Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-29 00:00:00

[PERSON] просить зняти арешт з належного йому майна, а саме: 950 цеглин ракушняка, та виключити його з акту опису й арешту майна, посилаючись на те, що 06.09.2016 р. службовими особами Переяслав-Хмельницького міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, в межах виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-459/15, виданого 01.07.2016 Переяслав-Хмельницьким міськрайонний судом Київської області, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] судових витрат в розмірі 5740 гривень 93 копійок, здійснено виїзд за адресою: Київська область, м. Переяслав-Хмельницький, вул. Івана Мазепи, 34. За вказаною адресою знаходиться житловий будинок, який складається з двох квартир, у якому власником квартири №1 є позивач, а відповідно власником квартири № 2 - його колишня дружина [PERSON], яка є відповідачем у справі, в якій видано відповідний виконавчий лист. При описі майна боржника ([PERSON]В.), були помилково описані та внесені до акту опису й арешту майна будівельні матеріали, а саме ракушняк в кількості 950 цеглин, які знаходились на спільній прилеглій до житлового будинку території. Вказані будівельні матеріали придбані позивачем 16.06.2005 р. у ФОП [PERSON], для власних цілей. 950 цеглин ракушняку являються приватною власністю позивача, підтвердженням придбання яких є товарний чек №18 від вказаного числа. Отже, позивач вважає, що накладення арешту на належне йому майно є помилковою дією службової особи відділу ДВС. Вказані обставини позивач підтверджує: листом ДВС №4060 від 12.09.2016 р.; витягом з технічного паспорта на квартиру; рішеннями виконавчого комітету міської ради; договором купівлі-продажу; свідоцтвом про право власності на частку майна в спільній сумісній власності подружжя; договором про порядок використання житлового будинку між учасниками спільної часткової власності; свідоцтвом про право власності на нерухоме майно; витягом про державну реєстрацію прав; товарним чеком. Представник відповідача [PERSON] позов не визнав і заперечує проти його задоволення, посилаючись на те, що судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 20.11.2015 р. встановлений факт належності спірного майна [PERSON]. [PERSON] не спростовувала і не заперечувала факт належності їй вказаного будівельного матеріалу. Отже, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини Представник відповідача відділу ДВС Переяслав-Хмельницького МРУЮ позов не визнав і заперечує проти його задоволення, з тих же підстав. Третя особа не заперечує проти задоволення позову, вважаючи його обґрунтованим, і розділяючи позицію позивача. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, покази свідків, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Отже саме я являюсь власником частини помилково описаного майна, а саме 950 цеглин ракушняка, включеного до акту опису й арешту майна. У відповідності ч. 4-6 ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Примусове відчуження обєктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. Примусове відчуження таких обєктів з наступним повним відшкодуванням їх вартості допускається лише в умовах воєнного чи надзвичайного стану. Конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом. Також, у силу ст. 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження обєктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу. У відповідності до ч. 1 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 20.11.2015 р. у справі №373/892/15-ц, частково задоволені позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою. [PERSON] зобовязано за її рахунок усунути перешкоди в користуванні [PERSON] її земельною ділянкою площею 0,754 га, кадастровий №3211000000:01:062:0096, яка знаходиться за адресою вул. Ярова, 14, в м. Переяслав-Хмельницький Київської області, шляхом звільнення частини вказаної земельної ділянки, площею 102,01 кв. м, від будівельних матеріалів. Відповідно подано заяву про примусове виконання виконавчого листа справа №2-459/15 виданий 01.07.2016 р. до відділу ДВС Переяслав-Хмельницького МРУЮ. Згідно чого було відкрито виконавче провадження від 06.07.2016 р. постановою ВП №51577054. 06 вересня 2016 року державним виконавцем Дудкою Сергієм Петровичем був проведений опис майна, що належить боржнику і який складований на її самовільно захопленій території, а саме: ракушняк б\\у 400 шт., брус деревяний - довжиною 4,5 м (15x20) в кількості 30 шт., цегла червона б\\у 500 шт., і передано на зберігання [PERSON]. Позивач [PERSON], стверджує, що помилково описано належний йому будівельний матеріал, а саме ракушняк в кількості 950 шт., який знаходиться на спільній з [PERSON] прилеглій до житлового будинку території, просить зняти арешт цього майна. Однак, ця обставина є надуманою, оскільки рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду від 20.11.2015 р. встановлена обставина, що на частині земельної ділянки по вул. Ярова, 14а, зі сторони вул. Річної, на площі 102,01 кв. м, знаходиться будівельний матеріал громадянки [PERSON]. Тобто, судом встановлено, що [PERSON] без законних підстав розміщені будматеріали на частині земельної ділянки, що належить [PERSON]. Згідно із ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Отже, позовна вимога [PERSON] є незаконною та необґрунтованою із вказаних підстав. На підставі 321, 328 ЦК України, ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження»,

Outcome: dismissed