Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-30 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП, мотивуючи свої вимоги тим, що 01.10.2020р. відбулася ДТП, внаслідок порушення ПДР відповідачем [PERSON] . В результаті зіткнення транспортних засобів, автомобіль позивача отримав механічні пошкодження, що згідно висновку до звіту №780-21 експертного авто товарознавчого дослідження становить 41870грн. А також він отримав незначні тілесні ушкодження, оскільки сильно вдарився головою, тому змушений був робити ЕКТ голови в м.Коломия, за яке він заплатив 1450грн. Пасажирка, його дружина [PERSON] , отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струс головного мозку, забійно-різані ссадини обличчя та лобної ділянки голови, забій м`ягких тканин грудної клітки з якими перебувала на стаціонарному лікуванні по 06.10.2020р. На медикаменти нею було витрачено 1097грн., згідно фіскальних чеків та ЕКТ в м.Коломия- 1450грн., а всього 2547грн. В добровільному порядку відповідач не бажає їм відшкодувати зазначену матеріальну шкоду. А тому, вони змушені звернутися до суду. Крім цього, позивачам було спричинено і моральну шкоду, яку вони оцінюють на суму по 30 000грн. на кожного, оскільки своїми винними діями [PERSON] спричинив їм душевні переживання та моральні страждання, які полягають в позбавленні права користуватися транспортним засобом на протязі двох місяців та втрати працездатності. Просять позов задоволити та стягнути з відповідача на користь позивача [PERSON] 43 320грн. матеріальної шкоди та 30 000грн. моральної шкоди, а також на користь [PERSON] - 2547грн. матеріальної шкоди та 30 000грн. моральної шкоди. Позивачі подали до суду заяви в яких просять справу розглянути у їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задоволити. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить розписка про одержання судової повістки, причину неявки суду не повідомив. При викладених обставинах суд прийшов до висновку, що відповідач був повідомлений про розгляд справи належним чином, а тому, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, відповідно до статті 280 ЦПК України. Відповідно до ст. 281 ЦПК України Косівський районним судом Івано-Франківської області була постановлена ухвала від 31.03.2021 року про заочний розгляд справи. Суд, вивчивши матеріали вважає, що позов слід задоволити частково з наступних підстав. Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ст.124, ч.1ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200 грн., що стверджується постановою Косівського районного суду від 09.11.2020р. З даної постанови видно, що 01.10.2020р. о 17.20год в смт.Кути по вул.Снятинській Косівського району [PERSON] керуючи автомобілем марки ВАЗ 2108, номерний знак [NUMBER] , здійснюючи маневр обгону не переконався, що це буде безпечно, допустив зіткнення із транспортним засобом, який рухався у зустрічному напрямку. [PERSON] 01.10.2020р. перебував у стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння в установленому порядку проводився в Косівській ЦРЛ. Постанова Косівського районного суду від 09.11.2020р. набрала законної сили 20.11.2020р. Відповідно до частини шостої статті 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову, в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. А тому, вина [PERSON] у вчиненні ДТП та пошкодженні належного позивачу автомобіля є доведеною, що виключає необхідність її доказування в межах цієї справи. Згідно висновку до звіту 780-21 експертного автотоварознавчого дослідження про визначення матеріального збитку станом на 13.10.2020р., вартість затрат необхідних для відновлення пошкодженого автомобіля ВАЗ-2109, реєстраційний номер [NUMBER] , згідно розрахунків становить 41870грн. До матеріалів справи долучені квитанції від 02.10.2020р. на суму по 1450грн. про проходження ЕКТ [PERSON] та [PERSON] в м.Коломия. Відповідно до виписки із медичної карти стаціонарного хворого №4596 видно, що в [PERSON] встановлений діагноз:закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, забійно-різані ссадини обличчя та лобної ділянки голови, забій м`ягких тканин грудної клітки. Згідно фіскальних чеків вбачається, що [PERSON] придбано медикаментів на суму 1097грн. В силу ст. 22 ЦК України передбачено що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, зокрема якщо особа зазнала втрати у зв`язку з пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила для відновлення свого порушеного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до частини першої статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно роз`яснень, які викладені в Постанові Пленуму Вищого спеціалізованою суду з розгляду цивільних та кримінальних справ від 01 березня 2013 року за № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати па увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, піддягає відшкодуванню з повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. З огляду на презумпцію вини завдавача шкодивідповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187 ЦК, пункт 1 частини другоїстатті 1167 ЦК). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду. Таким чином, на підставі наведеного, в матеріалах справи наявні відповідні докази, які знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, на підставі яких з відповідача підлягає стягненню майнова шкода на користь [PERSON] в сумі 43 320грн. та на користь [PERSON] - 2 547грн. Згідно зі ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, а також в зв`язку з пошкодженням майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до роз`яснень, викладених в постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Тому, враховуючи обставини даної справи, суд вважає, що з відповідача слід стягнути на користь позивачів по 1000грн. моральної шкоди, оскільки суд вважає, що саме така сума є достатньою для відшкодування моральної шкоди. Відповідно до положень ч.3ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення та стягнення із [PERSON] на користь [PERSON] -43 320грн. майнової шкоди та на користь [PERSON] -2547грн. майнової шкоди, а також по 1000грн. моральної шкоди на кожного позивача. На підставі наведеного, ст.ст. 22-23, 1166, 1187 ЦК України та

Outcome: approved