Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-13 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулись до суду із позовом до [PERSON] про визначення способу участі у вихованні онуки [PERSON] та усунення перешкод у спілкуванні з останньою. В обґрунтування заявленого позову вказують, що являються дідом та бабою неповнолітньої онуки [PERSON], [INFO]. Їх син [PERSON] та відповідно батько неповнолітньої [PERSON] постійно проживає за межами території України, онука проживає разом із своєю матір'ю [PERSON] в м. Золочеві Львівської області. Вони бажають приймати участь у вихованні та спілкуванні із [PERSON], однак відповідач чинить цьому перешкоди, під різними надуманими приводами не надає їм можливості безперешкодно бачитись з онукою. Просять визначити способи їх участі у вихованні онуки, як спілкування та спільний відпочинок два рази в місяць, протягом вихідних днів підряд - суботи та неділі, з 18.00 год. п'ятниці по 21.00 год. неділі з відвідуванням їх місця проживання, а також зобов'язати [PERSON] не чинити їм перешкод в спілкуванні та спільному відпочинку з онукою [PERSON] В судовому засіданні позивачі та їх представник позовні вимоги підтримали, надали пояснення аналогічні доводам позовної заяви. Додатково вказали, що протягом останнього часу у них склались неприязні відносини з відповідачем. Остання не надає їм можливості належним чином бачитись та спілкуватись із онукою. Домовитись із нею про зустріч є практично не можливим, а навіть, якщо зустрічі із онукою відбуваються, то лише протягом короткого періоду часу в коридорі або під будинком за місцем проживання відповідача та онуки. Вказана ситуація зумовлена напруженими стосунками, що склались між їхнім сином та відповідачем. Протягом останніх восьми років їх син працює на території Російської Федерації, шлюб між ним та відповідачем розірвано. На даний час між їх сином та [PERSON] тривають спори з приводу позбавлення останнього батьківських прав, що стало однією з причин створення їм перешкод у спілкуванні з онукою, яку вони тепер практично не бачать. З метою врегулювання вказаних відносин та в зв'язку з неможливістю вирішити дане питання в позасудовому порядку, змушені звернутись до суду за захистом своїх прав. Відповідач та її представник проти позову заперечили, просять в задоволенні такого відмовити. Звертають увагу, що позивачами не доведено факту створення їм перешкод у спілкуванні із онукою, з даного приводу до органу опіки і піклування позивачі не звертались, вказане питання не було предметом розгляду відповідної комісії. Додатково відповідач зазначила, що син позивачів впродовж тривалого часу проживає за межами території України, жодної участі у спілкуванні та вихованні доньки не бере. З огляду на вказане вона звернулась до суду із позовом про позбавлення його батьківських прав. Станом на даний час у неї є інша сім'я та ще двоє малолітніх дітей. З приводу спілкування позивачів з онукою вона не заперечує, однак вказує, що таке спілкування повинно відбуватись виключно у її присутності та/або її матері чи теперішнього чоловіка. За умови попереднього погодження зустрічей, наявності у неї та неповнолітньої [PERSON] вільного часу, позивачі можуть відвідувати та спілкуватись із онукою. Зазначає, що побачення позивачів із [PERSON] можуть негативно впливати на останню, оскільки під час таких зустрічей, позивачі матимуть можливість забезпечити спілкування її доньки з колишнім чоловіком, чого б вона не бажала. Представник служби у справах дітей Золочівської районної державної адміністрації Львівської області проти задоволення позову не заперечив, у вирішенні питання покликається на розсуд суду. Вказує, що питання участі баби і діда у спілкуванні з онуками не входить до їх компетенції. Орган у справах дітей вирішує дані питання лише щодо батьків, а не інших родичів та близьких. Заслухавши пояснення позивачів, відповідача та їх представників, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані сторонами докази в їх сукупності, судом встановлено наступне. Позивачі у справі являються батьками [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER]. Як вбачається із копії дубліката свідоцтва про народження серії [NUMBER], [PERSON] народилась [INFO], її батьками є [PERSON] та [PERSON] Жодних доказів цього не представлено, однак з пояснень сторін судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який в подальшому розірвали. Після розірвання шлюбу [PERSON] одружилась вдруге, внаслідок чого її прізвище змінено на [PERSON]. Сторони не заперечили, що батько неповнолітньої [PERSON] - [PERSON] з 2009 року постійно проживає на території Російської Федерації, де вдруге одружився. Виключно з пояснень сторін, судом встановлено, що неповнолітня [PERSON] проживає та зареєстрована разом із відповідачем у м. Золочеві Львівської області, навчається у 5-му класі загальноосвітньої школи. Протягом часу відсутності батька неповнолітньої [PERSON] позивачі мали можливість бачитись із онукою, такі побачення відбувались в присутності [PERSON], за місцем проживання дитини. Лише одного разу позивач [PERSON] мала можливість спілкуватись із онукою без присутності відповідача за місцем свого проживання. Щодо решти побачень сторони надали суперечливі пояснення, зокрема, позивачі вказали, що такі побачення хоч і мали місце, однак обмежувались відповідачем у часі, здебільшого відбувались у коридорі за місцем проживання дитини, позивачі не мали можливості поспілкуватись із онукою, погратись із нею, відвідати з дитиною різні культурні чи освітні заходи, брати належну участь у проведенні її дозвілля. Натомість, відповідач у своїх поясненнях ствердила, що жодних перешкод у спілкуванні із дитиною не створює та створювати не має наміру, при першій можливості та бажанні позивачів надає їм час для побачень із дитиною. Не заперечила, що усі зустрічі відбувались лише у її присутності та за місцем проживання дитини. Не бажає, щоб спілкування позивачів із донькою відбувалось у її відсутності. На підтвердження своїх пояснень, жодною стороною належних доказів не представлено. В матеріалах справи наявний лише акт обстеження житлово-побутових умов позивачів, з якого вбачається, що умови проживання позивачів є задовільними та дозволяють проводити зустрічі із дитиною. На психіатричному чи наркологічному обліках позивачі не перебувають, що підтверджується відповідними довідками. Окрім цього, в матеріалах справи наявна одна фотокартка, де зображено позивача [PERSON] та неповнолітню [PERSON] Свідки в судовому засіданні не допитувались, оскільки жодна із сторін з такими клопотаннями до суду не зверталась. Думка неповнолітньої [PERSON] щодо її спілкування із позивачами в судовому засіданні не з'ясовувалась, питання з даного приводу сторонами не ставилось. Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення позову, суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 8, 9, 10 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Згідно вимог ст. 257 СК України, баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення. Відповідно до ст. 263 СК України, спір щодо участі баби, діда, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 цього Кодексу. За змістом ст. 159 СК України, суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоров'я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. Згідно приписів ст. 19 СК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, особа має право на попереднє звернення за захистом своїх сімейних прав та інтересів до органу опіки та піклування. Звернення за захистом до органу опіки та піклування не позбавляє особу права на звернення до суду.При розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Таким чином, чинним законодавством України, з однієї сторони, закріплено право позивачів [PERSON] та [PERSON], як баби та діда, на спілкування зі своєю онукою та право брати участь у її вихованні, а з другої сторони передбачено обов'язок батьків або інших осіб, з якими проживає дитина не чинити перешкоди у здійсненні бабою чи дідом прав щодо виховання внуків та правовий механізм захисту цього права у випадку його порушення у судовому порядку. Законодавством передбачено право особи, а не її обов'язок на попереднє звернення за захистом своїх сімейних прав та інтересів до органу опіки та піклування, а тому доводи представника відповідача про безпідставність позову з огляду на те, що позивачі попередньо до органу опіки і піклування для вирішення спору не звертались, судом до уваги не беруться. Окрім цього, судом визнаються безпідставними заперечення відповідача та її представника про те, що позивачам не чиняться перешкоди у реалізації права на виховання та спілкування з онукою, а останніми не доведено факту наявності таких перешкод, оскільки [PERSON] позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] не визнаються, проти задоволення позову відповідач заперечує, домовленості між сторонами з питання участі діда та баби у вихованні онуки [PERSON] не досягнуто, навіть під час судового розгляду спору, хоча судом надавалась можливість сторонам вирішити спір у позасудовому порядку. Суд вважає, що позбавлення позивачів права щодо їх участі у спілкуванні та вихованні онуки може позбавити дитину родинних зв'язків з такими, любові та турботи з їх боку. Право позивачів на участь у вихованні та спілкуванні з онукою гарантується законодавством, а тому такі не повинні доводити його виникнення чи наявність будь-якими іншими засобами доказування. Доказів неможливості реалізації позивачами їх права, передбаченого ст. 257 СК України, відповідачем не надано, як і доказів того, що позивачі, спілкуючись з онукою, діють всупереч її інтересам. Суд враховує, що неповнолітня [PERSON] досягла десятирічного віку, жодними розладами чи вадами розвитку не страждає, особливого догляду зі сторони матері чи інших осіб не потребує, а тому перешкод у спілкуванні позивачів з нею окремо від матері, шляхом систематичних побачень та спільного відпочинку, не вбачається. Доказів неможливості спілкування позивачів з [PERSON] протягом вихідних днів, зокрема, що таке спілкування може мати вплив на навчальний процес та/або участь дитини в інших виховних, розвиваючих та позашкільних заходах відповідачем не представлено, в матеріалах справи такі відсутні. Водночас, суд враховує, що раніше дитина з позивачами тривалого періоду часу не проводила, за їх місцем проживання жодного разу не ночувала. Така раптова зміна звичного для дитини режиму, як відлучення з місця постійного проживання та ночівля у своїх баби з дідом протягом двох разів на місяць впродовж двох вихідних днів підряд, може мати негативний вплив на ритм життя та побут неповнолітньої дитини. За переконанням суду, вимоги щодо ночівлі неповнолітньої [PERSON] у позивачів є передчасними. З врахуванням вищенаведеного, суд вважає, що необхідно визначити позивачам спосіб участі у вихованні онуки [PERSON] шляхом надання їм можливості безперешкодно бачитись, спілкуватись та спільно проводити час з онукою [PERSON] кожної першої суботи календарного місяця в період з 10 години 00 хвилин до 18 години 00 хвилин та кожної третьої неділі календарного місяця в період з 10 години 00 хвилин до 18 години 00 хвилин, поза межами місця постійного проживання неповнолітньої [PERSON] На погляд суду, при даному способі участі позивачів у вихованні онуки буде дотриманий розумний баланс на участь у її вихованні між позивачами та іншими членами сім'ї, яким таке право теж надано. При цьому, суд звертає увагу сторін, що встановлення вищевказаного способу участі позивачів у вихованні та спілкуванні з онукою не перешкоджає їм у подальшому ставити питання про збільшення чи відповідно зменшення часу спілкування. Суд наголошує сторонам, що не зважаючи на встановлений спосіб участі позивачів у вихованні та спілкуванні з онукою, вони не позбавлені можливості самостійно, за взаємною згодою та у позасудовому порядку, визначати додаткові способи участі позивачів у вихованні та спілкуванні з онукою, а також збільшувати встановлений судом час спілкування. В силу вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь позивачів понесені ними витрати по сплаті судового збору.

Outcome: partial