Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-22 00:00:00

[PERSON], представник за дорученням для надання безоплатної вторинної правової допомоги № 2204-0000085 від 20.04.2016 року [PERSON], звернувся до суду з даним позовом в інтересах останньої, посилаючись на те, що [PERSON] та [PERSON] перебували у цивільному шлюбі з 2010 року. Від спільного проживання у них народився син - [PERSON], [INFO]. Сімейні стосунки між ними не склались, у звязку з чим вже значний період часу [PERSON] проживає окремо та на її утриманні знаходиться дитина. З часу припинення шлюбних стосунків, відповідач свої обовязки щодо виховання та утримання дитини виконує неналежним чином, коштів на її утримання добровільно не надає. Доходи [PERSON] не значні, їй самостійно важко утримувати дитину. [PERSON] має нерегулярний заробіток, однак цілком здорова, працездатна людина, яка в змозі заробляти кошти на утримання дитини, інших неповнолітніх дітей та непрацездатних утриманців не має. А тому, просить суд стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн., щомісячно, до досягнення ним повноліття. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала та суду пояснила, що з 2010 року проживала з відповідачем однією сімєю без реєстрації шлюбу. Від спільного проживання в них народився син [PERSON], [INFO]. На протязі останніх півтора року разом із [PERSON] не проживає. Син проживає разом з нею та повністю знаходиться на її утриманні. Син відвідує садочок, за який вона щомісяця сплачує кошти, одягає та годує його, забезпечує усім необхідним. У неї на утримання знаходиться ще одна неповнолітня дитина, а тому їй важко самостійно виховувати та утримувати двох дітей. Після припинення спільного проживання, [PERSON] давав для сина лише три рази по 100 грн. Оскільки відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, однак є здоровою та працездатною людиною, вважає, що він зобовязаний утримувати дитину та надавати їй матеріальну допомогу на її утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісяця до досягнення сином повноліття. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позов підтримав, з підстав викладених у ньому. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав частково та суду пояснив, що перебував із позивачем у фактичних шлюбних стосунках, від яких у них народилась спільна дитина син [PERSON]. Підтвердив, що півтора року з [PERSON] разом не проживає, син проживає з позивачем, допомогу на його утримання він надавав не регулярно, оскільки не працює. Стверджував, що не зможе сплачувати аліменти в розмірі визначеному позивачем, оскільки в м.Шепетівка важко знайти роботу з великою заробітною платою, а на невелику він не погоджується. А тому, не заперечував проти стягнення із нього аліментів в мінімальному розмірі, а саме: 200 грн. щомісяця. Вислухавши пояснення позивача та його представника, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов підлягаючим задоволенню з наступних підстав. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов підлягаючим задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Згідно ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] проживали однією сімєю без реєстрації шлюбу з 2010 року в с. Городище Шепетівського району Хмельницької області. Від спільного проживання у сторін народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про його народження серії 1-БВ №156925, виданим 12.09.2011 року виконавчим комітетом Городищенської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області. Згідно довідки № 582 від 25.04.2016 року, виданої виконкомом Городищенської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області, неповнолітні діти: син [PERSON], [INFO], донька [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO], проживають разом з позивачкою [PERSON], [INFO], в с.Городище, по вул.В.Котика, буд. 34, Шепетівського району, Хмельницької області. Відповідач же [PERSON], [INFO], проживає окремо, а саме: в с.Городище по вул. Першотравнева, буд. 52, Шепетівського району, Хмельницької області. Позивач [PERSON] в даний час не працює, згідно довідки № 472 від 15.04.2016 року, виданої ВДВС Ізяславського РУЮ, отримує аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] до досягнення нею повноліття в розмірі 436 грн. 50 коп. щомісяця. Крім того, знаходиться на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Шепетівської РДА і отримує щомісяця одноразову допомогу при народженні дитини у розмірі 1271 грн. 11 коп. Вказане підтверджується довідкою № 500 від 14 квітня 2016 року, виданою Управлінням праці та соціального захисту населення Шепетівської РДА. Відповідач офіційно не працевлаштований, з пояснень останнього, має тимчасові підробітки. Аналізуючи всі досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності та враховуючи, що відповідач є здоровою, працездатною особою, однак на даний час не працює, що свідчить про нерегулярність його доходів, разом з дитиною не проживає та не допомагає позивачу її утримувати, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з нього аліментів в твердій грошовій сумі. Отже, вимоги позивача [PERSON] щодо стягнення аліментів в твердій грошовій сумі з [PERSON] є справедливими, обґрунтованими та підставними. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує прожитковий мінімум для дитини віком до 6 років, який на день розгляду справи становить 1228 грн. і передбачений ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2016 рік», відсутність у відповідача інших утриманців, обовязок утримувати дітей також і матірю, тому знаходить визначити розмір аліментів, що підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача на утримання дитини у розмірі 500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, оскільки сторони, які є батьками неповнолітнього [PERSON] в рівній мірі несуть обовязки щодо його виховання та утримання, і такі у виді матеріального утримання не можуть бути повністю покладені виключно на позивача Доводи відповідача про його матеріальну неспроможність сплачувати аліменти на утримання дитини у визначеному позивачем розмірі, суд до уваги не приймає, оскільки згідно ст.180 СК України\~обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері, так і батька. Також, згідно із\~ст. 141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обов'язків щодо дитини. Крім того, за змістом\~ст. 150 СК України\~батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток і утримувати дитину до досягнення нею повноліття на рівні, який дозволяє забезпечити її повноцінне життя. Відповідно до ч. 1 ст. 18 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, батьки несуть однакову відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне позов задовольнити в повному обсязі. Також, на підставі\~п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України\~рішення в частині стягнення аліментів підлягає обов'язковому негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. А тому, суд вважає, що судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved