Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-21 00:00:00

[PERSON] , яка діє в інтересах неповнолітньої дочки [PERSON] звернулась в суд із позовом до [PERSON] , Миролюбівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору - Тернопільська районна державна нотаріальна контора про визнання за [PERSON] право власності на 3/8 частини житлового будинку загальною площею 146,2 кв.м., житловою площею 79,8 кв.м., з відповідною частиною господарських будівель і споруд по [ADDRESS] , у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] та на 3/8 частини цього ж житлового будинку, у порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . В обґрунтування вимог позивачка вказує, що житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами, що по [ADDRESS] належить до колгоспного двору, членами якого є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина на ј частину даного житлового будинку. Спадкоємцями першої черги за законом є [PERSON] (батько) та [PERSON] (мати), які у встановлений законом строк прийняли спадщину, шляхом фактичного вступу в управління і володіння спадковим майном. У 2000 році шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина на 3/8 частини вищевказаного житлового будинку. Спадщину за законом, після його смерті прийняла онука [PERSON] , шляхом фактичного вступу в управління і володіння спадковим майном, оскільки на момент відкриття спадщини була малолітньою, зареєстрована та проживала разом з спадкодавцем. Інших спадкоємців за законом після його смерті не було. ЇЇ батько [PERSON] , як спадкоємиць першої черги за законом, від прийняття спадщини після смерті батька відмовився, в користь своєї доньки [PERSON] , про що подав письмову заяву до нотконтори. [INFO] померла [PERSON] . За життя [PERSON] склала заповіт, яким заповіла все належне їй майно, де б воно не було і з чого не складалось і на що вона за законом матиме право онуці [PERSON] . У встановленому законом порядку вона прийняла спадщину. Постановою нотаріуса Тернопільської державної нотаріальної контори їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Посилаючись на наведене, просить задовольнити позов. У судове засідання позивач та її законний представник не з`явились, хоча про день та час розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку. Попередньо від законного представника позивача - [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце був повідомлений у встановленому законом порядку. Попередньо подав до суду заяву про слухання справи за його відсутності. Позовні вимоги визнає в повному обсязі. Представник Миролюбівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області в судове засідання не з`явився, попередньо подав заяву про слухання справи за його відсутності. Позовні вимоги визнає і просить задовольнити в повному обсязі. Представник Тернопільської районної державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце судового засідання був повідомлений в установленому законом порядку, попередньо надіслав заяву про слухання справи за їх відсутності. Судом встановлено, що станом на 21 січня 2019 року по обліку бюро будинковолодіння за [ADDRESS] , рахується за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується інформаційною довідкою Тернопільського районного госпрозрахункового бюро технічної інвентаризації від 21 січня 2019 року за № 77. Згідно довідки за №234 від 18 березня 2019 року, виданої виконкомом Миролюбівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, в [ADDRESS] станом на 01.07.1990 року числиться колгоспний двір, членами якого були: [PERSON] (голова двору), [PERSON] (чоловік), [PERSON] (син) та [PERSON] (сина). Таким чином, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] належить по 1/4 частки житлового будинку з надвірними побудовами та спорудами по [ADDRESS] . [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 19 травня 1996 року, виданим Миролюбівською сільською радою Тернопільського району, про що зроблено актовий запис за №13. Згідно довідки за №235 від 18 березня 2019 року, виданої Миролюбівською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області встановлено, що на час смерті та після смерті [PERSON] у спірному житловому будинку були зареєстровані і проживали: [PERSON] (мати), [PERSON] (батько), [PERSON] (брат), [PERSON] (дружина брата), [PERSON] (племінник) та [PERSON] (племінник). Спадкоємцями першої черги за законом є мати [PERSON] та батько [PERSON] , які прийняли спадщину, шляхом фактичного вступу в управління і володіння спадковим майном. Відтак, [PERSON] та [PERSON] успадкували після смерті [PERSON] по 1/8 частини спірного житлового будинку. 12 вересня 2000 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 12 вересня 2000 року, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Тернопільського районного управління юстиції Тернопільської області України, про що зроблено актовий запис за №78 та довідкою за №151/362 від 18 липня 2007 року, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського районного управління юстиції. [INFO] народилась [PERSON] , батьками якої записано [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 16 жовтня 2002 року, виданим Миролюбівською сільською радою Тернопільського району, про що зроблено актовий запис за №15. [INFO] помер [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 24 березня 2005 року, виданим повторно відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського районного управління юстиції, Тернопільської області України, про що зроблено актовий запис за №22. Єдиним спадкоємцем першої черги за законом є його син [PERSON] . Згідно довідки за №237 від 18 березня 2019 року, виданої Миролюбівською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, на час смерті та після смерті [PERSON] в житловому будинку по [ADDRESS] проживали: [PERSON] (колишня дружина), [PERSON] (син), [PERSON] (невістка), [PERSON] (онук) та [PERSON] (онука). Отже, [PERSON] у встановлений законом строк прийняв спадщину, шляхом фактичного вступу в управління спадковим майном, оскільки продовжував проживати у спірному житловому будинку, здійснював за ним догляд. Згідно листа за №1259/01-16 від 16 травня 2019 року, наданого Тернопільською районною державною нотаріальною конторою встановлено, що спадкові справи після смерті [PERSON] та [PERSON] не заводились. Згідно заповіту посвідченого секретарем виконкому Миролюбівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області 25 січня 2011 року та зареєстрованого в реєстрі за №06, [PERSON] все належне їй майно, де б воно не було і з чого не складалось і на що вона за законом матиме право, на випадок смерті заповіла онуці [PERSON] [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 05 грудня 2011 року, виданим Миролюбівською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, про що зроблено актовий запис за №16. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина за заповітом на належне їй майно, у тому числі на 3/8 частини житлового будинку, що по [ADDRESS] , з яких: ј частина належала їй, як члену колгоспного двору та 1/8 - яку вона успадкувала після смерті сина. Єдиним спадкоємцем майна померлої за заповітом є [PERSON] . Інших спадкоємців за законом та за заповітом не має. Згідно довідки за №236 від 18 березня 2019 року, виданої Миролюбівською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, на час смерті та після смерті [PERSON] в житловому будинку по [ADDRESS] проживали: [PERSON] (син), [PERSON] (невістка), [PERSON] (онук) та [PERSON] (онука). На час смерті [PERSON] , [PERSON] виповнилось дев`ять років. Відтак, [PERSON] є малолітньою та вважається такою, що прийняла спадщину. Крім того, 23.10.2018 року [PERSON] , як законний представник [PERSON] , подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, за якою і було заведено спадкову справу № 474/2018 до майна померлої [INFO] [PERSON] . Постановою Першої Тернопільської державної нотаріальної контори за № 872/02-14 від 28 березня 2019 року, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті бабусі [PERSON] та за законом після смерті [PERSON] на житловий будинок, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Згідно інформаційних довідок за №1478 від 21.11.2018р., №1688 від 29.12.2018р., №1689 від 29.12.2018р., виданих Тернопільським районним бюро технічної інвентаризації встановлено, що станом на 01.01.2013р. державна реєстрації права власності на житловий будинок по [ADDRESS] за [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] не проведена. Суд, розглянувши справу, дослідивши та оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, виходячи із наступного. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР 1963 року. Відповідно до вимог п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України правила ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилась, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Враховуючи те, що спадщина після смерті [PERSON] відкрилась до 1 січня 2004 року та була фактично прийнята спадкоємцями, застосовуванню підлягають правила Цивільного кодексу Української РСР 1963 року. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 524 ЦК України (ред. 1963 р.), спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до вимог ст. 529 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963р., при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Згідно з вимогами ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963р., спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до вимог ч.1 ст.553 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963р., спадкоємець за законом або за заповітом вправі відмовитись від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. При цьому він може заявити, що відмовляється від спадщини на користь кого-небудь з інших спадкоємців, закликаних до спадкоємства за законом або за заповітом, а також на користь держави або окремих державних, кооперативних або інших громадських організацій. Наступне скасування спадкоємцем такої заяви не допускається. Встановлено та підтверджено матеріалами справи, що єдиними спадкоємцями першої черги за законом, після смерті [PERSON] є мати [PERSON] та батько [PERSON] , які прийняли спадщину, шляхом фактичного вступу в управління і володіння спадковим майном. Відтак, [PERSON] та [PERSON] успадкували після смерті [PERSON] по 1/8 частини спірного житлового будинку, однак спадкові прва не оформили. Інших спадкоємців за законом та заповітом до майна померлого [PERSON] судом не встановлено. Спадщина після смерті баби [PERSON] ( [INFO] ) відкрилась після 2004 року, а тому застосуванню підлягають норми Цивільного кодексу України 2004 року. Згідно з вимогами ч. 1 ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до вимог ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. В силу вимог ч. 1 ст.1236 ЦК України заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Згідно з вимогами ч. 1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до вимог ч. 1 ст.1269 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. В силу вимог ч. 1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з вимогами ч.4 ст.1268 ЦК України, малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Встановлено та підтверджено матеріалами справи, що [PERSON] , як спадкоємець за заповітом, у встановленому законом порядку прийняла спадщину після смерті [PERSON] Постановою державного нотаріуса Тернопільської районної державної нотаріальної контори позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на належні [PERSON] 3/8 частини спірного будинковолодіння, у зв`язку з відсутність правовстановлюючих документів. Таким чином, судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивач після смерті [PERSON] у встановленому законом порядку успадкувала належну їй 3/8 частини спірного будинковолодіння, однак, оформити спадкові права у нотаріальної конторі не має можливості, за відсутністю правовстановлюючих документів. Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, суд приходить до переконання, що за слід визнати за [PERSON] право власності на 3/8 частини житлового будинку загальною площею 146,2 кв.м., житловою площею 79,8 кв.м., з відповідною частиною господарських будівель і споруд по [ADDRESS] , у порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Щодо позовних вимог про визнання за [PERSON] права власності на 3/8 частини житлового будинку загальною площею 146,2 кв.м., житловою площею 79,8 кв.м., з відповідною частиною господарських будівель і споруд по [ADDRESS] , у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , слід зазначити наступне. Згідно з вимогами ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963р., спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до вимог ч.1 ст.553 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963р., який діяв на час смерті спадкодавця, спадкоємець за законом або за заповітом вправі відмовитись від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. При цьому він може заявити, що відмовляється від спадщини на користь кого-небудь з інших спадкоємців, закликаних до спадкоємства за законом або за заповітом, а також на користь держави або окремих державних, кооперативних або інших громадських організацій. Наступне скасування спадкоємцем такої заяви не допускається. Встановлено та підтверджено матеріалами справи, що єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] є його син [PERSON] [PERSON] у встановлений законом строк прийняв спадщину шляхом фактичного вступу в управління спадковим майном, оскільки продовжував проживати у спірному житловому будинку, здійснював за ним догляд. У шестимісячний строк, з дня відкриття спадщини, заяв про відмову від спадщини не подавав. Таким чином, відповідач вважається таким, що прийняв спадщину після смерті батька. Суд не приймає до уваги заяву [PERSON] про відмову від прийняття спадщини після смерті батька в користь доньки від 19.03.2019 року, оскільки така заява подана по спливу встановленого Законом строку, відтак, не має правового значення для вирішення даного спору. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд вважає, що у задоволені вимоги про визнання права власності за [PERSON] право власності на 3/8 частини житлового будинку загальною площею 146,2 кв.м., житловою площею 79,8 кв.м., з відповідною частиною господарських будівель і споруд по [ADDRESS] , у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , слід відмовити.

Outcome: partial