Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-11 00:00:00

Адвокат Жаворонок Вікторія Володимирівна, яка діє в інтересах [PERSON] звернулась до суду з позовом до Трускавецької міської ради, третя особа: [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Позивач позовні вимоги мотивує тим, що [PERSON] належала житлова квартира [ADDRESS] , що підтверджується інформаційною довідкою з реєстру речових прав на нерухоме майно та довідкою №1990, виданною КП ЛОР МБТІ та ЕО. [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті відкрилась спадщина на належну їй на праві власності квартиру. За життя, а сааме 28.09.2006 року її тітка склала в її користь заповіт, в якому визначила, що все її майно, де б воно не було і з чого воно б не складалось, і взагалі все те, що їй буде належати на день її смерті і на що вона за законом матиме право, вона заповідає [PERSON] Заповіт посвідчений приватним нотаріусом Трускавецького міського нотаріального округу Савицькою О.В. за р.№503. Представник позивача зазначає, що [PERSON] , як спадкоємець за заповітом, спадщину прийняла, оскільки на час відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем - свою тіткою у м. Трускавці в її квартирі [ADDRESS] так як останні місяці свого життя вона дуже хворіла і потребувала стороннього догляду і допомоги, яку вона їй надавала, займалась її лікуванням та підтримувала у всіх життєво важливих питаннях (готувала їжу, займалась прибиранням, тощо). Після її смерті, яка сталась 18.10.2014 року, вона поховала тітку за християнськими звичаями, на підтвердження чого 21.10.2014 року їй видали свідоцтво про похованняза реєстраціним номером 143. Після подальшого двомісячного перебування в Україні, в м. Трускавці, вона змушена булла поїхати назад, в Росію, оскільки не булла дома півроку. Звернувшись до нотаріуса з метою оформлення спадщини за заповітом, вона отримала усну консультацію, в якій нотаріус надав роз`яснення, що для прийняття спадщини та заведення спадкової справи в нотаріальному порядку обов`язково потрібно мати ідентифікаційний код, а ткож оригінали правовстановлюючих та ряд інших документів. Маючи на руках лише заповіт та свій внутрішній паспорт громадянки Росії, вона не змогла виконати всі вимоги нотаріуса, в тому числі і надати оригінали правоввстановлюючих документів, оскільки такі були втрачені ще за життя тітки і не поновлені нею, а відтак, за час її перебування в Україні, вона хоча спадщину прийняла фактично, від спадщини не відмовлялась, однак не оформила своїх спадкових прав, що змушує її тепер звернутись до суду з даним позовом. Третя особа, [PERSON] , яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, подала позов до [PERSON] , Трускавецької міської ради Львівської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом. [PERSON] позов мотивує тим, що [INFO] померла [PERSON] - мешканка міста Трускавця, яка до дня смерті проживала в квартирі [ADDRESS] . Позивач за первинним позовом, [PERSON] свою тітку не доглядала, приїхала лише на її похорон, отримала свідоцтво про поховання, і на наступний день повернулась до Росії - за місцем свого постійного проживання, тобто фактично спадщину не прийняла. В нотаріальну контору вона не зверталась із заявою про прийняття спадщини, оскільки не мала оригіналів правовстановлюючих документів, які спадкодавець [PERSON] передала їй ще у 2009 році, оскільки саме з цього часу проживала з нею в одній квартирі, вони вели спільне господарство, вона здійснювала за нею весь час догляд, так як останні роки свого життя вона хворіла і потребувала сторонньої підтримки і допомоги, а її племінниця, позивачка по справі, після отримання в 2006 році заповіту на все її майно, перестала цікавитись життям і здоров`ям тітки, навіть не телефонувала до неї. Представник Трускавецької міської ради Савченко О.Б. подала до суду відзив, відповідно до якого в задоволенні позову [PERSON] просить відмовити. [PERSON] , яка діє в інтересах [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги первинного позову підтримала, просить такий задоволити. Що стосується позову [PERSON] то в задоволенні такого просить відмовити. Представник Трускавецької міської ради Григоришин В.В. в судовому засіданні проти позовів заперечив, в задоволенні позовів [PERSON] та [PERSON] просить відмовити. [PERSON] в судовому засіданні поданий нею позов підтримує, просить задоволити. Що стосується первинного позову то в задоволенні такого просить відмовити. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , підтвердженням чого є свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . [PERSON] належала на праві приватної власності квартира [ADDRESS] . Відповідно до ч.1 ст. 1220 ЦК України внаслідок смерті особи або оголошення її померлою відкривається спадщина. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом). Згідно матеріалів справи покійною [PERSON] складався заповіт. Згідно Заповіту [PERSON] , посвідченого приватним нотаріусом Трускавецького міського нотаріального округу, зареєстрованого за №503, [PERSON] на випадок своєї смерті зробила розпорядження, що все її майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що їй буде належати на день її смерті і на що вона за законом матиме право, заповідає [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Правилами ст.1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця з часу відкриття спадщини. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] в терміни встановлені ч.1 ст. 1270 ЦК України не зверталась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини.Однак, позовну заяву мотивує тим, що вона, як спадкоємець за заповітом, спадщину прийняла, оскільки на час відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем - свою тіткою у м. Трускавці в її квартирі [ADDRESS] так як останні місяці свого життя вона дуже хворіла і потребувала стороннього догляду і допомоги, яку вона їй надавала, займалась її лікуванням та підтримувала у всіх життєво важливих питаннях (готувала їжу, займалась прибиранням, тощо). За змістом норм статей 1268 - 1269 ЦК порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Якщо спадкоємець не прийняв спадщину, його вимоги про визнання права власності на спадкове майно не підлягають задоволенню судом. Прийняття спадщини спадкоємцем, який звертається з вимогою про визнання права власності на спадкове майно, має встановлюватись належними доказами: копіями документів із спадкової справи, якщо така справа заводилася нотаріусом, довідками з житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця. Однак, [PERSON] , на підтвердження своїх мотивів, не надала суду жодного доказу постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Отже, представник [PERSON] , [PERSON] в судовому засіданні не підтвердила факт прийняття [PERSON] спадщини. Відповідно до ч.1 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Враховуючи вищенаведене, те що [PERSON] не прийняла спадщину, її вимоги про визнання права власності на спадкове майно не підлягають задоволенню судом, тому в задоволенні таких слід відмовити. Що стосується позову [PERSON] то суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, факту прийняття спадщини відповідно до ст. 549 ЦК. В данному випадку наявний спір, тому [PERSON] звернулась до суду з позовом та позовні вимоги мотивує тим, що з 2009 року проживала разом з [PERSON] в одній квартирі, вони вели спільне господарство, вона здійснювала за нею весь час догляд, так як останні роки свого життя [PERSON] хворіла і потребувала сторонньої підтримки і допомоги, тобто проживали однією сім`єю. При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, судам необхідно враховувати правила ч. 2 ст. 3 СК про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності ЦК (п. 21 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7). Пунктом 6 рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Факт проживання [PERSON] в квартирі [ADDRESS] з 2009 року по 11 лютого 2020 року підтверджується актом про фактичне проживання від 11.02.2020 року, затвердженим головою ОСББ «Галичина». Отже, з матеріалів справи вбачається, що [PERSON] з 2009 року по день смерті [PERSON] постійно проживала з нею. Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] до нотаріуса з заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно не зверталась, оскільки судом до цього не встановлювався факт, її проживання з спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Тобто, у неї були відсутні належні та допустимі докази, для визнання нотаріусом її спадкоємцем. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Приймаючи до уваги вищенаведене, позиції з цього приводу, викладені у Постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» та у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, суд приходить до висновку, що позовні вимоги сторони щодо визнання права власності на майно в порядку спадкування є законними та обґрунтованими і, відповідно такими, що підлягають до задоволення..

Outcome: dismissed