Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-23 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулись до Дзержинського районного суду м.Харкова зі спільною заявою подружжя, яке має дитину, про розірвання шлюбу. В обґрунтування заяви зазначають, що 30.08.2002 року вони уклали шлюб, від якого мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Зазначають, що сімейне життя не склалось, стосунки погіршились, у зв`язку з чим подальше підтримання шлюбних відносин стало неможливим. Фактично шлюбні відносини припинені, шлюб існує формально та спільне господарство не ведуть. Вважають, що шлюбні відносини між ними не можуть бути поновлені. Також вказують, що між ними укладено нотаріально посвідчений Договір про сплату аліментів на дитину та щодо здійснення батьківських прав та виконання обов`язків тим з них, хто проживає окремо від дитини. Заявники в судове засідання не з`явились, надали до суду заяву про розгляд справи без їхньої участі, заяву підтримали. Дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку про задоволення заяви, виходячи з наступного. Згідно ст.21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки. Згідно ч.1 ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] ( дошлюбне прізвище « [PERSON] ») перебувають у шлюбі з 30.08.2002 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого міським відділом реєстрації актів громадянського стану Харківського обласного управління юстиції, актовий запис 883. Від шлюбу подружжя має дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 30.08.2002 року міським відділом реєстрації актів громадянського стану Харківського обласного управління юстиції. Відповідно до ч.2 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 109 цього Кодексу. Відповідно до ст.109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Згідно ч.3 ст.109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Судом встановлено, що сумісного господарства сторони не ведуть, шлюбно-сімейні відносини остаточно припинені. Також судом встановлено, що подружжя дійшло згоди про те, що [PERSON] , [INFO] , після розірвання шлюбу буде проживати разом з матір`ю - [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Батько після розірвання шлюбу буде проживати окремо, що не може вважатися перешкодою для реалізації ним прав і обов`язків з виховання та утримання дитини. Після припинення між батьками шлюбних відносин, батько зобов`язується приймати спільну і рівну за обсягом з матір`ю участь у забезпеченні життя дитини. За домовленістю батьків, Договором встановлено обов`язок батька сплачувати на тримання дитини аліменти в розмірі по 3000 грн. до досягнення дитиною повноліття. Цей факт підтверджується Договором між батьками про сплату аліментів на дитину та щодо здійснення батьківських прав та виконання обов`язків тим з них, хто проживає окремо від дитини про виховання та утримання дитини від 29.07.2019 року, посвідченого нотаріально приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Борисенко В.С. та зареєстрованого в реєстрі за №№7234. Згідно ч.2 ст.112 СК України та відповідно до ст.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд вважає що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхньої дитини, а тому шлюб між сторонами повинен бути розірваний. Відповідно до ч.3 ст.293 ЦПК у порядку окремого провадження розглядаються, окрім іншого, справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. У відповідності до вимог ч.7 ст.294 ЦПК України судові витрати не відшкодовуються. На підставі викладеного, ст.ст.105, 109, 114

Outcome: approved