Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-09 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] 20 листопада 2018 року пред`явили до Самбірської районної державної адміністрації позов про визнання за ними, позивачами, право власності по ј частині земельної ділянки, площею 2,8115 га, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і розташована на території Михайлевицької сільської ради, у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . У обґрунтування свого позову позивачі посилалися на те, що [INFO] померла [PERSON] , яка була дружиною позивача [PERSON] та матір`ю позивача [PERSON] і внаслідок її смерті на майно, що належало їй на праві власності відкрилася спадщина, а саме, на Ѕ частину вказаної земельної ділянки загальною площею 3,2583 га, призначену для ведення товарного сільського господарського виробництва, що належала [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 1 лютого 2000 року. Вони, позивачі, відповідно до вимог ст. ст. 1261, 1268 ЦК України є спадкоємцями за законом першої черги після смерті [PERSON] та вважаються такими, що прийняли спадщину, що підтверджується довідкою, виданою відділом житлового господарства ЛКП «Під Зуброю» Сихівської Райдержадміністрації Львівської міської ради від 28 січня 2016 року № 263. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 4 жовтня 2018 року та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності він, Кагуй, є власником ј частини земельної ділянки площею 0,4465 га, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Михайлевицької сільської ради, у порядку спадкування майна після смерті його дружини [PERSON] . Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 4 жовтня 2018 року та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності вона, Дибас, є власником ј частини земельної ділянки площею 0,4465 га, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Михайлевицької сільської ради, у порядку спадкування майна після смерті її матері [PERSON] . Однак, державний нотаріус повідомив, що не може видати свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку площею 2,8118 га, передану спадкодавцю для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Михайлевицької сільської ради у зв`язку з тим, що згідно отриманої нотаріусом інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності на цю земельну ділянку за спадкодавцем [PERSON] не реєструвалося в реєстрі речових прав. Розпорядженнями голови Самбірської РДА від 31 травня 2010 року № 257 та від 4 березня 2014 року № 77 був затверджений проект розподілу передачі земельних ділянок у власність в розмірі земельних часток (паїв) на території Михайлевицької сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та у п. 136 записана [PERSON] , розмір частки паю якої становить Ѕ частину від земельної ділянки загальною площею 3,2583 га. Із витягу з державного земельного кадастру про земельну ділянку видно, що 19 грудня 2013 року була розроблена технічна документація з землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) на земельну ділянку площею 2,8118 га, однак невідомо чому інформація про зареєстроване право в Державному земельному кадастрі відсутня, а оскільки [PERSON] померла [INFO] , то на даний час внести зміни в реєстрацію земельної ділянки не можливо. Під час розгляду справи по суті позивача [PERSON] у підтримання позовних вимог посилалася на обставини, викладені у позовній заяві. Позивач [PERSON] подав заяву про розгляд справи за його відсутності та підтримання позовних вимог. Представник відповідача Самбірської районної державної адміністрації позов визнав з підстав, наведених позивачем. Від відповідача Михайлевицької сільської ради надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника та визнання позову. Вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав Відповідно до ч. 2 ст. 14 Конституції України та ч. 2 ст. 1 Земельного Кодексу України, право власності на землю гарантується, це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до Закону. Із свідоцтва про смерть відомо, що [INFO] померла [PERSON] (а. с. 8). Згідно ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відовідно до статті 1218 цього Кодексу до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Із розпорядження голови Самбірської районної державної адміністрації від 31 травня 2010 року № 257 « Про затвердження проекту розподілу передачі земельних ділянок у власність в розмірі земельних часток (паїв) на території Михайлевицької сільської ради» та розпорядження від 4 березня 2014 року № 77 «Про внесення змін та доповнення в додаток до розпорядження голови районної державної адміністрації від 31.05.2010 року № 257» відомо, що [PERSON] та [PERSON] на території Михайлевицької сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва була передана у рівних частках земельна ділянка загальною площею 3,2583 га, з них рілля 2,8118 га, кормові - 0, 4465 га (а. с. 16, 17, 18). Отже, внаслідок смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить право на Ѕ частину вказаних земельних ділянок. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1223 ЦК України встановлено, що у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу і у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця та той з подружжя, який його пережив. За правилами ст. 1268 цього Кодексу спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Із рішення суду вбачається, що дошлюбне прізвище позивача [PERSON] - [PERSON] ( а.с. 25). Із довідки, виданої відділом житлового господарства ЛКП «Під Зуброю» Сихівської РДА Львівської міської ради, від 28 січня 2016 року № 263 видно, що [PERSON] та [PERSON] на час смерті [PERSON] проживали з нею, тобто відповідно до ст. 1268 ЦК України вважаються такими, що прийняли спадщину (а.с. 23). Крім того,\~вони звернулися\~до нотаріуса\~із заявою\~про прийняття\~спадщини \~і їм\~було видано\~свідоцтва про\~право на\~спадщину за\~законом від\~4\~жовтня 2018\~року на\~ј частини\~земельної ділянки\~площею 0,4465\~га,\~кадастровий номер\~земельної ділянки\~ [NUMBER] ,\~яка призначена\~для ведення\~товарного сільськогосподарського\~виробництва та\~розташована на\~території Михайлевицької\~сільської ради,\~у порядку\~спадкування майна\~після смерті\~його дружини\~ [PERSON] \~та проведено\~державну реєстрацію\~прав на\~нерухоме майно,\~однак відмовлено\~у видачі свідоцтв про право на спадщину на земельну ділянку, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,8118 га, кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER] , яка розташована на території Михайлевицької сільської ради Самбірського району Львівської області з посиланням на те, що згідно інформації отриманої нотаріусом шляхом безпосереднього доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності на вищезазначену земельну ділянку на спадкодавця [PERSON] в реєстрі речових прав не реєструвалося (а. с. 6, 7, 9, 13, 23). У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ст. 1225 Цивільного кодексу України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Ураховуючи наведене, право позивачів на спадкове майно підлягає захисту шляхом визнання за ними права власності на спадкове майно.

Outcome: approved