Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-29 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за законом. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що [INFO] року помер батько позивача [PERSON]. Після його смерті залишилося спадщина, яка складається із земельної ділянки 5 (п'ять) масив 30 ( тридцять ) площею 1,770 га., розташованої на території [ADDRESS] площею 2,16 га., розташованої на території Полянецької сільської ради, Савранського району, Одеської області . [PERSON], є донькою померлого [PERSON]. Відповідно до ст. ст. 524, 529 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року) позивач є спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON]. Як вказує позивач інших спадкоємців, не має. 25 лютого 2004 року [PERSON] звернулася до Савранської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом на підставі якої відкрито спадкову справу № 45/2004. Зараз позивач має намір переоформити спадщину, що залишилася після спадкодавця, однак при зверненні до приватного нотаріуса Савранського районного нотаріального округу [PERSON] за консультацією з даного питання, [PERSON]було роз'яснено, що державний акт на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] виданий Савранською районною державною адміністрацією, Одеської області 23 вересня 2004 року з порушенням вимог ч. 4 ст. 25 Цивільного кодексу України (цивільна дієздатність фізичної особи припиняється у момент смерті), оскільки даний документ був оформлений після смерті спадкодавця; відповідно до п. п 4.15, 4.20 п. 4 глави 10 розділу ІІ Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріуса України» № 296/5 від 22 лютого 2012 року, видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться на підставі документів, оформлених відповідно до статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та витягу з Державного земельного кадастру. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Після консультації у нотаріуса, у зв'язку з відсутністю оригіналу державного акта на право приватної власності на землю серія [NUMBER] виданого Савранською районною державною адміністрацією, Одеської області 10 вересня 2002 року, позивач звернулася до газети Савранської районної ради «СІЛЬСЬКІ НОВИНИ» з заміткою про визнання недійсним державного акта IV-ОД № 071161 виданого Савранською райдержадміністрацією, Одеської області 15 квітня 2002 року на ім'я [PERSON]. Оскільки, відсутній державний акт на право приватної власності на землю серія [NUMBER] виданого Савранською райдержадміністрацією, Одеської області 15 квітня 2002 року на ім'я [PERSON], який відповідно до ст. ст. 81 та 126 Земельного кодексу України підтверджує право власності спадкодавця на земельну ділянку, а державний акт на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] виданий Савранською районною державною адміністрацією, Одеської області 23 вересня 2004 року, виданий з порушенням ч. 4 ст. 25 Цивільного кодексу України, унеможливлює оформлення спадщини в нотаріальному порядку, а тому позивач з метою захисту своїх прав вимушена звернутись до суду із позовною заявою про визнання права власності в порядку спадкування за законом на спадкове майно. Представник позивача будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву про підтримання позовних вимог в повному обсязі та розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача (а. с. 39). Представник відповідача-1 - голова Осичківської сільської ради Савранського району [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву в якій вказав про те, що визнає позовні вимоги в повному обсязі та просив суд здійснити розгляд справи за його відсутності (а. с. 40). Представник відповідача-2 - голова Полянецької сільської ради Савранського району [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду письмові заяви про визнання позовних вимог в повному обсязі та розгляд справи за його відсутності (а. с. 23; 35). Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. У відповідності до положень частини 2 статті 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до вимог ст. 214 ЦПК України, під час ухвалення судового рішення суд вирішує, чи мали місце обставини справи, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, які правовідносини випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правових відносин та інші. Оцінка зібраних по справі доказів має здійснюватися за правилами, передбаченими ст. 212 ЦПК України з урахуванням положень ст.ст. 57-66 ЦПК України. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України. Відповідно до вимог ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, які беруть участь у справі. Таким чином, суд, розглядаючи цивільну справу у порядку позовного провадження, повинен повно і всебічно з'ясувати фактичні обставини справи, однак не вправі виходити за межі заявлених позовних вимог та тієї доказової бази, яка сформована за рахунок доказів, поданих до суду самими учасниками процесу. Суд об'єктивно оцінивши наявні у справі матеріали та докази, прийнявши до уваги думку позивача викладену в позовній заяві і думки представників відповідачів, викладені ними у заявах, вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Судом встановлено. [INFO] року помер батько позивача [PERSON], про що в книзі реєстрації смертей [INFO] року зроблено запис за № 34, місце реєстрації виконавчий комітет Осичківської сільської ради, Савранського району, Одеської області, свідоцтво про смерть серія [NUMBER] (а. с. 5). Після його смерті залишилося спадщина, яка складається із земельної ділянки [ADDRESS] площею 1,770 га., розташованої на території [ADDRESS] площею 2,16 га., розташованої на території Полянецької сільської ради, Савранського району, Одеської області (а. с. 9; 11). [PERSON], є донькою померлого [PERSON], що підтверджується записом про батька у свідоцтві про народження, свідоцтво про народження серія [NUMBER] видане Полянецькою сільською радою, Савранського району, Одеської області (а. с. 8; 5). Відповідно до ст. ст. 524, 529 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року) позивач є спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON]. Інших спадкоємців, не має (а. с. 21-22; 31). Відповідно до ч. 2 ст. 549 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року), дії, що свідчать про прийняття спадщини, якщо спадкоємець подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. 25 лютого 2004 року [PERSON] звернулася до Савранської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом на підставі якої відкрито спадкову справу № 45/2004. Згідно зі ст. 560 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року) спадкоємці, закликані до спадкоємства, можуть одержати в державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини свідоцтво про право на спадщину. Позивач має намір оформити спадщину, що залишилася після спадкодавця, однак при зверненні до приватного нотаріуса Савранського районного нотаріального округу [PERSON] за консультацією з даного питання, їй було роз'яснено, що: державний акт на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] виданий Савранською районною державною адміністрацією, Одеської області 23 вересня 2004 року з порушенням вимог ч. 4 ст. 25 Цивільного кодексу України ( цивільна дієздатність фізичної особи припиняється у момент смерті), оскільки даний документ був оформлений після смерті спадкодавця; відповідно до п. п 4.15, 4.20 п. 4 глави 10 розділу ІІ Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріуса України» № 296/5 від 22 лютого 2012 року, видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться на підставі документів, оформлених відповідно до статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та витягу з Державного земельного кадастру. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Після консультації у нотаріуса, у зв'язку з відсутністю оригіналу державного акта на право приватної власності на землю серія [NUMBER] виданого Савранською районною державною адміністрацією, Одеської області 10 вересня 2002 року, [PERSON] звернулася до газети Савранської районної ради «СІЛЬСЬКІ НОВИНИ» з заміткою про визнання недійсним державного акта [NUMBER] виданого Савранською райдержадміністрацією, Одеської області 15 квітня 2002 року на ім'я [PERSON] (а. с. 10) Оскільки, відсутній державний акт на право приватної власності на землю серія [NUMBER] виданого Савранською райдержадміністрацією, Одеської області 15 квітня 2002 року на ім'я [PERSON], який відповідно до ст. ст. 81 та 126 Земельного кодексу України підтверджує право власності спадкодавця на земельну ділянку, а державний акт на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] виданий Савранською районною державною адміністрацією, Одеської області 23 вересня 2004 року, з порушенням ч. 4 ст. 25 Цивільного кодексу України, унеможливлює оформлення спадщини в нотаріальному порядку, а тому позивачу рекомендовано звернутись до суду із позовною заявою про визнання права власності в порядку спадкування за законом на спадкове майно. Згідно ст. 392 ЦК України, власник може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Крім того пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 Цивільного кодексу України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 126 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. З наведених норм чинного законодавства України та фактичних обставин справи суд дійшов висновку про те, що [PERSON], є спадкоємицею за законом всього майна померлого [PERSON], у тому числі: земельної ділянки [ADDRESS] площею 1,770 га., розташованої на території [ADDRESS] площею 2,16 га., розташованої на території Полянецької сільської ради, Савранського району, Одеської області. Враховуючи те, що державний акт на право приватної власності серія [NUMBER] виданий Савранською райдержадміністрацією, Одеської області 15 квітня 2002 року на ім'я [PERSON], втрачений, а державний акт на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] виданий Савранською районною державною адміністрацією, Одеської області 23 вересня 2004 року, з порушенням вимог чинного законодавства, унеможливлює оформлення спадщини в нотаріальному порядку. Згідно ст. 392 ЦК України, власник може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Крім того пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України. Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Отже в судовому засіданні встановлено неможливість оформлення права на спадщину іншим шляхом, крім як в судовому порядку, і воно не суперечить ст. 328 ЦК України. За таких обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved