Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-10 00:00:00

[PERSON] у березні 2017 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, вказавши, що 05.02.2016 року з вини [PERSON] сталась дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої було пошкоджено автомобіль [PERSON] СА7630АЕ, який належить йому на праві власності. Внаслідок ДТП розмір заподіяної йому матеріальної шкоди становить 1955 гривень, яку він просив стягнути з відповідача на свою користь, а також завдану моральну шкоду в сумі 10000 гривень, яка полягає в порушенні права власності внаслідок пошкодження автомобіля, душевних стражданнях та переживаннях. В судовому засіданні [PERSON] підтвердив обставини викладені в позові, підтримав позовні вимоги та просив їх задоволити в повному обсязі. Додатково суду пояснив, що з вини відповідача сталась ДТП в результаті якої було пошкоджено його автомобіль, а саме була пошкоджена задня ліва бокова частина. Вартість ремонту на СТО визначили у 1955 гривень. [PERSON] спочатку обіцяв добровільно відшкодувати завдану йому матеріальну шкоду, але потім почав уникати спілкування. До страхової компанії він не звертався, оскільки не знає чи взагалі був застрахований автомобіль [PERSON]. Справу розглянуто за відсутності відповідача [PERSON], повідомленого про час та місце судового засідання належним чином шляхом направлення повісток про виклик за адресою зареєстрованого місця проживання, стосовно якого суд не має відомостей про причину неявки, та згідно ст. 224 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи Суд заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Частиною 3 статті 61 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Частиною 1 ст. 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Так, постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 13.05.2016 року (справа № 712/4970/16-п) було [PERSON] було визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України та накладено адміністративне стягнення (а.с. 4). Дане правопорушення полягало в тому, що [PERSON] 05.02.2016 року керував буксируваним автомобілем Фольксваген Транспортер реєстраційний номер [NUMBER] та на пров. Корнійчука, 17 у м. Черкаси не впевнився в безпечності, не дотримався безпечного інтервалу в результаті чого скоїв наїзд на припаркований автомобіль [NUMBER], який належить [PERSON]. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Пунктом 1 частини 1 статті 1188 ЦК України встановлено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Зі змісту ч. 2 ст. 1192 ЦК України випливає, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до наданого позивачем рахунку-фактури від 28.04.2016р. № СФ-0000174 Приватного підприємства «Альпін Колор» (а.с. 5) вартість ремонту по відновленню автомобіля [NUMBER], що належить [PERSON], становить 1955,32 гривні. Своїх заперечень проти позову, та доказів, які б підтверджували такі заперечення відповідач [PERSON] суду не надав. За таких обставин суд приходить до висновку що позовні вимоги [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 1955 гривень підлягають повному задоволенню. Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї та у звязку із пошкодженням її майна. Згідно з Постановою Пленуму ВСУ №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Враховуючи те, що в результаті ДТП яка сталася з вини [PERSON], було пошкоджено майно позивача чим завдано йому душевних страждань та він вимушений докладати додаткові зусилля для організації свого життя, суд вважає, що [PERSON] має право на відшкодування моральної шкоди, розмір якої в грошовому вимірі з урахуванням обставин справи, вимог розумності та справедливості необхідно оцінити у 1000 гривень. Заявлений позивачем розмір моральної шкоди у 10\~000 гривень на думку суду є надмірним та необґрунтованим. \~Позивачем понесені та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 640 гривень. \~Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а тому до стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] підлягає сплачений судовий збір в сумі 158,21 гривна, що становить 24,72% від загального розміру сплаченого судового збору, виходячи з того, що 100% суми заявлених вимог в розмірі 11955,00 гривень, а задоволено вимог на суму 2955 гривень.

Outcome: partial