overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-24 00:00:00

[PERSON] (надалі також позивач) звернулася до суду із позовом до [PERSON] (надалі також відповідач), посилаючись на те, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем, який був розірваний 30.12.2010 року, і має з ним неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини добровільно не надає, хоча має таку можливість, бо є працездатним, і тому вона звернулась до суду з даним позовом, в якому просила стягнути з [PERSON] на її користь на утримання дитини аліменти в розмірі 1000 гривень, щомісячно, починаючи з дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач не зявилася, проте надала до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала, справу просить розглянути у її відсутність. Відповідач в судове засідання не зявився, однак надав до суду письмову заяву, у якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнає повністю. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи здійснюється судом за відсутності цих осіб та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що безумовне визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, а тому на законних підставах, відповідно до ст.ст. 180, 182, 184 СК України, ч. 4 ст. 174 ЦПК України, може бути прийняте судом шляхом ухвалення рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. У звязку\~ із тим, що за даною категорією справи позивач була звільнена від сплати судового збору, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 640 грн.\~ На підставі ст.ст. 180, 182, 184 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-20 00:00:00

[PERSON] на звернулась до суду із вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач послалась на те, що з 01.09.2015 року\~перебуває в шлюбі з відповідачем. Від шлюбу у сторін дітей немає . Позивач стверджувала, що не підтримує шлюбні відносини з відповідачем, непорозуміння з питань подружнього життя створили умови, за яких шлюб фактично припинився, відновлювати стосунки не бажає. Позивач, в судове засідання не з`явилась, надала заявуякою позов підтримала, просив розглянути справу без її участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлявся про розгляд справи в порядку\~статей 128-130 ЦПК України. Дослідивши обставини справи та наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до\~ст. 55 Сімейного Кодексу України\~дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Судом встановлено, що сторони з 01.09.2015 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований ВДРАЦ стану по Роздільнянському району Роздільнянського МУЮ в Одеської області, актовий запис № 224, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] . Від шлюбу у сторін дітей немає. На час вирішення спору подружні стосунки між сторонами припинені, сумісне господарство вони не ведуть, не підтримують нормальну атмосферу в сім`ї, не піклуються про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідачем встановлене не спростовано. З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, суд дійшов висновку, що спільне життя сторін та подальше збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, примирення неможливе, сім`я розпалась, тому відповідно до\~ст.112 СК України\~шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-04 00:00:00

[PERSON] на звернулась до суду із вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач послалась на те, що з 17.10.2008 року\~перебуває в шлюбі з відповідачем. Від шлюбу у сторін є неповнолітні діти: донька [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . Позивач стверджувала, що не підтримує шлюбні відносини з відповідачем, непорозуміння з питань подружнього життя створили умови, за яких шлюб фактично припинився, відновлювати стосунки не бажає. Позивач в судове засідання не з`явилась, надала заяву, якою позов підтримала, просив розглянути справу без її участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлявся про розгляд справи в порядку\~статей 128-130 ЦПК України. Дослідивши обставини справи та наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до\~ст. 55 Сімейного Кодексу України\~дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Судом встановлено, що сторони з 17.10.2008 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований Другим Малиновським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис 491, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] . Від шлюбу у сторін є неповнолітні діти: донька [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . Вказане підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] та № [NUMBER] . На час вирішення спору подружні стосунки між сторонами припинені, сумісне господарство вони не ведуть, не підтримують нормальну атмосферу в сім`ї, не піклуються про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідачем встановлене не спростовано. З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, суд дійшов висновку, що спільне життя сторін та подальше збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, примирення неможливе, сім`я розпалась, тому відповідно до\~ст.112 СК України\~шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-21 00:00:00

[PERSON] на звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначила, що шлюб між нею і відповідачем зареєстровано 26 січня 1985 року у виконкомі Тересвянської селищної ради Тячівського району Закарпатської області за актовим записом №5. Від шлюбу в них народилося троє дітей, з яких на даний час ще є неповнолітній син [PERSON], [INFO], який на даний час проживає з відповідачем. Сімя розпалася по тій причині, що останнім часом відповідач став безпричинно ставити до неї претензії невідомого характеру, влаштовував сварки, безпідставно підозрювати її в подружній невірності. Як виявилось згодом, причиною такого ставлення стало те, що відповідач сам зраджував їй в подружній вірності. А в липні минулого 2017 року відповідач попросив її забрати свої речі і виїхати з будинку. У вересні 2017 року вона переїхала проживати на орендовану квартиру і з того часу вони разом не проживають. За таких обставин їх шлюб носить тільки формальний характер, примирення вважає неможливим і просить шлюб розірвати. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала посилаючись на викладені в позовній заяві обставини та додатково пояснила , що за останні роки подружнього життя між ними погіршилися відносини , примирення не бажає і просить позов задоволити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав та пояснив, що сімейні відносини припинилися з вини позивачки, примирення не бажає та проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши всі обставини справи , суд вважає , що позов підставний і в судовому засіданні доведений. В судовому засіданні встановлено, що шлюб між [PERSON] і [PERSON] зареєстровано 26 січня 1985 року у виконкомі Тересвянської селищної ради Тячівського району Закарпатської області за актовим записом №5 ( а.с.9). Сторони\~ разом не проживають і не підтримують сімейних стосунків. Обоє в судовому засіданні наполягають на розірванні шлюбу і примирення не бажають. У відповідності до ст.. 112 ч.1 і 2 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи наведене , суд вважає , що шлюб між сторонами існує тільки формально , подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим , а тому шлюб між сторонами слід розірвати. \~ \~ \~ \~ Позовних вимог\~ щодо поділу спільного майна сторін в даному провадженні не\~ заявлено. \~ \~ \~ Судові витрати в частині сплати судового збору покласти на позивачку. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-21 00:00:00

[PERSON] належить на праві власності житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується договором-купівлі продажу № 339 Н від 25.06.2001 року, укладений на Донецькій товарній біржі, зареєстрований в БТІ м. Краматорська за реєстраційним номером 7198, та технічним паспортом на будинок. Земельна ділянка площею 0,0660 га, розташована за адресою: [ADDRESS] , зареєстрована за [PERSON] , що підтверджується Державним актом на право власності на землю, виданий на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 13.03.2001 року № 396. 25.04.2002 року [PERSON] подарувала [PERSON] земельну ділянку площею 0,0660 га, розташовану за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується договором дарування земельної ділянки від 25.04.2002 року, посвідчений приватним нотаріусом Краматорського міського нотаріального округу Соловйовою Є.А.. Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 120 ЗК України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Перебування земельної ділянки на праві власності у [PERSON] перешкоджає позивачу розпоряджатися своїм правом власності на житловий будинок, який знаходиться на цій земельній ділянці. Отже, суд, розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про визнання права власності на земельну ділянку площею 0,0660 га, розташовану за адресою: [ADDRESS] , підлягають задоволенню в повному обсязі з огляду на їх законність та обґрунтованість. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-10 00:00:00

[PERSON] Намік кизи звернулась до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин з [PERSON], яка померла [INFO] року. Вимоги мотивовані тим, що заявниця є дочкою померлої, та у свідоцтві про народження заявниці її мати вказана як «[PERSON]» - мовою оригіналу. Встановлення факту родинних відносин необхідно для реалізації спадкових прав заявниці. Іншим чином встановити факт родинних відносин неможливо. Заявниця [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за ї відсутності, вимоги підтримала у повному обсязі (вх. № 2/3616/14 від 11.02.2014 року). Представник Мирнівської ради Сімферопольського району АР Крим у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності на підставі матеріалів справи (вх. № 2/3573/14 від 11.02.2014 року). Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог та їх задоволення у повному обсязі, виходячи з наступного. Як вбачається зі свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], у графі «мати» зазначена [PERSON] Після реєстрації шлюбу 26.09.1997 року [PERSON] змінили прізвище на [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про смерть серія [NUMBER], виданого Виконавчим комітетом Мирнівської сільської ради Сімферопольського району АР Крим від 07.05.2013 року [PERSON] померла [INFO] року. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про задоволенні заяви та встановленні юридичного факту родинних відносин, оскільки приходить до висновку що різне написання імені у свідоцтві про народження заявниці та паспорті спадкодавці є наслідком технічної помилки. Встановлення даного факту має для заявниці юридичне значення, тому що дозволяє їй реалізувати свої спадкові права. На підставі ст.ст. 234-235, 256-259, 10, 11, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-08 00:00:00

[PERSON] на підставі довіреності в інтересах ПАТ «Альфа-Банк» в листопаді 2015 року заявила позов про стягнення з [PERSON] 64367,62 грн. заборгованості за кредитним договором. До позовної заяви представник долучила заяву, за якою просила розглянути справу без участі представника позивача, на вимогах позову наполягала, проти винесення заочного рішення у справі не заперечувала. [PERSON] в суд не зявився, про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про причини неявки не повідомив. Оскільки, у справі достатньо даних про права взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе постановити заочне рішення у справі. Судом встановлено таке. 24.07.2014р. між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №500953403, відповідно до якого перший надав, а другий прийняв 57388,30 грн., для погашення заборгованості за іншим кредитним договором, під 15,99% річних, на строк до 25.07.2019 року. Згідно з п. 13 розділу 2 договору, позичальник\~взяв на себе зобовязання повертати кредит, виплачувати банку проценти за користування кредитом, сплачувати комісії, сплачувати неустойки, та інші платежі в порядку і на умов визначених договором, у разі повного або часткового прострочення повернення кредиту та (або) сплати процентів, та (або) сплати комісій сплатити банку штраф у розмірі 50 грн. за кожне допущене прострочення платежу, що триває від одного до чотирьох календарних днів (включно), з моменту виникнення прострочення платежу, а у випадку, якщо прострочення платежу триває пять і більше календарних днів додатково сплатити штраф у розмірі 150 грн. за кожен випадок допущеного прострочення платежу. Однак, [PERSON], як це вбачається з розрахунку заборгованості за кредитом, взяті на себе зобовязання виконував неналежним чином, внаслідок чого станом на 23.10.2015р. у нього перед банком утворилась заборгованість в сумі 64367,62 грн., що складається із: заборгованості за кредитом 55913,28 грн.; по процентам за користування кредитом 3673,46 грн.; з комісії 3580,88 грн.; штрафу 1200 грн. Відповідно до п.15 розділу 2 договору, банк має право в будь-якому разі вимагати, в тому числі у судовому порядку, дострокового виконання всіх зобовязань позичальника у випадку прострочення більш ніж на один місяць терміну сплати обовязкового платежу за кредитом. На письмову вимогу позивача про дострокове повернення кредиту від 13.10.2015р. відповідач не відреагував. За таких обставин та відсутності заперечень відповідача, суд приходить до висновку, що права позивача порушенні, а тому вимоги позову підлягають задоволенню на підставі ст.ст. 526, 527, 530, 611, 1050, 1054 ЦК України. Витрати у справі, відповідно до ст.88 ЦПК України, суд покладає на відповідача. На підставі вказаних в рішенні норм закону,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-02 00:00:00

[PERSON], на підставі довіреності звернувся до суду в інтересах [PERSON] з позовом до Рибальчанської сільської ради Голопристанського району Херсонської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 15.08.1998 року померла [PERSON]. Після її смерті залишилась спадщина у вигляді житлового будинку, який розташований в с. Рибальче по вул. Степова, 12. [PERSON] є донькою померлої та єдиною спадкоємицею всього її майна, однак протягом шестимісячного строку після смерті матері не звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, оскільки перебувала на роботі в іншій області. В звязку з цими обставинами позивач просить суд визначити додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав на підставах вказаних в позові та просив їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином. За наявності матеріалів у справі, суд вважає можливим розглянути позов у відсутності представника відповідача та за згодою представника позивача ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, суд приходить до висновку про необхідність задоволення вищевказаних вимог за наступних підстав. Відповідно до ст. 1272 ЦК України, особа, що з поважних причин пропустила строк для подачі заяви про прийняття спадщини, може подати позов до суду про призначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. З матеріалів справи, судом було встановлено 15 серпня 1998 року померла спадкодавець [PERSON] про що Рибальчанською сільською радою зроблено актовий запис № 13 та видано свідоцтво про смерть серії І-КГ № 027085. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно у вигляді житлового будинку розміщеного по вул. Степова, 12, в с. Рибальче Голопристанського району Херсонської області, що підтверджується довідкою №0-23/612 від 06.10.2015р. Відповідно до свідоцтва про народження серії 1-КГ № 076703 та свідоцтва про укладення шлюбу серії І-КГ № 329182, судом були встановлені родинні відносини між [PERSON] та [PERSON], як матірю та донькою. Відповідно до ч. ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Таким чином, в судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] з обєктивних причин не змогла в строки визначені ст. 1270 ЦК України звернутися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, а тому суд приходить до висновку про можливість визначення їй додаткового одномісячного строку для подачі заяви.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-03 00:00:00

[PERSON] на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] від 03.06.2013 року за №771, в інтересах [PERSON] звернулася із позовом до Рудківської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області про визнання права власності, як спадкоємець за законом, на житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами та на земельну ділянку. В обгрунтування своїх вимог вказала, що [INFO] померла мати [PERSON] - [PERSON], яка на день смерті була зареєстрована та проживала одна за адресою: [ADDRESS]. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно: - житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS], що належав померлій на підставі Свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 01.03.1991 року; - земельна ділянка, розташована по [ADDRESS], площею 0,85 га, для обслуговування житлового будинку та госпспоруд - 0,25 га, для ведення особистого підсобного господарства - 0,60 га, яка належала померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ДП від 29.07.1997 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №20. [PERSON] є єдиним спадкоємцем за законом першої черги після смерті [PERSON], інших спадкоємців не має. В установлений законом строк [PERSON] звернулася до нотаріуса Царичанської державної нотаріальної контори з заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом. Проте у видачі свідоцтва про право на спадщину [PERSON] було відмовлено листом державного нотаріуса від 17.06.2014 року №575/2-15 у зв'язку з розбіжностями в адресах розташування житлового будинку та земельної ділянки, які вказані в Свідоцтві про право особистої власності на житловий будинок та в Державному акті на право приватної власності на землю. Ступінь родинних відносин між померлою [PERSON] та [PERSON] підтверджується копіями свідоцтва про народження [NUMBER] та свідоцтва про одруження [NUMBER] від 14.03.1967 року останньої. Фактична адреса розташування житлового будинку та земельної ділянки, а саме: [ADDRESS], підтверджується довідкою Рудківської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області від 22.11.2006 року №777. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-25 00:00:00

[PERSON] на підставі договору дарування від 23 січня 2003 року належить 5/8 частин будинковолодіння № 25 по вул. Технічній в м. Сміла Черкаської області, в якому зареєстрований, але з червня 2014 року не проживає [PERSON], його особистих речей в будинку немає. Посилаючись на ці обставини, позивачка звернулася в суд з позовом і просить визнати [PERSON] особою, що втратила право користування жилим приміщенням будинковолодінням № 25 по вул. Технічній в м. Сміла Черкаської області для зняття його з реєстрації відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року. Позивачка надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просить розглянути справу без її участі. Відповідач в судове засідання не зявився, хоч про день та час слухання справи був повідомлений належним чином через засоби масової інформації, а тому справа розглядається у його відсутності в порядку заочного провадження, з дотриманням вимог встановлених законом. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до вимог ст. 167 ЖК України у разі вибуття наймача чи членів його сімї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті, член сімї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Згідно довідки квартального комітету № 12 від 4 липня 2015 року [PERSON] зареєстрований [INFO], але за вказаною адресою не проживає. Це ж підтверджується актами голови квартального комітету від 4, 10 та 31 липня, 20 листопада 2014 року, 30 травня 2015 року, з яких вбачається, що відповідач з січня 2014 року по вул. Технічній, 25/1 в м. Сміла не проживає, будинком не цікавиться, його особисті речі у ньому відсутні, місце проживання [PERSON] не відоме. Оскільки [PERSON] не проживає за місцем реєстрації без поважних причин понад один рік його слід визнати таким, що втратив право користування жилим приміщенням будинковолодінням № 25 по вул. Технічній в м. Сміла Черкаської області. На підставі наведеного, ст. 405 ЦК України, ст. 167 ЖК України,

Outcome: approved