Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-14 00:00:00

[PERSON], який є правонаступником Кредитної спілки «Козацька», звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за кредитом, посилаючись на те, що 11.10.2006 року між КС «Козацька» та відповідачем був укладений кредитний договір, відповідно до якого банк надав йому кредит у розмірі 22000 грн.,зі сплатою 46% річних, строком до 11.10.2007 р. Відповідно до умов договору, [PERSON] зобов'язаний був щомісячно повертати кредит шляхом здійснення періодичних платежів. У зв'язку з порушенням відповідачем графіку платежів утворилась заборгованість в розмірі 89235,62 грн., які позивач просив стягнути. Свої вимоги представник позивача обґрунтовує тим, що відповідач не виконав прийняті на себе зобов'язання по кредитному договору, внаслідок чого у нього перед позивачем виникла заборгованість у зазначеному вище розмірі. Дані обставини стали підставою для звернення до суду. Представник позивача в судове засідання не з'явився, однак подав заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання до суду не з'явився, повідомлявся заздалегідь, причини неявки невідомі, та від нього не надходило заяви про розгляд справи за його відсутності. Згідно зі ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені причини неявки визнані не поважними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні письмові докази, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що 11 жовтня 2006 року між Кредитною спілкою «Козацька» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № К 11/10-02 на суму 22000 грн., відповідно до якого кредитна спілка надала [PERSON] грошові кошти, а відповідач зобов'язаний був здійснювати погашення кредиту та сплату відсотків за його користування в порядку та строки згідно до кредитного договору, з остаточним погашенням кредиту 11 жовтня 2007 року. Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, наддавши [PERSON] вказану суму кредиту, що підтверджується видатковим касовим ордером від 11.10.2006 р. (а.с.10), але грошові зобов'язання щодо погашення кредиту останній належним чином не виконував. 19 червня 2013 року між кредитним союзом «Козацький» та [PERSON] було укладено угоду про відступлення прав вимоги за кредитом № К 11/10-02 від 11.10.2006 р. (а.с. 12), відповідно до якого позивач набув усі права за укладеним між КС «Козацька» та відповідачем кредитним договором, що відповідає вимогам п.1 ч.1 ст.512 ЦК України. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором станом на 01.06.2013р., відповідач порушив графік платежів та не повернув наданий кредит. На підставі статі 1054 ЦК України за кредитним договором фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено параграфом 2 «Кредит» і не випливає із суті кредитного договору. Згідно вимог ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, якщо в зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін) Відповідно до ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Частиною 1 статті 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до п.4.3 кредитного договору, позичальник зобов'язується при порушенні строків повернення основної суми кредиту та строків сплати процентів по кредиту, сплатити кредитору штрафні санкції у розмірі 0,5% від суми заборгованості, за кожний прострочений день. На момент розгляду справи у суді строк дії кредитного договору закінчився, але заборгованість за ним не погашена. Згідно з вимогами ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів. У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов'язань станом на 01.06.2013 року (без урахування пені) утворилася заборгованість в розмірі 89235,62 грн., яка складається з: тіла кредиту - 22000 грн., відсотки за користування кредитом 67235,62 грн. (а.с.13). З урахуванням встановлених у судовому засіданні фактів суд вважає, що позивач довів суду ті обставини, на які посилався в обґрунтування позовних вимог і вони підлягають задоволенню в межах заявлених позовних вимог шляхом стягнення з відповідача на користь [PERSON] - 89235,62 грн. Відповідно до ст.88 ЦПК України та ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача підлягають також стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 892,35 грн.

Outcome: approved