р.н. Просить суд звільнити його від сплати судового збору. 19.07.2021 р. позивачем подано до суду відповідь на відзив, в якій зазначила, що відповідач не сплачує аліменти на інших дітей, є працездатним, за винятком деяких обмежень, його мати отримує пенсію, а аліменти у розмірі 1/10 частини, які відповідач згоден сплачувати, є мізерними і жодним чином не можуть задовольнити потреби повнолітнього сина, який продовжує навчання, а тому просить суд позовну заяву задовольнити повністю. Заперечення щодо відповіді на відзив у встановлений законом строк, відповідачем не подано. Розглянувши наявні у справі документи і матеріали, суд встановив наступне. Позивач і відповідач мають сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 5). На даний час [PERSON] є повнолітнім та навчається у Глухівському агротехнічному коледжі Сумського НАУ (а.с. 7). Відповідно до ст.ст. 199, 200 Сімейного кодексу України (далі СК України), якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку із цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. Отже, на підставі зазначеної норми, відповідач зобов`язаний утримувати сина. Враховуючи, що відповідач є батьком повнолітньої дитини, яка навчається і потребує матеріальної допомоги, а витрати на навчання дітей, після досягнення ними повноліття покладаються на обох батьків незалежно від того, з ким із них проживає дитина, дослідивши докази по справі, а також і те, що відповідач є інвалідом ІІІ групи, має на утриманні непрацездатну матір, суд вважає можливим визначити розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача в частці, що відповідає 1/6 частині його доходу, який буде справедливим, співмірним, реальним, достатнім і відповідатиме потребам повнолітнього сина, який продовжує навчання, та платоспроможності самого відповідача, задовольнивши таким чином позов частково. У зв`язку із тим, що відповідач підтвердив свій тяжкий матеріальний стан, суд вирішує звільнити його від сплати судового збору. На підставі викладеного та відповідно до ст.ст. 182, 199, 200 СК України,

Outcome: partial