Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-23 00:00:00

[PERSON] О-С.Ю. звернулася до суду із вищезазначеною заявою, яку мотивує тим, що їй на підставі Державного акту на право приватної власності на землю від 10 лютого 2006 року на праві власності належить земельна ділянка, яка розташована за адресою: м.Перечин, вул.Садова, 30 Закарпатської області. Маючи намір отримати в установленому законом порядку кадастровий номер на зазначену земельну ділянку, вона зайнялася підготовкою документів, однак у процесі підготовки документів було встановлено, що в зазначених правовстановлюючих документах помилково вказано її ім'я як «Оксана» замість вірного «Оксана-Степанида». На час оформлення зазначеного Державного акту від 10 лютого 2006 року вона не звертала уваги на правильність написання свого імені і лише після отримання даного документу виявила наявність помилки, яка перешкоджає їй використовувати свою власність на власний розсуд. Заявниця звернулася до Перечинської міської ради із заявою про внесення змін в державний акт на право власності на земельну ділянку ЗК №026275 щодо виправлення в державному акті імені або видачі нового на ім'я [PERSON], однак листом Перечинської міської ради від 03.04.2018 р №14-102/02-10 їй було повідомлено, що не має можливості виправити помилку в державному акті на право власності на земельну ділянку, оскільки виправлення помилок в документах, не застосовується до Державних актів на землю, тому що 15 жовтня 2013 року втратив чинність Наказ Державного комітету України із земельних ресурсів (№325 від 22 червня 2009 року), який регулював подібні правовідносини, а тому просить суд встановити факт належності їй Державного акту на право власності на земельну ділянку ЗК №026275 від 10 лютого 2006 року, яке було видане на імя [PERSON]. Заявниця [PERSON] О-С.Ю. у судове засідання не зявилася, однак подала заяву, у якій просить розглядати справу без її участі, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі та просить такі задовольнити. Представник Перечинська міська рада Закарпатської області Закарпатської області у судове засідання також не зявився, однак подав заяву, в якій просить розглядати справу без їхньої участі, при цьому проти вимог заявниці не заперечує. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Так, у судовому засіданні встановлено, що згідно паспорта громадянина України серії КА №002530, виданого Залізничним РВ УМВС України в Львівській області 13 листопада 1995 року, прізвище, імя та по батькові заявниці зазначене як «Мельник Оксана-Степанида Юріївна». Також встановлено, що у картці платника податків, прізвище, імя та по батькові заявниці також зазначене як «Мельник Оксана-Степанида Юріївна». Однак, у Державному акті на право власності на земельну ділянку ЗК №026275 від 10 лютого 2006 року, помилково її імя вказано як «Оксана» замість вірного «Оксана-Степанида». Згідно ч.1 та п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч.1 п.6 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Як розяснено в п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв'язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу безвісті в зв'язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Отже, з урахуванням вищевикладеного та того, що заявниця не має можливості будь-яким іншим чином встановити вказані вище факти, які породжують для неї певні юридичні наслідки, а тому суд приходить до висновку, що подана нею заява є обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню. Тому,

Outcome: approved