Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-20 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до суду в порядку окремого провадження із спільною заявою про розірвання шлюбу. На обґрунтування своєї заяви заявники зазначили, що між ними 12 червня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві було зареєстровано шлюб. Від спільного проживання у шлюбі заявники мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Зазначили, що сімейні стосунки між ними припинилися та спільне господарство не ведеться. За таких обставин заявники вважають, що подальше спільне життя неможливе та суперечить їхнім інтересам, а отже шлюб необхідно розірвати. Між заявниками укладено договір про проживання та виховання дітей, який посвідчений приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Київської області Грищенко В.В., який зареєстрований в реєстрі за № 3810. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 13.11.2020 року заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження. Заявники у судове засідання не з`явилися, подали до суду заяви, відповідно до яких просили розглядати справу без їх участі, вимоги заяви підтримують та просять її задовольнити. Крім того, 21.12.2020 року від заявників до суду надійшла заява про уточнення прохальної частини спільної заяви подружжя, яке має дітей про розірвання шлюбу, згідно якої просили залишити після розірвання шлюбу [PERSON] прізвище [PERSON] . Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини заяви про розірвання шлюбу, суд дійшов до наступного. Як вбачається з ч. 3 ст. 293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. Судом встановлено, що 12 червня 2015 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, який зареєстрований у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 767. В період\~шлюбу у\~заявників народилося\~двоє дітей:\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~що підтверджується\~копією свідоцтва\~про народження\~від 26.06.2020\~року зареєстроване\~Відділом державної\~реєстрації актів\~цивільного стану\~Оболонського районного\~управління юстиції\~у м.\~Києві,\~серія [NUMBER] ,\~актовий запис\~№ 1667\~та \~ [PERSON] ,\~ [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 26.06.2020 року зареєстроване Оболонським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, серія [NUMBER] , актовий запис № 2336. Зі змісту заяви та матеріалів справи вбачається, що заявники не ведуть спільне господарство, на примирення не згодні. Між заявниками укладений договір між батьками про проживання та виховання дітей, з останнього вбачається, що батьки погодили місце проживання дітей та порядок здійснення батьківських прав. Таким чином, спорів щодо порядку виховання та утримання дітей між заявниками немає. Статтею 112 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.109 Сімейного кодексу України, подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Відповідно до п.8 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року №11, розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст.109 СК), провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей. Згідно до ст.109 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Суд вважає, що спільна заява подружжя про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. За таких обставин, у суду немає підстав для вжиття додаткових заходів для примирення подружжя, оскільки це буде суперечити моральним засадам суспільства і інтересам обох з подружжя, а тому відповідно до ст.109 Сімейного Кодексу України, такий шлюб розривається судом. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Заявники просять після розірвання шлюбу залишити [PERSON] шлюбне прізвище « [PERSON] ». За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що вимоги заяви в цій частині також підлягають задоволенню. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved