Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-17 00:00:00

[PERSON] просить витребувати з володіння [PERSON] на її користь автомобіль марки CHEVROLET AVEO, 2008 року випуску, колір білий, легковий седан, номери агрегатів (шасі [NUMBER]), державний номер [NUMBER], разом із комплектом ключів від нього та свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що автомобіль був придбаний нею 13 вересня 2008 року укладення шлюбу з відповідачем 20 червня 2009 року. На теперішній час шлюб між сторонами розірвано. Відповідач продовжує утримувати зазначений автомобіль і відмовляється його повертати. Сторони та третя особа, належним чином та завчасно сповіщені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилися. Позивачка надала суду письмову заяву, за якою підтримала в повному обсязі вимоги за позовною заявою та фактичні обставини, на яких вони ґрунтуються. Просить справу розглянути у її відсутність. Відповідач та третя особа про причини неявки суд не повідомили. За ухвалою суду справа розглянута за відсутності сторін та третьої особи в порядку ст. 224 ЦПК України заочно за наявних в справі доказів. На підставі досліджених доказів судом встановлені наступні фактичні обставини. З копії облікової картки приватного АМТ (а.с. 7) вбачається, що 13 вересня 2008 року за позивачкою [PERSON] було зареєстроване право власності на автомобіль «CHEVROLET AVEO ТС58U», 2008 року випуску, державний номер [NUMBER]. За копією договору про надання споживчого кредиту (а.с. 8-9) зазначений автомобіль був придбаний позивачкою за договором купівлі-продажу 13 вересня 2008 року. На цей час право власності позивачки на автомобіль не оспорене. Відповідач [PERSON] перебував з позивачкою у зареєстрованому шлюбі з 20 вересня 2009 року по 03 вересня 2013 року, що підтверджується копіями свідоцтв про шлюб (а.с. 16) та про розірвання шлюбу (а.с. 17). Позивачкою надана копія нотаріально-посвідченої довіреності (а.с. 68), за якою вона 16 вересня 2008 року уповноважила відповідача на строк до 16 вересня 2011 року бути її представником при здійсненні юридичних дій, пов'язаних з експлуатацією зазначеного транспортного засобу та надала йому право на цей строк керувати транспортним засобом. На час розгляду справи в суді автомобіль залишається в фактичному володінні [PERSON], що підтверджується оціненими в сукупності копіями протоколів про адміністративне правопорушення та постанов про накладенні на відповідача адміністративних стягнень за правопорушення в сфері безпеки експлуатації транспорту під час керування вказаним автомобілем (а.с. 69-75). Зазначена обставина відповідачем не оспорена. Відповідачем не надані суду докази на підтвердження наявності у нього відповідної правової підстави для утримання майна в своєму володінні. Наявність будь яких цивільно-правових угод щодо надання автомобіля в користування відповідачу дослідженими в судовому засіданні доказами не встановлена. Вирішуючи позовні вимоги, суд виходить з наступного. Згідно ч. 4 ст. 41 Конституції України, ч. 1 ст. 321 ЦК України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. За ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Позивачка [PERSON], як власник транспортного засобу, згідно ч. 1 ст. 319 має право володіти, користуватися та розпоряджатися ним на власний розсуд. Таке право позивачки згідно ч. 4 ст. 41 Конституції України, ч. 1 ст. 321 ЦК України є непорушним і вона не може бути протиправно його позбавлена або обмежена у його здійсненні. Відповідач [PERSON] є володільцем чужого майна, як особа, яка фактично тримає його у себе, що витікає з положень ч. 1 ст. 397 ЦК України. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 399 ЦК України, право володіння припиняється у разі витребування майна від володільця власником майна або іншою особою. Оскільки позивачка пред'явила відповідачу вимогу про витребування належного їй автомобіля, право відповідача на володіння автомобілем припинилося і останній на цей час утримує майно позивачки у себе без достатньої правової підстави. За ч. 1 ст. 387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. За наведених обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved