Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-15 00:00:00

[PERSON] звернулись до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. Свої позовні вимоги мотивує тим, що [INFO] року померла мати позивача - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] виданого 13 січня 2014 року Виконавчим комітетом Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київській області. Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшли 2(дві) земельні ділянки: для ведення особистого селянського господарства площею 0,1475 га, кадастровий номер [NUMBER], і для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,1914 га, кадастровий номер [NUMBER], що знаходяться на [ADDRESS] та належали померлій на праві власності. Спадкоємцями за заповітом (від 18.05.2002 року) на майно померлої є її діти: [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. [INFO] року помер спадкоємець і батько відповідача, - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] виданим 18 червня 2013 року Виконавчим комітетом Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київській області. Після смерті бабусі вступив в права спадкування син померлого спадкоємця [PERSON] і його частка складає 1/3, те, що б належало його батьку. [PERSON] від прийняття спадщини за заповітом відмовився на користь сестри [PERSON], в зв'язку з чим її частка в спадковому майні збільшилась на 1/3, тобто у неї стало 2/3 частки спадкового майна, але відмову від прийняття спадщини спадкоємця за заповітом [PERSON] надіслав вже після спливу шестимісячного строку. Спадщина позивачем прийнята в установлений законом строк, шляхом подачі заяви до Першої Київської обласної державної нотаріальної контори, з приводу чого заведено спадкову справу № 69 за 2014 рік до майна померлої. 31.10.2015 року нотаріус винесла постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 2/3 (дві треті)частки спадкового майна по [ADDRESS], в зв'язку з ненаданням правовстановлювальних документів на вказане спадкове майно. Просила визнати за [PERSON] право власності на 2/3 частини земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,1475 га, кадастровий номер [NUMBER], що знаходиться по [ADDRESS] та на 2/3 частини земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,1914 га, кадастровий номер [NUMBER], що знаходиться по [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після померлої [INFO] року матері [PERSON]. В процесі розгляду справи позовні вимоги були уточнені та доповнені наступним. Позивач доглядала матір [PERSON] та проживала з нею з 21 лютого 2006 року по день її смерті, так як мати була лежача хвора та потребувала постійного стороннього догляду, про що свідчить Довідка № 73 від 06.07.2009 року. Протягом всього часу її хвороби позивач опікувалася нею, матеріально забезпечувала, оплачувала лікування та лікувала її, оплачувала харчування, предмети догляду, комунальні послуги та поховала за свій рахунок. На поховання матері були відкладені нею кошти в сумі 1000 доларів США, що на той час (2013 рік) по курсу валют НБУ один $ долар дорівнював 8000 (восьми тисячам) гривень, а на сьогоднішній день - 26000 ( двадцать шести тисячам) гривень. Цю суму грошей брат позивача [PERSON] позичив з дозволу матері на півроку, але в зв'язку з раптовою його смертю віддати їх не встиг. Також доводилось у відсутність позивача (вона працює подобово), наймати людей по догляду за мамою і оплачувати їх добові чергування. Ці люди можуть надати свідчення. За 7 (сім) років хвороби мами позивач намагалася збирати всі чеки та квитанції, які вона оплачувала та деякі з них до неї не дійшли - це чеки за ті товари, які купували їй сусіди та діти за її проханням. Додані до заяви про уточнення позовних вимог чеки та квитанції за останні 3 (три) роки, складають такі суми: 2011 рік - 156 чеків на загальну суму 18 228,22 гривні; 2012 рік - 180 чеків на загальну суму 18 820,15 гривень;2013 рік - 79 чеків на загальну суму 9 511, 33 гривень. Всього: 46 559,70 грн. Оформлення ділянки під забудову площею 0,1914 га - 25 квитанцій на загальну суму 4 046,65 гривень. За проханням матері позивач займалась за свій рахунок приватизацією земельної ділянки, кадастровий номер [NUMBER], що знаходиться по [ADDRESS], яка увійшла до спадщини. Комунальні послуги: газ за період з січня 2011 року по грудень 2013 року включно - 35 квитанцій на загальну суму 5 773,29 гривень; світло за період з січня 2011 року по грудень 2013 року включно - 30 квитанцій на загальну суму 475,22 гривень; телефон за період з січня 2011 року по грудень 2013 року включно - 37 квитанцій на загальну суму 629,22 гривень. Всього: 6 877,73 грн.Итого : 46 559,70 + 4046,65 + 6 877,73 = 57 484,08 : 3 = 19 161,36 грн ( 57 484,08 : 2 = 28 742,04 грн.) Позивач вважає, що понесені витрати по догляду за спадкодавицею справедливо ділити порівну між спадкоємцями. В зв'язку з тим, що після смерті матері вступив в права спадкування син померлого спадкоємця [PERSON] - [PERSON], то він прийняв і обов'язки, пов'язані зі спадкуванням. З врахуванням уточнень та доповнень просила визнати за [PERSON] право власності на 2/3 частини земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,1475 га, кадастровий номер [NUMBER], що знаходиться по [ADDRESS] та на 2/3 частини земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,1914 га, кадастровий номер [NUMBER], що знаходиться по [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після померлої [INFO] року матері [PERSON]. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] кошти в розмірі 19 161,36 гривень та в розмірі 26 000 гривень. Відповідач проти позову частково заперечує. [INFO] року померла його бабуся і матір позивачки - [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй за життя майно. За життя [PERSON] 18 травня 2002 року склала заповіт, згідно якого на випадок своєї смерті зробила таке заповідальне розпорядження, а саме все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що буде їй належати на день її смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла своїм дітям: 1 [PERSON], [PERSON] (батьквідповідача), [PERSON] в рівних долях. [INFO] року його батько [PERSON] помер. 26 квітня 2014 року [PERSON] звернулась із заявою до Першої. Київської обласної державної нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті своєї матері [PERSON] в порядку спадкування за заповітом. 26 квітня 2014 року [PERSON] звернувся із заявою до Першої Київської обласної державної нотаріальної контори про прийняття спадщини, в якій зазначив, що спадщину за заповітом, що залишилась після смерті померлої бабусі [PERSON], він приймає, оскільки згідно ст. 1266 Цивільного кодексу України спадкує частку свого батька (сипа спадкодавця) - [PERSON], який помер [INFO] року. Постановою державного нотаріуса Першої Київської обласної державної нотаріальної контори О.В. Грисюк про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 31 жовтня 2015 року відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 2/3 частки спадкового майна, що належало померлій [PERSON], з тих підстав, що серед осіб, які звернулись до нотаріальної контори протягом строку, встановленого ст. 1270 Цивільного кодексу України, із заявою про прийняття спадщини після [PERSON], померлої [INFO] року, крім [PERSON], є також онук померлої [PERSON], який згідно ст. 1266 Цивільного кодексу України спадкує частку свого батька [PERSON], померлого [INFO] року. Осіб, які звернулись до нотаріальної контори із заявою про відмову від прийняття спадщини згідно матеріалів спадкової справи немає. Заява про відмову від прийняття спадщини спадкоємця за заповітом [PERSON], посвідчена Гурєвим С.С., нотаріусом Хангаласського нотаріального округу Республіки Саха (Якутія) 10 лютого 2015 року, а отже, після спливу шестимісячного строку, визначеного ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини спадкоємцем або для відмови від прийняття спадщини. Оскільки після смерті [INFO] року [PERSON] до нотаріальної контори звернулось лише двоє спадкоємців із заявами про прийняття спадщини - [PERSON] та [PERSON], то перераховані особи вважаються такими, що прийняли спадщину, а отже, частка кожного із спадкоємців становить ? частину. Постанова державного нотаріуса Першої Київської обласної державної нотаріальної контори О.В. Грисюк про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 31 жовтня 2015 року вірно відображає фактичні обставини прийняття спадщини після померлої [INFO] року [PERSON] при цьому держаний нотаріус правильно застосувала норми спадкового права, які належать в даному випадку застосувати. За вказаних обставин він визнає, що позивач [PERSON] має право на спадкування ? частини майна померлої [INFO] року [PERSON], в тому числі на 1/3 частину за заповітом і на 1/6 частину за законом. Він, [PERSON], має право на спадкування ? частини майна померлої [INFO] року [PERSON] як спадкоємець майна, яке у даному випадку належало померлому батьку за правом представлення. Що стосується додаткових вимог про відшкодування затрат ніби-то на лікування, харчування, комунальних послуг, оплату телефону, то з чеків не вбачається, що саме позивачка здійснила їх оплату при цьому за рахунок особистих коштів. Тим більше з наданих документів не зрозуміло коли і ким призначалось конкретне лікування і чи використовувались ліки саме для бабусі. Що стосується чеків на харчування, то ці продукти могли купуватись і для сім'ї самої позивачки. Йому відомо, що батько за свої особисті кошти купував ліки, продукти та інші необхідні для своєї матері речі. При цьому чеки він вкидав в кульки з покупками, які залишав у своєї матері. Тобто вказані в чеках оплати міг зробити його батько. В інших документах вказується, що платником є бабуся та дідусь. Але головним є те, що на лікування та утримання бабусі затрачались її кошти, а також кошти які постійно надавав мій батько. Крім того батько також надав іншу допомогу по утриманні своєї матері. Він здійснював постійну роботи щодо догляду будинку, господарських будівель, земельної ділянки. Відповідач також приймав в цьому активну участь. Посильна допомога надана відповідачем і на похорони та панахиду. Крім того він розраховувався за послуги автобусів. Просить позов [PERSON] задовольнити частково. Визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування після померлої [INFO] року [PERSON] на ? частини спірних земельних ділянок. В решті позовних вимог відмовити. В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали, просили позов задоволити у повному обсязі. В судовому засіданні відповідач та його представник позов визнали частково. Третя особа [PERSON] направив до суду заяву в якій просив розгляд справи проводити у його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Суд, заслухавши позивача, представника позивача, відповідача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, знаходить, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. [INFO] року померла мати позивача та баба відповідача - [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшли 2 земельні ділянки: для ведення особистого селянського господарства площею 0,1475 га, кадастровий номер [NUMBER], що знаходиться на території Білогородської сільської ради Києво-Святошинський району, Київської області, і земельна ділянка для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,1914 га, кадастровий номер [NUMBER], що знаходяться на [ADDRESS] та належали померлій на праві власності. Належність [PERSON] вказаних земельних ділянок підтверджується: Державним актом серії [NUMBER]; Витягом з Державного земельного кадастру від 27.03.2015 року; Державним актом серії [NUMBER]; Витягом з Державного земельного кадастру від 27.03.2015 року. 18 травня 2002 року [PERSON] склала заповіт, згідно якого на випадок своєї смерті зробила заповідальне розпорядження, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що буде їй належати на день її смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла своїм дітям: 1 [PERSON] (позивачці), [PERSON] (батьку відповідача), [PERSON] в рівних долях. [INFO] року батько відповідача [PERSON] помер. 26 квітня 2014 року [PERSON] звернулась із заявою до Першої Київської обласної державної нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті своєї матері [PERSON] в порядку спадкування за заповітом. 26 квітня 2014 року [PERSON] звернувся із заявою до Першої Київської обласної державної нотаріальної контори про прийняття спадщини за заповітом, що залишилась після смерті померлої бабусі [PERSON], Таким чином згідно ст. 1266 Цивільного кодексу України [PERSON] прийняв у спадщину частку свого батька (сина спадкодавця) - [PERSON], який помер [INFO] року. Постановою державного нотаріуса Першої Київської обласної державної нотаріальної контори О.В. Грисюк про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 31 жовтня 2015 року відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 2/3 частки спадкового майна, що належало померлій [PERSON], з тих підстав, що серед осіб, які звернулись до нотаріальної контори протягом строку, встановленого ст. 1270 Цивільного кодексу України, із заявою про прийняття спадщини після [PERSON], померлої [INFO] року, крім [PERSON], є онук померлої [PERSON], який згідно ст. 1266 Цивільного кодексу України спадкує частку свого батька [PERSON], померлого [INFO] року. Заява про відмову від прийняття спадщини спадкоємця за заповітом [PERSON], посвідчена Гурєвим С.С., нотаріусом Хангаласського нотаріального округу Республіки Саха (Якутія) 10 лютого 2015 року, після спливу шестимісячного строку, визначеного ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини спадкоємцем або для відмови від прийняття спадщини. Оскільки після смерті [INFO] року [PERSON] до нотаріальної контори звернулось лише двоє спадкоємців із заявами про прийняття спадщини - [PERSON] та [PERSON], то перераховані особи вважаються такими, що прийняли спадщину, а отже, частка кожного із спадкоємців становить ? частину. За вказаних обставин позивач [PERSON] має право на спадкування 1/2 частини майна померлої [INFO] року [PERSON], в тому числі на 1/3 частину за заповітом і на 1/6 частину за законом. Відповідач [PERSON] має право на спадкування 1/2 частини майна померлої [INFO] року [PERSON] як спадкоємець майна, яке у даному випадку належало померлому батьку за правом представлення. Підстави для задоволення додаткових вимог про відшкодування затрат позивачки на лікування, харчування спадкодавці, оплату за неї комунальних послуг, оплату телефону відсутні. З чеків не вбачається, що ліки та продукти використані саме на лікування, харчування та предмети догляду спадкодавці. Що стосується оплати комунальних послуг, оплату телефону, то з наданих квитанцій не вбачається, що позивачка здійснила їх оплату за рахунок особистих коштів. Щодо отримання [PERSON] в позику від [PERSON] 1000 доларів США, які позивачка оцінює в 26000 гривень, то належних доказів позивач не надала. Відповідно до вимог ст.1216 Цивільного кодексу України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємця). За правилами ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ст. 1222 цього Кодексу спадкоємцями за заповітом і законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог. Враховуючи наведене, на підставі ст.ст. 11, 1216, 1218, 1223, 1225, 1233-1236, 1266, 1278, 1279 Цивільного кодексу України,

Outcome: partial