Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-24 00:00:00

[PERSON] Михайлович звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що мають юридичне значення, за участю зацікавленої особи Сьома Одеська державна нотаріальна контора, а саме про встановлення факту, що померла [PERSON]химівна та [PERSON]фимівна є однією особою. Також заявник просить встановити, що померла 31 травня 2015 року [PERSON]химівна, актовий запис № 5964 є його матір`ю. Крім того, заявник просить встановити факт, що правовстановлюючі документи, а саме, свідоцтво про право власності на житло № 32264 від 19 квітня 1994 року, зареєстроване і записане у реєстрову книгу за № 9-1128; та розпорядження органу приватизації № 32264 від 19 квітня 1994 року, належать спадкодавцю [PERSON]химівні, яка померла 31 травня 2015 року. Встановлення даних фактів мають для нього юридичне значення з метою реалізувати свої спадкові права після смерті [PERSON]химівні. Довести дані факти іншим способом він не може, оскільки є розбіжності у написанні по батькові його матері в її особистих документах при перекладі з російської мови на українську. Факт того, що заявник є сином [PERSON] підтверджується також ксерокопію свідоцтва про народження а також наявністю у нього інших документів, які належали його батькам, фотознімків і письмових підтверджень свідків по даній справі. Оскільки виправлення допущеної помилки за відсутністю особи неможливо, він вимушений звернутись з наступною заявою до суду. Представник заявника в судове засідання не зявилась, надала до канцелярії суду заяву, в якій вказала, що заяву підтримує в повному обсязі та просить суд розглянути справу без її участі та участі її довірителя. Зацікавлена особа представник Сьомої Одеської державної нотаріальної контори в судове засідання не зявилась, надала до канцелярії суду заяву, в якій просила справу слухати без її участі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні, згідно свідоцтва про народження, яке складено на російській мові, серії П-ДЧ № 030102, виданого повторно 15 липня 1967 року (мовою оригінала) «Тенькинским р/ЗАГС пос. Усть-Омчу, Магаданской обл..», на російській мові зазначено, що 10 грудня 1951 року народився «Козлов Дмитрий Михайлович», Батьками якого зазначені: батько «Козлов Михаил Тихонович» та мати: «Козлова Мария Трофимовна» (актовий запис про народження № 72 від 20 серпня 1953 року). В той час, згідно копії паспорта серії КЕ 370193 виданого 03 вересня 1996 року Ленінським РВ УМВС України Одеської області на державній мові зазначено імя по батькові матері заявника «Черна Марія Трохимівна», а на російській мові зазначено: «[PERSON], 07.01.1924г.». Як вбачається з копії довідки від 16.09.1998р. про присвоєння ідентифікаційного номера ДПІ Малиновського району на державній мові імя по батькові матері заявника «Черна Марія Трохимівна». [PERSON] з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя від 04 червня 2015р. (на обороті) по батькові на державній мові зазначено [PERSON]химівна. Прізвище до державної реєстрації шлюбу [PERSON]. Прізвище після державної реєстрації шлюбу - змінено на [PERSON]. Відповідно з запису у трудовій книжці, на російській мові зазначено, що «Фамилию на [PERSON] изменила на основании свидетельства о браке, выданного 17.01.1960г. Ленинским райбюро ЗАГС гор.Одессы». [PERSON] свідоцтва про право власності на житло, виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкомом Одеської міської Ради народних депутатів 19.04.1994 року, зареєстрованого і записаного у реєстрову книгу за № 9-1128, на державній мові вказано, що право приватної спільної сумісної власності належить матері заявника [PERSON]фимівні. Також, згідно розпорядження органу приватизації від 19.04.1994 року № 32264 від наймача [PERSON]фимівни надійшла заява на приватизацію квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Разом з тим, в свідоцтві про смерть спадкодавця Серія І-ЖД № 415283, яке видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті [PERSON] реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції 31 травня 2015 року (актовий запис № 5964) записано [PERSON]химівна. На звернення заявника до Одеської сьомої держнотконтори з заявою про прийняття спадщини, йому було відмовлено, у зв`язку із розбіжностями у написанні по батькові спадкодавця у свідоцтві про смерть та у свідоцтві про право власності на житло. [PERSON] письмових показань свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] вбачається, що вони багато років знають сім`ю заявника та підтверджують, що померла 31 травня 2015 року [PERSON]химівна дійсно є матір`ю заявника [PERSON], [INFO]. Розбіжності у написанні правовстановлюючих документах могли бути з-за складного перекладу з російської мови на українську. Всі оригінали документів знаходяться у заявника по даній справі. Вказані обставини підтверджуються також показаннями свідків, заяви яких додані до матеріалів справи. За таких обставин судом встановлено, що виникли розбіжності в написанні по батькові матері заявника в її особистих документах. На теперішній час усунути вказані розбіжності в позасудовому порядку неможливо. Аналізуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що зазначені вище докази у повному обсязі підтверджують той факт, що померла [PERSON]химівна та [PERSON]фимівна є однією особою та правовстановлюючі документи, а саме, свідоцтво про право власності на житло № 32264 від 19 квітня 1994 року, зареєстроване і записане у реєстрову книгу за № 9-1128; та розпорядження органу приватизації № 32264 від 19 квітня 1994 року, належать спадкодавцю [PERSON]химівні, яка померла 31 травня 2015 року. Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права та інтересу. Факти, про встановлення яких просить заявник, мають для нього юридичне значення, оскільки надають правові підстави для спадкування та від їх встановлення залежить виникнення цивільних прав заявника. [PERSON] п. 5 ч. 2ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Наведений у ст. 234 ЦПК перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення. Відповідно до ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. [PERSON] ч.1 ст. 257 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Враховуючи вищевикладене, а також те, що встановлення вказано факту заявнику необхідно для реалізації спадкових прав після смерті [PERSON], спір з даного приводу відсутній, суд приходить до висновку що заява [PERSON] про встановлення факту, що мають юридичне значення, за участю зацікавленої особи Сьома Одеська державна нотаріальна контора, підлягає задоволенню.

Outcome: approved