Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-12 00:00:00

[PERSON] (позивач ) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі за текстом-відповідач) з позовом, в якому просив суд визнати за ним право власності на Ѕ квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] . Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що [INFO] померла його мати, [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з Ѕ частки квартири [ADDRESS] та належала померлій на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого 15 листопада 2006 року відділом приватизації житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна виконавчого комітету Харківської міської ради р. №1-06-263412. Спадкоємцями померлої [PERSON] є він, [PERSON] , та його брат, [PERSON] , які спадщину у встановлений законом строк прийняли. [INFO] [PERSON] помер, Його спадкоємцем є син, [PERSON] , відповідач в даній справі. Позивач звернувся до Третьої Харківської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті матері. Але постановою державного нотаріуса Третьої Харківської державної нотаріальної контори від 04.01.19 [PERSON] відмовлено у видачі на його ім`я свідоцтва про право на спадщину на ј частку квартири, оскільки відсутні оригінали правовстановлюючих документів та надходженням повідомлення від іншого спадкоємця про наявність договору дарування частки квартири, що підлягає спадкуванню. Позивач вважає, що право власності на Ѕ частки квартири [ADDRESS] за договором дарування від 24.09.2008 року, посвідченого 24.09.2008 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Канавець С. В., укладееним між [PERSON] та [PERSON] не перейшло до [PERSON] , оскільки такий договір не пройшов державну реєстрацію. [PERSON] звернувся до суду з зустрічною позовною заявою до [PERSON] про визнання права власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті батька, [PERSON] . Свої вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що [INFO] помер його батько - [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з квартири [ADDRESS] , і належала батькові на праві власності на підставі: Ѕ частка квартири - на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 15 листопада 2006 року відділом приватизації житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна виконавчого комітету Харківської міської ради р. № 1-06-263412 та договору про поділ нерухомого майна, посвідченого 06 серпня 2008 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Канавець С. В. Ѕ частка квартири - на підставі договору дарування від 24.09.2008 року, посвідченого 24.09. 2008 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Канавець С. В. та зареєстровано в реєстрі за № 2526. Його єдиним спадкоємцем є позивач за зустрічним позовом. Після смерті батька [PERSON] прийняв спадщину, звернувся 30.08.18 з заявою до Одинадцятої Харківської державної нотаріальної контори, внаслідок чого зареєстрована спадкова справа. Ухвалою Дзержинського районного суду м.Харкова від 20.03.2019 року відкрито провадження по справі. Ухвалою Дзержинського районного суду м.Харкова від 18.07.2019 року зустрічний позовов [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за законом прийнято до для спільного розгляду з зустрічним позовом. Ухвалою Дзержинського районного суду м.Харкова від 08.10.2019 року витребовано з Третьої Харківської державної нотаріальної контори належним чином завірену копію спадкової справи після смерті [PERSON] . Ухвалою Дзержинського районного суду м.Харкова від 10.12.2019 року закрито підготовче провадження по справі. Ухвалою Дзержинського районного суду м.Харкова від 28.01.2020 року відмовлено в задоволенні клопотання позивача про зупинення провадження по справі. Відповідач в судове засідання не з`явився, представником відповідача подано клопотання про розгляд справи за його відсутності. Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся, про причини неявки суду не повідомив. Судові засідання призначені на 18.03.2020, 14.05.2020, 01.06.2020 року було відкладено за клопотанням представника позивача. Відповідно до ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливим розглянути справу за наявними в матеріалах справи документами. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про таке. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області 12.06.2018. На час смерті [PERSON] квартира [ADDRESS] належала на праві власності [PERSON] : Ѕ частка квартири на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 15 листопада 2006 року відділом приватизації житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна виконавчого комітету Харківської міської ради р. № 1-06-263412 та договору про поділ нерухомого майна, посвідченого 06 серпня 2008 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Канавець С. В. Та Ѕ частки квартири [ADDRESS] була подарована [PERSON] [PERSON] на підставі договору дарування від 24.09.2008 року, посвідченого 24.09.2008 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Канавець С. В. і зареєстровано в реєстрі за № 2526. [PERSON] був зареєстрований та проживав у спірній квартирі. [PERSON] звернувся до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину за законом на ј частку квартири [ADDRESS] після смерті матері, [PERSON] 13 червня 2018 року Третьою Харківською державною нотаріальною конторою зареєстрована спадкова справа № 148/2018 після смерті [PERSON] . 04 січня 2019 року державним нотаріусом Третьої Харківської державної нотаріальної контори винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Відповідно до вказаної постанови [PERSON] відмовлено у видачі на його ім`я свідоцтва про право на спадщину за законом на ј частку квартири [ADDRESS] , оскільки вказана квартира померлій [PERSON] не належить. Позивач вважає, що договір дарування від 24.09.2008 року, укладений між [PERSON] та [PERSON] , посвідчений 24.09.2008 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Канавець С. В. є неукладеним, оскільки він не був зареєстрований в установленому законом порядку, тому він має право успадкувати частину квартири, що належить матері. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області 18.09.18. Його спадкоємцем є син, [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , видане Палацом новонароджених 29.08.81. Після смерті батька [PERSON] прийняв спадщину, звернувся 30.08.18 з заявою про прийняття спадщини до Одинадцятої Харківської державної нотаріальної контори, внаслідок чого зареєстрована спадкова справа, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 987/2018 від 30.08.18. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Статтею 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265цього Кодексу. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а відповідно до ч.5 цієї статті незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. А згідно зі ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів (ч.1 ст. 328 ЦК України), а ч.2 цієї статті передбачено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до частин 3 та 4 ст. 334 ЦК України (в редакції станом на 24.09.2008 року, тобто на дату укладання договору дарування) право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації. Згідно з ч. 2 ст. 719, частин 1 та 4 ст. 722 ЦК України договір дарування нерухомої речі укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Право власності обдаровуваного на дарунок виникає з моменту його прийняття. Прийняття обдаровуваним документів, які посвідчують право власності на річ, інших документів, які посвідчують належність дарувальникові предмета договору, або символів речі (ключів, макетів тощо), є прийняттям дарунка. При цьому суд враховує правові висновки викладені в постанові Великої Палати Верховного суду від 22 червня 2021 року по справі №334/3161/17 відповідно до яких до 01 січня 2013 року право власності у набувача нерухомого майна виникало за правилами частини четвертої статті 334 ЦК України - з моменту державної реєстрації договору як правочину. Відтак особа, яка до 01 січня 2013 року придбала нерухоме майно за договором дарування державну реєстрацію якого було належним чином здійснено, стала власником такого нерухомого майна з моменту державної реєстрації відповідного договору незалежно від того, чи здійснила ця особа в подальшому державну реєстрацію свого права власності. З матеріалів справи убачається, що договір дарування Ѕ частини квартири [ADDRESS] від 24.08.2008 року був нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Канівець С.В. та зареєстровано в реєстрі №2526. Наведене свідчить про те, що [PERSON] (дарувальник за договором дарування від 24.09.2008 року) скористалася визначеними статтями 316, 317, 319 ЦК України правами, розпорядилася своїм майном та провела безоплатне відчуження свого майна на користь сина [PERSON] , на підставі нотаріально посвідченого договору дарування, який відповідно до законодавства був зареєстрований нотаріусом. Отже, право власності [PERSON] на Ѕ частку квартири [ADDRESS] припинилося з моменту його відчуження і станом на час її смерті власником частини квартири вона не була. Таким чином, спадкове майно після смерті [PERSON] відсутнє. Враховуючи наведене позовні вимоги [PERSON] про визнання за ним права власності на Ѕ частку квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті матері, [PERSON] , померлої [INFO] , не підлягають задоволенню. Згідно з ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Оскільки право [PERSON] оспорюється позивачем за первісним позовом, таке право підлягає захисту. Зустрічний позов [PERSON] про визнання за ним права власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті батька, [PERSON] , померлого [INFO] , підлягає задоволенню. Матеріалами справи підтверджено, що [PERSON] на час смерті був власником квартири [ADDRESS] . Йому належала - Ѕ частка квартири на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 15 листопада 2006 року відділом приватизації житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна виконавчого комітету Харківської міської ради р. № 1-06-263412 та договору про поділ нерухомого майна, посвідченого 06 серпня 2008 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Канавець С. В., а Ѕ частка квартири - на підставі договору дарування від 24.09.2008 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , та посвідченого 24.09. 2008 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Канавець С. В. і зареєстровано в реєстрі за № 2526. Після його смерті відкрилась спадщина. Спадкове майно складається з квартири [ADDRESS] . Позивач за зустрічним позовом є сином померлого [PERSON] , спадкоємцем першої черги, спадщину прийняв, у встановлений законом шестимісячний термін звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Таким чином, [PERSON] успадкував належне померлому батькові майно. Розподіл судових витрат здійснено на підставі ст.141 ЦК України. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved