Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-10 00:00:00

Адвокат [PERSON], який діє в інтересах [PERSON] звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із позовною заявою [PERSON] про стягнення аліментів. Позовні вимоги мотивує тим, що 26.10.2013 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, який зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Стахановського міського управління юстиції Луганської області, про що було зроблено відповідний актовий запис №554 та видано свідоцтво про шлюб серії І-ЕД №174648. Від даного шлюбу у них народилася дитина [PERSON], [INFO]. Вказує, що подружжя з липня 2017 року проживає окремо один від одного, та відповідач добровільно не виконує обовязку щодо утримання дитини. Тому, просить суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] у твердій грошовій сумі у розмірі 3 000 гривень щомісячно, починаючи з дня подання заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Представник позивача у судове засідання не зявився та подав заяву, у якій просить проводити розгляд справи у його відсутності та відсутності позивача за наявними у справі матеріалами, зазначивши, що позовні вимоги підтримує та просить задовольнити у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не зявився, хоча про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. Через неявку в судове засідання учасників справи, судом у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. У відповідності до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відтак, суд розглядає справу відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України заочно, оскільки проти цього не заперечує представник позивача. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Як вбачається з Довідки №93/а від 12.01.2018 року, виданої ТОВ «Управління житлом», [PERSON] зареєстрована за адресою [INFO]. Разом з нею за вказаною адресою зареєстровані [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON]. В Довідці зазначено, що згідно Акту №93 від 12.01.2018 року, [PERSON] не проживає за вказаною адресою. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON], [INFO] перебуває на повному утриманні [PERSON]. У відповідності до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Позивачем ставиться вимога про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання [PERSON] у розмірі 3000 гривень з моменту подання позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Зі ст.182 СК України слідує, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У звязку із вищенаведеним, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та стягнення аліментів з відповідача. Згідно з ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Оскільки з позовом позивач звернувся 23.01.2018 року, то аліменти на утримання дитини підлягають стягненню з цієї дати. За приписами п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Виходячи з наведеного, оскільки позивача було звільнено від сплати судового збору, такий підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved