Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-10 00:00:00

[PERSON] , яка діє в інтересах недієздатної [PERSON] на підставі рішення Котелевського районного суду Полтавської області від 31.07.2019 року (а.с. 16-18), звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання в порядку спадкування за законом права власності на 1/2 частку нерухомого майна, що складається з житлового будинку - літ. А-1, загальною площею 80,6 кв.м., в тому числі житлової площі 26,7 кв.м., та господарських будівель й споруд: літньої кухні - літ. Б,б, сараю- літ. В, гаражу - літ. Г, сараю - літ. г, погреба вхідного - літ. Д, навісу- літ. Е, що розташоване за адресою: [ADDRESS] , й до дня смерті належала [PERSON] , який помер [INFO] ; та про визнання за [PERSON] права власності на 1/2 частку нерухомого майна, що складається з житлового будинку - літ. А-1, загальною площею 80,6 кв.м., в тому числі житлової площі 26,7 кв.м., та господарських будівель й споруд: літньої кухні - літ. Б,б, сараю- літ. В, гаражу - літ. Г, сараю - літ. г, погреба вхідного - літ. Д, навісу- літ. Е, що розташоване за адресою: [ADDRESS] ; та про встановлення факту, а саме: що державний акт на право приватної власності на землю серії II-ПЛ №048774, виданий Малорублівською сільською Радою народних депутатів 29.07.1997 року на ім`я [PERSON] на земельну ділянку площею 0,60 га, яка надана для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства та розташована на території с. Мала Рублівка Котелевського району Полтавської області, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №6, дійсно належить [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог представник позивача [PERSON] зазначила, що після смерті [PERSON] спадкоємцем за законом на 1/2 частку житлового будинку та господарських будівель і споруд є [PERSON] . Для належного оформлення спадкових прав представник позивач звернувся до Приватного нотаріуса Котелевського районного нотаріального округу Полтавської області Ковпака В.І., який відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частку житлового будинку, оскільки не надано нотаріусу документ, який підтверджує право власності на житловий будинок. Спірне домоволодіння станом на 01.07.1990 року відносилося до суспільної групи господарств - колгоспний двір, головою двору якого є [PERSON] , членами двору - [PERSON] . За життя спадкодавець [PERSON] не оформив своє право власності на 1/2 частку спірного житлового будинку. На даний час позивач не має можливості прийняти спадщину за законом. Відсутність правовстановлюючого документа на 1/2 частку житлового будинку спадкодавцеві, позбавляє позивача можливості в нотаріальному порядку оформити успадковане нерухоме майно. Крім того, [PERSON] звернувся до державного реєстратора прав на нерухоме майно щодо оформлення права власності на 1/2 частку житлового будинку, що належить [PERSON] як члену колгоспного двору, проте їй відмовили у державній реєстрації права власності. Також, просить встановити факт належності [PERSON] державного акта на право приватної власності на землю. Встановлення даного факту [PERSON] необхідно для вільного володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою. Учасники справи у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином (а.с. 58-63). Представник позивача [PERSON] подала до суду письмову заяву, в якій просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с. 67). Відповідач - Малорублівська сільська рада Котелевського району Полтавської області 30.10.2020 року подала до суду відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги [PERSON] визнає в повному обсязі та просить розглянути справу у судовому засіданні без участі представника відповідача. Наслідки визнання позову, передбачені ч. 3, ч. 4 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України, відповідачу відомі та зрозумілі (а.с. 64-66). Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - [PERSON] 10.11.2020 року подав до суду письмове клопотання про розгляд справи без його участі. Проти задоволення позовних вимог [PERSON] заперечень не надав (а.с. 68). Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов необхідно задовольнити повністю з наступних підстав. [PERSON] , яка діє в інтересах недієздатної [PERSON] , звернулася до Малорублівської сільської ради Котелевського району Полтавської області щодо можливості усунення помилки та /або внесення змін до державного акта серії II-ПЛ №048774 від 29.07.1997 року. Малорублівська сільська рада Котелевського району Полтавської області надала відповідь, що на даний час у сільській раді не має повноважень стосовно внесення змін (видачі нового правовстановлюючого документу) до державного акта, й рекомендувала для вирішення даного питання звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа (лист за №02-24/481 від 02.08.2020 року) (а.с. 40). Відповідно до державного акта на право приватної власності на землю серії ІІ-ПЛ №048774, виданого 29.07.1997 року Малорублівською сільською радою Полтавської області, і зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №6, посвідчено право власності [PERSON] на земельну ділянку площею 0,60 га, яка надана для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, що розташована на території с. Мала Рублівка Малорублівської сільської ради Полтавської області (а.с. 37). Згідно з довідкою Виконавчого комітету Малорублівської сільської ради Котелевського району Полтавської області №54 від 19.03.2018 року, за [PERSON] лічиться житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , та розташований на земельній ділянці приватної власності відповідно до державного акта серії ІІ - ПЛ №048774 (а.с. 39). Паспорт громадянина України видано на ім`я [PERSON] , [INFO] , місце народження с. Мала Рублівка Котелевського району Полтавської області (а.с. 11). Відповідно до експертного висновку Українським бюро лінгвістичних експертиз №056/2063-а від 18.09.2020 року, з практики лінгвістичних експертиз відомі випадки зближення в усному мовленні (із наступним перенесенням в офіційні документи) етимологічно віддалених імен на зразок [PERSON] і [PERSON] . Таке зближення (до ступеня змішування) відбувається здебільшого за посередництвом здрібнілих форм зазначених імен, а саме [PERSON] , утвореного від [PERSON] , і варіантного ряду форм [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] і т.п., утворених від імені [PERSON] . Це зумовлює виникнення орфографічно відмінних записів особового імені в різних документах однієї особи або членів однієї родини. Співвіднесення цих розмовних варіантів імені з відмінними офіційними варіантами є поширеним явищем в практиці документальних записів імен. З урахуванням зазначеного, особові імена [PERSON] (свідоцтво про народження (повторне); паспорт; картка фізичної особи - платника податків; довідка про реєстрацію місця проживання особи, запис [PERSON] ) та [PERSON] (Державний акт на право приватної власності на землю, запис [PERSON] ) у документах зазначеної особи, наданих для експертизи, є ідентичними. Розбіжності в документальних записах зумовлені співвіднесенням розмовно-гіпокористичного варіанта особового імені [PERSON] з відмінними офіційно-документальними варіантами етимологічно неспоріднених імен [PERSON] і [PERSON] , що відображає розмовну практику діалектного ареалу, де зроблені ці записи, з подальшою фіксацією цих офіційних варіантів у різних документах однієї особи (а.с .41). Статтею 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка судом вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. [PERSON] помер [INFO] , про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане повторно 23.03.2018 року Шевченківським районним у місті Полтаві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області (а.с. 24). Після його смерті відкрилася спадщина, у тому числі на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до довідки Виконавчого комітету Малорублівської сільської ради Котелевського району Полтавської області від 20.08.2020 року №158, домоволодіння в [ADDRESS] , згідно погосподарської книги №1 за 1986-1990 роки, особовий рахунок [NUMBER] , станом на 01.07.1990 року відносилося до типу колгоспного двору, голова двору є [PERSON] , членами: [PERSON] (а.с. 35). Згідно з ч. 1 ст. 120 ЦК УРСР (у редакції, що була чинною на час виникнення правовідносин) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Відповідно до ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР (у редакції, що була чинною на час виникнення правовідносин) розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Згідно з довідкою приватного підприємства «Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» від 18.03.2020 року №2885 у відповідності до матеріалів Полтавського бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» реєстрація права власності на будинок станом на 31.12.2012 року за адресою: [ADDRESS] , не проводилася (а.с. 25). Відповідно до довідки Виконавчого комітету Малорублівської сільської ради Котелевського району Полтавської області від 21.07.2020 року №126, [PERSON] , який помер [INFO] , був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] . При цьому на час відкриття спадщини [INFO] із спадкодавцем за вказаною адресою була зареєстрована та проживала донька - [PERSON] , [INFO] (а.с. 26). Згідно з ч. 1 ст. 529 Цивільного кодексу України (у редакції, що була чинною на час виникнення правовідносин) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Відповідно до ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу України (у редакції, що була чинною на час виникнення правовідносин) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Факт родинних відносини позивача із спадкодавцем підтверджуються свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданим повторно 07.07.1972 року Котелевським відділом ЗАГС Полтавської області (а.с. 23). Спадкова справа за №11/2020 на майно [PERSON] , який помер [INFO] , заведена на підставі заяв про прийняття спадщини від [PERSON] , яка діє як опікун недієздатної [PERSON] . Позивач не має можливості прийняти спадщину у вигляді спірного нерухомого майна, оскільки Приватним нотаріусом Котелевського районного нотаріального округу Полтавської області Ковпаком В.І. відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частку житлового будинку, у зв`язку з не наданням нотаріусу документа, який підтверджує право власності на житловий будинок (а.с. 27, 28). Крім того, представник позивач звернувся до державного реєстратора прав на нерухоме майно Андруховець Н.Г. щодо оформлення права власності позивача на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , однак йому відмовили у державній реєстрації права власності, оскільки державний реєстратор не наділений правом визначення розміру часток у праві спільної сумісної власності на нерухоме майно колгоспного двору (а.с. 36). Згідно з ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів (далі - Вказівки), затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР (далі - Держкомстат СРСР) від 12 травня 1985 року № 5-24/26, а згодом - Вказівками, затвердженими постановою Держкомстату СРСР від 25 травня 1990 року № 69. Зазначеними Вказівками суспільна група господарства визначалась залежно від роду занять голови господарства (сім`ї). Особи, які працюють у колгоспі, але не є членами колгоспу, відносяться до суспільної групи робітників або службовців залежно від займаної посади. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31.01.1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13.12.1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Відповідно до п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням належності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. За змістом ЦК УРСР 1963 року, Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31.01.1966 року, виникнення права власності на житлові будинки у сільському населеному пункті не залежало від державної реєстрації цього права. Враховуючи вище викладене, суд приходить до переконання про наявність законних підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] у повному обсязі.

Outcome: approved