Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-04 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із позовом, в якому просять виділити в натурі із майна, що є в спільній власності земельної ділянки площею 0,0950 га, за адресою: м. Львів, смт. Рудне вул. Лісна, 30, кадастровий номер 4610165500:02:002:0138, що призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд /присадибна ділянка/ частки позивачів, згідно схеми поділу земельної ділянки приватного підприємства «Центр ринкових досліджень» /[PERSON]/, наступним чином: поділити земельну ділянку, загальною площею 0,0950 га, на 9 частин земельні ділянки позначені в [PERSON] за №1, №2, №3, №4, №5, №6, №7, №8, №9; припинити право спільної власності відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] на земельні ділянки позначені в [PERSON] за №1, №2, №7, №8, №9; виділити в натурі у приватну власність позивачу [PERSON]П позначені в [PERSON]: земельну ділянку №1, площею 0,0172 га /172/950 часток/, межа якої проходить по лінії між точками 1-2-25-24-22-23-1 та земельну ділянку №2, площею 0,0094 га /94/950 часток/, межа якої проходить по лінії між точками 14-15-16-17-49-48-47-46-45-14; припинити право спільної часткової власності позивача [PERSON] на земельні ділянки позначені в [PERSON] за №3, №4, №5, №7, №8, №9; виділити в натурі у приватну власність позивачу [PERSON] позначені в [PERSON]: земельну ділянку №7 площею 0,0041 га /41/950 часток/, межа якої проходить по лінії між точками 12-13-14-45-44-43-42-12; земельну ділянку №8, площею 0,0016га /16/950 часток/, межа якої проходить по лінії між точками 9-10-11-41-40-39-38-37-36-9; земельну ділянку№9, площею 0,0142 га /142/950 часток/, межа якої проходить по лінії між точками 7-8-26-24-25-34-35-7; припинити право спільної часткової власності позивача [PERSON] на земельні ділянки позначені в [PERSON] за №1, №2, №3, №4, №5; залишити у спільній частковій власності позивачів: [PERSON] /4/10 частки/, [PERSON]П /3/10 частки/ та відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON]В/3/10 частки/ земельну ділянку №6, площею 0,0285 га /285/950 часток/ межа якої проходить по лінії між точками 8-9-36-37-38-39-40-41-11-12-42-43-44-45-46-47-48-49-17-18-52-51-50-19-20-21-33-32-31-30-29-28-27-26-8; земельна ділянка №3 площею 0,0126 га /126/950 часток/, межа якої проходить по лінії між точками 2-3-4-5-6-7-35-34-25-2, земельна ділянка №4 площею 0,0063 га /63/950 часток/, межа якої проходить по лінії між точками 21-22-24-26-27-28-29-30-31-32-33-21, земельна ділянка №5 площею 0,0010 га /10/950 часток/, межа якої проходить по лінії між точками 18-19-50-51-52-18 залишаються у спільній власності відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 05.03.2018 року відкрито провадження у справі та розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідачам встановлено пятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. У вказаний строк відповідачі не надали суду відзив на позовну заяву, який має відповідати вимогам ст.178 ЦПК України, та не вказали поважних причин такого. У матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Враховуючи наведене, відповідно до ч.8 ст.178 та ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження, без повідомлення сторін, вивчивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Із змісту ст.12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що земельна ділянка площею 0,095 га на вул. Лісна, 30 у смт. Рудне належить сторонам по справі на праві спільної власності, що стверджується матеріалами справи. Так, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 04.08.2017р., після смерті [PERSON] його спадкоємці [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] /помер 19.07.2009р./ успадкували по 1/5 частки у спадщині, яка складається із 1/2 частини земельної ділянки площею 0,0950га, яка надана для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд /присадибна ділянка/, що розташована на вул. Лісній, 30 в смт. Рудне міста Львова, яка належала спадкодавцю на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії ЛВ №803021, виданого Рудненською селищною радою Залізничного району міста Львова 1996 р./а.с.7, 18/. Відповідно до ч.5 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 12.05.2017 р. за [PERSON] визнано право власності на 3/10 частки земельної ділянки, (кадастровий номер: 4610165500:02:002:0138), площею 0,0285 га, що знаходиться за адресою: м.Львів-Рудне, вул.Лісна, 30; за [PERSON] право власності на 2/10 частки земельної ділянки, (кадастровий номер: 4610165500:02:002:0138), площею 0,0190 га, що знаходиться за адресою: м.Львів-Рудне, вул.Лісна, 30 /а.с.9-15/. Статтею 364 ЦК України визначено, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Відповідно до ч.3 ст.88 Земельного кодексу України, учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки - вимагати відповідної компенсації. Згідно ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною 3 визначено, що усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Разом з тим, ст.358 ЦК України визначено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Відповідно до вимог ст.88 ЗК України, володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку . Із аналізу вказаних норм вбачається, що при вирішенні спорів щодо здійснення власниками права власності, зокрема, щодо виділення земельної ділянки у натурі, слід враховувати можливість функціонального користування предметом власності усіма співвласниками без втрати її цільового призначення, а також недопущення порушення прав суміжних землекористувачів. Таким чином, для вирішення питання щодо виділення у натурі частки із майна, яке перебуває у спільній частковій власності, зокрема земельної ділянки, необхідна наявність висновку експерта про можливість здійснення такого виділу з дотриманням прав усіх співвласників земельної ділянки. Згідно вимог ст.102 ЦПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. У висновку експерта повинно бути зазначено: коли, де, ким (імя, освіта, спеціальність, а також, за наявності, свідоцтво про присвоєння кваліфікації судового експерта, стаж експертної роботи, науковий ступінь, вчене звання, посада експерта), на якій підставі була проведена експертиза, хто був присутній при проведенні експертизи, питання, що були поставлені експертові, які матеріали експерт використав. Інші вимоги до висновку експерта можуть бути встановлені законодавством. У висновку експерта має бути зазначено, що він попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а у випадку призначення експертизи судом - також про відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обовязків. Статтею 103 ЦПК України встановлено, що при призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд.\~ Відповідно до ст.106 ЦПК України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. Частиною 2 даної статті визначено, що порядок проведення експертизи та складення висновків експерта за результатами проведеної експертизи визначається відповідно до чинного законодавства України про проведення судових експертиз. Суд не приймає до уваги подану позивачами [PERSON] поділу земельної ділянки за адресою: Львівська область, смт. Рудне, вул. Лісна, 30, виготовлену ПП «Центр ринкових досліджень», оскільки така не є висновком експерта в розумінні ст. 102 ЦПК України та не відповідає вказаним вимогам. Згідно ст.81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Враховуючи наведене, а також те, що сторонами клопотань про призначення судом експертизи для визначення можливості виділу у натурі частки із спірної земельної ділянки не заявлено, а також не заявлено клопотань про проведення розгляду справи у порядку загального позовного провадження, суд приходить до переконання, що у задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed