overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися 03.12.2014 року до суду з позовом про визнання за ними права власності на на нежитлову будівлю-магазин та земельну ділянку. В заяві зазначили, що [INFO] р. померла їх мати [PERSON], а [INFO] року помер їх батько [PERSON]. Ними успадковується нежитлова будівля-магазин та земельна ділянка, загальною площею 0,003 га, що розташована у [ADDRESS]. Після того як вони звернулися до державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, їм стало відомо, що нашими покійними батьками не було оформлено документацію на нежитлову будівлю-магазин та земельну ділянку, а ними пропущено шестимісячний строк для прийняття спадщини. Поскільки не мають правовстановлюючих документів, то у позивачів виникають труднощі з оформленням документів про право власності на вищезазначене майно, тому просять визнати за ними право власності на на нежитлову будівлю-магазин та земельну ділянку в [ADDRESS], Закарпатської області. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та представник позивачів [PERSON] позов підтримали, просять такий задовольнити. Відповідач Міжгірська селищна рада на розгляд справи не з'явилася, подано суду письмову заяву про те, що заперечень немає щодо визнання права власності на нежитлову будівлю-магазин та земельну ділянку за [PERSON] та [PERSON]. Представник Третьої особи Міжгірської РДА Стецюнич В.В. при розгляді справи заперечень до заявленого позову не має. Треті особи Міжгірська нотаріальна контора та відділ Держземагенства у Міжгірському районі по справі подали заяви про розгляд справи без їх участі, заперечень до заявленого позову не мають. Оцінивши позиції сторін, пояснення позивачки та її представника, та подані в справу докази, суд дійшов такого висновку. Пояснення і вимоги позивачів підтверджені такими документами: свідоцтвами про смерть [PERSON] та [PERSON]; довідки з Міжгірської с/ради; технічний паспорт на нежитлову будівлю-магазин, звіт про оцінку будівлі магазин, витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки. Згідно звіту про оцінку будівлі-магазину дійсна вартість станом на 15 вересня 2014 рік складає 19109 грн.. Згідно нормативної грошової оцінки, наданої відділом Держкомзему у Міжгірському районі дійсна вартість земельної ділянки, що є предметом позову становить 7387,20 грн.. Перевіривши, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, що вимога позивача грунтується і відповідає вимогам ст.ст. 1216-1218, 1220, 1222, 1223, 1268 Цивільного кодексу України, підтверджується належними доказами в справі, то суд вважає, що є підстава, передбачена ст. 174 ЦПК України для задовольнення позову. Судових витрат по справі не має.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-25 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися 06.02.2015 року до суду з позовом про визнання за ними права власності на спадковий житловий будинок. В заяві зазначили, що [INFO] померла мати позивачів [PERSON], а [INFO] помер батько [PERSON], які були забудовниками житлового будинку з реєстраційним номером [ADDRESS]. 11.03.2002 року [PERSON] склала заповіт, яким все належне їй майно заповіла своїй доньці [PERSON], тобто [PERSON]. Спадкові справи до майна померлого [PERSON] в нотаріальній конторі не заводились, заповітів він не залишавПри звернення до нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину їм було відмовлено по причині відсутності документів. Поскільки на даний будинок не має правовстановлюючих документів, то у позивачів виникають труднощі з оформленням документів, тому просять визнати за ними права власності на спадковий житловий будинок. 26.02.2015 року при розгляді справи представником позивачів було подано уточнення до позовних вимог, згідно яким просять суд визнати за [PERSON] право власності на 3/4 житлового будинку та право власності на 3/4 на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку. В судовому засіданні представник позивачів [PERSON] позов підтримала, просить такий задовольнити. Відповідач на розгляд справи не з'явився, подав суду письмову заяву про те, що не заперечує щодо визнання права власності на спадкове майно за [PERSON] та [PERSON]. Третя особа реєстраційна служба Міжгірського РУЮ подала заяву про розгляд справи без участі їх представника, заперечень до заявленого позову не має. Оцінивши позиції сторін, подані в справу докази, суд дійшов такого висновку. Пояснення і вимоги позивачів підтверджені такими документами: свідоцтвом про смерть [PERSON] та [PERSON]; свідоцтво про народження [PERSON] та [PERSON], свідоцтво про зміну прізвища, імені, по батькові з [PERSON] на [PERSON]; свідоцтво про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON]; довідки з Келечинської с/ради; заповіт; витяги зі Спадкового реєстру; технічний паспорт на індивідуальний житловий будинок. Перевіривши, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, що вимога позивача грунтується і відповідає вимогам ст.ст. 1216-1218, 1220, 1222, 1223, 1268 Цивільного кодексу України, підтверджується належними доказами в справі, то суд вважає, що є підстава, передбачена ст. 174 ЦПК України для задовольнення позову. Судових витрат по справі не має.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-28 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися 17.12.2015 року до суду з позовом про визнання за ними права власності на спадковий житловий будинок. В заяві зазначили, що 04.06.2015 р. помер [PERSON], який доводився [PERSON] чоловіком, а [PERSON] батьком. Після його смерті залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку з літньою кухнею та господарськими приміщеннями за адресою: с. Майдан, вул.. Верховинська, 23, Міжгірського району, Закарпатської області. При звернення до нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину їм було відмовлено по причині відсутності документів. Поскільки на даний будинок не має правовстановлюючих документів, то у позивачів виникають труднощі з оформленням документів, тому просять визнати за ними права власності на спадковий житловий будинок В судовому засіданні позивачі [PERSON] та [PERSON] позов підтримали, просять такий задовольнити такий. Відповідач на розгляд справи не зявився, подав суду письмову заяву про те, що не заперечує щодо визнання права власності на житловий будинок за [PERSON] та [PERSON] Треті особи КП «Міжгірське бюро технічної інвентаризації», державна нотаріальна контора подали заяву про розгляд справи без участі їх представника, заперечень до заявленого позову не мають. Оцінивши позиції сторін, подані в справу докази, суд дійшов такого висновку. Пояснення і вимоги позивачів підтверджені такими документами: свідоцтвом про смерть [PERSON]; довідки з Майданської с/ради; витяги про реєстрацію в Спадковому реєстрі; технічний паспорт на індивідуальний житловий будинок. Згідно експлікацій внутрішніх площ будинку, зведеним актом про вартість будівлі і споруд, будинок складається з трьох житлових кімнат, прихожої, кухні, ванної, чотирьох коридорів і двох підвальних кімнат. Дійсна інвентарна вартість будинку та господарських споруд складає 169072,00 грн.. Перевіривши, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, що вимога позивача грунтується і відповідає вимогам ст.ст. 1216-1218, 1220, 1222, 1223, 1268 Цивільного кодексу України, підтверджується належними доказами в справі, то суд вважає, що є підстава, передбачена ст. 174 ЦПК України для задовольнення позову. Судових витрат по справі не має.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-03 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися 24.02.2014 року до суду з позовом про визнання за ними права власності на спадковий житловий будинок. В заяві зазначили, що [INFO] помер [PERSON], який доводився [PERSON] чоловіком, а [PERSON] батьком, та який проживав за адресою: [ADDRESS]. Позивачки, як спадкоємці першої черги спадкування за законом, прийняли спадщину відповідно до ст. 548, 549 Цивільного кодексу УРСР (в редакції 1963 року), який діяв на час виникнення вказаних спадкових правовідносин, шляхом вступу та управління спадковим майном після смерті чоловіка [PERSON]. Спадкові справи до майна померлого [PERSON] в нотаріальній конторі не заводились, заповітів він не залишав. Таким чином частка , яка належить [PERSON] у житловому будинку складає 3/4 частини житлового будинку, а частка [PERSON] - 1/4 частина цього житлового будинку. При звернення до нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину їм було відмовлено по причині відсутності документів. Поскільки на даний будинок не має правовстановлюючих документів, то у позивачів виникають труднощі з оформленням документів, тому просять визнати за ними права власності на спадковий житловий будинок В судовому засіданні позивачі [PERSON] , [PERSON] позов підтримали, просять такий задовольнити такий. Відповідач на розгляд справи не з'явився, подав суду письмову заяву про те, що не заперечує щодо визнання права власності на житловий будинок за [PERSON] та [PERSON]. Третя особа реєстраційна служба Міжгірського РУЮ подала заяву про розгляд справи без участі їх представника, заперечень до заявленого позову не має. Оцінивши позиції сторін, подані в справу докази, суд дійшов такого висновку. Пояснення і вимоги позивачів підтверджені такими документами: свідоцтвом про смерть [PERSON]; свідоцтво про укладення шлюбу; довідки з Міжгірської с/ради; витяги зі Спадкового реєстру; технічний паспорт на індивідуальний житловий будинок. Згідно експлікацій внутрішніх площ будинку, зведеним актом про вартість будівлі і споруд, будинок складається з трьох житлових кімнат, коридор, кухня, а також з господарських споруд: літня кухня, сарай, вбиральня, колодязь, огорожа. Дійсна інвентарна вартість будинку та господарських споруд складає 93046,00 грн.. Згідно висновку з відділу містобудування та архітектури спадковий ж/будинок збудований в 60-х роках минулого століття. Загальний технічний стан будинку задовільний. Будинок являє собою одноповерхову будівлю, стіни будинку - дерев'яний брус, дах - азбестоцементні хвилясті листи (шифер). Будинок придатний для проживання. В плані забудови земельної ділянки грубих порушень діючих норм і правил не виявлено. Перевіривши, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, що вимога позивача грунтується і відповідає вимогам ст.ст. 1216-1218, 1220, 1222, 1223, 1268 Цивільного кодексу України, підтверджується належними доказами в справі, то суд вважає, що є підстава, передбачена ст. 174 ЦПК України для задовольнення позову. Судових витрат по справі не має.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-20 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися 25.12.2015 року до суду з позовом про визнання за ними права власності на спадковий житловий будинок. В заяві зазначили, що 22.09.2003 року помер [PERSON], який позивачці [PERSON] приходився чоловіком, а позивачці [PERSON] батьком. Спадкові справи до майна померлого [PERSON] в нотаріальній конторі не заводились, заповітів він не залишав. При звернення до нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину їм було відмовлено по причині відсутності документів. Поскільки на даний будинок не має правовстановлюючих документів, то у позивачів виникають труднощі з оформленням документів, тому просять визнати за ними права власності на спадковий житловий будинок в с. Келечин, № 197, Міжгірського району, Закарпатської області.. 21.01.2016 року при розгляді справи представником позивачів [PERSON] було подано уточнення до позовних вимог, де просить суд визнати за [PERSON] право власності на 3/4 частки житлового будинку, а за [PERSON] право власності на 1/4 частку житлового будинку. В судовому засіданні представник позивачів [PERSON] позов підтримав, просить такий задовольнити. Відповідач на розгляд справи не зявився, подав суду письмову заяву про те, що не заперечує щодо визнання права власності на спадкове майно за [PERSON] та [PERSON]. Третя особа реєстраційна служба Міжгірського РУЮ подала заяву про розгляд справи без участі їх представника, заперечень до заявленого позову не має. Оцінивши позиції сторін, подані в справу докази, суд дійшов такого висновку. Пояснення і вимоги позивачів підтверджені такими документами: свідоцтвом про смерть [PERSON]; свідоцтво про укладення шлюбу, свідоцтво про народження та укладення шлюбу [PERSON]; довідки з Келечинської с/ради; витяги зі Спадкового реєстру; технічний паспорт на індивідуальний житловий будинок. Перевіривши, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, що вимога позивача грунтується і відповідає вимогам ст.ст. 1216-1218, 1220, 1222, 1223, 1268 Цивільного кодексу України, підтверджується належними доказами в справі, то суд вважає, що є підстава, передбачена ст. 174 ЦПК України для задовольнення позову. Судових витрат по справі не має.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-13 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися в Берегівський районний суд з заявою про встановлення факту родинних відносин, вказавши, що [INFO] року її сину [PERSON] виповнилось 16 років та вони звернулися до Берегівського районного відділу ДМС України, з метою отримання паспорту громадянина України, проте отримали відмову, оскільки в документах, що підтверджують родинні зв'язки між нею та сином містяться «помилки», а саме: в її паспорті та в її свідоцтві про шлюб Серія [NUMBER] від 03.06.2006 року, її ім'я записано як «[PERSON]», а в свідоцтві про народження сина її ім'я записане як «[PERSON]». Вказана обставина виключаює достовірність доказу про родинні відносини між нею та сином, а також унеможливлює отримання сином паспорту громадянина України. Заявники [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, однак подали заяви в яких просить розглянути справу без їх присутності, заявлені вимоги просять задовольнити в повному обсязі. Представник Берегівського РВ ГУ ДМС України в Закарпатській області в суд не з'явився, причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Перевіривши матеріали справи, з'ясувавши повно і всебічно обставини, на які заявники посилалися, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає заяву задовольнити, виходячи з наступного. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Так, з свідоцтва про народження Серії [NUMBER] від 19.05.2017 року, актовий запис № 5 від 11.05.2001 року, вбачається, що [PERSON] народився [INFO] року, його батьками є [PERSON] та [PERSON]. В той же час, відповідно до паспорту громадянина України серії [NUMBER], який виданий Берегівським РВ УМВС України в Закарпатській області 04.11.2016 року та свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER] від 03.06.2006 року, де заявницю зазначено як «[PERSON]». Таким чином, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що [PERSON], [INFO] є рідною матір'ю [PERSON] [INFO]. За таких обставин, суд вважає, що заява [PERSON] та [PERSON], про встановлення факту родинних відносин - підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-05 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися в Могилів-Подільський міськрайонний суд з заявою про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 19 липня 1997 року було зареєстровано шлюб в Могилів-Подільському міському відділі РАГС Вінницької області, актовий запис №128. Від спільного подружнього життя у них народилась дитина: [PERSON], [INFO]. Більше року назад між заявниками, почало не складатися сімейне життя, а з червня 2014 року фактично припинені шлюбні відносини та спільне проживання. Вважають, що їх сім'я розпалася остаточно і її збереження є неможливим. Просять суд розірвати шлюб. 19 березня 2015 року між заявниками укладено договір про проживання неповнолітньої дитини та про участь у вихованні дитини того з батьків, хто проживає окремо. Заявники [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, надали до суду письмові заяви, в якій просили розглянути справу у їх відсутність, вимоги викладені в заяві підтримують. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.3 ст. 234 ЦПК України у порядку окремого проживання розглядають справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-якого із подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі , про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. Згідно ст. 109 СК України, подружжя яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Сторони зареєстрували шлюб 19 липня 1997 року в Могилів-Подільському міському відділі РАГС Вінницької області, актовий запис №128. Під час спільного подружнього життя у них народилась дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 28 січня 2006 року. Сімейні відносини між [PERSON] та [PERSON] припинилися з 2014 року. На примирення сторони не погоджуються. Між заявниками 19 березня 2015 року досягнуто згоди стосовно участі у вихованні та утриманні спільної дитини [PERSON], [INFO]. Відповідно до умов вказаного договору неповнолітня [PERSON] залишається проживати разом з батьком [PERSON] Враховуючи фактичні взаємини подружжя, причини розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі заявників і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхньої дочки, що відповідно до ст. 109 СК України дає суду підстави для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-14 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися в суд до [PERSON] із зазначеним позовом, у якому [PERSON] вказує, що 12.08.2013 р. зареєстрував шлюб з [PERSON] В шлюбі в них народилася донька [PERSON], [INFO] На даний час він проживає окремо від дружини та доньки. З того часу коли вони стали проживати окремо між ними виникли непорозуміння щодо прийняття участі у вихованні доньки та її відвідуванні. Всі намагання мирним шляхом врегулювати даний спір призводив лише до конфліктів, в зв'язку з чим просив зобов'язати [PERSON] усунути перешкоди у його спілкуванні з донькою [PERSON], [INFO], надававши йому можливість спілкуватись з дитиною та займатись її вихованням у встановлений судом час. [PERSON] вказала, що в неї не склались відносини з невісткою [PERSON], але вона бажає бачитись та брати участь у вихованні онуки Таміли, [INFO], а тому просила зобов'язати [PERSON] усунути перешкоди у її спілкуванні з онукою [PERSON], [INFO], надававши їй можливість спілкуватись з дитиною та займатись її вихованням у встановлений судом час. В судовому засідання позивачі позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили його задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, надала заяву, в якій позовні вимоги визнала, а справу просила розглянути у її відсутності. Третя особа [PERSON] позовні вимоги підтримала та не заперечувала проти їх задоволення. Представник третьої особи Артемівської селищної ради Чутівського району Полтавської області в судове засідання не з'явилася, надала заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, при винесенні рішення покладалась на розсуд суду. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, з'ясувавши позицію сторін та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що визнання відповідачкою позову є безумовним, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому приймає визнання відповідачкою позову та приходить до висновку про ухвалення рішення про задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-23 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися в суд з даним позовом, в якому просили визнати [PERSON], [INFO] таким, що втратив право користування квартирою №238 по проспекту Миру, 1 в м. Житомирі. Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 13.04.2018 року позов залишено без руху та надано позивачам строк для усунення недоліків. На виконання ухвали про залишення позову без руху позивач [PERSON] надала позовну заяву в новій редакції, в якій просила визнати [PERSON], [INFO] таким, що втратив право користування квартирою №238 по проспекту Миру, 1 в м. Житомирі. При цьому посилається на те, що вона є власником вказаної квартири, а відповідач її колишнім чоловіком, який не проживає у цій квартирі більше десяти років, не платить комунальні послуги за утримання житла, але зареєстрований за місцем проживання за вказаною адресою, внаслідок чого позивач несе зайві витрати в оплаті за комунальні послуги. Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 08.05.2018 року у даній цивільній справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення сторін. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позов не надав. Дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, позивач [PERSON] є власником квартири №[ADDRESS], а відповідач [PERSON], [INFO], є її колишнім чоловіком та зареєстрований за місцем проживання у вищезазначеній квартирі. Відповідно до актів, затверджених директором КП «ВЖРЕП №6» Житомирської міської ради 15.07.2017 року та 23.12.2017 року, складених на підставі свідчень сусідів, відповідач не проживає у вищезазначеній квартирі з липня 2007 року по теперішній час. Згідно ч. 1 та 2 ст.405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За таких обставин, враховуючи фактичне не проживання відповідача [PERSON] у належній позивачу на праві власності квартирі №[ADDRESS] без поважних причин понад один рік, є підстави для визнання відповідача таким, що втратив право користування вказаним житлом у відповідності до вимог ст.405 ЦК України.

Outcome: approved