Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-10 00:00:00

\~ [PERSON] (надалі - позивач) звернувся до суду з позовною заявою, до відповідачів [PERSON] (надалі - відповідач -1) та Департаменту комунальної власності земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам'янської міської ради Дніпропетровської області (надалі - відповідач-2) про скасування рішення про державну реєстрацію права власності, вилучення запису про право власності з Державного реєстру та зобов'язання вчинити певні дії. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що за рішенням Баглійського районного суду м. Дніпроджержинська Дніпропетровської області від 11.05.2011 р. за ним було визнано право власності на однокімнатну квартиру за адресою м. Дніпроджержинськ Дніпропетровської області, вул. Алтайська, б. 10, кв. 23 в порядку спадкування за законом після смерті бабусі [PERSON], яка померла 05.10.2007 р. Рішення набрало законної сили 23.05.2011 р. В жовтні 2017 р. він звернувся до Департаменту комунальної власності земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам'янської міської ради Дніпропетровської області з заявою про реєстрацію права власності, але йому було відмовлено на підставі того, що право власності на вищезазначену квартиру було зареєстровано 20.01.2015 р. на підставі рішення Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області №2-101/13 від 11.05.2013 р. за [PERSON]. Оскільки реєстрація права власності за [PERSON] на квартиру була проведена на підставі неіснуючого рішення суду, відповідач-1 набув право власності у незаконний спосіб, в зв'язку з чим позивач вважає, що реєстраційний запис про реєстрацію такого права підлягає скасуванню, просить суд визнати незаконною та скасувати державну реєстрацію права власності [PERSON] на квартиру за адресою м. Дніпроджержинськ Дніпропетровської області, вул. Алтайська, б. 10, кв. 23, зобов'язати Департамент комунальної власності земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам'янської міської ради Дніпропетровської області зареєструвати право власності на вищезазначену квартиру за [PERSON] [PERSON] в судове засідання не з'явився, його представник [PERSON] надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити на підставі наявних в справі доказів. [PERSON] в судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином, письмових заперечень до матеріалів справи не надав. Департамент комунальної власності земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам'янської міської ради Дніпропетровської області в судове засідання свого представника не направив, подав письмову заяву, в якій просив суд розглянути справу без участі свого представника. Згідно з вимогами\~глави 11 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити у цій справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач був повідомлений про слухання справи, не сповістив суд про причини своєї відсутності. На підставі ч.1\~ст.280 ЦПК України\~суд вирішив проводити заочний розгляд цивільної справи, про що в судовому засіданні проголосив протокольну ухвалу. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах цивільної справи, суд дійшов до висновку, що пред'явлений позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що рішенням Баглійського районного суду м. Дніпроджержинська Дніпропетровської області від 11.05.2011 р. за [PERSON] було визнано право власності на однокімнатну квартиру за адресою м. Дніпроджержинськ Дніпропетровської області, вул. Алтайська, б. 10, кв. 23 в порядку спадкування за законом після смерті бабусі [PERSON], яка померла 05.10.2007 р. Рішення набрало законної сили 23.05.2011р. Державним реєстратором [PERSON] управління юстиції Дніпропетровської області, було вчинено реєстраційний запис про право власності 8433013 від 20.01.2015 р., на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, (з відкриттям розділу), індексний номер 18726180 від 20.01.2015 р. про реєстрацію права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно - квартиру, що розташована за адресою [ADDRESS] за [PERSON] іпн [NUMBER], [NUMBER], виданий 11.08.1999 Заводським РВ [PERSON] 12.10.2017 р. державним реєстратором Департаменту комунальної власності земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам'янської міської ради Дніпропетровської області [PERSON] було відмовлено в реєстрації права власності на вищезазначену квартиру на підставі того, що право власності було зареєстровано 20.01.2015 р. на підставі рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області №2-101/13 від 11.05.2013 р. за [PERSON]. За даними автоматизованої системи документообігу (Д-3) від позивача [PERSON] позовна заява до ЖБК № 39 до Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області в 2013 році не надходила. Цивільна справа № 2-101/13 не розглядалась. Згідно з ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно зі ст. 316 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України), правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно норми ст. 346 Цивільного кодексу України, право власності припиняється у разі: відчуження власником свого майна; відмови власника від права власності; припинення права власності на майно, яке за законом не може належати цій особі; знищення майна; викупу пам'яток історії та культури; викупу земельної ділянки у зв'язку із суспільною необхідністю; викупу нерухомого майна у зв'язку з викупом з метою суспільної необхідності земельної ділянки, на якій воно розміщене; звернення стягнення на майно за зобов'язаннями власника; реквізиції; конфіскації; припинення юридичної особи чи смерті власника. Право власності може бути припинене в інших випадках, встановлених законом. Відповідно до ст. 22 Закону України від 01 липня 2004 року № 1952-ІV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», документи, що подаються для державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, встановленим цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, відповідальність за достовірність даних, що містяться в документах, поданих для державної реєстрації прав, несе заявник, якщо інше не встановлено судом. Оскільки реєстрація права власності за [PERSON] на квартиру була проведена на підставі неіснуючого рішення суду, відповідач набув право власності у незаконний спосіб, в зв'язку з чим реєстраційний запис про реєстрацію такого права підлягає скасуванню. Згідно\~ст. 203 Цивільного кодексу України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Разом з тим, згідно пункту 8\~Постанови Пленуму Верховного Суду України 06.11.2009 N 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», рішенням суду не може бути зобов'язано сторони здійснити державну реєстрацію правочину, оскільки це суперечить загальним засадам цивільного законодавства - свободі договору (пункт 3 частини\~першої\~статті 3 Цивільного кодексу ). Норма частини третьої\~статті 182 Цивільного кодексу\~щодо можливості оскарження до суду відмови у державній реєстрації, ухилення від державної реєстрації, відмови від надання інформації про реєстрацію застосовується лише щодо дій (бездіяльності) органів, які здійснюють таку реєстрацію. Скасування попередньої реєстрації є підставою для здійснення державної реєстрації права власності на майно, що підлягає державній реєстрації, за власником. Відповідно до норм ч. 2 ст. 26 ст. 27 Закону України від 01 липня 2004 року № 1952-ІV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Відповідно до п. 9 ч.1\~ ст. 27 Закону України від 01 липня 2004 року № 1952-ІV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація прав проводиться на підставі рішень судів, що набрали законної сили. В зв'язку з вищевикладеним, суд не може зобов'язати внести запис про право власності позивача. На підставі викладеного та

Outcome: partial