Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-01 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулись в суд з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. Свої вимоги обгрунтовують тим, що їх племінник [PERSON] з народження зареєстрований в належному їм домоволодінні, однак з часу реєстрації - 19.08.2015 року - там не проживає, особистих речей у будинку не має, витрат по оплаті комунальних послуг не здійснює, не виконує обовязків по утриманню житла. Також просили викликати свідків для допиту в судовому засіданні, а саме: [PERSON] та [PERSON], які можуть засвідчити викладені в позові обставини. Відповідно до частин 2-6 статті 19\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, серед іншого, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного).\~\~З огляду на предмет та ціну позову дана справа підпадає під ознаки малозначної справи та не віднесена до категорії справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження. Обставини справи, що згідно частини третьої статті 274 ЦПК України, мають значення для вирішення питання про можливість розгляду справи в порядку спрощеного провадження, також свідчать про наявність підстав для розгляду цієї справи в спрощеному порядку. Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою Тлумацького\~районного суду\~Івано-Франківської\~області від\~12.02.2019\~року вирішено\~розглянути справу\~в порядку\~спрощеного позовного\~провадження з викликом сторін та свідків. Крім цього, даною ухвалою було встановлено відповідачу пятнадцятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для подання ним відзиву на позовну заяву та пятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання ним заперечення, а позивачам встановлено пятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Згідно ч.1 ст. 178 ЦПК України у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову. \~ \~ \~ \~ У відповідності до ч.ч. 1, 8 ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. В судовому засіданні позивачі [PERSON] та [PERSON] та їх представник адвокат [PERSON] позов підтримали, просили його задовольнити в повному обсязі. Вказали, що відповідач [PERSON]\~змоменту реєстрації\~(з\~19.08.2015\~року),\~тобто більше одного року, не проживає у належному їм домоволодінні та жодних витрат у його утриманні не несе. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявився, причин неявки суду не повідомив, хоча був неодноразово належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON], які є сусідами позивачів, в судовому засіданні ствердили, що відповідач більше року в господарстві належному позивачам не проживає, його особистих речей в будинку не має, не виконує обовязків по утриманню житла та сплаті комунальних послуг. У відповідності до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно ч. 2 ст. 281 ЦПК України розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими главою 11 Заочний розгляд справи. Тому, виходячи зі змісту ч. 1 ст. 280 ЦПК України, та того, що відповідач про причини неявки не повідомив, відзиву на позовну заяву суду не надав, а позивачем подано достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи. Заслухавши думку позивачів, їх представника, допитавши свідків, дослідивши та оцінивши дані, що містяться в письмових доказах по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що згідно копії договорів дарування від 18.04.2018 року (а.с. 6-9), витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 18.04.2018 року (а.с. 10-13) та копії інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 11.01.2019 року (а.с. 14-17) [PERSON] (позивачка) та [PERSON] (позивачка) на праві приватної спільної часткової власності (по 1/2 частині кожній) належить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами та земельна ділянка, що розташовані по вул. О.Терпеливця, 12, в м. Тлумач Івано-Франківської області. Відповідно до відповіді Тлумацької міської ради ОТГ Тлумацького району Івано-Франківської області № 175 від 13.02.2019 року, довідки Тлуимацької міської ради ОТГ Тлумацького району Івано-Франківської області № 3689 від 15.01.2019 року та копії будинкової книги [PERSON] (відповідач), [INFO], значиться зареєстрованим [INFO] (а.с. 18, 20-21, 50). Отже, відповідач зареєстрований у вищевказаному домоволодінні, однак, як зазначають позивачі, [PERSON] з моменту реєстрації - 19.08.2015 року (більше\~одного року)\~в належному\~їм будинку\~не проживає,\~участі у\~його утриманні\~не приймає,\~\~не\~оплачує\~\~комунальні послуги,\~особистих речей\~та речей\~повсякденного використання,\~які б\~йому належали,\~в будинку\~немає.\~Дані обставини\~підтверджуються актом\~підтвердження місця\~проживання,\~складеним комісією\~Тлумацької міської\~ради ОТГ\~Тлумацького району\~Івано-Франківської\~області 04.10.2018\~року (а.с.\~19),\~в якому\~зазначено,\~що [PERSON] не проживає за місцем реєстрації, а з 1999 року проживає в м. Івано-Франківську. Також зазначені обставини в судовому засіданні ствердили свідки [PERSON] та [PERSON] Жодних доказів на спростування зазначених обставин відповідачем суду не представлено. У відповідності до ст.\~317\~ЦК України власнику належать право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст.\~319\~ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст.\~321\~ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно\~\~обмежений у його здійсненні, а у відповідності до ст.\~322\~ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить. Згідно ст.\~386\~ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. У відповідності до ст.\~391\~ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Частиною 2 ст. 405 ЦК України встановлено, що член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності\~до ч.\~3\~ст.\~12,\~ч.\~1\~ст.\~81\~ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст.\~89\~ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи те, що [PERSON] (відповідач) з 19.08.2015 року у домоволодінні, належному позивачам не проживає, тобто відсутній більше року за місцем реєстрації без поважних причин, не надав суду жодних доказів на спростування позовних вимог позивачів, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що відповідач втратив право на проживання та користування домоволодінням, розташованим за адресою: вул. О.Терпеливця, 12, м. Тлумач Івано-Франківської області, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Враховуючи те, що позивачі згідно долучених до матеріалів справи копій документів, зокрема довідки МСЕК № 227125 та пенсійного посвідчення № [NUMBER] (а.с. 33, 34), являються особами з інвалідністю ІІ-ої групи, тобто звільнені від сплати судового збору, то при такому вирішенні позову з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір, який підлягав сплаті кожним з позивачів по 768,40 грн. за кожну вимогу немайнового характеру, а саме в сумі 1536,80 грн. На підставі ст. ст. 71, 72, 107, 163 ЖК України, ч. 2 ст. 405 ЦК України,

Outcome: approved