Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-15 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулись до Дергачівського районного суду Харківської області з позовом до Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області та Відділу ДВС Дергачівського РУЮ у Харківській області «Про зняття арешту з нерухомого майна». [PERSON] та [PERSON] просять зняти арешт з квартири № 35, яка знаходиться за адресою: вул. Дзержинського- 2 с. Подвірки Дергачівський район Харківська область, який було накладено відділом ДВС Дергачівського РУЮ Харківської області на підставі постанови 03-23/К/250 від 25.02.2003 року. Відповідно до заперечення на позов, що надійшло від Дергачівської держаної нотаріальної контори від 11.11.2015 року зазначено,що арешт був зареєстрований на підставі п. 136 діючої на той час Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої Наказом Міністерства юстиції України, №18/5 від 14.06.1994 року. Порядок реєстрації арештів регулювався на той час Положенням « Про єдиний реєстр заборон відчуження обєктів нерухомого майна» від 09.06.2009 року. Згідно п. 2.1 Однією із підстав для внесення у Єдиний реєстр відомості про накладені заборони відчуження та арешти обєктів нерухомого майна було повідомлення органів державної виконавчої служби про накладання арешту на обєкти нерухомого майна. Тобто, за діючим на той час законодавством державна нотаріальна контора виконувала лише функції реєстратора, суто технічну роботу по реєстрацію арешту. У звязку з набуттям чинності 01.01.2013 року ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрації виникнення чи припинення обтяжень, що здійснюють на підставі постанови держаного виконавця про накладання арешту чи рішення суду, проводяться відповідним уповноваженим органом державної реєстрації прав - Реєстраційною службою, тому нотаріальна контора не може бути співвідповідачем по даній справі. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, в заяві підтримав позовні вимоги і просить їх задовольнити в повному обсязі, просить розглядати справу у його відсутність. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, в заяві підтримала позовні вимоги і просить їх задовольнити в повному обсязі, просить розглядати справу у її відсутність. Відповідач представник ВДВС Дергачівського РУЮ у Харківській області в судове засідання не зявився, в заяві поданої до суду просить розглядати справу у його відсутність, винести рішення відповідно до вимог чинного законодавтва. Відповідач представник Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області в судове засідання не зявився, відповідно до заяви просить суд розглядати справу у його відсутність, рішення винести на розсуд суду. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню. Судом було встановлено, що [PERSON] та [PERSON], посилаються на те,що вони є співвласниками квартири [ADDRESS]. Постановую ВДВС Дергачівського РУЮ у Харківській області на вищезазначену квартиру від 25.02.2003 року було накладено арешт. Постанова 03-23/К/250 від 25.02.2003 року [PERSON] та [PERSON] не надходила. Відповідно до відповіді ВДВС Дергачівського РУЮ Харківської області від 12.02.2015 року № 856 [PERSON] та [PERSON] стало відомо, що виконавчі документи відносно -[PERSON],[PERSON],[PERSON] та відносно [PERSON]не перебувають та не перебували на виконанні протягом останніх трьох років. 29.04.2015 року адвокатом [PERSON] було направлено адвокатський запит до Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області з проханням надати інформацію стосовно підстав накладання арешту та повних відомостей відділу ДВС, а також про надання копії постанови 03-23/К/250 від 25.02.2003 року. Згідно відповіді № 954/01-16 від 22.05.2015 року Дергачівською державною нотаріальною конторою Харківської області було повідомлено, що відповідно ст. 8 Закону України Про нотаріат нотаріус та інші посадові особи, які вчинили нотаріальні дії, а також помічник нотаріуса зобов'язані зберігати нотаріальну таємницю, навіть якщо їх діяльність обмежується наданням правової допомоги ознайомлення з документами і нотаріальна дія або дія, яка прирівнюється до нотаріальної, не вчинялась. Не отримавши інформації стосовно того, яким саме Відділом державної виконавчої служби було накладено арешт на зазначене нерухоме майно, адвокатом було подано адвокатський запит до КП Бюро технічної інвентарізації Дергачівської районної ради з проханням надати інформацію з інвентаризаційної справи про підстави накладення арешту та надати копії усіх документів, що стали підставою накладення арешту на вищевказане нерухоме майно. Однак, згідно відповіді КП БТИ Дергачівської районної ради за вих №162/1 від 19.05.2015 р. на адвокатський запит від 30.04.2015 р. було повідомлено, що згідно з матеріалів архівної справи, арешт на квартиру відсутній. З метою отримання інформації стосовно того, ким було накладено арешт на нерухоме майно, що є предметом даного спору, позивачами по справі до Дергачівського районного суду Харківської області було подано клопотання про витребування доказів від 09.07.2015 року, а саме про витребування в Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області постанови, на підставі якої було накладено арешт на нерухоме майно, яке є предметом даного спору, оскільки у відділі ДВС Дергачівського району Харківській області дана інформація відсутня. Як вбачається із постанови, наданої Дергачівською державною нотаріальною конторою Харківської області на виконання ухвали Дерагчівського районного суду Харківської області, арешт на нерухоме майно було накладено державни виконавцем [PERSON] Підставою накладання арешту на нерухоме майно є примусове виконання рішення Господарського суду м. Києва від 03.01.2003 року за позовом ПП Атлас-Палп» до ПП [PERSON] про стягнення 114000,00 грн., згідно якого судом вирішено стягнути з ПП [PERSON] на користь ПП Атлас-Палп 114000,00 грн. 13.01.2013 року Господарським судом м. Києва було видано наказ про примусове виконання рішення. Рішенням Господарського суду Харківської області від 24.10.2005 року підприємницьку діяльність ФОП [PERSON] припинено. Враховуючи те, що вже пройшло більше десяти років з моменту видання наказу про примусове виконання рішення від 03.01.2003 року, жодних документів стосовно його виконання у позивачів відсутні . Згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців рішенням окружного адміністративного суду м. Києва по справі № 2а-4598/10/2670 від 18.06.2010 року діяльність ТОВ «Атлас-Палп» було припинено за неподання протягом року органам державної податкової служби податкових декларацій, документів фінансової звітності відповідно до закону, що у свою чергу доводить той факт, що стягувач не звертався та не міг повторно звертатися із завою про відкриття виконавчого провадження до відділу ДВС Дергачівського РУЮ Харківської області. Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 49 Закону України Про виконавче провадження виконавче провадження підлягає закінченню у разі смерті або оголошення померлим стягувача чи боржника, визнання безвісно відсутнім боржника або стягувача, ліквідації юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання їх обовязків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва. Згідно ст. 50 Закону України Про виконавче провадження у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у звязку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Відповідно положень ст. 317 Цивільного кодексу України власнику належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно положень ч. 1 ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє і користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно положень ч. 2 ст. 319 Цивільного кодексу України Власник право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Оскільки накладення арешту на квартиру, яка знаходиться і адресою: [ADDRESS], обмежує законні права власників квартири щодо вільного розпорядження майном, унеможливлює укладення договорів відчуження, суд приходить до висновку про зняття арешту.

Outcome: approved