Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-15 00:00:00

[PERSON] (надалі «Позивач») звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON], [PERSON]\~ (надалі - Відповідачі) про\~ визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме визнати\~ [PERSON],\~ [INFO], [PERSON], [INFO]\~\~ такими,\~ що втратили право користування\~ квартирою № 185 корпус 1 по вул. Г. Мазепи, буд. 173\~ у м. Івано-Франківську. Позов мотивовано тим, що в квартирі №185 в буд. №173\~ корпус 1 по вул. Г. Мазепи в м. Івано-Франківську зареєстровані Відповідачі, які\~ в\~ даній квартирі не проживають, участі по утриманні квартири не беруть, Позивач\~ змушена самостійно оплачувати комунальні послуги за житло. \~ Позивачем подано заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідачі [PERSON], [PERSON]\~ до суду повторно не зявилися, явку уповноваженого представника до суду не забезпечили, про причини неявки суду не сповістили, про дату та час судового засідання повідомлені належним чином, шляхом поміщення оголошення\~ на сайті Івано-Франківського міського суду. Письмового відношення Відповідачів до заявлених позовних вимог до суду не надходило. Оскільки Відповідачі належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, про причини свої неявки в судове засідання не повідомили, відзиву на позов до суду не подали, а Позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, Суд на підставі\~ст. 280 ЦПК України на місці ухвалив про заочний розгляд справи.\~\~ Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (надалі «ЦПК України») у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, Судом встановлено наступне. Відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 25.09.2017 року квартира №185 корпус 1 будинок 173 по вул.\~ Г. Мазепи в м. Івано-Франківську\~ належить на праві приватної власності\~ [PERSON]. ( а.с. 4-5). Відповідно до виписки з будинкової книжки про реєстрацію та склад сімї №02-02/00009 від 17.05.2018 року в квартирі №185 корпус 1 будинок 173\~ по вул. Г. Мазепи в м. Івано-Франківську\~ зареєстровані\~ [PERSON] та [PERSON]. ( а.3.) Відповідачі хоч зареєстровані в [INFO] корп. 1 в\~ м. Івано-Франківську, але фактично не проживають\~ у вказаній квартирі\~ на протязі тривалого часу, близько 2 років. Як випливає з матеріалів позовної заяви реєстрація Відповідачів у вказаній квартирі, яка являється власністю\~ [PERSON] порушує його права як власника квартири, оскільки Відповідачі будучи зареєстрованими в даній квартирі, відмовляються виселетись в добровільному порядку. З матеріалів позовної заяви випливає, що Відповідачі не проживають у спірній квартирі,\~ не утримують її,\~ не сплачують\~ комунальні послуги. \~\~\~\~\~\~\~ Враховуючи вищевикладене, [PERSON] звернувся до суду з даним цивільним позовом. Підставою заявлених позовних вимог Позивачем зазначено те, що\~ [PERSON], [PERSON]\~ з 2017 року не проживають у вказаній квартирі, оскільки виселелись з помешкання як діти попереднього власника [PERSON]. Позивач змушений оплачувати комунальні послуги за Відповідача, не може оформити субсидію на квартиру. Згідно із\~ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За змістом ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Враховуючи, що квартира № 185 будинку №173\~ корпус 1 на вулиці\~ Г. Мазепи в м. Івано-Франківську належить Позивачу на праві власності, до спірних правовідносин підлягає застосуванню ст. 405 ЦК України. Відповідно до ч. 2\~ст. 405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З позовної заяви вбачається, що\~ Відповідачі [PERSON], [PERSON] не проживають в квартирі № 185, будинку № 173, корпус 1 в м. Івано-Франківську на вулиці\~ Г. Мазепи понад один рік. Докази, які спростовували вказану обставину, в матеріалах справи відсутні. Отже, право на користування житлом було набуто Відповідачами, а після остаточного виїзду з даної квартири та встановлення факту не проживання близько 2 років по місцю реєстрації, Відповідачі втратила таке право на користування житлом. При цьому, зі змісту чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, випливає, що оскільки інше не встановлено чинними законами, договором, заповітом, на підставі яких встановлено сервітут, відсутність члена сімї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що призводить до втрати членом сімї права користування помешканням. Отже, враховуючи те, що Відповідачі не проживають в квартирі № 185, будинку № 173\~ корпус 1\~ на вулиці\~ Г. Мазепи в м. Івано-Франківську понад рік, не несуть витрати по утриманню житла, а тому їх слід визнати такими, що втратили право на користування житловим приміщенням. Як зазначено Позивачем в позовній заяві, квартира № 185, будинку № 173 корпус 1 на вулиці\~ Гетьмана Мазепи в м. Івано-Франківську належить йому на праві приватної\~ власності. Відповідачі не проживають у вказаній квартирі\~ з 2017 року,\~ не несуть витрат по утриманню квартири, а тому їх слід визнати такими, що втратили право на користування житловим приміщенням. Докази, які спростовували вказану обставину, в матеріалах справи відсутні. Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.\~ Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов»язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим\~ Кодексом випадках. Відповідно\~ до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона покликається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. З огляду на викладене суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 316, 317, 383, 386, 391 ЦК України, ст.. 150 ЖК України ,

Outcome: approved