Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-03 00:00:00

[PERSON], інтереси якої представляє адвокат Мелай М.Ю., звернулася в суд із позовом до [PERSON], третя особа: служба у справах дітей Виноградівської районної державної адміністрації про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини. Позовні вимоги мотивовано тим, що вона з відповідачем зареєстрували шлюб 10.08.1996 року у виконкомі Великоком'ятської сільської ради Виноградівського району за актовим записом №18. Від шлюбу народили двох дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачкою. Подружнє життя виявилося невдалим. Між ними постійно виникають сварки, за останні три роки сторони не проживають разом як сім'я. Позивачка вважає, що подальше збереження шлюбу є недоцільним, суперечить її інтересам та інтересам їхньої дитини. [PERSON] просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем та визначити місце проживання неповнолітньої дитини [PERSON], з матір'ю [PERSON] в [ADDRESS] В судове засідання позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] не з'явилися, подали заяву про розгляд справи без їх участі, підтримують заявлені вимоги та просять суд такі задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином своєчасно, причин неявки суду не повідомив, заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у відсутності відповідача не надходило. Відтак, у відповідності до порядку, встановленого ст.ст. 169, 224, 225 ЦПК України суд, вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку. Згідно ч.1 ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Сторони зареєстрували шлюб 10.08.1996 р. у Великоком'ятській сільській раді Виноградівського району, про що складено відповідний актовий запис за №18. Від шлюбу народили двох дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачкою. Відповідно до обставин, викладених у позовній заяві, причиною розірвання шлюбу є те, що сторони не створили міцну сім'ю, між ними часто виникають непорозуміння, останні три роки сторони не проживають разом як сім'я. Позивачка остаточно визначилася і зберегти шлюб не бажає. Наполягає на розірванні шлюбу. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. У відповідності із ст.110 ч.1 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. За таких обставин, суд приходить до висновку, що розлад в сім'ї носить стійкий характер, сім'я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного з них, що мають істотне значення, а відтак, позовні вимоги про розірвання шлюб між сторонами слід задовольнити. Рішенням органу опіки та піклування Виноградівської РДА по визначенню місця проживання малолітньої дитини №03-19/2831 від 28.10.2016 року вирішено визначити місце проживання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], з матір'ю за адресою: [ADDRESS] Відповідно до статті 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Частиною третьою статті 29 Цивільного кодексу України визначено, що місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору, місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом. Вирішуючи вимогу позову щодо встановлення місця проживання малолітніх дітей суд виходить з того, що відповідно до ст.161 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги вище викладене, висновок органу опіки та піклування Виноградівської райдержадміністрації, згідно якого вважає за доцільне місце проживання малолітньої дитини визначити з матір'ю, суд позовну вимогу про визначення місця проживання дитини з позивачем вважає підставною і такою, що підлягає до задоволення.

Outcome: approved