Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-01 00:00:00

[PERSON], як представник [PERSON] у серпні 2017 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про усунення від права на спадкування, вказавши, що 05.03.2005 року померла їх з відповідачем мати [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на спадкове майно у вигляді ? частини домоволодіння за адресою м. Черкаси вул. Полтавська, 41 та земельної ділянки площею 0,0975 га у садово-огородньому кооперативі «Черкаський». Відповідачем було прийнято спадщину на земельну ділянку, що лишилась після смерті матері. Однак на ? частину домоволодіння що знаходиться в м. Черкаси по вул. Полтавська, 41 відповідачем і досі не оформлено права власності. [PERSON] у 2004 році захворіла на онкологічне захворювання і після тривалого лікування в Черкаському обласному онкологічному диспансері перестала себе обслуговувати та була прикута до ліжка. Позивач повністю утримував та доглядав матір, а відповідач, який був зареєстрований з матірю за однією адресою, але проживав фактично в селі Хацьки у власному будинку, догляду та піклування матері не надавав. Враховуючи викладене, на підставі ч.5 ст. 1224 ЦК України позивач просив усунути відповідача від права на спадкування за законом після смерті 05.03.2005 [PERSON]. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги. Додатково суду пояснив, що в 2004 році їх з відповідачем мати [PERSON] захворіла на онкологічне захворювання. Її лікували в Черкаському онкологічному диспансері, потім їй було зроблено операцію в Третій міській лікарні, після чого вона проходила реабілітацію в Другій міській лікарні. Однак не зважаючи на все це матері ставало гірше. Мати фактично проживала за адресою [INFO]. Останні три місяці її життя там проживав і він. Все лікування здійснювалось на заощадження батьків. Він своїх коштів на лікування не витрачав. Позивач разом з батьком та своєю дружиною доглядав матір, робив їй уколи, піклувався про неї. Відповідач приїжджав тільки для того щоб подивився на матір та відразу їхав. Він неодноразово просив відповідача хоча б раз посидіти з матірю, але відповідач казав що йому потрібно їхати додому чи на роботу. Отже на його думку відповідач ухилявся від догляду за хворою матірю. Перед своєю смертю матір сказала, щоб вони з братом все майно поділили порівну, однак [PERSON] цього не зробив та намагається всю спадщину оформити на себе. Заповіту мати не складала. Раніше він не звертався до суду з даним позовом, бо вважав що все спадкове майно вже поділено добровільно. Представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги, підтвердив обставини викладені в позові та надані позивачем пояснення. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав. В судовому засіданні пояснив, що знав про хворобу матері, та ніколи не ухилявся від надання матері допомоги. Так саме він домовився з лікарем про операцію в Третій лікарні м. Черкаси, навідував матір в лікарні, робив їй уколи. З жовтня 2004 року по березень 2005 року він привозив свою тітку, яка доглядала матір. Він належним чином прийняв спадщину після смерті матері, а чому цього не зробив позивач йому не відомо. Представник відповідача [PERSON] позовні вимоги не визнав. В судовому засіданні пояснив, що відповідач в 1993 році переніс операцію, визнаний інвалідом та має поганий стан здоровя. Батьки ніколи не просили у [PERSON] фінансової допомоги, оскільки мали власні кошти. Батько та матір сторін розлучились ще в 1998 році і у відповідача з батьком були розбіжності в поглядах. У 2007 році відповідач оформив своє право на спадщину після смерті матері. При цьому позивач достовірно знаючи про смерть матері у 2005 році до суду з позовом про усунення від спадщини [PERSON] звернувся тільки у 2017 році, а отже пропустив строк позовної давності. Крім того рішення суду у даній справі взагалі ніяк не вплине на права [PERSON], оскільки він не приймав спадщину після смерті матері. Суд вислухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши письмові докази, допитавши свідків, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. [PERSON] померла 05.03.2005 року у місті Черкаси, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії І-СР №001666 (а.с. 6). На момент смерті [PERSON] проживала та була зареєстрована за адресою [INFO]. Разом з нею були зареєстровані [PERSON] (колишній чоловік) та син [PERSON], що підтверджено довідкою про склад сімї від 10.07.2007 року № 897, завіреної головою квартального комітету №7 (а.с. 41). [PERSON] та [PERSON] є рідними синами померлої [PERSON], що підтверджено свідоцтвами про народження серії І-АВ №204447 та серії І-СР №274723 (а.с. 7). За інформацією Другої черкаської державної нотаріальної контори, - після смерті 05.03.2005 року [PERSON] відкрито спадкову справу, заяву про прийняття спадщини подав син спадкодавця [PERSON], якому було видано свідоцтво про право на спадщину - земельну ділянку площею 0,0975 га в садово-городньому кооперативі «Черкаський» (а.с. 39-48). Відомості про заповіт складений [PERSON] та про прийняття спадщини [PERSON] відсутні. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що вона є дружиною позивача. Відколи захворіла мати її чоловіка - [PERSON], то вони постійно зверталися до лікарів. Коли [PERSON] перебувала в Третій міській лікарні м. Черкаси, де їй зробили операцію, то вона і чоловік брали відпустки щоб доглядати матір. Вона двічі у 2004 році чула, як [PERSON], просила [PERSON] посидіти з нею в лікарні, але той казав що в нього робота. Потім [PERSON] лікувалася в Другій міській лікарні м. Черкаси, але і тоді відповідач не приїжджав до своєї матері. Коли [PERSON] вже лежала дома, то її доглядали вона з чоловіком, оскільки [PERSON] сама себе не могла обслуговувати. Вони просили відповідача посидіти з матірю, але він відмовлявся і рідко приїжджав. Під час перебування матері в лікарні відповідач приїжджав лише щоб подивитись чи мати не померла. Грошей у відповідача на лікування не просили. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що він є кумом позивача. Коли захворіла [PERSON], то доглядав її син [PERSON] разом зі своєю дружиною та батьком [PERSON]. Коли він був в будинку, де проживала [PERSON], то [PERSON] там не бачив. [PERSON] говорила, що [PERSON] до неї приходить, але не залишається надовго і йде. Свідок вважав, що [PERSON] потребувала допомоги. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що проживала на одній вулиці із [PERSON], яку знала ще по спільній роботі на АТ «Азот». Коли [PERSON] захворіла, то в лікарні була недовго, додому її привезли на ношах. У своєму будинку [PERSON] проживала із чоловіком [PERSON] та сином [PERSON], а син [PERSON] жив в селі [PERSON]. На [PERSON] не скаржилися ні мати ні батько. В той же час батько [PERSON], скаржився їй, що [PERSON] побудували окремий будинок, але він цього не цінує. Проблем із грошима у [PERSON] та її чоловіка не було. Із оглянутих в судовому засіданні медичних карт Черкаської міської лікарні №2 та Черкаської міської лікарні №3, встановлено, що [PERSON] перебувала на лікуванні у період: - з 10.11.2004 по 08.12.2004 (патологічний компресійний перелом Д ІІІ і Д ІV хребців, здавлення спинного мозку, синдром поперечного ураження спинного мозку, операція 12.11.2004); - з 08.12.2004 по 23.12.2004 (ранній відновлювальний період після компресійного перелому хребців, здавлення спинного мозку, нижня параплегія, порушення функції тазових органів). Виписана в задовільному стані, потребує стороннього догляду; - з 24.12.2004 по 30.12.2004 (ранній відновлювальний період після компресійного перелому хребців, здавлення спинного мозку, нижня параплегія, порушення функції тазових органів). Виписана в задовільному стані, потребує стороннього догляду. Під час перебування хворого у лікарні його належний догляд та лікування має забезпечити персонал відповідного медичного закладу. Згідно довідки комунального закладу «Черкаський обласний онкологічний диспансер» Черкаської міської ради (а.с. 51) [PERSON] перебувала на амбулаторному лікуванні з 02.11.2004 по 23.02.2005 (з незначними перервами), з діагнозом злоякісне новоутворення. Згідно ч. 5 ст. 1224 ЦК України - за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Таким чином для постановлення рішення про усунення від спадкування у справі повинні бути надані належні та допустимі докази, які б свідчили про те, що спадкодавець потребував допомоги відповідача, останній мав можливість її надати, проте ухилявся від обов'язку щодо її надання. Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який її потребував, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов'язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю. Тобто ухилення, пов'язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов'язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Крім цього, підлягає з'ясуванню чи потребував спадкодавець допомоги від спадкоємця за умови отримання її від інших осіб, чи мав спадкоємець матеріальну та фізичну змогу надавати таку допомогу. Для задоволення позовних вимог про усунення від права на спадкування відповідно ч. 5 ст. 1224 ЦК\~\~має значення сукупність обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання, перебування спадкодавця в безпорадному стані, потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи. Лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів в їх сукупності спадкоємець може бути усунений від спадкування. Згідно п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» - правило частини п'ятої статті 1224 ЦК стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до Сімейного кодексу не були зобов'язані утримувати спадкодавця. Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Відповідно до ст. 10, 60 ЦПК України, - кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Отже саме позивач [PERSON], звертаючись до суду із позовом про усунення від права спадкування з підстав передбачених ч.5 ст. 1224 ЦК України мав беззаперечно довести, що [PERSON] свідомо ухилявся від надання допомоги спадкодавцю [PERSON], яка через тяжку хворобу перебувала у безпорадному стані. Суд погоджується із доводами позивача про те, що після виписки 30.12.2004 року з Другої черкаської міської лікарні та до моменту своєї смерті 05.03.2005, [PERSON] внаслідок тяжкої хвороби потребувала стороннього догляду та перебувала у безпорадному стані, що підтверджено відповідними медичними документами. За твердженням як позивача так і свідків належний догляд [PERSON] було забезпечено. Разом з тим під час судового розгляду не доведено, що [PERSON] ухилявся від надання допомоги своїй матері. В якості доказів ухилення відповідача від надання допомоги [PERSON] позивачем надано лише показання двох свідків [PERSON] та [PERSON], які не заперечували, що [PERSON] навідував матір, однак стверджували, що він не доглядав її. В той же час свідок [PERSON] зазначала, що відповідач проживав разом із [PERSON], та жодних скарг на нього від батька чи матері вона не чула. Крім показань свідка [PERSON] факт спільного проживання [PERSON] із матірю підтверджено і Довідкою квартального комітету №7 Придніпровського району м. Черкаси. Відповідно до ч.4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Бажання [PERSON], перед смертю як можна частіше бачити своїх дітей у тому числі сина [PERSON], про яке повідомили суду свідки, є природнім та зрозумілим, однак це не є свідченням ухилення відповідача від надання допомоги своїй матері. За таких обставин у суда відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог про усунення [PERSON] від права на спадкування за законом після смерті 05.03.2005 року [PERSON]. Крім того згідно п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», - вимога про усунення спадкоємця від права на спадкування може бути пред'явлена особою, для якої таке усунення породжує пов'язані зі спадкуванням права та обов'язки. [PERSON] не приймав у встановленому порядку спадщину після смерті своєї матері [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed