Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-12 00:00:00

[PERSON] звернулася у суд із позовом до [PERSON] про визнання права власності на 1/3 частку земельної ділянки. Позовні вимоги мотивувала тим, що згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно їй належить 1/3 частина в житловому будинку, що знаходиться в с. Завалля, провулок Вальний, 5, Снятинського району. Відповідачу [PERSON] та [PERSON] також належить по 1/3 частині даного будинковолодіння. Тобто, спірне будинковолодіння належить їм на праві спільної часткової власності. 06.04.2015р. її чоловік [PERSON] помер і спадкоємцем першої черги за законом його майна є позивачка. На земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку 28.03.2015р. було видано свідоцтво про право власності на праві спільної сумісної власності, яке було видане на підставі рішення сільської ради від 29.01.2015р.. Приватним нотаріусом їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частку земельної ділянки площею 0,25 га у зв'язку з тим, що не визначена частка померлого, а свідоцтво про право власності на земельну ділянку видано на праві спільної сумісної власності. Просить визнати за нею право власності на 1/3 частину спірної земельної ділянки, що знаходиться в с. Завалля, провулок Вальний, 5, Снятинського району та належала [PERSON] Представник позивачки у судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задоволити. Відповідач [PERSON] та представник відповідача [PERSON] сільської ради у судове засідання не з'явилися, подали до суду заяви, в яких позовні вимоги визнають повністю, проти задоволення позову не заперечують, справу просили розглядати без їх участі. Дослідивши повно та всебічно матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних мотивів. Відповідно до рішення Завальської сільської ради № 728/28-2015 від 29.01.2015р. [PERSON], [PERSON], [PERSON] передано у сумісну власність земельну ділянку площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована на території с. Завалля Снятинського району. Із свідоцтва про право власності від 07.09.2010р. та витягу про державну реєстрацію прав від 04.10.2010р., позивачці, відповідачу [PERSON] та [PERSON] на праві приватної спільної часткової власності належить спірний житловий будинок по 1/3 частині кожному. Із свідоцтва про право власності від 28.03.2015р. та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що спірна земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,25 га належить на праві приватної спільної сумісної власності позивачці, відповідачу [PERSON] та [PERSON]. Згідно свідоцтва про смерть серії І-НМ № 206301 [PERSON] помер 06.04.2015р.. Постановою приватного нотаріуса Снятинського районного нотаріального округу від 03.11.2016р. позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частку спірної земельної ділянки після смерті її чоловіка [PERSON] у зв'язку з тим, що дана земельна ділянка належить вказаним сторонам на праві спільної сумісної власності і тому необхідно визначити частку померлого [PERSON] у спільному майні. Згідно довідки Першої Снятинської державної нотаріальної контори від 02.12.2016р. після смерті [PERSON] заведено спадкову справу приватним нотаріусом Снятинського районного нотаріального округу [PERSON]. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно із ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч.4 ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Таким чином, судом встановлено, що спадкоємець за законом- позивачка [PERSON] має право на спадкування 1/3 частини спірної земельної ділянки, яка належала спадкодавцеві [PERSON]. Згідно із ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права. З огляду на вказане, суд приходить до висновку, що за [PERSON] слід визнати право власності на 1/3 частину земельної ділянки площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована на території с. Завалля, провулок Вальний, 5 Снятинського району та яка належала [PERSON] На підставі наведеного та ст. ст. 15, 16, 328, 392, 1268 ЦК України, ст. 120 ЗК України,

Outcome: approved