Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-17 00:00:00

[PERSON] районний центр зайнятості звернувся до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення коштів (незаконно отриманої допомоги по безробіттю), в якій посилається на те, що в листопаді 2012 р. [PERSON] звернувся за послугами по працевлаштуванню в [PERSON] районний центр зайнятості та йому, у звязку із відсутністю підходящої роботи, відповідно до пункту 11 «Порядку реєстрації, перереєстрації та ведення обліку громадян, які шукають роботу і безробітних» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.02.2007 року № 219 та ст. 2 Закону України «Про зайнятість населення» від 01.03.1991 № 803-ХІІ, 28.11.2012 року було надано статус безробітного та призначено виплату допомоги по безробіттю, згідно наказів директора [PERSON] РЦЗ від 28.11.2012 p. № НТ121128. З 16.09.2013 р. виплата допомоги по безробіттю та реєстрація безробітного [PERSON] припинені у зв'язку із працевлаштуванням (наказ директора [PERSON] РЦЗ від 26.09.2013 p. № НТ130926). Зазначає, що в січні 2015 року [PERSON] повторно звернувся у [PERSON] районний центр зайнятості, та йому на підставі ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення» № 5067-VI від 05.07.2012 - 14.01.2015 р. було надано статус безробітного та згідно п. 1 ст. 23 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» з 21.01.2015 р. призначено виплату допомоги по безробіттю. Однак, відповідно до акту розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення № 244 від 11.06.2015 р., складеного Чернівецьким міським центром зайнятості (отриманого [PERSON] РЦЗ-30.06.2015 р.) було виявлено, що [PERSON] перебував у цивільно-правових відносинах з ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» з 25 грудня 2012 року по 02 січня 2013 року. В той же час, [PERSON] перебував на обліку в [PERSON] районному центрі зайнятості, як безробітний з 28.11.2012 р. по 16.09.2013 р. Крім того вказує, що під час перебування на обліку в [PERSON] районному центрі зайнятості (28.11.2012 р. - 16.09.2013 р.) як безробітній, [PERSON] не повідомив спеціаліста про факт свого працевлаштування в ПАТ « Державний експортно-імпортний банк України» з 25.12.2012 року, тобто віднесення до зайнятого населення, внаслідок чого продовжував перебувати на обліку як безробітній та отримувати допомогу по безробіттю. Також позивач зазначає, що й під час наступної реєстрації як безробітного в [PERSON] районному центрі зайнятості (з 14.01.2015 року по 01.07.2015 року), [PERSON] приховав факт перебування у цивільно-правових відносин із ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» у період з 25.12.2012 року по 02.01.2013 року під час попередньої реєстрації в центрі зайнятості як безробітного (28.11.2012 р. 16.09.2013 р.), згідно норм п. 7 та п. 40 Порядку реєстрації та перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2013 року № 198, 14.01.2015 року статус безробітного [PERSON] отримано незаконно. Таким чином, під час незаконного перебування [PERSON], як безробітного в [PERSON] районному центрі зайнятості за період з 28.11.2012 року по 26.09.2013 рік йому було виплачено кошти в розмірі 8859,32 грн. та за період з 14.01.2015 року по 01.07.2015 рік - 5217,76 грн., а всього на загальну суму 14 077,08 гривень. Представник позивача - [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила суд задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просиі відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. На підставі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 61 ЦПК України Обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Судом встановлено, що в листопаді 2012 року відповідач [PERSON] звернувся за послугами по працевлаштуванню в [PERSON] районний центр зайнятості та йому, у звязку із відсутністю підходящої роботи, відповідно до пункту 11 «Порядку реєстрації, перереєстрації та ведення обліку громадян, які шукають роботу і безробітних» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.02.2007 року № 219 та ст. 2 Закону України «Про зайнятість населення» від 01.03.1991 № 803-ХІІ (а.с.6). Також судом встановлено, що 28.11.2012 року відповідачу було надано статус безробітного та призначено виплату допомоги по безробіттю, згідно наказів директора [PERSON] РЦЗ від 28.11.2012 p. № НТ121128. З 16.09.2013 р. виплата допомоги по безробіттю та реєстрація безробітного [PERSON] припинені у зв'язку із працевлаштуванням (наказ директора [PERSON] РЦЗ від 26.09.2013 p. № НТ130926) (а.с.7). Із матеріалів справи вбачається, що в січні 2015 року відповідач [PERSON] повторно звернувся у [PERSON] районний центр зайнятості, та йому на підставі ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення» № 5067-VI від 05.07.2012 - 14.01.2015 р. було надано статус безробітного та згідно п. 1 ст. 23 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» з 21.01.2015 р. призначено виплату допомоги по безробіттю (а.с.8). Відповідно до акту розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення № 244 від 11.06.2015 р., складеного Чернівецьким міським центром зайнятості (отриманого [PERSON] РЦЗ - 30.06.2015 р.) було виявлено, що [PERSON] перебував у цивільно-правових відносинах з ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» з 25 грудня 2012 року по 02 січня 2013 року. В той же час, [PERSON] перебував на обліку в [PERSON] районному центрі зайнятості, як безробітний з 28.11.2012 р. по 16.09.2013 р. (а.с.10-11). Судом встановлено, що під час перебування на обліку в [PERSON] районному центрі зайнятості (28.11.2012 р. 16.09.2013 р.) як безробітній, [PERSON] не повідомив спеціаліста про факт свого працевлаштування в ПАТ « Державний експортно-імпортний банк України» з 25.12.2012 року (а.с.12-13), тобто віднесення до зайнятого населення, внаслідок чого продовжував перебувати на обліку як безробітній та отримувати допомогу по безробіттю. Крім того, під час наступної реєстрації як безробітного в [PERSON] районному центрі зайнятості (з 14.01.2015 року по 01.07.2015 року), [PERSON] приховав факт перебування у цивільно-правових відносин із ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» у період з 25.12.2012 року по 02.01.2013 року під час попередньої реєстрації в центрі зайнятості як безробітного (28.11.2012 р. 16.09.2013 р.), згідно норм п. 7 та п. 40 Порядку реєстрації та перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2013 року № 198, 14.01.2015 року статус безробітного [PERSON] отримано незаконно. Відповідно до ст. 3, 4, 43 Закону України «Про зайнятість населення» відповідач не мав - законного права перебувати на обліку в [PERSON] районному центрі зайнятості та отримувати допомогу по безробіттю, якщо самостійно забезпечує себе роботою, включаючи трудову діяльність, яка, як наслідок, приносить дохід. Отже, у даному конкретному випадку сума отриманої ним допомоги по безробіттю є такою, що незаконно отримана та підлягає поверненню на рахунок Фонду загальнообовязкового державного соціального страхування на випадок безробіття. Згідно до п.2 ст.36 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобовязані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. В даному випадку, відповідач [PERSON] приховав обставини, які впливають на виплату йому матеріального забезпечення. Крім того, п.3 ст.36 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття та п.6.12 Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі її одноразової виплати для організації безробітними підприємницької діяльності, затвердженої наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 20.11.2000р. за № 307 також передбачено зобовязання повернення коштів застрахованою особою внаслідок умисного невиконання нею своїх обовязків та зловживання ними з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати матеріального забезпечення та надання соціальних послуг. Так, під час незаконного перебування [PERSON], як безробітного в [PERSON] районному центрі зайнятості за період з 28.11.2012 року по 26.09.2013 рік йому було виплачено кошти в розмірі 8859,32 грн. та за період з 14.01.2015 року по 01.07.2015 рік 5217,76 грн., а всього в загальній сумі 14077 гривень 08 копійок. Даний факт підтверджується довідками [PERSON] районного центру зайнятості населення (а.с.21-22) Отже, на підставі вищезазначеного відповідач [PERSON] не мав законного права перебувати на обліку в [PERSON] районному центрі зайнятості та отримувати допомогу по безробіттю. Виходячи з наведеного суд приходить до висновку, що відповідач не виконав вимог закону, на час розгляду справи отриману допомогу по безробіттю не повернув, а тому суд вважає, що позов слід задовольнити та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] районного центру зайнятості кошти в сумі 14077 гривень 08 копійок. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. За таких обставин слід стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] районного центру зайнятості населення судові витрати, які понесені останнім у звязку із зверненням до суду з даним позовом в розмірі 1378,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved