Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-07 00:00:00

[PERSON] (надалі - Позивач) звернулася до суду 09 жовтня 2018 року з позовом до [PERSON] (надалі - Відповідач) про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування позовної заяви зазначає, що від спільного шлюбу у сторін є малолітній син [PERSON] [INFO] . Після розлучення, відповідач перестав виконувати свої батьківські обов`язки щодо утримання сина, у зв`язку з чим, враховуючи, що відповідач працює не офіційно просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі 3000,00 грн. щомісяця і до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] , зазначила, що відповідач не заперечує сплачувати аліменти у розмірі 1/4 частину усіх видів заробітку та просила суд враховувати, що на утриманні відповідача знаходиться малолітня дитина [INFO] від другого шлюбу. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] показав суду, що він є батьком позивача. Свідок зазначив, що подарував відповідачу два автомобіля «Волгу» та «КРАЗ», які відповідач продав і купив собі інший автомобіль «Спрінтер» та відкрив автосервіс. Після розлучення з його донькою, відповідач наймав людей і займається перевезеннями людей до моря, утримує СТО. Свідок також ремонтував автомобіль у відповідача на СТО, яке знаходиться по вул. Телевізійна 8. Наразі у Відповідача автомобіль марки «Лексус». Відповідач заможна людина, він часто міняє авто. Його онуків утримає їх матір. Батько коштів не надає. Старший син іноді звертається до батька і той іноді дає йому кошти. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] показала суду, що позивач є її троюрідною сестрою, що вони товаришували, ремонтували свої авто на автосервісі відповідача. Відповідач залишив родину, дітьми займалась [PERSON] - позивачка. Якийсь час відповідач давав кошти на дітей, потім перестав. У Позивача та Відповідача автосервіс був спільний і маршрутка міжміська. Відповідач все забрав собі, працює і наразі. Зараз Відповідач їздить на джипі «Лексус», його дружина їздить на автомобілі «Тойота», вони мають автопарк маршруток «Мерседес», Відповідач дуже забезпечена людина. Вислухавши доводи сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд доходить до наступних висновків. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] є батьком, а [PERSON] є матір`ю [PERSON] [INFO] (а.с. 10). Також встановлено, що малолітній син [PERSON] знаходиться на утриманні своєї матері та проживає разом з нею (а.с. 11, 12). Вирішуючи питання стягнення аліментів, суд виходить із принципу рівності прав та обов`язків батьків щодо своїх дітей, передбаченого ст.141 СК України, а також приділяє першочергову увагу якнайкращому забезпеченню інтересів дітей, у відповідності до ст.3 Конвенції про права дитини, ухваленої Резолюцією Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1989 р., ратифікованої Постановою ВРУ від 27.02.1991 р. Статтею 51 Конституції України передбачені права дітей на матеріальне утримання з боку батька та права на їх повноцінне життя та всебічний розвиток. Відповідно до ст.ст. 3,18,27 Конвенції про права дитини (ратифікована Постановою ВР України №789 -Х11 від 27.02.1991 року), батьки зобов`язані утримувати дітей до повноліття та несуть відповідальність за виховання, розвиток і утримання дитини; у всіх діях щодо дітей … першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини; кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, духовного і соціального розвитку дитини. Згідно ч.ч. 1-3 ст. 181 та ст.183 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дітей визначаються за домовленістю між ними в грошовій або натуральній формі, а в разі недосягнення між ними згоди - за рішенням суду кошти (аліменти) на утримання дітей присуджується в частині від доходу її батька, матері або у твердій грошовій сумі. Розмір частки заробітку (доходу) батька, матері, яка буде стягуватися як аліменти на дітей, визначається судом. При цьому, відповідно до ст. 182 СК України, при визначені розміру аліментів, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дітей, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, та інші обставини, що мають істотне значення. Пленумом Верховного Суду України в абз. 3 п.17 Постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року надано роз`яснення, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Суд встановив, що матеріальне становище відповідача задовільне, він не є платником аліментів на інших дітей, непрацездатних членів сім`ї та інших осіб, яких він зобов`язаний утримувати, є особою працездатного віку, офіційно працевлаштований, сплачує податки (а.с.23-24, 25, 26, 89, 90, 91). Відповідач створив нову сім`ю з [PERSON] та має на утримані малолітню доньку [PERSON] [INFO] , де батьком дитини в свідоцтві про народження записаний [PERSON] (а.с.27,28). Чинним законодавством України встановлено, що діти рівні у своїх правах незалежно від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. Батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей та повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги. Зобов`язання з утримання дітей виникає за наявності сукупності таких умов: родинного зв`язку між батьками й дитиною (кровний зв`язок між батьками та дитиною або зв`язок між усиновлювачем і усиновленою дитиною); неповноліття дитини; навчання повнолітньої дитини; відсутність підстав для звільнення батьків від сплати аліментів; можливість батьків надавати матеріальну допомогу. У відповідності до ст. 7 СК України, жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Згідно ч. 1 ст. 141 Сімейного кодексу України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, відповідно обов`язок по утриманню дитини в рівних частках покладається на її батьків. Отже, необхідність утримувати інших малолітніх дітей не виключає обов`язку відповідача надавати матеріальну допомогу малолітньому синові від першого шлюбу, який її потребує. Крім того, судом також встановлено, що Позивач не працює та перебуває у відпустці по догляду за дитиною до 14 років з 25.07.2013 року по 25.07.2021 рік. Згідно пояснень останньої відпустка вимушена у зв`язку з постійними хворобами сина (а.с.12). Суд керується тим, що згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року в ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України внесені зміни, за яким розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно зі ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько та мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Визначаючи розмір аліментів, суд приймає до уваги вимоги Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» щодо встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку який батьки зобов`язані забезпечити дитині. Згідно з частинами першою-третьою статті 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Суд з урахуванням обставин, що мають істотне значення, а саме стану здоров`я батька та матері дитини, матеріального становища платника, а також враховуючи те, що мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.2 ст. 182 СК України), прийшов до висновку, що розмір аліментів на утримання дитини, який підлягає стягненню з відповідача має становити 3 000грн., що узгоджується з приписами ч.3 ст. 182 СК України, а саме можливість батька надавати допомогу в зазначеному розмірі. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Крім того, суд роз`яснює, що відповідно до ч. 3 ст. 80 СК України розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану. У відповідності до ст.430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Відповідно до п.1 ч.2, ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

Outcome: approved