Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-26 00:00:00

[PERSON] (надалі по тексту, - Позивач, [PERSON]) звернувся до суду із позовом про визнання недійсною Угоди про розірвання договору про умови та порядок повернення боргу від 28.05.2014 року (надалі по тексту,- Угода), яка укладена 09.10.2014 року в м. Києві між відповідачами [PERSON] (надалі по тексту,- Відповідач-1, [PERSON]) та [PERSON] в особі представника [PERSON] (надалі по тексту,- Відповідач-2, [PERSON]). Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав, просив задовольнити позов за вказаних ним обставин. Відповідач-1, [PERSON], в судовому засіданні позов визнав, просив прийняти рішення за позовом. Відповідач-2, [PERSON] про дату, час та місце судового розгляду повідомлена належним чином, в судове засідання не з'явилась, надіславши до суду клопотання про розгляд справи без її участі. Суд, вислухавши пояснення Позивача, Відповідача-1, вивчивши надані сторонами докази, дійшов до наступного висновку. Так, позивач в обґрунтування своїх вимог про визнання недійсною Угоди послався, на те, що відповідно до довіреності від 10.06.2014 року Відповідач-2 був наділений повноваженням на представництво його інтересів в усіх громадських, кооперативних, компетентних міських, районних, державних органах, в будь-яких інших установах, організаціях, підприємствах незалежно від їх підпорядкування, форм власності та галузевої належності, в органах влади та управління, органах внутрішніх справ, прокуратури, судових, слідчих оперативних та інших органах, державних адміністраціях, а також вести від його імені справи в усіх судових установах, в тому числі, в суді першої інстанції, апеляційному, касаційному судах, господарських судах, в органах державної виконавчої служби при вирішенні будь-яких питань, що його стосуватимуться, з усіма правами, що надані законом позивачу, відповідачу, третій особі та потерпілому, у тому числі, з правом повної чи часткової відмови від позовних вимог, визнання позову, зміну предмету позову, оскарження рішення суду, пред'явлення виконавчого листа до стягнення, представляти його інтереси з усіх без винятку питань, а також вчиняти всі інші дії з усіма необхідними повноваженнями. Отже, позивач вважає, що даною довіреністю Відповідач-2 не був уповноважений на укладення цивільно-правових угод від його імені, в тому числі, і Угоду про розірвання договору про умови та порядок повернення боргу від 28.05. 2014 року, й тому позивач зазначає, що він скасував довіреність видану Відповідачу-2, звернувшись 10.10.2014 року до нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] із заявою про скасування довіреності від 10.06.2014 року та звернувся до суду з позовом про визнання угоди недійсною, що в даному випадку є невизнання даного правочину та його несхвалення. Разом з тим, відповідно до ст. 3 ч. 1 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до п. 11 ч. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року № 14, суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Так, договір про умови та порядок повернення боргу від 28.05.2014 року, на який посилається позивач у своєму позові, суду не був наданий. Тобто, позивач не довів суду, що його права та інтереси відповідно договором про умови та порядок повернення боргу від 28.05.2014 року були порушені, чим позбавив суд можливості встановити порушення прав чи інтересів позивача. Тому, суд вважає позов [PERSON] є необґрунтованим, тому в його задоволенні слід відмовити. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed