Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-19 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини, з якою проживає дитина до досягнення шести років. Позивач зазначала, що 29 червня 2002 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб у виконавчому комітеті Лосинівської селищної ради Ніжинського району Чернігівської області, актовий запис №9. Від спільного подружнього життя мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Менша дочка [PERSON] , якій на даний час лише 4 роки, має вади фізичного розвитку, тому потребує постійного домашнього догляду, у зв`язку з чим позивач вимушена була подати заяву на роботі про продовження декретної відпустки до досягнення дитиною 6-ти років. Посилаючись на викладене, позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі ј частини з усіх видів його заробітку (доходів) щомісячно на утримання дружини до досягнення дитиною шести років, починаючи з дня пред`явлення позову. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. В судове засідання відповідач [PERSON] та його представник адвокат Хоменко І.М. не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Відповідач направив до суду заяву про визнання позову, не заперечував проти його задоволення в повному обсязі. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження (а.с.5,6). [PERSON] , [INFO] , має вади фізичного розвитку, що підтверджується довідками №33 та № 91 про потребу дитини (дитини-інваліда) у домашньому догляді, які видані Комунальним некомерційним підприємством «Броварський міський центр первинної медико-санітарної допомоги» 15.02.2018 р. та 18.04.2019 р. (а.с.7,8). В ст. 182 СК України, зазначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно вимог ч.ч. 2,3 ст. 84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини, до досягнення дитиною трьох років. Якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років. Відповідно до ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. За таких обставин, з розрахунку на одну дитину, та з врахуванням визнання відповідачем позовних вимог, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів в розмірі ј частини від усіх видів доходів, щомісячно на її утримання до досягнення дитиною 6-ти років, починаючи з дня пред`явлення позову, тобто з 29 травня 2019 року по [INFO]. Крім того, відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, таким чином суд вважає необхідним стягнути із відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 768,40 грн. Щодо позовних вимог позивача про стягнення на її користь понесених судових витрат, то вони задоволенню не підлягають, оскільки жодних доказів на підтвердження понесення позивачем судових витрат останньою не надано, а судом не здобуто.

Outcome: partial