Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-11 00:00:00

Акціонерне Товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії - Запорізьке обласне управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» звернулося з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що відповідно до умов договору укладеного 02.06.2018 року, відповідач, [PERSON] отримала у АТ «Державний ощадний банк України» кредит у сумі 10000 грн. на платіжну картку «Мій комфорт» зі сплатою 35 % відсотків за користування кредитом. Банк надав відповідачу строковий кредит, однак [PERSON] у порушення умов договору у встановлений строк не проводила чергові платежі. Станом на 08 вересня 2020 року за відповідачем по укладеному договору рахується заборгованість на загальну суму 15306,52 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача та суму судових витрат в розмірі 2102 гривні. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав до суду заяву з клопотанням розглядати справу у його відсутність, підтримує позовні вимоги на підставах, викладених у позовній заяві, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явилась, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності. Зазначила, що з позовом ознайомлена, вимоги позивача визнає. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, з урахуванням відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши надані документи і матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що на підставі заяви про приєднання № 1369649 від 02 червня 2018 року [PERSON] відкрито рахунок у публічному акціонерному товаристві «Державний ощадний банк України» та видано кредитну картку зі встановленим кредитним лімітом в розмірі 10000 грн. (а.с. 14-15). Відповідач за кредитним договором свої зобов`язання належним чином не виконує, заборгованість перед банком не погашає, а тому станом на 08.09.2020 року утворилась заборгованість по кредиту в сумі 15306,52 грн., яка складається із: - заборгованість за кредитом - 9857,78 грн.; - заборгованість за відсотками - 3544,03 грн.; - заборгованість по пені - 1263,49 грн.; - комісія - 62,79 грн.; - 3 % річних на суму простроченого кредиту - 315,77 грн.; - 3 % річних на суму нарахованих та несплачених процентів - 133,04 грн.; - сума витрат від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 51,17 грн.; - сума витрат від інфляції за несвоєчасне погашення кредиту - 78,45 грн. (а.с. 04-06). Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що була передана йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Частиною 2 статті 1050 Цивільного кодексу України визначено, що якщо договором встановлено обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання, а в ч.1 ст. 625 ЦК України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Стаття 1054 ЦК України вказує, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до статтей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги невиконання зобов`язань відповідачем [PERSON] за кредитним договором від 02 червня 2018 року на суму 15306 гривень 52 копійки, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені ним витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved