Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-17 00:00:00

[PERSON] (надалі «Позивач») звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до ПАТ «Ренесанс Життя» (надалі «Відповідач 1»), ПАТ «Страхова компанія «Форте Лайф»(надалі «Відповідач 2»)про розірвання договору добровільного страхування життя, укладеного між ним та ПАТ «Ренесанс Життя» від 30 квітня 2009 року; стягнення з ПАТ «Ренесанс Життя» та ПАТ «Страхова компанія «Форте Лайф» в солідарному порядку на його користь 59 869,47 грн. викупної суми. Позовні вимоги мотивовано тим, що станом на даний час існують підстави для розірвання договору добровільного страхування життя від 30 квітня 2009 року, укладеного між [PERSON] та ПАТ «Ренесанс Життя», оскільки відповідним розпорядженням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг № 2182 від 01.06.2017 року анульовано ПАТ «Ренесанс життя» ліцензію на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів), в частині проведення добровільного страхування життя, видану відповідно до розпорядження Держфінпослуг 09.02.2006 року № 5321. [PERSON] не надавалася згода на заміну боржника у страховому зобов`язанні, а тому він вважає доведеними підстави для розірвання договору та стягнення з відповідачів викупної суми, як це передбачено умовами укладеного між Позивачем та Відповідачем 1 договору страхування. Позивачемподано заяву про розгляд справи без його участі, в якій він позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві. Відповідач 1 ПАТ «Ренесанс Життя», явку уповноваженого представникадо суду не забезпечив, відзиву на позов до суду не подав, про дату та час судового засідання повідомлявся належним чином. Представником Відповідача2 ПАТ «Страхова компанія «Форте Лайф» подано заяву про розгляд справи без йогоучастіп, а також направлено на адресу суду письмовий відзив на позов, в якому Відповідач 2, посилаючись на безпідставність та необґрунтованість позовних вимог щодо Відповідача 2, просив в їх задоволенні відмовити. Зокрема, як зазначено у відзиві ПАТ «Страхова компанія «Форте Лайф» на позов, усі зобов`язання, які виникають із оскаржуваного договору добровільного страхування життя, покладаються на сторону договору, яка його підписала, а тому питання щодо розірвання договору та стягнення викупної суми покладаються виключно на страховика ПРАТ «Ренесанс Життя». Крім того, як зазначено у відзиві на позов, між ПАТ «Ренесанс Життя» та ПАТ «Страхова компанія «Форте Лайф» укладено договір на передачу страхового портфеля, за яким ПАТ «Ренесанс Життя» передало, а ПАТ «Страхова компанія «Форте Лайф» прийняло на обслуговування частину договорів страхування життя згідно реєстру, який є невід`ємною частиною договору. Договір страхування, укладений між [PERSON] та ПАТ «Ренесанс Життя» в реєстрі відсутній, у зв`язку з чим на обслуговування ПАТ «Страхова компанія «Форте Лайф» не передавався. Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (надалі «ЦПК України») у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Проаналізувавши викладені в письмових заявах пояснення Позивача, представника Відповідача2, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, Судом встановлено наступне. 30 квітня 2009 року на підставі Заяви на страхування життя між [PERSON] та ПАТ «Ренесанс Життя» було укладено Договір добровільного страхування життя терміном на 20 років, на підтвердження чого видано Поліс добровільного страхування життя №ТМ001051 від 30 квітня 2009 року та Правила добровільного страхування життя (а.с.8-14). Згідно умов договору страхування страховий платіж за «Програмою страхування основних ризиків» та за програмою «Програма страхування додаткових ризиків» становить 419,8 дол. США та 42,39 дол. США відповідно. На виконання умов договору щодо сплати страхових платежів [PERSON] було сплачено страхових внесків на загальну суму 3 742,95 дол. США за 2009 2017 роки, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями відповідних квитанцій (а.с. 21-28). Розпорядженням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг № 2182 від 01.06.2017 року анульовано ПАТ «Ренесанс життя» ліцензію на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів), в частині проведення добровільного страхування життя, видану відповідно до розпорядження Держфінпослуг 09.02.2006 року № 5321. Розпорядженням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг № 3773 від 15.09.2017 року виключено ПАТ «Ренесанс життя» з Державного реєстру фінансових установ на підставі заяви товариства. Як зазначено Позивачем в позовній заяві, 17 травня 2018 року на його електронну адресу надійшов лист від ПАТ «Страхова компанія «Форте Лайф» про переведення його договору ТМ001051 на обслуговування СК «Форте Лайф» на тих самих умовах страхування, у зв`язку з чим пропонувалося підписати договір про передачу. Не маючи наміру продовжувати правовідносини з новим страховиком ПАТ «Страхова компанія «Форте Лайф», [PERSON] звернувся до керівника ПАТ «Ренесанс Життя» із заявою від 10 жовтня 2018 року про дострокове припинення дії договору добровільного страхування життя №ТМ001051 від 30.04.2009 року та виплату належної викупної суми (а.с.15, 17). З аналогічною заявою про дострокове припинення дії договору [PERSON] звернувся також до генерального директора ПАТ СК «Форте [PERSON] » (а.с.16,18). Листом вих. №1229/1 від 19.11.2018 року ПАТ «Страхова компанія «Форте Лайф» повідомило [PERSON] про те, що договір добровільного страхування життя №ТМ 001051 від 30.04.2009 року на обслуговування від СК «Ренесанс Життя» до ПАТ «СК «Форте Лайф» не передавався. Враховуючи вищевикладене, посилаючись на наявність підстав для дострокового розірвання договору та стягнення викупної суми, Позивач звернувся до суду з даним цивільним позовом. Відповідно до ст. 6, 9, 28, 31 Закону України «Про страхування» добровільне страхування це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного\~ страхування\~ визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства. Страхування життя це вид особистого страхування, який передбачає обов`язок страховика здійснити страхову виплату згідно з договором страхування у разі смерті застрахованої особи, а також, якщо це передбачено договором страхування, у разі до життя застрахованої особи до закінчення строку дії договору страхування та (або) досягнення застрахованою особою визначеного договором віку. Страхова сума грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов`язаний провести виплату при настанні страхового випадку. Страхова виплата грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку Дія договору страхування припиняється та втрачає чинність за згодою сторін, а також у разі: 1) закінчення строку дії; 2) виконання страховиком зобов`язань перед страхувальником у повному обсязі; 3) несплати страхувальником страхових платежів у встановлені договором\~ строки. При цьому договір вважається достроково припиненим у випадку, якщо перший (або черговий) страховий платіж не був сплачений за письмовою вимогою страховика протягом десяти робочих днів з дня пред`явлення такої вимоги страхувальнику, якщо інше не передбачено умовами договору; 4) ліквідації страхувальника юридичної особи або смерті страхувальника - фізичної особи чи втрати ним дієздатності, за винятком випадків, передбачених статтями 22, 23 і 24 цього Закону; 5) ліквідації\~\~ страховика\~\~ у\~\~ порядку,\~\~ встановленому законодавством України; 6) прийняття\~ судового\~ рішення\~ про\~ визнання\~ договору страхування недійсним; 7) в інших випадках, передбачених законодавством України. Дію договору страхування може бути достроково припинено за вимогою страхувальника або страховика, якщо це передбачено умовами договору страхування. Дія договору особистого страхування не може бути припинена страховиком достроково, якщо на це немає згоди страхувальника, який виконує всі умови договору страхування, та якщо інше не передбачено умовами договору та законодавством України. Про намір\~ достроково припинити дію договору страхування будь-яка сторона зобов`язана повідомити іншу не пізніш як за 30 календарних днів до дати припинення дії договору страхування, якщо інше ним не передбачено. У разі дострокового припинення дії договору страхування життя страховик виплачує страхувальнику викупну суму, яка є майновим правом страхувальника за договором страхування життя. Якщо вимога страховика зумовлена невиконанням страхувальником умов договору страхування, страхувальнику повертається викупна сума. Викупна сума це сума, яка виплачується страховиком у разі дострокового припинення дії договору\~ страхування\~ життя\~ та розраховується математично на день припинення договору страхування життя залежно від періоду, протягом якого діяв договір страхування життя,\~ згідно\~ з\~ методикою,\~ яка\~ проходить\~ експертизу в Уповноваженому органі, здійснена актуарієм і\~ є\~ невід`ємною частиною\~ правил страхування життя. Уповноважений орган можевстановити\~ вимоги\~ до\~ методики\~ розрахунку\~ викупної\~ суми. Кошти резервів