Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-28 00:00:00

Адвокат Слєпченко Сергій Анатолійович, діючи на підставі ордеру про надання правової допомоги серії ЧН № 055476 та в інтересах [PERSON] , звернувся в суд з позовом до Городнянської міської ради Чернігівської області та [PERSON] та просить визнати за позивачем право власності на 1/4 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою : [ADDRESS] . З позовної заяви виходить, що 27 квітня 1985 року було укладено шлюб між позивачем та [PERSON] . Даний шлюб було розірвано 11 жовтня 2010 року, але сторони офіційно залишилися проживати однією сім`єю. [PERSON] помер [INFO] , спадщину після смерті чоловіка прийняла лише позивач. Ще за життя у шлюбі на підставі договору купівлі-продажу від 14.02.1987 року подружжя придбало 1/2 частину домоволодіння, що знаходиться за адресою : [ADDRESS] . Покупцем за цим договором виступав померлий чоловік позивача. Вказаний будинок належить на праві спільної сумісної власності позивачу та її померлому чоловіку, як подружжю, яке придбало вказаний об`єкт нерухомості. Враховуючи вищевикладене та посилаючись ст. 22 КпШС України та ст. 60, 68-70 Сімейного кодексу України, представник позивача звертається до суду з даним позовом. Ухвалою судді від 16 січня 2019 року прийнято позов до розгляду та відкрито провадження у даній справі. У судове засідання представник позивача - адвокат Слєпченко С.А. не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду справи останній повідомлявся належним чином. У поданій до суду позовній заяві міститься письмове клопотання представника позивача - адвоката Слєпченка С.А. з проханням провести розгляд справи без його участі. Також останній у поданому до суду письмовому клопотанні від 28.05.2019 року просить розгляд справи провести без його участі ( а.с. 2-4, 103 ). Згідно положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідач по справі - Городнянська міська рада Чернігівської області про дату, час та місце судового розгляду справи була повідомлена належним чином, представник відповідача в судове засідання не з`явився. Міський голова Городнянської міської ради Чернігівської області Богдан А.І. надав до суду письмове клопотання від 18.02.2019 року за вих. № 03-09/127 з проханням розглянути справу без участі представника міської ради, проти задоволення позову [PERSON] не заперечують ( а.с. 38 ). Відповідач по справі - [PERSON] про дату, час та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином, у судове засідання не з`явився, надав до суду письмову заяву від 22.02.2019 року з проханням розглянути справу без його участі, позов [PERSON] визнає та не заперечує щодо задоволення позову ( а.с. 39-40 ). Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Городнянська районна державна адміністрація Чернігівської області, про дату, час та місце судового розгляду справи була повідомлена належним чином, представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про причини неявки представника суд не повідомлено, від третьої особи до суду не надійшло письмових пояснень щодо позову. Неявка в судове засідання представника третьої особи відповідно до положень ст. 223 ЦПК України не є перешкодою для розгляду справи ( а.с. 100 ). Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - приватний нотаріус Городнянського районного нотаріального округу Чернігівської області Неволько В.А. в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце судового розгляду справи була повідомлена належним чином, надала до суду письмову заяву від 12.03.2019 року з проханням розглянути справу без її участі за наявними матеріалами справи ( а.с. 55 ). Треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце судового розгляду справи останні повідомлялись належним чином, надали до суду письмові заяви від 15.04.2019 року з проханням розглянути справу без їх участі, проти позову [PERSON] не заперечують ( а.с. 87-89 ). Визнання відповідачами позову не суперечить закону і не порушує права, свободи і інтереси інших осіб. Відповідно до вимог частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, з`ясувавши позицію відповідачів та третіх осіб по суті заявлених позовних вимог, дослідивши в судовому засіданні всі наявні матеріали справи та надані докази, прийшов до наступного. З дослідженого в судовому засіданні договору купівлі-продажу від 14.02.1987 року, посвідченого державним нотаріусом Городнянської державної нотаріальної контори Совою В.Ф., зареєстрованого в реєстрі за № 155, встановлено, що [PERSON] та [PERSON] придбали порівну ( по Ѕ частині кожному ) жилий будинок з надвірними будівлями, що розташований в [ADDRESS] . Жилий будинок під літерами А-1, а-1, а - дерев`яний, жила площа 56,5 кв.м.. Із надвірних будівель є хлів під літерою Б-1 із шлакоблоків, льох під літерою б-1 цегляний, загородь. Ці будівлі розташовані на земельній ділянці розміром 1200 кв.м. ( а.с. 11-12 ). Згідно договору про порядок користування жилим будинок від 14.03.1987 року [PERSON] та [PERSON] встановили порядок користування жилим будинок, що знаходиться за адресою : [ADDRESS] ( а.с. 10 ). З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 112949488 від 06.02.2018 року вбачається, що право власності на 1/2 частину житлового будинку, загальною площею 154,1 кв.м., в тому числі житловою - 85 кв.м., який розташований за адресою : [ADDRESS] , зареєстровано за [PERSON] ( а.с. 17, 104-106 ). З технічного паспорта на житловий будинок за адресою : [ADDRESS] , встановлено, що відповідно до технічної характеристики будівель та споруд зазначено : « А-1 » - житловий будинок з «а-1» - прибудовою, з «а1-1» прибудовою та з «а2-1» прибудовою загальною площею 154,1 кв.м., в т.ч. житловою площею 85,00 кв.м., ««Б-1» - хлів, «б-1» - льох, «В-1» - льох, «б1-1» - хлів, «Г-1» - гараж, № 1 - ворота з хвірткою, № 2 - ворота з хвірткою ( а.с. 13-15 ). Ці дані підтверджуються матеріалами інвентаризаційної справи № 472 на будинок [ADDRESS] . Згідно Інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна наявні відомості у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно по будинку [ADDRESS] , право власності на який зареєстровано за [PERSON] та [PERSON] по 1/2 частині кожному. В інших реєстрах відомості по вказаному будинку відсутні ( а.с. 104-106 ). З дослідженого в судовому засіданні державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] , виданого 12 листопада 2009 року, встановлено, що [PERSON] , який проживає в [ADDRESS] , на підставі рішення Городнянської міської ради 16 сесії 5 скликання від 22.04.2009 року є власником земельної ділянки площею 0,0657 га, яка розташована в [ADDRESS] , цільове призначення земельної ділянки - для будівництва і обслуговування жилого будинку і господарських будівель, акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010984000217 ( а.с. 16 ). Зі свідоцтва про смерть серії [NUMBER] встановлено, що [PERSON] помер [INFO] у віці 54 років у с. м. Городня, Чернігівської області ( а.с. 76 ). Згідно рішення Городнянського районного суду Чернігівської області від 11 жовтня 2010 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 27 квітня 1985 року у Андріївській сільській раді Городнянського району Чернігівської області, актовий запис № 4 ( а.с. 9 ). Рішеням Городнянського районного суду Чернігівської області від 24 травня 2018 року встановлено факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу [PERSON] та [PERSON] , який помер [INFO] , у період з 11 жовтня 2010 року по 07 березня 2018 року включно. Рішення набрало законної сили 04.07.2018 року ( а.с. 7-8 ). З матеріалів спадкової справи № 244/2018 вбачається, що після смерті [PERSON] - [PERSON] , як спадкоємець за законом, звернулась до приватного нотаріуса Городнянського районного нотаріального округу Неволько В.А. із заявою про відкриття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Спадкоємцями за законом першої черги також є діти спадкодавця [PERSON] та [PERSON] , які відмовились від своїх часток у спадщині, шляхом подачі до нотаріальної контори відповідних заяв ( а.с. 74-86 ). Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. У відповідності до приписів ст. 100 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року ), що діяв в період здійснення купівлі-продажу спірного будинку, в особистій власності громадян можуть бути предмети вжитку, особистого споживання, комфорту і підсобного домашнього господарства, жилий будинок і трудові заощадження. Згідно ст. 101 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року ) в особистій власності громадянина може бути один жилий будинок ( або частина його ). У подружжя, яке проживає спільно, та його неповнолітніх дітей може бути тільки один жилий будинок ( або частина його), що належить на праві особистої власності одному з них або є в їх спільній власності. На підставі ст. 22 КпШС України, що діяв на момент придбання частини спірного будинку, майно нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку, а згідно ст. 28 КпШС України в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. Аналогічні положення містяться і в діючій на даний час ст. 60 СК України, яка передбачає, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності, незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини ( навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо ) самостійного заробітку. При цьому ст. 68 СК України передбачає, що розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Згідно приписів ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Таким чином, у судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що спірна частина житлового будинку з побутовими та господарськими спорудами була придбана чоловіком позивача під час шлюбу з позивачем і відповідно належить їм на праві спільної сумісної власності подружжя, в рівних частинах. Виходячи з рівності часток майна дружини та чоловіка, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, суд приходить до висновку, що вимоги [PERSON] підлягають задоволення у повному обсязі та за нею підлягає визнанню право власності на належну їй на праві спільної сумісної власності 1/4 частину житлового будинку з побутовими та господарськими спорудами, що розташований за адресою : [ADDRESS] . Враховуючи наведене,

Outcome: approved