Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-29 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі, у розмірі 3000 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Під час розгляду справи позивач зменшила розмір позовних вимог та просить стягувати з відповідача у твердій грошовій сумі, у розмірі 1600 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що 16.11.2005 року укладено шлюб між нею та відповідачем. За час подружнього життя у них народився син - [PERSON] , [INFO] . Згідно рішення Івано-Франківського міського суду від 23.05.2013 року шлюб між ними розірваний. Відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не надає ніякої фінансової допомоги на утримання сина. Добровільної згоди між відповідачем та нею про розмір і порядок надання матеріальної допомоги на утримання дитини немає. Будь-які інші зобов`язання щодо сплати аліментів у відповідача відсутні, інших неповнолітніх дітей у нього на утриманні немає. Відповідач є людиною працездатного віку, стан здоров`я дозволяє йому працювати. Зважаючи, що відповідач отримує неофіційні доходи, а тому просить стягувати з відповідача на утримання дитини аліменти у твердій грошовій сумі, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з`явилася, попередньо подала до суду заяву, відповідно до якої просить розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не прибув, подавши заперечення на позовну заяву, у якому зазначає, що розмір аліментів, який хоче стягувати [PERSON] є необґрунтованим та завищеним відповідно до прожиткового мінімуму на неповнолітню дитину. Він ніколи не ухилявся від виконання своїх батьківських обов`язків по утриманню сина. В подальшому від відповідача надійшла заява про визнання позовних вимог про стягнення з нього аліментів у розмірі по 1600 грн. щомісячно. Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого 08.08.2006 року, позивач та відповідач є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с. 5). Положеннями ст. 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов`язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку. В силу дії ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За приписами ч. 2 ст. 182 цього кодексу мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України враховує, що відповідач є працездатною особою, інших неповнолітніх дітей на його утриманні немає, а тому спроможний платити аліменти на утримання сина. З огляду на викладене, зважаючи на визнання позивачем зменшених позовних вимог, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення шляхом стягнення з відповідача аліментів в користь позивача, на утримання сина - [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі, у розмірі 1600 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з 08 травня 2019 року до досягнення дитиною повноліття. Згідно із ч. 6 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. А тому з відповідача слід стягнути в дохід держави 768,40 гривень судового збору. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст.ст. 180, 181, 182 Сімейного кодексу України, ст. 141, 247 Цивільного процесуального кодексу України,

Outcome: approved