Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-23 00:00:00

[PERSON] у вересні місяці 2016 року звернулась до суду з вимогами ухвалити рішення, яким визнати [PERSON], такою особою, що втратила право на користування житлом в квартирі [ADDRESS], стверджуючи, що відповідач не є членом її сімї і залишив спірну квартиру добровільно 1 жовтня 2015 року. Позивачка позов підтримала в судовому засіданні. Представник відповідача позов визнала. Суд вислухав учасників процесу, вивчив матеріали справи і встановив наступне: На підставі договору купівлі-продажу від 19 березня 2013 року квартира [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] Право позивачки на нерухоме майно зареєстроване в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. 12.04.2013 року за письмовою згодою власника в квартирі було оформлено реєстрацію [PERSON] зятя позивачки. [PERSON] пояснила, що сімя між дочкою і зятем розпалась, тому 1.10.2015 року [PERSON] звільнив квартиру і виїхав за місцем свого постійного проживання Російська Федерація, Московська область, Шатурський район с. Гаврилівське ([PERSON] є громадянином РФ). Більше року відповідач не користується квартирою, не несе витрат з утримання квартири, належні йому речі в квартирі відсутні. З метою оформлення зняття з реєстраційного обліку [PERSON] оформив на імя [PERSON] довіреність, яка посвідчена нотаріусом Шатурського нотаріального округу Московської області [PERSON] В органах міграційної служби пояснили, що оформлення зняття особи з реєстраційного обліку належить робити тільки за особистою заявою самого громадянина, тому позивачка звернулась до суду з цим позовом. Позивачка стверджує, що наявність у відповідача реєстрації по квартирі, порушує її права та інтереси як власника квартири: витрати на оплату комунальних послуг по квартирі вона несе з урахуванням наявності реєстрації у відповідача, що на сьогодні є суттєвими витратами. На обґрунтування своїх вимог [PERSON] посилалась на такі доводи та докази: договір купівлі-продажу квартири, довідку з місця проживання та реєстрації, акт, складений сусідами позивачки і посвідчений головою правління ЖБК «Вимпел-15» про не проживання відповідача у спірній квартирі, нотаріально посвідчену довіреність [PERSON] на ім» я [PERSON] від 5.10.2016 року. Представник відповідача колишня дружина [PERSON], визнаючи позов, пояснила, що сімя між нею і відповідачем розпалась більше року тому назад, що відповідач виїхав до РФ ще 1.10.2015 року, що в спірній квартирі речі, належні [PERSON] відсутні, що відповідач приїхати для оформлення зняття з реєстраційного обліку не має можливості, тому надав нотаріально-посвідчену довіреність для вирішення саме цього питання. При наведених обставинах суд вважає, що позов [PERSON] є обґрунтованим і підлягає задоволенню з таких підстав: Ч.2 ст.405 ЦК України визначає, що «член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом», а ст.391 ЦК України передбачає право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Цивільне законодавство не передбачає збереження права користування житлом за громадянами, які хоча і правомірно вселилися у спірну квартиру власника, але на час розгляду справи не є членом його сім ї. Суд встановив і сторони визнали в судовому засіданні, що з 2015 року [PERSON] не є членом сімї [PERSON], що з жовтня 2015 року відповідач не проживає в квартирі, не несе витрат на утримання спірної квартири шляхом сплати вартості комунальних платежів. Суд погоджується з доводами [PERSON], що наявність у відповідача реєстрації по квартирі [ADDRESS] інтереси власника квартири, яка сплачує вартість комунальних послуг по квартирі за усіх осіб, що мають реєстрацію по квартирі, а не за фактично проживаючих в цій квартирі. Крім того, наявність реєстрації у відповідача власнику квартири створюють незручності в реалізації права власності на квартиру власник зареєструвати в квартирі інших осіб має право за згодою відповідача. Зняття з реєстрації не порушує прав відповідача , так як він фактично проживає за іншою адресою, що підтверджується нотаріально посвідченою довіреністю, виданою відповідачем його представнику. Виходячи зі змісту ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація це є фіксація фактичного місця проживання особи і вона не повязана з будь-якими іншими правами особи. Відповідно до вимог ст.7 ЗУ Про свободу пересування і вільний вибір місця мешкання на Україні» зняття з реєстрації місця мешкання здійснюється на підставі остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням….).

Outcome: approved