overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-29 00:00:00

[PERSON] представник позивача [PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що 09 грудня 2013 року в с. Пяновичі, Самбірського району Львівської області, помер її батько [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина за законом. Державним нотаріусом Самбірської державної нотаріальної контори йому було відмовлено в прийнятті заяви про прийняття спадщини, у звязку з пропуском 6-ти місячного строку. Вважає, що позивач пропустила строк з поважних причин. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] вимоги позовної заяви підтримала повністю, покликаючись на обставини викладені в позовній заяві, крім того пояснила, що 6-ти місячний строк позивач пропустила з поважних причин, так як тривалий час знаходилася за кордом. Просила позов задовольнити. Представник відповідача Пяновицької сільської ради Самбірського району Львівської області в судовому засіданні позов визнав не заперечував проти його задоволення. Дослідивши докази в справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Згідно ч.3 ст.1272 ЦК України, за заявою спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серія І-СГ №357511 від 13 квітня 1973 року, вбачається, що [PERSON] народилася 05.03.1973 року і її батьком записаний [PERSON]. Свідоцтвом про смерть підтверджується, що [PERSON] помер 09 грудня 2013 року, у віці 67 років. Враховуючи встановлені обставини, суд вважає, що позивач пропустив строк на прийняття спадщини, оскільки тривалий час знаходилася за кордом, тобто, з поважних причин, а тому їй слід визначити додатковий строк у 3 місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-01 00:00:00

[PERSON] пред»явив в Голосіївському районному суді м.Києва позов до [PERSON] про розірвання шлюбу. Зазначав, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 22 січня 1994 року. Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], повнолітнього сина - [PERSON], [INFO] Спільне життя з відповідачкою не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейні стосунки та сімейні обов»язки щодо ведення домашнього господарства. Спору з приводу місця проживання дітей та поділ спільно нажитого майна немає. В судовому засіданні позивач підтримав доводи позовної заяви. Просив не надавати строк для примирення, посилаючись на те, що перебування сторін в шлюбі суперечить його інтересам, просив позов задовольнити. Відповідачка в судовому засіданні заявлені до неї позовні вимоги визнала. Пояснила, що протягом подружнього життя з позивачем постійно виникали та виникають сварки з побутових питань та, навіть, бійки, які відбуваються, в т.ч. в присутності дітей. Вона та позивач спільно прийняли рішення щодо розірвання шлюбу. Діти спокійно ставляться до такого їх рішення. В подальшому будуть вирішувати питання щодо окремого проживання. Спору з приводу місця проживання та утримання дітей, поділу спільно нажитого майна на даний час немає. Просила не надавати строк для примирення, позов задовольнити, шлюб розірвати. Суд, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, з таких мотивів. Відповідно до ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони з 22 січня 1994 року перебувають шлюбі, зареєстрованому відділом запису актів громадянського стану Дніпровської районної державної адміністрації м.Києва, актовий запис №85. Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], повнолітнього сина - [PERSON], [INFO] В судовому засіданні встановлено, що між позивачем та відповідачкою протягом подружнього життя виникали та виникають сварки та бійки з побутових питань, що відбуваються, в т.ч. в присутності дітей. Позивач та відповідачка просять не надавати строк для примирення, посилаючись на неможливість збереження сім»ї, наполягають на розірванні шлюбу. Спору з приводу місця проживання та утримання дітей, поділу спільно нажитого майна сторони не мають. За таких обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та інтересам їх дітей, в т.ч. інтересам неповнолітньої доньки, що мають істотне значення. Тому суд вважає не надавати сторонам строк для примирення, шлюб розірвати. На підставі наведеного, ст.ст. 21, 24, 104, 105, 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-12 00:00:00

[PERSON] пред'явив вищезазначений позов до Лосятинської сільської ради Кременецького району Тернопільської області посилаючись на те, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, що розташований по [ADDRESS]. Він є спадкоємцем за заповітом, спадщину прийняв. Нотаріусом йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки відсутній правовстановлюючий документ про належність вищевказаного майна спадкодавцеві. Позивач в судове засідання не з'явився, однак надіслав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, однак подав заяву про розгляд справи у його відсутності та визнання позову. Суд, дослідивши представлені докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. З заповіту від 05.01.2010 року, посвідченого Голуб З.Ю. секретарем Лосятинської сільської ради Кременецького району Тернопільської області вбачається, що [PERSON] все своє майно заповів [PERSON]. Станом на [INFO] заповіт заповідачем не змінено і не скасовано (а.с.7). З свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 24.01.2010 року, виданого Лосятинською сільською радою Кременецького району Тернопільської області вбачається, що [PERSON] помер [INFO], про що зроблено відповідний актовий запис №02 (а.с.9). З заяви [PERSON] від 12 липня 2010 року вбачається, що позивач прийняв спадщину після смерті [PERSON] у визначений законом час (а.с.12). З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 23.07.2010 року, приватним нотаріусом Ковтунович О.П. відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки відсутній правовстановлюючий документ про належність майна спадкодавцеві (а.с.14). З довідки №856 від 20.09.2010 року, виданої Кременецьким РК БТІ вбачається, що виготовлена технічна документація на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями по [ADDRESS], який належав [PERSON], згідно рішення Лосятинської сільської ради №38 від 18.10.2008 року. Станом на 15.09.2010 рік вартість майна 102 162 грн. (а.с.15). Згідно ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи визначені у заповіті. Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.2 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO], після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно. Позивач є спадкоємцем за заповітом, спадщину прийняв, відповідачем визнано всі обставини на які посилається позивач, а тому позов підлягає до задоволення. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-26 00:00:00

[PERSON] пред'явив в суді позов до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що спільне життя не склалося, у зв'язку з різними поглядами на сімейне життя, взаємні права та обов'язки подружжя та відсутністю взаєморозуміння. До початку судового засідання сторони звернулися до суду із заявами про розгляд справи без їх участі. Позивач в поданій заяві підтримав позовні вимоги. Відповідач позовні вимоги визнала у повному обсязі. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши подані докази, встановив наступне. 21.09.2002 року між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище - [PERSON] реєстрації актів громадянського стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві було зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 713 та видано свідоцтво про шлюб [NUMBER] (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають спільну дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження від 04.11.2005р. серія [NUMBER] (а.с. 4). Тривалий час сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства. Спори між сторонами з утримання та виховання дитини на день ухвалення рішення суду відсутні. Спірні правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Сімейного кодексу України. За визначенням ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Позивач та відповідач мають різні погляди на сімейне життя, взаємні права та обов'язки подружжя та не мають взаєморозуміння. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України шлюб розривається, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. З урахуванням встановлених обставин справи та на підставі ст.ст. 104, 105, 110-112 СК України, суд дійшов висновку, що дана сім'я тривалий час носить формальний характер, вжиття заходів щодо збереження сім'ї не може дати позитивного результату, буде суперечити інтересам сторін, впливати на їх психоемоційний стан, тому підстав для збереження надалі міцної та здорової сім'ї не вбачається. На підставі викладеного, ст.ст. 104, 110, 112, 115 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-05 00:00:00

[PERSON] пред'явив в суді позов до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтував свої вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, у зв'язку з різними поглядами на сімейне життя, взаємні права та обов'язки подружжя та відсутністю взаєморозуміння, відсутністю спільного побуту та проживання. До початку судового засідання сторони звернулися до суду із заявами про розгляд справи без їх участі. Позивач в поданій заяві підтримав позовні вимоги (а.с. 19). Відповідач у заяві проти розірвання шлюбу не заперечувала (а.с. 17). Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши подані докази, встановив наступне. 27.08.1994р. між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище - [PERSON]) у Відділі реєстрації актів громадянського стану Шевченківської районної адміністрації міста Києва було зареєстровано шлюб, про що зроблено запис № 694 та видано свідоцтво про укладення шлюбу [NUMBER] (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають спільних доньок - [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідним Свідоцтвом про народження серія [NUMBER] (а.с. 5), та [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідним Свідоцтвом про народження серія [NUMBER] (а.с. 6). Тривалий час сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства. Спори між сторонами з приводу утримання та виховання дитини на день ухвалення рішення суду відсутні. Спірні правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Сімейного кодексу України. За визначенням ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Позивач та відповідач мають різні погляди на сімейне життя, взаємні права та обов'язки подружжя та не мають взаєморозуміння. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України шлюб розривається, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. З урахуванням встановлених обставин справи та на підставі ст.ст. 104, 105, 110-112 СК України, суд дійшов висновку, що дана сім'я тривалий час носить формальний характер, вжиття заходів щодо збереження сім'ї не може дати позитивного результату, буде суперечити інтересам сторін, впливати на їх психоемоційний стан, тому підстав для збереження надалі міцної та здорової сім'ї не вбачається. На підставі викладеного, ст.ст. 104, 110, 112, 115 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-08 00:00:00

[PERSON] пред'явив в суді позов до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтував свої вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, у зв'язку з різними поглядами на сімейне життя, взаємні права та обов'язки подружжя та відсутністю взаєморозуміння, відсутністю спільного побуту та проживання. До початку судового засідання сторони звернулися до суду із заявами про розгляд справи без їх участі. Позивач в поданій заяві підтримав позовні вимоги (а.с. 20). Відповідач у заяві проти розірвання шлюбу не заперечувала (а.с. 21). Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши подані докази, встановив наступне. 07.08.2012р. між [PERSON] та [PERSON] у Центральному відділі державної реєстрації шлюбів міста Києва з державним Центром розвитку сім'ї було зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис № 1689 та видано свідоцтво про шлюб [NUMBER] (а.с. 11). Від шлюбу сторони мають спільного сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідним Свідоцтвом про народження серія [NUMBER] (а.с. 12). Тривалий час сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства. Спори між сторонами з приводу утримання та виховання дитини на день ухвалення рішення суду відсутні. Спірні правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Сімейного кодексу України. За визначенням ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Позивач та відповідач мають різні погляди на сімейне життя, взаємні права та обов'язки подружжя та не мають взаєморозуміння. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України шлюб розривається, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. З урахуванням встановлених обставин справи та на підставі ст.ст. 104, 105, 110-112 СК України, суд дійшов висновку, що дана сім'я тривалий час носить формальний характер, вжиття заходів щодо збереження сім'ї не може дати позитивного результату, буде суперечити інтересам сторін, впливати на їх психоемоційний стан, тому підстав для збереження надалі міцної та здорової сім'ї не вбачається. На підставі викладеного, ст.ст. 104, 110, 112, 115 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-20 00:00:00

[PERSON] пред'явив в суді позов до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтував свої вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, у зв'язку з різними поглядами на сімейне життя, взаємні права та обов'язки подружжя та відсутністю взаєморозуміння, відсутністю спільного побуту та проживання. До початку судового засідання сторони звернулися до суду із заявами про розгляд справи без їх участі. Позивач в поданій заяві підтримав позовні вимоги (а.с. 29). Відповідач у заяві проти розірвання шлюбу не заперечувала (а.с. 30). Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши подані докази, встановив наступне. 13.01.2006р. між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище - [PERSON]) Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї було зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис № 49 та видано свідоцтво про укладення шлюбу [NUMBER] (а.с. 3). Від шлюбу сторони мають спільних дітей: дочку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження (а.с. 4,5). Наданий судом сторонам час для примирення не забезпечив збереження сім'ї. Тривалий час сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства. Спори між сторонами з приводу розподілу майна, утримання та виховання дітей на день ухвалення рішення суду відсутні. Спірні правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Сімейного кодексу України. За визначенням ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Позивач та відповідач мають різні погляди на сімейне життя, взаємні права та обов'язки подружжя та не мають взаєморозуміння. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України шлюб розривається, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. З урахуванням встановлених обставин справи та на підставі ст.ст. 104, 105, 110-112 СК України, суд дійшов висновку, що дана сім'я тривалий час носить формальний характер, вжиття заходів щодо збереження сім'ї не може дати позитивного результату, буде суперечити інтересам сторін, впливати на їх психоемоційний стан, тому підстав для збереження надалі міцної та здорової сім'ї не вбачається. На підставі викладеного, ст.ст. 104, 110, 112, 115 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-13 00:00:00

[PERSON] пред'явив в суді позов до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтував свої вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, у зв'язку з різними поглядами на сімейне життя, взаємні права та обов'язки подружжя та відсутністю взаєморозуміння, відсутністю спільного побуту та проживання. До початку судового засідання сторони звернулися до суду із заявами про розгляд справи без їх участі. Позивач в поданій заяві підтримав позовні вимоги. Відповідач у заяві проти розірвання шлюбу не заперечувала. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши подані докази, встановив наступне. 29.11.2003р. між [PERSON] та [PERSON] у відділі реєстрації актів громадянського стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві було зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис № 1193 та видано свідоцтво про шлюб [NUMBER]. Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] (а.с. 11). Від шлюбу сторони мають спільного сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідним Свідоцтвом про народження (а.с. 4). Тривалий час сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства. Спори між сторонами з приводу поділу спільного сумісного майна подружжя або утримання та виховання дитини на день ухвалення рішення суду відсутні. Спірні правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Сімейного кодексу України. За визначенням ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Позивач та відповідач мають різні погляди на сімейне життя, взаємні права та обов'язки подружжя та не мають взаєморозуміння. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України шлюб розривається, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. З урахуванням встановлених обставин справи та на підставі ст.ст. 104, 105, 110-112 СК України, суд дійшов висновку, що дана сім'я тривалий час носить формальний характер, вжиття заходів щодо збереження сім'ї не може дати позитивного результату, буде суперечити інтересам сторін, впливати на їх психоемоційний стан, тому підстав для збереження надалі міцної та здорової сім'ї не вбачається. На підставі викладеного, ст.ст. 104, 110, 112, 115 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-23 00:00:00

[PERSON] пред'явив в суді позов до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтував свої вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, у зв'язку з різними поглядами на сімейне життя, взаємні права та обов'язки подружжя та відсутністю взаєморозуміння. До початку судового засідання сторони звернулися до суду із заявами про розгляд справи без їх участі. Позивач в поданій заяві підтримав позовні вимоги. Відповідач у заяві проти розірвання шлюбу не заперечувала (а.с.21, 22). Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши подані докази, встановив наступне. 28.07.06 між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище - [PERSON]) у Відділі реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві було зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 977 та видано свідоцтво про шлюб [NUMBER]. Від шлюбу сторони мають спільну дитину - сина [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідним Свідоцтвом про народження серія [NUMBER], долученим до матеріалів справи. Тривалий час сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства. Спори між сторонами з приводу утримання та виховання дитини на день ухвалення рішення суду відсутні. Спірні правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Сімейного кодексу України. За визначенням ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Позивач та відповідач мають різні погляди на сімейне життя, взаємні права та обов'язки подружжя та не мають взаєморозуміння. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України шлюб розривається, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. З урахуванням встановлених обставин справи та на підставі ст.ст. 104, 105, 110-112 СК України, суд дійшов висновку, що дана сім'я тривалий час носить формальний характер, вжиття заходів щодо збереження сім'ї не може дати позитивного результату, буде суперечити інтересам сторін, впливати на їх психоемоційний стан, тому підстав для збереження надалі міцної та здорової сім'ї не вбачається. На підставі викладеного, ст.ст. 104, 110, 112, 115 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-14 00:00:00

[PERSON] пред'явив в суді позов до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтував свої вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, у зв'язку з різними поглядами на сімейне життя, взаємні права та обов'язки подружжя та відсутністю взаєморозуміння. До початку судового засідання сторони звернулися до суду із заявами про розгляд справи без їх участі. Позивач в поданій заяві підтримав позовні вимоги. Відповідач у заяві проти розірвання шлюбу не заперечувала (а.с.23, 25). Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши подані докази, встановив наступне. 19.11.1993р. між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище - [PERSON]) у Лівобережному міжрайонному управлінні реєстрації шлюбів м. Києва було зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний запис № 2456 та видано свідоцтво про укладення шлюбу [NUMBER]. Від шлюбу сторони мають спільну дитину - сина [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідним Свідоцтвом про народження [NUMBER], долученим до матеріалів справи. Тривалий час сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства. Спори між сторонами з приводу утримання та виховання дитини на день ухвалення рішення суду відсутні. Спірні правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Сімейного кодексу України. За визначенням ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Позивач та відповідач мають різні погляди на сімейне життя, взаємні права та обов'язки подружжя та не мають взаєморозуміння. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України шлюб розривається, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. З урахуванням встановлених обставин справи та на підставі ст.ст. 104, 105, 110-112 СК України, суд дійшов висновку, що дана сім'я тривалий час носить формальний характер, вжиття заходів щодо збереження сім'ї не може дати позитивного результату, буде суперечити інтересам сторін, впливати на їх психоемоційний стан, тому підстав для збереження надалі міцної та здорової сім'ї не вбачається. На підставі викладеного, ст.ст. 104, 110, 112, 115 СК України та

Outcome: approved