Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-18 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Позивач зазначала, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від цього шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя у них не склалося, на даний час проживають окремо. Після припинення спільного проживання відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Позивач не може забезпечити нормальні умови життя дітей, які проживають разом з нею та повністю перебувають на її утриманні. [PERSON] , [INFO] , має захворювання на бронхіальну астму і перебуває на обліку в лікаря алерголога, що підтверджується випискою з медичної картки, у зв`язку з чим потребує регулярного лікування, що тягне за собою відповідальні матеріальні витрати. Посилаючись на викладене, позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі Ѕ частини з усіх видів його заробітку (доходів), але не менше 50% від прожиткового мінімум для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до досягнення старшою дитиною повноліття. В судове засідання позивач [PERSON] та її представник адвокат Марцонь В.Б. не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, направили до суду заяви про розгляд справи у їхню відсутність, позовні вимоги підтримали, просили про їх задоволення в повному обсязі. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, направив до суду відзив на позов та заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав частково, не заперечував проти стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження (а.с.5,6) і, на підставі ст.180 Сімейного Кодексу України, відповідач зобов`язаний утримувати неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Неповнолітня дитина [PERSON] , [INFO] , має захворювання на бронхіальну астму і перебуває на обліку в лікаря алерголога, що підтверджується виписками з медичної картки стаціонарного хворого (а.с.7,8). Згідно ч.2 ст.141 СК України, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною пятою статті 157 цього Кодексу. Як розяснено п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 р. № 3, за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Оскільки відповідач ухиляється від обов`язку щодо утримання дітей, право позивача на стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей підлягає захисту судом. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. В ст. 182 СК України, зазначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та матеріальним становищем сторін, а також виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання. Відповідно до ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. За таких обставин, з розрахунку на двох дітей, з огляду на те, що утримувати дітей повинні двоє батьків, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів в розмірі 1/3 частини від усіх видів доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення старшою дитиною повноліття, тобто з 05 червня 2019 року по [INFO] . Крім того, відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, таким чином суд вважає необхідним стягнути із відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Outcome: partial