Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-21 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні власністю, а саме частиною будинку [ADDRESS] , шляхом зобов`язання відповідача демонтувати частину забору, яка прилягає до стіни будинку позивача для надання вільного доступу для обслуговування стіни будинку позивача. Вимоги обґрунтовують тим, що їй на підставі договору купівлі-продажу від 17.10.1987 року належить житловий будинок [ADDRESS] . Будинок розташований на земельній ділянці загальною площею 0,0446 га, кадастровий номер 7410100000:01:038:5901 . Межа земельної ділянки відповідача межує з земельною ділянкою позивача та проходить впритул до лінії забудови будинку позивача, що не відповідає наявній технічній документації з землеустрою. Крім того, позивач не має вільного доступу до обслуговування стіни будинку з вікном, яка виходить на територію відповідача, взимку від снігу, восени від листя. Також з даху позивача та даху відповідача стікає вода, яка підтікає під будинок позивача, в зв`язку з чим руйнується стіна будинку позивачу. Позивач неодноразово зверталася до відповідача з проханням надати вільний доступ для обслуговування стіни, яка межує з територією відповідача, але він ніяким чином не реагує на звернення. 20.08.2018 року відповідачем подано відзив на позовну заяву. Просить відмовити повністю у задоволенні позову, посилаючись на те, що йому на праві власності належить житловий будинок та земельна ділянка за адресою: [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу будинку від 08.08.2016 року та земельної ділянки. 25.06.2008 року за участю попереднього власника належного відповідачу домоволодіння з присадибною земельною ділянкою за вказаною адресою були відновлені межі із суміжною земельною ділянкою позивача. Одночасно із встановленням меж і межових знаків між ділянками був встановлений паркан, що встановлений по межі. Встановлення в натурі (на місцевості) меж і межових знаків було погоджено із суміжними власниками земельних ділянок, в тому числі позивача, що підтверджується актом про відновлення меж земельних ділянок, схемою зйомки і прив`язки меж земельної ділянки та кадастровим планом. Відповідно до вказаних документів земельна ділянка відповідача дійсно межує із земельною ділянкою позивача. Однак відповідач заперечує твердження, що позивач неодноразово зверталася до нього стосовно надання вільного доступу до стіни її будинку, яка проходить по межі земельних ділянок, подібних звернень не було. Навпаки, інженерні системи водовідведення та снігозбору були об лаштовані спільно з позивачем, також відповідачем облаштовано відмостку для утримання обох будинків, а прохід із вулиці перекрито полегшеною шиферною пластиною та сіткою для обмеження доступу сторонніх осіб та тварин. Позивач у разі необхідності знімає таку пластину та встановлює її назад самостійно, тобто має вільний доступ для проходу між будинками і обслуговування власного будинку. Позивачем не вказано, який саме паркан з боку відповідача, чи встановлений відповідачем особисто їй заважає, яким чином. Зазначає, що посилання позивача на ст. 358 ЦК України та ст. 89 Земельного кодексу України є недоречним, вказаними нормами не регулюються спірні правовідносини. Ухвалою судді від 31 липня 2018 року дана позовна заява прийнята до розгляду, відкрито загальне позовне провадження у справі й призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 17 жовтня 2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. 06.11.2018 року представником позивача подано клопотання про призначення експертизи (а.с.63). Ухвалою суду від 14.11.2018 року призначено у справі судову земельно-технічну експертизу. Ухвалою суду від 17.07 2019 року поновлено провадження у справі, призначено справу до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Просить убрати паркан у дворі, який встановив відповідач, для можливості проходу до стіни будинку між домами і можливості обслуговування димоходу. Облаштування хвіртки з вулиці відбулося безпосередньо перед приходом експерта. Зазначає, що прохід через вулицю є незручним, з урахуванням необхідності застосування дробини для обслуговування будинку та димоходу. Представник позивача в судовому засіданні просила задовольнити позовні вимоги. У позивача здійснюється руйнування стіни будинку, з криши тече, позивач не має вільного доступу до своєї стіни. Згідно висновку експерта є необхідність у демонтуванні 1 метру забору, який прилягає до стіни будинку. Відповідач в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Коли купував будинок і запрошував землемірів для визначення меж земельної ділянки позивач ніяких заперечень не висловлювала. Паркан встановлений відповідно до меж визначених землемірами. У позивача є можливість проходу з вулиці, а тому права її не порушуються. Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на боці позивача - Чернігівської міської ради в судове засідання не з`явився, надійшла заява про розгляд справи без участі представника Чернігівської міської ради. Згідно ч.1 ст. 223 ЦПК України суд ухвалив судове засідання проводити у відсутності представника третьої особи. Допитана в судовому засіданні експерт [PERSON] роз`яснила, що у сторін є можливість обслуговувати стіни житлових будинків, шляхом заходу через калитку з вулиці. Нормами ДБН не визначені обмеження визначення місця проходу. Для облаштування проходу з двору, потрібно відступити 1 метр. Вислухавши сторін, представника позивача, експерта, дослідивши матеріали справи, судом встановлено: Згідно копії державного акту на право приватної власності на землю виданого на підставі рішення виконкому Чернігівської міської ради народних депутатів від 18.12.1995 року № 259, витягу з Державного земельного кадастру від 18.04.2013 року, кадастрового плану земельної ділянки 7410100000:01:038:5901 , кадастрового плану земельної ділянки по [ADDRESS] в адміністративних межах Чернігівської міської ради витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно - земельної ділянки по [ADDRESS] , договору купівлі-продажу від 17.10.1987 року житлового будинку за адресою [ADDRESS] , підтверджується право власності [PERSON] на житловий будинок та земельну ділянку за адресою [ADDRESS] (а. с. 4 - 10). Відповідно до договорів купівлі-продажу від 08.08.2016 року житлового будинку та господарських споруд за адресою [ADDRESS] а та земельної ділянки ( кадастровий номер 7410100000:01:038:5457 ), що розташована за адресою: [ADDRESS] , площею 0,0398 га, акту про встановлення (відновлення) в натурі (на місцевості) та погодження зовнішніх меж земельної ділянки від 25.06.2008 року та кадастрового плану земельної ділянки по [ADDRESS] , [PERSON] набув право власності на житловий будинок та земельну ділянку ( а. с. 36-41). Згідно повідомлення Новозаводської районної у м. Чернігові ради від 01.12.2017 року № 01-35/ін-883 власнику садиби [ADDRESS] наголошено про необхідність вирішення питання відновлення меж земельної ділянки, відповідно до технічної документації із землеустрою або врегулювати питання щодо надання доступу заявнику до стіни будинку у ситуації що склалася (а.с.3). Висновком експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи № 04-19 від 08.04.2019 року визначено, що у відповідності до кадастрових планів, складених ПП «Регіонземпроект-М» до технічної документації з встановлення меж земельної ділянки № [ADDRESS] та КП «Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації» до технічної документації із землеустрою щодо складання документів, які посвідчують право власності на земельну ділянку [ADDRESS] , між житловими будинками, що на праві власності належать [PERSON] та [PERSON] , відстань між будинками складає всього 1,0 м (0,5 м до загальної межі від кожного житлового будинку), що не відповідає вимогам п.3.25* ДБН 360-92** Містобудування, Планування і забудова міських і сільських поселень» та п.6.1.41 ДБН Б.2.2-12:2018 «Планування і забудова територій». Фактично між житловими будинками № 24 та № 24а відстань від стін складає всього від 0,72 м до 0,79 м, відстань від цокольної частини житлових будинків складає всього від 0,58 м до 0,62 м, що не відповідає вимогам п.3.25* ДБН 360-92** Містобудування, Планування і забудова міських і сільських поселень» та п.6.1.41 ДБН Б.2.2-12:2018 «Планування і забудова територій». Але, оскільки між стінами житлового будинку фактично межа не закріплена, обидва співвласники мають можливість обслуговувати стіни своїх житлових будинків, користуючись існуючим проходом між ними. Тобто, для [PERSON] прохід до стіни власного житлового будинку [ADDRESS] через хвіртку, та технічно неможливий з двору (а.с.83-101) . Відповідно до ст. 103 ЗК України власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо). Згідно зі ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки ( ч.2 ст. 212 ЗК України) Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд ( ч.1 ст. 319 ЦК України). Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. [PERSON] встановив паркан на межі земельних ділянок за адресами [ADDRESS] та [ADDRESS] , при цьому місце розташування паркану знаходиться на відстані 0,18 м. від кута тильного фасаду житлового будинку [ADDRESS] , чим позбавив позивача права вільного доступу до фасаду житлового будинку для догляду та поточного ремонту. З досліджених в судовому засіданні фото ( а. с. 42 та а. с. 89) вбачається, що станом на день пред`явлення позову прохід з вулиці Суворова був перекритий, про що також зазначено у відзиві на позов, облаштування хвіртки здійснено перед обстеженням будинків експертом. Право проходу власника до земельної ділянки і частини житлового будинку для обслуговування та ремонту є вільним, обирається ним на власний розсуд. Відповідно до положень ст. ст. 103, 152 Земельного кодексу України та ч.1 ст. 319, ст. 391 Цивільного кодексу України позовні вимоги підлягають задоволенню, порушене право позивача підлягає відновленню шляхом демонтажу одного метру паркану, який прилягає до стіни будинку [ADDRESS] , для обслуговування будинку. Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню понесені судові витрати: судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп. ( а. с. 19) та витрати пов`язані із залученням експертів в сумі 3432.00 грн. ( а. с. 114).

Outcome: approved