Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-04 00:00:00

[PERSON] , через свого представника, заявив позов до колишньої дружини [PERSON] , за яким просив в порядку поділу майна подружжя визнати за [PERSON] право власності на мотоцикл «Suzuki GWV 250», 2013 р.в., д.р.н. [NUMBER] , шубу з норкового хутра, пояс з норкового хутра, та зобов`язати [PERSON] сплатити на його користь компенсацію за відступлення частки у праві на вказане майно в загальній сумі 103241,50 грн. Позов мотивовано тим, що сторони не можуть прийти до згоди щодо поділу майна, набутого в шлюбі. Позов прийнято до провадження суду, відповідно до ухвали судді від 02.02.2021р., справа призначена до розгляду за правилами загальнрого позовного провадження. Ухвалою судді від 19.02.2021 року на забезпечення позову накладено арешт на мотоцикл «Suzuki GWV 250», 2013 р.в., д.р.н. [NUMBER] . 17.03.2021 року закінчено підготовче провадження, справа призначена до розгляду по суті, про що судом постановлена відповідна ухвала. В судовому засіданні представник позивача на вимогах позову наполягав, надав пояснення, що по суті зводяться до викладеного в позовній заяві. Відповідачка заперечила проти позову і пояснила, що спірне майно отримала від чоловіка в якості подарунків. Представник відповідача підтримав доводи своєї довірительки, просив в задоволенні позову відмовити за необгрунтованістю. Судом встановлено таке. Сторонами не заперечується і знаходить своє підтвердження матеріалами справи, що вони перебували в зареєстрованому шлюбі з 24.07.2015 року, рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 23.01.2018 р. шлюб було розірвано (а.с. 5). Від шлюбу спільних дітей не мають. Під час шлюбу було придбано майно: мотоцикл «Suzuki GWV 250», 2013 р.в., д.р.н. [NUMBER] , вартістю 149000,00 грн., що був зареєстрований на відповідачку, та шуба з норкового хутра вартість 52493,00 грн., пояс з норкового хутра вартістю 4990,00 грн. Після припинення шлюбних відносин вказане майно залишилось в користуванні відповідачки. Згідно зі ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Разом з тим, статтею 57 СК України встановлено, що особистою приватною власністю дружини, чоловіка, разом з іншим, є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування, речі індивідуального користування, в тому числі коштовності, навіть тоді, коли вони були придбані за рахунок спільних коштів подружжя. Дружина та чоловік мають право на укладення між собою усіх договорів, які не заборонені законом, як щодо майна, що є їхньою особистою приватною власністю, так і щодо майна, яке є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя (ст. 64 СК України). Відповідачка наполягала, що спірне майно їй було подароване чоловіком з нагоди днів її народження, позивач не міг користуватись шубою, оскільки вона йому не по розміру, відповідач не мав прав на керування мотоциклом, для неї ж мотоцикл є не тільки засобом для пересування, а ще й пристрастю. Ці доводи позивачем не спростовані. З огляду на документи вбачається, що спірне майно було придбано незадовго до, чи після дня народження відповідачки. Одяг, всупереч доводам позивача, є речами індивідуального користування незалежно від того, як він скроєний. Письмової форми щодо договору дарування спірного майна законом не вимагається. Тому, суд знаходить, що спірне майно належить відповідачці на праві особистої приватної власності, а відтак поділу не підлягає. Отже, достатніх підстав для задоволення позову суд не знаходить. За такого рішення, витрати понесені позивачем на розгляд справи, розподілу не підлягають. Підстав для збереження заходів забезпечення позову суд не вбачає, а відтак вони підлягають скасуванню відповідно і на підставі ст. 158 ч. 1 ЦПК України.

Outcome: dismissed