Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-09 00:00:00

\~ \~ \~ \~[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON], в якому просить визнати в порядку спадкування за заповітом її право власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства згідно з Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯД №285392, як на спадкове майно померлої [PERSON], яка померла 06 травня 2017 року. Мотивує свій позов тим, що вказане вище майно посвідчила їй заповітом [PERSON] Остання померла 06 травня 2017 року. Враховуючи, що після її смерті позивач прийняла спадщину, є спадкоємцем за заповітом, просить поданий позов задовольнити. Відповідач, [PERSON], в заяві до суду просить розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги визнає повністю. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 1235 ЦК України надається право заповідачу на призначення спадкоємців. З заповіту, складеного [PERSON] 04 грудня 2008 року, який було посвідчено секретарем виконавчого комітету Скірченської сільської ради Горохівського району Волинської області та зареєстровано в реєстрі за №22 видно, що вона належну їй земельну частку відповідно до сертифікату серії ВЛ №0142231 на право на земельну частку (пай) на підставі до свідоцтва про право на спадщину ВМА №036981 від 30 жовтня 2008 року, заповіла [PERSON] Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 30 жовтня 2008 року, яке видане державним нотаріусом та зареєстроване в реєстрі за №2-645, стверджується, що [PERSON] успадкувала після смерті [PERSON] сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВЛ №0142231. Довідкою ГУ Держгеокадастру у Волинській області №31-3-0.191-441/105-18 від 27 лютого 2018 року стверджується, що на заміну сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВЛ №0142231, який було успадковано [PERSON], видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД №285392, який зареєстрований 08 липня 2009 року. Згідно з свідоцтвом про смерть, [PERSON] померла 06 травня 2017 року. Постановою державного нотаріуса від 23 лютого 2018 року у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на імя [PERSON] після смерті [PERSON] було відмовлено. Довідкою Скірченської сільської ради Горохівського району Волинської області від 05 вересня 2018 року №359 стверджується, що заповіт від імені [PERSON] посвідчувався 17 грудня 2008 року під №23. Заповіт не змінено і не скасовано. Після смерті [PERSON] спадкоємцями за законом є [PERSON]М, за заповітом [PERSON] Остання прийняла спадщину шляхом подання заяви в нотаріальну контору. Згідно з Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯД №285392, [PERSON] належала земельна ділянка відповідних розмірів. З спадкової справи після померлої [PERSON] видно, що від імені [PERSON] до нотаріальної контори надходила відповідна заява про прийняття спадщини. Судом встановлено, що [PERSON] після померлої [PERSON] прийняла спадщину, є її спадкоємцем за заповітом. Інші спадкоємці з заявами не зверталися. А тому суд вважає, що слід визнати в порядку спадкування за заповітом право власності [PERSON] на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства згідно з Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯД №285392, як на спадкове майно померлої [PERSON], яка померла 06 травня 2017 року. Позивач в письмовій заяві до суду від стягнення судових витрат з відповідача відмовився.

Outcome: approved