overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-14 00:00:00

[PERSON] у червні 2016 року звернулась із позовною заявою до Дарницького районного суду м. Києва про розірвання шлюбу з [PERSON], зареєстрованого у серпні 2011 року, посилаючись на те, що шлюбно-сімейні відносини з відповідачем у неї припинились, спільне життя не склалось, спільного господарства сторони не ведуть, тому вважає, що шлюб зберегти неможливо та недоцільно. Від шлюбу подружжя дітей не має. Позивач у судове засідання не з'явилась, однак її представник подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутність до суду не надходило. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача та ухвалити заочне рішення відповідно до ст.ст.169 ч.4, 224-226 ЦПК України, оскільки позивач не заперечувала проти заочного розгляду справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 21, 24 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 05 серпня 2011 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції м.Києва (актовий запис №904). Від шлюбу подружжя дітей не має. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У відповідності до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.ч.1, 4 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Разом з тим, відповідачем суду не надано жодних належних та допустимих доказів в заперечення позовних вимог, не здобуто таких доказів і в ході судових засідань. За таких обставин, суд приходить до висновку, що примирення сторін не можливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін, тому шлюб між подружжям необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-14 00:00:00

[PERSON] у червні 2016 року звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з відповідачем вказавши, що перебуває із [PERSON] у зареєстрованому шлюбі з 26.04.2014 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] [INFO]. Сімейні відносини припинені внаслідок різних поглядів на шлюб та сімю. Позивач просила суд шлюб розірвати. У судове засідання [PERSON] надала письмову заяву в якій наполягала на розірванні шлюбу та після розірвання шлюбу бажала залишити собі прізвище «Ентальцева». Справу розглянуто за відсутності відповідача, повідомленого про час та місце судового засідання у встановленому законом порядку шляхом направлення судових повісток про виклик за зареєстрованим місцем проживання. При цьому суд не має відомостей про причину неявки відповідача, та згідно до ст. 224 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази вважає, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, оскільки сімя розпалася остаточно, [PERSON] на примирення не згодна та подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам. Згідно статті 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до свідоцтва про шлюб, - [PERSON] [INFO] та [PERSON] (прізвище до укладення шлюбу [PERSON]) [PERSON] [INFO] зареєстрували шлюб 26.04.2014 року, про що зроблено актовий запис № 387 у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. За змістом ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем. Позивач просила не стягувати із відповідача понесені нею судові витрати. На підставі ст.ст. 24, 105, 110, 112, 113 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 10-11, 60-61, 209, 212, 214-215, 217, 218, 224-226 ЦПК України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-27 00:00:00

[PERSON] у червні 2016 року звернулася до суду із заявою про визнання недієздатною своєї матері [PERSON] [INFO], посилаючись на те, що [PERSON] страждає на психічне захворювання, не здатна усвідомлювати своїх дій та керувати ними. Також заявник просила встановити опіку над [PERSON] та призначити її опікуном матері. Орган опіки та піклування Черкаської міської ради у своєму поданні до суду від 30.06.2016 року не заперечував проти призначення [PERSON] опікуном над матір'ю -[PERSON]. У судовому засіданні заявник підтримала доводи своєї заяви, просила суд ухвалити рішення яким визнати [PERSON] недієздатною, встановити опіку та призначити її опікуном матері. Представник органу опіки та піклування та прокурор Черкаської місцевої прокуратури вважали вимоги [PERSON] законними та обґрунтованими. Суд заслухавши пояснення заявника, прокурора та представника органу опіки та піклування, дослідивши письмові докази та висновок експертів, вважає, що заява [PERSON] та подання органу опіки та піклування підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу нездатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Відповідно до ст. 60 ч.1 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. [PERSON] є донькою [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження та Витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища. Як вбачається з довідки МСЕК серії 12ААА № 202025 від 25.04.2016 року [PERSON] визнана інвалідом першої групи та такою, що потребує постійного стороннього нагляду та допомоги (а.с.7). Згідно медичного висновку Другої Черкаської міської поліклініки, - [PERSON] за станом здоров'я може бути опікуном своєї матері. Відповідно до висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи №336 від 19.08.2016 року [PERSON] [INFO] виявляє прояви хронічного стійкого психічного розладу у формі судинної деменції - через що, на теперішній час вона не здатна усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними. Таким чином зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання недієздатним [PERSON], встановлення над нею опіки та призначення [PERSON] опікуном своєї матері. На підставі ст. ст. 39, 60 Цивільного Кодексу України, ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, 217, 218, 240-241 ЦПК України, суд -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-22 00:00:00

[PERSON] у червні 2017 р. звернулась з заявою до суду про надання їй права на шлюб з [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що вони бажають укласти шлюб і вона чекає від останнього дитину, але не досягла шлюбного віку. В судовому засіданні заявник [PERSON] свою заяву підтримала, просить її задовольнити, з вищенаведених підстав. Заінтересована особа [PERSON] не заперечує проти задоволення заяви та пояснив, що він бажає одружитись з [PERSON] і остання вагітна від нього. Заінтересована особа [PERSON] не заперечує проти задоволення заяви. Суд, заслухавши пояснення заявника, заінтересованих осіб, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.2 ст.23 Сімейного Кодексу України за заявою особи, яка досягла чотирнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON], яка народилась 27.09.1999 р. ([NUMBER], виданий 19.11.2015р.) перебуває у фактичних шлюбних відносинах із [PERSON], [INFO] та є вагітною 12 тижнів (довідка ЛКК Старокостянтинівської ЦРЛ №493 від 06.06.2017р.). [PERSON] та [PERSON] виявили бажання укласти шлюб, що підтвердили в судовому засіданні і перешкод для надання дозволу на право на шлюб судом не виявлено. За таких обставин суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню, так як надання права на шлюб буде відповідати інтересам заявника. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-08 00:00:00

[PERSON] у червні 2017р. звернулась з позовом до [PERSON] про визнання втратившим право на користування житлом будинком №14 по вул.Шолом Алейхема в м.Старокостянтинові Хмельницької області, посилаючись на те, що їй на праві особистої власності на підставі договору дарування від 2006р., належить, вказаний будинок. Разом з тим, з 2000 року у будинку зареєстроване місце проживання відповідача, хоча вона його ніколи не бачила і останній з 2006 року у її будинку ніколи не проживав. Реєстрація місця проживання відповідача у її будинку перешкоджає їй вільно розпоряджатись своїм майном. В судовому засіданні позивач підтримала позов, просить його задовольнити з вищенаведених підстав. Відповідач в судове засідання не зявивсь повторно, хоча був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив і від нього не надійшла заяви про відкладеня розгляду справи, тому суд, за згодою позивача, вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній даних та доказів та ухвалити заочне рішення. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши докази у справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сімї власника втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що [PERSON] є власником будинку №14 по вул.Шолом Алейхема в м.Старокостянтинові Хмельницької області, що підтверджується даними договору дарування від 10.03.2006р., посвідченого приватним нотаріусом Старокостянтинівського райнотокругу [PERSON] за р/№833 та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №10402167 від 14.04.2006р. Також, судом встановлено, що місце проживання [PERSON] зареєстроване 24.10.2000р. за адресою: будинок №14 по вул.Шолом Алейхема в м.Старокостянтинові Хмельницької області, хоча останній за вказаною адресою з 2006 року не проживає. Вказані обставини підтверджується поясненнями позивача, даними довідки про склад сімї №5178 від 01.06.2017р., даними акту депутата Старокостянтинівської міськради від 31.05.2017р., даними довідки про місце реєстрації [PERSON] 467/02-27/2017 від 15.06.2017р. За таких обставин, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, відповідно до положень ч.2 ст.405 ЦК України та слід визнати [PERSON] втратившим право на користування житлом будинком №14 по вул.Шолом Алейхема в м.Старокостянтинові Хмельницької області. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-11 00:00:00

[PERSON] у червні 2017р. звернулась з позовом до [PERSON] про визнання втратившим право на користування житлом квартирою №1 будинку №1/157 по вул. Миру м.Старокостянтинів, посилаючись на те, що їй на праві особистої власності належить, вказана квартира. У квартирі проживає вона, а відповідач - продавець квартири зобовязавсь знятись з реєстрації до 01.06.2017р., однак цього не зробив, хоча і виселився з квартири. Позивач звернулась до суду з письмовою заявою про розгляд справи у її відсутності, просила позов задовольнити, з вищенаведених підстав. Відповідач в судове засідання не зявивсь, хоча був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив, тому суд, за згодою представника позивача, вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній даних та доказів та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши докази у справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сімї власника втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується даними договору купівлі-продажу від 21.11.2016р., посвідченого приватним нотаріусом Старокостянтинівської держнотконтори [PERSON] за р/№160 (а.с.4-5). Як вбачається з п.16, вказаного вище Договору продавець - [PERSON] зобовязується повністю звільнити кв.№1 буд.№1/157 по вул.Миру м.Старокостянтинів та знятись з реєстраційного обліку особисто до 01.06.2017р. Разом з тим, судом встановлено, що місце проживання відповідача [PERSON] зареєстроване за адресою: кв.№1 буд.№1/157 по вул.Миру м.Старокостянтинів, що підтверджується даним довідки відділу з питань реєстрації місця проживання виконкому Старокостянтинівської міськради №5422 від 08.06.2017р. (а.с.3). З вищенаведеного вбачається, що відповідач не виконав, встановлену домовленість між ним і власником житла [PERSON], зазначену у п.16, вищевказаного Договору, а отже позовні вимоги в силу ч.2 ст.405 ЦК України, підлягають задоволенню та слід визнати [PERSON], таким, що втратив право на користування квартирою №1 будинку №1/157 по вул. Миру м. Старокостянтинів Хмельницької області. Також, відповідно до положень ст.88 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] слід стягнути 640 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-28 00:00:00

[PERSON] у червні 2017 року звернувся в суд із заявою, в якій просив встановити факт його постійного проживання з [PERSON], яка померла 12.01.2016 року в с. Дубрівка Баранівського району Житомирської області, однією сім'єю протягом останніх пяти років по вул. Станційна,7 в с. Дубрівка Баранівського району Житомирської області. Обгрунтовуючи вимоги заяви, [PERSON] зазначив, що [PERSON] з 2010 року проживала разом з ним без реєстрації в с. Дубрівка по вул. Станційна,7 Баранівського району Житомирської області однією сім'єю, вели спільне господарство, доглядав за нею. Коли вона померла провів її поховання. Після її смерті відкрилася спадщина на все її майно, в тому числі на сертифікат на право на земельну ділянку (пай). Встановлення даного факту має для нього юридичне значення, для оформлення спадщини. В судове засідання заявник [PERSON] не з'явився, подав до суду заяву від 29.06.2017 року, якою підтримав свої вимоги, просив заяву задовольнити та розглянути справу без його участі. Представник заінтересованої особи Дубрівської сільської ради Баранівського району Житомирської області в судове засідання не з'явився, подав до суду лист від 21.06.2017 року, яким визнав вимоги, просив розглянути справу без його участі. Оцінивши зібрані по справі докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що заява [PERSON] підлягає задоволенню. Згідно з довідками Дубрівської сільської ради Баранівського району Житомирської області №1144 від 03.04.2017 року та № 898 від 27.02.2017 ( а.с. 9, 8) з 2010 року [PERSON] проживала без реєстрації разом з [PERSON] в с. Дубрівка по вул. Станційна,7 Баранівського району Житомирської області та вели спільне господарство. Згідно з копією свідоцтва про смерть, [PERSON] померла 12.01.2016 року в с. Дубрівка Баранівського району Житомирської області (а.с. 6). Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру, яка видана приватним нотаріусом Баранівського районного нотаріального округу [PERSON] №48241110 від 29.06.2017 року, щодо [PERSON], яка померла 12.01.2016 року у Спадковому реєстрі інформація відсутня (а.с. 18). Встановлення вказаного факту має юридичне значення для заявника [PERSON], а саме для оформлення спадщини. Вказані обставини у своїй сукупності дають підстави для задоволення заяви про встановлення факту спільного проживання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-28 00:00:00

[PERSON] у червні 2017 року звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 11 травня 1985 року вони уклали шлюб, зареєстрований Жовтневим відділом ЗАГС м.Харькова, актовий запис №262. Діти від шлюбу повнолітні. Сімейне життя не склалось через різні характери та погляди на життя, примирення між ними та збереження сімї не можливе. Позивач звернулась до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала повністю, просить його задовольнити з вищенаведених підстав. Відповідач в судове засідання не зявився повторно, будучи своєчасно сповіщеним про місце і час розгляду справи і від нього не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Дослідивши докази у справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України: суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні 11 травня 1985 року сторони уклали шлюб, зареєстрований Жовтневим відділом ЗАГС м.Харькова, актовий запис №262. Діти від шлюбу повнолітні. Сімейне життя не склалось через різні характери та погляди на життя, примирення між сторонами та збереження сімї не можливе. Дані обставини підтверджуються: паспортними даними позивача, даними свідоцтва про шлюб сторін ІІ-ВЛ №453710 від 11.05.1985р. За таких обставин та відповідно до положень ст.ст. 104, 105, 110 112 СК України, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-17 00:00:00

[PERSON] у червні 2017 року звернулась із позовною заявою до Дарницького районного суду м. Києва про розірвання шлюбу з [PERSON], зареєстрованого 21 лютого 2008 року, посилаючись на те, що шлюбно-сімейні відносини з відповідачем у неї припинились, спільне життя не склалось, спільного господарства сторони не ведуть, тому вважає, що шлюб зберегти неможливо та недоцільно. Від шлюбу мають доньку- [PERSON], [INFO]. Позивач у судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутність до суду не надходило. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача та ухвалити заочне рішення відповідно до ст.ст.169 ч.4, 224-226 ЦПК України, оскільки позивач не заперечувала проти заочного розгляду справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 21, 24 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 21 лютого 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м.Києві (актовий запис №219). Від шлюбу подружжя має доньку- [PERSON], [INFO]. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У відповідності до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.ч.1, 4 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Разом з тим, відповідачем суду не надано жодних належних та допустимих доказів в заперечення позовних вимог. За таких обставин, суд приходить до висновку, що примирення сторін не можливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити як інтересам сторін, так і інтересам їх дітей, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін, а також права їх дітей, тому шлюб між подружжям необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-05 00:00:00

[PERSON] у червні 2019 року заявила позов про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно їх доньки [PERSON] , [INFO] . Вимоги мотивовані тим, що відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов`язків. Ухвалою Київського апеляційного суду від 03.07.2019 року визначено підсудність Святошинському районному суду м. Києва. Провадження за позовом відкрите відповідно до ухвали судді від 06.08.2019 року. [PERSON] в судове засідання не з`явилась, подала заяву в якій позов та викладені у ньому доводи підтримали, з підстав викладениу у позові. [PERSON] в суд не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, заперечень до позову та відзив на позовну заяву не надіслав. Оскільки, у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, то суд вважає за можливе постановити заочне рішення на наявних доказах. Судом встановлено таке. Сторони у зареєстрованому шлюбі не перебували. Але, як вказує позивач, вона фактично проживала однією сім`єю з відповідачем, у період таких відносин у них з відповідачем народилась донька [PERSON] За спільною заявою батьків у актовому записі про народження [PERSON] батьком записаний [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . [PERSON] ніяким чином про доньку не піклується, не проявляє заінтересованості в її подальшій долі, не цікавиться її успіхами, станом здоров`я, не піклується про фізичний розвиток дитини. Статтею 150 Сімейного кодексу України встановлено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а також забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно з ч.4 ст. 155 Сімейного кодексу України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Пунктом 2 ч.1 ст. 164 СК України передбачено, що мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. За таких фактів та відповідних їм правовідносинам, з урахуванням відсутності заперечень відповідача, суд знаходить за можливе задовольнити позов, позбавивши [PERSON] батьківських прав відносно доньки [PERSON] . Судові витрати у справі, за вказаного рішення, суд покладає на відповідача відповідно і на підставі ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved