Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-27 00:00:00

Адвокат Оковітов Роман Володимирович в інтересах [PERSON] звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житлом. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що [PERSON] є власником житлового приміщення, розташованого за адресою: [ADDRESS] . У цій квартирі зареєстровані відповідачі, які в 2014 році виїхали на постійне проживання до Російської Федерації. Наявність реєстрації відповідачів у квартирі порушує права та інтереси позивача, як власника квартири, оскільки створює перешкоди у здійсненні нею права користування та розпоряджання своїм майном. Просила визнати [PERSON] , [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS] . Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Представник позивача адвокат Оковітов Р.В. в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій підтримав позовні вимоги. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися, надали заяви про розгляд справи без їх участі та про визнання позовних вимог. Своїм правом на подачу відзиву не скористалися. 22.07.2021 року судом постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі. Вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. [PERSON] є власником житлового приміщення, розташованого за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу 2/3 часток квартири від 28.05.2021 року, копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 28.05.2021 року №258831398 та копією свідоцтва про право власності на житло від 23.01.1997 року №177. Відповідно до довідки ЦНАП від 01.06.2021 року №10797 за адресою: [ADDRESS] , станом на 01.06.2021 року зареєстровані сини позивача [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно з ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основних свобод людини, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Частиною 1 статті 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. В силу ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною 2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. У позові зазначено, що відповідачі не мешкають у спірній квартирі, оскільки в 2014 році виїхали на постійне місце проживання до іншої держави, при цьому реєстрація відповідача у квартирі, яка належить на праві приватної власності позивачу, створює перешкоди останній у здійсненні нею права користування та розпорядження своїм майном. Відповідачі надали письмові заяви, в яких визнали позовні вимоги у повному обсязі. За таких обставин суд, враховуючи визнання відповідачами позову, яке не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, вважає, що позовні вимоги про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, підлягають задоволенню, оскільки у зазначеному випадку саме такий спосіб захисту дає можливість реального усунення порушення права власності.

Outcome: approved