Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-02 00:00:00

[PERSON], яка діяла в інтересах свого неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] народження, звернулась до суду з позовом про відшкодування майнової та моральної шкоди, зазначивши, що 22 листопада 2011р., приблизно в 11 год. 25 хвл., в 9-му класі Донецької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №86, скориставшись тимчасовою відсутністю вчителя, учень - відповідач [PERSON], [INFO], діючи умисно, з хуліганських збуджень, натягнув на голову її неповнолітньому сину [PERSON] - учневі цього ж класу, пластикове відро, а інший учень - відповідач [PERSON], [INFO] народження, в цей час, навмисно наніс удар книжкою по цьому натягнутому на голову її сина відру, внаслідок чого сину були спричинені тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку, розтягнення зв'язуючого апарату шиї, які виникли від дії тупих предметів, можливо, у вказаний строк та відносяться, як в сукупності, так і окремо, до легких тілесних ушкоджень, які потягли за собою короткочасний розлад здоров'я та потребують для свого лікування строк понад 6, але не більше 21 дня. Вищевказані ушкодження були підтверджені описом скарг та об'єктивного статусу лікарями в представлених медичних документах. Дані ушкодження мог8ли виникнути при вказаних неповнолітніми [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Яких-небудь захворювань у потерпілого, виявлених раніше до подій 22 листопада 2011р. і що призвели до вказаних тілесних ушкоджень, в представлених медичних документах не описано. Від вказаних тілесних ушкоджень сину стало погано, він втратив свідомість. Неповнолітні відповідачі [PERSON] та [PERSON] відтягли сина на перший поверх до умивальника та почали обливати його холодною водою, приводячи до свідомості. В той же день вона звернулася з сином до лікарні, де йому була надана медична допомога, а також звернулася з заявою в Кіровський РВ ДМУ ГУМВС України в Донецькій області про притягнення до кримінальної відповідальності відповідачів [PERSON] та [PERSON] за хуліганство. Постановою Кіровського РВ ДМУ ГУМВС України у Донецькій області від 23 листопада 2011р. було відмовлено в порушенні кримінальної справи відносно відповідачів [PERSON] та [PERSON] у зв'язку з відсутністю в їх діях складу кримінально-карного хуліганства. Однак, вищезазначена постанова прокуратурою Кіровського району м. Донецька від 12 червня 2012р. була скасована, а матеріали були направлені для додаткової перевірки. Постановою Кіровського РВ ДМУ ГУМВС України в Донецькій області від 22 червня 2012р. знову було відмовлено в порушенні кримінальної справи відносно відповідачів [PERSON] та [PERSON] у зв'язку з відсутністю в їх діях складу кримінально-карного хуліганства. Вищезазначена постанова нею знову була оскаржена та скасована, а матеріали були направлені на додаткову перевірку. Постановою Кіровського РВ ДМУ ГУМВС України в Донецькій області від 03 жовтня 2012р. знову було відмовлено в порушенні кримінальної справи відносно відповідачів [PERSON] та [PERSON] з тих же підстав. Таким чином, із-за спричинення тілесних ушкоджень її сину-неповнолітньому [PERSON] останній переніс значні фізичні та моральні страждання, дуже хвилювався, у нього погіршилося самопочуття. Тривалий час син погано себе почуває. Після отриманих тілесних ушкоджень син знаходився на лікуванні, на що були затрачені кошти. Відповідачі в добровільному порядку відмовляються відшкодовувати спричинену майнову та моральну шкоду. Просила постановити судове рішення, яким стягнути з відповідачів в відшкодування спричиненої ними майнової шкоди 1306 грн. 85 коп. та в відшкодування моральної шкоди, яку вона оцінює в 30 000грн., а також витрати на правову допомогу в розмірі 1000 грн. Позивач [PERSON] в судовому засіданні в повному обсязі підтримала свої позовні вимоги та суду надала пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві. Відповідач-неповнолітній [PERSON] та його законні представники [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнали та суду пояснили, що в учбовому 2011-2012 році відповідач - неповнолітній [PERSON] навчався в 9-му класі Донецької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 86. 22 листопада 2011р., приблизно об 11 год. 30 хвл., вчитель з художньої культури тимчасово вийшов з класу, а після того, як вони виконали завдання на уроці, то почали грати з однокласниками. Він почергово надівав відро на голову всім однокласникам, які грали з ним, а інший учень-відповідач [PERSON] також почергово бив книжкою по відрі. Одним з таких учнів, якому на голову надівали відро та били по ньому книжкою, був [PERSON] В цей же день йому стало відомо, що мати учня [PERSON] - позивач [PERSON] звернулася з заявою до Кіровського РВ ДМУ ГУМВС України в Донецькій області, а також в прокуратуру Кіровського району м. Донецька про порушення відносно нього та відповідача [PERSON] кримінальної справи за хуліганство. Після проведеної перевірки було відмовлено в порушенні кримінальної справи за відсутністю у їх діях кримінально-карного хуліганства. Вважають, що позовні вимоги [PERSON] в частині відшкодування моральної шкоди в сумі 30 000 грн. та матеріальної шкоди в розмірі 1306, 86 грн. є безпідставними, не обґрунтованими та не підлягають задоволенню, оскільки сам учень [PERSON] також приймав участь в цій забаві і після її закінчення почував себе добре, нікому на своє самопочуття не скаржився. Позивач [PERSON] не надала суду ніяких доказів, що потерпілому необхідно проходити курс лікування та приймати вказані медичні препарати, а також того, що придбані ліки необхідно вживати у зв'язку з пошкодженням здоров'я внаслідок дитячої забави. Вважають, що позивач [PERSON] придбала ліки не за призначенням лікаря. Крім того, позивачка не надала суду доказів, що її сину була спричинена моральна шкода, а також того, що останній переніс фізичні страждання або фізичну біль. Крім того, позивач [PERSON] просила стягнути на її користь витрати на правову допомогу в розмірі 1000 грн., надавши довідку, видану завідуючою ЮК Кіровського району м. Донецька , однак вищезазначена довідка не містить доказів, які підтверджують факт понесених витрат в сумі 1000 грн., оскільки довідка не є платіжною квитанцією або фіскальним чеком. Крім того, в довідці не вказано який саме об'єм юридичних послуг було надано позивачу та скільки часу було затрачено на надання цих правових послуг. Просили [PERSON] в задоволені позовних вимог відмовити в повному обсязі. Відповідач - неповнолітній [PERSON] та його законні представники: [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнали та суду пояснили, що 21 листопада 2011р., в класі, в період тимчасової відсутності вчителя на уроці, учень 9-го класу загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 86 м. Донецька-неповнолітній [PERSON] також добровільно приймав участь в забаві по вдяганню пластикового відра на голову учнями їхнього класу. При цьому відповідач [PERSON] почергово надівав пластикове відро на голову всім однокласникам, які грали з ним, а він - відповідач [PERSON] також почергово бив книжкою по відрі. Одним з таких учнів, якому за таких обставин на голову надівали відро та били по ньому книжкою, був [PERSON] Після закінчення гри з боку [PERSON] ніяких скарг на стан здоров'я або на протиправну поведінку з боку інших учнів класу, в тому числі - і відповідачів, не було. На думку відповідачів, всі доводи, вказані [PERSON] в позовній заяві, є надуманими, безпідставними і не підтвердженими належними та допустимими доказами по справі. За таких умов вимоги позивача [PERSON] є тільки її бажанням поправити свій матеріальний стан. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в присутності класного керівника принесли свої вибачення перед позивачем [PERSON] за вчинене, на що остання відповіла, що все одно їх посадить, а коли вони ходили додому до позивача, щоб принести вибачення, то їм ніхто не відчинив двері. Вважають, що немає причинного зв'язку між забавою та наслідками, а також ліками, на позивачем надані фіскальні чеки, так як внаслідок даної забави не могли настати такі тілесні ушкодження, які вказані в акті СМЕ. Крім того, позивач [PERSON] не надала суду ніяких доказів на підтвердження спричинення моральної шкоди. Також вважають, що моральна шкода підлягає стягненню тільки на користь потерпілого, а не всій його родині. Крім того, позивач [PERSON] просить стягнути на її користь витрати на правову допомогу в розмірі 1000 грн., надавши довідку, видану завідуючою ЮК Кіровського району м. Донецька, однак вищезазначена довідка, на думку відповідачів, не містить доказів, які підтверджують факт понесених витрат в сумі 1000 грн., оскільки довідка не є платіжною квитанцією або фіскальним чеком. В довідці не вказано, який саме об'єм послуг та скільки часу було затрачено на надання правових послуг. Крім того, відповідач [PERSON] є багатодітною матір'ю, не має місця роботи та доходу, а неповнолітній [PERSON] також не працює. Батько неповнолітнього відповідача [PERSON] - відповідач [PERSON] також не працює так як був скорочений з роботи 07 травня 2013 р. Просили [PERSON] в задоволені позовних вимог, як безпідставних та необґрунтованих, відмовити у повному обсязі. Представник відповідача - відділу освіти Кіровської районної у м. Донецьку ради за довіреністю - Черняков В.А. позов не визнав та суду пояснив, що ніякими діями чи бездіяльністю відповідача неповнолітньому сину позивача [PERSON] - [PERSON] не було спричинено майнової чи моральної шкоди. Просив [PERSON] в задоволені позовних вимог, як безпідставних та необґрунтованих, відмовити у повному обсязі. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: -у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодження здоров'я; -у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів сім'ї чи близьких родичів; -у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми іншим майно або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого, або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Як вбачається зі ст.ст. 33, 34 ЦК України неповнолітня особа особисто несе відповідальність за шкоду, завдану нею іншій особі, відповідно до статті 1179 цього Кодексу. Повну цивільну дієздатність має фізична особа, яка досягла вісімнадцяти років (повноліття). Відповідно до вимог ст.ст.1166-1168 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала,за наявності її вини. Моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Згідно зі ст.ст.1179, 1182 ЦК України, неповнолітня особа (у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років) відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах. Уразі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, ця шкода відшкодовується в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі її батьками (усиновлювачами) або піклувальниками, якщо вони не доведуть, що шкоди було завдано не з їхньої вини. Якщо неповнолітня особа перебувала у закладі, який за законом здійснює щодо неї функції піклування, цей заклад зобов'язаний відшкодувати шкоду у частці, якої не вистачає, або в повному обсязі, якщо він не доведе, що шкоди було завдано не з його вини. Шкода, завдана спільними діями кількох неповнолітніх осіб, відшкодовується ними у частці, яка визначається за домовленістю між ними або за рішенням суду. В судовому засіданні встановлено, що 22 листопада 2011р., приблизно в 11 год. 25 хвл., в 9-му класі Донецької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №86, скориставшись тимчасовою відсутністю вчителя, учень - відповідач [PERSON], [INFO], діючи умисно, натягнув на голову неповнолітньому сину позивача [PERSON] - [PERSON] - учневі цього ж класу, пластикове відро, а інший учень - відповідач [PERSON], [INFO] народження, навмисно наніс удар книжкою по відру, натягнутому на голову неповнолітнього сина позивача [PERSON], внаслідок чого неповнолітньому [PERSON] були спричинені тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку, розтягнення зв'язуючого апарату шиї, які виникли від дії тупих предметів, можливо, у вказаний строк та відносяться, як в сукупності, так і окремо, до легких тілесних ушкоджень, які потягли за собою короткочасний розлад здоров'я та потребують для свого лікування строк понад 6, але не більше 21 дня. Вищевказані ушкодження були підтверджені описом скарг та об'єктивного статусу лікарями в представлених медичних документах. Дані ушкодження мог8ли виникнути при вказаних неповнолітніми [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Яких-небудь захворювань у потерпілого, виявлених раніше до подій 22 листопада 2011р. і що призвели до вказаних тілесних ушкоджень, в представлених медичних документах не описано. Від вказаних тілесних ушкоджень неповнолітньому сину позивачу [PERSON] стало погано, він втратив свідомість. Неповнолітні відповідачі [PERSON] та [PERSON] відтягли неповнолітнього [PERSON] на перший поверх до умивальника та почали обливати його холодною водою, приводячи до свідомості. Наявність у неповнолітнього [PERSON] вказаних тілесних ушкоджень, отриманих при описаних ним обставинах, підтверджується лікарськими записами в копії його амбулаторної карточки, а також висновками судово-медичної експертизи №1058 від 16.09.2013р. (а.с.14- 23, 90-94) В той же день позивач [PERSON] звернулася зі своїм неповнолітнім сином [PERSON] до лікарні, де неповнолітньому була надана медична допомога, а також звернулася з заявою в Кіровський РВ ДМУ ГУМВС України в Донецькій області про притягнення до кримінальної відповідальності відповідачів [PERSON] та [PERSON] за хуліганство. Постановою Кіровського РВ ДМУ ГУМВС України у Донецькій області від 23 листопада 2011р. було відмовлено в порушенні кримінальної справи відносно відповідачів [PERSON] та [PERSON] у зв'язку з відсутністю в їх діях складу кримінально-карного хуліганства. Вказана постанова неодноразово скасовувалась прокуратурою, а матеріали повертались в міліцію для проведення додаткової перевірки. В черговий раз постановою Кіровського РВ ДМУ ГУМВС України в Донецькій області від 03 жовтня 2012р. знову було відмовлено в порушенні кримінальної справи відносно відповідачів [PERSON] та [PERSON] з тих же підстав. (а.с.172-174) Після отриманих за вказаних обставинах тілесних ушкоджень неповнолітній син позивача [PERSON] - [PERSON] знаходився на лікуванні, на що були затрачені кошти. Відповідачі в добровільному порядку відмовляються відшкодовувати спричинену майнову та моральну шкоду. Як вбачається з копій наданих позивачем в підтвердження заявлених позовних вимог фіскальних чеків, на лікування неповнолітнього потерпілого [PERSON] було затрачено 1306,86 грн. (а.с.24-32) З огляду на наведене, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON], яка діє в інтересах свого неповнолітнього сина [PERSON], в частині стягнення з відповідача майнової шкоди знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, але позивачем [PERSON] помилково тричі було враховано фіскальний чек на суму 15грн.60 коп., а тому суд вважає за необхідне зменшити загальну суму відшкодування майнової шкоди на 31грн. 20 коп., залишивши до відшкодування 1275грн.66 коп. Внаслідок вищевказаних протиправних дій відповідачів [PERSON] та [PERSON] неповнолітній [PERSON] позивач отримав тілесні ушкодження та перебував на амбулаторному лікуванні. Цими протиправними діями відповідачів [PERSON] та [PERSON] неповнолітньому [PERSON] було спричинено і моральну шкоду, оскільки із-за спричинення тілесних ушкоджень він переніс значні фізичні та моральні страждання, дуже хвилювався, у нього погіршилося самопочуття, тривалий час він почуває себе погано. Позивачем [PERSON], яка діяла в інтересах свого неповнолітнього сина [PERSON], заявлені позовні вимоги про стягнення з відповідачів в відшкодування моральної шкоди 30000 гривень, так як через тілесні ушкодження, спричинені її неповнолітньому сину - [PERSON] відповідачами [PERSON] та [PERSON], він переніс значні фізичні та душевні страждання, що потягло за собою значні зміни у ритмі та способі його життя, він був змушений перейти для продовження навчання до іншої шкоди, тривалий час син через отримані травми почуває себе негативно. Відповідно до роз'яснень, викладених у п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995р. №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві фізичних і моральних страждань, з урахуваннями у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховуються характер і тривалість страждань, стан здоров'я потерпілого, наслідки тілесних ушкоджень, істотних вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. З огляду на наведене, з урахуванням конкретних обставин по справі, суд вважає позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення з відповідачів в відшкодування спричиненої протиправними діями моральної шкоди на суму 30000грн. необгрунтовано завищеними і розмір відшкодування моральної шкоди, спричиненої неповнолітньому [PERSON] протиправними діями відповідачів, необхідно зменшити до 4 000 грн. Крім того суд вважає необхідним стягнути з відповідачів на користь позивача [PERSON] понесені нею та документально підтверджені витрати на правову допомогу в сумі 1000 грн., оскільки з матеріалів справи вбачається, що правова допомога з представництва інтересів позивача [PERSON] в судових засіданнях на протязі всього тривалого часу розгляду справи надавалась адвокатом [PERSON], який регулярно був присутнім в судових засіданнях, представляв інтереси позивача [PERSON] та надавав їй кваліфіковану юридичну допомогу. Крім того, факт сплати вказаної суми за надання юридичної допомоги підтверджується також наданою суду відповідною квитанцією. Суд вважає за необхідне відмовити позивачу [PERSON] в задоволенні позовних вимог щодо стягнення майнової та моральної шкоди з батьків відповідача [PERSON] - відповідачів [PERSON] та [PERSON], так як на час ухвалення судового рішення їх син - відповідач [PERSON] досяг повноліття і, в відповідності до ст. 34 ЦК України, набув повної цивільної дієздатності, а тому за скоєне повинен сам відповідати в цивільному порядку. Крім того, в судовому засіданні позивач [PERSON] не надала суду допустимих та достовірних доказів щодо наявності вини в спричиненні її неповнолітньому сину [PERSON] майнової чи моральної шкоди будь-якими діями чи бездіяльністю відповідача - відділу освіти Кіровської районної у м. Донецьку ради. Не було встановлено таких обставин і в судовому засіданні. З огляду на наведене суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON], яка діяла в інтересах свого неповнолітнього сина [PERSON], щодо стягнення з відповідача - відділу освіти Кіровської районної у м. Донецьку ради майнової та моральної шкоди. Доводи відповідачів, які стверджували в судовому засіданні, що з їх боку не було ніяких протиправних дій щодо неповнолітнього [PERSON] і що вони не спричиняли йому будь-якої майнової чи моральної шкоди, а все те, що сталося, було не більше, як дитячі пустощі, суд визнає безпідставними, такими, що не відповідають обставинам справи, встановленим у судовому засіданні та суперечать дослідженим судом у судовому засіданні об'єктивним доказам по справі у їх сукупності. На підставі викладеного суд не приймає ці доводи відповідачів в якості об'єктивних та допустимих доказів по справі. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягуєтиься з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного суд вважає за необхідне стягнути в солідарному порядку з [PERSON], [INFO] народження, [PERSON], [INFO] народження, [PERSON], [PERSON] в дохід держави судовий збір в сумі 243грн. 60 коп.

Outcome: partial