Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-17 00:00:00

[PERSON], інтереси якої представляє [PERSON], [PERSON], [PERSON], звернулися до Люботинського міського суду Харківської області з позовною заявою до Люботинської міської ради Харківської області про визнання права власності в порядку спадкування [PERSON] просить визнати за нею право власності на 2/3 частини житлового будинку літ. «А1» загальною площею 116,6 кв.м , житловою площею 71,3 кв.м, разом з прибудовою літ. «А1-1» та надвірними будівлями і спорудами, які розташовані за адресою: [ADDRESS], на 1/2 частину, як за забудовником та на 1/6 частину в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер [INFO] року. [PERSON] та [PERSON] просять визнати за ними по 1/6 часині житлового будинку літ. «А1» загальною площею 116,6 кв.м , житловою площею 71,3 кв.м, разом з прибудовою літ. «А1-1» та надвірними будівлями і спорудами, які розташовані за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер [INFO] року. Сторони про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином та своєчасно. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надавши [PERSON] повноваження представляти її інтереси в судовому засіданні на підставі угоди про надання правової допомоги. Представник позивача [PERSON] направив до суду заяву, в якій просив позовні вимоги [PERSON] задовольнити та розглядати справу без їх участі. Позивачі [PERSON] та [PERSON] направили заяви про розгляд справи без їх участі, зазначили, що позовні вимоги підтримують. Просять їх задовольнити. Від представника відповідача - Люботинської міської ради Харківської області на адресу Люботинського міського суду надійшов лист, в якому він просив розглядати справу у його відсутності, відповідно до вимог чинного законодавства. Відповідно до вимог ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити у відсутності сторін по справі, які були належним чином та своєчасно повідомлені про час і місце розгляду справи, та висловили свою думку щодо розгляду справи. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню повністю. Судом встановлені такі факти, що не оспорюються сторонами, підтверджуються наданими суду доказами, та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з акту по розбивку земельної ділянки та копії рішення виконкому Люботинської міської ради депутатів трудящихся, копії плану земельної ділянки під перебудову, земельна ділянка, що розташована за адресою: [ADDRESS] була виділена [PERSON] під перебудову (а.с.6-11). [PERSON] отримала дозвіл на виробництво робіт по індивідуальному будівництву (а.с.8-11). За життя [PERSON] розпочала будівництво житлового будинку літ. «А-1» з прибудовою літ. «А1-1»., але встигла лише залити фундамент та побудувати цоколь. [PERSON] померла [INFO] року, що вбачається із копії актового запису про смерть (а.с.21,22). Єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] є її син [PERSON] Житловий будинок літ. «А-1» з прибудовою літ. «А1-1» та з надвірними будівлями і спорудами, розташованими за адресою: [ADDRESS] в період з 1972 по 1991 роки для своєї родини будувало подружжя [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією технічного паспорту (а.с.15-20). Вказаний житловий будинок з прибудовою, надвірними будівлями і спорудами були побудовані в період перебування [PERSON] та [PERSON] в зареєстрованому шлюбі. Документом, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта, збудованого до 05 серпня 1992 року, є технічний паспорт на об'єкт нерухомого майна. Як вбачається з технічного паспорту вказаний житловий будинок з прибудовою, надвірними будівлями та спорудами на земельній ділянці за адресою [ADDRESS] побудовані до 1992 року. Відповідно до вимог ст. 22 КУпШС майно, нажите подружжям за час шлюбу, є спільною сумісною власністю подружжя. А отже, житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] є спільною сумісною власністю подружжя, тому [PERSON] та [PERSON] мали рівні права володіти, користуватися і розпоряджатися спільним майном. Проаналізувавши наведене суд приходить до висновку, що [PERSON] та [PERSON] належить по 1/2 частині житлового будинку з прибудовою, надвірними будівлями і спорудами, розташованих за адресою: [ADDRESS]. В період шлюбу у [PERSON] та [PERSON] народилися сини [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що вбачається із свідоцтв про народження (а.с.24,25). [PERSON] помер [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER], виданим 11 січня 2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Люботинського міського управління юстиції на підставі актового запису № 39 від 11 січня 2002 року (а.с.26). Враховуючи, що [PERSON] помер [INFO] року, тобто в період дії Цивільного кодексу України 1963 року, суд вважає за доцільне керуватися нормами ЦК України в редакції 1963 року, так як відповідно до п.4 Перехідних положень ЦК України в редакції 2003 року, Цивільний кодекс України 2003 року застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Відносно цивільних правовідносин, які виникли до вступу в силу Цивільного кодексу України в редакції 2003 року, його положення застосовуються до тих прав і обов'язків, які виникли та продовжують існувати після вступу його в силу. В зв'язку з тим, що вказані правовідносини виникли та продовжували існувати до 01 січня 2004 року, тобто до вступу в силу Цивільного кодексу України в редакції 2003 року, суд вважає за необхідне застосувати до правовідносин між сторонами по справі правові норми, передбачені Цивільним кодексом України в редакції 1963 року. Відповідно до ст. 524 ЦК України (в редакції 1963 року) спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Згідно зі ст. 525 ЦК України (в редакції 1963 року) часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Тобто спадщина, яка складається з житлового будинку з надвірними будівлями, розташованими за адресою: [ADDRESS] після смерті [PERSON] відкрилася [INFO] року. Спадкоємцями на відкриту після смерті [PERSON] спадщину є його дружина та сини: позивачі - [PERSON], [PERSON], [PERSON], що відповідає ст. 529 ЦК України, відповідно до вимог якої при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є діти, дружина, батьки померлого. Інших спадкоємців немає. Факт родинних відносин між спадкодавцем та спадкоємцями ніким не оспорюється. Оскільки, зазначені обставини сторонами визнані та не оспорюються, суд відповідно до вимог ст. 61 ЦПК України вважає їх встановленими та такими, що не підлягають доказуванню. Відповідно до ст. ст.548,549 ЦК УРСР в редакції 1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв, не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженням, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини, зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно з ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року) спадкоємець, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він на протязі шести місяців з дня відкриття спадщини фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав в нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про відкриття спадщини. Спадщину після смерті [PERSON] прийняли його дружина [PERSON], сини [PERSON] та [PERSON], як спадкоємці першої черги, оскільки після смерті спадкодавця вони мешкали в зазначеному будинку, доглядали за ним, ремонтували його та надвірні будівлі, тобто протягом шести місяців вступили в управління спадковим майном. Крім того, як вбачається з відповіді Другої державної нотаріальної контори від 13 квітня 2017 після смерті [PERSON] померлого [INFO] року, який на момент смерті мешкав за адресою: [ADDRESS], до нотаріальної контори в шести місячний строк з заявами про прийняття спадщини або про відмову від прийняття спадщини ніхто не звертався, спадкові справи не заводилися, свідоцтва про право на спадщину за не видавалися. Проаналізувавши наведене суду приходить до висновку, що [PERSON], [PERSON], [PERSON] після смерті [PERSON], померлого [INFO] прийняли спадщину, оскільки виконали вимоги ст. 549 ЦК України. Згідно зі ст.ст. 10, 11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. На підставі аналізу зібраних по справі доказів, суд вважає за необхідне позовні вимоги [PERSON], [PERSON], [PERSON] задовольнити в повному обсязі. Судові витрати судом з позивачів не стягуються, так як вони сплатили судовий збір в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved