Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-21 00:00:00

Адвокат Боголюб А.В. звернувся до суду в інтересах [PERSON] із заявою про встановлення факту смерті у порядку ст.317 ЦПК України, зазначаючи, що заявник [PERSON] є сином померлої [PERSON] . Заявнику необхідно встановити факт смерті його матері - [PERSON] , яка померла [INFO] у м. Довжанську (колишня назва - Свердловськ) Луганської області, що на даний час тимчасово окупованою територією України, з метою подальшої реєстрації її смерті в органах державної реєстрації актів цивільного стану, отримання відповідного свідоцтва про смерть та реалізації своїх спадкових прав після смерті матері. Отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, документи про смерть видані органами/особами, які на території України не створюють правових наслідків, про що заявником отримано відповідну відмову. Тому заявник звернувся до суду для встановлення факту, що має юридичне значення в судовому порядку. Заявник та його представник у судове засідання не з`явилися, до суду від адвоката Боголюба А.В. надійшла заява, у якій він просить суд розглянути справу за їх відсутності. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення вказаної заяви та встановлення факту смерті, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] є сином [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 13.04.1964. Так, [PERSON] , яка народилась [INFO] , померла [INFO] у місті Свердловську Луганської області. На підтвердження вказаної обставини суду надано копію свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 29.04.2020, виданого Відділом запису актів цивільного стану Свердловського міського управління юстиції Міністерства юстиції Луганської Народної Республіки. Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідне заявнику для державної реєстрації смерті матері та прийняття спадщини, що відкрилась після її смерті. Згідно листа завідувача Житомирської державної нотаріальної контори Житомирської області в порядку заміщення завідувача Любарської державної нотаріальної контори Житомирської області Поліщук А.І. за вих.№131/01-16 від 11.06.2020 заявнику відмовлено у заведенні спадкової справи з підстав невизнання на території України документів, що видані ДНР та ЛНР, та рекомендовано заявнику звернутися до суду із заявою про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України. Відповідно до положень ч.2 ст.49 ЦК України актами цивільного стану є, серед іншого, смерть фізичної особи. А згідно з положеннями частини 3 і 4 цієї ж статті, смерть фізичної особи підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Відповідно до ст.315 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до ч.1 ст.317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Згідно з положеннями п.2 ч.1 ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Відповідно до ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом, будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими ч. 2 цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. У відповідності до пункту 7 глави 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/5 від 18.10.2000, підставою для реєстрації факту смерті може бути рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Постановою Верховної Ради України «Про перейменування окремих населених пунктів та районів на тимчасово окупованих територіях Донецької та Луганської областей» №1351-VIII від 12.05.2016 в Луганській області місто Свердловськ перейменовано на місто Довжанськ, а Свердловський район Луганської області - на Довжанський район Луганської області. Місто Довжанськ Луганської області, відповідно до Указу Президента України №32/2019 «Про межі та перелік районів, міст, селищ і сіл, частин їх територій, тимчасово окупованих у Донецькій та Луганській областях» є територією, де безпосередньо проводиться антитерористична операція та тривають бойові дії, всі державні органи фактично не здійснюють своїх повноважень. Разом із тим, вирішуючи питання щодо оцінки доказів у справі, суд застосовує практику Європейського суду з прав людини, яка відповідно до українського законодавства є джерелом права, зокрема рішення у справах «Loizidou v. Turkey», «Cyprus v. Turkey», «Mozer v. the Republic of Moldova and Russia», «Ilascu and Others v. Moldova and Russia», де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), Європейський суд з прав людини наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної сторони. Такий висновок Європейського суду з прав людини слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», Європейський суд з прав людини, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать. Таким чином, враховуючи наведену практику Європейського суду з прав людини, а також ключове значення, яке має встановлення факту смерті матері для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявника, суд бере до уваги та надає оцінку у сукупності з іншими доказами у справі документам, що видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. На підставі викладеного, суд вважає, що заява [PERSON] , від імені та в інтересах якого діє адвокат Боголюб Анатолій Вікторович про встановлення факту смерті в порядку ст.317 ЦПК України обґрунтована та підлягає задоволенню. Відповідно до ст.317 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню, оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Outcome: approved