Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-23 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися в суд з позовом до [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування. Позовні вимоги обґрунтовують тим, що 25.06.2002 року помер [PERSON], який приходиться чоловіком [PERSON], а також батьком [PERSON] та [PERSON] Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, а саме: 1/2 частка житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами в м. Ківерці по вул. Сагайдачного, 10, Волинської області. Спадкоємцями майна померлого є його дружина [PERSON] та діти [PERSON], [PERSON] Зазначене майно було набуте [PERSON] та [PERSON] під час перебування в шлюбі, тому є спільним майном подружжя, і відповідно спадкуванню підлягає 1/2 його частина, а інша 1/2 частина 1/2 частини (половини), як частка в спільному сумісному майні подружжя. При зверненні до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом їм було відмовлено, у звязку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме спадкове майно на імя спадкодавця. Просять суд визнати за [PERSON] право власності на 1/4 частину житлового будинку з з господарськими будівлями і спорудами в м. Ківерці по вул. Сагайдачного, 10, Волинської області, як на частку в спільному сумісному майні подружжя, та на 1/8 частину в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON]; за [PERSON] право власності на 1/8 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами в м. Ківерці по вул. Сагайдачного, 10, Волинської області, в порядку спадкування, після смерті батька [PERSON] Позивачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявилися, подали до суду заяви, згідно яких позовні вимоги підтримують та просять розгляд справи проводити у їх відсутності /а.с.25, 27/. Відповідач ночвіна Н.І. в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву про визнання заявленого позову та розгляд справи у її відсутності /а.с.26/. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з цим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши обставини справи та надані докази, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії І-ЕГ № 116977, актовий запис №164, виданого 26.09.2002 року Відділом РАЦС Ківерцівського РУЮ Волинської області, [PERSON], помер 25.09.2002 року /а.с.6/. Відповідно до договору від 10.12.1979 року, рішення Ківерцівської міської ради Народних депутатів Ківерцівського району Волинської області від 28.11.1978 року, акту про виніс в натурі меж земельної ділянки під будівництво індивідуального жилого будинку в містах, селищах міського типу і селах та довідки Ківерцівської міської ради від 22.12.2016 року за №7.3/1428, 1/2 частка житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами в м. Ківерці по вул. Сагайдачного, 10, Волинської області, значиться за померлим [PERSON] /а.с.9-14/. Таким чином, на момент відкриття спадщини діяв Цивільний Кодекс України в редакції 1963 року, оскільки часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, тому при вирішенні даного позову слід застосовувати норми даного Кодексу. Відповідно до ст. 527 ЦК України (в редакції 1963 року) спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 524 ЦК України (редакції 1963 року), спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Статтею 549 ЦК України (редакції 1963 року) визначено, що спадкоємець, який фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, визнається таким, що прийняв спадщину. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії VIII-УР № 027171, актовий запис № 11, виданого 18.11.1972 року Завітненською сільською радою Ківерцівського району Волинської області позивач [PERSON] та спадкодавець [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 18.11.1972 року і шлюб розірвано не було, також із свідоцтва про народження серії І-ЕГ №301540 від 27.02.1974 року та свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ЕГ №468117 від 30.10.1993 року вбачається, що позивач [PERSON] І,А. є дочкою спадкодавця [PERSON] /а.с.7-8/. Статтею 368 ЦК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом, і як передбачає ч. 2 ст. 370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Як вбачається з повідомлення приватного нотаріуса Ківерцівського районного нотаріального округу Волинської області [PERSON] № 04/01-16 від 18.01.2017 року та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 46465437 від 18.01.2017 року, після смерті [PERSON] була заведена спадкова справа №57/2015. 11.11.2016 року із заявами про видачу свідоцтва про право на спадщину звернулися [PERSON] та [PERSON] Інші спадкоємці із заявами про прийняття спадщину не звертались і свідоцтво про право на спадщину не видавалося /а.с.29-30/. Разом з тим, постановою приватного нотаріуса Ківерцівського районного нотаріального округу Волинської області [PERSON] № 771/02-31 від 15.12.2016 року, [PERSON] та [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на імя спадкодавця /а.с.15/. Відповідно до ст. 328 ЦК України, особи вправі набути право власності на підставах, що не заборонені законом і згідно зі ст. 392 ЦК України, можуть звертатись до суду з позовом про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, оцінивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити у відповідності до заявлених вимог. На підставі ст.ст. 328, 368, 370, 392, 1222, 1261, 1269-1270 ЦК України,

Outcome: approved