Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-05 00:00:00

[PERSON], яка діє в інтересах недієздатного [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за законом, зазначивши наступне. На підставі рішення Сталіно-Заводського районного народного суду м. Донецька від 18.05.1955 року батьку її підопічного [PERSON] - [PERSON] належить 43/100 частин житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд на земельній ділянці площею 330 кв.м. за адресою: [ADDRESS]. Згідно рішення Ленінського районного суду м. Донецька від 28.08.1985 р. [PERSON] визнаний недієздатним. [INFO] року [PERSON] помер. Спадкоємцями першої черги за законом після його смерті є: його син [PERSON] та дружина померлого - [PERSON]. У встановлений законом строк спадщину після смерті [PERSON] фактично прийняли його дружина - [PERSON] та її підопічний, так як вони вступили в управління та володіння спадковим майном, що виразилося в тому, що вони продовжили там мешкати, робили там ремонт, сплачували комунальні послуги та інше. [INFO] року померла мати її підопічного - [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді вищезазначеного майна. Відповідно до вимог ст. 529 ЦК України (1963 р.) спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] є її підопічний - [PERSON] (син спадкодавця), [PERSON], як її дочка. Згідно рішення виконавчого комітету Ленінської районної ради у м. Донецьку її було призначено опікуном недієздатного [PERSON] [PERSON] зареєстрований та мешкав за однією адресою разом з матір'ю до моменту її смерті. Після смерті матері, до недавнього часу мешкав за вказаною адресою. Вона у встановлений законодавством строк спадщину не прийняла, до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини не зверталась, до суду з питання встановлення додаткового строку для прийняття спадщини звертатись не буде. Вона, [PERSON], як опікун недієздатного [PERSON], [INFO], звернулась до Сьомої донецької державної нотаріальної контори з заявою про видачу Свідоцтва про право на спадщину за законом на 43/100 частини житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS], після смерті - [PERSON], який помер [INFO] року, та [PERSON], яка померла [INFO] року. Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 1496/02-38 від 30 липня 2013 року їй, [PERSON], як опікуну недієздатного [PERSON], [INFO], у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 43/100 частини житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS], після смерті [PERSON], померлого [INFO] року, [PERSON], померлої [INFO] року відмовлено у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Роз'яснено право на звернення до суду з питань оформлення спадкових прав на майно, що залишилось після смерті [PERSON], померлого [INFO] року, [PERSON], померлої [INFO] року. [PERSON] за життя не зареєстрував своє право власності у КП «БТІ м. Донецька», що підтверджується листом КП «БТІ м. Донецька» № 224365 від 27 вересня 2009 року. Відповідно до ч. 1 п. 11 ст. 346 Цивільного кодексу України право власності припиняється у разі смерті власника. Зареєструвати за ним право власності після його смерті також не виявляється можливим відповідно до діючого законодавства України. Таким чином, питання щодо належності майна попередньому власнику та наступному власнику (спадкоємцю) має вирішуватись у судовому порядку. Просила суд визнати за [PERSON], [INFO] право власності в порядку спадкування за законом на 43/100 частин домоволодіння [ADDRESS], як спадщину, яка відкрилася після смерті [PERSON], померлого [INFO] р. У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги свого довірителя, надала пояснення аналогічні тим, що викладені в обґрунтуванні позову. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи і наявні у ній докази, встановив наступне. На підставі рішення Сталіно-Заводського районного народного суду м. Донецька від 18.05.1955 року батьку [PERSON] - [PERSON] належить 43/100 частин житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд на земельній ділянці площею 330 кв.м. за адресою: [ADDRESS] (а.с. 4-5) Рішення Ленінського районного суду м. Донецька від 28.08.1985 р. позивач [PERSON] визнаний недієздатним (а.с.12) Рішенням виконавчого комітету Ленінської районної ради від 05.04.2000 року №272, [PERSON] призначено опікуном недієздатного (а.с. 14) [INFO] року [PERSON] помер. Судом також встановлено, що спадкоємцями першої черги за законом після його смерті є: син [PERSON] та дружина померлого - [PERSON]. Оскільки вказані правовідносини виникли до набрання чинності Цивільного Кодексу України в редакції 2003р., суд вважає за необхідне при розгляді справи застосувати положення Цивільного Кодексу в редакції 1963 року, що відповідає вимогам п.4 Перехідних положень Цивільного Кодексу України. Відповідно до ст.548 Цивільного Кодексу (в редакції 1963 р.) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Ст. 549 ЦК також передбачено, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У встановлений законом строк спадщину після смерті [PERSON] фактично прийняли його дружина - [PERSON] та [PERSON], так як вони вступили в управління та володіння спадковим майном, що виразилося в тому, що вони продовжили там мешкати, робили ремонт, сплачували комунальні послуги, що підтверджено записом у домовій книзі про місце мешкання (а.с.24-28), а також вказані обставини не заперечував відповідач. Відповідач по справі - [PERSON] є двоюрідним братом [PERSON] та власником інших 57/100 частин спірного домоволодіння після смерті [PERSON], яка у свою чергу успадкувала цю частину будинку від [PERSON], померлого [INFO] р. та зареєструвала відповідно до законодавства у КП БТІ м. Донецька. Інших спадкоємців нема. [INFO] року померла мати [PERSON]- [PERSON], що вбачається із свідоцтва про смерть (а.с. 8) Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді вищезазначеного майна. Відповідно до вимог ст. 529 ЦК України (1963 р.) спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] є [PERSON], як її син (а.с.9) та [PERSON], як її дочка (а.с. 10-11) Так, судом встановлено, що [PERSON] зареєстрований та мешкав за однією адресою разом з матір'ю до моменту її смерті. [PERSON] зазначає, що спадщину приймати не бажає, разом з тим як опікун недієздатного [PERSON], [INFO], звернулась до Сьомої донецької державної нотаріальної контори з заявою про видачу Свідоцтва про право на спадщину за законом на 43/100 частини житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] (двадцять п'ять), після смерті - [PERSON], який помер [INFO] року, та [PERSON], яка померла [INFO] року. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 1496/02-38 від 30 липня 2013 року [PERSON], як опікуну недієздатного [PERSON], [INFO], у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 43/100 частини житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS], після смерті [PERSON], померлого [INFO] року, [PERSON], померлої [INFO] року відмовлено у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві (а.с. 23) Згідно п. п. 2, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкодавця права на спадщину. На підставі викладеного, суд вважає, що вимоги [PERSON] в інтересах якого діє опікун [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за законом є обґрунтованими і підлягають задоволенню. За [PERSON], [INFO] необхідно визнати право власності у порядку спадкування за законом на 43/100 частини житлового будинку літ. «А-1» загальною площею 77,6 кв.м., жилою 28,7 кв.м.; літ. «а» - сіней, літ. «а1» - сіней, літ. «а2» - сіней, літ. «а3» - погребу, літ. «а6» - крильця, літ. «а5» - тамбуру, літ. «а4» - тамбуру, літ. «Б» - літньої кухні, літ. «б» - сараю, літ. «Ж» - вбиральні, літ. «З» - вбиральні, літ. «И» - літньої кухні, літ. «Л» - сараю, літ. «М» - сараю, літ. «К» - гаражу, огородження №1-4, розташований за адресою: [ADDRESS], як спадщину, що відкрилася після смерті [PERSON], померлого [INFO] року. На підставі ст.ст. 529, 548 Цивільного Кодексу в редакції 1963 року, п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»,

Outcome: approved