overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-27 00:00:00

[PERSON] і [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 08.04.2000 року; рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 29.08.2006 року шлюб між ними було розірвано; від шлюбу сторони мають малолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. [PERSON] 06.02.2017 року звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини - доньки Нікіти у твердій грошовій сумі у розмірі по 3000,00 грн. щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до повноліття дитини, посилаючись на те, що сторони на даний час проживають окремо; відповідач, як батько дитини, фактично не надає належної матеріальної допомоги на утримання дитини, тому вона (позивачка) вимушена була звернутися до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити у повному обсязі; відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився повторно; про час та місце розгляду справи відповідач був повідомлений належним чином, будь-яких клопотань від нього не надходило. Відповідно до положень ст.224 ЦПК України судом визнано за можливе ухвалити по даній справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення позивачки в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.181, 191 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька (матері) і (або) у твердій грошовій сумі; аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Як встановлено в судовому засіданні, сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 08.04.2000 року; рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 29.08.2006 року шлюб між ними було розірвано; від шлюбу сторони мають малолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з матір'ю - позивачкою [PERSON] (а.с.3-5). Як стверджує позивачка, відповідач [PERSON] працює, є фізичною особою-підприємцем; він фактично не заперечує свій обов»язок, як батька, матеріально утримувати дитину, інших утриманців він не має. Відповідно до ст.189 СК України договір про сплату аліментів на дитину в нотаріальному порядку сторони не укладали. Будь-яких заперечень по суті позову відповідачем [PERSON] суду не надано. Аналізуючи встановлені обставини справи, суд вважає за можливе та необхідне встановити розмір аліментів на дитину - доньку [PERSON], [INFO] - у твердій грошовій сумі в розмірі по 3000,00 грн. щомісячно, як про це просить позивачка, починаючи з 06.02.2017 року і до повноліття дитини, з індексацією стягуваних сум відповідно до закону; визначений розмір аліментів за встановлених обставин фактично є мінімально необхідним розміром для належного матеріального забезпечення дитини з боку батька (відповідача), з урахуванням матеріального становища матері дитини тощо.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-09 00:00:00

[PERSON] і [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 27.04.2007 року; рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 29.07.2016 року шлюб між ними було розірвано; від шлюбу сторони мають малолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. [PERSON] 01.08.2016 року звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини - доньки [PERSON], у твердій грошовій сумі у розмірі 1000,00 грн. щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до повноліття дитини, посилаючись на те, що сторони на даний час проживають окремо; відповідач, як батько дитини, фактично припинив належне матеріальне утримання дитини. тому вона (позивачка) вимушена була звернутися до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити у повному обсязі; відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився повторно; про час та місце розгляду справи відповідач був повідомлений належним чином, будь-яких клопотань від нього не надходило. Відповідно до положень ст.224 ЦПК України судом визнано за можливе ухвалити по даній справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення позивачки в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.181, 191 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька (матері) і (або) у твердій грошовій сумі; аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Як встановлено в судовому засіданні, сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 27.04.2007 року; рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 29.07.2016 року шлюб між ними було розірвано; від шлюбу сторони мають малолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з матір'ю - позивачкою [PERSON] (а.с. 3-4). Як стверджує позивачка, відповідач фактично не заперечує свій обов»язок, як батька, матеріально утримувати дитину; він є працездатною особою, інших утриманців він не має. Відповідно до ст.189 СК України договір про сплату аліментів на дитину в нотаріальному порядку сторони не укладали. Будь-яких заперечень по суті позову відповідачем [PERSON] суду не надано. Аналізуючи встановлені обставини справи, суд вважає за можливе та необхідне встановити розмір аліментів на дитину - доньку [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі по 1000,00 грн. щомісячно, як про це просить позивачка, починаючи з 01.08.2016 року і до повноліття дитини, з індексацією стягуваних сум відповідно до закону.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-25 00:00:00

[PERSON] і [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 04.05.2012 року; від шлюбу сторони мають малолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. [PERSON] 04.03.2016 року звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини - доньки [PERSON] - у розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходів) відповідача (батька) щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до повноліття дитини, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, посилаючись на те, що сторони на даний час проживають окремо, дитина проживає разом з нею (позивачкою); відповідач, як батько дитини, фактично припинив належне матеріальне утримання дитини; тому вона (позивачка) вимушена була звернутися до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали та просили позов задовольнити у повному обсязі; відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився повторно; про час та місце розгляду справи відповідач був повідомлений належним чином, будь-яких клопотань від нього не надходило. Відповідно до положень ст.224 ЦПК України судом визнано за можливе ухвалити по даній справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення позивачки та її представника в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.181, 191 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька (матері) і (або) у твердій грошовій сумі; аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Як встановлено в судовому засіданні, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 04.05.2012 року; від шлюбу сторони мають малолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з матір'ю - позивачкою [PERSON] (а.с.3-8, 9-10). Відповідно до ст.189 СК України договір про сплату аліментів на дитину в нотаріальному порядку сторони не укладали. Як стверджує позивачка, відповідач не виконує свої обов'язки щодо матеріального утримання доньки - [PERSON], [INFO]; при цьому, він (відповідач) є працездатною особою (а.с.13-23), інших утриманців він не має. Будь-яких заперечень по суті позову відповідачем [PERSON] суду не надано. Аналізуючи встановлені обставини справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає за можливе та необхідне встановити розмір аліментів на дитину - у частці від заробітку (доходу) батька (відповідача) - ? частину від його заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з 04.03.2016 року і до досягнення дочкою [PERSON] повноліття, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку згідно Закону.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

[PERSON] і [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 11.03.2006 року і від спільного подружнього життя мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Заявники звернулись до суду в порядку окремого провадження зі спільною заявою про розірвання шлюбу між ними, посилаючись на те, що спільне життя у них не склалося, через різні погляди на сімейне життя. Шлюб носить формальний характер, а тому вважають, що подальше сумісне життя та збереження сім'ї є неможливим та недоцільним. Між подружжям укладено нотаріально посвідчений договір, яким визначено місце проживання дитини, розмір, строки і порядок сплати аліментів на її утримання. Суд ухвалив справу розглядати без участі заявників, які представили заяви, в яких заяву про розірвання шлюбу підтримують і просять розглядати справу за їх відсутності (заяви в матеріалах справи), що відповідає вимогам ст.158 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ч.3 ст.234 ЦПК України та п.4 ч.1 ст.256 ЦПК України суд у порядку окремого провадження розглядає справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей. Відповідно до положень СК України, шлюб може бути розірвано за рішенням суду за спільною заявою подружжя, яке має дітей, в порядку, встановленому ст.109 цього Кодексу. Як встановлено судом та доведено матеріалами справи, заявники уклали шлюб 11.03.2006 року у Підгородецькій сільській раді Сколівського району Львівської області, актовий запис №8 (а.с.11), від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.3). Також встановлено, що заявники проживають окремо один від одного, не ведуть спільного господарства, припинили сімейні відносини, намірів поновлювати шлюбні стосунки та примиритись не мають. Крім цього, подружжя [PERSON] відповідно до вимог ст.109 СК Україниуклало договір від 15.11.2014 року, який посвідчений нотаріально (а.с. 10), згідно якого досягло згоди щодо розміру, строків та порядку сплати аліментів на утримання дитини матір'ю [PERSON] та домовилось про визначення постійного місця проживання з батьком за адресою: [ADDRESS]. Судом встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі заявників, між ними втрачене взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя та збереження шлюбно-сімейних стосунків між заявниками не можливе і суперечить інтересам подружжя та дитини. На момент постановлення рішення судом сплинув строк, передбачений ч.4 ст.109 СК України, протягом якого заявники заяву про розірвання шлюбу не відкликали. З урахуванням фактичних взаємин подружжя, дійсних причин заяви, наведене свідчить про те, що розлад у відносинах заявників носить стійкий характер і продовжується тривалий час, що призвело до втрати почуття любові та перспектив налагодження стосунків немає. Наведене дає підстави для висновку про те, що подальше проживання та збереження сім'ї [PERSON] неможливе, тому суд приходить до переконання, що шлюб між заявниками слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-28 00:00:00

[PERSON] і [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 13 вересня 2014 року виконавчим комітетом Суємецької сільської ради Баранівського району Житомирської області , актовий запис за № 5. Від шлюбу подружжя дітей не має. 31.03.2015 року [PERSON] пред'явив позов до [PERSON], просить постановити рішення про розірвання шлюбу, обгрунтовуючи свої вимоги тим, що з відповідачкою сімейне життя не склалось, з 15 грудня 2014 року вони припинили шлюбно-сімейні відносини і їх не поновлювали. Причиною розпаду сім'ї являється несумісність характерів, між ними постійно виникали сварки. Примирення не відбудеться. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги з підстав зазначених в позовній заяві і наполягає на розірванні шлюбу. Відповідачка [PERSON] позовні вимоги визнала і пояснила, що з грудня місяця 2014 року від неї пішов позивач і співмешкає з іншою жінкою. Просить розірвати шлюб і змінити її прізвище з [PERSON] на дошлюбне [PERSON] Дітей у них не було і вона не вагітна. Суд приймає визнання позову відповідачем і задовольняє позов, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Згідно свідоцтва про шлюб, 13 вересня 2014 року виконавчим комітетом Суємецької сільської ради Баранівського району Житомирської області , актовий запис за № 5, між громадянами України [PERSON], [INFO] і [PERSON] [INFO] зареєстрований шлюб. Після реєстрації шлюбу прізвище [PERSON] змінено на прізвище [PERSON] Суд переконався, що сім'я розпалася, примирення не відбудеться, оскільки сторони наполягають на розірванні шлюбу. Розірвання шлюбу буде відповідати інтересам сторін. Спільних дітей у подружжя немає. Відповідно до ст. ст. 110, 112 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя; суд постановляє рішення про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-09 00:00:00

[PERSON] і [PERSON] проживають в зареєстрованому шлюбі з 17 лютого 2012 року. В шлюбі в них народився син [PERSON], [INFO]. 09.04.2015 року [PERSON] пред'явила позов до [PERSON], просить постановити рішення про стягнення з останнього на її користь аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі - по 500 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття, тобто до 19.08.2030 року та на своє утримання в розмірі 200 гривень щомісячно, починаючи стягнення аліментів з дня подачі заяви до суду і до досягнення трирічного віку сина [PERSON], тобто до 19.08.2015 року. Обґрунтовуючи свої вимоги, позивачка зазначила, що вона перебуває в декретній відпустці по догляду за дитиною, її доходи є незначними. Відповідач матеріальної допомоги не надає, дитина перебуває на її повному утриманні. Оскільки вона ніде не працює, перебуває в декретній відпустці по догляду за дитиною, тому також потребує матеріальної допомоги на своє утримання. В судове засідання позивачка не зявилась. На адресу суду надіслала письмову заяву в якій просить розглядати справу без її участі та уточнила свої позовні вимоги, де просить суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання лише дитини в твердій грошовій сумі-по 500 грн. щомісяця. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, а надіслав до суду заяву, якою просить суд розглядати справу без його участі. Уточнені позовні вимоги [PERSON] визнає. Згідний сплачувати аліменти на утримання дитини, сина [PERSON] по 500 грн. щомісяця до досягнення ним повноліття. Суд приймає визнання позову відповідачем і задовольняє позов, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Суд встановив, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про його народженням, де батьками зазначені позивачка і відповідач. Згідно свідоцтва про шлюб, сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 17.02.2012 року . Дитина проживає разом з матір'ю і перебуває на її утриманні. Дитина потребуює матеріальної допомоги і від батька. Відповідач не виконує належним чином обовязок по утриманню своєї малолітньої дитини, встановлений ст. 180 Сімейного Кодексу України. Згідно довідки про доходи, відповідач має постійне місце роботи. Відповідно до ст. 181 СК України, аліменти присуджуються на утримання дитини у частці від доходу, або у твердій грошовій сумі. Відповідач визнав позовну вимогу про стягнення аліментів на утримання дитини в твердій грошовій сумі. Суд не може вийти за межі позовних вимог позивача, тому задовольняє позов в цій частині.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-25 00:00:00

[PERSON] і [PERSON] просить встановити факт належності їм свідоцтва про право власності на житло, виданого 31.08.1993 р. Старовижівським льонзаводом (далі-Свідоцтво). Заяву обґрунтовують тим, що в Свідоцтві написанно по батькові заявника [PERSON], замість [PERSON], як зазначено в паспорті. Зважаючи на вказані розбіжності, вони не можуть реалізувати своє право на відчуження вказаного житла. Заявники в судове засідання не з'явились, подали заяви з проханням розглядати справу за їх відсутності, заяву підтримують. Заінтересована особа у судове засідання не з'явилась, будучи належно повідомленою. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно з п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи зазначеними у свідоцтві про народження або в паспорті. [PERSON] і [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі /а.с.4/. Згідно зі свідоцтвом від 31.08.1993 р. про право власності, виданим Старовижівським льонзаводом [PERSON] та членам її сім'ї, серед яких [PERSON], [PERSON], [PERSON], належить квартира, що знаходиться по [ADDRESS] площею 37,2 кв.м. /а.с.7/. На підставі цього свідоцтва право за [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] зареєстровано власності на вказану квартиру в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно /а.с.8/, аналогічні дані підтверджуються випискою з інвентаризаційних матеріалів ТОВ «Бюро технічної оцінки та інвентаризації» /а.с.9/. Досліджені судом вище вказані документи дають суду підстави прийти до висновку, що місцезнаходження квартири, її площа, перелік власників, підстави реєстрації співпадають, розбіжності в написанні імені і по-батькові [PERSON] в Свідоцтві і інших документах, зокрема в паспорті, є незначними і свідчать про те, що неправильне написання прізвище викликано опискою, Свідоцтво підтверджує право власності саме [PERSON] Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. З врахуванням викладеного, оскільки заявник позбавлений іншої можливості, ніж в судовому порядку, встановити факт, що має юридичне значення, встановлення якого необхідне для реалізації права власності суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-17 00:00:00

[PERSON] І [PERSON] уклали шлюб 11 травня 2000 року, мають синів [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] [PERSON] пред'явив позов про розірвання шлюбу з відповідачкою, стверджуючи, що спільне життя з відповідачкою не склалося, з лютого 2014 року разом не проживають, спільного господарства не ведуть, подружніх відносин не підтримують . Відповідачка в судове засідання не з*явилася, не повідомила суд про причини неявки. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В сім*ї склалися ненормальні відносини, сторони разом не проживають, сімейних відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть . При таких обставинах справи суд приходить до висновку , що причини, які спонукали сторони настоювати на розірвані шлюбу підставні, подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

[PERSON] і [PERSON] уклали шлюб 12 січня 1973 року . [PERSON] пред*явив позов про розірвання шлюбу з відповідачкою, стверджуючи, що спільне життя з відповідачкою не склалося, 14 років разом не проживають, спільного господарства не ведуть, подружніх відносин не підтримують. Відповідачка проти позову не заперечує, з мотивами позову згідна . Заслухавши пяснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В сім*ї склалися ненормальні відносини, сторони разом не проживають, сімейних відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть . При таких обставинах справи суд приходить до висновку , що причини, які спонукали сторони настоювати на розірвані шлюбу підставні, подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-29 00:00:00

[PERSON] І [PERSON] уклали шлюб 28 липня 2012 року . [PERSON] пред'явив позов про розірвання шлюбу з відповідачкою, стверджуючи, що спільне життя з відповідачкою не склалося, у них різні погляди на життя, несумісність характерів, в зв*язку з чим в сім*ї виникають сварки . Представник відповідачки проти позову не заперечує, з мотивами позову згідна . Заслухавши пяснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В сім*ї склалися ненормальні відносини, у нрих різні погляди на життя, несумісні характери, в зв*язку з чим між сторонами часто виникають сварки . При таких обставинах справи суд приходить до висновку , що причини, які спонукали сторони настоювати на розірвані шлюбу підставні, подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам.

Outcome: approved