Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-13 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON], третя особа [PERSON], про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі [ADDRESS]. В обгрунтування вимог позивач вказувала на те, що є власником квартири [ADDRESS]. На момент укладення договору купівлі продажу колишній власник надав довідку про склад сім'ї та прописку, згідно якої за адресою: [ADDRESS] ніхто не зареєстрований.Після звернення до паспортистки відповідного ЖЕКу позивач дізналась, що в її квартирі є зареєстрованим також відповідач [PERSON] як член сім'ї колишнього власника квартири. Наявність реєстрації відповідача в квартирі приводить до додаткових витрат по сплаті комунальних платежів та порушуються права позивача щодо розпорядження та користування належним майном на свій розсуд. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] повністю підтримала вимоги та просила їх задовольнити. Відповідач та третя особа в судове засідання не з'явилися без поважних на те причин. Згідно поштових повідомлень, відповідач за місцем реєстрації не проживає, в зв'язку з чим згідно ч.5 ст.76 ЦПК України, вважається, що судовий виклик йому вручений належним чином. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Судом встановлено, що позивач є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується договором купілі-продажу від 03.02.2017р., укладеним між [PERSON] та [PERSON], посвідченим державним нотаріусом Четвертої одеської державної нотаріальної контори Назарчук Н.М., зареєстрованим в реєстрі за №5-142 (а.с.9). При цьому суд звертає увагу на те, що право власності за позивачем зареєстровано, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 03.02.2017 року (а.с.10) Згідно довідки Ф-1 на житловій площі в квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] як відповідальна особа, на яку відкрито особовий рахунок, та [PERSON], як син відповідальної особи, який зареєстрований за вищевказаною адресою з 31.05.1987 р.. (а.с.14). Не проживання відповідача [PERSON] в квартирі [ADDRESS] підтверджується письмовим актом про непроживання від 26.06.2017р., складеним сусідами [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], підписи яких завірено головою дільниці №1 КП ЖКС «Північний».. Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частина 1 ст. 321 ЦК України, визначає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються статтею 391 ЦК України «Захист права власності від порушень, не пов'язаних із позбавленням володіння», якою визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з нормою ст.319 ЦК власник володіє,користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з вимогами ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до положень частини 1 статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. Таким чином, перебуваючи на реєстраційному обліку у квартирі [ADDRESS], яка належить на праві приватної власності позивачу, відповідач створює йому перешкоди у здійсненні права власності на житло. Оцінивши вищенаведені зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідач втратив право на користування жилою площею в квартирі [ADDRESS], оскільки з новим власником угод щодо користування приміщенням не укладав, а тому позов підлягає задоволенню. Крім того, з відповідача [PERSON] відповідно до вимог ст.88 ЦПК України необхідно стягнути на користь позивача судовий збір в розмірі 640 грн..

Outcome: approved