Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-29 00:00:00

[PERSON] у своєму позові посилається на те, що з відповідачкою перебуває у шлюбі з 08.10.2005 року, зареєстрованому виконавчим комітетом Братанівської сільської ради Сокирянського району Чернівецької області по актовому запису за №02. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], 25.06.2006 року, який в даний час проживає разом з ним та перебуває на його утриманні. Спільним сімейним життям вони з відповідачкою прожили до червня 2015 року. Сім`я розпалася по тій причині, що вони не знайшли взаєморозуміння, втратили повагу одне до одного, у них різні погляди на сімейне життя. Поновлювати сімейні відносини позивач не бажає. Відповідачка ухиляється від надання йому матеріальної допомоги на утримання сина, у зв`язку з чим він бажає, щоб з неї в примусовому порядку стягувалися аліменти. Просить суд ухвалити рішення, яким шлюб між ним та відповідачкою розірвати, стягувати з відповідачки на його користь на сина аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів її заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття сина. Позивач в судове засідання не зявився, проте подав на адресу суду письмову заяву, якою позовні вимоги підтримав повністю та просив розглянути справу без його присутності. Згідний на заочний розгляд справи. Будучи належним чином повідомленою судом про час та місце розгляду справи, відповідачка у судове засідання повторно не зявилася та про причини своєї неявки суду не повідомила, а тому є всі підстави розглянути справу у її відсутності. За таких обставин та у відповідності до положень ст. 224 ЦПК України визнано за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що сторони перебувають між собою у шлюбі, зареєстрованому 08.10.2005 року виконавчим комітетом Братанівської сільської ради Сокирянського району Чернівецької області по актовому запису за №02. Сімя сторін фактично розпалась, поновлювати її позивач не бажає, збереження шлюбу не відповідає його інтересам, відповідачка в судове засідання не зявилася, свої мотиви до збереження сімї особисто в суді не довела. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу, не допускається. Виходячи з цього, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту недоторканість. Таким чином, у суду відсутні підстави для примусового збереження сімї між сторонами, при наявності категоричного заперечення щодо цього чоловіка. Внаслідок повторної неявки в судове засідання відповідачки та відсутності у суду даних щодо її бажання обрати після розірвання шлюбу своє дошлюбне прізвище, її прізвище «Слободяник» слід не змінювати. Відповідачка [PERSON] є матірю [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження від 06.07.2006 року серії І-МИ №028775. Згідно довідки виконавчого комітету Братанівської сільської ради Сокирянського району Чернівецької області №185 від 24.11.2015 року позивач проживає в [INFO], а син проживає разом з ним та перебуває на його утриманні Відповідачка ухиляється від надання позивачу матеріальної допомоги на утримання сина в добровільному порядку. Стаття 180 СК України передбачає обовязок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до вимог ст. 182 СК України суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище відповідача. Згідно ст. 183 ч. 1 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти, визначається судом. Відповідачка є здоровою і працездатною, обґрунтованих заперечень на позов щодо неспроможності сплачувати аліменти на сина у визначеному позивачем розмірі, до суду не подала. З урахуванням обставин, передбачених ст. 182 СК України, які мають значення при визначенні розміру аліментів, є підстави вважати, що відповідачка зобов`язана та спроможна сплачувати на користь позивача аліменти на дитину у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня предявлення позову і до повноліття дитини. За таких обставин, позовні вимоги підлягають до задоволення зі стягненням з відповідачки на користь позивача та на користь держави судового збору. На підставі ст. 110, 112, 180, 182, 183, 184 СК України та

Outcome: approved