Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися в суд з позовом до Розтоківської сільської ради Рахівського району Закарпатської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позову зазначили, що [INFO], померла мати позивачів - [PERSON]. Після смерті останньої залишився, як спадкове майно, житловий будинок [ADDRESS], який їй перейшов у порядку спадкування за законом після смерті, [INFO] батька, [PERSON], вступивши в оперативне управління та володіння спадковим. Після смерті [PERSON], її діти, вони ж позивачі [PERSON] та [PERSON] в силу ст.549 ЦК УРСР фактично прийняли спадщину, [PERSON] вступивши в управління та володіння спадковим майном, а [PERSON] будучи на той час неповнолітньою. Звернувшись у нотаріальну контору із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері, їм було відмовлено у видачі такого, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на спадковий будинок. Враховуючи, що у погосподарських книгах Розтоківської сільської ради реєстрація зазначеного будинку була проведена за [PERSON], та враховуючи, що спорів з приводу предмету позову не існує, тому позивачі просять визнати за ними право власності по ? частині житлового будинку [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] Позивачка [PERSON] діючи в своїх інтересах та в інтересах [PERSON] підтримує позовні вимоги та просить задовольнити позов. Представник відповідача, Розтоківської сільської ради, в судове засідання не з'явився. Від сільської ради надійшла заява про розгляд справи без участі їхнього представник та зазначено, що виконком ради визнає позовні вимоги. Представник Реєстраційної служби Рухівського районного управління юстиції Закарпатської області в судове засідання не з»явився, у заяві, наданій суду, заперечень по даній справі не мають та просять справу розглянути без участі їхнього представника. Заслухавши позивачку, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами суд приходить до наступного висновку. Громадянка [PERSON] померла [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть від 11 липня 2002 року, що було видане виконкомом Розтоківської сільської ради Рахівського району, Закарпатської області Враховуючи, що гр.[PERSON] померла ще у 2002 році, тому суд застосовує норми Цивільного кодексу УРСР 1963 року. Відповідно до ст.524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Статтею 527 ЦК УРСР передбачено, що спадкоємцями можуть бути особи, які були живими на момент смерті спадкодавця. Статтею 529 ЦК УРСР, передбачено, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Відповідно до ст..548-549 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина вважається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він вступив в управління або володіння спадковим майном. Встановлено, що позивачі [PERSON] та [PERSON] являються дітьми спадкодавця [PERSON], що стверджено свідоцтвами про народження серії [NUMBER] від 20.10.1987 року та серії [NUMBER] від 20.03.1979 року, а отже, в силу ст. 529 ЦК УРСР являються спадкоємцями першої черги спадкування за законом. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, яким є житловий будинок [ADDRESS]. Згідно технічної документації зазначена будівля побудована у 1960 році, загальна площа приміщень складає 58,14 кв.м., а інвентаризаційна вартість становить 40527 гривень. Звернення позивачів до суду з вимогою визнання права власності на спадкове майно зумовлене порушенням їх права на отримання власності в порядку спадкування, згідно відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в їх користь, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на право власності на спадковий будинок. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Норми ст. 392 ЦК не застосовуються щодо вимог про визнання права власності на об'єкти самочинного будівництва (ч. 3 ст. 376 ЦК), оскільки особа не є власником, а лише заявляє вимогу про встановлення права власності на об'єкт самочинного будівництва. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, та інших нормативно-правових актів. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Згідно довідки виконавчого комітету Розтоківської сільської ради Рахівського району Закарпатської області № 842 від 18 травня 2015 року, житловий будинок, що знаходиться у [ADDRESS], дійно був зареєстрований за [PERSON], про що зроблено відповідний запис у по господарській книзі за 2001-2005 рр. №03 за особовим рахунком [NUMBER]. На підставі наведеного, суд констатує, що спірний житловий будинок не належить до об'єктів самочинного будівництва, а в даному випадку є об'єктом спадкових прав. Судом встановлено відсутність будь-якого майнового спору з приводу здійснення спадкових прав відносно будівлі житлового будинку, що являється предметом позову. Таким чином, беручи до уваги, що позивачі по справі є спадкоємцями першої черги спадкування за законом, у зв'язку з чим звернулася із заявою про прийняття спадщини, згідно положень ст. 549 ЦК УРСР, спадковий будинок належав на праві власності померлій [PERSON], будь-якого майнового спору з приводу спадкового майна не існує, тому, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Питання відшкодування судових витрат позивачами не ставилось.

Outcome: approved