із страхування життя не можуть використовуватися страховиком для погашення будь-яких зобов`язань, крім тих, що відповідають прийнятим зобов`язанням за договорами страхування життя, і не можуть бути включені до ліквідаційної маси у разі банкрутства страховика або його ліквідації з інших причин, і підлягають передачі іншому страховику за згодою страхувальника та застрахованої особи або підлягають передачі застрахованій особі. Відповідно до ст. ч. 1 ст. 979, 992,997 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. У разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов`язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом. Договір страхування припиняється у випадках, встановлених договором та законом. Якщо страхувальник прострочив внесення страхового платежу і не сплатив його протягом десяти робочих днів після пред`явлення страховиком письмової вимоги про сплату страхового платежу, страховик може відмовитися від договору страхування, якщо інше не встановлено договором. Страхувальник або страховик може відмовитися від договору страхування в інших випадках, встановлених договором. Страхувальник або страховик зобов`язаний повідомити другу сторону про свій намір відмовитися від договору страхування не пізніш як за тридцять днів до припинення договору, якщо інше не встановлено договором. Страховик не має права відмовитися від договору особистого страхування без згоди на це страхувальника, який не допускає порушення договору, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо страхувальник відмовився від договору страхування (крім договору страхування життя), страховик повертає йому страхові платежі за період, що залишився до закінчення строку договору, з вирахуванням нормативних витрат на ведення справи, визначених при розрахунку страхового тарифу, та фактично здійснених страховиком страхових виплат. Якщо відмова страхувальника від договору обумовлена порушенням умов договору страховиком, страховик повертає страхувальникові сплачені ним страхові платежі повністю. Якщо страховик відмовився від договору страхування (крім договору страхування життя), страховик повертає страхувальникові сплачені ним страхові платежі повністю. Якщо відмова страховика від договору обумовлена невиконанням страхувальником умов договору страхування, страховик повертає страхувальникові страхові платежі за період, що залишився до закінчення строку договору, з вирахуванням нормативних витрат на ведення справи, визначених при розрахунку страхового тарифу, та фактично здійснених страхових виплат. Наслідки відмови від договору страхування життя встановлюються законом. Якщо страхувальник або страховик відмовився від договору страхування, договір припиняється. З Правил добровільного страхування життя ЗАТ «Ренесанс життя» (а.с.11-14) (надалі також «Правила») вбачається, що об`єктом страхування є майнові інтереси, які не суперечать законодавству України, пов`язані з життям, здоров`ям, працездатністю та додатковою пенсією Застрахованого або страхувальника (розділ 2). Пунктом 13.1.6 Правил передбачено, що страхувальник має право достроково припинити договір страхування до настання події, яка має ознаки страхового випадку, і отримати викупну суму, якщо вона належить до виплати за договором страхування. Згідно з пунктом 15.2 Правил сторона, яка ініціює припинення договору страхування повинна повідомити про це іншу сторону не пізніше, ніж за 30 календарних діб до дати очікуваного розірвання договору страхування. Пунктом 1.15 Правил передбачено, що викупна сума це сума, яка виплачується страховиком у випадку дострокового припинення дії договору страхування і розраховується математично на день припинення договору страхування залежно від періоду, впродовж якого він діяв. Порядок розрахунку та отримання викупної суми врегульовано розділом 11 Правил. Запунктом 11.5. Правил викупна сума виплачується впродовж 30 діб з моменту отримання страховиком повідомлення про розірвання договору страхування, якщо договір страхування припиняється за вимоги страхувальника або страховика. Суд також звертає увагу на те, що згідно із статтею 652 ЦК Україниу разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. За таких обставин, Суд приходить до висновку про те, що у зв`язку з тим, що 16.12.2016 року Нацкомісією з регулювання ринків фін послуг анулювано ліцензію ПАТ «Ренесан Життя`на здійснення діяльності зі страхування життя, то вказана обставина означає, що з моменту анулювання ліцензії ПАТ «Ренесан Життя» забороняється провадити страхування життя без права подальшого відновлення дії такої ліцензії, а відтак дана особа не вправі укладати нові договори страхування і вносити зміни в діючі договори. В той же час, анулювання ліцензії не свідчить про те, що зобов`язання за укладеними раніше договорами страхування життявважаються припиненими, тобто виплати страхових відшкодувань повинні проводитися в повному обсязі, в тому числі за рахунок резервних фондів цієї компанії. Обставину анулювання ліцензії Відповідача 1 на страхування життя Суд вважає істотною зміною обставин, якими керувалися сторони при укладенні договору, у зв`язку з чим Позивач має право ініціювати питання щодо розірвання оскаржуваного договору страхування. Крім того, як це передбачено законом та умовами договору, Позивач попередньо повідомив ПАТ «Ренесанс Життя» про намір дострокового припинення дії договору страхування. Враховуючи вищевикладене, вимога Позивача про розірвання договору підлягає задоволенню. Статтею 526 ЦК України зазначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Оскільки Відповідачем 1 ПАТ «Ренесанс Життя» не було виконано зобов`язання за договором страхування життя та Позивачу не було виплачено викупну суму за його заявою, з ПАТ «Ренесанс Життя» на користь Позивача підлягає стягненню викупна сума у розмірі 2152,03 дол. США (згідно визначного Додатком до Договору страхування життя розміру на дев`ятому році дії Договору (а.с.20), що станом на день винесення рішення в еквіваленті до національної валюти за офіційним курсом НБУ становить 57 652,88 грн. Щодо позовних вимог [PERSON] до Відповідача 2 ПАТ «Страхова компанія «Форте Лайф», Суд зауважує наступне. Обґрунтовуючи наявність підстав для задоволення позовних вимог щодо ПАТ «Страхова компанія «Форте Лайф», Позивач в позові покликався на те, що Відповідачем 2 прийнято на обслуговування страховий портфель від ПАТ «Ренесанс Життя». Так,\~ 28 квітня 2017 року між Приватним акціонерним товариством «Ренесанс життя» та Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Форте лайф» було укладено Договір № 04-28/17 про передачу страхового портфеля (а.с.42-44). Відповідно до п.1 Даного Договору первинний страховик зобов`язується передати новому страховику, а новий страховик зобов`язується прийняти у первинного страховика страховий портфель на умовах визначених договором. Передача портфеля здійснюється на виконання рішення Загальних зборів акціонерів первинного страховика від 27.04.2017 та рішення Загальних зборів акціонерів нового страховика від 27.04.2017. П.3 цього Договору передбачено, що первинний страховик складає реєстр договорів страхування, права і обов`язки за якими включаються до складу страхового портфеля, що підлягає передачі. Після складання Реєстру первинний страховик проводить перерахунок розміру страхових резервів, що відповідають передбачуваним до передачі страховим зобов`язанням. Розрахунок розміру страхових резервів підтверджується актуарієм. В додатку № 1 до договору передачі страхового портфеля 04-28/17 від 28.04.2017 р. (а.с.45-63) відсутній договір страхування [PERSON] № ТМ1051 від 30.04.2009 року. Інших належних доказів, які б підтверджували ту обставину, що ПАТ «Страхова компанія «Форте Лайф» у складі переданого за Договором № 04-28/17 від 28.04.2017 року страхового портфеля прийняло зобов`язання за Договором страхування № ТМ1051 від 30.04.2009 року, укладеного між [PERSON] та ПАТ «Ренесанс Життя», Позивачем Суду не надано, а Судом таких обставин не встановлено. За таких обставин та за умови відсутності існуючих між [PERSON] та ПАТ «Страхова компанія «Форте Лайф» будь-яких правовідносин, Суд приходить до висновку про те, що ПАТ «Страхова компанія «Форте Лайф» є неналежним відповідачем в даній справі, оскільки жодних прав Позиваа не порушувало, у зв`язку з чим позов [PERSON] до ПАТ «Страхова компанія «Форте Лайф» задоволенню не підлягає. За змістом ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Статтею 81 ЦПК України на сторін покладено обов`язок доказування і подання доказів. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Проаналізувавши вимоги чинного законодавства України та матеріали справи, Суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] є частково обґрунтованими та підлягають задоволенню частково. Питання щодо судових витрат слід вирішити відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 625, 979, 992, 997 Цивільного Кодексу України, ст. 6, 9, 28, 31 Закону України «Про страхування»,

Outcome: partial