Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-11 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися в суд з позовом до Тернопільської міської ради про визнання права власності на належну їм частку квартири [ADDRESS] , загальною площею 36,9 кв.м., в порядку спадкування. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначають, що є спадкоємцями після померлої [INFO] [PERSON] . Крім того, позивач [PERSON] є спадкоємцем після померлого брата [PERSON] , якому належала обов`язкова частка а майні, після смерті [PERSON] Однак нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку із розбіжністю у адресі квартири, що спадкується . Позивачі [PERSON] та [PERSON] , а також їхній представник - адвокат Дяків О.Я. в судове засідання не з`явилися, однак подали суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують повністю та просять їх задоволити. Представник відповідача Тернопільської міської ради в судове засідання не з`явився, однак подав суду заяву про розгляд справи у відсутності представника. Дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, суд встановив наступні обставини справи. [INFO] померла [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Тернопільським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Тернопільській області, актовий запис №2019. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За час свого життя, [PERSON] 09 листопада 1993 року склала заповіт, згідно якого заповіла квартиру, що знаходиться в будинку [ADDRESS] [PERSON] (внуку) та [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). На момент смерті спадкодавця разом із нею був зареєстрований син, [PERSON] , шляхом спільного проживання за адресою [ADDRESS] , який на момент смерті спадкодавця був інвалідом ІІІ групи, та у відповідності до ст. 1241 ЦК України має право на обов`язкову частку у даному майні, яка становить 1/4 частки квартири. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. 07 лютого 2017 року була заведена спадкова справа у Першій Тернопільській державній нотаріальній конторі за номером у спадковому реєстрі 60203879. Заповіт був складений на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 26 липня 1993 року, яке записане в реєстрову книгу за № 3349, де зазначена адреса квартири як: [ADDRESS] . Під час оформлення спадкових документів, виявилось, що Свідоцтво про право власності на квартиру, яка належала спадкодавцю, [PERSON] , містить помилку, яка полягає у номері будинку, в якому розміщена квартира. Відповідно до Ордеру [NUMBER] від 23.05.1989 року на житлове приміщення, виданого на ім`я [PERSON] , їй була надана квартира в порядку обміну, яка складається з 1 кімнати, житловою площею 20,9 кв.м. в квартирі за адресою «[ADDRESS]» . Відповідно до Рішення виконавчого комітету міської ради від 11.06.1991 року № 314 « Про перейменування вулиць міста і присвоєння номерів будинкам» [ADDRESS] перейменовано на [ADDRESS] . Отже, спадкодавець вселилася в квартиру [ADDRESS] , який в подальшому був перейменований в будинок на [ADDRESS] . Згодом отримала Свідоцтво про право власності на квартиру, однак уже у будинку, [ADDRESS]. У зв`язку із цим, 27 жовтня 2017 року державним нотаріусом Першої Тернопільської нотаріальної контори, Нечай Л.С. винесено Постанову про відмову у вчинені нотаріальних дій за вих. № 4079/02-31, у зв`язку з розбіжністю у адресі квартири, що спадкується. В даній постанові також зазначені частки спадкоємців, а саме: [PERSON] - 1/2 від 3/4 = 3/8 частки (за заповітом); [PERSON] - 1/2 від 3/4 = 3/8 частки (за заповітом); [PERSON] - 1/4 частка (обов`язкова частка). [INFO] помер [PERSON] , що стверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , видане Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, відповідний актовий запис № 1559. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не прийнялися внаслідок його смерті ( ст. 1218 ЦК України). До складу спадщини [PERSON] входила і 1/4 частки квартири, яку спадкодавець не переоформив. Єдиним спадкоємцем другої черги є його сестра - [PERSON] . Спадкоємці першої черги відсутні. 17 січня 2019 року в Першій Тернопільській нотаріальній конторі заведено спадкову справу після смерті [PERSON] за номером у спадковому реєстрі № 63620487 ( номер у нотаріуса 32/2019). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій вих. № 1214/02-31 від 15.03.2019 року, у видачі Свідоцтва про право на спадщину відмовлено: «...у зв`язку з розбіжністю у адресі квартири, що спадкується». Таким чином, частки співвласників у даному випадку повинні становити: [PERSON] - 3/8 + 1/4 = 5/8 частки; [PERSON] - 3/8 частки. Те, що квартира, що знаходиться за адресою [ADDRESS] належала [PERSON] , і що саме вона у даному випадку спадкується, підтверджується наступними відомостями: 1) Довідка № 23-101 від 23.11.2017 року, видана ДП «Східний масив Плюс», у відповідності до якої в квартирі за адресою [ADDRESS] був зареєстрований [PERSON] (внук) та [PERSON] (син). Власник особового рахунку цієї житлової площі є [PERSON] . Тобто, адреса реєстрації спадкодавців та спадкоємців. 2)Інформаційна довідка № 227 від 20.02.2019 року ТзОВ «Міське БТІ», згідно якої обстеження відбувалось квартири саме за адресою [ADDRESS] . Крім того в довідці вказано, що даний будинок раніше рахувався за адресою [ADDRESS] . В даній довідці вказана житлова площа квартири, а саме 20.9, яка за рахунок знесення грубки збільшилась на 3,0 кв.м. Така ж площа квартири вказана у Ордері № [NUMBER] на житлове приміщення, виданого на ім`я [PERSON] , їй була надана квартира в порядку обміну, яка складається з 1 кімнати, житловою площею 20,9 кв.м. в квартирі за адресою «[ADDRESS]». 3 ) Взаємозв`язок між ордером про вселення та зміною назви вулиці, тобто між Ордером [NUMBER] на житлове приміщення, виданого на ім`я [PERSON] , їй була надана квартира в порядку обміну, яка складається з 1 кімнати, площею 20,9 кв.м. в квартирі за адресою «[ADDRESS]» та Рішенням виконавчого комітету міської ради від 11.06.1991 року №314 «Про перейменування вулиць міста і присвоєння номерів будинкам» [ADDRESS] перейменовано на [ADDRESS]. 4 ) Договір про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території від 26.05.2001 року, де вказаний власник [PERSON] квартири за адресою: [ADDRESS]. 5 ) « Справка видана гр. [PERSON] , о том что она действительно прописана и проживает в [ADDRESS]». В подальшому відбулося перейменування вулиці. 6 ) Довідка про склад сім`ї та розмір платежів за комунальні послуги станом на 01.05.2003 року, де зазначена адреса [ADDRESS] та власник - [PERSON] , також зазначено « дата придбання 1989». Саме даний рік зазначений у ордері на вселення. 7) Технічний паспорт на квартиру [ADDRESS] на ім`я [PERSON] . Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Власник майна як це передбачає ст. 392 ЦК України може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. З приписів ч. 1 ст. 5 ЦПК України вбачається, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. При цьому, відповідно до ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року №1952-IV рішення суду, що набрало законної сили є однією з підстав для реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна. Зважаючи на викладене та враховуючи, що позивачі не мають можливості реалізувати свої спадкові права в нотаріальному порядку, у зв`язку із розбіжністю квартири, що спадкується, тому позивачі змушені звертатися в суд за захистом своїх невизнаних прав. Таким чином, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки зазначені позивачами обставини унеможливлюють іншим способом захистити їхні права та інтереси, тому слід визнати за [PERSON] право власності на 3/8 частки квартири загальною площею 36,9 кв.м., житловою площею 20,9 кв.м., що знаходиться за адресою [ADDRESS] , в порядку спадкування, після померлої [INFO] [PERSON] . Також, слід визнати за [PERSON] право власності на 5/8 часток квартири загальною площею 36,9 кв.м., житловою площею 20,9 кв.м., що знаходиться за адресою [ADDRESS] , в порядку спадкування, після померлої [INFO] матері [PERSON] та померлого [INFO] брата [PERSON] . На підставі наведеного,

Outcome: approved