Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-18 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до приватного вищого навчального закладу Інститут підприємництва та сучасних технологій, та просить стягнути заробітну плату за час невиплати остаточного розрахунку по зарплаті з дня звільнення по день постановлення рішення , виходячи з розміру встановленої державою мінімальної заробітної плати в сумі 1378,00 грн. на місяць. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона перебувала у трудових відносинах з приватним вищим навчальним закладом Інститут підприємництва та сучасних технологій з жовтня 2008 року по квітень 2009 рік. Однак в день звільнення з нею не було проведено остаточного розрахунку по заробітній платі. Рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 10.05.2011 року на її користь було стягнуто 3309,33 грн. заборгованості по заробітній платі та 484,25 грн. компенсації втрати частини заробітку по травень 2010 року, а всього 3793,58 грн. В серпні 2011 року у звязку з оголошенням ліквідації відповідача вона направила останньому претензію від 26.08.2011 р. щодо заборгованості по зарплаті. В порядку примусового виконання вказаного судового рішення постановою Корольовського ВДВС від 27.02.2012 р. було відкрито виконавче провадження про стягнення з відповідача вказаного боргу по заробітній платі. Постановою Корольовського ВДВС від 20.03.2012 р. виконавче провадження було закінчено у звязку з передачею виконавчого документа ліквідаційній комісії відповідача. Згідно довідки Корольовського ВДВС м.Житомира від 30.06.2016 р. заборгованість по заробітній платі на підставі судового наказу вона не отримала, оскільки виконавчий лист переданий для виконання ліквідаційній комісії відповідача. Вважає, що відповідач умисно не виплачує їй заборгованість по заробітній платі, хоча він не ліквідований, а продовжує всі ці роки займатися господарською діяльністю шляхом здачі в оренду приміщень своєї нерухомості, в тому числі під житло про провулку Шкільному в м.Житомирі. Представник позивача у судове засідання не з»явився, надав до суду зачву про слухання справи у його відсутність. Представник відповідача приватного вищого навчального закладу Інститут підприємництва та сучасних технологій у судове засідання не зявився, надав письмові заперечення (а.с.31-33) та пояснив, що позов не визнає, оскільки 02.08.2011 року позивачку було повідомлено про припинення юридичної особи та строк пред»явлення вимог кредиторами. В серпні 2011 року [PERSON] пред»явила свою вимогу та була включена до реєстру кандидатів, щодо виплати заробітної плати у порядку черговості. Дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 60 ЦПК України встановлено обовязок сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивачка з жовтня 2008 року по квітень 2009 рік перебувала у трудових відносинах з приватним вищим навчальним закладом Інститут підприємництва та сучасних технологій». Однак в день звільнення з нею не було проведено остаточного розрахунку по заробітній платі. Рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 10.05.2011 року на її користь було стягнуто 3309,33 грн. заборгованості по заробітній платі та 484,25 грн. компенсації втрати частини заробітку по травень 2010 року, а всього 3793,58 грн. В серпні 2011 року у звязку з оголошенням ліквідації відповідача вона направила останньому претензію від 26.08.2011 р. щодо заборгованості по зарплаті. В порядку примусового виконання вказаного судового рішення постановою Корольовського ВДВС від 27.02.2012 р. було відкрито виконавче провадження про стягнення з відповідача вказаного боргу по заробітній платі. 02.08.2011 року ПВНЗ «ІПСТ» повідомив [PERSON] про припинення юридичної особи на строк предявлення вимог кредиторами (а.с. 38). Відповідно до ч.1 ст. 112 ЦК України у разі ліквідації платоспроможної юридичної особи вимоги її кредиторів задовольняються у такій черговості: у першу чергу задовольняються вимоги щодо відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров»я або смертю, та вимоги кредиторів, забезпечені заставою чи іншим способом; у другу чергу задовольняються вимоги працівників, пов»язані з трудовими відносинами, вимоги автора про плату за використання результату його інтелектуальності, творчої діяльності. 04.08.2014 року ПВНЗ «ІПСТ» було відчужено будівлю навчального корпусу за адресою: м. Житомир, майдан Путятинський, 4 вартістю 710000,00 грн. Маючи заборгованість перед державою в особі ОДПІ у м.Житомирі та Пенсійного фонду, кошти від отримання продажу вказаного обєкта були перераховані частково на рахунок ОДПІ у м.Житомирі та Корольовського ВДВС Житомирського МУЮ (а.с. 41-42). Тобто відповідач у першу чергу здійснив погашення заборгованості перед кредиторами, вимоги яких забезпечені заставою. Також згідно опису майна від 04.08.2014 року № 13 остання будівля відповідача по провулку Шкільному,7 у м.Житомирі перебуває у податковій заставі, крім цього даний обєкт перебуває у іпотеці згідно договору іпотеки від 19.08.2008 року № 15309, за яким будівля навчального корпусу по провулку Шкільному,7 передана в іпотеку АКБ «Банк Форум». Станом на 12.10.2016 рік заборгованість перед АКБ «Банк Форум» становить 166343,21 дол.США і вона не погашена. Також відповідач має заборгованість перед УПФ в розмірі 95198,17 грн., ОДПІ у м.Житомирі в сумі 200000,00 грн. та загальну заборгованість перед іншими працівниками в сумі 692790,60 грн. (а.с.47). Таким чином, оскільки борг перед державою в особі ОДПІ у м.Житомирі та УПФУ в м.Житомирі, що забезпечений податковою заставою від 04.08.2014 року не погашено, то виплата заборгованості із заробітної плати позивачці та іншим працівникам не може бути здійснена, а тому позовні вимоги [PERSON] задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed