Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-22 00:00:00

Адвокат Гончар С.М., як представник [PERSON] , в липні 2020 року звернувся до суду із позовом до ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Хаус», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Журавльової Л.М. про визнання виконавчого напису № 1086 від 04.12.2019 року, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Журавльовою Л.М., таким що не підлягає виконанню. Позовні вимоги мотивує тим, що позивач, дізнався, що 04.12.2019 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Журавльовою Л. М. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 1086, в якому запропоновано стягнути з гр. [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , зареєстрованого за адресою [ADDRESS] , на користь ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Хаус», код ЄДРПОУ 41661563, місцезнаходження 79005 м. Львів, вул. Миколи Вороного, 2, адреса для листування 03056 м. Київ, пров. Ковальський, 19, кв. 115, грошові кошти у розмірі 382 883, 43 грн. згідно з кредитним договором № МКЧ-182-08 від 03.07.2008, укладеного між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ТОВ «ФК «Інвест Хаус», за невиплачену в строк заборгованість за період з 17.10.2019 року по 04.12.2019 року включно, яка складається з: 167 886, 75 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 198 236, 41 грн. - заборгованість за відсотками; 16 760, 26 грн. - заборгованість за комісіями. Вказує, що постанови про відкриття виконавчого провадження позивач не отримував. Про наявність виконавчого провадження та власне виконавчого напису дізнався із матеріалів справи № 711/2060/20 за поданням приватного виконавця Бурмаги Є.А. про примусове проникнення на територію третьої особи, з матеріалів вказаної справи і знято копії частини додатків до цього позову. Вказаний виконавчий напис позивач вважає таким, що не підлягає виконанню з огляду на наступне. На дату вчинення виконавчого напису минуло понад три роки з моменту виникнення права вимоги. Згідно п. 3.3 Кредитного договору № МКЧ-182-08 від 03.07.2008 термін повернення кредитних ресурсів встановлено до 02.07.2013 року. До того ж п. 3.5 договору передбачено право дострокової вимоги банку повернення кредитних ресурсів в разі несвоєчасного чи не в повному обсязі здійснення зарахування коштів на погашення заборгованості. На захист своїх прав та інтересів ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» звернулося у 2013 році із позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави, який був задоволений рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 03.03.2015 року у справі № 711/10343/13-ц, що вступило в законну силу 16.03.2015 року. Виконавчий напис вчинено 04.12.2019 року. Тобто, сплило понад три роки як від часу виникнення права вимоги первісного кредитора, так і від часу набрання законної сили судовим рішенням за позовом первісного кредитора. А за змістом ст.ст. 512 - 514 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні означає перехід до нового кредитора права вимоги, що існувало у первісного кредитора. Тому строк після виникнення права вимоги для нового кредитора не розпочався після переходу до нього такого права, а продовжився той строк, що розпочався після виникнення права вимоги у первісного кредитора. А тому позивач посилається на те, що виконавчий напис вчинено з порушенням трирічного строку від дня виникнення права вимоги, що узгоджується з правовою позицією викладеною в постанові Великої Палати Верховного Суду від 02.07.2019 у справі № 916/3006/17. Також вказував, що порядок вчинення нотаріальних дій прямо відсилає до Переліку, затвердженого КМУ (до цього ж Переліку відсилає і ст. 87 Закону України «Про нотаріат»), водночас норма Переліку, на яку посилається нотаріус, на сьогодні (і на час вчинення виконавчого напису) є нечинною. Крім того позивачеві невідомо, якими саме документами керувався нотаріус, вчиняючи виконавчий напис. За змістом ст. 8 Закону України «Про нотаріат» такі документи становлять нотаріальну таємницю, позивач та його представник не є суб`єктами, що мають право на отримання копій таких документів, тому до позовної заяви додається клопотання про витребування доказів. На спростування безспірності заборгованості позивач наводить наступне. Так, у виконавчому написі заборгованість визначена: - 167 886, 75 грн. - заборгованість за тілом кредиту; - 198 236, 41 грн. - заборгованість за відсотками; - 16 760, 26 грн. - заборгованість за комісіями. Всього 382 883, 43 грн. Водночас рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 03.03.2015 року у справі № 711/10343/13-ц встановлено розмір заборгованості загалом в сумі 256 525, 04 грн. Вказана сума зафіксована в резолютивній частині рішення, водночас в мотивувальній частині описано її складові: - заборгованість за кредитом («тіло» кредиту) в розмірі 6 760, 02 дол. США або 54 032, 84 грн.; - заборгованість за відсотками нарахованими в розмірі 114, 17 дол. США або 912,56 грн. та за відсотками простроченими в розмірі 1 415, 98 дол. США або 54 032, 84 грн.; - заборгованість за пенею в розмірі 158 325, 79 грн. (за прострочення погашення основної суми) та 28 657, 98 грн. (за прострочення сплати відсотків); - заборгованість за комісією не взята судом до уваги при визначенні суми заборгованості, водночас згідно описової частини позову сам позивач заявляв заборгованість за комісією в розмірі 3 841, 34 грн. Отже розмір заборгованості за «тілом» кредиту та за відсотками, визначений у рішенні суду, в декілька разів нижчий за розмір, визначений у виконавчому написі; заборгованість за пенею у виконавчому написі відсутня, тому до уваги не береться; заборгованість за комісією не була встановлена судовим рішенням, до того ж самим банком заявлялася комісія у декілька разів менша, ніж визначено у виконавчому написі. При цьому із описової частини рішення також вбачається, що [PERSON] суму заборгованості не визнав, зокрема, за нараховану комісію. Тобто, вже на час ухвалення рішення суду заборгованість не була безспірною. Відносно стягнення комісії посилався на судову практику, відповідно до якої стягнення комісії не задовольняються. Так, у постанові від 06.09.17 р. у справі № 6-2071цс16 ВСУ зазначив, що послугою з надання споживчого кредиту є діяльність банку або іншої фінансової установи з передачі споживачу коштів на придбання продукції для його особистих потреб, а тому встановлення кредитором будь-яких зборів, відсотків, комісій, платежів за інші дії, ніж надання коштів на придбання продукції, є незаконним, а такі умови споживчого кредиту є нікчемними і не потребують визнання недійсними. У постанові №6-1746цс16 від 16.11.2016р. ВСУ також визнав щомісячні комісії за обслуговування кредиту незаконними. Вказані висновки ґрунтуються на тому, що Законом від 22.09.2011 року № 3795-VI до ч. 4 ст. 11 ЗУ «Про захист прав споживачів» було внесено зміни, а саме доповнено абзацом такого змісту: «Кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною». Зазначене свідчить, що заборгованість не є безспірною. Щодо захисту прав позивача, звертав увагу на правові висновки Верховного Суду: - як зазначено у постанові ВС/КЦП від 11.04.2019 у справі № 761/45737/17, з урахуванням приписів ст. ст. ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст. ст. ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису; - у постанові від 06.05.2020 року у справі № 320/7932/16-ц Верховний суд вказав, що вчинення виконавчого напису полягає у посвідченні права стягувача на стягнення коштів або витребування майна. Таке право, як і безспірна заборгованість повинні існувати на момент звернення до нотаріуса. Сам по собі факт подання стягувачем необхідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору щодо боргу. Боржник у судовому порядку може оспорювати виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (щодо розміру боргу або спливу строків давності за вимогами). КЦС ВС звернув увагу, що суд при вирішенні такого спору: а) не повинен обмежуватися перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем необхідних документів; б) має перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити і зазначити у рішенні, чи справді на момент вчинення напису боржник мав безспірну заборгованість (чи існувала вона, чи була саме такого розміру та чи не було невирішених спорів) За таких обставин, позивач вважає, що є достатні правові підстави вважати виконавчий напис №1086, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Журавльовою Л.М. від 04.12.2019 року було вчинено з порушенням чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, в зв`язку з чим просив його скасувати та стягнути з відповідача понесені судові витрати. 16.10.2020 року представником позивача - адвокатом Гончар С.М. було подано заяву про уточнення формулювання позовної вимоги, в якій позивач просив «визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 04.12.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Журавльовою Ларисою Михайлівною, зареєстрований в реєстрі за № 1086, в якому пропонується стягнути з гр. [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , зареєстрованого за адресою [ADDRESS] , на користь ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Хаус», код ЄДРПОУ 41661563, місцезнаходження 79005 м. Львів, вул. Миколи Вороного, 2, адреса для листування 03056 м. Київ, пров. Ковальський, 19, кв. 115, грошові кошти у розмірі 382 883, 43 грн. згідно з кредитним договором № МКЧ-182-08 від 03.07.2008, укладеного між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] , а також Договору про відступлення прав вимоги від 17.10.2019 року, укладеного між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ТОВ «ФК «Інвест Хаус», за невиплачену в строк заборгованість за період з 17.10.2019 року по 04.12.2019 року включно, яка складається з: 167 886, 75 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 198 236, 41 грн. - заборгованість за відсотками; 16 760, 26 грн. - заборгованість за комісіями». Ухвалою суду від 29.07.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Сторонам встановлено строк для подачі заяв про суті спору. В судове засідання представник позивача - адвокат Гончар С.М. надав заяву з проханням справу розглянути без їхньої участі, підтримав позов та просив його задоволити. В заяві також зазначив ,що розрахунок судових витрат надасть протягом 5 днів. Представник відповідача ТОВ «ФК «Інвест Хаус» в судове засідання не з`явився, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку - шляхом направлення судової повістки засобами поштового зв`язку за зареєстрованим місцезнаходженням. Відзив на позов не подав. Відповідач приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Журавльова Л.М. в судове засідання не з`явилася, хоча про день, час та місце розгляду справи була повідомлена в установленому законом порядку - шляхом направлення судової повістки засобами поштового зв`язку за зареєстрованим місцезнаходженням. Відзив на позов не подала. Третя особа приватний виконавець виконавчого Бурмага Є.А. в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи без його участі. Справу вирішено за правилами заочного розгляду, передбаченими ст. 280-282 ЦПК України, за відсутності відповідача, повідомленого у встановленому законом порядку про дату, час і місце судового засідання, який не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, не подав відзиву проти позову, та зі згоди позивача щодо такого порядку розгляду справи, викладеної в позовній заяві. Суд оголосивши заяву представника позивача та третьої особи, дослідивши письмові докази, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що 03.07.2008 між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] було укладено кредитний договір № МКЧ-182-08. В зв`язку з порушенням зобов`язань за вказаним договором ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» звернулись до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави. Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України, - обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 03.03.2015 року у справі №711/10342/13-ц частково задоволено позов ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави, а саме суд вирішив: - «В рахунок погашення заборгованості за договором №МКЧ-182-08 від 03.07.2008 року в розмірі 256525,04 грн. звернути стягнення на предмет застави, а саме: автобус Богдан, марки А09201, категорії - D, 2005 року випуску, колір жовтий, шасі № [NUMBER] , державний реєстраційний номер [NUMBER] , зареєстрований Черкаський ВРЕР при УДАІ УМВС України в Черкаській області від 03.07.2008 р, що належить в 1/2 частині [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та [PERSON] на підставі рішення Придніпровського районного суду м.Черкаси від 03.12.2012 року, шляхом продажу вказаного автомобіля акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» з укладенням від імені [PERSON] та [PERSON] договору купівлі-продажу з іншою особою- покупцем, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України, а також наданням АТ «Банк «Фінанси та Кредит» всіх повноважень, необхідних для здійснення зазначеного продажу». Рішення суду від 03.03.2015 набрало законної сили. Предметом розгляду справи №711/10342/13-ц був кредитний договір №МКЧ-182-08 від 03.07.2008, укладений між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] . Таким чином ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» було обрано спосіб захисту порушених прав за кредитним договором № МКЧ-182-08. 17.10.2019 року (відповідно до тексту оскаржуваного виконавчого напису) між ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» та ТОВ «ФК «Інвест Хаус» було укладено договір про відступлення права вимоги, в тому числі за кредитним договором № МКЧ-182-08 укладеним між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] ТОВ «ФК «Інвест Хаус» звернулось до приватного нотаріуса для вчинення виконавчого напису за кредитним договором № МКЧ-182-08 укладеним між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] . Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Журавльовою Л.М. 04.12.2019 вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 1086, в якому запропоновано стягнути з гр. [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , зареєстрованого за адресою [ADDRESS] , на користь ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Хаус», код ЄДРПОУ 41661563, місцезнаходження 79005 м. Львів, вул. Миколи Вороного, 2, адреса для листування 03056 м. Київ, пров. Ковальський, 19, кв. 115, грошові кошти у розмірі 382 883, 43 грн. згідно з кредитним договором № МКЧ-182-08 від 03.07.2008, укладеного між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ТОВ «ФК «Інвест Хаус», за невиплачену в строк заборгованість за період з 17.10.2019 року по 04.12.2019 року включно, яка складається з: 167 886, 75 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 198 236, 41 грн. - заборгованість за відсотками; 16 760, 26 грн. - заборгованість за комісіями. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Бурмаги Є.А. від 24.12.2019 відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису №1086 виданого 04.12.2019 приватним нотаріусом Журавльовою Л.М. Крім того приватним виконавцем виконавчого округу Черкаської області Бурмага Є.А. у вказаному виконавчому провадженні 24.12.2019 винесено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першої статті 1 Закону України від 02 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат» (далі - Закон) нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена глава 14 Закону та глава 16 розділу ІІ Порядку. Згідно зі статтею 87 Закону для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до правового висновку викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 02.07.2019 у справі № 916/3006/17 - строк для звернення до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису, передбачений ст. 88 Закону України «Про нотаріат», безпосередньо пов`язаний з позовною давністю, встановленою ЦК України. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Отже, загальний строк для звернення стягувача до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису становить не більше трьох років з дня виникнення у стягувача права вимоги до боржника незалежно від суб`єктного складу сторін у правовідносинах. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено іншу позовну давність, виконавчий напис видається у межах цього строку. ВП ВС відступила від висновку, викладеного в постанові ВС від 17.05. 2018 у справі № 307/1580/17, щодо застосування положень ч. 2 ст. 88 Закону України № 3425-XII «Про нотаріат», зокрема про те, що ця норма не обмежує трирічним строком нарахування заборгованості, на стягнення якої вчиняється виконавчий напис, за умови встановлення сторонами відповідно до ст. 259 ЦК України збільшеної позовної давності для відповідної вимоги, оскільки вважає, що зазначений строк не можна змінити домовленістю сторін. Порядок містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у кредитора (підпункт 2.2 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку). За змістом підпункту 2.3 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку, вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка боржника на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану у договорі адресу. Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі та Порядку. Статтею 50 Закону визначено, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати саме безспірна заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону). Характер правового регулювання вказаних правовідносин дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості, чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із Переліком документів, є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, у судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Судом встановлено, що на момент вчинення 04.12.2019 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Журавльовою Л.М. за №1086 виконавчого напису про стягнення з [PERSON] , на користь ТОВ «ФК «Інвест Хаус» заборгованості в сумі 382 883, 43 грн. згідно з кредитним договором № МКЧ-182-08 від 03.07.2008, укладеного між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ТОВ «ФК «Інвест Хаус», її частина вже була стягнута рішенням суду, яке набрало законної сили, що само по собі свідчить про існування спору щодо заборгованості, оскільки може призвести до подвійного стягнення коштів із позичальника. Зазначений у виконавчому написі розмір заборгованості зокрема за тілом кредиту не відповідає розміру такої заборгованості встановленої рішенням суду. Крім того виконавчий напис вчинено з порушенням трирічного строку від дня виникнення права вимоги. За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є законними, доведеними і підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved