Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-16 00:00:00

[PERSON] звернулася у Рівненський районний суд Рівненської області з позовною заявою у якій просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: будинком [ADDRESS] . \~В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вона є власником будинку за вищевказаною адресою. Відповідач був зареєстрований, ще за життя попереднього власника, її батька - [PERSON] , який помер [INFO] . Після його смерті, вона як донька прийняла спадщину на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями [ADDRESS] . Відповідач за вказаною адресою не проживає та ніколи не проживав, комунальні платежі не сплачує, особистих речей в будинку не має. Реєстрація відповідача порушує її право на вільне розпорядження і користування її майном. На прохання знятися з реєстрації в добровільному порядку відповідач не відреагував, тому вона вимушена звертатись до суду з даним позовом. Позивач, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву в якій просить розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов, заяву про відкладення розгляду справи чи розгляд справи без його участі не подав. Згідно вимог ч.1 ст.280 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідач будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не подав та приймаючи до уваги, що позивач не заперечує щодо винесення заочного рішення, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України. Ознайомившись із позовною заявою, дослідивши в судовому засіданні докази, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення. Згідно свідоцтва (дублікат) про право на спадщину за законом від 29 вересня 2010 року, [PERSON] є власником 1/2 частини будинку [ADDRESS] . Відповідно до Актів обстеження житла №106 від 25 лютого 2019 року, №274 від 03\~червня 2019 року, №369 від 31 липня 2019 року та №379 від 02 серпня 2019 року [PERSON] , [INFO] , у будинку [ADDRESS] не проживає. Згідно відповіді на запит суду щодо місця реєстрації відповідача, яка надійшла з відділу обліку моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Управління державної Міграційної служби в Рівненській області у будинку [ADDRESS] окрім позивача також зареєстрований відповідач [PERSON] . Відповідно до ст.319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Стаття 321 ЦК України передбачає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.\~ Згідно ст.383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Статтею 391 ЦК України передбачено право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Наявність у відповідача реєстрації в даному будинку, порушує право на користування житлом позивача. Відповідно до вимог ст.107 ЖК Україниу разі вибуття наймача або члена його сім`ї на інше постійне місце проживання, така особа втрачає право користування житловим приміщенням з дня вибуття. Згідно положень ст.ст.71,72 ЖК України, наймач або члени його сім`ї можуть бути визнані судом такими, що втратити право користування житловим приміщенням, зокрема, якщо вони в ньому не проживають без поважних причин понад шість місяців. За таких обставин, зважаючи на те, що відповідач понад рік не проживає у будинку [ADDRESS] та не несе витрат по утриманню житла, наявність у відповідача реєстрації в будинку порушує право власності позивача, суд вважає, що позов про усунення перешкод в користуванні власністю та визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Оскільки, позовна заява підлягає задоволенню повністю, в силу вимог ч.1 ст.141 ЦПК України, сплата судового збору покладається на відповідача. На підставі ст.ст. 319, 321, 391, 405 ЦК України, ст.ст.71,72,107 ЖК України,

Outcome: approved