Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-10 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по сплаті аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позивач зазначала, що рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 01 жовтня 2007 року були стягнуті аліменти з відповідача у розмірі 1/3 частини його заробітку на її користь на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , до повноліття найстаршої дитини, починаючи з 24.03.2012 р. у розмірі 1/6 частки на утримання найменшої дитини та досягнення найменшою дитиною повноліття, тобто до [INFO] . На підставі даного судового рішення видано виконавчий лист. Протягом виконання рішення суду про стягнення аліментів, відповідач неповністю їх сплачував, допускав прострочення, а протягом останніх п`яти років не платив взагалі, і станом на день досягнення найменшою дитиною повноліття заборгованість по аліментам склала досить велику суму, а саме: 74 960,93 грн. На даний час виконавче провадження вже закінчене по досягненню меншою дитиною повноліття, але до даного часу відповідач заборгованість не виплатив. Посилаючись на викладене, позивач просила суд стягнути з відповідача заборгованість по аліментам, що утворилася по виконавчому листу, виданому Броварським міськрайонним судом Київської області №2-3219 від 21.11.2007 р., в сумі 74 960,93 грн. В судове засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. В судове засідання відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлено, що постановою головного державного виконавця Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Турчиної О.С. від 19 березня 2018 року закінчено виконавче провадження №5574215 з примусового виконання виконавчого листа №2-3219, виданого 21 листопада 2007 року Броварським міськрайонним судом Київської області про стягнення з [PERSON] аліментів у розмірі 1/3 частини його заробітку на користь [PERSON] на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , до повноліття найстаршої дитини, починаючи з 24.03.2012 р. у розмірі 1/6 частки на утримання найменшої дитини та досягнення найменшою дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Заборгованість станом на 27 січня 2018 року складає 74960,93 грн. (а.с.16). Згідно довідки-розрахунку від 19 березня 2018 року № 13090, заборгованість по сплаті аліментів станом на 24 березня 2012 року складає 16552,25 грн., станом на 27 січня 2018 року 74960,93 грн. (а.с.17-18). Відповідно до листа Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області №5102 від 11 липня 2018 року, перевіркою Автоматизованої системи виконавчих проваджень встановлено, що виконавчі документи відносно [PERSON] , [INFO] , перебували на виконанні у відділі до 2014 року. Виконавче провадження знищено у зв`язку із закінченням терміну зберігання архівних виконавчих проваджень, відповідно Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, тому надати копію виконавчого провадження не є можливим. Заборгованість станом на 24.03.2012 р., тобто не день повноліття найстаршої дитини складає 16552,25 грн. Згідно п.3 ст.183 Сімейного Кодексу України, якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Тому, враховуючи вищевикладене державним виконавцем, починаючи з 24.03.2012 р. нараховано аліменти в розмірі 1/6 частини заробітку на утримання найменшої дитини, та до досягнення найменшою дитиною повноліття, заборгованість станом на день повноліття найменшої дитини, тобто на 27.01.2018 р. складає 74960,93 грн. (а.с.33). Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 4 ст. 194 СК України, заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття, а у випадку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу, до досягнення нею двадцяти трьох років. Згідно ч. 1 ст. 195 СК України, заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном. Ч. 2 - заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою-підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. У разі встановлення джерела і розміру заробітку (доходу) платника аліментів, який він одержав за кордоном, за заявою одержувача аліментів державний виконавець, приватний виконавець здійснює перерахунок заборгованості. Відповідно до ч. 3 ст. 195 СК України, розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом. Згідно ст. 197 СК України, з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів суд може відстрочити або розстрочити сплату заборгованості за аліментами. Ч. 2 - за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», порядок стягнення аліментів визначається законом; ч. 2 - за наявності заборгованості із сплати аліментів понад три місяці стягнення може бути звернено на майно боржника. Звернення стягнення на заробітну плату не перешкоджає зверненню стягнення на майно боржника, якщо існує непогашена заборгованість понад три місяці. Згідно ч. 3 ст. 71 вказаного Закону, визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. Відповідно до ч. 4 ст. 71 Закону, виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів, зокрема, п. 5) у разі закінчення виконавчого провадження. Згідно ч. 8 ст. 71 Закону, спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом. Відповідно до ст.74 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції закону в редакції №668-У від 20.02.2007 р., що діяв станом на час сплати аліментів та обрахування заборгованості, розмір заборгованості за аліментами визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення виходячи з фактичного заробітку (доходів), одержаного боржником за час, протягом якого стягнення не провадилося, або одержуваного ним на момент визначення заборгованості у твердій грошовій сумі або у відсотковому відношенні. Якщо боржник в цей період не працював, заборгованість визначається виходячи з середньої заробітної плати для даної місцевості. Згідно ч. 3, розмір заборгованості із сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. Згідно ч.4, державний виконавець обчислює розмір заборгованості із сплати аліментів, складає відповідний розрахунок, зокрема, у разі закінчення виконавчого провадження; згідно ч. 9, спір щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішується судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом. Відповідно до ч.ч.1,5 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно ч.ч.1,2 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Аналізуючи зібрані по справі докази та оцінюючи їх в сукупності, враховуючи що відповідачем внаслідок неналежного виконання ним своїх обов`язків допущено заборгованість по сплаті аліментів, що утворилася по виконавчому листу №2-3219, виданому Броварським міськрайонним судом Київської області 21.11.2007 р., суд вважає, що позов підлягає до задоволення. За таких обставин суд дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при подачі позову до суду було сплачено судовий збір в розмірі 749,61 грн. З огляду на викладене, суд вважає за доцільне, стягнути з відповідача на користь позивача понесені нею судові витрати в розмірі 749,61 грн.

Outcome: approved