Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-18 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до Ужгородського міськрайонного суду в порядку окремого провадження із заявою про розірвання шлюбу за заявою подружжя 03.02.2015 року ( в порядку ч.3 ст.234 ЦПК України). Вимоги мотивують тим, що між заявниками, [PERSON] та [PERSON], було зареєстровано шлюб 22.12.2005 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим ВРАЦС Ужгородського міського управління юстиції Закарпатської області, запис №800 від 22.12.2005 року. Від даного шлюбу у заявників є одна неповнолітня дитина - сина [PERSON], [INFO]. Через певний час після реєстрації шлюбу сімейне життя між заявниками не склалося. Фактичні шлюбні відносини між заявниками припинені, спільне господарство не ведеться. За таких обставин заявники вважають, що нормальні шлюбні відносини між нами не можуть бути поновлені. Між сторонами досягнуто згоди щодо участі у вихованні та утриманні спільної дитини - [PERSON], [INFO], про що свідчить нотаріально посвідчений договір від 02.02.2015 року зареєстрований за реєстром 183 приватним нотаріусом УМНО Митровці Ю. Ю. Будь-які спори стосовно майна або інших питань між заявниками відсутні. На підставі вищенаведеного заявники просять розірвати шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що зареєстрований 22.12.2005 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Ужгородського міського управління юстиції, про що в книзі реєстрації шлюбів 22.12.2005 зроблено відповідний актовий запис за № 800; Визначити місце проживання дитини, [PERSON] [INFO], разом з батьком, [PERSON], [INFO] В судове засідання заявники не з'явилися, надали заяви в яких просить розглянути заяву без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 21, 24 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч. 3 ст. 234 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей. Судом встановлено, що заявники перебувають у шлюбі зареєстрованому у відділі реєстрації актів громадянського стану Ужгородського міського управління юстиції, про що в книзі реєстрації шлюбів 22.12.2005 зроблено відповідний актовий запис за № 800. Від шлюбу подружжя має неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження видане 25.01. 2006 року, Угорщина. У своїй заяві [PERSON] та [PERSON] підтвердили те, що вони досягли згоди щодо місця проживання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], їх участь у забезпеченні умов утримання його життя і виховання, про що надали суду копію нотаріально посвідченого договору від 02.02.2015 р. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Частиною 1 статті 109 СК України передбачено, що подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Згідно з ч. 3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно роз'яснень, які містяться в пункті 8 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»від 21 грудня 2007 року №11 розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст. 109 СК) провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей. За таких обставин, суд приходить до висновку, що примирення сторін не можливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити як інтересам сторін, так і інтересам неповнолітньої дитини, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхньої неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], тому шлюб між сторонами необхідно розірвати.

Outcome: approved