Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-29 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовною заявою до Павлівської сільської ради Арцизького району, в якій просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на спадкове майно, що залишилося після смерті її чоловіка [PERSON], який помер [INFO]., у вигляді земельної ділянки площею 4,88 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Павлівської сільської ради Арцизького району Одеської області, відповідно до державного акту про право приватної власності на землю серії [NUMBER], що виданий на ім'я [PERSON] на підставі рішення Павлівської сільської ради Арцизького району Одеської області від 06.10.2000 р. № 58. При цьому позивачка посилається на те, що власницею зазначеної земельної ділянки була [PERSON], яка померла [INFO]. Спадкоємцем майна, яке залишилось після її смерті був її син [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Арцизькою державною нотаріальною конторою від 14.02.2007 р. та зареєстрованого в реєстрі за № 931. За життя її чоловік [PERSON] не встиг належним чином оформити та отримати державний акт про право приватної власності на вказану отриману ним у спадок земельну ділянку та [INFO]. помер. Позивачка зазначає, що спадкоємців у її чоловіка, крім неї, немає, та вона подала у встановлені законом строки заяву про прийняття спадщини до Арцизької державної нотаріальної контори після його смерті. Однак, державним нотаріусом їй було рекомендовано вирішити питання про визнання права власності на спадкове майно у вигляді зазначеної земельної ділянки у судовому порядку, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на нього. Позивачка у судовому засіданні позовну заяву підтримала, просила задовольнити її у повному обсязі та пояснила суду, що після смерті матері чоловіка [PERSON], яка є власницею земельної ділянки площею 4,88 га її чоловік [PERSON] прийняв спадщину після смерті його матері, отримав свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку, але не переоформив державний акт на своє ім'я. Після смерті чоловіка земельна ділянка знаходиться в оренді ПП «[PERSON]». Представник Павлівської сільської ради Арцизького району Одеської області Горяйнов В.М. в судовому засіданні позов визнав, проти позову не заперечував та пояснив суду, що [PERSON] до дня своєї смерті проживав в с. Павлівка Арцизького району. Позивачка [PERSON] є його дружиною. Земельна ділянка площею 4,88 га знаходиться на території Павлівської сільської ради та належить [PERSON] - матері [PERSON] Суд, заслухавши пояснення позивачки, представника відповідача, перевіривши матеріали справи, вважає, що визнання позову представником відповідача суперечить закону, та позов не підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. З копії свідоцтва про смерть (а.с. 7) вбачається, що [INFO] помер [PERSON], який відповідно до свідоцтва про одруження (а.с. 6) є чоловіком позивачки [PERSON] Згідно з копією державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого Павлівською сільською радою Арцизького району Одеської області 22.02.2001 року, [PERSON] належала земельна ділянка площею 4,88 гектарів, яка розташована на території Павлівської сільської ради Арцизького району Одеської області (а.с. 8). Спадкоємцем зазначеної земельної ділянки, яка залишилась після смерті [PERSON], яка наступила [INFO] був її син [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Арцизькою державною нотаріальною конторою від 14.02.2007 року та зареєстрованого в реєстрі за № 931 (а.с. 9), яке є підставою для отримання спадкоємцем державного акту на право приватної власності на землю. Як вбачається з повідомлення завідувача Арцизької районної державної нотаріальної контори Одеської області Панашенка І.П. від 04.10.2014 року № 167/02-14 та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 20.12.2014 року, на звернення [PERSON] щодо спадкування земельної ділянки площею 4,88 га, власником якої була [PERSON], яка померла [INFO] повідомлено, що спадкоємцем майна, яке залишилось після її смерті був її син [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Арцизькою державною нотаріальною конторою від 14.02.2007 року та зареєстрованого в реєстрі за № 931, яке було підставою для отримання спадкоємцем державного акту на право власності на земельну ділянку, [PERSON], який помер [INFO], отримав свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку, але не переоформив державний акт на своє ім'я. Після смерті [PERSON], померлого [INFO] заведена спадкова справа № 320-2012 станом на 20.12.2014 року свідоцтво про право на спадщину не видавалось. До нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини звернулась [PERSON] (а.с. 10, 15-16). Відповідно до копії заяви позивачки [PERSON], що подана до Арцизької районної державної нотаріальної контори Одеської області 29 серпня 2012 року, остання у відповідності до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, прийняла спадщину після смерті [PERSON] (а.с. 16). Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Дослідивши надані позивачкою докази, суд приходить до висновку, що померлий [PERSON] не набув права власності на вказану земельну ділянку, що залишилася після смерті [PERSON], у зв'язку з чим він не може передавати її у спадщину іншим особам. Так, відповідно до копії державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 22.02.2001 р. [PERSON] передана у приватну власність земельна ділянка площею 4,88 гектарів для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Павлівської сільської ради (а.с. 8). Із свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.02.2007 р., що видане державним нотаріусом Арцизької державної нотаріальної контори Одеської області, вбачається, що спадкоємцем [PERSON], померлої [INFO]., є її син [PERSON] (що помер [INFO].). Спадкове майно, на яке видане це свідоцтво складається з земельної ділянки площею 4,88 га, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Павлівської сільської ради, та що належала [PERSON] на підставі державного акту на право власності на землю серії [NUMBER] від 22.02.2001 р. (а.с. 8). Тобто із вказаних документів вбачається, що з моменту отримання свідоцтва про право на спадщину за законом (з 14.02.2007 р.) чоловік позивачки (спадкодавець) [PERSON] не зареєстрував право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна, та не оформив державний акт про право власності на землю на своє ім'я. Таким чином із вказаних матеріалів справи випливає, що [PERSON], прийнявши спадщину після смерті своєї матері [PERSON], отримавши при цьому свідоцтво про право на спадщину за законом, за життя державний акт про право приватної власності на земельну ділянку, на яку позивачка просить визнати за нею право власності в порядку спадкування, не оформляв, відповідно він і не реєструвався у встановленому порядку на ім'я [PERSON], крім того, право власності [PERSON] на вказану земельну ділянку також не було зареєстровано у встановленому порядку. Судом не можуть бути прийняті до уваги посилання позивачки на те, що померлий [PERSON] прийняв спадщину після смерті своєї матері [PERSON], що, власне, підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, оскільки чинним законодавством для виникнення права власності на нерухомість, у тому числі і на земельну ділянку, цього недостатньо. Так, відповідно до ст. 1299 ЦК України якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов'язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна (стаття 182 цього Кодексу). Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього права. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо документів, що посвідчують право на земельну ділянку, а також порядку поділу та об'єднання земельних ділянок» від 05.03.2009 р. №1066-VI (далі - Закон №1066-VI), який набув чинності з 02.05.2009 р., були внесенні зміни до деяких законодавчих актів, у тому числі і у ст. ст. 125, 126 ЗК України, які передбачають час, з якого виникають права на земельну ділянку та документи, що посвідчують права на земельну ділянку. Приймаючи до уваги, що [PERSON] померла [INFO]., спадкодавець [PERSON] помер [INFO]., а вказані зміни до ст. ст. 125, 126 ЗК України набули чинності з 02.05.2009 р., тобто набагато пізніше після того, як помер [PERSON], то

Outcome: dismissed