Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-07 00:00:00

[PERSON] (позивач) звернулась до суду з позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON] та стягнення з неї аліментів на її утримання, зазначивши, що відповідачка є її матірю, яка до доньки жодного інтересу не проявляє, так як довгий час з липня 2014 року з донькою не проживає, віддавши її бабусі і дідусеві на утримання та виховання, не цікавиться станом її здоров`я, навчанням, матеріальної допомоги не надаває. Відповідно до висновку органу опіки і піклування Новобузької РДА від 18.05.2017 року [PERSON] доцільно позбавити батьківських прав, як таку, що відповідно до п.1,2 ч.1 ст.164 СК України ухиляються від виконання батьківських обов'язків. На підставі викладеного, позивач просила винести рішення про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно неї( позивачки): [PERSON] та стягнути з неї аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів прибутку, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на місяць на користь закладу, де буде утримуватися дитина. В судовому засіданнні позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] позов підтримали, просила його задовольнити. Дали свою згоду на зоочний порядок розгляду справи. Відповідач [PERSON] до суду не з'явилась, була належно повідомлена про час і місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомила. Суд ухвалює рішення при розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Представник третьої особи органу опіки і піклування Новобузької районної державної адміністрації Миколаївської області Бондаренко Н.В. в судове засідання не з'явилась, подала заяву про розгляд справи в її відсутність проти задоволення позову не заперечувала. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.2, 5 ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Такі ж самі положення передбачені і статтею 180 СК України. В силу п. 1, 2, 3 ч. 1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони, не забрали дитину з пологового будинку або іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною. Згідно ст..3 Конвенції «Про права дитини» (ратифікованої ВР України №789-XII від 27.02.91р.). В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. З роз'яснень Пленуму Верховного Суду України в п. 15, в абзаці 2 п. 16 Постанови № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» вбачається, що розглядаючи справи даної категорії, судам слід мати на увазі, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування вирішується лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи та характеру ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст.166 СК). Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Судом встановлено наступне. Згідно копії свідоцтва про народження [PERSON] та витягу з Державного реєстру актів цивільного стану від 17.05.2017 року, остання народилася [INFO], матір'ю її є [PERSON] ; батько записаний відповідно до частини першої статті 135 СК України (а.с.07,08) . Відповідно до довідки Шевченківської сільської ради Новобузького району Миколаївської області від 19.02.2016 року № 427 (а.с.6) до складу сім`ї [PERSON], яка зареєстрована в [ADDRESS]. До складу її сім'ї входять дочки [PERSON] [INFO] та [PERSON],[INFO]. З липня 2014 року на території сільської ради [PERSON] не проживає. Згідно акта обстеження матеріально-побутових умов сім'ї [PERSON] від 26.04.2017 року [PERSON] [INFO] на протязі 12 років проживає разом з бабусею [PERSON] та дідусем [PERSON], які є пенсіонерами. Мама дівчинки [PERSON] 1976 року народження вихованням доньки не займається, на даний час проживає в Сумській області. Останній раз мама бачила доньку в липні 2014 року ( а.с.09). Відповідно до характеристики з Червонобаштанської ЗОШ Новобузького району Миколаївської області від 24.04.2017 року, мама [PERSON], [PERSON], до школи не приходить, в телефонному режимі з класним керівником не спілкується. Контроль за [PERSON] в навчальному та виховному процесі здійснює бабуся і дідусь ([PERSON] і [PERSON]). Зі змісту характеристики від 12.05.2017 року, складеної сільським головою Шевченківської сільської ради Новобузького району Миколаївської області Плютою М.М.( а.с.11) на [PERSON], вбачається, що всі навчальні роки з 1 по 9 класи навчанням та вихованням доньки [PERSON] займались її бабуся і дідусь [PERSON]. В сільську раду неодноразово скаржились [PERSON] на [PERSON] щодо невиконання нею батьківських обов'язків. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Новобузької РДА позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно її неповнолітньої дитини [PERSON] [INFO], є доцільним і буде відповідати інтересам дитини (а.с.12). При таких обставинах, суд дійшов висновку, що відповідачка, за час перебування доньки [PERSON] разом з нею, не піклувалась про неї, не забезпечувала її фізичний та духовний розвиток. В подальшому, з липня 2014 року, залишивши її у бабусі і дідуся, протягом трьох років, не приймала ніяких дій для повернення до неї доньки. Не цікавилась її долею, тобто свідомо ухилилась від виконання передбаченого законом обов'язку по вихованню доньки, її матеріального утримання, піклування про її фізичний і духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя, хоча мала реальну можливість для цього і тому, в інтересах дитини, існують правові підстави для задоволення позовних вимог і позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно доньки. Відповідно до вимог ч.5 ст.167 СК України, у разі позбавлення батьківських прав батьків, якщо дитина не може бути передана бабі, діду, повнолітнім братам та сестрам, іншим родичам, мачусі, вітчиму, вона передається на опікування органу опіки і піклування. Як вбачається з пояснень представника позивача, інших осіб, родичів, які б могли опікуватись неповнолітньою [PERSON], не має, а тому вона передається на опікування органу опіки і піклування Новобузької РДА. В силу вимог ч. 2 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] не виконує свій обов'язок по утриманню неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], а тому маються підстави, з врахуванням положень викладених у ст. 182, ст. 183 СК України, для задоволення заявлених вимог позивача і в частині стягнення аліментів на утримання дитини. Враховуючи наведене частка заробітку (доходу) відповідачів, яка буде стягуватись щомісяця, як аліменти на дитину, визначається у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідачки [PERSON] належить стягнути на користь держави судові витрати за позовними вимогами майнового характеру, а на користь [PERSON]. судовий збір сплачений нею за позовною вимогою немайнового характеру. На підставі ст.150, 164,165,166,167 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved