Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-25 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про визнання договору дарування частково недійсним, встановлення порядку користування житлом. Ухалою суду залучено в якості третьої особи приватного нотаріуса [PERSON] В обґрунтування позовних вимог позивачка вказує, що в 1994 р. її сімя завершила будівництво будинку в с.Довжок по вул..Сонячна,7, будинок побудований на два окремі входи по 4 кімнати в кожній квартирі. 25.11.1994 р. на [PERSON] як неповнолітню за згодою її батьків оформило через договір дарування квартиру № 1. Всі надвірні споруди залишились в спільній власності. В 2004 р. через важку хворобу чоловіка [PERSON] частину квартири № 2 вирішили продати. Цим скористалась відповідачка її племінниця пообіцявши дбати про них, будучи медичним працівником умовила продати їй частину квартиру. На її пропозицію погодились. При оформлені договору в нотаріуса [PERSON] шахрайським способом з в змові з [PERSON] замість договору купівлі-продажу був оформлений договір дарування, якого їй не показали, а видали витяг і пообіцяли сплатити гроші, але й до цього часу їх не отримала. Чоловік через 4,5 місяці помер, а договір був оформлений так, що їй залишилась 1 кімната на 2 поверху без входу і виходу. Через депресивний стан донька забрала її за кордон на лікування, а повернувшись з Італії не була допущена до свого житла, була вимушена поселитися у сусідів. Позивачка просить суд винести рішення яким визнати договір дарування від 04.08.2004 р. укладений між нею і [PERSON] частково недійсним та встановити порядок користування житлом в частині: кімнату № 5 з якої без великих затрат можна зробити вихід через вікно на двір, туалету № 4 з якого можна вивести каналізацію на рідину бо рядом септик залишити в її власності, а кімнату № 9 згідна передати у власність відповідачці. Під час розгляду справи в суді позивачка позовні вимоги уточнила, просить суд винести рішення яким: визнати договорі дарування від 04.08.2004 р., укладений між нею та відповідачкою, посвідчений [PERSON] приватним нотаріусом Камянець-Подільського районного нотаріального округу частково недійсним, в частині кімнати площею 12,4 кв.м, кухні 12,4 кв.м, ванної з туалетом 3,6 кв.м, коридору 3,4 кв.м, прихожої 7,4 кв.м, розташовані на першому поверсі та підвалу; застосувати наслідки недійсності правочину. В суді позивачка уточнені позовні вимоги підтримала, просить їх задоволити. Відповідачка, її представник в суді позов не визнали, просять відмовити в його задоволенні. Відповідачка не визнала в суді і уточнені позовні вимоги позивачки, представник відповідачки направив суду клопотання про застосування строків позовної давності до вимог позивачки, яке відповідачка в суді підтримала. Третя особа по справі приватний нотаріус [PERSON] в судове засідання не зявилась, направила суду заперечення в яких просить відмовити в задоволенні позову. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи № 2-100/10, суд встановив наступне. Сторони по даній справі 04 серпня 2004 року уклали договір дарування, яким [PERSON] подарувала [PERSON] належну їй на праві власності 11/25\~\~частину домоволодіння\~\~ № 7 по вул.Сонячній в селі Довжок Камянець-Подільського району. Даний договір посвідчений приватним нотаріусом Камянець-Подільського районного нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 3636. Згідно ст.. 230 ЦК України якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. Ст.. 233 ЦК України встановлено, що правочин, який вчинено особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, може бути визнаний судом недійсним незалежно від того, хто був ініціатором такого правочину. Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ст. 256 ЦК України). Статтею 257 ЦК України визначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Як передбачено ч. 1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). Рішенням Камянець-Подільського міськрайонного суду від 24.10.2012 р. по справі № 2208/717/12 за позовом [PERSON] до [PERSON], треті особи [PERSON], приватний нотаріус Камянець-Подільського районного нотаріального округу [PERSON], про визнання договору дарування недійсним(а.с 35_37) встановлено, що позивачка взнала про своє порушене право, коли повернулась з Італії, тобто з\~\~28.07.2009 року. Зазначене рішення суду набуло законної сили 06.03.2013 р. згідно ухвали апеляційного суду Хмельницької області(а.с.32-34). З позовом до суду до [PERSON] про визнання договору дарування частково недійсним, встановлення порядку користування житлом, третя особа приватний нотаріус [PERSON], [PERSON] звернулася 05.11.2014 р., тобто з порушенням строку позовної давності встановленої ст.. 257 ЦК України. Оскільки відповідачка та її представник звернулися до суду з клопотанням про застосування строку позовної давності, а тому відповідно до ч.4 ст. 267 ЦК України в позові слід відмовити. Крім цього суд враховує, що рішенням Камянець-Подільського міськрайонного суду від 02 червня 2010 року по справі за позовом [PERSON] до Довжоцької сільської ради Камянець-Подільського району, управління Держкомзему України в Камянець-Подільськом районі, [PERSON], [PERSON], [PERSON] про скасування рішення сільської ради, визнання недійсним державного акту про право приватної власності на землю та про визнання договору дарування договором довічного утримання, розірвання договору довічного утримання, яке не було оскаржене та набрало законної сили, [PERSON] відмовлено в позові до [PERSON] про визнання вказаного договору дарування недійсним. Даним рішенням встановлено, що [PERSON] на момент укладення спірного договору дарування не потребувала сторонньої допомоги та догляду, а тому суд не може врахувати і те, що вона вчинила даний правочин у звязку із збігом тяжких для неї обставин. Також суд враховує, що рішенням Камянець-Подільського міськрайонного суду від 24.10.2012 р. по справі № 2208/717/12 за позовом [PERSON] до [PERSON], треті особи [PERSON], приватний нотаріус Камянець-Подільського районного нотаріального округу [PERSON], про визнання договору дарування недійсним(а.с 35-37), яке набуло законної сили встановлено, вчинений позивачкою [PERSON] правочин, а саме договір дарування\~\~11/25 частин житлового будинку по вул.Сонячній,7 в селі Довжок, Камянець-Подільського району [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом [PERSON] 04.08.2004 року, реєстр за №3636 відповідає вимогам\~ст.203 ЦК України, а саме: відповідає внутрішній\~\~волі дарувальника та обдарованої, спрямований на настання реальних наслідків, поскільки відповідачка перейшла проживати та зареєстрована в даній частині будинку до цього часу, відповідає нотаріальній формі укладення даного правочину, а тому не може бути визнаний судом недійсним. З врахуванням викладеного суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає. На підставі викладеного,

Outcome: approved