Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-08 00:00:00

[PERSON] у серпні 2021 року звернулась у суд з вищезазначеним позовом. В його обґрунтування зазначила, що з відповідачем вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з 16 листопада 2002 року по 26 травня 2014 року. Шлюб між ними розірвано рішенням суду від 26 травня 2014 року. Від шлюбу у них [INFO] народився син [PERSON] . На даний час дитина є повнолітньою, однак продовжує навчатися у Відокремлений структурний підрозділ «Вовчанський Фаховий Коледж Харківського національного технічного університету сільського господарства імені Петра Василенка». Їх син навчається на денній формі навчання та не має змоги влаштуватися на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. Вказала, що чоловік одержує пенсію та має ще один вид доходу - пай, у зв`язку з чим має змогу утримувати їх спільну дитину. Строк навчання закінчується 30 червня 2022 року. Тому вона просила стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання сина, як повнолітньої дитини, яка продовжує навчання у розмірі ј частки доходу відповідача до закінчення ним навчання. Позивач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася завчасно та належним чином. До суду надала заяву про розгляд справи у її відсутності, просила позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином, до суду надав відзив на позовну заяву [PERSON] , просив справу розглянути у його відсутності, проти задоволення позовних вимог заперечував у повному обсязі. (а.с. 19-30) Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав. Згідно ст. ст. 4, 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду по захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Матеріалами справи встановлено, згідно даних фотокопії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Вовчанського районного управління юстиції 22 травня 2003 року, батьками [PERSON] , [INFO] є сторони по справі [PERSON] та [PERSON] (а.с. 3). [PERSON] є студентом Відокремленого структурного підрозділу «Вовчанський Фаховий Коледж Харківського національного технічного університету сільського господарства імені Петра Василенка», навчається на 4 курсі групи М-42 денного відділення, що підтверджується довідкою від 30 липня 2021 року, термін навчання по 30 червня 2022 року (а.с. 8). З довідки № 91 виданої ОСББ «Вовчанськжитлосервис» 08.09.2021 року, суд вбачає, що повнолітня дитина, син [PERSON] , [INFO] проживає разом зі своєю матір`ю, [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] . (а.с.38) З довідки про доходи № 703 від 27.08.2021 року, вбачається, що сума доходу позивача по справі [PERSON] , за шість місяців, становить 37414 грн. 97 коп. (а.с. 36) З довідки про доходи № 134 від 31 серпня 2021 року виданої Відокремленим структурним підрозділом «Вовчанський Фаховий Коледж Харківського національного технічного університету сільського господарства імені Петра Василенка» , суд вбачає, що [PERSON] , навчається у вищевказаному навчальному закладі на безоплатній формі навчання та отримує стипендію сума якої складає за рік 12298 грн. 02 коп. (а.с. 37) З довідки виданої 12.08.2021 року Головним управлінням пенсійного фонду України в Харківській області, суд вбачає, що дохід відповідача по справі [PERSON] , за шість місяців 2021 року, складає 74989 грн. 73 коп.(а.с. 30) Таким чином, відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітня дитина продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати її до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. В даному випадку норми закону передбачають обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання. Відповідно ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яку ратифіковано Постановою ВР України №789-ХІІ від 27.02.1991 року визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року № 2402-ІІІ з відповідними змінами та доповненнями кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Визначаючи вказаний розмір аліментів, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних членів сім`ї, інші обставини, що мають істотне значення. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, враховуючи те, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, а відповіно довідки про доходи відповідача [PERSON] , він має можливість її надавати, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Також суд враховує, що при стягненні з відповідача аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), буде цілком узгоджуватися з вимогами ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження». Таким чином, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, а тому вважає за необхідним стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання повнолітньої дитини, в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з часу звернення із позовом до суду і до закінчення дитиною навчання. Таким чином, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до п. п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір в розмірі 1 % ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду. Згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік», розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи на 01 січня 2021 року складає 2 270 грн. 00 коп. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивач звільнена від сплати судового збору, тому у порядку ст. 141 ЦПК України суму судового збору необхідно стягнути із відповідача. Однак, судом було встановлено, що відповідач є інвалідом другої групи, а тому на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» він звільнений від сплати судового збору. Враховуючи наведене, на підставі ст. ст. 180-182, 191 СК України,

Outcome: approved