Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-27 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Волинь Агро», в якому просила розірвати договір оренди землі №41 від 03.09.2007 року, який було укладено між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Волинь Агро», який зареєстровано 16.10.2007 року в Горохівському районному офісі ДП «Центр ДЗК» запис №040708300016 в Державному реєстрі земель; зобов»язати Товариством з обмеженою відповідальністю «Волинь Агро» повернути земельну ділянку, надану у користування згідно договору оренди землі №41 від 03.09.2007 року, укладеного з [PERSON], який зареєстровано 16.10.2007 року в Горохівському районному офісі ДП «Центр ДЗК» запис №040708300016 в Державному реєстрі земель [PERSON] та стягнути з відповідача сплачений судовий збір. Мотивує свій позов тим, що між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Волинь Агро» 03.09.2015 року було укладено договір оренди землі №41, зареєстрований 16.10.2007 року в Горохівському районному офісі ДП «Центр ДЗК» запис №040708300016 в Державному реєстрі земель, згідно з яким орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Смолявської сільської ради і належить орендодавцю на підставі державного акта на право власності [NUMBER]. Оскільки [PERSON] [INFO] померла, її правонаступником стала [PERSON] Позивач звернулася 15.09.2014 року в письмовій формі до відповідача з листом про розірвання договору, однак відповідач з даною пропозицією не погодився. Орендна плата не визначена в договорі оренди землі так, як того вимага ст.15 ЗУ «Про оренду землі» та Типовий договір оренди землі, також відсутній кадастровий номер у вищевказаному договорі. Позивач зазначає, що відповідно до ч.2 ст.15 ЗУ «Про оренду землі» відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог статтей 4-6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до Закону. Крім того, [PERSON] жодного разу не отримувала коштів за користування землею орендарем в період з 2011 року по 2015 рік за місцезнаходженням орендаря, зазначеного в договорі, однак каса, в якій можна було б отримати кошти, відсутня, на усні звернення щодо оплати ніхто не реагував. На письмове звернення позивача від 15.09.2014 року про розірвання договору, відповідач повідомив, що визнає за собою борг та просить забрати заборгованість по оренді землі за адресою: вул.Центральна, 60, с.Шклинь Горохівського району, де в свою чергу керівництво відповідача повідомило, що кошти будуть виплачені лише в тому випадку, коли буде переоформлено договір оренди землі на її ім»я. На даний час позивач сама має намір займатися на вищевказаній земельній ділянці сільськогосподарською діяльністю. Враховуючи вищенаведене, просила поданий позов задовольнити. [PERSON] в заяві до суду збільшила позовні вимоги, просить стягнути з відповідача в її користь борг в розмірі 2781,27 (дві тисячі сімсот вісімдест одну) гривню 27 копійок, посилаючись на те, що вона жодного разу не отримувала коштів за користування вищевказаною земельною ділянкою, всього борг відповідача складає 2781,27 (дві тисячі сімсот вісімдест одну) гривню 27 копійок з врахуванням інфляції і ст.625 ЦК України. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні пояснив вищенаведене, просить поданий позов задовольнити. Представник відповідача Тишко Л.Є. в судовому засіданні просить в задоволенні позову відмовити. Суд, заслухавши пояснення сторін та проаналізувавши матеріали справи, вважає, що в задоволенні даного позову слід відмовити. Згідно з договором №41 від 03.09.2007 року, укладеним між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Волинь Агро», який було зареєстровано 16.10.2007 року в Горохівському районному офісі ДП «Центр ДЗК» запис №040708300016 в Державному реєстрі земель, орендар приймає в строкове платне користування строком на 15 років земельну ділянку сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,33 га., яка знаходиться на території Смолявської сільської ради і належить орендодавцю на підставі державного акта на право власності [NUMBER] зі сплатою встановленої орендної плати (а.с.6-11). Згідно з свідоцтвом про смерть, [PERSON] померла [INFO] (а.с.12). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого приватним нотаріусом 29 січня 2014 року, яке було зареєстровано в реєстрі за №49, спадкоємцем майна [PERSON] є [PERSON] (а.с.13). Згідно з довідкою Товариства з обмеженою відповідальністю «Волинь Агро» від 15 жотвня 2015 року №390, орендодавцю [PERSON] за договором оренди землі №41 від 03.09.2007 року нараховано орендну плату у розмірі за 2013 рік - 951,53 (дев»ятсот п»ятдесят одна), гривня 53 копійок, за 2014 рік - 951,53 (дев»ятсот п»ятдесят одна), гривня 53 копійок, за 2015 рік - 1167,48 (одна тисяча сто шістдесят сім) гривень 48 копійок. Відповідно до п.12.5 Договору №41 від 03.09.2007 року, укладеного між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Волинь Агро», який було зареєстровано 16.10.2007 року в Горохівському районному офісі ДП «Центр ДЗК» запис №040708300016 в Державному реєстрі земель, розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається. Згідно з ч.1 ст.32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України ( 2768-14 ) та іншими законами України. Абзацом 4 ст.32 Закону України «Про оренду землі», а також пунком 12.6 вищевказаного Договору визначено, що «Перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи не є підставою для зміни умов або розірвання договору». З листа Товариства з обмеженою відповідальністю «Волинь Агро» від 29 вересня 2014 року вбачається, що дане товариство має намір виконувати взяті на себе зобов»язання за договором до закінчення терміну, на який його було укладено. Товариством було повідомлено [PERSON] про те, що заборгованість з орендної плати вона може отримати у касі підприємства за вказаною у листі адресою. Даний факт ствердила в суді представник відповідача. Суд вважає, що [PERSON] було належним чином повідомлено про нараховану орендну плату та місцезнаходження відповідача по справі, однак позивач своїм правом отримати кошти не скористалася, про те, що вона зверталася до підприємства за даними коштами та не могла їх отримати будь-якими доказами доведено не було. Також не було доведено в судовому засіданні порушення відповідачем обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 Закону України «Про оренду землі» та недотримання відповідних умов вищевканого договору, що могло б бути підставою для його розірвання. Згідно з статтею 15 Закону України «Про оренду землі» (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) однією з істотних умов договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальність за її несплату. Відповідно до п.4.1. Договору, орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі готівкою через касу орендаря з письмовим підтвердженням факту одержання готівки в день її одержання. Розмір орендної плати у рік становить 254,16 гривень, що складає 1.5 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, зазначеної в пункту 2.4. цього договору оренди. Пунктом 4.2. Договору встановлено, що обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексу інфляції. Згідно з п.4.3 Договору, орендна плата вноситься у такі строки: до 31 грудня кожного року оренди. Статтею 22 Закону України «Про оренду землі» визначено, що орендна плата справляється у грошовій формі, однак за згодою сторін розрахунки щодо орендної плати за землю можуть здійснюватися у натуральній формі. Водночас пунктом 4.4 Договору визначено, що за домовленістю сторін орендна плата може сплачуватися у натуральній формі (зерно, солома, сіно, олія та інше), або відробітковій (надання послуг: культивація, оранка, транспортні послуги та інші) формі по діючим цінам на продукцію, роботи та послуги. Передача продукції та надання послуг в рахунок орендної плати оформляється відповідними актами. Згідно ч.2 ст.14 Закону України «Про оренду землі», Типова форма договору оренди землі затверджується Кабінетом Міністрів України. Постановою КМУ від 03.03.2004 року №220 «Про затвердження Типової форми договору оренди землі» затверджено типову форму договору оренди землі. Суд вважає, що дотримання типової форми договору не є обов»яковим для сторін, а тому не може бути підставою для дострокового розірвання договору оренди землі. Ще однією істотною умовою, про відсутність якої в договорі стверджує позивач, є інформація про об»єкт оренди, а саме кадастровий номер земельної ділянки, проте зазначення кадастрового номера не було передбачено частиною першою статті 15 Закону України «Про оренду землі» на момент укладення договору оренди землі, а тому вказувати кадастровий номер в договорі не було обов»язковим. Пунктом 1 Указу Президента №92/2002 від 02.02.2002 року у редакції, чинній на момент укладення договору оренди землі, визнано одним із пріоритетних завданьпореформеного розвитку аграного сектору економіки забезпечення підвищення рівня соціального захисту сільського населення, зокрема шляхом запровадження плати за оренду земельних ділянок сільськогосподарського призначення у розмірі не менше 1,5% визначеної відповідно до законодавства вартості земельної ділянки та поступово збільшення цієї плати залежно від результатів господарської діяльності та фінансово-економічного стану орендаря. До зазначеного Указу було внесено зміни №725/2008 і встановлено розмір орендної плати не менше 3% визначеної відповідно до законодавства вартості земельної ділянки. Відповідно до умов договору орендна плата у рік становить 254.16 гривень, що складає 1,5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, проте, починаючи з 2010 року позивачу нараховувалася орендна плата у розмірі 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, зазначеної в пункту 2.4. вищевказаного договору оренди та утримувався податок з доходів фізичних осіб. Неотримання орендної плати за 2013 рік було обумовлено тим, що орендодавець [PERSON] померла [INFO], а позивач підтвердила свої права на успадковану орендовану земельну ділянку 29.01.2014 року на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Всупереч ст.148-1 Земельного кодексу України позивач зобов»язана була протягом одного місяця з дня набуття права власності на земельну ділянку повідомити про це відповідача із зазначенням: 1)кадастрового номера (за наявності), місця розташування та площі земельної ділянки; 2)найменування (для юридичних осіб), прізвища, ім»я, по батькові (для фізичних осіб) нового власника; 3)місця проживання (знаходження) нового власника, його поштової адреси; 4)платіжних реквізитів (у разі, якщо законом або договором передбачена плата за користування земельною ділянкою у грошовій формі). Повідомлення надсилається користувачу земельної ділянки рекомендованим листом з повідомленням про вручення або вручається йому особисто під розписку. Натомість 15.09.2014 року позивач звернулася до відповідача з повідомленням про одностороннє розірвання договору оренди землі, що суперечить положенням договору оренди землі та Закону України «Про оренду землі». Більш того, [PERSON] продовжила порушення умов договору оренди землі, оскільки нею під час дії договору оренди із відповідачем було укладено 01.01.2015 року інший договір оренди землі з іншою юридичною особою (СФГ «Нива»). Як видно з постанови Волинського окружного адміністративного суду від 29.09.2015 року, зі сторони позивача [PERSON] встановлені незаконні дії, щодо оформленої ділянки. Це підтверджує той факт, що позивач [PERSON] не мала наміру продовжувати правовідносини з відповідачем, а тому й свідомо не зверталася за одержанням орендної плати з власної ініціативи. Відповідно до ст.629 ЦК України, договір є обов»язковим для виконання сторонами. Згідно з ч.2 ст.651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Волинь Агро» належним чином виконує обов»язки за вищевказаним договором оренди землі: земельна ділянка використовується за цільовим призначенням, орендна плата нараховується у відповідності до умов договору. Враховуючи вищенавдене, суд вважає, що підстави для розірвання договору №41 від 03.09.2007 року, укладеного між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Волинь Агро», який було зареєстровано 16.10.2007 року в Горохівському районному офісі ДП «Центр ДЗК» запис №040708300016 в Державному реєстрі земель, які визначені умовами самого договору, Законом України «Про оренду землі» Цивільним кодексом України - відсутні. За таких обстави суд в задоволенні позову [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Волинь Агро» про розірвання договору оренди землі №41 від 03.09.2007 року, зобов»язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Волинь Агро» повернути земельну ділянку, надану у користування та стягнення боргу в розмірі 2781,27 гривень відмовляє.

Outcome: dismissed