Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-05 00:00:00

[PERSON] (надалі по тексту - Позивач) звернувся до суду з позовом до фізичної особи - підприємця [PERSON] (надалі по тексту - Відповідач), з вимогами стягнути з відповідача на його користь кошти в розмірі 7 417,62 грн., а саме: суму попередньої оплати в розмірі 6 020 грн. комісію банку 60,20 грн., інфляційні витрати в розмірі 264,88 грн., 3% річних в розмірі 72,54 грн. та моральну шкоду в розмірі 1000 грн. Позивач в обґрунтування своєї позиції зазначає, що 10.02.2016 року він розмістив запит на постачання запчастин для автомобіля КІА Certo (блок-фара ліва та блок-фара права) на Інтернет -ресурсі zapchast.com.ua. Серед отриманих ним пропозицій була пропозиція Відповідача, в якій він пропонував здійснити постачання 2-х фар за ціною 4 300,00 грн. за кожну протягом 4-7 днів. Позивач уклав з Відповідачем усну угоду по телефону, згідно якої Позивач повинен був перерахувати Відповідачу попередню оплату в розмірі 70% від вартості замовлення на розрахунковий рахунок, в свою чергу Відповідач повинен був поставити запчастини у 4-7 денний термін і надіслати їх Новою поштою за накладеним платежем в сумі залишку платежу 2 580,00 грн. В той же день Позивач надіслав на рахунок-фактур Відповідача суму повної вартості запчастин в розмірі 6 020, 00 грн. Протягом 20 днів Позивач вів щоденні переговори з Відповідачем щодо поставки зазначеного товару або повернення коштів. 02.03.2016 року Позивач звернувся до Відповідача з офіційним листом - вимогою про повернення коштів в розмір 6 020,00 грн. та до цього часу від Відповідача нічого не отримав. Позивач в судове засідання не з'явились, подав заяву в якій просив розглядати справу за його відсутності. Одночасно зазначив, що позов підтримує та не заперечує проти проведення заочного розгляду справи за відсутності відповідача. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Заяву про розгляд справи за його відсутності суду не надав. На підставі ст.ст. 169, 224 ЦПК України суд вважає можливим провести заочний розгляд справи за відсутності сторін, та ухвалити заочне рішення по справі, на підставі наявних в ній доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши докази по справі, дійшов до наступного висновку. Так, 10.02.2016 року між Позивачем та Відповідачем було укладено усний договір купівлі-продажу товару. Позивач надіслав на рахунок-фактур Відповідача суму повної вартості запчастин в розмірі 6 020, 00 грн., що підтверджується квитанцією (а.с.12). 02.03.2016 року Позивач звернувся до Відповідача з офіційним листом - вимогою про повернення коштів в розмір 6 020,00 грн. (а.с.13). Відповідно до ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням. Зокрема ст. 206 ЦК України передбачає наступне, усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність. Правочини на виконання договору, укладеного в письмовій формі, можуть за домовленістю сторін вчинятися усно, якщо це не суперечить договору або закону. Відповіно у ст. 530 ЦК передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Ст. 614 ЦК України визначено, що вина як підстава відповідальності за порушення зобов'язання: особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом, особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання; відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання; правочин, яким скасовується чи обмежується відповідальність за умисне порушення зобов'язання, є нікчемним. Посилання Позивача про стягнення з Відповідача на користь Позивача пені з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, є необґрунтованими, оскільки зазначеним договором така штрафна санкція непередбачена, а відповідно до Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» суб'єктами, на які поширюється дія зазначеного закону є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та господарювання, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, проте Позивач до жодної категорії осіб, визначених зазначеним Законом України, не відноситься. Тому, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог Позивача про стягнення коштів, частково, та вважає за необхідне стягнути з Відповідача на користь Позивача суму попередньої оплати в розмірі 6 020, 00 гн., 60,20 грн. комісію банку. Крім того, суд вважає з необхідне стягнути з Відповідача на користь Позивача 551 ( п`ятсот п`ятдесят одна) грн. 21 коп. судового збору. В іншій частині позовних вимог слід відмовити.

Outcome: partial