Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-02 00:00:00

[PERSON] у листопаді 2017 року звернулася до суду з вказаним позовом, 04 грудня 2017 року у даній справі відкрито провадження. В обгрунтування позову позивач вказала, що вони з відповідачем по справі, [PERSON]В, є батьками малолітнього сина, [PERSON], 06.02.2011р.н., та за рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 30.10.2014 з відповідача на її користь стягуються аліменти на утримання дитини в розмірі 800грн. щомісячно, до досягнення сином повноліття. Оскільки на даний момент цієї суми явно недостатньо для утримання дитини на належному рівні, майновий стан позивача погіршився, а також змінилося законодавство в частині нарахування аліментів, просить суд збільшити розмір аліментів, що стягуються, та збільшити їх розмір до 1/3 частки всіх видів доходів щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому вказує, що рішення суду про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі викликано тим, що на той момент відповідач офіційно не працював та мав мінливий нерегулярний дохід. На даний час майновий стан відповідача покращився, він офіційно працевлаштований та має стабільний щомісячний дохід, нерухоме майно, а тому спроможний сплачувати такий розмір аліментів на утримання сина. В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали та просили його задовольнити (а.с. 50). Представник відповідача позов визнав частково та не заперечував проти стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 всіх видів доходів відповідача щомісячно. Вказав, що відповідач має малолітню дитину від другого шлюбу, яка хворіє на ряд захворювань та перебуває на «Д» обліку, що потребує значних витрат, тому сплачувати аліменти у розмірі 1/3 від усіх видів доходів не спроможний. Суд заслухав пояснення позивача, її представника та представника відповідача, дослідив матеріали справ та встановив, що позов є обгрунтованим та підлягає до часткового задоволення, з огляду на наступне. В судовому засіданні встановлено, що сторони є батьками малолітнього [PERSON], 06.02.2011р.н. (а.с. 4). За рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 30.10.2014 з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн. щомісячно, до досягнення сином повноліття (а.с. 6). Дитина перебуває на утриманні позивача, відповідач сплачує аліменти за рішенням суду у твердій грошовій сумі 800 грн., однак, цієї суми на сьогодні недостатньо для утримання дитини, оскільки син хворіє (а.с. 46-56), навчається в музичній школі №1 ім [PERSON], за навчання сплачує позивач (а.с. 57-60). Позивач працює, її дохід за період з 23.08.2017 по 31.10.2017 становить 5 737,45 коп. (а.с. 7), що не може свідчити про покращення її майнового стану та спонукало її звернутися до суду із позовом збільшення розміру аліментів. Як вбачається з матеріалів справи, майновий стан відповідача покращився, він працює у Головному управлінні Національної поліції в Житомирській області на посаді оперуповноваженого, його дохід за період з 01.09.2017 по 28.02.2018 становить 71 147 грн. 80 коп. (а.с. 43), а також відповідач має у власності нерухоме майно (а.с. 60-61). Крім того, як було встановлено судом, а також підтверджується матеріалами справи, сімейний стан відповідача змінився, він перебуває у зареєстрованому шлюбі (а.с. 25) та має на утриманні малолітню доньку [INFO] (а.с. 26), яка хворіє та перебуває на «Д» обліку з приводу Синдрому рухових порушень внаслідок гіпоксично ішемічного враження нервової системи (а.с. 27-30, 34). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 192 ч. 1 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року роз'яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.ч. 1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Враховуючи викладене, з урахуванням фактичних обставин справи та виходячи з закріплених ч. 9 ст. 7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, розмір стягуваних аліментів підлягає зміні з твердої грошової суми 800 грн. на 1/4 частину заробітку ( доходу ) відповідача щомісячно але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з моменту набуття рішенням законної сили та до досягненням дитиною повноліття.

Outcome: partial