Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-28 00:00:00

Адвокат Луконіна Н. В. в інтересах [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просить визнати за [PERSON] право власності на цілу двокімнатну квартиру [ADDRESS] загальною площею 43, 5 кв.м , житловою площею - 28.4 кв.м. в порядку спадкування за законом після смерті матері - [PERSON] , яка померла [INFO] . Обґрунтовуючи позов тим, що [INFO] померла мати позивачки - [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина на вищезазначену квартиру, що належала спадкодавиці на праві спільної сумісної власності разом із чоловіком - [PERSON] (помер [INFO] ) відповідно до свідоцтва про право власності, виданого Миколаївською міською службою приватизації державного житлового фонду 28.08.1993 року, зареєстрованого в ММБТІ за №16873 від 02.12.1993 року. Єдиною спадкоємицею першої черги спадкування за законом після смерті [INFO] [PERSON] стала її донька - позивачка [PERSON] , яка прийняла спадщину, подавши відповідну заяву до нотаріальної контори у передбачений законом строк. Заповіту [PERSON] не залишала. 03 червня 2020 року позивачка звернулася до Другої миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області із заявою про видачу на її ім`я свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [INFO] своєї матері - [PERSON] , проте отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Для реалізації своїх спадкових прав позивачці було рекомендовано звернутися до суду. Представник позивача подала заяву про розгляд справи у її відсутність, а позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлялась судом належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Представник третьої особи надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності на підставі наявний документів у матеріалах справи. Ухвалою суду справу розглянуто за відсутності відповідача в порядку заочного розгляду, оскільки у відповідності до вимог ч.1ст. 280 ЦПК України відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання (зворотні повідомлення наявні в матеріалах справи), відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи, а також у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов наступного. Позивач [PERSON] народилася [INFO] , її батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 1960 року. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу Серії [NUMBER] від09.07.1983 р. [PERSON] одружилась з [PERSON] та взяла прізвище чоловіка і стала [PERSON] [INFO] померла мати позивачки - [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина на квартиру [ADDRESS] , що належала спадкодавиці на праві спільної сумісної власності разом із чоловіком - [PERSON] (помер [INFO] ) відповідно до свідоцтва про право власності, виданого Миколаївською міською службою приватизації державного житлового фонду 28.08.1993 року, зареєстрованого в ММБТІ за №16873 02.12.1993 року. Єдиною спадкоємицею першої черги спадкування за законом після смерті [INFO] [PERSON] стала її донька - позивачка [PERSON] , яка прийняла спадщину, подавши відповідну заяву до нотаріальної контори у передбачений законом строк. Заповіту [PERSON] не залишала (що підтверджується копією матеріалів спадкової справи № 137/2019). 03 червня 2020 року позивачка звернулася до Другої миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області із заявою про видачу на її ім`я свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [INFO] своєї матері - [PERSON] , проте отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Постанова вмотивована тим, що за відомостями департаменту з надання адміністративних послуг ММР в Єдиному державному демографічному реєстрі відсутні відомості про реєстрацію місця проживання іншого співвласника спадкового майна - батька позивачки - [PERSON] , який помер [INFO] , через що неможливо встановити місце відкриття та факт прийняття спадщини після його смерті, а, отже, неможливо визначити склад спадкового майна, що підлягає спадкуванню після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . 28.08.1993 року батьки позивачки [PERSON] та [PERSON] згідно з розпорядженням виконкому Миколаївської міської ради №2065 від 27.08. 1993 року отримали у спільну сумісну власність двокімнатну квартиру [ADDRESS] . 02.12.1993 року Свідоцтво про право власності на вищевказане житло було зареєстровано в ММБТІ за № 16873. 10 червня 1993 року батько позивачки [PERSON] склав заповіт, посвідчений нотаріусом Другої миколаївської державної нотаріальної контори Лактіоновою С.А. (р.№2-1944). відповідно до умов якого все своє майно він заповів своїй доньці - [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер. Спадкоємицею за заповітом після його смерті стала його донька - позивачка [PERSON] , проте у встановлений законом шестимісячний строк вона із заявою про прийняття спадщини після смерті батька не звернулася, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру від 02.06.2020 року №60395599, яка міститься в спадковій справі №64106027 після смерті [PERSON] . На момент смерті батька позивачка не була зареєстрована разом із ним, отже в порядку ч. З ст. 1268 ЦК України також спадщину не прийняла. Згідно ч. 1 ст.1268ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст.1269 ЦК України). За ч. 1 ст.328 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно ст.392 ЦК України власник може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Єдиною спадкоємицею за законом після смерті [INFO] [PERSON] стала його дружина - [PERSON] , яка хоч і не зверталася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але прийняла її в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки на день смерті була зареєстрована та постійно проживала разом із чоловіком у спадковій квартирі [ADDRESS] . Факт реєстрації [PERSON] разом зі спадкодавцем [PERSON] , який помер [INFO] на день його смерті підтверджується наступними письмовими доказами: копією поквартирної картки Ф-А, посвідченої ДНАП ММР; штампом про місце реєстрації особи (стор.11) у паспорті громадянина України [PERSON] (згідно копії); довідкою Ф - З ЖЕУ №7 №1380 від 01.04.2004 року. Отже, враховуючи викладене, спадок після смерті [INFO] матері позивачки - [PERSON] складається з цілої квартири [ADDRESS] з якої вона успадкувала після смерті свого чоловіка - [PERSON] , який помер [INFO] , але за життя не оформила своїх спадкових прав належним чином, а інша 1/2 частка - на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 28.08.1993 року. Спадщину після смерті матері позивачка прийняла шляхом подання до нотаріальної контори відповідної заяви у встановлений законом строк. За змістом п.6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК), проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Спадкоємець має право звернутися із заявою про державну реєстрацію переходу права власності до органу, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, після прийняття спадщини в порядку, передбаченому законом. Якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). На підставі викладеного, оцінюючі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що пред`явлені позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню шляхом визнання за [PERSON] право власності на цілу двокімнатну квартиру [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом. Суд вважає, що таке набуття права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, направлено на захист охоронюваних законом прав та інтересів спадкоємця, у якого на теперішній час існують перешкоди для оформлення спадкових прав в нотаріальному порядку. Викладене вище дає підстави вважати, що спірна квартира може бути предметом спадкування, визнання за позивачем права власності на нього не порушуватиме права інших осіб.

Outcome: approved