Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-10 00:00:00

Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі АТ КБ «ПриватБанк», банк, позивач) звернулося до суду з позовом про стягнення з [PERSON] (далі [PERSON] , відповідач) заборгованості за кредитним договором про надання банківських послуг №б/н від 06.12.2013, яка станом на 10.11.2020 становить 25 704 грн 41 коп. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не виконує зобов`язання по договору про надання банківських послуг (далі кредитний договір) №б/н від 06.12.2013, не погашає заборгованість по кредиту, у зв`язку з чим утворилась заборгованість в розмірі\~ 25 704 грн 41 коп., з яких: 5 358 грн 21 коп. - заборгованість за кредитом; 6 204 грн 80 коп. - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 14 141 грн 40 коп. - заборгованість за пенею. Відповідач ухиляється від виконання зобов`язань за кредитним договором, що є порушенням прав та інтересів позивача. Ухвалою судді від 18.02.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.57). Представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, згоден на винесення заочного рішення (а.с.47). [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі,\~ проти позову заперечує в повному обсязі, при винесенні рішення просить врахувати відзив на\~ позовну заяву та заяву про застосування строку позовної давності (а.с.60-67). Судом встановлено, що 06.12.2013 між ПАТ КБ «ПриватБанк» (правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк») та [PERSON] був укладений кредитний договір за умовами якого остання отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 5 358 грн 21 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, отримавши платіжну картку та персональний ідентифікаційний номер для авторизації (а.с.9,10,11,12-13,14-38). Згідно із статтями 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Відповідно до Правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (стаття 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (стаття 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору. Такої правової позиції дійшов Верховний Суд України у постанові від 19.03.2014 №6-14цс14. Як вбачається з матеріалів справи, останній платіж по погашенню кредитної заборгованості за кредитною карткою відповідач внесла 15.01.2015 (а.с. 5-6). Інформацію щодо строку дії картки позивачем не надано. Таким чином, перебіг позовної давності щодо повернення кредиту в повному обсязі починається з 15.01.2015. Позовна заява подана Банком 02.02.2021, тобто поза межами строку позовної давності, встановленого законом. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Заява про застосування строку позовної давності була подана відповідачем разом з відзивом на позовну заяву (а.с.61-67). Зазначені умови і правила всупереч вимогам статей 207, 1055 ЦК України та частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» позичальником не підписані й оригінал документу кредитором відповідачу переданий не був, у зв`язку з чим їх не можна вважати складовою частиною укладеного сторонами договору (а.с. 13-37). Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України №6-16цс15 від 11.03.2015, №6-240цс14 від 11.02.2015, № 6-698цс15 від 10.06.2015\~ та №6-757цс від 01.07.2015. Отже, пропуск заявником, який звернувся до суду з цим позовом лише 02.02.2021, вказаного строку, є підставою для відмови у задоволенні вимог.

Outcome: dismissed