Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-14 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулись до суду із позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування своїх вимог позивачі зазначили, що вони проживають в приватному будинку, розташованому за адресою: Харківська область, м. Лозова, пров. Комарова, 5, який належить [PERSON] на праві приватної власності згідно договору купівлі-продажу від 08.09.2005 року, оформленому приватним нотаріусом [PERSON] та зареєстрованому в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно від 19.12.2005 року. В будинку з 2003 року є зареєстрованим [PERSON], який не є членом сімї позивачів, та на протязі кількох років, майже з 2005 року, в ньому не мешкає, перешкод у користуванні житловим будинком за вищевказаною адресою ніхто із позивачів йому не чинив, місце проживання відповідача не відомо, стосунків не підтримують. Зазначили, що реєстрація місця проживання відповідача у будинку, який з 2005 року у ньому не мешкає, порушує права власниці [PERSON], яка бажає подарувати зазначений будинок своєму сину, [PERSON] Враховуючи викладене, позивачі просили визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме-житловим будинком, розташованим за адресою: Харківська область, м. Лозова, провулок Комарова, буд. 5. Позивачі у судове засідання не з'явились, надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, зі змісту заяви вбачається, що позивачі позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечували. Відповідач у судове засідання не з'явився, повідомлявся про час та місце судового розгляду належним чином, про причини неявки не повідомив. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно копій договору купівлі-продажу житлового будинку від 08.09.2005 року, витягу з Державного реєстру правочинів та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно житловий будинок за адресою: Харківська область, м. Лозова, провулок Комарова, будинок 5 належить на праві приватної власності позивачу [PERSON] (а.с. 9-12). Згідно копії будинкової книги для рестрації громадян, мешкаючих в будинку №5 по провулку Комарова в місті Лозова та довідки про реєстрацію місця проживання особи за відомостями відділу з питань реєстрації місця проживання фізичних осіб та ведення реєстру громади Лозівської міської ради Харківської області місце проживання [PERSON], [INFO], зареєстроване за адресою: [INFO] (а.с. 13-22, 27). Відповідач в даному будинку не проживає з 2005 року, що підтверджується актом про непроживання особи за місцем реєстрації від 14.11.2018 року (а.с. 23). За змістом позовної заяви позивачі не чинять ніяких перешкод у користуванні житловим будинком відповідачеві, оплату за утримання будинку відповідач не здійснює. Згідно\~ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення. Відповідно до вимог ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Статтею 391\~ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном. Відповідно до ст.47 Конституції України, кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше, як на підставі закону та за рішенням суду. Частиною першою статті 383\~ЦК України та статтею 150\~ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Відповідач не входить до кола членів сім'ї власника квартири відповідно до частини четвертої статті 156 ЖК України. Частиною 1 ст.\~319\~ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з положеннями статті 391\~ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Отже власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім'ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час. Аналогічні висновки викладені в правовій позиції Верховного Суду України у справі №6-709цс16. Враховуючи зазначене,\~оскільки відповідач\~не є\~власником житлового\~будинку за\~адресою: Харківська область, м. Лозова, провулок Комарова, буд. 5 та членом сім`ї позивача, участі в оплаті комунальних платежів не приймає, самостійно дій щодо зняття з реєстрації місця проживання за вказаною адресою не здійснює, що порушує права власника житла, оскільки він зобов'язаний нести додатковий тягар зі сплати нарахованих комунальних платежів, та бажає розпорядитися вказаним майном, а доказів протилежного суду не надано, тому суд приходить до висновку, що вимога позивачів в частині визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням, підлягає задоволенню. \~\~\~\~\~

Outcome: approved