Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-05 00:00:00

[PERSON] подав до суду позов до головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області, прокуратури Івано-Франківської області про відшкодування 246,01 грн. шкоди, завданої їх незаконною бездіяльністю. Обґрунтовує позов тим, що слідчі судді Рогатинського районного суду Івано-Франківської області своїми ухвалами від 17.02.2017 та 21.02.2017 задовольнили його скарги на бездіяльність слідчого, прокурора і завдана йому шкода полягає у понесених ним витратах як заявника на проїзд для подання скарги (15.02.2017) та участі в розгляді скарг (16.02.2017, 17.02.2017, 20.02.2017, 21.02.2017) в розмірі 96,10 грн. та 150,00 грн. добових. Тому на підставі ст. 56 Конституції України, ст. 25 Закону України «Про звернення громадян», ст. 1176 ЦК України, ст. 130 КПК України відповідачі зобов'язані відшкодувати йому вищезазначену майнову шкоду. Позивач в судовому засіданні позов підтримав. Представник головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області в судове засідання не з'явився, про час та місце проведення судового розгляду був оповіщений належним чином. Представник прокуратури Івано-Франківської області в судовому засіданні позов заперечив. Обґрунтував заперечення тим, що шкода, завдана громадянинові незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю прокуратури відшкодовується тільки у випадках, встановлених положеннями ст. 1176 ЦК України і Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду». Право на відшкодування шкоди у [PERSON] не виникло, оскільки немає передбачених вищезазначеними законами підстав. Заслухавши пояснення присутніх учасників судового розгляду, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку про відмову в позові повністю з таких підстав. Так, згідно з ухвалою слідчого судді Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 17.02.2017 за скаргою [PERSON] скасовано постанову слідчого Ліхтаровича Т. О. від 23.03.2015 про відмову у визнанні [PERSON] потерпілим в кримінальному провадженні № 12015090210000069. Відповідно до ухвали слідчого Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 21.02.2017 за скаргою [PERSON] зобов'язано слідчого Романківа І. М. внести відомості про кримінальне правопорушення за заявою [PERSON] від 21.11.2016 до ЄРДР. Цими ж копіями ухвал слідчих суддів та копіями журналів судових засідання, довідкою вартості проїзду, підтверджується розмір витрат [PERSON] на проїзд в розмірі 96,1 грн. та дати подання скарги і участі в судових в судових засіданнях (15.02.2017, 16.02.2017, 17.02.2017, 20.02.2017, 21.02.2017). Частиною 1 ст. 1176 ЦК України передбачено спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, зокрема у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт. Відповідно до ч. 6 ст. 1176 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах. Такі загальні підстави передбачені ст. 1174 ЦК України, згідно з якою шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи. Для відшкодування шкоди за правилами ст. 1174 ЦК України необхідно довести: незаконність рішення, дії чи бездіяльності посадової або службової особи органу державної влади; наявність шкоди; причинний зв'язок між протиправною поведінкою та шкодою. Незаконність бездіяльності слідчих та прокурора суд встановив на підставі вищезазначених ухвал слідчих суддів. Наявність шкоди позивачем не доведена. Витрати [PERSON] на проїзд та добові є витратами пов'язаними з його участю в судових засіданнях в ході оскарження бездіяльності службових осіб відповідачів в кримінальному провадженні, які були понесенні ним добровільно, з власної ініціативи. Ці витрати за підставами виникнення, своїм змістом є тотожними процесуальним витратам потерпілого, цивільного позивача, свідка в кримінальному провадженні, пов'язаними із прибуттям до місця досудового розслідування або судового провадження. Витрати [PERSON] згідно з вищезазначеними ухвалами слідчих суддів не були визнані процесуальними і, відповідно, не відшкодовані в порядку кримінального судочинства, через його статус в кримінальному провадженні як заявника, а не, наприклад, потерпілого. Водночас ця обставина не означає, що його витрати на проїзд та добові є шкодою в розумінні ст. 1174 ЦК України. Посилання позивача на положення ст. 25 Закону України «Про звернення громадян» є необґрунтованим, оскільки цей закон не регулює відносини з розгляду скарг, заяв громадян, які подані відповідно до вимог ЦПК України чи КПК України. Зважаючи на вищенаведене, суд дійшов висновку, що майнові права позивача не були порушені відповідачами.

Outcome: dismissed