Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-27 00:00:00

[PERSON] (надалі - позивач) звернулась у Голосіївський районний суд міста Києва з позовом до Київської міської ради (надалі - відповідач), третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] року померла [PERSON], яка є рідною сестрою позивача. Після смерті відкрилась спадщина, а саме 1/3 частини квартири [ADDRESS]. Позивач зазначає, що звернулась до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак отримала відмову, у зв'язку із відсутністю правовстановлюючого документу на вказану частину квартири. У зв'язку із зазначеним, позивач просила суд визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на 1/3 частину квартири [ADDRESS] В судове засідання позивач не з'явилась, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності за наявними доказами, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином. До суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника. Заперечень у задоволенні позову не подавали. Третя особа в судове засідання не з'явилась, до суду надійшла заяво про розгляд справи за відсутності представника. Суд, дослідивши матеріали справи, письмові пояснення сторін та дослідивши докази, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [INFO] року померла [PERSON], відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а. с. 6). З матеріалів спадкової справи вбачається, що позивач є рідною сестрою померлої [PERSON] Відповідно до ухвали Голосіївського районного суду міста Києва від 03.12.2009 року за [PERSON] визнано право власності на 1/3 частину квартири [ADDRESS]. З матеріалів спадкової справи вбачається, що інших спадкоємців на вказану частину квартири немає. У відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за законом. Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України за відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття всіма спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги. Оскільки заповіт відсутній, спадкування здійснюється за законом. Разом з цим суд зазначає, що згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. При цьому, згідно ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. В свою чергу суд зазначає, що відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. При цьому, відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. В свою чергу суд зазначає, що Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 3.1. листа «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 р. за № 24-753/0/4-13 зазначено, що при вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України чинного на час виникнення права власності та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК. Разом з цим Верховним Судом України у листі «Висновки Верховного Суду України, викладені в постановах, ухвалених за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 355 Цивільного процесуального кодексу України, за II півріччя 2013 р.» від 01.02.2014р. роз'яснено, що виникнення права власності на будинки, квартири, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України та Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Аналогічне зазначено Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 3.1. листа «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 р. за № 24-753/0/4-13. До того ж згідно ч. 4 ст. 3 закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Крім того Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 3.1. листа «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 р. за № 24-753/0/4-13 зазначено, що виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов'язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК) та не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК). На підставі викладеного та враховуючи перешкоди для оформлення у нотаріальному порядку спадкових прав позивача, суд приходить до висновку про необхідність захистити права позивача як спадкоємця та задовольнити позов в повному обсязі.

Outcome: approved