Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-27 00:00:00

[PERSON] (надалі позивач) звернувся до суду з вказаним позовом, в якому зазначив, що 07.04.2004 року, між ним та його рідною сестрою - [PERSON] (надалі відповідач) була досягнута згода, що вона в майбутньому відмовляється від прийняття нею спадщини після смерті їх батька, а позивач виплачує їй 800 доларів США. Позивач передав відповідачу 800 доларів США, а відповідач власноручно написала розписку про відмову від батьківського будинку на користь позивача. 15.12.2015 року, помер їх батько - [PERSON], і в установлений законом термін від подав заяву до нотаріуса про прийняття спадщини після смерті батька. В нотаріуса він дізнався, що відповідач також написала нотаріусу заяву про прийняття спадщини після смерті батька. У звязку з цим, він неодноразово просив відповідача повернути йому кошти, однак вона повертати кошти відмовляється, тому він змушений звернутись до суду. В судовому засіданні позивач позов підтримав з мотивів, які викладені в позовній заяві. В судовому засіданні відповідач позовні вимоги не визнала, пояснила суду, що має право на отримання своєї частки у спадщині після смерті батька. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив суду, що дійсно його рідна сестра [PERSON] добровільно відмовилась від своєї частки спадщини після смерті їх батька, а [PERSON] дав їй 800 доларів США та вона написала розписку. Вислухавши пояснення сторін, свідка, вивчивши і дослідивши матеріали справи, ознайомившись з оригіналом розписки, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 397 ЦК України володільцем чужого майна є особа, яка фактично тримає його у себе. Відповідно до ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Відповідно до пунктів 3 та 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» вирішуючи спори про право приватної власності на майно, суди повинні виходити з того, що відповідно до ст. 13 Закону «Про власність» об'єктами права приватної власності є також грошові кошти. При розгляді судом позову про витребування власником свого майна слід враховувати, що згідно зі ст. 50 Закону «Про власність» і ч. 3 ст.145 ЦК власник у будь-якому випадку має право вимагати повернення (віндикація) свого майна з чужого незаконного володіння. В судовому засіданні встановлено, що позивач є рідним братом відповідача. 07.04.2004 року, між ним та відповідачем була досягнута згода, що вона в майбутньому відмовляється від прийняття нею спадщини після смерті їх батька, а позивач виплачує їй 800 доларів США. Позивач передав відповідачу 800 доларів США, а відповідач власноручно написала розписку про відмову від батьківського будинку на користь позивача. 08.07.2014 року, батько сторін склав заповіт яким заповів все своє майно своїм синам - [PERSON], [PERSON] та своєму онуку - [PERSON] 15.12.2015 року, [PERSON] помер. 23.01.2016 року, відповідач звернулась в установлений законом термін з заявою до нотаріуса про прийняття спадщини після смерті батька. Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Згідно з вимогами ст. 1213 ЦК України, набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. За таких обставин суд приходить до висновку про те, що відповідач незаконно привласнив грошові кошти в сумі 800 доларів США, а тому позов підлягає задоволенню, і з відповідача на користь позивача необхідно стягнути вище вказану суму коштів, що на час звернення позивачем до суду еквівалентно 19 848 гривень. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути і судовий збір.

Outcome: approved