Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-10 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] 06.10.2016 предявили позов до [PERSON] сільської ради про знання права власності на спадкове майно, саме: про визнання за [PERSON] права власності на ? частини житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами по вул. Івана Франка, 41 у с. Рогізно Самбірського району Львівської області, з яких 1/6 частина у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], котрий помер 29 вересня 2004 року, ? частини у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], котра померла 20 липня 2011 року, та 1/3 частина, як частка в майні колишнього господарського двору; про визнання за [PERSON] права власності на ? частину вказаного житлового будинку у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], котра померла 20 липня 2011 року. У обґрунтування позовних вимог [PERSON] та [PERSON] посилалися на те, що 29 вересня 2004 року помер їхній батько [PERSON] і після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить право на 1/3 частину житлового будинку № 41 по вул. Івана Франка в селі Рогізно Самбірського району Львівської області, як належна йому частка в майні колишнього колгоспного двору, і спадщину прийняли його дружина [PERSON] та син [PERSON], котрі проживали разом із спадкодавцем на день його смерті, однак не оформили своїх спадкових прав. 20 липня 2011 року померла їхня мати [PERSON], після смерті котрої відкрилася спадщина, до складу якої входить право на 1/3 частину у майні колишнього колгоспного двору та на 1/6 частину майна у порядку спадкування після смерті її чоловіка [PERSON] [PERSON] заповіту не склала, а тому спадкування здійснюється за законом і відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця. Вони, позивачі, звернулися до Самбірської державної нотаріальної контори із заявами про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак нотаріус розяснив, що перешкодою у видачі свідоцтва про право на спадщину є те, що померлі були членами колгоспного двору. Титульним власником згідно правовстановлюючого документа є [PERSON] Від позивачів надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності та про підтримання позовних вимог. Від відповідача [PERSON] сільської ради Самбірського району Львівської області надійшла заява про розгляд справи за відсутності її представника та визнання позовних вимог. Зясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Із свідоцтва на право особистої власності на житловий будинок та довідки, виданої 23.09.2016 Самбірським МБТІ, видно, що будинок № 41 по вул. Івана Франка у с. Рогізно Самбірського району в цілому належить та зареєстрований за головою колгоспного двору [PERSON] на підставі рішення виконкому Самбірської міської ради від 17 січня 1991 року № 19 (а.с. 15, 16). Із свідоцтва про смерть відомо, що [PERSON] 29 вересня 2004 року помер (а.с. 8). Згідно ст. 120 ЦК Української РСР 1963 року, у редакції, що була чинною на момент припинення колгоспного двору, майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Відповідно до ч. 2 ст. 123 цього Кодексу розмір частки члена двору встановлюється, виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. У п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» розяснено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 1 липня 1990 року. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Із довідок, виданих 11.08.2016 виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Самбірського району, будинкової книги та технічного паспорта вбачається, що господарство по вул. Івана Франка, 41 у с. Рогізно Самбірського району, головою якого був [PERSON] Марян Андрійович, відносилося до колгоспного двору, майно якого складалося із житлового будинку, літньої кухні, господарських будівель споруд, побудованих у період 1975 1991 роки, і станом на 01.07.1990 року членами цього двору були: [PERSON] голова колгоспного двору, членами двору - його дружина [PERSON] та син [PERSON] (а.с. 10, 11, 12, 20-24, 25-30). Отже, на момент припинення колгоспного двору його членам [PERSON], [PERSON] та [PERSON] вказане майно належало на праві спільної власності у рівних частках, а саме по 1/3 частині, і після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входило право на 1/3 частину цього майна. Згідно ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу і у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця та той з подружжя, який його пережив. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Із довідок, виданих виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Самбірського району Львівської області, вбачається, що [PERSON] на час смерті свого чоловіка постійно проживала [INFO], також там проживав їхній син [PERSON] (а.с. 11, 12). За наведеного, [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину після смерті [PERSON] та успадкували по 1/6 частині вказаного будинку. Із свідоцтва про смерть видно, що [PERSON] померла 20 липня 2011 року (а.с. 9). Отже, внаслідок смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить її право на 1/3 частину, як частку в майні колишнього колгоспного двору та на 1/6 частину майна, яку вона успадкувала внаслідок смерті свого чоловіка. Із свідоцтв про народження та укладення шлюбу відомо, що [PERSON] та [PERSON] є дітьми [PERSON] (а.с. 17,18,19). Із відповіді Самбірської державної нотаріальної контори вбачається, що спадкоємцям за законом [PERSON] та [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно з посиланням на те, що [PERSON] та [PERSON] були членами колгоспного двору і титульним власником, згідно правовстановлюючого документа є [PERSON] Марян Андрійович (а.с. 7). У п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» розяснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Ураховуючи наведене, право позивача [PERSON] підлягає захисту шляхом визнання за ним права власності: на ? частини житлового будинку, господарських будівель і споруд по вул. Івана Франка, 41 у с. Рогізно Самбірського району Львівської області, з яких: 1/6 частина в порядку спадкування за законом після смерті батька; 1/4 частина - у порядку спадкування після смерті матері та 1/3 частина, як частка в майні колишнього колгоспного двору. Також, за [PERSON] необхідно визнати право власності на 1/4 частину вказаного майна в порядку спадкування за законом після смерті її матері [PERSON]

Outcome: approved