Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-04 00:00:00

[PERSON] пред'явила у суді позов до [PERSON], за участю третьої особи - Подільського районного відділу Державної міграційної служби України в м. Києві, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Позов обґрунтовано тим, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. У зазначеній квартирі наразі зареєстрований також і колишній власник квартири - [PERSON] Позивач обґрунтувала, що в день укладення договору купівлі-продажу квартири відповідач зобов'язався, шляхом підписання Розписки-зобов'язання, за першої вимоги позивача знятись з реєстрації. Однак, жодних засобів зв'язку з відповідачем у позивача немає, відтак вона змушена шляхом пред'явлення позву до суду захистити свої цивільні права. Відтак, вона просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS]. До початку судового засідання позивач звернулась до суду із заявою, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила справу розглянути без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився. Подав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, просив розгляд справи провести без його участі. Третя особа в судове засідання також не з'явилась. Про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, прийшов до висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав. Судом достовірно встановлено, що 25.01.2017 між [PERSON] та [PERSON] було укладено Договір купівлі-продажу квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. (а.с. 6) Відповідно до умов вказаного Договору [PERSON] придбала у власність квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] у [PERSON] Право приватної власності [PERSON] на вищевказане майно зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно у встановленому законом порядку, що підтверджено відповідним Витягом № 78853729, запит про право власності № 18704721. (а.с. 7) Відповідно до наявної в матеріалах справи Розписки від 25.01.2017, [PERSON], зобов'язується за першої вимоги власника знятись з реєстрації за адресою: [ADDRESS] (а.с. 9) Як вбачається з Довідки про місце проживання та склад сім'ї від 18.10.2017 [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS], як колишній власник (а.с. 8) Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Згідно з ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їхній сукупності, врахувавши визнання відповідачем позовних вимог, приходжу до висновку про часткове задоволення позову, з підстав його доведеності та обґрунтованості. Разом з тим необґрунтованими вбачаються позовні вимоги в частині зобов'язання третьої особи здійснити дії щодо зняття відповідача з реєстраційного обліку. Відповідно до частини першої ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Таким чином відсутні підстави задоволення позовних вимог у частині зняття [PERSON] з реєстраційного обліку, оскільки наявність рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, відповідно до вищезазначеного закону є підставою для зняття особи з реєстрації. Вважаю за необхідне роз'яснити позивачеві, що у разі відмови компетентного органу зняти особу з реєстраційного обліку за наявності на те законних підстав, дії (бездіяльність) відповідного органу можуть бути оскаржені в адміністративному порядку.

Outcome: partial