Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-23 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до територіальної громади м.Прилуки Чернігівської області в особі Прилуцької міської ради про визнання за ними по 1/3 частці за кожним у праві спільної власності на земельні ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель по [ADDRESS]: площею 0,0133 га, кадастровий номер [NUMBER], площею 0,0014 га, кадастровий номер [NUMBER], площею 0,0048 га, кадастровий номер [NUMBER], та площею 0,0063 га, кадастровий номер [NUMBER], а також про визнання за [PERSON] права власності на 1/3 частку вказаних вище ділянок в порядку спадкування за законом після смерті батька - [PERSON] В обґрунтування своїх позовних вимог позивачі посилаються на ті обставини, що нині покійний [PERSON] та вони значаться співвласниками земельних ділянок для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель по [ADDRESS] на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 23.05.2006 року. Після смерті [PERSON], який помер [INFO] відкрилася спадщина на все належне йому майно, в тому числі і на 1/3 частку вказаних вище земельних ділянок. [PERSON] як єдиний спадкоємець за законом після смерті батька, що постійно проживав з ним до дня смерті та не заявляв про відмову від прийняття спадщини, є таким, що прийняв спадщину, а тому в січні 2017 року звернувся до нотаріальної контори для оформлення спадкових прав на майно після смерті батька, в тому числі і на частки земельних ділянок. Проте йому було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину, оскільки відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 23.05.2006 року спадкодавцю [PERSON] належало право власності на 9/160 часток у праві спільної часткової власності на зазначені вище земельні ділянки, частка [PERSON] також становить 9/160, а частка [PERSON] - 3/80, тобто сумарно державний акт видано на 3/20 частки у праві спільної власності на земельні ділянки, що не відповідає витягам з Державного земельного кадастру про дані земельні ділянки від 29.12.2016 року, в якому вказано, що зазначені земельні ділянки належать на праві власності [PERSON], [PERSON] та [PERSON] У зв'язку з допущенням таких помилок нині підлягає захисту і право власності позивачів на земельні ділянки, оскільки документальний розмір їхніх часток в праві спільної власності не відповідає дійсності, а внесення змін до державного акта на право власності на земельну ділянку не передбачено чинним законодавством, що і змусило їх звернутися до суду з даним позовом для захисту своїх прав. В судове засідання позивачі та їх представник не з'явилися, однак останній завчасно подав письмову заяву про розгляд справи за відсутності сторони позивачів, а також підтримав їхні вимоги у повному обсязі (а.с.43). Представник відповідача до суду не з'явився також, але подав письмову заяву про розгляд справи у його відсутності та не заперечення проти задоволення позову (а.с.40). Згідно з ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи здійснюється судом за відсутності цих осіб, а фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що заявлені [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. [PERSON], який був батьком [PERSON], помер [INFO] (а.с.11, 12). Згідно з копією довідки №24/01-16 від 26.01.2016 року Приватного нотаріуса Могиленко Л.М. після смерті [PERSON] 11.10.2014 року була заведена спадкова справа №53-2014, спадщину після його смерті прийняв син - [PERSON] (а.с.14), що також підтверджується і Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №38605221 від 11.10.2014 року. Як вбачається з копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 23.05.2006 року [PERSON] належить право власності на 9/160 часток у праві спільної часткової власності на земельні ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель по [ADDRESS]: площею 0,0133 га, кадастровий номер [NUMBER], площею 0,0014 га, кадастровий номер [NUMBER], площею 0,0048 га, кадастровий номер [NUMBER] та площею 0,0063 га, кадастровий номер [NUMBER], частка [PERSON] в цих ділянках також становить 9/160, а частка [PERSON] - 3/80 (а.с.10). Відповідно до копій витягів з Державного земельного кадастру про земельні ділянки: площею 0,0133 га, кадастровий номер [NUMBER], площею 0,0014 га, кадастровий номер [NUMBER], площею 0,0048 га, кадастровий номер [NUMBER], та площею 0,0063 га, кадастровий номер [NUMBER], зазначені земельні ділянки на праві власності значаться за [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с.15-26). Як вбачається з листа №07-04/В-52 від 31.01.2017 року Прилуцької міської ради, згідно з архівним витягом із рішення 22 сесії 4 скликання Прилуцької міської ради від 26.05.2005 року про передачу земельних ділянок в приватну власність [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які проживають по [ADDRESS], земельні ділянки по [ADDRESS],[ADDRESS],[ADDRESS],[ADDRESS], загальною площею 258 м? були передані в їхню спільну власність (а.с.30), що також підтверджується і повідомленням заінтересованих осіб про виправлення помилки у відомостях Державного Земельного кадастру державного кадастрового реєстратора управління Держгеокадастру у Прилуцькому районі Чернігівської області Фабриченко О.М. від 29.12.2016 року (а.с.31) та витягами з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок від 03.02.2017 року (а.с.32-35). З копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 48/02-31 від 28.01.2017 року приватного нотаріуса Прилуцького районного нотаріального округу Чернігівської області Могиленко Л.М. вбачається, що [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частку вказаних вище земельних ділянок після померлого [INFO] батька [PERSON] у зв'язку з виявленням технічних помилок у державному акті на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 23.05.2006 року, а тому рекомендовано звернутися до суду (а.с.27-29). З листа №440/01-16 та інфомаційної довідки зі Спадкового реєстру №46878874 від 24.02.2017 року, виданих Прилуцькою міською державною нотаріальною конторою, після смерті [PERSON], який помер [INFO], була заведена спадкова справа №53-2014 (а.с.48-49). Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Зідно зі ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкоємцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, яким і скористався [PERSON] як спадкоємець за законом, який виявив бажання прийняти спадщину після смерті батька [PERSON], подавши до нотаріальної контори відповідну заяву про її прийняття. Згідно з п.2.9 Наказу Державного комітету України по земельних ресурсах «Про затвердження Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі» від 04.05.1999 року №43 виправлення в державних актах не допускаються. Відповідно до п.4.1, 4.4., 4.5. Наказу Державного комітету України із земельних ресурсів від 22 червня 2009 №325 «Про затвердження Інструкції про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянки і на право постійного користування земельною ділянкою», виправлення орфографічних або технічних помилок у бланку та державному акті не допускається. У разі виявлення у виданому державному акті орфографічних або технічних помилок землевласником (землекористувачем) такий землевласник (землекористувач) звертається до відповідного територіального органу Держкомзему із заявою (клопотанням) про видачу нового державного акта. Новий державний акт видається протягом 15 робочих днів з дати надходження вищезазначених документів до територіального органу Держкомзему за рахунок органу, який здійснив реєстрацію такого державного акта. Відповідно до п.4.11. Наказу №325 новий державний акт (на ім'я спадкодавця) взамін зіпсованого, втраченого (пошкодженого) видається також спадкоємцю на запит нотаріуса щодо витребування документів, необхідних для вчинення нотаріальних дій, відповідно до статті 4 Закону України «Про нотаріат». Проте на даний час в зв'язку з внесенням змін до Земельного кодексу України, Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Закону України «Про державний земельний кадастр» видача державних актів на право власності на землю не передбачена, а відповідно внести зміни чи отримати новий правовстановлюючий документ (державний акт) на земельну ділянку є неможливим. Згідно зі ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 392 ЦК України передбачено право власника майна пред'явити позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Як вбачається з п.1 ст.81 Земельного кодексу, громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Згідно з приписами ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до ч.1 ст.355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Згідно ч.1 ст.357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Відповідно до ч.2 ст.370 ЦК України частки у спільній сумісній власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. З наведених вище підстав вбачається, що частки позивачів та нині покійного [PERSON] у праві спільної власності на спірні земельні ділянки є рівними, тобто по 1/3 частині за кожним, а тому [PERSON] має право на спадкування належної його батькові за життя 1/3 частки цих земельних ділянок, а також на визнання за ним особисто та за [PERSON] права власності на 1/3 частку за кожним у зазначених земельних ділянках. На підставі наведеного,

Outcome: approved