Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-25 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] в особі свого представника звернулися до суду з позовною за- явою, в якій просили визначити частки померлих у спільній сумісній власності, посилаючись на наступні обставини. [INFO] померла їх мати [PERSON] у віці 62 роки, а [INFO] помер їх батько [PERSON] у віці 70 років. Під час проживання батьки на праві спільної сумісної власності набули у влас- ність житловий будинок по [ADDRESS] , свідоцт- во про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] від 20.03.2009 р. Після смерті ма- тері фактично прийняв спадщину їх батько, оскільки був зареєстрований та проживав разом із ма- тір`ю. За життя батько вчинив заповіт, яким заповів їм по 1/2 частині кожній зазначеного житлово- го будинку. При зверненні до нотаріуса з приводу прийняття спадщини вони отримали відмову у вчиненні цієї нотаріальної дії у зв`язку з неможливістю визначити частку померлих у спільному майні відносно даного житлового будинку. Таким чином, визначення часток померлих у спіль- ному житловому будинку, яка становить по 1/2 частині, надасть їм можливість скористатись своїм правом на прийняття спадщини після смерті спадкодавців, оскільки невизначеність часток поз- бавляє їх можливості нотаріально прийняти спадщину. Представник позивачів у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив спра- ву розглянути за їх відсутності, позовні вимоги підтримав. Представник відповідача також у судове засідання не з`явився, надав до суду відзив, в якому ви знав позовні вимоги та просив справу розглянути без його участі. Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження, у відповідності до ч. 5 ст.279 ЦПК України, за наявними у справі матеріалами. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсу- тності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального техніч- ного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог. Як вбачається із копії заповіту серії НОІ № 310456 від 15.05.2020 р. (а.с.10), [PERSON] , [INFO] , заповів [PERSON] та [PERSON] житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Копіями свідоцтв про смерть серії [NUMBER] та серії [NUMBER] (а.с.11, 13) підтвер- джується, що [PERSON] померла [INFO] , а [PERSON] помер [INFO] , обидва у м.Та- тарбунари Одеської області. Згідно копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER] (а.с.12), [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 27.05.1973 р. у Жовтоярській сільській раді Татарбунарського району Одесь- кої області, після одруження дружині присвоєно прізвище « [PERSON] ». З копії домової книги та технічного паспорту на житловий будинок (а.с.14-18) вбачається, що власниками житлового будинку по [ADDRESS] є [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, виданим Татарбунарською міською радою 20.03.2009 р. (копія на а.с.19), та витягом № 22224511 про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 20.03.2009 р. (копія на а.с.20) підтверджується, що будинок за адресою: [ADDRESS] , на праві приватної спільної сумісної власності на- лежить [PERSON] та [PERSON] . Відмова нотаріуса свідчить про неможливість [PERSON] та [PERSON] отримати сві- доцтво про право на спадщину після померлого [PERSON] у зв`язку з тим, що об`єкт зареєстро- вано на двох осіб на праві приватної спільної сумісної власності, а частки кожного у цьому майні не визначені (а.с.21). Згідно ч.1 ст.355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), на- лежить їм на праві спільної власності (спільне майно). Відповідно до ч.1 ст.368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. В силу ч.2 ст.370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісний власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. За змістом ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізи- чної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За змістом ст.1226 ЦК України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на зага- льних підставах. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у своїй постанові № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», у разі смерті співвласника приватизованого будинку ( квартири) частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не бу- ло встановлено договором між ними. Згідно п.3.4. Узагальнення ВССУ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадку- вання» від 16.05.2013 р., у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадко- ємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутись з позовом про визначення част- ки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності. Судом встановлено, що спірний житловий будинок належав на праві приватної спільної суміс- ної власності батькам позивачів. Однак позивачі не мають можливості вирішити питання, пов`я- зане з прийняттям спадщини, у зв`язку з невизначенням часток майна власників. За таких обставин, суд вважає за необхідне визначити, що частки померлих батьків позивачів у спільній сумісній власності на зазначений житловий будинок були рівними і становили по 1/2 час- тині для кожного. На підставі викладеного,

Outcome: approved