Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-09 00:00:00

[PERSON] (місце проживання: [ADDRESS]) звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON] (місце проживання: [ADDRESS]) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, в якій просить визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] посилаючись на наступне. [PERSON] є власником квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS], на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Єпіфанцевою Н.В. № 1682 від 28 липня 2003 року. В спірній квартири зареєстрований відповідач, син позивача, [PERSON], який не проживає в спірній квартирі без поважних причин. У зв'язку із викладеним позивач просить визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS]. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про причину неявки суд не повідомив, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Заяви про розгляд справи без його участі до суду не надходило, відзиву на позов від відповідача також не надходило. Допитана в якості свідка в судовому засіданні [PERSON] пояснила, що вона приблизно з 2015 року працює консьєржем за адресою: [ADDRESS]. Вона знайома із позивачем [PERSON] та її чоловіком, які зрідка, приблизно один-два тижні на рік проживають у своїй квартирі в цьому під'їзді. Вона чула, що у [PERSON] є син, але вона його ніколи не бачила. Вона сидить біля вхідної двері у під'їзд, всі ключі від інших входів до під'їзду знаходяться у консьєржів, тобто пройти повз консьєржа у під'їзд неможливо. Всіх незнайомих осіб та гостей мешканців будинку консьєржі записують у відповідний журнал. Допитаний в якості свідка в судовому засіданні [PERSON] пояснив, що він приблизно з 2014 року працює консьєржем за адресою: [ADDRESS]. Він знайомий із позивачем [PERSON] та її чоловіком, позивач є власником квартири [NUMBER] в цьому під'їзді. Він чув, що у [PERSON] є син, але він його ніколи не бачив. Всіх незнайомих осіб та гостей мешканців будинку консьєржі записують у відповідний журнал. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи за відсутності відповідача. У зв'язку з наведеним, суд вважав за можливе слухати справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього, про що було постановлено ухвалу, яка відображена в протоколі судового засідання. Дослідивши письмові матеріали справи, допитавши свідків, вислухавши пояснення представника позивача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно із ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. В силу ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до статті 405 ЦК України передбачено, що члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.97 відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб В судовому засіданні було встановлено, що квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON], що підтверджується копією договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Єпіфанцевою Н.В. № 1682 від 28 липня 2003 року та копією Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 4188942, наданого Сєвєродонецьким міським бюро технічної інвентаризації. З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 130215317 від 09 липня 2018 року вбачається, що право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS], належить [PERSON]. Згідно із довідкою № 5075, виданої Центром надання адміністративних послуг у м. Сєвєродонецьку Сєвєродонецької міської ради від 18 червня 2018 року, в квартирі, яка розташована за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: чоловік позивача - [PERSON], [INFO], дочка позивача - [PERSON], [INFO], син позивача (відповідач по справі) - [PERSON], [INFO]. З довідки про склад сім'ї, виданої ОСББ «Мрія7-І» № 9 від 26 червня 2018 року, вбачається, що відповідач [PERSON] не проживає за місцем реєстрації в квартирі [ADDRESS] з 01 вересня 2010 року. Показаннями свідків, які є консьєржами у під'їзді, де знаходиться квартира позивача, також підтверджується, що відповідача ці консьєржі ніколи не бачили щонайменше з 2015 року. Таким чином, враховуючи те, що відповідач [PERSON] за місцем реєстрації не проживає без поважних причин більше одного року, суд прийшов до висновку про те, що позовні вимоги стосовно визнання [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд враховує, що позов було задоволено, у зв'язку із чим з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в сумі 704,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved