Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-21 00:00:00

[PERSON] у своєму позові посилається на те, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 27.08.2013 року, зареєстрованому відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сокирянського районного управління юстиції у Чернівецькій області по актовому запису за №78. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], 07.02.2013 року. Сім`я розпалася по тій причині, що вони з відповідачем не знайшли взаєморозуміння, втратили повагу одне до одного, у них різні погляди на сімейне життя. Миритися з відповідачем не бажає. Відповідач ухиляється від надання їй матеріальної допомоги на утримання сина, у зв`язку з чим вона бажає, щоб з нього в примусовому порядку стягувалися аліменти. Просить суд ухвалити рішення, яким шлюб між нею та відповідачем розірвати, стягувати з відповідача на її користь на сина аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до його повноліття, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Горяча». Позивач в судове засідання не зявилася, однак, подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала повністю та просила розглянути справу за її відсутності. Відповідач у судове засідання також повторно не зявився, незважаючи на те, що про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив. Судом встановлено, що сторони перебувають між собою у шлюбі, зареєстрованому 27.08.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сокирянського районного управління юстиції у Чернівецькій області по актовому запису за №78. Сімя сторін фактично розпалась, поновлювати її позивачка не бажає, збереження шлюбу не відповідає її інтересам, відповідач в судове засідання не зявився, свої мотиви до збереження сімї особисто в суді не довів. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу, не допускається. Виходячи з цього, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту недоторканість. Таким чином, у суду відсутні підстави для примусового збереження сімї між сторонами, при наявності категоричного заперечення щодо цього дружини. Відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження від 06.03.2013 року серії І-МИ №171970. Відповідач ухиляється від надання позивачці матеріальної допомоги на утримання сина в добровільному порядку. Стаття 180 СК України передбачає обовязок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до вимог ст. 182 СК України суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище відповідача. Згідно ст. 183 ч. 1 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти, визначається судом. Відповідач є здоровим і працездатним, обґрунтованих заперечень на позов щодо неспроможності сплачувати аліменти на сина у визначеному позивачкою розмірі, до суду не подав. З урахуванням обставин, передбачених ст. 182 СК України, які мають значення при визначенні розміру аліментів, є підстави вважати, що відповідач зобов`язаний та спроможний сплачувати на користь позивача аліменти на дитину у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За таких обставин, позовні вимоги підлягають до задоволення зі стягненням з відповідача на користь позивачки та на користь держави судового збору. На підставі ст. 110, 112, 180, 182, 183 СК України та

Outcome: approved