Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-15 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з вказаним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог посилаються на те, що в 2010-му році в черговий раз отримали в найм житлове приміщення [ADDRESS] в гуртожитку Глибоцького професійного ліцею, наймачами вказаної квартири повинні були бути: [PERSON], [PERSON], [PERSON], малолітній [PERSON]. При підписанні договору найму житла в гуртожитку Глибоцького професійного ліцею, невідомо з яких підстав не включено [PERSON], яка, як дружина [PERSON] фактично проживала разом із своєю сім'єю в кв. [ADDRESS] (гуртожиток Глибоцького профліцею). Відповідно до ст.ст. 759, 760, 762, 763, 764 ЦК України, в разі продовження користування майном після закінчення строку договору найму та відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається продовженим на такий самий строк і на таких самих умовах. Зі сторони наймодавця відсутні підтверджуючі докази того, що договір найму житла в гуртожитку Глибоцького професійного ліцею № 44 від 01 липня 2010 року припинив свою дію і в подальшому наймачі зобов'язані виселитись. Також, після завершення строку, зазначеного в договорі, наймачі житлового приміщення продовжували проживати та проводити оплату за найм, а наймодавець - Глибоцький професійний ліцей, не заперечував проти цього та приймав такі оплати від наймачів. Вважають, що на сьогоднішній день між Глибоцьким професійним ліцеєм та наймачами квартири [ADDRESS] в гуртожитку Глибоцького професійного ліцею існують продовжені договірні відносини. Відповідно до п. 1.1. договору найму житла в гуртожитку Глибоцького професійного ліцею № 44 від 01 липня 2010 року зазначено кількість наймачів, однак відсутній запис щодо всіх членів сім'ї, які фактично проживали, як до дня подачі заяви про укладення (переукладення) такого договору так і після укладання такого договору. Тому, даний договір укладено з порушенням норм житлового законодавства України, внаслідок чого один з мешканців, а саме дружина наймача [PERSON] - [PERSON] зазнала порушення своїх житлових прав, в тому числі й тих, що зазначені в договорі найму. Все описане вище підтверджує те, що оспорюваний договір не відповідає чинному законодавству України, внутрішній волі сторін договору, не спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним та порушує права та інтереси інших осіб, тому просять суд визнати вказаний договір недійсним. 11 вересня 2014 року [PERSON] та [PERSON] звернулися в суд із заявою про зменшення позовних вимог, згідно яких просять визнати недійсним п. 1.1 договору найму житла в гуртожитку Глибоцького професійного ліцею №44 від 01 липня 2010 року, укладений між Глибоцьким професійним ліцеєм та [PERSON], у зв'язку з не включенням до умов договору наймача житла в гуртожитку Глибоцького професійного ліцею [PERSON]. Позивачі [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні змінені позовні вимоги підтримали в повному обсязі, в своїх поясненнях підтвердили обставини, які викладені в позові та просили суд визнати недійсним п. 1.1 договору найму житла в гуртожитку Глибоцького професійного ліцею №44 від 01 липня 2010 року, укладений між Глибоцьким професійним ліцеєм та [PERSON]. Представник відповідача Корня Василь Тодорович в судовому засіданні змінені позовні вимоги не визнав, в своїх поясненнях посилався на їх безпідставність та просив суд відмовити у їх задоволені. Вислухавши пояснення учасників процесу, показання свідків та, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що в задоволенні змінених позовних вимог [PERSON] та [PERSON] слід відмовити. Так, судом встановлено, що 01 липня 2010 року між Глибоцьким професійним ліцеєм та [PERSON] було укладено договір найму житла в гуртожитку Глибоцького професійного ліцею, відповідно до якого наймодавець надає наймачу і членам його сім'ї у тимчасове користування житло строком з 01 липня 2010 року по 01 липня 2011 року кімнату (кімнати) у гуртожитку ліцею №1 за адресою: [ADDRESS]. У пункті 1.1. Договору найму житла у гуртожитку Глибоцького професійного ліцею №44 від 01 липня 2010 року (далі Договір) вказано, що він діє до 01 липня 2011 року. У пункті 4.1.1 Договору зазначено, що договір може бути розірвано з ініціативи будь-якої сторони за наявності умов і у порядку, передбаченому законодавством, умовами даного договору, а також при закінчені строку дії даного Договору. Вказаний договір підписаний особисто позивачем [PERSON] і жодних заперечень при його підписанні [PERSON] не висловлював. Як вбачається із змісту договору, він укладений на підставі заяви позивача [PERSON], суд відхиляє доводи позивачів про обов'язкову письмову форму даної заяви, оскільки це не передбачено умовами договору, тому заява позивача, у тому числі щодо членів своєї сім'ї, могла бути усною. Згідно розпорядження Глибоцького професійного ліцею №08 від 03 листопада 2011 року «Про продовження терміну дії договорів найму житла в гуртожитку №1 для працівників ліцею», договори найму житлових приміщень в гуртожитку №1 ГПЛ між дирекцією ліцею та працівниками ліцею продовжені на тих же умовах та на той же термін (до 01 липня 2012 року). Позивачі відсутні у списку осіб, з якими продовжено договір найму житла та який є додатком до вказаного розпорядження. Більш того, у зв'язку з припиненням дії договору найму житла відповідач звернувся у суд про виселення позивачів, на даний час справа перебуває на розгляді в Апеляційному суді Чернівецької області. Відповідно до ч. 2 ст. 128 ЖК України жила площа в гуртожитку надається за спільним рішенням адміністрації підприємства, установи, організації та відповідного профспілкового комітету. Згідно протоколу № 22 засідання профспілкового комітету Глибоцького професійного ліцею від 19 березня 2012 року [PERSON] відмовлено у продовженні договору найму житла у зв'язку з тим, що він не є працівником ліцею, а [PERSON] відмовлено у зв'язку з тим, що вона одержувала квартиру від ліцею. Як вбачається з свідоцтва про право власності від 07 вересня 1993 року позивачка [PERSON] є власником квартири по [ADDRESS]. Згідно записів у паспорті позивачки вона зареєстрована за вказаною адресою. Таким чином, судом встановлено, що договір найму житла в гуртожитку Глибоцького професійного ліцею від 01 липня 2010 року. укладений між сторонами даної справи - припинений, тому позовні вимоги про визнання його частково недійсним задоволенню не підлягають. В судовому засіданні також не знайшли свого підтвердження доводи позивачів про порушення прав [PERSON], оскільки вони не підтверджені належними і допустимими доказами. Так, як вбачається з пояснень сторін та показань свідків [PERSON], [PERSON], позивачка [PERSON] проживала у гуртожитку та користувалася на рівні з іншими мешканцями послугами, що надавалися мешканцям гуртожитку. Як встановлено судом, оплату позивачі здійснювали, як працівники ліцею, що значно менше, ніж інші категорії осіб, тому порушення їх прав не встановлено. Позивачі в судовому засіданні також не довели той факт, що позивачка [PERSON] має право на пільги при користуванні певними послугами. Ч. 1 ст. 60 ЦПК України вказує на те, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу. При таких обставинах суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивачів не знайшли свого підтвердження при розгляді справи. На підставі викладеного, ст. 128 Житлового кодексу України,

Outcome: dismissed