Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-30 00:00:00

[PERSON], яка діє як законний представник в інтересах малолітньої доньки [PERSON], звернулася до суду з позовом до КС «Злагода про стягнення коштів за договором про залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок. Позов мотивовано тим, що [PERSON] - баба малолітньої доньки позивача [PERSON], була членом Кредитної спілки «Злагода». 07.10.2014 р. між [PERSON] та КС «Злагода» було укладено договір № 3753дВ про залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок, згідно якого [PERSON] було внесено на депозит 18640,00 грн. строком до 07.11.2015 р., з процентною ставкою 28,5 % річних. 20.04.2015р. [PERSON] померла. Після її смерті залишилась спадщина, якою вона розпорядилась при житті. Так, 21.01.2015р. Третьою вінницькою державною нотаріальною конторою за реєстром № 1-225 був посвідчений заповіт, яким [PERSON] заповіла малолітній доньці позивача [PERSON] своє майно, в тому числі, грошовий вклад з належними відсотками та компенсаціями, що зберігається в КС «Злагода» на депозитному рахунку 3753дВ, відкритому 17.10.2014 року, в сумі 18 640, 00 грн., належного померлій на підставі повідомлення КС «Злагода» від 21.05.2015 року за № 2/531. 27.10.2015р. приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу [PERSON] [PERSON] було видане Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на майно померлої баби, в тому числі, і на зазначені кошти в КС «Злагода». 26.06.2015р. був проведений акт звірки розрахунку за депозитним договором, яким встановлено та погоджено, що заборгованість відповідача перед позивачем за договором № 3753дВ від 07.10.2014 року складає 19906,11 грн., з яких: 18640,00 грн. - основна сума, 1266,11 грн. - відсотки. Однак, після фіксації суми боргу актом звірки від 26.06.2015 року, відсотки відповідач не нараховує, тому дія договору припинена за взаємною згодою сторін, і сума борту з відсотками має бути повернена вкладникові. З огляду на закінчення строку дії договору, 29.02.2016р. позивач звернулася до відповідача з вимогою повернути її донці успадковані нею кошти, внесені [PERSON] на депозитний рахунок за договором строкового внеску, проте отримала усну відмову відповідача та рекомендацію звернутись в суд, в силу чого позивач звернулася до суду з вказаним позовом. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, хоча про час, дату та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Разом з тим, 31.03.2016 року [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просила суд розгляд даної справи провести у її відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач письмового відзиву на позовну заяву не надав, повноважного представника в судове засідання не направив, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи. В судові засідання призначені на 17.03.2016р. та на 31.03.2016р. представник відповідача не зявився, конверти з повістками про виклик в судове засідання повернулися на адресу суду з відміткою відділення поштового звязку «за закінченням терміну зберігання», що розцінюється судом, як належне повідомлення особи про дату, час та місце розгляду справи. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Разом з тим, відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Таким чином, з урахуванням приписів ст.ст. 169, 224 ЦПК України суд дійшов висновку про розгляд справи у відсутність відповідача в порядку заочного провадження, оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін і позивач не заперечувала проти такого порядку розгляду справи. Відповідно до ст. 197 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з'явилися у судове засідання. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову виходячи з наступного. Судом встановлено, що 07.10.2014 р. між [PERSON] та Кредитною Спілкою «Злагода» укладено договір № 3753дВ про залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок, згідно якого [PERSON] було внесено на депозит 18640,00 грн. строком до 07.11.2015р., з процентною ставкою 28,5 % річних. (а.с. 9) 20 квітня 2015 року [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-АМ №308908, виданого 22 квітня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області. (а.с. 6) Після її смерті залишилась спадщина, якою вона розпорядилась при житті. Як зазначено в позовній заяві, 21 січня 2015 року Третьою вінницькою державною нотаріальною конторою за реєстром № 1-225 був посвідчений заповіт, відповідно до якого [PERSON] заповіла малолітній доньці позивача - [PERSON] своє майно, в тому числі, грошовий вклад з належними відсотками та компенсаціями, що зберігається в КС «Злагода» на депозитному рахунку 3753дВ, відкритому 17.10.2014 року, в сумі 18 640, 00 грн. Так, 27 жовтня 2015 року, приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу [PERSON] [PERSON] було видане Свідоцтво про право на спадщину за заповітом за реєстровим № 1624 на майно померлої баби, в тому числі, і на зазначений грошовий вклад з належними відсотками та компенсаціями, що зберігається в КС «Злагода» на депозитному рахунку 3753дВ, відкритому 17.10.2014 року, в сумі 18 640, 00 грн., належного померлій на підставі повідомлення КС «Злагода» від 21.05.2015 року за № 2/531. (а.с. 7) Відповідно до положень ст.ст. 1216, 1217, 1218 Цивільного кодексу України (далі - ЦК), спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обовязки що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. В той же час, відповідно до п. 6.5 Договору, у випадку смерті вкладника, що наступила до закінчення дії Договору, всі його права і обовязки щодо цього Договору переходять до спадкоємців у порядку, визначеному чинним законодавством України. Тобто, до [PERSON] перейшли всі права та обовязки, що належали [PERSON], в тому числі й права вкладника КС «Злагода». Згідно з ч. 1 ст. 30 ЦК України, цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов'язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Відповідно до ч. 1 ст. 34 ЦК України, повну цивільну дієздатність має фізична особа, яка досягла вісімнадцяти років (повноліття). Фізична особа, яка не досягла чотирнадцяти років (малолітня особа) має часткову цивільну дієздатність. (ч. 1 ст. 31 ЦК України). Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії 1-АМ № 117122, виданого 05 серпня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, [PERSON] народилася 14.02.2008 року, тобто на даний час остання являється малолітньою особою та має часткову цивільну дієздатність. Відповідно до ч. 1 ст. 242 ЦК України, батьки (усиновлювачі) є законними представниками своїх малолітніх та неповнолітніх дітей. В той же час, ч. 1 ст. 39 ЦПК України вказує на те, що права, свободи та інтереси малолітніх осіб віком до чотирнадцяти років, а також недієздатних фізичних осіб захищають у суді відповідно їхні батьки, усиновлювачі, опікуни чи інші особи, визначені законом. Отже, оскільки [PERSON], [INFO], на даний час є малолітньою особою, її законним представником є її мати [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-АМ № 117122, виданого 05 серпня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області. У відповідності до договору, спілка зобовязана повернути вкладнику внесок та нараховані проценти у строки та в розмірах, які передбачені умовами цього договору (п. 3.2.5). По закінченню строку дії цього договору вкладник має право отримати всі належні йому грошові кошти відповідно до умов цього договору. (п.3.3.3) (а.с. 15) Як вбачається з квитанції до прибуткового касового ордера від 07.10.2014 р., [PERSON], на підставі договору № 3753дВ від 07.10.2014 р., внесла грошові кошти до каси КС «Злагода» у розмірі 18640, 00 грн. (а.с. 8) 29.02.2016р. [PERSON], діючи в інтересах малолітньої доньки [PERSON], звернулася до КС «Злагода» із заявою, в якій просила повернути їй в повному обсязі суму вкладу та нараховані відсотки по договору №3753дВ від 07.10.2014 р. про залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок. Згідно п. 3.2.5 Договору, Спілка зобовязана повернути вкладнику внесок та нараховані проценти у строки та в розмірах, які передбачені умовами цього Договору. Відповідно до п. 3.2.6 Договору, у разі отримання спілкою письмової вимоги Вкладника про повернення внеску або його частини Спілка зобовязана виконати вимогу вкладника про повернення внеску або його частини відповідно до умов цього договору в порядку та термін вказаний в п. 6.3.1 цього договору, згідно якого спілка зобовязана повернути вкладнику всі належні йому грошові кошти відповідно до умов цього договору впродовж 30 календарних днів з дня отримання повідомлення від вкладника вимоги про повернення внеску. Разом з тим, як вбачається з акту-звірки розрахунку за депозитом від 26 червня 2015 року, сторони провели звірку по розрахунку за депозитним договором, якою встановлено та погоджено, що заборгованість КС «Злагода» перед [PERSON] за договором № 3753дВ від 07.10.2014 року складає 19906,11 грн., з яких: основна сума 18640,00 грн., відсотки 1266,11 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). (ст. 610 ЦК України). Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ч. 1 ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. В судовому засіданні встановлено, що відповідач КС «Злагода» не виконує належним чином взятих на себе зобов'язань, оскільки не повернула позивачу у визначений договором строк суму вкладу та суму нарахованих процентів, в результаті чого виникла заборгованість у розмірі 19906,11 грн., з яких: 18640,00 грн. - грошовий вклад, 1266,11 грн. відсотки, а відтак позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати, повязані зі сплатою судового збору у розмірі 551,20 грн., а також 500 грн. витрат на правову допомогу, що підтверджується договором-квитанцією № 87 від 25.02.2016р.

Outcome: approved