Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-18 00:00:00

Адвокат Войнаренко О.С., діючи в інтересах [PERSON] звернулась до Вишгородського районного суду Київської області з заявою про визнання [PERSON] , [INFO] , недієздатним та встановлення опіки. В обґрунтування своєї заяви вказала, що її донька [PERSON] є інвалідом ІІ групи, внаслідок загального, хронічного психологічного захворювання, що підтверджується випискою із медичної картки стаціонарного хворого №7458 де встановлено діагноз органічне ураження головного мозку поєднаного ґенезу судинного, інтоксикаційного з вираженим інтелектуально-мнестичним зниженням та стійкими вираженими змінами особистості по емоційно нестійкому типу з частинами афективними реакціями. У зв`язку з психічним захворюванням [PERSON] не може розуміти значення своїх дій, керувати ними та потребує постійного стороннього догляду та опіки. Заявник у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник Лютізьської сільської ради Вишгородського району Київської області у судове засідання не прибув, надав суду заяву у якій проти позову не заперечує та просить судовий розгляд справи проводити за їх відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за звернення особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У ст.12 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Зі свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , вбачається, що [PERSON] , є її матір`ю (а.с. 7). Згідно з довідкою МСЕК серія АВ № 0516732 , [PERSON] , [INFO] , має ІІ групу інвалідності в наслідок загального захворювання (а.с. 13). Відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від № 7458, [PERSON] має органічне ураження головного мозку поєднаного ґенезу судинного, інтоксикаційного з вираженим інтелектуально-мнестичним зниженням та стійкими вираженими змінами особистості по емоційно нестійкому типу з частинами афективними реакціями(а.с. 31). Крім того, встановлений діагноз підтверджується історіями хвороби та епікризами (а.с. 14,16-28). Згідно рішення виконавчого комітету Лютізьської сільської ради від 31.01.2019 року № 07, вирішено клопотати перед судом про визнання [PERSON] , [INFO] недієздатною та призначення її опікуном [PERSON] (а.с. 12). З висновку судово - психіатричної експертизи № 694, щодо вирішення питання дієздатності [PERSON] , [INFO] , встановлено, що [PERSON] страждає на хронічний стійкий психічний розлад, F - 07.0 за МКХ-10, та психічний розлад суттєво впливає на її здатність усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, а тому вона потребує піклування. (а.с. 124-128). Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи. Згідно з частиною 3 статті 296 ЦПК України заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги. Відповідно до частини 1 статті 298 ЦПК України, суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово - психіатричну експертизу. Відповідно до частини 1 статті 39 ЦК України суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Однак, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.1997 року № 8 акцентовано увагу судів на тому, що висновок експерта не має на перед встановленої сили та переваги над іншими джерелами доказів, підлягає перевірці й оцінці за внутрішнім переконанням суду, яке має ґрунтуватися на всебічному, повному й об`єктивному розгляді всіх обставин справи у сукупності. Відповідно до частини 1 статті 36 ЦК України, суд може обмежити цивільну дієздатність фізичної особи, якщо вона страждає на психічний розлад, який істотно впливає на її здатність усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Враховуючи висновок судово - психіатричної експертизи, в якому зазначено, що [PERSON] страждає на хронічний стійкий психічний розлад, F - 07.0 за МКХ-10, та психічний розлад суттєво впливає на її здатність усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, а тому вона потребує піклування, суд приходить до переконання, що в даному випадку визнання [PERSON] недієздатною не доцільно та їй необхідно обмежити цивільну дієздатність. Судом доведено, що [PERSON] страждає на хронічний стійкий психічний розлад, який істотно впливає на її здатність усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, а тому суд приходить до висновку, про доцільність обмежити цивільну дієздатність [PERSON] .. Обмежуючи цивільну дієздатність [PERSON] , суд враховує висновок судово - психіатричної експертизи, в якому зазначено, що остання потребує піклування, вважає за необхідне призначити її піклувальника, її мати, заявницю по справі, [PERSON] Згідно статті 59 ЦК України, піклування встановлюється над неповнолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, цивільна дієздатність яких обмежена. Відповідно до частини 2 статті 60 статті ЦК України, суд встановлює піклування над фізичною особою у разі обмеження її цивільної дієздатності і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для обмеження цивільної дієздатності [PERSON] та призначення їй піклувальника, у зв`язку з чим у визнанні [PERSON] недієздатною та призначенні їй опікуна, слід відмовити.

Outcome: partial