Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-18 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулись до суду із вказаним позовом, у якому просять визнати за кожним із них в порядку спадкування право власності на 1\\2 частину житлового будинку [ADDRESS] після смерті їх матері [PERSON] . В обґрунтування позову вони вказують що [INFO] померла їх матір [PERSON] в с. Петрашівка Віньковецького району Хмельницької області. На їх ім`я матір написала заповіт, яким заповіла їм будинок [ADDRESS] . 23 січня 2019 року вони звернулись до приватного нотаріуса Віньковецького районного нотаріального округу, Кухарської Л.А. щодо отримання свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом на будинок, на що отримали відмову у вчиненні нотаріальної дії у видачі їм свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказане домоволодіння в смт. Віньківці по спадковій справі [PERSON] , в зв`язку з відсутністю документів, необхідних для оформлення спадкового майна. Вони не можуть отримати в нотаріальніЙ конторі свідоцтво про успадкування будинку, так як мати при житті не виготовила технічний паспорт на будинок і свідоцтва про право власності на це домоволодіння., тому звернулись за захистом своїх прав до суду. У судове засідання сторони, будучи повідомленими про місце, дату та час розгляду справи, не з`явились. Відповідно до ст. 211 ч.3 ЦПК України справа розглядалась на підставі наявних у суду матеріалів згідно з приписами ст. 247 ч.2 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідач Петрашівська сільська рада Віньковецького району Хмельницької області проти задоволення позову не заперечувала, просить ухвалити рішення згідно чинного законодавства, у судове засідання представника не надіслала, будучи належно повідомленою про час та місце розгляду справи, відповідно до ст. 223 ч.4 ЦПК України, справа розглянута без участі сторін. Дослідивши представлені докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що [INFO] померла матір позивачів (свідоцтво про народження № [NUMBER] та № [NUMBER] ) [PERSON] в с. Петрашівка Віньковецького району Хмельницької області. На їх ім`я вона 14.02.2018 року склала заповіт, яким заповіла їм в рівних частках будинок [ADDRESS] . Позивачі своєчасно звернулись в нотаріальну контору, де відкрито спадкову справу, що слідує із повідомлення № 5/01-16 від 23.01.2019 року приватного нотаріуса Віньковецького районного нотаріального округу. Нотаріус 23.01.2019 року відмовила їм у видачі свідоцтва на спірний будинок через відсутність правовстановлюючих документів. Заповітом посвідченим в 2018 році секретарем Петрашівської сільської ради [PERSON] мати заповіла [PERSON] та [PERSON] вказаний будинок, господарські будівлі, земельну ділянку та інше майно в [ADDRESS] . Згідно виписки з погосподарських книг вказаної сільської ради за 2016-2020 роки році був закріплений за мамою позивачів, як за головою домогосподарства. Вказані обставини підтверджується випискою з погосподарської книги за 2016-2020 роки, в якій [PERSON] значиться головою домогосподарства домоволодіння [ADDRESS] Свідоцтвом про її смерть серії [NUMBER] , актовий запис № 9, копією заповіту посвідченого 14.02.2018 року секретарем Петрашівської сільської ради, який не змінено на час розгляду справи. Мати набула права особистої, а після 1991 року (прийняття ЗУ «Про власність») набула права приватної власності на будинок [ADDRESS] , на підставі колгоспного права, як особа, яка працювали в місцевому колгоспі, про що свідчать виписка з погосподарської книги за 1991-95 роки, де зазначено суспільну групу колгоспний двір, а [PERSON] пишеться дружиною голови цього двору [PERSON] . Відповідно до ст. 120, 125 ЦК УРСР при розподілі майна колгоспного двору [PERSON] отримала частку майна цього двору, а відповідно і право на домоволодіння, проте в 2004 році своє право на дім відповідно до ЗУ «Про державну\~реєстрацію\~речових\~прав на\~нерухоме\~майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 не зареєструвала. На вказане майно після смерті [PERSON] відкрилась спадщина. Частину спадщини в 2018 році прийняла сестра позивача, що підтверджено матеріалами спадкової справи. Відповідно матеріалів цієї справи матір заповіла йому та [PERSON] зазначений житловий будинок. Після її смерті вони прийняли спадщину відповідно до ст. 1269 ЦК України шляхом подачі заяви нотаріусу, що підтверджено матеріалами спадкової справи № 199-2018 заведеної приватним нотаріусом Віньковецького районного нотаріального округу. Позов [PERSON] та [PERSON] визнається Петрашівською сільською радою і в силу ст. 82 ч.1 ЦПК України приймається судом на підставі досліджених доказів. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється\~за заповітом\~або за\~законом. (ст. 1217 ЦК України). Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Так, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове домоволодіння, яким померлі батьки володіли на праві особистої власності, позивачі позбавлені можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, що підтверджується вище зазначеним листом приватного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії та у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] . При вирішенні розглядуваного спору, суд бере до уваги, що згідно вимог Закону «Про сільську Раду депутатів трудящих УРСР» від 02.06.1968 року, кожна сільська рада вела погосподарські книги, в яких відповідним записом посвідчувалося право землекористування всіх громадян на території сільської ради, в особовому рахунку вказувались прізвище, ім`я та по батькові глави сім`ї, на ім`я якого відкрито особовий рахунок, він і був власником будинку. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку. На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985-1988 роках сільськими, селищними, районними радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали. Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Проте, у період чинності зазначеної Інструкції державна реєстрація нерухомого майна не проводилась у сільській місцевості. Право власності на нерухоме майно, що знаходиться в сільській місцевості, може бути підтверджено довідкою виконавчого комітету відповідної місцевої ради. У разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину. Те, що померла [PERSON] володіла будинком [ADDRESS] на праві особистої, а після 1991 року приватної власності знайшло підтвердження в судовому процесі. Право власності позивача на спадкове домоволодіння визнається відповідачем - сільською радою с. Петрашівка, не порушує прав чи інтересів інших осіб, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved