Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-22 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися в Куп'янський міськрайонний суд Харківської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, з посиланням на ті обставини, що відповідач являється рідним батьком позивачки [PERSON], [INFO], яка продовжує навчання у Харківській державній академії культури на факультеті управління та бізнесу напряму підготовки туризм. Кошти на навчання та утримання дитини мати заробляє власними силами, однак їх не вистачає. В добровільному порядку відповідач не надає матеріальну допомогу своїй повнолітній дочці, чим ставить її в скрутне матеріальне становище, так як, для продовження навчання не вистачає коштів, у зв'язку з чим позивачі просять стягнути з відповідача на їх користь аліменти, як на повнолітню дитину, яка продовжує навчання в розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів до закінчення навчання. У судове засідання позивач та співпозивачка не з'явилися, надали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, просили задовольнити позовні вимоги. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності та вказав, що позов визнає у повному обсязі та не заперечує проти його задоволення. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано 14 жовтня 1999 року відділом реєстрації актів громадського стану Куп'янського міськвиконкому Харківської області, актовий запис №314 (а.с. 6). Відповідач [PERSON] являється батьком повнолітньої позивачки [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с. 8). Повнолітня донька відповідача - [PERSON], продовжує навчання у Харківській державній академії культури на факультеті управління та бізнесу напряму підготовки туризм, із кінцевим строком навчання 30 червня 2017 року. Згідно ч. 2 ст. 10 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, а відповідно до ч. 2 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. В ч. 1 ст. 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. А у відповідності до ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Згідно ч.1 ст.199 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. У відповідності з ч. 3 ст. 199 Сімейного кодексу України право звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. На підставі ст.ст. 182-183 Сімейного кодексу України розмір аліментів, які стягуються на утримання дитини, встановлюється судом з урахуванням стану здоров'я та матеріального становища дитини, сімейного та матеріального стану сторін, їх доходів, як частина заробітку чи доходу відповідача по справі але розмір аліментів на одну дитину не може бути менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 191 ч.1 Сімейного кодексу України аліменти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання повнолітньої дитини чим порушує вимогу ст. 198 СК України, згідно якої батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. В п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15 травня 2006 року зазначено про обов'язок батьків утримувати повнолітніх сина чи дочку, які продовжують навчання, після досягнення ними повноліття (незалежно від форми навчання), який (обов'язок) настає за обов'язкової сукупності трьох юридичних фактів: досягнення дитиною віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років і продовження ними навчання, потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі та наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідач будучи зобов'язаним утримувати свою повнолітню дитину, яка продовжує навчання, від виконання свого обов'язку ухиляється, матеріальної допомоги дитині не надає, хоча має таку можливість, оскільки працює, та має постійний дохід. Таким чином, суд повно, всесторонньо та об'єктивно дослідивши наявні в матеріалах справи докази, враховуючи визнання позову відповідачем, приходить до висновку, що позов потрібно задовольнити та стягнути з відповідача на користь [PERSON] аліменти на повнолітню дитину, яка продовжує навчання. Такий розмір аліментів суд вважає обґрунтованим та таким, що відповідає фактичним обставинам справи і вимогам законодавства. В силу ст.ст. 191, 201 СК України аліменти слід присудити з дня подання позовної заяви, тобто з 15 травня 2014 року. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Крім цього, з відповідача слід стягнути судові витрати по справі у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved