Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-29 00:00:00

[PERSON], що діє інтересах [PERSON] та [PERSON], звернувся до Чугуївського міського суду Харківської області з зазначеною позовною заявою, посилаючись на те, що 14 вересня 2013 року померла [PERSON], яка на час смерті постійно проживала [INFO], разом із дочкою - [PERSON]. Друга дочка померлої - [PERSON] проживала окремо від матері на час її смерті за адресою: [ADDRESS]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається із земельних ділянок, розташованих на території Іванівської сільської ради Чугуївського району Харківської області, за цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва: площею 5,8087 га за кадастровим номером 6325483400:02:000:0291, та площею 6,1145 га за кадастровим номером 6325483400:03:000:0462. За життя [PERSON] не складала заповіт щодо вирішення долі вищевказаного спірного майна, тому позивачі в шестимісячний термін звернулися з заявами про прийняття спадщини за законом до [PERSON] державної нотаріальної контори, а після закінчення цього терміну - 22 січня 2015 року, з заявою про видачу свідоцтв про право власності в порядку спадкування за законом: [PERSON] - на земельну ділянку площею 6,1145 га за кадастровим номером 6325483400:03:000:0462, [PERSON] - на земельну ділянку площею 5,8087 га за кадастровим номером 6325483400:02:000:0291, але державний нотаріус відмовив їм у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на зазначене спадкове майно за відсутністю реєстрації свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого спадкодавцю [PERSON] держнотконторою 19 жовтня 2012 року за № 1-2815 на вказані земельні ділянки, згідно до вимог ст. 1299 Цивільного кодексу України, та запропонував звернутися з позовом до суду для визнання права власності в порядку спадкування за законом. З зазначених підстав [PERSON] та [PERSON] вимушені були звернутися з даною позовною заявою до суду за захистом своїх спадкових прав. У судове засіданні від сторін надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутністю, представник позивача, за довіреністю [PERSON] позовні вимоги підтримав, відповідач проти позову не заперечував.. Згідно до вимог ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Перевіривши письмові докази, суд приходить до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] є матірю [PERSON] та [PERSON]. Факт родинних відносин між позивачами та померлої, як доньок з матірю підтверджується свідоцтвами про народження (а.с.20, 21). 14 вересня 2013 року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ВЛ № 405925, виданим 16 вересня 2013 року Виконавчим комітетом Іванівської сільської ради Чугуївського району Харківської області (а.с.18). Відповідно до вимог статті 1220 Цивільного Кодексу України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи, або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день з якого вона оголошується померлою. Згідно статті 1221 Цивільного Кодексу України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Таким чином, відповідно до наведених норм, часом відкриття спадщини є 14 вересня 2013 року, а місцем відкриття спадщини с. Іванівка Чугуївського району Харківської області. На підставі вимог статті 1217 Цивільного Кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно із статтею 1216 Цивільного кодексу України, спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), та статтею 1218 Цивільного кодексу України, де зазначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином, майнові права на спадкове майно\~\~ у\~\~зв'язку зі смертю\~\~фізичної особи - спадкодавця не припиняються, а переходять\~\~в порядку спадкування. Момент переходу прав в порядку спадкування за\~\~законом визначається як час відкриття\~\~спадщини. З цього моменту, відповідно до вимог ч. 5 ст. 1268 ЦК України, права та обов'язки спадкодавця належать спадкоємцеві. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з двох земельних ділянок, призначених для ведення товарного сільськогосподарського виробництва: площею 5,8087 га за кадастровим номером 6325483400:02:000:0291 та площею 6,1145 га за кадастровим номером 6325483400:03:000:0462, розташованих на території Іванівської сільської ради Чугуївського району Харківської області, що належать померлій на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом [PERSON] нотаріальної контори Харківської області 19 жовтня 2012 року та зареєстрованого в реєстрі за № 1-2815 (а.с.16). Факт проживання однією сім'єю на час відкриття спадщини [PERSON] з донькою [PERSON] свідчить довідка № 3, видана Іванівською сільською радою Чугуївського району Харківської області 05 січня 2015 року та паспортні дані з зазначенням тотожного місця реєстрації із спадкодавицею (а.с. 12, 19). Факт отримання спадкодавицею [PERSON] у власність спірної земельної ділянки підтверджується державним актом на право приватної власності на землю ІV-ХР № 032895, виданого її матері, Чичкановій [PERSON] райдержадміністрацією 10 червня 2002 року за рішенням № 124 з відміткою держнотаріуса про видачу 19 жовтня 2012 року [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за реєстровим № 1-2815 (а.с.17). Про реєстрацію в Національній кадастровій системі земельної ділянки з кадастровим номером 6325483400:02:000:0291 за цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,8087 га, та земельної ділянки за кадастровим номером 6325483400:03:000:0462 за цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 6,1145 га свідчать витяги з Державного земельного кадастру про земельну ділянку відповідно за № НВ-6301711552015 від 09 квітня 2015 року та № НВ-6301 711592015 від 09 квітня 2015 року та відповідь Управління Держземагенства у [PERSON] районі від 16 січня 2015 року за № 29-03-65/0-15 (а.с.25-35). Факт звернення позивачів у встановлений законом строк до [PERSON] держконтори підтверджується заявами від 22 січня 2015 року про видачу свідоцтв про право на спадщину та відмовою [PERSON] державної нотаріальної контори від 26 січня 2015 року за № 266/02-17 позивачам в видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на спірні земельні ділянки в зв'язку з відсутністю реєстрації свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого [PERSON] держконторою 19 жовтня 2012 року за реєстраційним номером 1-2815 (а.с.22,23). Частиною 1 ст. 1225 ЦК України встановлено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно ст. ст. 10, 60 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. За правилом ч. 3,4 ст. 212 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності. Вище приведені обставини та факти у їх сукупності дають суду можливість зробити висновок про те, що обставини, на які позивач посилався у позові, як на підстави своїх вимог, - обґрунтовані. З зазначених правових підстав, суд вважає, що за позивачами повинне бути визнане право власності на земельні ділянки: [PERSON] - на земельну ділянку площею 6,1145 га за кадастровим номером 6325483400:03:000:0462; [PERSON] - на земельну ділянку площею 5,8087 га за кадастровим номером 6325483400:02:000:0291, призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Іванівської сільської ради Чугуївського району Харківської області, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої 14 вересня 2013 року. Враховуючи викладене вище, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню, як такий, що знайшов своє підтвердження в ході судового засідання. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved