Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-20 00:00:00

[PERSON] яка діє також в інтересах неповнолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] звернулась до суду з позовом до Управління Державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради за участю третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору - Приморської державної нотаріальної контори в м. Одесі, Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції, КП «Бюро технічної інвентаризації» та просить скасувати арешт на зупиночне місце [NUMBER], площею 20,5 кв.м. за адресою: [ADDRESS] , накладений ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 01 грудня 2005 року. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що у провадженні Приморського районного суду м. Одеси знаходилась на розгляді цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про ухвалення способу виконання рішення. В рамках вказаної цивільної справи ухвалою суду від 01 грудня 2005 року, за заявою [PERSON] , накладено арешт на зупиночне місце [NUMBER] , площею 20,5 кв.м. за адресою: [ADDRESS] , що належить на праві приватної власності [PERSON] [INFO] [PERSON] помер. Внаслідок чого відкрилась спадщина, включаючи і вказане нерухоме майно. У зв`язку із існуванням арешту вищевказаного майна спадкоємці не можуть скористатися своїм правом на отримання спадщини. Враховуючи вищевикладені обставини, позивач звернулась до суду з дійсним позовом про скасування арешту. Ухвалою суду від 05 травня 2020 року провадження по справі відкрито у порядку спрощеного позовного провадження з призначенням судового засідання. У судове засідання позивач та її представник не з`явились. Про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та підтримання позовних вимог. Інші учасники справи у судове засідання не з`явились. Про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Про причини неявки суд не повідомляли. Дослідивши матеріали цивільної справи, повно та всебічно оцінивши докази, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Київського районного суду м. Одеси від 29 грудня 2004 року, окрім іншого, визнано за [PERSON] право власності на зупиночне місце [NUMBER], площею 20,5 кв.м. за адресою: [ADDRESS] , що також підтверджується витягом про реєстрацію прав власності нерухомого майна від 09 листопада 2005 року за № 8895020. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна [PERSON] на праві власності належало зупиночне місце [NUMBER], площею 20,5 кв.м. за адресою: [ADDRESS] , та відповідно реєстраційного номеру обтяження 2695986 накладено арешт, на підставі ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 01 грудня 2005 року. Судом встановлено, що у провадженні Приморського районного суду м. Одеси знаходилась на розгляді цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про ухвалення способу виконання рішення. З листа Приморського районного суду вбачається що відповідно до довідки з архіву Приморського районного суду м. Одеси від 28 квітня 2020 року, відомості алфавітних покажчиків цивільних справ, що реєструвались у період з 2002 року по 2003 року Центральним судом м. Одеси та з 2003 року по 2005 рік Приморським районним судом Одеси позовна заява [PERSON] до [PERSON] про ухвалення способу виконання рішення суду у 2002-2005 роках не реєструвалась, ухвала суду від 01 грудня 2005 року про забезпечення позову у вищевказаній цивільній справі в архіві Приморського районного суду м. Одеси не міститься. Станом на теперішній час обтяження, які вижиті на підставі ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 01 грудня 2005 року не зняті. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , актовий запис № 1871 від 21 листопада 2011 року. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина. Спадкоємцями якої є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , що підтверджується листом Шостої одеської державної нотаріальної контори від 30 серпня 2012 року за № 1958/02-14. Предметом спадщини, серед іншого є, зупиночне місце [NUMBER], площею 20,5 кв.м. за адресою: [ADDRESS] , на яке ухвалою суду від 01 грудня 2005 року накладено арешт. Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстр речових прав на нерухоме майно - це єдина державна інформаційна система, що містить відомості про права на нерухоме майно, їх обтяження, а також про об`єкти та суб`єкти цих прав. Відповідно до ч.2 ст.19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація обтяжень здійснюється на підставі: встановленої законом заборони користування та/або розпорядження нерухомим майном; рішень судів, що набрали законної сили; ухвали слідчого судді, суду, постанови державного виконавця про накладення арешту на нерухоме майно; накладення заборони на відчуження нерухомого майна нотаріусом; рішення органу місцевого самоврядування про віднесення об`єктів нерухомого майна до застарілого житлового фонду; інших актів відповідних державних органів та посадових осіб згідно із законом; договорів, укладених у порядку, встановленому законом. Відповідно до п. п. 4.15, 4.17 п. 4 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції N 296/5 від 22.02.2012 року видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо на спадкове майно накладено арешт судовим чи слідчими органами, видача свідоцтва про право на спадщину затримується до зняття арешту. Зазначеною нормою Закону передбачена можливість затримки видачі свідоцтва про право на спадщину до зняття арешту лише у випадку накладення арешту судовими чи слідчими органами. Як вбачається з матеріалів справи, арешт на вказане нерухоме майно, накладено на підставі ухвали суду від 01 грудня 2005 року в рамках цивільної справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про ухвалення способу виконання рішення суду. Відповідно до довідки Шостої Одеської державної нотаріальної контори від 10 червня 2015 року за № 1223/01-16 [PERSON] , яка діє від імені та в інтересах [PERSON] , звернулась із заявою про прийняття спадщини після смерті його батька. Крім того, [PERSON] звернулась із заявою про видачу їй свідоцтва про право власності на спільне сумісне майно подружжя у рамках вимог ст. 60, 63 СК України. Існування арешту, який накладений ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 01 грудня 2005 року позбавляє спадкоємців права на отримання спадщини. Частиною 1 ст. 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК України). Згідно п. 11 ч. 1 ст. 346 Ц К України Право власності припиняється в разі припинення юридичної особи чи смерті власника. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Право на звернення до суду на захист цивільних прав та інтересів надано кожній особі та гарантоване, як Конституцією України, так і закріплено в ст. 3 ЦПК України та ст. 15 ЦК України. Зокрема ч. 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Майже аналогічні положення закріплено і в ст. 15 ЦК України. Оскільки право спадкоємців на отримання правовстановлюючого документу на спадкове майно є порушеним, тому, воно підлягає захисту у судовому порядку. Частиною 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право на справедливий суд, зокрема кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. При цьому відповідно до ст.ст.11, 15 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки їх порушення. Перелік способів захисту прав та інтересів передбачений ст.16 ЦК України. У силу положень ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та може вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону, проте при здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник не може завдавати шкоди правам, свободам інших осіб, інтересам суспільства і зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Суд, враховуючи вищевикладене, а також те, що спадкоємці [PERSON] , [PERSON] фактично позбавлені права отримати свідоцтво про право на спадщину, внаслідок існування арешту на зупиночне місце [NUMBER], площею 20,5 кв.м. за адресою: [ADDRESS] , на підставі ухвали суду від 01 грудня 2005 року, а тому вважає, що позовні вимоги [PERSON] , яка діє також в інтересах неповнолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] є обґрунтованими.

Outcome: approved