Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-09 00:00:00

[PERSON]М звернулась до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою. Свої позовні вимоги мотивувала тим, що вона має у власності земельну ділянку, розміром 1,0593 га, призначену для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в урочищі «Зарубаний» на території [PERSON] сільської ради. Дана земельна ділянка належить позивачці на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно №12202773 від 04.11.2013 року. Відповідач по справі є сусідом, з яким вона перебуває в неприязних відносинах, відповідач постійно робить їй перешкоди у користуванні земельною ділянкою самовільно захопивши частину землі, що є дорогою загального користування та слугує підїздом до земельної ділянки позивачки. Таким чином він призводить до обмеження її прав на вільне користування власністю. Навесні цього року, відповідач самовільно захопив земельну ділянку, яка являється дорогою загального користування та посадив на даній частині дороги картоплю. Для вирішення даного питання, позивачка звернулася до Державної інспекції сільського господарства в Закарпатській області. Головним спеціалістом відділу оперативного контролю за дотриманням вимог земельного законодавства Державної інспекції сільського господарства в Закарпатській області було проведено перевірку законності дій [PERSON] та складено акт, згідно якого встановлено: що гр. [PERSON] самовільно зайняв земельну ділянку сільськогосподарського призначення, розміром 0,016 га в ур.«Зарубаний» - підїздну дорогу згідно картографічних матеріалів, здійснюючи на ній огородництво. Зазначена земельна ділянка відноситься до земель комунальної власності [PERSON] сільсьскої ради. Крім того, даним актом перевірки встановлено, що дана земельна ділянка слугує підїздом до її земельної ділянки, на яку вона має свідоцтво про право власності та яку не може в повній мірі використовувати для власних потреб так як відповідач робить їй перешкоди різними способами. На даний час дорогою проїхати неможливо так, як вона вся переорана, відповідач і далі створює перешкоди у користуванні даною дорогою загального користування і відповідно створює перешкоди у користуванню власністю позивачки так як іншої дороги, якою б можна було підїхати до земельної ділянки [PERSON] не існує і в неї немає іншого вибору, як звертатися до суду за захистом своїх порушуваних прав. Просить суд позов задоволити в повному обсязі. В судове засідання представник позивачки [PERSON] подав до суду заяву, згідно якої підтримав позовні вимоги та просив розглядати справу у його відсутності Відповідач та представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов не визнали, просили суд у задоволенні позову відмовити у повному обсязі, з підстав, зазначених у запереченні проти позову. Представник [PERSON] сільської ради в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, згідно якої просив розглядати справу у відсутності представника [PERSON] сільської ради. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. За вимогами ч.3 ст. 10 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оцінюючи докази по справи, суд приходить до висновку, що [PERSON] було порушено право у користуванні земельною ділянкою [PERSON] виходячи з наступного. Сторони не оскаржують факт користування частиною спірної земельної ділянки відповідачем та розмір цієї частини, що в силу ч.1 ст.61 ЦПК України суд приймає як встановленою та визнаною сторонами обставиною. Посилання представника відповідача на те, що акт обстеження земельної ділянки є неналежним доказом суд до уваги не приймає, оскільки відповідно до проведеного обстеження досліджена саме спірна земельна ділянка, встановлено наявність перешкод у користуванні власником його майном. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч.4 ст.373 ЦК України власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення. Відповідно до ст. 78 ЗК України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Згідно зі ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Outcome: approved