Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-12 00:00:00

[PERSON] звернулася з заявою до Трускавецького міського суду Львівської області про встановлення факту, заінтересована особа Трускавецький міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області. У своїй заяві просить встановити юридичний факт, що національність [PERSON], яка народилася 16 червня 1962 року в м. Борислав Львівської області, - полька та виправити, доповнити актові записи цивільного стану в тому числі і актові записи про народження її дітей вказавши її національність полька. В обґрунтування покликається на те, що її бабуся [PERSON] уроджена полька, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження де зазначено національність [PERSON] полька. Окрім того, заявник покликається на те, що її мати [PERSON] ([PERSON] після шлюбу) [PERSON] є уродженою полькою про, що свідчать дані з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу відповідно до яких національність [PERSON] полька. Вона (заявниця) виховувалася відповідно до польських традицій, святкує польські свята, є членом\~громадської організації\~Польського культурно-освітнього\~товариства «Згода»та вважає себе полькою. У жодних інших офіційних документах її національність не вказано, що б могло підтвердити її приналежність до польської національності. У позасудовому порядку визнати неправильність чи неповноту запису в акті громадянського стану неможливо. Заявник звернулася до суду з заявою, у якій просить проводити розгляд справи у її відсутності. Представник заінтересованої особи просила проводити розгляд заяви у її відсутності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, обєктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд приходить до висновку, що вимоги заяви є обґрунтованими і підлягають до задоволення. Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження серії IV-УР №651809 [PERSON] народилася 16 червня 1962 року, її батько [PERSON], мати [PERSON]. У подальшому [PERSON] змінила прізвище на «Хауляк», підтвердження чого є свідоцтво про укладення шлюбу серії ІІ-СГ №260663. До заяви заявницею долучено копії витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження та Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу відповідно до яких [PERSON] (бабуся заявниці) є полькою, [PERSON] (мати заявниці) є полькою. Згідно зі ст. 35 Конституції України кожен має право на свободу світогляду та віросповідання. Відповідно до ст. 269 ЦК України особисті немайнові права належать кожній фізичній особі від народження або законом. Згідно ст.271 ЦК України зміст особистого немайнового права становить можливість фізичної особи вільно, на власний розсуд визначати свою поведінку у сфері свого приватного життя. Положеннями ст.300 ЦК України визначено, що фізична особа має право на індивідуальність, має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до положень ст.ст. 1, 3 Закону України «Про національні меншини в Україні» Україна гарантує громадянам республіки незалежно від їх національного походження рівні політичні, соціальні, економічні та культурні права і свободи, підтримує розвиток національної свідомості й самовиявлення. Усі громадяни України користуються захистом держави на рівних підставах. При забезпеченні прав осіб, які належать до національних меншин, держава виходить з того, що вони є невідємною частиною загальновизнаних прав людини. До національних меншин належать групи громадян України, які не є українцями за національністю, виявляють почуття національного самоусвідомлення та спільності між собою. Заявник відносить себе до польської національності і на даний час бажає відновити свою дійсну національність, як це передбачено ст. 11 Закону України «Про національні меншини в Україні». Відповідно до зазначеної статті громадяни України мають право обирати та відновлювати національність. В статті 1 Рамкової конвенції Ради Європи про захист національних меншин від 01 лютого 1995 року, ратифікованої Законом України «Про ратифікацію Рамкової конвенції Ради Європи про захист національних меншин» встановлено, що захист національних меншин та прав і свобод осіб, які належать до цих меншин, є невідємною частиною міжнародного захисту прав людини і як такий є одним з напрямків міжнародного співробітництва. Стаття 3 Конвенції визначає, що кожна особа, яка належить до національної меншини, має право вільно вирішувати, вважатися їй чи не вважатися такою, і таке рішення або здійснення прав у звязку з ним не повинно зашкоджувати такій особі. Відповідно до п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану їх поновлення та анулювання, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 12 січня 2011 №96/5 підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є рішення суду про встановлення неправильності в актовому записі цивільного стану. Відповідно до ч.1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з ч.2 с. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п.1 Постанови Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих прав чи майнових прав громадян і чиним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Згідно з п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України « Про практику розгляду судами справ про встановлення неправильності запису в актах громадського стану» №12 від 07 липня 1995 року суд розглядає заяви про встановлення неправильності запису в акті громадського стану як у випадках не виправлення органами реєстрації актів громадянського стану помилок, допущених при складенні актового запису, так і при відмові зазначених органів внести в ці записи передбачені законодавством зміни ( прізвища, імені, по батькові тощо) і доповнення (наприклад, про національність і громадянство батьків). З такими заявами до суду можуть звертатися особи, щодо яких складено актовий запис; батьки, усиновителі, опікуни, піклувальники щодо актових записів, які стосуються неповнолітніх дітей, а у передбачених законодавством випадках і самі неповнолітні, які досягли 16 років; опікуни громадян, визнаних судом недієздатними, а щодо актових записів померлих особи, які входять до кола їх спадкоємців. Згідно з рекомендаціями п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами справ про встановлення неправильності запису в актах громадянського стану» №12 від 07 липня 1995 року, відповідно до якого питання щодо встановлення неправильності в актовому записі про народження, зокрема щодо доповнення відомостей про національність та громадянство батьків, суд вирішує на підставі письмових архівних матеріалів; військових, профспілкових, інших посвідчень тощо, та інших доказів, що достовірністю підтверджують заявлену вимогу. Відповідно до п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами справ про встановлення неправильності запису в актах громадського стану» №12 від 07 липня 1995 року суд постановляє рішення про неправильність запису в акті громадського стану саме в тій частині цього запису, в якій встановлено неправильність, а не запису всього акту громадського стану. Враховуючи те, що в ході розгляду справи встановлені судом обставини свідчать про приналежність заявника до польської національності, зокрема те, що заявниця [PERSON] є донькою польки [PERSON], а тому заявник має право вільно обирати та відновити свою національність. З огляду на наведене суд приходить до висновку, що заява є підставною та обґрунтованою, відтак слід таку заяву задоволити. Таким чином, на підставі викладеного, суд вважає за можливе встановити юридичний факт, що національність [PERSON], РНОКПП [NUMBER], яка народилася 16 червня 1962 року в м. Борислав, Львівської області, - полька, а також в актовому записі\~про народження\~[PERSON] №301\~від 11.07.1962\~року,\~складеному відділом\~РАЦС Бориславського\~МУЮ Львівської\~області у графі Відомості про матір [PERSON] в пункті національність виправити національність з «українка» на «полька», В актовому записі про шлюб громадян [PERSON] та [PERSON] №130 від 12.06.1982 року складений відділом ДРАЦС Бориславського МУЮ Львівської області, у графі «Відомості про наречену» в пункті національність виправити з «українка» на «полька», В актовому записі про народження [PERSON] №179\~від 16.04.1983\~року,\~складеному відділом\~РАЦС Бориславського\~МУЮ Львівської\~області у\~графі Відомості\~про матір\~[PERSON] в\~пункті національність\~виправити національність\~з «українка»\~на «полька»\~та в\~актовому записі\~про народження\~[PERSON] №78\~від 16.02.1985\~року,\~складеному відділом\~РАЦС Бориславського\~МУЮ Львівської\~області у\~графі Відомості\~про матір\~[PERSON]в пункті національність виправити національність з «українка» на «полька».

Outcome: approved