Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-08 00:00:00

Акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України» звернулось з позовом до [PERSON] вказавши, що між Публічним акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України», правонаступником якого є позивач, та відповідачкою було укладено договір про відкриття та обслуговування карткового рахунку з видачою платіжної картки в рамках зарплатного проекту № 8272990519. Згідно п. 2.4, 2.5, 2.6, 2.10 позивач відкрив відповідачу кредитну лінію з лімітом не більше 4000 грн. під 40% річних. Дія кредитної лінії припинилась 30.04.2019 року. Використовуючи свою платіжну картку відповідач отримував грошові кошти в межах встановленого кредитного ліміту. Проте з серпня 2017 року відповідачка перестала належним чином сплачувати кредит, чим порушила свої зобов`язання за договором, в результаті чого станом на 30.10.2019 року утворилась заборгованість на загальну суму 11931,18 грн. Оскільки відповідач не виконує зобов?язання за договором, не повертає кредит та не сплачує відсотки за його користування, позивач просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором № 8272990519 від 18.04.2016 року, 3 відсотки річних та інфляційні витрати за прострочення плати процентів, а також судові витрати. Ухвалою суду від 06.11.2019 року відкрито провадження по справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та без повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Відповідачці копію ухвали суду про відкриття провадження по справі з матеріалами позовної заяви та додатками до неї було направлено на адресу зареєстрованого місця проживання. Вказані матеріали відповідачкою отримані не були, конверт з вказаними матеріалами повернуто установою пошти з відміткою за закінченням терміну зберігання. Виклик відповідачки також здійснювався шляхом розміщення інформації про розгляд справи на офіційному сайті Шевченківського районного суду м. Запоріжжя. Відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк відповідачка не подала. Заяви та клопотання до матеріалів справи до початку її розгляду від відповідачки не надходили. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв`язку із розглядом справи за відсутності учасників справи, не здійснюється згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши надані сторонами письмові докази, оцінивши їх на предмет належності, допустимості, достовірності і достатності, суд на їх підставі встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини: 18.04.2016 року між Публічним акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України», правонаступником якого є позивач, та відповідачкою було укладено договір про відкриття та обслуговування карткового рахунку з видачою платіжної картки в рамках зарплатного проекту № 8272990519. Згідно п. 2.4, 2.5, 2.6, 2.10 позивач відкрив відповідачу кредитну лінію з лімітом не більше 4000 грн. під 40% річних під 40% річних. Дія кредитної лінії припинилась 30.04.2019 року. Вказані обставини підтверджуються копією договору № 8272990519 від 18.04.2016 року, копією правил користування платіжною карткою, копією додаткової угоди від 08.07.2016 року, та особистою заявою позичальника [PERSON] про відкриття їй кредитної лінії до поточного рахунку № [NUMBER] на суму 4000 грн., що підписані особисто відповідачкою. При укладенні вказаного договору відповідачку [PERSON] також було ознайомлено з сукупною вартістю кредиту та реальної процентної ставки, що підтверджується відповідною таблицею підписаною відповідачкою (а.с. 25). Відповідно до п. 2.4 Кредитного договору позичальник зобов`язався своєчасно, в порядку передбаченому кредитним договором повернути банку кредит та сплатити проценти за його користування. Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надав в користування відповідачці кошти, які остання, використовуючи свою кредитну картку отримала, що підтверджується випискою за контрактом (а.с.11). Як вбачається з наданого позивачем розрахунку відповідач належним чином зобов`язання з повернення грошових коштів не виконував, в результаті чого станом на 31.10.2019 року виникла заборгованість в загальній сумі 11931,18 гривень, з яких: 3973,79 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 3951,22 грн. заборгованість за відсотками аз період з 28.04.2017 року по 30.10.2019 року. 1391,48 грн. - пені за прострочення сплати боргу, 1073,14 грн. пені за прострочення сплати процентів, 299,18 грн. - 3% за прострочення сплати тіла кредиту, 141,38 грн. - 3% за прострочення сплати відсотків, 913,24 грн. інфляційні втрати за прострочення сплати основного боргу, 184,75 грн. - втрати від інфляції аз прострочення сплати відсотків. 02.04.2018, 23.07.2018, 17.01.2019 позивачем відповідачеві було направлено вимоги про повернення кредиту, що були залишені останньою без виконання. (а.с.27-32). При вирішенні спору суд виходить з такого. За ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Аналогічним чином питання обов`язків доказування і подання доказів регулює ст. 81 ЦПК, за якою кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Можливість укладення договору шляхом фіксування його змісту в кількох документах визначена ст. 207 ЦК України. При укладанні договору, сторони керувались ст. 634 ч.1 ЦК України, за якою договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому; друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Стаття 1054 ЦК України вказує, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вказує ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статті 546, 549 ЦК України передбачають можливість забезпечення виконання зобов`язання неустойкою (штрафом, пенею). За змістом ст. 625 ЦК України Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Зважаючи на викладене, враховуючи, що відповідачем не надано відзиву на позовну заяву та не висловлено заперечень проти позову, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджені наданими доказами та підлягають задоволенню. Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved