Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-21 00:00:00

[PERSON](надалі - «Позивач») звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON](надалі - «Відповідач») про звільнення його від сплати аліментів на неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] за період з часу призначення по 25.10.2018 року. Позовні вимоги мотивовані тим, що станом на даний час існують обставини, які є підставою для звільнення Позивача від сплати заборгованості за аліментами в сумі 6970,00 грн., оскільки протягом п'яти років він хворіє, внаслідок чого є інвалідом третьої групи та отримує пенсію в розмірі 1452,00 грн. Необхідність періодичного стаціонарного лікування, як зазначено в позовній заяві, вимагає додаткових витрат, в результаті чого утворилася сума заборгованості в розмірі 6970,00 грн., від сплати якої Позивач просить його звільнити. В судовому засіданні Позивач та його представник позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позовних вимог заперечила, посилаючись на їх безпідставність, просила в задоволенні позову відмовити. Крім того, в судовому засіданні Відповідач покликалася на те, що розмір сплачуваних Позивачем аліментів на дітей є незначним, а тому підстави для звільнення його від сплати заборгованості за аліментами відсутні. Проаналізувавши пояснення Позивача та його представника,Відповідача,дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, Судом встановлено наступне. [PERSON] та [PERSON] 07 липня 2007 року перебували в зареєстрованому шлюбі, в якому в них народилися діти: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Згідно з Рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області у справі №344/5414/16 від 16 грудня 2016 року, яке набрало законної сили 27 грудня 2016 року,вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON], аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі по 550,00 грн. щомісячно на кожну дитину, до досягнення дітьми повноліттяСтягнення аліментів розпочато з 17 жовтня 2016 року і проводити до досягнення дітьми повноліття. 31 січня 2017 року на виконання вищевказаного судового рішення Коломийським міськрайонним судом Івано-Франківської області видано виконавчий лист. Згідно Довідки Коломийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ в Івано-Франківській області від 25.10.2018 року №931/5 (а.с.4) згідно даних виконавчого провадження заборгованість [PERSON] згідно виконавчого листа №346/5414 від 31.01.2017 року складає 6970,00 грн. Відповідно до частини 2 статті 197 Сімейного кодексу України (надалі - «СК України») за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв'язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. З аналізу даної правової норми вбачається, що повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за його позовом і лише тоді, коли заборгованість виникла у зв'язку із його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. Відповідно, лише за наявності вищевказаних обставин, що мають істотне значення платник аліментів може бути повністю або частково звільнений від сплати заборгованості за ними на підставі судового рішення. В якості доказів на підтвердження підстав звільнення його від сплати заборгованості за аліментами Позивачем надано суду Виписку карти хворої № 969 від 07.10.2016 року (а.с.6), копію Виписки з карти стаціонарного хворого №13888 (а.с.7), копію Виписки з карти стаціонарного хворого №2886 (а.с.8), копію Виписки з карти стаціонарного хворого №1556 (а.с.9), копію Виписки з карти хворого №673 (а.с.10), копію консультативного висновку спеціаліста (а.с.11-12), копію пенсійного посвідчення від 29.08.2018 року (а.с.13), копію Виписки з карти стаціонарного хворого №715 (а.с.32), копію Індивідуальної програми реаблітації інваліда №1161 (а.с.33). Зі змісту вказаних документів вбачається, що Позивачу встановлено діагноз: облітеруючий атеросклероз судин обох нижніх кінцівок ІІ ст. ХАН обох н/к ІІ ст. В той же час, Суд звертає увагу на те, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що діагнозоване Позивачу захворювання відноситься до тяжкої хвороби, оскільки таких доказів Позивачем суду надано не було. При цьому, ч.2 ст. 197 СК України передбачає звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами лише, якщо вона виникла внаслідок його тяжкої хвороби. Крім того, Позивачем не надано суду доказів на підтвердження того, що заборгованість у розмірі 6970,00 грн. виникла саме у зв'язку з його хворобою. Інших правових та фактичних підстав, які б свідчили про наявність підстав для звільнення Позивача від сплати заборгованості за аліментами у розмірі 6970,00 грн. Суду не надано. При цьому, Суд звертає увагу на те, що, розглядаючи дану цивільну справу, Суд виходить з інтересів, в тому числі дітей, та повинен дотриматися балансу права платника аліментів на звільнення його від сплати заборгованості за аліментами та права дітей на утримання з боку батька. Положення ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини, ч. 7 ст. 8 СК України передбачають, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. КонституцієюУкраїни визначено основні права й обов'язки держави та громадян щодо забезпечення захист удітей. Зокрема, згідно зч.2 ст.51 Основного Закону батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із ч.1 ст. 8 Закону України «Про охоронудитинства» кожна дитинамає право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст.7 Сімейного кодексу України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини. Відповідно до ст. 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття визначено статтею 180 СК України. Враховуючи вищенаведене, а також те, що при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини, тому суд вважає, що в задоволенні позову [PERSON] про звільнення від сплати заборгованості за аліментами слід відмовити, оскільки Позивачем не надано належних доказів на підтвердження існування передбачених ч.2 ст. 197 СК України підстав для звільнення його від сплати заборгованості за аліментами. На підставі ст.ст. 180, 197 Сімейного кодексу України,

Outcome: dismissed