Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-25 00:00:00

[PERSON] звернулася у Рівненський районний суд Рівненської області з позовною заявою до [PERSON] , із врахуванням заяви про зміну предмету позову, просить визнати [PERSON] , таким що втратив право користування житловим приміщенням - житловим будинком [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що їй та [PERSON] , на праві спільної часткової власності по 1/2 частині належить житловий будинок [ADDRESS] . У вказаному будинку зареєстрований відповідач по справі, син позивача - [PERSON] , який більше двадцяти років в ньому не проживає. Реєстрація відповідача порушує її право на вільне розпорядження і користування її майном. На даний час точне місце проживання відповідача їй не відоме, оскільки він виїхав проживати у Чернігівську область, тому вона вимушена звертатись до суду з даним позовом. Позивач та представник позивача, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, до суду не з`явилися, від представника позивача - [PERSON] надійшла заява, в якій вона просить справу розглядати без участі позивача та її представника, позовні вимоги підтримує повністю, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечує. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов, заяву про відкладення розгляду справи чи розгляд справи без його участі не подав. Третя особа, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, подала заяву, в якій просила позов задоволити, справу розглядати без її участі. Згідно вимог ч.1 ст.280 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідач будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не подав та приймаючи до уваги, що позивач не заперечує щодо винесення заочного рішення, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України. Ознайомившись із позовною заявою, дослідивши в судовому засіданні докази, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 22 лютого 1996 року та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №50915533 від 25 грудня 2015 року, [PERSON] є власником 1/2 частини будинку [ADDRESS] . Відповідно до Актів обстеження житла №657 від 11 квітня 2019 року, №1043 від 23 липня 2019 року та №1730 від 26 листопада 2019 року її син [PERSON] у будинку [ADDRESS] зареєстрований, але не проживає. Згідно довідок №814 від 28 травня 2019 року та №1779 від 05 грудня 2019 року, виданих Дядьковицькою сільською радою у будинку [ADDRESS] , окрім позивача також зареєстрований відповідач [PERSON] , який фактично більше року там не проживає. Відповідно до ст.319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Стаття 321 ЦК України передбачає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст.383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом. В силу вимог передбачених статтею 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оскільки відповідач, в будинку, 1/2 частина якого належить на праві приватної власності позивачу, не проживає без поважних причин більше 1 року, суд вважає, що відповідач втратили право на користування вказаним житлом. Реєстрація відповідача в будинку позбавляє позивача можливості належним чином користуватися і розпоряджатися своєю власністю. В зв`язку з цим суд прийшов до переконання, що в наявності є порушення права позивача, за захистом якого спрямоване її звернення до суду, а тому позов підлягає до задоволення. Оскільки, позовна заява підлягає задоволенню повністю, в силу вимог ч.1 ст.141 ЦПК України, сплата судового збору покладається на відповідача. На підставі ст.ст. 319, 321, 391, 405 ЦК України,

Outcome: approved