Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-27 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] (далі-позивачі) звернулися до Макарівського районного суду Київської області з позовом до Ясногородської сільської ради Макарівського району Київської області (далі-відповідач) та просили суд визнати за ними право власності на спадкове майно, що залишилось після смерті їхньої матері [PERSON], а саме: житловий будинок в [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог позивачі посилались на те, що [INFO] померла їх мати - [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина за законом, до якої, окрім іншого майна, увійшло домоволодіння, що розташовується в [ADDRESS]. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.06.2014р., зареєстрованого в реєстрі за №2-1057, спадкова справа №601/2008, спадкоємцями майна померлої [PERSON], яка померла [INFO]. є: [PERSON] та [PERSON] по 1/2 частці майна кожний. Спадщина, на яку в указаних частках видано вищезазначене свідоцтво, складається з: права на земельну частку (пай), розміром 3,2 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості); грошових вкладів з нарахованими відсотками та компенсаціями. Тобто, позивачі по справі, [PERSON] та [PERSON], є єдиними спадкоємцями після смерті [INFO]. [PERSON]. Проте, при зверненні до нотаріальної контори щодо отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на вказане домоволодіння їм було відмовлено по причині відсутності у померлої [PERSON] правовстановлюючих документів про первинну реєстрацію права власності на вищезазначений житловий будинок. У судове засідання позивачі не прибули, через канцелярію суду подали письмову заяву з проханням слухати справу у їх відсутність, зазначивши, що позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити з підстав викладених у позові. До заяви додали копії свідоцтв про народження. Відповідач у судове засідання свого представника не направив, подали до суду заяву, в якій просили справу слухати у відсутність їхнього представника, проти задоволення позовних вимог не заперечили. Дослідивши письмові матеріали справи, матеріали спадкової справи № 601/2008 рік до майна померлої [INFO] [PERSON], суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Так судом встановлено, що [INFO] померла мати позивачів - [PERSON] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER], видане 03.03.2008р. виконавчим комітетом Ясногородської сільської ради Макарівського район Київської області), яка до дня смерті постійно проживала у [ADDRESS]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина за законом, до якої, окрім іншого майна, увійшло домоволодіння, що розташовується в [ADDRESS]. У відповідності до статті 1261 Цивільного кодексу України спадкоємцями першої черги майна померлої є діти спадкодавця: [PERSON] та [PERSON], позивачі по справі. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.06.2014р., зареєстрованого в реєстрі за №2-1057, спадкова справа №601/2008, спадкоємцями майна померлої [PERSON], яка померла [INFO]. є: [PERSON] та [PERSON] по 1/2 частці майна кожний. Спадщина, на яку в указаних частках видано вищезазначене свідоцтво, складається з: права на земельну частку (пай), розміром 3,2 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості); грошових вкладів з нарахованими відсотками та компенсаціями. Тобто, позивачі по справі, [PERSON] та [PERSON], є єдиними спадкоємцями після смерті [INFO]. Інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом не має. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.06.2014р., зареєстрованого в реєстрі за №2-1057, в Макарівській районній державній нотаріальній конторі Київської області було заведено спадкову справу №601/2008, де зазначено, що спадкоємцями майна померлої [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] Проте, коли позивачі по справі звернулись до Макарівської районної державної нотаріальної контори Київської області щодо отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на домоволодіння, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS], їм було відмовлено по причині відсутності у померлої [PERSON] правовстановлюючих документів про первинну реєстрацію права власності на вищезазначений житловий будинок, що підтверджується відповіддю на заяву щодо роз'яснення порядку оформлення спадщини Макарівської районної державної нотаріальної контори Київської області від 13.06.2014р. № 1399/02-31. Відповідно до листа Міністерства юстиції України №19-32/319 від 21.02.05р. у випадку відсутності у померлої особи правовстановлюючого документу на нерухоме майно, державна реєстрація якого не проводилась, питання належності нерухомого майна такій особі має вирішуватись в судовому порядку. Факт того, що власником домоволодіння у [ADDRESS], дійсно була гр. [PERSON], підтверджується випискою з погосподарської книги Ясногородської сільської ради Макарівського району від 21.05.2014р. №105. Як вбачається з технічного паспорту на індивідуальний жилий будинок від 15.05.2014р., який було виготовлено на вказане домоволодіння та виписки з погосподарської книги Ясногородської сільської ради Макарівського району від 21.05.2014р №105, спірний будинок побудовано 1959 року. Порядок реєстрації права власності на домоволодіння та житлові будинки в той час було врегульовано Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року (втратила чинність на підставі Наказу Держжитлокомунгоспу №56 від 13.12.95р). В той же час відповідно до пункту 1 Інструкції реєстрацію будинків з обслуговуючими їх будівлями і спорудами та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP провадять бюро технічної інвентаризації виконкомів місцевих Рад депутатів трудящих. Відповідно до пункту 4 Інструкції реєстрації підлягали всі будинки і домоволодіння в межах міст і селищ міського типу УРСР, що належать місцевим Радам депутатів трудящих, державним, кооперативним і громадським установам, підприємствам і організаціям, а також ті будинки і домоволодіння, які належать громадянам на праві особистої власності. Відповідно до частини другої пункту 6 Інструкції не підлягають реєстрації також будинки і домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані. Зі змісту вказаних норм можна дійти висновку, що дія вказаної Інструкції не поширювалась на сільські населені пункти, а тому домоволодіння, яке перебуває у власності [PERSON] не підлягало реєстрації відповідно до норм діючого на той час законодавства. Як зазначено в пункті 3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» до компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку. На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985 - 1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української PCP 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. З огляду на вказані обставини вищевказана виписка з погосподарської книги Ясногородської сільської ради Макарівського району від 21.05.2014р. №105 є доказом належності спірного домоволодіння на праві власності [PERSON] У відповідності до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за законом чи за заповітом може прийняти спадщину або не прийняти її. He допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Згідно пп. 3.14 п. З глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012р., прийняття і відмова від прийняття спадщини можуть мати місце щодо всього спадкового майна. Спадкоємець не вправі прийняти одну частину спадщини, а від іншої частини відмовитись. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину. Враховуючи те, що позивачі прийняли спадщину за законом, що відкрилась [INFO]. після смерті [PERSON], вважається, що вони прийняли усе спадкове майно померлої, в тому числі і вищевказане домоволодіння, що у [ADDRESS]. Відповідно до положень частин другої та третьої пункту 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування» за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. У зв'язку з відмовою нотаріуса у видачі позивачам свідоцтва про право на спадщину на вказане майно (згідно відповіді на заяву щодо роз'яснення порядку оформлення спадщини від 13.06.2014р. №1399/02-31), позивачі звернутись до суду з даним позовом. Відповідно до технічного паспорту, виданого ТОВ «М БУДТЕХЕКСПЕРТ» 15.05.2014 р., до складу домоволодіння за вказаною вище адресою входить: житловий будинок загальною площею 63,0 кв.м, житловою площею 25,9 кв.м. - під літ. «А», гараж «Б», сарай «В», погріб «Г». Відповідно до висновку експерта про визначення вартості об'єкта незалежної оцінки, станом на 21.05.2014р. вартість вищезазначеного домоволодіння складає 116 530 (сто шістнадцять тисяч п'ятсот тридцять) грн. 00 коп. Вирішуючи спір суд також виходить з наступного. Відповідно до статті 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до положень статті 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved