Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-21 00:00:00

Адвокат [PERSON], який діє в інтересах заявника [PERSON] звернувся до Ленінського районного суду м. Харкова з заявою про встановлення факту смерті. В обґрунтування заяви вказав, що 28.12..2018 року, на території так званої «ЛНР», помер батько заявника [PERSON], який народився 30.08.1938 року у м.Стаханов Луганської області, громадянин України, про що було видано свідоцтво про смерть зразка «ЛНР», від 10.02.2016 на імя померлого. 21.11.2018 року представник заявника звернувся на адресу зацікавленої особи з письмово заявою про видачу свідоцтва про смерть на імя померлого [PERSON], встановленого зразка держави «Україна».21.11.2018 року, за результатами розгляду письмової заяви про надання свідоцтва встановленого зразка, зацікавлена особа надала письмову відповідь, якою відмовила у видачі свідоцтва, у звязку із тим, що додані до заяви документи засвідчені печаткою не встановленого зразка. Встановлення факту смерті необхідно для того, щоб заявник мав можливість зареєструвати смерть батька та реалізувати спадкові права. Іншого способу для отримання свідоцтва, ніж звернення до суду,\~ у заявника немає. Заявник та його представник\~ в судове засідання не зявились.\~ Представник просив розглядати заяву без його участі,\~ просив її задовольнити. Представник Холодногірського районного відділу у місті Харкові відділу Державної Реєстрації актів цивільного стану по м.Харкову ГТУЮ у Харківській області, в судове засідання не зявився, причини неявки в судове засідання не повідомили. Враховуючи, що розгляд справи відбувся у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. 28.12.2015 на території так званої «ЛНР», помер батько заявника [PERSON], який народився 30.08.1938 року у м.Стаханов Луганської області, громадянин України, про що було видано свідоцтво про смерть зразка «ЛНР», від 10.02.2016 на імя померлого. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Ст. 4 цього ж закону передбачає, що на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим реалізації прав і свобод людини і громадянина. Ст. 9 ч. ч. 2, 3, 4 цього Закону передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законодавством України. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Встановлення зв'язків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України. Відповідно до ст. 10 ч. 1 цього Закону громадяни України мають право на вільний та безперешкодний в'їзд на тимчасово окуповану територію і виїзд з неї. Ст. 17 ч. 1 цього Закону у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна. Ст. 17 ч. ч. 1,3 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті.... проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 року № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» - затверджено перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Підпунктом 2 пункту 2 Наказу Міністерства юстиції України «Про переміщення органів та установ юстиції Луганської області» визначено перелік та забезпечено переміщення територіальних органів та установ юстиції Луганської області, що знаходяться на тимчасово неконтрольованій території, в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі. Відповідно до вищезазначеного наказу всі органи та підрозділи, підпорядковані Міністерству юстиції України, повинні були перемістися з тимчасово непідконтрольних територій в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі та перереєструватися там. Всі акти та документи, виданні органами не переміщеними в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі та не перереєстровані, з 1 грудня 2014 року вважаються не дійсними. Відповідно до роз'яснень, наданих у пункті 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. З урахуванням вищенаведеного, у суду не має підстав ставити під сумнів достовірність та правдивість фактів, повідомлених представником заявника та наданими письмовими доказами, стосовно того, 28.12.2015, на території так званої «ЛНР», помер батько заявника [PERSON]. Відповідно до п. 8 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Задоволення заяви адвоката [PERSON], який діє в інтересах заявника [PERSON] має для заявника юридичне значення, оскільки необхідне для реєстрації смерті [PERSON] в органах ДРАЦС. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для встановлення факту смерті [PERSON]. Відповідно до ч.4 ст.317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. На підставі викладеного,

Outcome: approved