Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-25 00:00:00

[PERSON] , який діє в інтересах позивача [PERSON] , звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 10 000 грн., щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 10 000 грн., щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що сторони знаходились у зареєстрованому шлюбі з 17.04.2009 р., шлюб розірвано за рішенням суду 12.06.2019 р., мають неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які проживають з позивачем. Під час шлюбу [PERSON] та [PERSON] мали спільний бізнес та дохід. Проте, з часом, відповідач став приховувати свій дохід та надавати грошові кошти на утримання дітей, хоча працює та отримує заробітну плату в сумі 10000 доларів США. Вважає, що відповідач, як батько дітей повинен надавати матеріальну допомогу на їх утримання. Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, останній надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про час розгляду справи, відповідно до ст. ст. 128,129 ЦПК України. Суд, відповідно до ст. 280 ЦПК України, ухвалив проводити заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 17.04.2009 р., що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 17.04.2009 р., шлюб розірвано за заочним рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 12.06.2019 р., мають неповнолітній дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 26.10.2009 р., серії [NUMBER] від 15.09.2015 р. [PERSON] є ФОП, має у власності земельну ділянку, кадастровий номер 3210500000:09:071:0011, квартиру за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копіями витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 20.04.2021 р. Згідно зі ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч.ч. 7, 8 ст. 7 Сімейного кодексу України під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з найкращого забезпечення дітей. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Одним із способів утримання, відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, є стягнення аліментів за рішенням суду. Відповідно до ч. 3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з відповідача на корить держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908 гривень.

Outcome: approved