Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-10 00:00:00

Адвокат Поляк М.В., діючи в інтересах [PERSON] , звернулася в суд із вказаним вище позовом. Посилалась на те, що в 2021 році [PERSON] побудовано нежитлову будівлю по [ADDRESS] на земельній ділянці, яка відповідно до договору оренди від 06 жовтня 2008 року, укладеного між Сокирянською міською радою та ВАТ «Чернівціавтотранс», знаходиться в користуванні останнього. Відповідно, будівництво здійснено з дозволу ВАТ «Чернівціавтотранс». Проте, оскільки будівництво будівлі здійснено позивачем без передбаченого законом дозволу та затвердженого проекту, відповідно до ч.1 ст.376 ЦК України воно вважається самочинним будівництвом. Згідно роз`яснень, викладених у пункті 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва) при розгляді справ зазначеної категорії судам слід мати на увазі, що самочинним вважається будівництво житлового будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна, якщо вони збудовані (будуються) на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво; або відведена не для цієї мети; або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту; або з істотним порушенням будівельних норм і правил. Рішенням Сокирянської міської ради Дністровського району Чернівецької області №86/05-21 від 25 березня 2021 року затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) позивачу [PERSON] і зобов`язано його виконувати обов`язки власника земельної ділянки відповідно до вимог ст. 91 ЗК України, посвідчити право на земельну ділянку та забезпечити його державну реєстрацію. На підставі вказаного рішення, 01 квітня 2021 року між позивачем та ТОВ «Чернівціавтотранс» укладено договір суборенди земельної ділянки загальною площею 0,0190 га, що знаходиться в [ADDRESS] . Як вбачається із даного договору самовільна забудова земельної ділянки не забороняється. Відповідно до п.2.1 договору земельна ділянка передається в оренду для обслуговування автостанції. Пунктом 2.2 договору передбачено, що цільове призначення земельної ділянки - автомобільний транспорт. Представник позивача також вважає, що вказаний документ підтверджує факт того, що договором оренди земельної ділянки не забороняється самовільна забудова земельної ділянки, що у свою чергу свідчить про наявність усіх підстав для визнання права власності на самочинне будівництво. Згідно ч.3 ст.376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Як вбачається з технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж частини земельної ділянки, на яку поширюються права суборенди, сервітуту (суборенди), вказана земельна ділянка за основним цільовим призначенням віднесена до категорії земель промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення. Згідно з класифікацією видів цільового призначення земель, код та цільове призначення земельної ділянки: 12.04 - для розміщення та експлуатації будівель і споруд автомобільного транспорту та дорожнього господарства. Тобто, представник позивача вважає, що земельна ділянка була передана позивачу у користування під уже зведений об`єкт відповідно до її цільового призначення. Окрім того, 07 вересня 2021 року [PERSON] було подано заяву голові Сокирянської міської ради Козаку В.В. про надання дозволу на викуп земельної ділянки площею 0,2864 га, кадастровий номер 7324010100:01:001:0257 в [ADDRESS] . Згідно з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 23 вересня 2019 року у справі № 309/3887/17, звернення до суду з позовом про визнання права власності на самочинне будівництво має здійснюватися за наявності даних про те, що це питання було предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого чи його відсутність дають підстави вважати про наявність спору про право. Так, з метою реєстрації права власності на зведену будівлю 01 червня 2021 року [PERSON] звернувся до Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Чернівецькій області з відповідною заявою про прийняття об`єкта в експлуатацію. Однак, 03 червня 2021 року відповідачем, за результатами розгляду вказаної заяви, було відмовлено у прийнятті об`єкта в експлуатацію, обґрунтовуючи своє рішення тим, що об`єкт містобудування є самочинним будівництвом, а тому його прийняття в експлуатацію є неможливим. 07 вересня 2021 року позивачу було видано технічний паспорт на громадський будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований по [ADDRESS] . Окрім цього, 07 вересня 2021 року ФОП [PERSON] було проведено повторне обстеження нежитлової будівлі по [ADDRESS] за результатами чого видано відповідний технічний висновок про стан будівельних конструкцій та відповідність його вимогам щодо міцності, надійності та довговічності нежитлової будівлі. Об`єкт рекомендовано до здачі в експлуатацію після погодження з компетентними органами. Представник позивача вважає, що оскільки [PERSON] надано у користування земельну ділянку, на якій зведено самочинну будівлю, і ця будівля відповідає архітектурним, будівельним, санітарним та іншим нормам і правилам, а також те, що управлінням Державної архітектурно-будівельної інспекції в Чернівецькій області відмовлено у прийнятті в експлуатацію, є всі підстави для визнання права власності на самочинне будівництво в судовому порядку. Враховуючи викладене представник позивача просила суд визнати за [PERSON] право власності на нежитлову будівлю, що знаходиться по [ADDRESS] . 05.07.2021 року від представника третьої особи - Сокирянської міської ради Дністровського району Чернівецької області Л. Степаненко до суду надійшли письмові пояснення, в яких остання зазначила, що обставини, викладені позивачем в позові відповідають дійсності, жодних різносторонніх поглядів з позивачем [PERSON] та міською радою не виникало, а тому Сокирянська міська рада не заперечує проти задоволення позову. Окрім цього, представник третьої особи просила розглянути справу без її участі. 16.08.2021 року представник відповідача в.о. начальника управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернівецькій області О. Савицький надіслав до суду відзив на позов, в якому вирішення спору залишив на розсуд суду та просив розглянути справу без його участі. Ухвалою Сокирянського районного суду Чернівецької області від 17.08.2021 року залучено до участі в розгляді даної справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ТОВ «Чернівціавтотранс». 03.09.2021 року представник третьої особи - ТОВ «Чернівціавтотранс» О.В. Кривохижий звернувся до суду з письмовим клопотанням провести розгляд справи без його участі, позовні вимоги [PERSON] підтримав в повному обсязі. 11.10.2021 року представник позивача адвокат Поляк М.В. звернулась до суду з письмовою заявою провести розгляд справи без її участі. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. З`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, вивчивши та дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті суд вважає, що позов адвоката Поляк М.В., поданий нею в інтересах [PERSON] підлягає задоволенню з огляду на таке. Статтею 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. За приписами частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ч.1 ст.373 ЦК України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Елементом особливої правової охорони землі є норма частини другої статті 14 Конституції про те, що право власності на землю набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону; право власності на землю гарантується Конституцією України (частина друга статті 373 ЦК України). Власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення (частина четверта статті 373 ЦК України). Цільове призначення земель України покладено законодавцем в основу розмежування правових режимів окремих категорій земель (розділ ІІ «Землі України» ЗК України), при цьому такі режими характеризуються високим рівнем імперативності, відносно свободи розсуду власника щодо використання ним своєї земельної ділянки. Так само є нормативно регламентованим право власника на забудову земельної ділянки, яке здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням (частина третя статті 375 ЦК України). Відповідно до змісту частини четвертої статті 375 ЦК України у разі, коли власник здійснює на його земельній ділянці самочинну забудову, її правові наслідки встановлюються статтею 376 ЦК України. Щодо змісту прав орендаря земельної ділянки, то приписами статті 25 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендар має право, зокрема, самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі; за письмовою згодою орендодавця зводити в установленому законодавством порядку жилі, виробничі, культурно-побутові та інші будівлі і споруди та закладати багаторічні насадження. При цьому орендар зобов`язаний виконувати встановлені щодо об`єкта оренди обмеження (обтяження) в обсязі, передбаченому законом або договором оренди землі; дотримуватися режиму використання земель природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення. Зазначене відповідає частині першій статті 628 ЦК України, яка передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до частини шостої цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 Кодексу). За положеннями частини першої статті 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок (частина четверта статті 376 ЦК України). Також за рішенням суду на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб (частина п`ята статті 376 ЦК України). Таку правову позицію висловила Велика палата Верховного Суду в постанові №916/2791/13 від 07.04.2020 року. Судом встановлено, що рішенням Сокирянської міської ради 24 сесії V скликання №123/24-08 від 18.07.2008 року надано згоду на передачу в оренду земельної ділянки ВАТ «Чернівціавтотранс», яка розташована за адресою: м. Сокиряни, вул. Кобилянської, 22, площею 0,2864 га, терміном на 49 років, для обслуговування автостанції. 06.10.2008 року між Сокирянською міською радою в особі міського голови Равлика Василя Степановича, діючого на підставі Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та ВАТ «Чернівціавтотранс», в особі директора Кривохижого Олександра Васильовича, діючого на підставі статуту, укладено договір оренди землі, згідно якого орендодавець передав, а орендар прийняв в строкове, платне користування земельну ділянку, з цільовим призначенням - автомобільний транспорт, на підставі рішення 24 сесії V скликання №123/18-08 від 18.07.2008 року, площею 0,2864 га., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] для обслуговування автостанції, строком на 49 років. 24.12.2020 року генеральний директор ТОВ «Чернівціавтотранс» Кривохижий О.В. звернувся до Сокирянського міського голови Козака В.В. з письмовою заявою, в якій зазначив, що товариство не заперечує щодо передачі частини земельної ділянки в суборенду ФОП [PERSON] (позивач у справі) орієнтовною площею 0,008 га, кадастровий номер 7324010100:01:001:0257 за адресою [ADDRESS] , цільове призначення 12.04 для розміщення та експлуатації будівель і споруд автомобільного транспорту та дорожнього господарства. Рішенням 3 сесії VIІІ скликання Сокирянської міської ради Дністровського району №28/03-21 від 25.01.2021 року надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж частини земельної ділянки, на яку поширюється право суборенди, в тому числі гр. [PERSON] , для розміщення та експлуатації будівель і споруд автомобільного транспорту та дорожнього господарства, орієнтовною площею 0,020 га., кадастровий номер 7324010100:01:001:0257, за адресою [ADDRESS] . Рішенням 5 сесії VIІІ скликання Сокирянської міської ради Дністровського району №86/05-21 від 25.03.2021 року [PERSON] було погоджено технічну документацію із землеустрою, щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі. Як вбачається з технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж частини земельної ділянки, на яку поширюються права суборенди, сервітуту (суборенди), вказана земельна ділянка за основним цільовим призначенням віднесена до категорії земель промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення. Згідно з класифікацією видів цільового призначення земель, код та цільове призначення земельної ділянки: 12.04 - для розміщення та експлуатації будівель і споруд автомобільного транспорту та дорожнього господарства. 01.04.2021 року між ТОВ «Чернівціавтотранс» в особі директора Кривохижого Олександра Васильовича та [PERSON] укладеного договір суборенди землі, згідно умов якого позивач прийняв в строкове платне суборендне користування майно - земельну ділянку загальною площею 0,0190 га., цільове призначення якої 12.04 (для розміщення та експлуатації будівель і споруд автомобільного транспорту та дорожнього господарства, на підставі рішення №86/05-21 від 25.03.2021 року 5 сесії восьмого скликання Сокирянської міської ради Дністровського району Чернівецької області та додатку до рішення, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , кадастровий номер 7324010100:01:001:0257. Строку дії вказаного договору суборенди встановлений на 37 років, з моменту його державної реєстрації. Згідно технічного паспорту на громадський будинок з господарськими будівлями та спорудами, виготовленого КП «Сокирянське БТІ» 17.09.2021 року, [PERSON] на орендованій земельній ділянці здійснив будівництво нежитлових будівель літ. «А» та літ. «Б» площами 27.8 кв.м. 07.09.2021 року ФОП [PERSON] було проведено технічне обстеження будівельних конструкцій по [ADDRESS] , за результатами чого надано висновок про їх відповідність нормальному (доброму) технічному стану та відповідність вимогам щодо міцності, надійності та довговічності. Окрім цього, експертом було рекомендовано вказані об`єкти до здачі в експлуатацію, після погодження з компетентними органами. Таким чином, судом встановлено, що позивачем [PERSON] було здійснено будівництво нежитлових будівель на належній йому на вказаних вище правових підставах земельній ділянці по [ADDRESS] . Верховний Суд в своїх постановах неодноразово зазначав, що для того щоб визнати об`єкт самочинним будівництвом, достатньо однієї з ознак, а саме: - об`єкт нерухомості збудований або будується на земельній ділянці, яку не було відведено для цієї мети; - об`єкт нерухомості збудований або будується без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проєкту; - об`єкт нерухомості збудований або будується з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Разом з цим, Верховний Суд у постанові від 21.10.2020 р. у справі № 910/2939/193 висловив таку правову позицію: «Зміст приписів статті 376 ЦК України підтверджує неможливість застосування інших, ніж ті, що встановлені цією статтею, способів легітимізації (узаконення) самочинного будівництва та набуття права власності на такі об`єкти. Реєстрація права власності на самочинне будівництво за особою, яка його здійснила, не змінює правовий режим такого будівництва як самочинного». За вказаною правовою позицією, існують випадки, коли можна визнати право власності на самочинно збудований об`єкт за рішенням суду. Такими випадками є: - надання земельної ділянки в установленому порядку особі, яка здійснила самочинне будівництво, під уже збудоване майно і визнання права власності за цією особою; - визнання права власності на нерухоме майно на вимогу власника (користувача) земельної ділянки, на якій майно збудовано, якщо це не порушує права інших осіб. Як встановлено вище судом, позивач [PERSON] здійснив будівництво спірних нежитлових будівель до прийняття Сокирянською міською радою Дністровського району відповідних рішень про виділення йому земельної ділянки та укладення відповідного договору суборенди землі. Окрім цього, 07.09.2021 року позивач [PERSON] звернувся до Сокирянського міського голови Дністровського району Козака В.В. з письмовою заявою про надання йому дозволу на викуп земельної ділянки площею 0,28645 га, з кадастровим номером 7324010100:01:001:0257 в [ADDRESS] , яка зареєстрована міською радою 07.09.2021 року за №ж-391/2.21. Згідно з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 23 вересня 2019 року у справі № 309/3887/17, звернення до суду з позовом про визнання права власності на самочинне будівництво має здійснюватися за наявності даних про те, що це питання було предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого чи його відсутність дають підстави вважати про наявність спору про право. 01.06.2021 року позивач [PERSON] звернувся із відповідною письмовою заявою до начальника Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернівецькій області про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта. 03.06.2021 року начальник Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернівецькій області Гаврилюк Д.Г. направив на адресу [PERSON] відповідь якою відмовив йому в задоволенні заяви, оскільки згідно з даними реєстру будівельної діяльності першої черги Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, відсутня інформація щодо видачі будь-яких дозвільних документів або документів поданих у порядку декларативного принципу, на виконання робіт з будівництва об`єкта - нежитлової будівлі літ. А та нежитлової будівлі літ. Б по [ADDRESS] . Тобто, вищевказаний об`єкт є самочинним будівництвом, прийняття в експлуатацію якого на підставі поданого звернення, суперечить ст.39 Закону України «Про архітектурну діяльність». Також позивачу [PERSON] було роз`яснено, що пунктом 10 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою КМУ від 13.04.2011 року №461 визначено можливість визнання права власності на самочинно збудований об`єкт за рішенням суду. У такому випадку об`єкт містобудування приймається в експлуатацію згідно з цим порядком за умови можливості його надійної та безпечної експлуатації за результатами проведення технічного обстеження такого об`єкта. Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. За статтею 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації (стаття 331 ЦК України). За змістом частини 3 ст.376 ЦК України, право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. При цьому формулювання положень статті 376 ЦК України виключають можливість існування інших способів легітимізації самочинного будівництва та набуття права власності на таке нерухоме майно, ніж ті, що встановлені цією статтею. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Оскільки судом встановлено, що позивач [PERSON] здійснив будівництво нежитлових будівель на належній йому на праві користування за відповідним договором суборенди земельній ділянці, будівництво вказаних об`єктів не порушує прав та інтересів власника земельної ділянки - Сокирянської міської ради Дністровського району, а навпаки фактично схвалене ним, що підтверджується заявою про визнання позову, побудовані будівлі відповідають вимогам щодо міцності, надійності та довговічності, УДАБІ в Чернівецькій області відмовлено йому в прийнятті вказаних об`єктів в експлуатацію, суд вважає, що наявні всі правові підстави для задоволення поданого [PERSON] позову, з метою захисту порушеного його права. На підставі викладеного та

Outcome: approved