Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-18 00:00:00

[PERSON] (надалі - позивач) звернувся у Голосіївський районний суд міста Києва із вищезазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що [INFO] року помер [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина, яка складається з 1\\2 частини квартири [ADDRESS]. Позивач зазначає, що він є єдиним спадкоємцем померлого та звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак отримав відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку із відсутністю правовстановлюючого документу на нерухоме майно, яке входить до складу спадщини. У зв'язку із зазначеним, позивач просив суд визнати за ним право власності на 1\\2 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити. Відповідач - Київська міська рада в судове засідання не з'явилась, про дату та час судового засідання належним чином повідомлялась. Представник відповідача надав до суду письмові пояснення, в яких поклався на розсуд суду при вирішенні вказаної справи та просив слухати справу у відсутність представника КМР. Третя особа - Головне управління юстиції в м. Києві в судове засідання не з'явились, явку свого представника не забезпечили, належним чином повідомлялись. Надіслали пояснення, в яких при прийнятті рішення поклались на розсуд суду та просили слухати справу за відсутності представника. Суд, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши позицію сторін та дослідивши докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [INFO] року помер [PERSON] відповідно до свідоцтва про смерть від 29.01.2014 року (а. с. 6). Після смерті останнього відкрилась спадщина, яка складається з 1\\2 квартири [ADDRESS], що вбачається з матеріалів спадкової справи. З Довідки ОСББ «Печерський-10» вбачається, що позивач зареєстрований та проживає за вказаною адресою, в якій також був зареєстрований та проживав до дня смерті [PERSON] (а. с. 51) Відповідно до свідоцтва про народження батьками позивача є [PERSON] (спадкодавець) та [PERSON]. (а. с. 7). Отже, суд приходить до висновку, що позивач є спадкоємцем за законом першої черги. З матеріалів спадкової справи вбачається, що інші спадкоємці відсутні. Судом встановлено, що позивач звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак отримав відмову, у зв'язку із відсутністю правовстановлюючого документу. (а. с. 8). Відповідно до ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України за відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття всіма спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги. Оскільки заповіт відсутній, спадкування здійснюється за законом. Разом з цим, суд зазначає, що згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. При цьому, згідно ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. В свою чергу суд зазначає, що відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. При цьому, відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірним, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У положеннях п. 3.1 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 р. за № 24-753/0/4-13, роз'яснено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. У відповідності до ст. 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи вищезазначене, а саме відсутність правовстановлюючого документа у власника на нерухоме майно, дане питання може бути вирішено виключно в судовому порядку. Таким чином, аналізуючи зібрані по справі та досліджені докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що [PERSON] дійсно є спадкоємцем за законом після померлого [PERSON], спадщину прийняв своєчасно, вимоги позивача є обґрунтованими, базуються на законі, тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved