Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-09 00:00:00

Адвокат Яременко В. В. звернувся в інтересах [PERSON] до відповідачів з позовом, в якому на підставі ст. ст. 16, 174, 1174 ЦК України, ст. 56 Конституції України, ст.19 Закону України «Про національну поліцію» просив стягнути з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України в Рівненській області моральну шкоду у сумі 30000 гривень, завдану поліцейськими під час здійснення ними своїх повноважень. В обґрунтування заяви посилався на те, що 17 грудня 2018 року відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю позивача. Внаслідок протиправної бездіяльності поліцейських, яка полягала у неналежному виконанні службових обов`язків, складанні протоколів про адміністративне правопорушення на двох водіїв, невстановленні всіх обставин ДТП, невизначенні особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, позивачу завдано моральну шкоду, яку його представник просив відшкодувати. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити, дали пояснення згідно доводів, викладених у позовній заяві. Представник відповідача - Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України в судове засідання не з`явився, подав відзив на позов, в якому позовні вимоги не визнав. Позивачем не надано доказів в обґрунтування заподіяння моральної шкоди, протиправності діянь її заподіювача, наявності причинного зв`язку та вини відповідачів в її заподіянні. Дії інспектора Ірклієнко А.П. щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення були законними, відсутні доводи на обґрунтування розміру заподіяної шкоди. Відповідач - поліцейський роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України капрал поліції Ірклієнко А.П. в судове засідання не з`явилася, про час та місце слухання справи повідомлялася належним чином, про причини неявки не повідомила, відзиву на позов не подала. Представник відповідача - Головного управління Державної казначейської служби України у Рівненській області в судове засідання не з`явився, подав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, відзиву на позов не подав. Дослідивши документи і матеріали справи, давши оцінку доказам, що мають значення для справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги не обґрунтовані, а тому не підлягають задоволенню. Згідно дослідженого протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №407306 від 17 грудня 2018 року, складеного відповідачем - капралом поліції Ірклієнко А. П. , [PERSON] 17 грудня 2018 року о 18 годин 20 хвилин на автодорозі Н-25 Городище-Рівне- Старокостянтинів 108 км + 700м в порушення п.2.3.б та п.13.3. Правил дорожнього руху, керуючи автомобілем КІА SPORTAGE, що має номерний знак [NUMBER] , допустив неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою, не вибрав безпечного інтервалу, внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом марки «RENAULT Premium» номерний знак [NUMBER] , з напівпричепом «Kogel SN24» номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який рухався по смузі зустрічного руху, внаслідок чого автомобілі отримали механічні ушкодження. Постановою Сарненського районного суду Рівненської області від 20 лютого 2019 року провадження у справі про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито в зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Постановою Рівненського апеляційного суду від 19 квітня 2019 року вказана постанова відносно [PERSON] залишена без змін. Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №407305 від 17 грудня 2018 року, складеного відповідачем Ірклієнко А. П. , [PERSON] 17 грудня 2018 року о 18 год. 20 хв. на автодорозі Н-25 Рівне-Городище-Старокостянтинів 108 км+500м, керуючи транспортним засобом Renault Premium д.н.з. [NUMBER] з напівпричепом Kogel SN24 д.н.з. [NUMBER] , не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, не вибрав безпечного інтервалу, внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом KIA Sportage д.н.з [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , який рухався в смузі зустрічного руху, внаслідок чого транспортні засоби зазнали механічних ушкоджень, чим порушив п.2.3б, 13.3 ПДР України. Постановою Костопільського районного суду Рівненської області від 6 лютого 2019 року справу відносно [PERSON] за ст.124 КУпАП закрито в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Постановою Рівненського апеляційного суду від 15 березня 2019 року вказана постанова залишена без змін. Згідно рахунку-фактури №1 від 4 січня 2019 року вартість завданих збитків [PERSON] в результаті ДТП становить 212830 гривень. Відповідно до висновку транспортно-трасологічного дослідження Рівненського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України № 3.1-ВД/19 від 15 січня 2019 року, складеного за заявою [PERSON] , вірогідне місце зіткнення транспортних засобів відбулось ближче до правого краю проїзної частини автодороги Городище-Рівне- Старокостянтинів, зі сторони м. Рівне в напрямку до м. Сарни. У зв`язку з відсутністю достатньої сукупності слідової інформації встановити більш точно координати зіткнення в абсолютних величинах неможливо. Згідно ст. 19 Закону України «Про національну поліцію» у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Держава відповідно до закону відшкодовує шкоду, завдану фізичній або юридичній особі рішеннями, дією чи бездіяльністю органу або підрозділу поліції, поліцейським під час здійснення ними своїх повноважень. Вказана норма кореспондується із положеннями статті 56 Конституції України, статей 1173, 1174 ЦК України, норми Цивільного кодексу України визначають, що шкода, завдана незаконними діяннями органу влади, або її службової особи відшкодовується незалежно від їх вини. Частиною другою статті 1167 ЦК України визначено перелік випадків відшкодування моральної шкоди органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим, органом місцевого самоврядування, фізичною або юридичною особою, яка її завдала. Зазначений перелік не є вичерпним - пункт 3 частини 2 зазначеної статті передбачає наявність інших випадків, передбачених законом. Способи відшкодування моральної шкоди особі, яка має право на таке відшкодування внаслідок порушення її прав, а також визначення поняття такої шкоди визначені статтею 23 ЦК України. Пунктом 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди передбачено, що обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають наявність такої шкоди, протиправні діяння її заподіювача; наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправними діяннями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. При цьому суд з`ясовує факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань, втрати немайнового характеру. З огляду на положення закону про відповідальність за незаконні діяння службової особи органу державної влади незалежно від вини, для вирішення спору по суті встановленню підлягають обставини таких складових правопорушення як наявність шкоди, протиправність діяння заподіювача шкоди та причинного зв`язку між шкодою та протиправними діяннями. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. З наданих позивачем та досліджених судом письмових доказів вбачається, що протоколи у відповідності до положень статей 254, 255 КУпАП оформлені не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення осіб, які вчинили правопорушення, зміст протоколів відповідає вимогам статті 256 КУпАП. Правова оцінка, надана Рівненським апеляційним судом у постанові від 19 квітня 2019 року, щодо порушення поліцейським УПП в Рівненській області вимог розділу VIII Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 7 листопада 2015 року № 1395 (у редакції, чинній на день складання протоколів про адміністративні правопорушення), стосувалась безпідставного обґрунтування висновку суду першої інстанції про наявність вини в діяннях іншого водія, та у відповідності до частини сьомої статті 82 ЦПК України не є обов`язковою для суду як підстава для звільнення від доказування. Сканована копія схеми до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 407306 від 17 грудня 2018 року у формі додатку до висновку транспортно-трасологічного дослідження Рівненського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України № 3.1-ВД/19 від 15 січня 2019 року не дає змоги визначити її зміст. Доводи позивача про протиправність висновку Ірклієнко А. П. щодо наявності складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 КУпАП, в діяннях двох водіїв - учасників дорожньо-транспортної пригоди, є необґрунтованими, оскільки такий висновок на стадії складання протоколу не може бути виключеним. Суд бере до уваги, що позивач у відповідності до повноважень, визначених ст.ст. 268, 269 КУпАП, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та потерпілого, був наділений правом заявляти клопотання, в т. ч. з питань повторного огляду місця події, фіксації вихідних даних та призначення авто-технічної експертизи для висновку про наявність технічної можливості уникнення зіткнення з іншим транспортним засобом. Позивачем не доведено, що дії Ірклієнко А. П. при складанні протоколів вчинені не на підставі, не у межах повноважень та не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України , розділами ІІ, VІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 7 листопада 2015 року № 1395 (у редакції, чинній на день складання протоколів про адміністративні правопорушення). Таким чином, обставини протиправності діянь відповідачів, причинного зв`язку між шкодою та протиправними діяннями, а відтак, що їхньою бездіяльністю позивачеві була заподіяна моральна шкода, не підтверджені достатніми доказами, в зв`язку з чим у задоволенні позову слід відмовити. На підставі вищевикладеного, ст.ст. 1167, 1173, 1174 ЦК України, 245, 254, 255, 256 КУпАП,

Outcome: dismissed