Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-21 00:00:00

[PERSON] у липні 2020 року звернувся до суду із заявою про визнання [PERSON] , народження [INFO] , недієздатним. Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що [PERSON] , [INFO] є його братом, який проживає разом з ним та його батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Вказує, що його брат є інвалідом ІІ групи з дитинства. Згідно висновку лікарської комісії Пирятинської центральної районної лікарні щодо необхідності постійного догляду за особою з інвалідністю, внаслідок психічного розладу, [PERSON] потребує постійного стороннього догляду через обмежене самообслуговування, обмеження здатності до спілкування, обмеження здатності контролювати свою поведінку. Внаслідок хронічного психічного захворювання він не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Визнання [PERSON] недієздатним потрібне для встановлення над ним опіки. Сторонній догляд за братом здійснювала їх матір, [PERSON] , яка померла [INFO] . Відповідно до рішення виконавчого комітету Пирятинської міської ради від 25.03.1992 року [PERSON] була призначена опікуном над її сином, [PERSON] , визнаного судом недієздатним внаслідок порушення психіки. Заявник зазначає, що на даний час доглядає за братом, забезпечує його усім необхідним та в разі визнання його недієздатним має намір бути його опікуном. Просить визнати [PERSON] недієздатним. У судовому засіданні заявник викладене у заяві підтримав, просив заяву задовольнити та визнати [PERSON] недієздатним. Представник заінтересованої особи - Пирятинська міська рада у судове засідання не з`явився, заінтересована особа надала листа, у якому просить розглянути справу у відсутність представника міської ради, заяву визнає. Суд уважає, що справа може бути розглянута у відсутність представника заінтересованої особи, оскільки його особисті пояснення у судовому засіданні не обов`язкові. Судом установлено такі факти: [PERSON] є братом [PERSON] по лінії матері [PERSON] , що підтверджується свідоцтвами про їх народження (а.с. 9,10). [PERSON] є інвалідом другої групи з дитинства внаслідок психічного розладу (а.с.11,12). Відповідно до рішення виконавчого комітету Пирятинської міської ради від 25.03.1992 року [PERSON] була призначена опікуном над її сином, [PERSON] , визнаного судом недієздатним внаслідок порушення психіки (а.с.14). 16 квітня 2020 року опікун [PERSON] - [PERSON] померла (а.с.15). Висновком амбулаторної судово-психіатричної експертизи підтверджується, що [PERSON] на даний час страждає на стійкий психічний розлад у вигляді вродженого недоумства рівня важкої розумової відсталості. Наявний у [PERSON] стійкий психічний розлад позбавляє його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а.с.30-34). Відповідно до ст. 39 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Згідно з приписами ч. 3 ст. 296 ЦПК України заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги. Відповідно до ч. 6 ст. 300 ЦПК України строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. За таких обставин, зібрані у справі докази вказують на наявність підстав для визнання [PERSON] недієздатним, тому заява [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved