Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-07 00:00:00

[PERSON] (надалі по тексту, - Позивач за первісним позовом, Відповідач за зустрічним позовом) звернулась до суду із позовом про стягнення коштів з [PERSON] ( надалі по тексту - Відповідач за первісним позовом, Позивач за зустрічним позовом) за Попереднім договором від 19.08.2008 в розмірі 426,880 грн., суму штрафу за Договором в розмірі 426,880 грн., три відсотки річних від простроченої суми боргу за Договором у розмірі 57 628,80 грн., судовий збір в розмірі 3 654 грн. [PERSON] (надалі по тексту, - Позивач за зустрічним позовом, Відповідач за первісним позовом) звернувся до суду із позовом про визнання акту порушення [PERSON] ( надалі по тексту - Відповідач за зустрічним позовом, Позивач за первісним позовом) п.3 Попереднього Договору від 19.08.2008 року щодо порушення строків і сум оплати з її боку, визнати Протокол від 28.02.2009 року як такий, що складений з порушеннями у вигляді не зазначення в ньому конкретного строку виконання . та не дотримання обов`язкових умов укладання нотаріального оформлення угоди, визнати факт відсутності поршень положень у п.4.5 Попереднього Договору від 19.08.2008 року з боку [PERSON], стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] суму сплачену адвокату у розмірі 6 333, 60 грн., судовий збір у розмірі 443,60грн., витрати по оплаті послуг адвоката у судовому процесі, у відповідності до положень ст.1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах, моральну шкоду у розмірі 20 000 грн., а також визнати пропуску строку позовної давності, щодо вказаних у первісному позові обставин відповідно до попереднього договору від 19.08.2008 року. Позивач за первісним позовом [PERSON] та її представник в судовому засіданні первісний позов підтримали, просили задовольнити позов за вказаних ним обставин, проти задоволення зустрічного позову заперечували в повному обсязі. Відповідач за первісним позовом [PERSON] в судовому засіданні підтримав зустрічний позов, просив задовольнити позов за вказаних ним обставин, проти задоволення первісного позову заперечував в повному обсязі. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні підтримала зустрічний позов, заперечувала проти задоволення первісного позову в повному обсязі. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилась. наддала суду письмові пояснення по справі. Суд, вислухавши пояснення Позивача, Відповідача, Третьої особи, Свідка, вивчивши надані сторонами докази, дійшов до наступного висновку. Позивач за первісним позовом зазначає в своєму позові, що 19.08.2008 року між нею ти Відповідачем було укладено Попередній договір, який був завірений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чорнєй В.В. У відповідності д вказаного Договору Позивач та Відповідач зобов`язались до 01.11.2008 року укласти договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS]. При укладенні Договору Відповідача повідомив, що квартира належить йому на праві особистої приватної власності та набута шляхом отримання спадщини. Позивач не вимагала у Відповідача пред`явлення оригіналів правовстановлюючих документів на квартиру, посилаючись на дружні стосунки, оскільки вони були сусідами. У відповідності до п.3 абзацу 2 Попереднього договору, після його підписання, передала Відповідача гарантійну суму у розмірі 78 880 грн. Решта гарантійної суми у розмірі 348 000 грн. нею передавалась Відповідачу різними частинами, у гривні Позивач передала 12 000, інша частина гарантійної суми була передана у доларах США в розмірі 51 223 . що за комерційним курсом на момент передачі дорівнювало240 200 грн. у зв`язку з чим, як вважає Позивач, вона повністю виконала перед Відповідачем свої зобов`язання щодо передачі гарантійної суми у розмірі 426 880 грн. Але основний договір щодо купівлі-продажу квартири не був укладений в строк передбачений Попереднім договором, оскільки у Відповідача були складності у наданні нотаріусу необхідних документів, що передбачені п.4 Попереднього договору. 28.02.2009 року Позивач та Відповідач підписали Протокол, згідно якого відтермінували строк виконання основного зобов`язання на термін, який необхідний для повного виконання договірних умов. Протягом 2009-2011 років Відповідач підтверджував свій намір продати квартиру, але наприкінці 2011 року Відповідач відмовився продавати Позивачу квартиру. Таким чином, на думку Позивача, Відповідача зобов`язаний сплатити Позивачу суму боргу (гарантійну суму) у розмірі 426 880 грн., 3% річних з простроченої суми, що складає 57 628,80 грн. В свою чергу Відповідач, як Позивач за зустрічним позовом, зазначає у своєму позові, що не перебував з Позивачкою у дружніх стосунках, лише познайомився з нею в 2008 році, з приводу запропонованої нею пропозиції, та обговорювання питання щодо можливості продажу Позивачу двокімнатної квартири Відповідача, взамін на купівлю Позивачем для Відповідача іншої двокімнатної квартири та однокімнатної квартири в менш престижних районах Києва. В свою чергу, відповідач не мав наміру простої продажі своєї квартири, а лише за умови обміну йог кватири на дві інші. Після багаторазових та наполегливих пропозицій Позивача, Відповідач погодився підписати Попередній договір, по суті мова була про багатосторонню угоду. При цьому, Відповідач вважає, що Позивачка надавши суду Протокол від 28.02.2009 року, в якому вказано, що Відповідач дещо змінив умови продажу його квартири, сама підтверджує наявність факту передмов при укладенні основної угоди, так і той факт, що з ініціативи Позивачки, вказані багатосторонні попередні домовленості, так і не увійшли до умов вказаного нотаріального завіреного попереднього договору. Також Позивач не вказує в своєму позові, які саме документи Відповідач не надав нотаріусу Основна угоди не була укладена, виключно з того, що Позивач не була готова до її укладання, виключно з причин відсутності у неї фінансової змоги. Укладання вказаного Попереднього договору від 19.08.2008 року базувалось виключно разом з Договором про передачу майнових прав квартири від 17.09.2008 року, укладеного дружиною Відповідача [PERSON] (надалі по тексту Третя особа -1) із громадянкою [PERSON] (надалі по тексту - Третя особа - 2), як елемент багатосторонньої угоди. Гроші, за вказаними Позивачем розписками, Відповідач фактично не отримував, вони одразу передавались Третій особі-2 безпосередньо самою Позивачкою, начебто від Третьої особи-1. Позивач одразу передавала гроші безпосередньо Третій особі - 2 це підтверджується фактами, що Позивачка підписувала розписки саме про передачу тих самих сум грошей, в один і той же день, що прямо вказують на безгрошовість розписок, які підписував Відповідач для Позивача. Також під час виконання самого попереднього договору виявилось, що Позивачка не має достатніх грошових коштів для повної оплати вартості кварти Відповідача та придбання для нього однокімнатної квартири, а тому позивачка запропонувала Третій особі - 2 проводити розрахунки за її квартиру будівельними матеріалами. Також, при цьому, Позивач заяви, що надала в борг синову Третьої особи -2 20 000 доларів США, які були враховані як оплата грошових зобов`язань Позивачки. Також, Позивач запевнила Відповідача, про намір взяти в кредит 230 000 доларів США для розрахунку по договірних зобов`язаннях. Але у зв`язку із фінансовим станом на валютному ринку, в кредиті їй було відмовлено. Підтвердженням, порушення договірних умов, та відсутності у Позивачки на дату 01.08.2008 року достатніх грошових коштів для повного виконання нею п. 4 Попереднього договору від 19.08.2008 року, є і той факт, що вона надала суду розписку від 19.12.2008 року, тобто вже після закінчення строку обумовленого як в п.1, та і в п.4 Попереднього договору від 19.08.2008 року. Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 2 ст. 549 ЦК України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.. Ст. 624 ЦК України встановлено, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Договором може бути встановлено обов'язок відшкодувати збитки лише в тій частині, в якій вони не покриті неустойкою. Договором може бути встановлено стягнення неустойки без права на відшкодування збитків або можливість за вибором кредитора стягнення неустойки чи відшкодування збитків. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до п. 5 Попереднього договору від 19.08.2008 року сторона, яка необґрунтовано ухиляється від Основного договору. повинна відшкодувати другій стороні збитки, а саме: якщо порушення зобов`язання сталося з вини «Сторони -2», гарантійна сума залишається у «Сторони - 1»; якщо порушення зобов`язання сталося з вини «Сторони -1», вона зобов`язана повернути «Стороні - 2» гарантійну суму та сплатити штраф у розмірі 100% від гарантійної суми, переданої за цим Договром. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 212 ЦК України соби, які вчиняють правочин, мають право обумовити настання або зміну прав та обов'язків обставиною, щодо якої невідомо, настане вона чи ні (відкладальна обставина). Особи, які вчиняють правочин, мають право обумовити припинення прав та обов'язків обставиною, щодо якої невідомо, настане вона чи ні (скасувальна обставина). Якщо настанню обставини недобросовісно перешкоджала сторона, якій це невигідно, обставина вважається такою, що настала. Якщо настанню обставини недобросовісно сприяла сторона, якій це вигідно, обставина вважається такою, що не настала. Згідно ст. 214 ЦК України особа, яка вчинила односторонній правочин, має право відмовитися від нього, якщо інше не встановлено законом. Якщо такою відмовою від правочину порушено права іншої особи, ці права підлягають захисту. Особи, які вчинили дво- або багатосторонній правочин, мають право за взаємною згодою сторін, а також у випадках, передбачених законом, відмовитися від нього, навіть і в тому разі, якщо його умови повністю ними виконані. Відмова від правочину вчиняється у такій самій формі, в якій було вчинено правочин. Правові наслідки відмови від правочину встановлюються законом або домовленістю сторін. Відповідно до ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно ст. 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Законом може бути встановлено обмеження щодо строку (терміну), в який має бути укладений основний договір на підставі попереднього договору. Істотні умови основного договору, що не встановлені попереднім договором, погоджуються у порядку, встановленому сторонами у попередньому договорі, якщо такий порядок не встановлений актами цивільного законодавства. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі.Сторона, яка необгрунтовано ухиляється від укладення договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства. Зобов'язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення. Договір про наміри (протокол про наміри тощо), якщо в ньому немає волевиявлення сторін щодо надання йому сили попереднього договору, не вважається попереднім договором. Відповідно до п. 9 Попереднього договору від 19.08.2008 року зміни та доповнення до цього Договору, в тому числі стосовно строків укладення Основного договору, вносяться лише за взаємною згодою сторін, мають бути укладені у письмовій формі, нотаріально посвідченні та є невід`ємною частиною цього договору (а.с. а.с. 6-7 Т.1). Стаття 257 ЦК України передбачає, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ст. 267 ЦК України особа, яка виконала зобов'язання після спливу позовної давності, не має права вимагати повернення виконаного, навіть якщо вона у момент виконання не знала про сплив позовної давності. Заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Відповідач за первісним позовом просив, в тому числі в судовому засіданні, визнати факт пропуску строку позовної давності, щодо вказаних обставин у первісному позові відносно Попереднього договору від 19.08.2008 року та за цих підстав відмовити в задоволенні позову. Разом з тим, відповідно до ст. 3 ч. 1 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до п. 11 ч. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року № 14, суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Крім того, відповідно до ст. 61 ЦПК України кожна зі сторін повинна надати докази в обґрунтування своєї правової позиції. Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що посилання позивача на Протокол від 28.02.2009 року є безпідставними стосовно відтермінування строку виконання основного зобов`язання на термін, який необхідний для повного виконання договірних умов та підписання Основного договору, оскільки зазначений Протокол не відповідає вимогам п. 9 Попереднього договору від 19.08.2008 року та ст. 635 ЦК України. Тому, суд вважає позов [PERSON] не підлягає задоволенню у зв`язку із пропущенням строку позовної давності. В свою чергу, суд вважає зустрічний позов [PERSON] є не обґрунтованим, тому не підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed