Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-26 00:00:00

[PERSON] скористалася повноваженнями, що передбачені ст. 258 ч. 2 та ст. 261 СК України та звернулась до суду з позовом в інтересах [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, вказуючи, що у [PERSON] та [PERSON] [INFO] [PERSON] Рішенням Бердянського міськрайонного суду від 04.06.1998 року з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] На підставі цього рішення був виписаний виконавчий лист, який знаходився на виконанні у ВДВС Бердянського міськрайонного управління юстиції. У зв'язку зі смертю стягувача виконавче провадження було завершено 25.12.2009 року. Після смерті матері [PERSON] залишився проживати з нею та [PERSON], знаходиться на їх утриманні та є членом їх сім'ї, оскільки вони приходяться йому бабусею та дідом. З 2009 року відповідач надає матеріальну допомогу на утримання сина в недостатньому розмірі, тому просила стягнути з нього на її користь аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частки заробітної плати щомісячно, починаючи стягнення з дня подання позову до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. У судовому засіданні представник позивача вимоги уточнила і просила стягнути аліменти не на її користь, а на користь неповнолітнього [PERSON], зазначила, що відповідач надає матеріальну допомогу на утримання сина, але в недостатньому розмірі. У судовому засіданні відповідач позов не визнав і пояснив суду, що він у добровільному порядку надає грошові кошти на утримувати сина. Вважав, що стягнення аліментів за рішенням суду позбавить його можливості зустрічі та спілкування з сином. Заслухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. Згідно ч. 4 ст. 152 СК України, дитина має право звернутися за захистом своїх прав та інтересів безпосередньо до суду, якщо вона досягла чотирнадцяти років. Право на звернення з позовом до суду неповнолітньої дитини закріплено також у ст. 29 ЦПК України. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно свідоцтва про народження від 10.03.1998 року (а.с.5) батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с.5). Згідно свідоцтва про смерть від 13.11.2009 року [PERSON] померла [INFO] (а.с.6). Із свідоцтва про народження матері неповнолітнього [PERSON] видно, що її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.4). За довідкою комунального підприємства Бердянської міської ради «Житлосервіс-2А» від 18.02.2014 року [PERSON] проживає по [ADDRESS] разом з [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с.10). Відповідно до довідки ДП «Бердянський морський торговельний порт» №61 від 25.03.2014 року [PERSON] працює на підприємстві докером-механізатором. Враховуючи обставини, що передбачені ст. 182 СК України, суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню аліменти в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд вважає, що аліменти підлягають стягненню безпосередньо на користь [PERSON], оскільки частина 2 ст. 179 СК України передбачає, що неповнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними. Заперечення відповідача проти позову, суд не може взяти до уваги, оскільки зазначені ним обставини не звільняють його від обов'язку утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Outcome: partial