Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-19 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] у вересні 2019 року звернувся до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що згідно наказу № 6к від 15.01.2018 року він прийнятий на роботу до Комунального некомерційного підприємства «Вовчанська центральна районна лікарня» (далі Вовчанська ЦРЛ) на 1,0 ставки (0,5 ставки лікаря-дерматовенеролога та 0,5 ставки лікаря-рентгенолога поліклініки. 22.08.2019 року директор Вовчанської ЦРЛ усно повідомив його, що відповідно до наказу № 249 від 20.08.2019 року його було притягнуто до дисциплінарної відповідальності та оголошено догану за те, що він начебто вимагав від двох пацієнток [PERSON] та [PERSON] по 50 грн. за надання висновків по їх флюорографічним знімкам, а також у зв`язку із надходженням скарги. Із вказаним наказом він зміг ознайомитись лише 27.08.2019 року та з`ясував, що підставою для притягнення його до дисциплінарної відповідальності є висновок комісії, викладений у акті службового розслідування, складеного на підставі наказу № 244 від 12.08.2019 року «Про створення робочої комісії щодо скарги на лікаря-рентгенолога [PERSON] ». Вказав, що факту вимагання ним грошей у пацієнтів, за що його було притягнуто до дисциплінарної відповідальності, не існувало, його було обумовлено з метою звільнення з роботи. Його не було ознайомлено із наказом про призначення та проведення службового розслідування, не роз`яснені його права, також він не був ознайомлений із актом службового розслідування. Директор Вовчанської ЦРЛ взагалі не мав можливості здійснювати перевірку заяв [PERSON] та [PERSON] , оскільки в заявах повідомляється про факт кримінального правопорушення. В акті службового розслідування та наказі № 249 від 20.08.2019 року не зазначено, в чому саме полягає порушення ним трудової дисципліни, не була встановлена його вина. Оскільки він не допускав порушень трудової дисципліни, свої службові обов`язки виконував та виконує добросовісно і у відповідності до законодавства, просив визнати неправомірним та скасувати наказ Вовчанської ЦРЛ від 12.08.2019 року за № 244 «Про створення робочої комісії щодо скарги на лікаря рентгенолога [PERSON] », висновок акту службового розслідування щодо [PERSON] , наказ Вовчанської ЦРЛ від 20.08.2019 року за № 249 «Про притягнення до дисциплінарного стягнення»; вирішити питання щодо судових витрат. Представник відповідача [PERSON] у відповідності до вимог ч. 1 ст. 178 ЦПК України, надав відзив, в якому заперечив проти задоволення позову [PERSON] з підстав того, що обставини, зазначені у позовній заяві, спростовуються заявами [PERSON] та [PERSON] на ім`я директора Вовчанської ЦРЛ, де останні повідомили про те, що вони 09.08.2019 року пройшли рентген грудної клітини, 12.08.2019 року звернулись за результатом, а лікар [PERSON] відповів, що повинно пройти 48 годин, проте він може поставити результати і сьогодні, але це коштуватиме відповідно 50 грн.; в зв`язку з чим просять прийняти міри до лікаря [PERSON] . Заступник директора Вовчанської ЦРЛ 12.08.2019 року пропонувала [PERSON] надати пояснення з приводу заяв пацієнтів. Про вказані обставини [PERSON] був обізнаний. Службове розслідування проводилось згідно наказу директора, у відповідності до «Правил внутрішнього трудового розпорядку». Накази директора Вовчанської ЦРЛ були видані у межах його компетенції. [PERSON] надавалась можливість ознайомитись із наказами та актом службового розслідування. Зазначив, що [PERSON] було притягнуто до дисциплінарної відповідальності саме за порушення трудової дисципліни, а не за порушення антикорупційного законодавства. Просив у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. \~ \~ \~ \~Позивач та його представник у судове засідання не з`явились, повідомлялись про час та місце його проведення завчасно та належним чином. Позивач надав письмові заяву та пояснення про підтримання позовних вимог у повному обсязі та розгляд справи за його відсутності. Представники відповідача під час судового розгляду позовні вимоги не визнали, просили відмовити у їх задоволенні, посилаючись на заперечення, викладені у відзиві. Суд вислухавши пояснення представників відповідача, допитавши свідків та дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду по захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Як встановлено під час судового розгляду, згідно витягу з наказу Вовчанської ЦРЛ № 6к від 15.01.2018 року «Про прийняття», [PERSON] прийнятий на 1,0 ставки (0,5 ставки лікаря-дермотовенеролога та 0,5 ставки лікаря-рентгенолога) поліклініки з 16.01.2019 року (а.с. 10). 12.08.2019 року [PERSON] та [PERSON] звернулись із заявами до директора Вовчанської ЦРЛ, згідно яких [PERSON] , за результатами огляду вимагав 50 грн. (а.с. 15-16). Наказом Вовчанської ЦРЛ за № 244 від 12.08.2019 року «Про створення комісії щодо скарги на лікаря рентгенолога [PERSON] » була створена робоча група; зазначено про необхідність надати лікарю-рентгенологу [PERSON] та лаборанту-рентгенологу [PERSON] пояснення щодо скарг громадянок; зазначено про необхідність комісії розібрати даний випадок та надати пропозиції (а.с. 12). 12.08.2019 року лікар-рентгенолог [PERSON] надав пояснення директору Вовчанської ЦРЛ з приводу скарг [PERSON] та [PERSON] , яким було 09.08.2019 року зроблене обстеження органів грудної клітки флюорографія. Зазначив, що сьогодні, 12.09.2019 року о 09 год. 20 хв. до нього звернулась жінка з проханням достроково отримати висновок флюорографічного обстеження їй та її подрузі, на що він відповів, що висновок буде через 48 годин. Більше із нею не спілкувався (а.с. 14). Відповідно до акту службового розслідування, робочою групою було проведено службове розслідування стосовно скарги [PERSON] та [PERSON] , щодо вимагання коштів за видачу результатів флюорографічного дослідження 12.08.2019 року, яке вони проходило 09.08.2019 року. Громадянки звернулись до лікаря-рентгенолога [PERSON] щоб він надав їм результати обстеження, на що він став вимагати з них за результати по 50 грн. Цей факт викладено в заявах громадянок та був підтверджений в телефонному режимі громадянкою [PERSON] . Комісія пропонує винести лікарю-рентгенологу догану (а.с. 11). Згідно наказу Вовчанської ЦРЛ за № 249 від 20.08.2019 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», лікарю-рентгенологу флюорографічного кабінету поліклініки [PERSON] винесено догану. Зазначено, що 12.08.2019 року лікар-рентгенолог флюорографічного кабінету поліклініки [PERSON] під час виконання своїх службових обов`язків пропонував пацієнтам: [PERSON] та [PERSON] , які проходили флюорографічне обстеження органів грудної клітини, надати йому неправомірну вигоду, грошові кошти в сумі 50 грн. від кожної за надання медичного висновку. Вказаний факт знайшов своє підтвердження в ході перевірки актом службового розслідування, створеної робочою групою наказ № 244 від 12.08.2019 року, згідно заяв пацієнтів [PERSON] та [PERSON] . Даний вид послуги не відноситься до переліку платних послуг, які надаються КНП «Вовчанська ЦРЛ» (а.с. 13). Як зазначено у акті від 21.08.2019 року, начальник відділу кадрів звернулась до лікаря-рентгенолога флюорографічного кабінету [PERSON] з проханням ознайомитись із наказом № 249 від 20.08.2019 року про винесення йому догани. Ознайомитися з наказом [PERSON] відмовився (а.с. 17). Допитані під час судового розгляду в якості свідків [PERSON] та [PERSON] пояснили, що 12.08.2019 року вони звертались до лікаря-рентгенолога Вовчанської ЦРЛ Рєзнікова С.С. щодо видачі їм результатів флюорографічного дослідження 12.08.2019 року, яке вони проходило 09.08.2019 року. Лікар [PERSON] почав вимагати у них по 50 грн. за видачу необхідних висновків. Обурившись, вони звернулись до керівника лікарні, написавши відповідні письмові звернення. Відповідно до ст. 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. Дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) працівника (ч. 1 ст. 147-1 КЗпП України). За правилами ст. 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Під порушенням трудової дисципліни мається на увазі невиконання чи неналежне виконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на працівника трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку. Роботодавець має встановити, чи немає обставин, які виключають дисциплінарне провадження щодо працівника, до яких зазвичай відносяться: відсутність події або складу дисциплінарного проступку; вина або дії особи у стані крайньої необхідності; наслідки порушення; закінчення терміну, передбаченого для накладення дисциплінарного стягнення. Закон не вимагає, щоб порушення обов`язково призводило до будь-яких шкідливих наслідків. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності достатньо, щоб був зафіксований сам факт порушення, а наявність чи відсутність шкідливих наслідків може бути врахована тільки при визначенні тяжкості проступку та виборі виду дисциплінарного стягнення. Водночас вина, як одна з ознак порушення трудової дисципліни, є цілком необхідною для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності, наявність якої має бути обов`язково доведена роботодавцем. Критерієм, за яким визначається наявність вини в діях працівника, є належна турбота працівника про виконання трудових обов`язків. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що підставою притягнення лікаря-рентгенолога [PERSON] до дисциплінарної відповідальності були виключно звернення [PERSON] , [PERSON] та акт службового розслідування. \~ \~ \~ \~Зазначене підтвердили під час судового розгляду представники відповідача. \~ \~ \~ \~Разом з тим, зміст акту службового розслідування дозволяє дійти висновку, що комісія прийшла до висновку про доцільність винесення лікарю-рентгенологу [PERSON] догани, виключно зі змісту заяв [PERSON] , [PERSON] та телефонної розмови із [PERSON] , без належного встановлення об`єктивних обставин, що підтверджують вину самого лікаря, ґрунтується на припущеннях. \~ \~ \~ \~Наведені недоліки акту службового розслідування нівелюють доказову силу такого документу, а відтак такий акт не може прийматись судом до уваги в якості доказу щодо вимагання коштів за видачу флюорографічного дослідження лікарем-рентгенологом [PERSON] . \~ \~ \~ \~Таким чином, суд приходить до висновку про скасування наказу Вовчанської ЦРЛ за № 249 від 20.08.2019 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», як такого, що виданий без належного встановлення вини лікаря-рентгенолога [PERSON] . \~ \~ \~ \~Щодо позовних\~вимог про\~визнаннянеправомірним та скасування наказу Вовчанської ЦРЛ від 12.08.2019 року за № 244 «Про створення робочої комісії щодо скарги на лікаря рентгенолога [PERSON] », висновку акту службового розслідування щодо [PERSON] , суд зазначає наступне. \~ \~ \~ \~Оспорювані позивачем вказані наказ від 12.08.2019 року за № 244 та висновок акту по суті є документами, в яких зафіксована процедура перевірки проведення необхідних дій створення робочої групи та її діяльність, самі по собі не є документами, що порушують права та інтереси позивача, а тому не можуть бути визнані неправомірними та скасовані. Суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, які передбачають рівність прав сторін щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості та обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як зазначено у ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги позивача такими, що підлягають частковому задоволенню. Інші, наведені сторонами доводи в обґрунтування своїх позицій, не спростовують наведених висновків суду. Як зазначає Європейський суд з прав людини в своїй усталеній практиці, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010 року). На підставі викладеного,

Outcome: partial