Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-18 00:00:00

[PERSON], що помер 08.02.2001р., згідно із державним актом на право власності на землю І-ЛВ № 085872, виданого 15.01.2002р. на підставі розпорядження голови Городоцької районної державної адміністрації від 11.01.2002р. №9, належала земельна ділянка площею 1,7888 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Позивач [PERSON] 13.07.2018р. звернувся з позовом до Завидовицької сільської ради Городоцького р-ну Львівської обл. про визнання за ним права власності на вищеозначену земельну ділянку, в порядку спадкування за заповітом, після смерті [PERSON] Вимоги мотивував тим, що 09.07.1996р. [PERSON] склав заповіт, за яким належний йому житловий будинок у с. Поріччя та інше майно заповів йому, що 08.02.2001р. [PERSON] помер, після смерті останнього він прийняв спадщину, що 16.04.2002р. нотаріус видала йому свідоцтво про право на спадщину після смерті спадкодавця, але через те, що державний акт виданий після смерті [PERSON] він не може оформити право власності на вищеозначену земельну ділянку, тому звернувся до суду із позовом, просив вимоги задовольнити. Ухвалою суду від 25.10.2018р., за клопотанням представника позивача, до участі у справі залучено належного відповідача Великолюбінську селищну раду Городоцького р-ну Львівської обл. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] [PERSON] позов підтримав, з мотивів у ньому наведених, просить такий задовольнити, від стягнення судових витрат із відповідача відмовився. Представник відповідача в судове засідання не зявився, 06.11.2018р. подав заяву, в якій не заперечує щодо задоволення позову, просив про розгляд справи за його відсутності. Представник Городоцької РДА Львівської обл. в судове засідання не зявився. Заслухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд задоволює позов. Відповідно до ст.\~16\~ЦК України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом. Так, згідно з п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008р., у разі відкриття спадщини до 01.01.2004р. до відносин спадкування застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу УРСР (ЦК УРСР). Відповідно до положень ст.ст. 524, 529 ЦК УРСР від 18.07.1963р., спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. За вимогами ст.ст. 548, 549 ЦК УРСР, для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. На підставі положень ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Згідно ст.\~328\~ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.373 ЦК України, ст. 81 ЗК України право власності на земельну ділянку набувається і здійснюється по закону. Громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі договорів, в т.ч дарування, прийняття спадщини, тощо. Згідно положень ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. У пункті 23 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України «Про\~судову практику\~у справах\~про спадкування»\~від 30.05.2008\~р.\~№ 7 зазначено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. 09.07.1996р. [PERSON] склав заповіт, за яким належний йому житловий будинок у с. Поріччя та інше майно заповів [PERSON] (а.с.39). Із копій свідоцтва про смерть І-СГ №245170 (а.с. 39) видно, що [PERSON] помер 08.02.2001р. (а.с.39). Згідно сертифікату про право приватної власності на землю (середню земельну частку) серія ЛВ №146008, виданого 20.05.1997р. (а.с. 44), [PERSON] належало право на земельну частку (пай) площею 1,16 га на території Завидовицької сільської ради Городоцького р-ну Львівської обл. Із копії державного акту на право приватної власності на землю І-ЛВ № 085872 виданого 15.01.2002р. на підставі розпорядження голови\~Городоцької районної\~державної адміністрації\~від 11.01.2002р.\~№9 (а.с.5)\~видно,\~що [PERSON]\~передано у\~власність земельну\~ділянку для\~ведення товарного\~сільськогосподарського виробництва\~площею 1,7888\~га,\~що розташована\~на території\~Завидовицької сільської\~ради Городоцького\~р-ну\~Львівської обл. Позивач [PERSON],\~як убачається\~із пояснень\~його представника\~в суді\~та копії\~свідоцтва про\~право на\~спадщину від\~16.04.2002р.\~(а.с.47)\~прийняв спадщину\~після смерті\~спадкодавця [PERSON],\~але через\~те,\~що державний\~акт на\~право приватної\~власності на\~землю І-ЛВ\~№ 085872\~виданий після\~смерті спадкодавця,\~не може\~оформити право\~власності на\~належну спадкодавцю\~земельну ділянку\~для ведення\~товарного сільськогосподарського\~виробництва площею\~1,7888\~га,\~що розташована\~на території\~Завидовицької сільської\~ради Городоцького\~р-ну\~Львівської обл. Із повідомлення Відділу Держгеокадастру у Городоцькому р-ні від 04.07.2018р. убачається, що державний акт на право приватної власності на землю І-ЛВ № 085872 виданий [PERSON] 15.01.2002р. на підставі розпорядження голови Городоцької районної державної адміністрації від 11.01.2002р. №9, взамін сертифікату серія ЛВ № 146008 від 20.05.1997р. За наведеного, суд вважає, що [PERSON] за життя вчинив увесь обсяг дій для набуття у передбаченому законом порядку у власність земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, про що свідчить той факт, що Городоцька районна державна адміністрація, видаючи державний акт про право приватної власності на землю [PERSON] у 2002 році, тобто після його смерті, фактично визнала його право на отримання у власність земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Означений державний акт зареєстрований у встановленому порядку, ніким не оспорюється, а отже дійсний. Той факт, що бланк державного акта про право приватної власності на землю був заповнений та виданий після смерті [PERSON] не може слугувати підставою для звуження та обмеження прав спадкодавця на землю, на яку він мав право. За наведеного, суд приходить переконання, що [PERSON] правомірно володів земельною ділянкою площею 1,7888 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Завидовицької сільської ради Городоцького р-ну Львівської обл., що після його смерті [PERSON] прийняв спадщину, а тому визнає за позивачем право власності на означену земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом.

Outcome: approved