Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-15 00:00:00

[PERSON] у травні 2016 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення інфляційних втрат у зв'язку із простроченням грошового зобов'язання, вказавши, що 06.03.2012 року він позичив [PERSON] 28000 грн., про що відповідачем було написано розписку. Термін повернення коштів був визначений до 15.03.2013 року. Оскільки [PERSON] кошти в сумі 28000 грн. 15.03.2013 року не повернув, то [PERSON] звернувся до суду з позовом. Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси, яке набрало законної сили 08.01.2014 року було задоволено позов [PERSON] та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] грошові кошти в сумі 28000 грн. основного боргу та 1274 грн. відсотки за користування грошовими коштами. 03.03.2014 року позивач отримав виконавчий лист по даному рішенню суду, на підставі якого 04.03.2014 року було відкрито виконавче провадження. На час звернення до суду [PERSON] рішення суду не виконав, а тому на думку позивача, повинен сплати інфляційні втрати за весь час прострочення, тобто з 16.03.2013 року по 14.09.2016 року в розмірі 24742,28 грн. Представник позивача [PERSON] судовому засіданні 01.11.2016 року уточнив позовні вимоги та просив стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] інфляційні втрати у зв'язку із простроченням грошового зобов'язання за період з 16.03.2013 року по 14.09.2016 року в сумі 19770,88 грн. та понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 551,20 грн.. В судове засідання представник позивача [PERSON] надав заяву, в якій просиві справу розглянути без його участі, а також підтримав уточненні 01.11.2016 року позовні вимоги, просив їх задоволити та не заперечував проти заочного розгляду справи. Справу розглянуто за відсутності відповідача [PERSON], повідомленого про час та місце судового засідання шляхом направлення повісток про виклик за адресою зареєстрованого місця проживання, стосовно якого суд не має відомостей про причину неявки, та згідно ст. 224 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи Суд оголосивши заяву представника позивача, дослідивши письмові докази встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в строк відповідно до вказівок закону, договору. Частиною 3 статті 61 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 24.12.2013 року (справа № 711/9169/13-ц) стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] грошові кошти в розмірі 28000,00 грн. основного зобов'язання та 1274,00 грн. проценти за користування грошовими коштами, та судові витрати, що складаються з судового збору в сумі 280,00 грн. та витрат на телеграму в розмірі 8,65 грн., а всього 29562,65 грн. (а.с. 4). На підставі вказаного рішення суду, яке набрало законної сили 08.01.2014 року, було видано виконавчий лист 03.03.2014 року (а.с. 5). 04.03.2014 року державним виконавцем Придніпровського ВДВС Черкаського МУЮ було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 42370524 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] боргу в сумі 29562,65 грн. (а.с. 9). Відповідно до листа Придніпровського відділу державної виконавчої служби м. Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області від 12.10.2016 року № 22086 (а.с. 25-26) по провадженню № 42370524 з примусового виконання виконавчого листа у справі № 711/9169/13, виданого 03.03.2014 року Придніпровським районним судом м. Черкаси по стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] боргу в сумі 29562,65 грн. на даний час проводяться виконавчі дії. За час проведення виконавчих дій від [PERSON] надходили грошові кошти: 05.06.2014 року - 1500,00 грн., 17.10.2014 року - 1500,00 грн., 27.04.2016 року - 1000,00 грн., 11.05.2016 року - 1000,00 грн., які було перераховано на рахунок стягувача. Залишок боргу по основному зобов'язанню згідно виконавчого документа становить 25062,63 грн. Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином з [PERSON] на користь [PERSON] необхідно стягнути інфляційні втрати у зв'язку із простроченням грошового зобов'язання. Розмір інфляційних втрат за період з 16.03.2013 року по 14.09.2016 року (в межах позовних вимог) складає: Період заборгованостіСума боргу (грн.)Сума погашеного боргу за періодСукупний індекс інфляції за періодІнфляційне збільшення суми боргу 16.03.2013-04.06.201428000,000110,9%3051,93 05.06.2014-16.10.201426500,001500,00107,7%2041,50 17.10.2014-26.04.201625000,001500,00158,02%14504, 74 27.04.2016-10.05.201624000,001000,00100,1%24,00 11.05.2016-14.09.201623000,001000,00101,19%273,77 УСЬОГО 19895,94 грн. В той же час позивач просив стягнути 19770,88 гривень, а суд враховуючи принцип диспозитивності у цивільному процесу, не може вийти за межі позовних вимог в бік збільшення стягуваної суми. Відповідач не надав своїх заперечень проти розрахунку заборгованості. За таких обставин розглядаючи справу в межах заявлених вимог, оцінивши докази надані позивачем, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, а саме з відповідача на користь позивача необхідно стягнути інфляційні втрати у зв'язку із простроченням грошового зобов'язання за період з 16.03.2013 року по 14.09.2016 року в сумі 19770 грн. 88 коп. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved