Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-25 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до Микитинецької сільської ради, [PERSON] про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Позов мотивувала тим, що [INFO] року померла її мати - [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з 62/100 будинковолодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], що підтверджується Свідоцтвом про право власності на жилий будинок від 11.12.1987 року та Технічним паспортом на житловий будинок приватного житлового фонду від 12.11.1987 року. Тривалий час вона не могла знати, що є спадкоємцем вказаного майна, оскільки вважала, що майно у повному розмірі належить на праві власності відповідачу [PERSON]. Проте нещодавно нею був знайдений Заповіт від 10.02.1998 року, Свідоцтво про право власності на жилий будинок від 11.12.1987 року та Технічний паспорт на житловий будинок приватного житлового фонду від 12.11.1987 року. У зв'язку з наведеним просила суд визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини, строком на два місяці. Представник позивача подала до суду заяву, за змістом якої, заявлені вимоги підтримала з мотивів, викладених в позовній заяві, просила розглядати даний спір у її відсутності, позов задовольнити. Представник відповідача-1 в судове засідання не прибув. Від нього надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника та відсутність заперечень проти позову. Відповідач-2 в судове засідання не прибув, подав клопотання про розгляд справи без його участі. Щодо вимог позову не заперечує. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, давши оцінку зібраним доказам, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [INFO] року померла мати позивача - [PERSON] (а.с. 6). Відповідно до копії Свідоцтва про право власності на жилий будинок від 11.12.1987 року встановлено, що [PERSON] на праві власності належав будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] З представленої копії договору купівлі-продажу частки домоволодіння від 10.12.2012 року вбачається, що [PERSON] передала у власність [PERSON] 38/100 часток належного їй домоволодіння [ADDRESS] Також, згідно договору купівлі-продажу від 10.12.2012 року [PERSON] передала у власність [PERSON] земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована по вул. Юності, 6 село Микитинці Івано-Франківської міської ради (а.с. 13). Як вбачається із Заповіту від 10.02.1998 року, позивач є спадкоємцем після смерті [PERSON] (а.с. 15). Згідно з ст.ст. 1269, 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Як встановлено судом, у шестимісячний строк позивач не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки вона вважала, що майно у повному розмірі належить на праві власності відповідачу [PERSON]. Згідно із ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п.п. 2, 5, 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є: неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність. Відповідно до ст.ст. 78, 81 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтується на припущеннях. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Подані суду докази дають підстави прийти до висновку про те, що позивач дійсно є спадкоємцем померлої [PERSON], а строк на подачу заяви у нотаріальну контору пропущений із поважних причин. Відтак, враховуючи вищенаведене, суд вважає, що є всі підстави для задоволення позову [PERSON]. Відповідно до частини п'ятої статті 268 Цивільного процесуального кодексу України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved