Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-21 00:00:00

[PERSON] у лютому 2017 року звернулася до суду з позовом до ПАТ КБ «Правекс-Банк» про захист прав споживача шляхом стягнення пені за невиконання зобовязань за кредитним договором, вказавши, що 30.01.2007 року між нею та АКБ «Правекс-Банк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Правекс-Банк», було укладено Кредитний договір № 839-001/07Р про надання кредитних коштів в розмірі 10590 доларів США. Згідно до п. п. 1.1, 2.1.-2.1.3. Кредитного договору № 839-001/07Р від 30.01.2007 року кредит надавався їй для оплати вартості автомобіля, який купувався за Договором № СДЧ-04/07 від 25.01.2007 року, тобто кошти видавались на споживчі цілі. Станом на 15.02.2017 року кредитор свої зобовязання не виконав та гроші їй, як позичальнику, не видав, оскільки банком з свого внутрішнього рахунку №100288300 було перераховано кошти в сумі 53479,50 гривень на внутрішній рахунок банку №22030008390017, а не на позичковий рахунок позивача, що підтверджується заявою на видачу готівки №1 від 30.01.2007 року. За інформацією ДПІ у Черкаській області в жодній банківській установі на її імя не відкрито будь-яких банківських рахунків, тим більше у доларах США. Згідно відповіді НБУ від 24.10.2016 року за № 40-0004/87387 в період з 01.01.2007 року до 21.10.2016 року ПАТ КБ «Правекс-Банк» не замовляло і не купувало на міжбанківському валютному ринку України готівкового долара, а здійснювало лише придбання безготівкового, що виключає можливість видачі банком позичальнику кредитних коштів у відповідності до умов кредитного договору. Як наслідок вона звернулась із заявою до правоохоронних органів щодо вчинення зацікавленим колом осіб Черкаського відділення філії ПАТ КБ «Правекс-Банк», керівними органами банку та залучених ними третіх осіб колекторів, діяльність яких є незаконною, шахрайських дій шляхом порушення банківського, валютного, податкового законодавства, підробки фінансових документів, вимагання. Ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 15.08.2016 року було зобовязано Черкаський ВП ГУНП в Черкаській області розпочати досудове розслідування у кримінальному провадженні. В звязку з невиконання відповідачем кредитних зобовязань за договором № 839-001/07Р від 30.01.2007 року щодо видачі їй кредитних коштів в сумі 10590 доларів США, позивачка просила суд стягнути з Банку пеню у розмірі трьох відсотків за кожен день прострочення виконання від невиплаченої суми кредиту, в розмірі 1159605 доларів США. 09.08.2017 року [PERSON] збільшила розмір позовних вимог, вказавши, що ПАТ КБ «Правекс-Банк» станом на 09.08.2017 року умови кредитного договору № 839-001/07Р від 30.01.2007 року щодо видачі їй кредиту в сумі 10590 доларів США не виконало. З моменту її звернення до суду з даним позовом збільшився період невиконання відповідачем зобовязань з 10 років до 10 років 7 місяців, а тому до стягнення з відповідача підлягає пеня у розмірі трьох відсотків за кожен день прострочення виконання від невиплаченої суми кредиту, яка станом на 09.08.2017 року становить 1223620 доларів США. Просила суд стягнути із ПАТ КБ «Правекс-Банк» на користь [PERSON] пеню в розмірі 1\~223 620 доларів США за невиконання зобовязань за кредитним договором №839-001/07Р від 30.01.2007. 08.09.2017 року судом залучено до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія». В судовому засіданні позивачка [PERSON] підтвердила обставини викладені у позові, наполягала на задоволенні уточнених у серпні 2017 року позовних вимог. Додатково вказала, що не заперечує факту отримання в автосалоні автомобіля DACIA LOGAN 1.4, однак просила врахувати, що Банк перерахував автосалону вартість автомобіля в гривнях, натомість згідно кредитного договору кредит мав бути виданий у доларах США. Про переказ Банком коштів у гривні вона довідалась лише у 2016 році, а тому вважала, що не пропустила строк позовної давності. Представники відповідача в судове засідання не зявились. Представником ПАТ КБ «Правекс-Банк» надано заяву про розгляд справи без її участі, а також подано письмові заперечення проти позову. У письмових запереченнях відповідач посилався на те, що позивачем пропущено строк позовної давності. Кредитний договір було укладено 30.01.2007 року, а з розглядуваним позовом до суду [PERSON] звернулася лише 15.02.2017 року, тобто більше ніж через 10 років. Крім того Банк не погоджується з твердженням позивачки, що вона нібито не отримувала кредитних коштів за договором №839-001/07Р від 30.01.2007 року. Умовами даного кредитного договору не обумовлено процедуру та механізм перерахування коштів з певних категорій рахунків. А тому вважали необґрунтованими доводи позивача щодо надання коштів з рахунку номер якого, не є ідентичним номеру рахунку зазначеному в заяві на видачу готівки. В судовому засіданні представник третьої особи ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» заперечував проти задоволення позову [PERSON], вважаючи позовні вимоги безпідставними та не обґрунтованими, оскільки банк свої зобовязання за кредитним договором перед [PERSON] виконав в повному обсязі. Кредитний договір укладався з метою здійснення оплати за договором купівлі-продажу автомобіля і позивачем автомобіль було придбано за кошти банку. Крім того стягнення пені в іноземній валюті суперечить вимогам чинного законодавства України. Суд заслухавши пояснення позивача та представника третьої особи, оголосивши заперечення відповідача, дослідивши письмові докази встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. [PERSON] в обґрунтування своїх вимог посилалась на ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» відповідно до якої у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. За змістом статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 10, 60 ЦПК України, - кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Частиною 3 статті 61 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. У провадженні Придніпровського районного суду м. Черкаси перебувала цивільна справа №712/8159/15-ц за позовом ПАТ КБ «Правекс-Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та зустрічним позовом [PERSON] до ПАТ КБ «Правекс-Банк» про визнання кредитного договору та договору застави недійсними. На даний час у справі №712/8159/15-ц ухвалені судові рішення, які 09.02.2017 набрали законної сили. Так, зокрема Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13.09.2016 та Додатковим рішенням від 24.11.2016, які внесені до Єдиного державного реєстру судових рішень, - позовні вимоги ПАТ КБ «Правекс-Банк» задоволено, - стягнуто із [PERSON] на користь Банку заборгованість за кредитним договором №839-001/07Р від 30.01.2007 року у розмірі 10540,35 доларів США, що станом на 04.06.2015 року становить 221 410 грн. 17 коп. та пеню в розмірі 166 336 грн. 17 коп., а у задоволенні зустрічного позову [PERSON] про визнання кредитного та договору застави недійсними - відмовлено. Ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 09.02.2017 року (том 1 а.с. 59-62) рішення суду від 13.09.2016 року та додаткове рішення від 24.11.2016 року в справі №712/8159/15-ц залишені без змін, а апеляційні скарги [PERSON], - відхилено. Ухвалюючи вказані судові рішення у справі №712/8159/15-ц суд першої інстанції встановив, що за умовами кредитного договору №839-001/07Р від 30.01.2007 року Банк надав позичальнику кредит в іноземній валюті у розмірі 10590 доларів США.\~ Апеляційний суд погодився з висновком суду першої інстанції, про те, що ПАТ КБ «Правекс Банк» свої зобов'язання по договору № 839-001/07Р від 30.01.2007 року виконав в повному обсязі, на відміну від [PERSON], що і стало підставою для стягнення із позичальника на користь Банку заборгованості за кредитом, процентами та пенею. Також, Апеляційний суд за матеріалами справи №712/8159/15-ц встановив, зокрема наступне, - «згідно заяви [PERSON] від 30 січня 2007 року остання просила Банк видати суму кредиту в розмірі 10 590 дол. США згідно кредитного договору № 839-001/07Р від 30 січня 2007 р.. Згідно квитанції про видачу готівки № 1 від 30 січня 2007 року [PERSON] видано грошові кошти в сумі 10 590 дол. США еквівалентом 53 479, 5 грн.. В матеріалах справи міститься квитанція № 1033 про проведення внутрішньобанківської операції, згідно якої банком проведено банківську операцію з обміну іноземної валюти з обміну 10 590 дол. США. у гривневий еквівалент, а вже суму у гривнях згідно квитанції №11901 від 30 січня 2007 року про оплату за автомобіль DACIA LOGAN платником [PERSON] перераховано через банк платника АКБ «Правекс-Банк» отримувачу ПП «Плюс-Автотранс». Доводи апелянта, що банком належними доказами не доведено видачу грошових коштів із каси банку, відповідними касовими ордерами або видатковими відомостями, не заслуговують на увагу, оскільки не спростовують ту обставину, що нею вказані кредитні кошти використанні на придбання зазначеного автомобіля. Колегія суддів враховує, що хоча фактично банком на виконання кредитного договору і було перераховано на рахунок продавця автомобіля DACIA LOGAN грошові кошти у гривнях, однак валютою виконання зобов'язань за кредитним договором № 839-001/07Р від 30 січня 2007 р. є долар США. Кредитний договір був укладений сторонами у іноземній валюті із визначенням обов'язкових платежів згідно графіку платежів рівними частинами в сумі 127 дол. США (п. 4.4. договору), проплата яких частково проводилася відповідачкою, що свідчить про визнання нею умов договору та визнання свого обов'язку з приводу внесення обов'язкових платежів саме у іноземній валюті». Відповідно до ч. 2 ст. 223 ЦПК України визначено, що після набрання рішенням суду законної сили сторони та треті особи із самостійними вимогами, не можуть оспорювати в іншому процесі встановлені судом факти і правовідносини. На час вирішення справи №711/1183/17 вказані судові рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси та Апеляційного суду Черкаської області не скасовані та не змінені. Таким чином оскільки судовими рішеннями у цивільній справі №712/8159/15-ц, які набрали законної сили встановлено факт виконання Банком своїх зобовязань за кредитним договором № 839-001/07Р від 30.01.2007 суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] про стягнення із ПАТ КБ «Правекс-Банк» пені в сумі 1223620 доларів США за невиконання зобовязань за кредитним договором № 839-001/07Р від 30.01.2007 року.

Outcome: dismissed