Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-24 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із заявою про відстрочку до 01 травня 2016 року виконання рішення Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 25 вересня 2015 року, яким задоволено зустрічний позов ТОВ «Агрофірма ім. Шевченка» та прийнято рішення про їх виселення разом із дітьми з будинку, розташованого в [ADDRESS], до 01 травня 2016 року. Свою заяву мотивують тим, що вони не мають у власності іншого житлового приміщення; в місцевості, де вони проживають, відсутні інші вільні житлові приміщення, обладнані системами опалення, необхідними для проживання в зимовий період і у них відсутні запаси твердого палива, що позбавляє можливості перейти для проживання в приміщення, обладнані пічним опалення; вони мають велике господарство, у зв'язку з чим потрібен час для визначення іншого місця його утримання та перевезення; з ними проживають троє неповнолітніх та малолітніх дітей і виконання рішення суду про виселення в зимовий період за відсутності іншого житлового приміщення, пристосованого для проживання в зимовий період, поставить їх життя та здоров'я під загрозу. У судовому засіданні [PERSON] свою заяву підтримала та просила її задовольнити. [PERSON] у судове засідання не з'явився при цьому подав заяву про проведення судового засідання без його участі. Представник стягувача у судовому засіданні висловився проти задоволення заяви з підстав, викладених у її письмових поясненнях, відповідно до яких у заяві про відстрочення виконання рішення суду не наведено об'єктивних обставин, які б утруднювали виконання рішення суду, оскільки виселення з житлового приміщення у зимовий період без надання іншого житла не заборонено чинним законодавством, сама [PERSON] в судовому засіданні пояснювала, що в разі виселення її сім'я буде проживати в її матері, яка має окремий будинок і відповідно родина заявників згідно чинного законодавства не належить до визначення «бездомних осіб». Також вказує, що заявник має постійне місце роботи і може винаймати житло, а заявниця є працездатною особою і може працевлаштуватися та заробити кошти на житло. Жодних доказів заявниками щодо звернення до соціальних служб для надання соціального житла або тимчасового притулку не надано, як не надано доказів того, що вони не можуть переїхати до будинку матері заявниці. Все це, на думку представника стягувача, свідчить про намагання заявників продовжити проживання у спірному житловому будинку. Представник відділу державної виконавчої служби Новгород-Сіверського МРУЮ (далі Новгород-Сіверська ДВС) у судовому засіданні при вирішенні заяви поклався на розсуд суду. Представник Чайкинської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області вважав за можливе відстрочити виконання рішення суду до закінчення опалювального сезону. Заслухавши пояснення заявниці, думку представника стягувача, представника Новгород-Сіверської ДВС та Чайкинської сільської ради, дослідивши додані до заяви докази, суд приходить до наступних висновків. Як встановлено, рішенням Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 25 вересня 2015 року, яке набрало законної сили 26 листопада 2015 року, задоволено зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма імені Шевченка» до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів за зустрічним позовом - Новгород-Сіверська районна державна адміністрація Чернігівської області, про виселення з житла без надання іншого приміщення та повернення житлового будинку. Прийнято рішення виселити [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], з житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS], без надання іншого жилого приміщення. 04 січня 2016 року заступником начальника Новгород-Сіверської ДВС винесено постанови про відкриття виконавчих проваджень №,№49739174, 49739326, 49739079, 49739134 та 49739105 щодо виконання вказаного рішення суду від 25 вересня 2016 року. Відповідно до статті 373 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення. Аналогічне за своїм змістом законодавче положення закріплено у частині першій статті 36 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-ХІV. Зі змісту вказаного законодавчого положення вбачається, що відстрочення виконання рішення суду можливе у виняткових випадках та лише при встановленні обставин, що утруднюють його виконання, зокрема хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо, тощо. Заявники, обгрунтовуючи свою заяву, вказують як на одну з підстав для відстрочення виконання рішення суду відсутність у них іншого житла, відсутність вільного житла в їхній місцевості, обладнаного системами опалення та відсутність у них запасів твердого палива у зв'язку з чим вони не можуть перейти до приміщення обладнаного пічним опаленням. При цьому заявниками не надано жодних доказів, які б підтверджували наведені вище обставини, зокрема щодо відсутності іншого житла та неможливості винаймати житло для проживання, а також неможливості придбання твердого палива для опалювання житлового приміщення. Хоча саме на них покладається обов'язок довести дані обставини у судовому засіданні. Водночас у судовому засіданні заявницею визнано, що її матір має житло. Посилання на те, що дане житло, яке може використовуватися для проживання родини заявників, є невеликим, тобто має недостатню житлову площу, жодними доказами також не підтверджені і самі по собі не можуть розцінюватися як підстава для відстрочки виконання рішення суду. Наявність у заявників на утриманні трьох малолітніх та неповнолітніх дітей також не може розглядатися як підстава для відстрочення виконання рішення суду, оскільки у разі виселення діти можуть бути влаштовані на проживання до відповідних виховних закладів соціальними службами у справах дітей. Той факт що родина заявників утримує за місцем свого проживання в господарських будівлях свійську худобу, зокрема трьох корів, свиней, курей, кролів, а також зберігає корма для них, сам по собі також не може свідчити про наявність обставин, які б об'єктивно утруднювали чи унеможливлювали їхнє виселення зі спірного житлового будинку, до того ж рішення суду про виселення заявникі з будинку набрало законної сили 26 листопада 2015 року і заявники мали достатньо часу для того, щоб вжити відповідні заходи і знайти приміщення для утримання своєї худоби та переміщення її разом з необхідними кормами. Посилання заявниці на наявність у неї субсидії на сплату житлово-комунальних послуг та на наявність переплати за використу електричну енергію також не можуть розцінюватися як підстава для відстрочення виконання рішення суду, оскільки вказані обставини не належать до обставин, які утруднюють виконання рішення суду. Отже, наведені заявниками обставини не можуть розглядатися як обставини, що утруднюють виконання рішення Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 25 вересня 2015 року, винесеного у справі №739/1033/15-ц, розцінюватися як витяткові та бути підставою для відстрочення виконання зазначеного рішення суду. У зв'язку з цим суд приходить до висновку, що заява є необгрнутованою і задоволенню не підлягає. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed