Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-18 00:00:00

[PERSON] , який мешкає за адресою: [ADDRESS] , звернувся до суду з позовом до [PERSON] , який мешкає за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] , який мешкає за адресою: [ADDRESS] , про: - стягнення з [PERSON] та [PERSON] заборгованості за договором позики від 29 березня 2017 року, який посвідчений Посвятенком Ю.Д., приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу та зареєстрованим в реєстрі за №847 у розмірі 727677,20 гривень, - стягнення з [PERSON] заборгованості за договором позики від 29 березня 2017 року, який посвідчений Посвятенком Ю.Д., приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу та зареєстрованим в реєстрі за №847, нарахованої пені у розмірі 9066,76 гривень, - стягнення з [PERSON] заборгованості за договором позики від 29 березня 2017 року, який посвідчений Посвятенком Ю.Д., приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу та зареєстрованим в реєстрі за №847, нарахованих процентів річних від простроченої суми у розмірі 7174,09 гривень за прострочення виконання грошового зобов`язання. 16.11.2018 року до суду надійшла заява позивача, в якій він змінив положення абз. 33 позову та, зокрема, просив суд стягнути солідарно з відповідачів суму боргу 727677,20 грн. та окремо з [PERSON] нараховану суму пені у розмірі 9066,76 грн. за прострочення виконання грошового зобов`язання та процентів річних від простроченої суми у розмірі 7174,09 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між [PERSON] та [PERSON] 29 березня 2017 року був укладений договір безпроцентної позики, за умовами якого [PERSON] отримав суму позики у розмірі 739987,34 гривень, що на дату укладення договору становило 27285 доларів США, зі строком повернення 01 листопада 2017 року. До теперішнього часу борг [PERSON] не повернув. У забезпечення виконання грошового зобов`язання за договором позики від 29 березня 2017 року, 31 березня 2017 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір поруки, за яким поручитель відповідає перед кредитором за виконання обов`язків за договором позики у повному обсязі усіх існуючих та майбутніх грошових зобов`язань, включаючи сплату штрафів, пені та інших платежів. Поручитель також відмовився виконати грошове зобов`язання, що і стало приводом для звернення до суду. Ухвалою судді Приморського районного суду м. Одеси Єршової Л.С. від 15.01.2018 року позовну заяву [PERSON] прийнято до провадження та призначено розгляд справи в загальному позовному провадженні. У судовому засіданні 11 лютого 2019 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду. Представник позивача був присутній у підготовчому судовому засідання, у судове засідання не з`явився, у письмовій заяві, поданій до суду, підтримав позов та просив слухати справу за його відсутністю. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачі у судове засідання не з`явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Доказів поважності причин неявки до суду не надали. У зв`язку з неявкою відповідачів та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачами відзиву на позов, за наявності згоди представника позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи згідно з ст.ст.280-281 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи, між [PERSON] та [PERSON] 29 березня 2017 року був укладений договір безпроцентної позики, за умовами якого [PERSON] отримав суму позики у розмірі 739987,34 гривень, що на дату укладення договору становило 27285 доларів США, зі строком повернення 01 листопада 2017 року. Зазначений договір посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Посвятенком Ю.Д., зареєстрований в реєстрі за №847. Позивач стверджує, що станом на час розгляду справи судом, борг за договором позики не повернуто. У забезпечення виконання грошового зобов`язання за договором позики від 29 березня 2017 року, 31 березня 2017 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір поруки, предметом якого (з урахуванням внесених змін, а.с. 96) є надання поруки поручителем перед кредитором за виконання боржником своїх обов`язків за договором позики, згідно якого кредитор сплатив на користь боржника грошові кошти в розмірі 27285,00 доларів США, а боржник прийняв на себе зобов`язання повернути грошові кошти згідно умов вказаного договору. За вказаним договором поруки поручитель відповідає перед кредитором за виконання обов`язків за договором позики у повному обсязі усіх існуючих та майбутніх грошових зобов`язань, включаючи сплату штрафів, пені та інших платежів. Позивач направляв на адресу [PERSON] вимогу про виконання умов договору поруки, яку останній отримав 01.12.2017 року, проте не виконав. Згідно з ст. 1047 ЦК України договір позики укладається в письмовій формі. В підтвердження укладення договору позики та його умов може бути надана розписка чи інший документ, що засвідчує передачу йому займодавцем певної грошової суми. За змістом ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Розписка, підписана відповідачем, є документом, що стверджує укладення договору. Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого само роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, що прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за коже день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). Відповідно до статей 525, 526, 530, 629 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору у встановлені строки; одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається; договір є обов`язковим для виконання сторонами. Оскільки договором позики не був встановлений розмір відсотків, а боржник прострочив виконання грошового зобовязання, не повернувши у встановлений у договорі строк борг, він повинен сплатити позивачу суму боргу з урахуванням 3% річних від простроченої суми, а також пеню за несвоєчасно виконане грошове зобов`язання. Згідно з частиною першою статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Відповідно до частин першої та другої статті 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно з ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином судом встановлено, що відповідач ухиляється від виконання грошового зобов`язання та не повертає позивачу борг, а відповідачі не спростували розрахунок заборгованості, наданий позивачем, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, сума судового збору у розмірі 7439,19 грн., підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача.

Outcome: approved