Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою. Позивачі в позовній заяві зазначали, що вони є співвласниками житлового будинку №37 з господарськими будівлями та спорудами, які розташовані за адресою: [ADDRESS]. Їхньою сусідкою є відповідач [PERSON], яка в 1999 році без відповідних дозволів та погоджень із державними органами побудувала два двоповерхові будинки, гараж, погріб та металеву конструкцію під курятник. Вказані огорожі знаходяться на відстані близько 0,5 метра від огорожі, що порушує вимоги п.3.17 Б.2.4.-1-94 «Планування та забудова міських та сільських поселень», згідно яких відстань до межі сусідньої ділянки від найбільш виступної конструкції стіни має бути не меншою ніж 1,0 метр, при цьому, повинно бути забезпечене лаштування необхідних інженерно-технічних заходів, що запобігатимуть стіканню атмосферних опадів з покрівель та карнизів на територію суміжних ділянок. Вищевказане порушення підтверджується протоколом виїзної комісії Княжицької сільської ради Броварського району Київської області та листами сільського голови Княжицької сільської ради Броварського району Київської області, Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області. До сараю відповідача було проведено газове постачання, що не відповідає протипожежним нормам, це створює реальну загрозу вибуху газу, що може призвести до пошкодження його майна, втрати здоров'я. Також має місце затінення земельної ділянки позивача, оскільки прибудова знаходиться на захід від його будинку. Відповідачем не було встановлено стічних труб на даху одного із будинків для атмосферних опадів, таким чином вода із даху потрапляє прямо на подвір'я будинку, що в свою чергу призводить до значних незручностей в користуванні земельною ділянкою. На неодноразові звернення до органів місцевого самоврядування, організацій, установ, а також на усні вимоги виправити вказані порушення, [PERSON] не реагує, тому позивач змушений звернутися із позовом до суду. Посилаючись на викладене, позивач просив суд зобов'язати [PERSON] усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], шляхом знесення самочинно збудованого двоповерхового будинку, гаража, погребу та металевої конструкції (прибудови) під курятник та шляхом переміщення птиці на відстань, яка визначена ветеринарно-санітарними вимогами утримання птиці в особистих селянських господарствах. В судовому засіданні позивачі [PERSON] та [PERSON] і їхній представник [PERSON] позовні вимоги підтримали, надали суду пояснення аналогічні позовній заяві, просили суд задовольнити позов в повному обсязі. В судовому засіданні відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] заперечували проти задоволення позову, пояснили, що відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю, виданого на підставі рішення VIII сесії ХХІІ скликання Княжицької сільської ради Броварського району Київської області від 21 листопада 1995 року, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,313 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Рішенням виконавчого комітету Княжицької сільської ради депутатів Броварського району Київської області №39 від 24 червня 1997 року, відповідачу [PERSON] дозволено будівництво по індивідуальному проекту двоповерхового будинку загальною площею 191,76 кв.м. та господарських будівель: погребу 3,7х5,0м., гаражу 5,0х8,6м., приміщення для інвентарю 5,28х14,13м., літної кухні 5,28х4,8м., зі знесенням старого будинку за адресою: [ADDRESS]. У відповідача є будівельний паспорт на забудову земельної ділянки, площею 0,30 га відповідно до проекту індивідуальної забудови, в якому є план забудови садиби відповідача, погоджений із начальником служби державного пожежного нагляду, головним санітарним лікарем та головним архітектором відділу містобудування та архітектури Госпрозрахункового проектно-виробничого архітектурно-планувального бюро. На сьогоднішній день будинок є недобудований і в матеріалах справи немає доказів того, що будинок не є самочинною забудовою, тому ставити питання про його знесення до введення в експлуатацію не є законним. Також представник відповідача [PERSON] зазначала, що курник - це є не будівлею чи металевою конструкцією, а огороджений сіткою клаптик землі, на який влітку відповідач випускає пару курей. Позивач не надав суду висновок щодо порушення відповідачем санітарних норм та правил, тому питання про переміщення курнику є недоцільним та необґрунтованим. Посилаючись на викладене, просила суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. В судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що він працює землевпорядником Княжицької сільської ради Броварського району Київської області і у складі земельної комісії виїжджав на земельну ділянку за адресою: [ADDRESS], було обміряно межі земельної ділянки, в результаті чого складено акт обстеження. На земельну ділянку за заявами осіб комісія виїжджала декілька разів, свідок також показав, що курник - металева конструкція знаходиться на межі земельних ділянок сторін під вікнами житлового будинку позивача [PERSON]. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом позивачі [PERSON] та [PERSON] є власниками житлового будинку із відповідними надвірними будівлями, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] (а.с.7). Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЕ №991951, на підставі рішення 13 сесії 05 скликання Княжицької сільської ради Броварського району Київської області №924 від 26 червня 2007 року, виданого 24 грудня 2007 року, позивач [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,1000 га, розташованої за адресою: [ADDRESS] (а.с.8). Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серія ІІІ-КВ №033212, виданого на підставі рішення VIII сесії ХХІІ скликання Княжицької сільської ради Броварського району Київської області від 21 листопада 1995 року, відповідач [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,313 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.56). Згідно із листом відділу містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства №68 від 20 липня 1999 року, при обстеженні на місці відділом встановлено, що [PERSON] самовільно без оформлення технічної документації збудувала гараж розмірами 5,6х8,6м., погріб - 5,6х3,7м. та розпочала будівництво житлового будинку розмірами 14,13х10,28м. і господарської будівлі розмірами 5,20х10,40м.. За самовільне будівництво [PERSON] притягнута до адміністративної відповідальності і їй дано припис про припинення будівництва (а.с.12). Рішенням виконавчого комітету Княжицької сільської ради депутатів Броварського району Київської області №39 від 24 червня 1997 року, відповідачу [PERSON] дозволено будівництво по індивідуальному проекту двоповерхового будинку загальною площею 191,76 кв.м. та господарських будівель: погребу 3,7х5,0м., гаражу 5,0х8,6м., приміщення для інвентарю 5,28х14,13м., літної кухні 5,28х4,8м., зі знесенням старого будинку за адресою: [ADDRESS] (а.с.62). 01 серпня 1997 року відповідачу [PERSON] було видано будівельний паспорт на забудову земельної ділянки, площею 0,30 га відповідно до проекту індивідуальної забудови (а.с.60). План забудови садиби відповідача [PERSON] був погоджений із начальником служби державного пожежного нагляду, головним санітарним лікарем та головним архітектором відділу містобудування та архітектури Госпрозрахункового проектно-виробничого архітектурно-планувального бюро (а.с.63-68). Відповідно до ч.1 ст.130 Земельного кодексу України, власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей. Стаття ст. 152 ЗК України дає право землекористувачу вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці права не пов'язані із позбавленням права володіння земельною ділянкою. В судовому засіданні судом було з'ясовано, що будинок відповідача [PERSON] є недобудований, визнаний самочинною забудовою та не введений в експлуатацію, також самочинними забудовами є побудований відповідачем погріб та гараж, а тому суд приходить до обґрунтованого висновку, що питання про знесення самочинних забудов не може ставитися до введення їх в експлуатацію. Щодо позовних вимог про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом знесення металевої конструкції (прибудови) для утримання птиці та переміщення на відстань, яка визначена ветеринарно-санітарними нормами для утримання птиці в особистих селянських господарствах, то вони підлягають задоволенню, оскільки ця конструкція знаходиться на межі земельних ділянок, власниками яких є сторони по справі, розташована під вікнами житлового будинку позивачів [PERSON] та [PERSON] та влітку, коли відповідач [PERSON] випускає птицю, спричинює цим неприємні запахи та незручності у здійсненні позивачами своїх законних прав власників житлового будинку та земельної ділянки.

Outcome: partial