Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-11 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON], в якому просить збільшити розмір аліментів, та стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1200 грн., але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що за час спільного проживання з 2011 по 2013 рік з відповідачем [PERSON] у них народився [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем і перебуває на її утриманні. Рішенням Монастириського районного суду Тернопільської області від 14.09.2015 року вирішено стягувати з відповідача [PERSON] в користь позивача аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 450 грн. щомісячно, починаючи з 24.07.2015 року до досягнення дитиною повноліття. На даний час дитина потребує значно більшого догляду та матеріальних коштів, так як збільшуються потреби в навчанні та розвитку дитини, у звязку з чим позивач просить збільшити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на утримання дитини до 1200 грн. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, звернувшись в суд із заявою про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги просить задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, звернувшись в суд із заявою про розгляд справи у його відсутності. У поданому 06.02.2018 року відзиві на позовну заяву вказав, що позов визнає частково, а саме в частині збільшення розміру аліментів із 450 грн. до 1000 грн. щомісячно до досягнення сином повноліття, що узгоджується з розміром його доходів та сумою, що відповідає 50 % прожиткового мінімуму на дитину, оскільки у нього немає постійного місця роботи і його дохід є нестабільним, у власності рухоме та нерухоме майно не перебуває, а тому не заперечує щодо часткового задоволення позову про збільшення розміру аліментів в частині такого збільшення до 1000 грн. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи із таких підстав. Згідно свідоцтва про народження серії І-ИД №155653 [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON], [INFO]. Рішенням Монастириського районного суду Тернопільської області від 14.09.2015 року з відповідача [PERSON] стягнуто на користь позивача [PERSON] аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 450 грн. щомісячно, починаючи таке стягнення з дня предявлення позову до суду й до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 24.07.2015 року. Згідно\~ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»,\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. У ст.141\~Сімейного кодексу України (далі СК України) визначено, що мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п'ятою статті 157 цього Кодексу. Відповідно до ст. 180 СК України\~батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною третьою ст. 181 СК України \~передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. У силу ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Законом України «Про державний бюджет України на 2018 рік»\~передбачено, що прожитковий мінімум для дітей віком від дітей віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень. Згідно ч.1 ст. 184 СК України\~суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст. 192 СК України\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів, або погіршенням матеріального становища отримувача аліментів, останній може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Відповідно до\~п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Виходячи зі змісту довідки №11, виданої 03.01.2018 року виконавчим комітетом Горішньослобідської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, малолітній [PERSON], [INFO], проживає разом з матірю перебуває на її повному утриманні, що також вбачається з даних довідки №10, виданої 03.01.2018 року Горішньослобідською сільською радою Монастириського району Тернопільської області. Разом з цим суд не приймає до уваги дані довідки №40, виданої 17.01.2018 року виконкомом Горішньослобідської сільської ради Монастириського району Тернопільської області на підставі трудової книжки АА №281449 від 02.09.1997 року, оскільки довідка видана на імя [PERSON], 06.01.10978 р.н., проте з приводу можливої зміни прізвища позивачем не додано жодного доказового документа. У силу ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, що передбачено ч.1 ст.81 ЦПК України. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради Української РСР від 27 лютого 1991 року №789-XII, частин 7, 8 ст.7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. На думку суду, на даний час розмір раніше стягнутих аліментів є недостатнім, оскільки в силу свого віку дитина потребує більших витрат на матеріальне забезпечення, розвиток, освіту та інше, що тягне і відповідну зміну матеріального становища матері. З урахуванням фактичних обставин справи, виходячи з закріплених\~ч. 9 ст. 7 СК України\~принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, встановленого положеннями ч. 2 ст. 182 СК України мінімального розміру аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, проте встановлений розмір аліментів, який відповідач повинен сплачувати згідно рішення Монастириського районного суду Тернопільської області 14.09.2015 року є меншим від мінімального розміру аліментів, визначеного законом, що не може забезпечити належного утримання та виховання дитини, суд приходить до переконання, що розмір стягуваних аліментів підлягає збільшенню. Стосовно вимоги позивача щодо стягнення аліментів у збільшеному розмірі з дня звернення до суду, суд зазначає, що згідно розяснень, даних в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»,\~ щодо визначення початку строку стягнення аліментів, слід враховувати, що у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Оскільки на момент звернення позивача до суду з даним позовом з відповідача стягуються аліменти за рішенням Монастириського районного суду Тернопільської області №603/486/15-ц від 14.09.2015 року, стягнення за яким може бути припинено після набуття цим рішенням законної сили, то така вимога позивача суперечить закону. Враховуючи вищенаведене, виходячи із рівності обовязків батьків утримувати дитину до повноліття, враховуючи стан здоровя та матеріальне становища відповідача та дитини, наявності у відповідача неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії І-ИД №041590 від 19.10.2000 року), суд вважає, що позов слід задовольнити частково та збільшити розмір аліментів, визначених рішенням Монастириського районного суду Тернопільської області від 14.09.2015 року з 450 грн. до 1000 грн.,\~але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання цього рішення законної сили та до досягнення дитиною повноліття. \~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ст.141 ЦПК України\~з відповідача\~\~[PERSON] стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 704,80 грн.

Outcome: partial