Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-21 00:00:00

[PERSON] звернулася з цим позовом до [PERSON], на обґрунтування якого повідомила, щовідповідач по справі є її батьком. До її повноліття він сплачував аліменти на її утримання на користь матері. [INFO] їй виповнилося 18 років, але вона продовжує навчання на денному відділенні контрактної форми навчання, на філологічному факультеті Донецького національного університету імені Василя Стуса. Також зазначила, що проживає з матір'ю, яка, наскільки може, допомагає їй, а батько проживає окремо від них, ухиляється від її утримання, матеріальної допомоги добровільно не надає, хоча може надавати матеріальну допомогу, адже працює у паливно-транспортному цеху ВП Ладижинська ТЕС ПАТ ДТЕК «Західенерго» і отримує заробітну плату. Позивачка в судове засідання не з'явилася, однак надала суду заяву, у якій позов підтримала, просила задовольнити, а розгляд справи проводити за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, надавши суду заяву, у якій не заперечував проти задоволення позову та просив розгляд справи проводити за його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося. Ураховуючи те, що сторони, скористались своїми правами, які врегульовані ч.3 ст.211 ЦПК України, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, а тому проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів, що містяться у справі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з таких підстав. Правовідносини сторін ґрунтуються на вимогах ст. ст. 182, 191, 199, 200,201 СК України. Згідно зі ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно із статтею 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно п. 20 Постанови пленуму ВСУ № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Судом встановлено, що [INFO] [PERSON] виповнилося 18 років, але вона продовжує навчання на денному відділенні контрактної форми навчання, на філологічному факультеті Донецького національного університету імені Василя Стуса. Позивачка проживає з матір'ю, яка, наскільки може, допомагає їй, а батько проживає окремо від них, ухиляється від її утримання, матеріальної допомоги добровільно не надає, хоча може надавати матеріальну допомогу, адже працює у паливно-транспортному цеху ВП Ладижинська ТЕС ПАТ ДТЕК «Західенерго» і отримує заробітну плату. Частиною 4 статті 206 ЦПК України, передбачено, що у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що у відповідності до ст. 206 ЦПК України позовні вимоги підлягають задоволенню, так як визнання відповідачем позову є безумовним, не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Таким чином, враховуючи, що визнання відповідачем позовних вимог - не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси третіх осіб, а також те, що позивач має право на отримання аліментів від відповідача на утримання повнолітньої дитини, суд приймає до уваги визнання відповідачем позову та вважає за можливе стягнути аліменти в розмірі, зазначеному у позовній заяві з урахуванням змінених позовних вимог. На підставі ст. 430 ЦПК України, рішення в частині стягнення аліментів підлягає обов'язковому негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави 640 грн.00 коп. судового збору. На підставі ст. ст. 4,7,18, 82, 141, 206, 247 ч. 2, 211 ч.3, 258, 259, 265, 268, 273, 352, 354, 355, 430 ЦПК України,

Outcome: approved