Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-08 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] 09.12.2013 р звернулися до суду з вище вказаним позовом, посилаючись на те, що 28 жовтня 2013 року згідно з вироком Талалаївського районного суду Чернігівської області [PERSON], засуджений за скоєння злочинів передбачених ч.1 ст.125 КК України та ч.1 ст.126 КК України до 120 годин громадських робіт. Вказують, що у зв'язку з отриманими тілесними ушкодженнями є потерпілими від злочину. Питання відносно матеріальної шкоди ними вирішено повністю. Стверджують, що моральна шкода виразилась в порушенні їх права на недоторканість житла, в душевних стражданнях,яких вони зазнали,коли [PERSON], проник до квартири та спричинив їм тілесні ушкодження, у них виникли психотравматичні фактори, що стали джерелом негативних емоцій і переживань, привели до погіршення здоров'я та самопочуття часто впадають в депресії,коли думають,що могло трапитись з ними, змушені шукати моральної та психологічної підтримки серед своїх знайомих та друзів, їх моральні страждання посилюють і ті обставина,що [PERSON], при зустрічах з ними поводить себе не адекватно. Спричинені їм психологічні страждання мають продовжуваний і інтенсивний характер, порушують їх життєві плани та перспективи,переживання за майбутнє набули широкого поля меж.Потрачено багато часу на захист своїх прав в суді. Оскільки відповідач відмовився відшкодувати їм моральну шкоду,заподіяну злочином. Тому розмір моральної шкоди [PERSON]М оцінює в сумі- 3000 грн. [PERSON] також в сумі - 3000 які просять стягнути з відповідача на їх користь та судові витрати. В судовому засіданні позивачі позов підтримала та просять його задовольнити пославшись на вимоги вказані в позовній заяві та вироку суду від 28 жовтня 2013 року. Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечив,пояснивши при цьому,що він дійсно був засуджений вироком Талалаївського районного суду від 28 жовтня 2013 року . Йому прикро за скоєне, поніс визначене судом покарання, переосмислив цілі та сутність свого життя,зробив відповідні висновки, а також змінив своє ставлення і погляди на життя. На сьогодні має бажання вести нормальний спосіб життя. Вважає, що позивачі не надали належних доказів завдання їм моральної шкоди. Не відповідають дійсності й посилання позивачів на те,що він нібито відмовився відшкодовувати моральну шкоду. Жодних звернень з приводу відшкодування моральної шкоди з боку потерпілих до моменту отримання ним позову,не надходило і не висувалось. Незрозумілим для нього є також і розмір моральної шкоди встановлений позивачами, а саме по 3 000 гривень кожному. В позові, окрім відсутності будь-яких доказів і обгрунтовань завданої ним позивачам шкоди, відсутні будь-які розрахунки завданої моральної шкоди. Вважає позов безпідставним. Стверджує, що сума позову занадто велика яку він не в змозі відшкодувати на протязі років. На даний час не працює, дружина та він доходів не мають, утримують двох малолітніх дітей. Просить суд звернути увагу на його матеріальний стан. Заслухавши пояснення сторін дослідивши письмові матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про те, що позивачами доведено заподіяння їм відповідачем моральної шкоди, тому позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено. За змістом ч.1 ст.16 ЦК України , кожна особа має право звернутися до суду на захисту свого особистого не майнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Згідно ст.23ЦКУкраїни, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. За ст. 128 КПКУ від 13.04.2012 № 4651-VI ч.7. Особа, яка не пред’явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред’явити його в порядку цивільного судочинства. Згідно вироку Талалаїського районнго суду Чернігівської області від 28 жовтня 2013 року по кримінальному провадженню по обвинуваченню [PERSON], за ч.1 ст.125 КК України, та ч.1 ст.126 КК України його визнано винним у скоєнні зазначених злочинів та призначено покарання в якому й зазначені обставини наявності вини відповідача у заподіянні моральної шкоди [PERSON],та [PERSON],які є потерпілими від даного злочину. Відповідно до положень ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, є обов'язковим для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок суду, тому суд, з урахуванням того, що моральна шкода, пов'язана з неправомірними діями особи, яка її завдала, вважає доказаним факт заподіяння відповідачем моральної шкоди. Відповідно до положень ст. 23, ст. 280, ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, в зв'язку з чим суд виходить з того, що задоволення позовних вимог повинно відповідати як заподіяній моральній шкоді, так і критерію справедливості та поведінки потерпілих. За ст. 1166 ЦК України, відповідач зобов'язаний відшкодувати позивачам, що потерпілі від його протиправних дій, заподіяну моральну шкоду, яка підтримана позивачами в судовому засіданні та становить 6000 грн., Враховуючи ,суть позовних вимог,характер дій заподіювача шкоди,моральні страждання потерпілих, матеріальний стан відповідача,вимоги розумності і справедливості на підставі ст.23,1167 ЦК України , суд визначає розмір моральної шкоди в сумі 1500 гривень кожному потерпілому, оскільки на думку суду , цей розмір моральної шкоди відповідає ступеню моральних страждань,завданих [PERSON] Вимоги ж про стягнення моральної шкоди в сумі 6000 гривень є завищеними,не відповідають обставинам справи,характеру та обсягу моральних страждань. Оскільки позивачам нанесено легкі тілесні ушкодження. Тому моральна шкода підлягає частковому стягненню з останнього на користь позивачів. Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року, із змінами внесеними постановою № 5 від 25.05.2001 року, «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, порушення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин які мають істотне значення. Відповідно до ст. 1177, 1195 ч. 1 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я фізичній особі, зобов'язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. Зазначених доказів цьому позивачі суду не надали і вони відсутні в матеріалах кримінального провадження. Суд на підставі ст. 88 ЦПК України, стягує з відповідача на користь [PERSON],та [PERSON], судовий збір в сумі 460 грн.

Outcome: partial