Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-27 00:00:00

Адвокат Гриненко Ігор Іванович, який діє в інтересах [PERSON] звернувся до Центрального районного суду м. Миколаєва з заявою про видачу обмежувального припису, в якому просив видати обмежувальний припис стосовно [PERSON] та [PERSON] на строк шість місяців, яким визначити наступні тимчасові обмеження прав, а саме наближатися до будинку [ADDRESS] , ближче ніж на 100 метрів. В обгрунтування поданої заяви заявник вказує на те, що [PERSON] з 2011 року перебуває у шлюбі з [PERSON] , спільне життя з якою не склалося, у зв`язку з чим до суду подана позовна заява про розірвання шлюбу. За судовим наказом на користь [PERSON] з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] . На цьому ґрунті, починаючи з кінця 2020 року [PERSON] сама або із своїми родичем [PERSON] приїжджають до місця проживання заявника ( [ADDRESS] ) та вимагають у грубій формі відкрити двері та надати їм можливість увійти до будинку для з`ясування стосунків, проведення розшук дитини при цьому висловлюються нецензурною лайкою, погрожують фізичною розправою та вбивством, знищенням будинку шляхом підпалу. В наслідок таких дій заявник неодноразово викликав патрульну поліцію та звертався до правоохоронних органів з відповідними заявами щодо прийняття заходів відносно [PERSON] та [PERSON] . З огляду на зазначене, посилаючись на приписи частини другої статті 26 Закону України «Про запобіганню та протидії домашньому насильству» просив заяву задовольнити та видати обмежувальний припис стосовно [PERSON] та [PERSON] . Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20 квітня 2021 року визначено головуючого по справі суддю [PERSON] та цього ж дня заяву передано судді для розгляду. Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 22 квітня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду на 23 квітня 2021 року. У судове засідання 23 квітня 2021 року з`явився представник заявника адвокат Гриненко І.І., заінтересована особа [PERSON] та представник заінтересованої особи [PERSON] адвокат Маркін С.І. Судове засідання 23 квітня 2021 року відкладено за клопотанням представника [PERSON] у зв`язку із необхідністю ознайомлення із матеріалами справи та підготовки досудового засідання. Судове засідання 26 квітня 2021 року о 10 год 00 хв. не відбулося у зв`язку із зайнятістю головуючого судді Шолох Л.М. у судовому процесі по іншій справі № 490/9870/19 та було відкладено до 14 год. 00 хв. 26 квітня 2021 року. Судове засідання 26 квітня 2021 року о 14 год. 00 хв. відкладено у зв`язку із зайнятістю представника [PERSON] в іншому судовому процесі. У зв`язку із цим слухання справи відкладено на 16 год. 00 хв. 26 квітня 2021 року. Однак, у зв`язку із зайнятістю представника [PERSON] в іншому судовому процесі слухання справи було відкладено на 27 квітня 2021 року на 14 год. 00 хв. У судове засідання 27 квітня 2021 року з`явилися представник заявника [PERSON] адвокат Гриненко І. І., представник заінтересованої особи [PERSON] адвокат Маркін С.І., заінтересовані особи [PERSON] та [PERSON] Заінтересована особа [PERSON] до суду не з`явився. Суд з`ясувавши думку учасників процесу про можливість розгляду справи за відсутності заінтересованої особи [PERSON] , які не заперечили проти цього, ухвалив провести розгляд справи за відсутності заінтересованої особи, яка не з`явилася. Представник [PERSON] вимоги заяви підтримав, просив їх задовольнити. У своїх поясненнях зазначив, що [PERSON] починаючи з кінця 2020 року разом зі своїм братом приїжджають до будинку [ADDRESS] , в якому проживають заявник, його мати [PERSON] та брат заявника [PERSON] [PERSON] та її брат, стукають у вікна, намагаються зайти в будинок, сваряться, намагаються з`ясувати стосунки, провести розшук дитини. Такі дії [PERSON] та її брата порушують законне право на приватне життя заявника та його близьких осіб. З цього приводу заявник та його мати зверталися до поліції, однак будь-яких заходів поліцією вжито не було. Такі дії чи бездіяльність поліції заявником не оскаржувалися. Заінтересована особа [PERSON] у судовому засіданні вимоги заяви підтримала, просила її задовольнити. У своїх поясненнях пояснила, що [PERSON] та її брат, приїздили до її будинка, стукали у вікна та двері, намагалися зайти до її будинка, що розташований у [ADDRESS] , чим змушували її звертатися до поліції. Така ситуація негативно відображається на її здоров`ї та здоров`ї [PERSON] , яка є людиною похилого віку та проживає разом з нею у вказаному будинку. Поганий стан здоров`я її та [PERSON] підтверджується медичними документами, доданими до матеріалів справи. Також зазначила, що її син [PERSON] проживає окремо від неї, адресу проживання не вказала. Заінтересована особа [PERSON] у судовому в засідання пояснила, що перебуває у шлюбі з [PERSON] , від якого мають сина. На даний час відносини подружжя погіршилися і між сторонами існує спір щодо поділу майна, визначення місця проживання дитини та розірвання шлюбу. [PERSON] забрав у неї сина, місце перебування його та дитини [PERSON] не відомо. Чоловік не дозволяє спілкуватися дитині з матір`ю, приховує місцезнаходження дитини, не виходить на зв`язок. Заінтересована особа [PERSON] зазначила, що починаючи з початку цього року чотири рази відвідувала житловий будинок по [ADDRESS] з метою з`ясувати місцезнаходження свого сина, якого її чоловік відібрав у неї та не дозволяє йому спілкуватися з матір`ю. Два з цих разів вона викликала поліцію для того, щоб у їх присутності постукати у двері цього житла з метою з`ясування місцезнаходження її сина. [PERSON] зазначила, що у неї склалася складна складана психологічна ситуація у зв`язку із тим, що чоловік не дозволяє бачитися із сином, а адреса реєстрації її чоловіка [PERSON] ( [ADDRESS] ) є єдиним місцем де може перебувати її син разом з чоловіком. За іншими адресами, які їй відомі, чоловіка та її сина не має. До поліції її ніхто не викликав, будь-яких пояснень не відбирали, роз`яснювальної роботи з нею не працівники поліції не проводили. Представник [PERSON] вказав на безпідставність заяви та просив відмовити у її задоволенні з огляду на те, що відсутні докази вчинення [PERSON] та [PERSON] домашнього насильства, яке б могло бути підставою для винесення стосовно них обмежувального припису. Заінтересована особа [PERSON] пояснив, що він є рідним братом [PERSON] та декілька разі приїзжав разом з нею до житлового будинку по [ADDRESS] . Однак, весь час перебував біля автомобіля, до будинку не підходив. За такого вимоги заяви вважає необґрунтованими та безпідставними. Із заінтересованою особою [PERSON] бачився пару разів за весь час проживання сестри разом з чоловіком. Вивчивши матеріали справи та заслухавши пояснення заявниці та її представника, допитавши свідків, судом встановлено таке. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майна та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 22 січня 2020 року власниками домоволодіння за адресою [ADDRESS] є: [PERSON] ; [PERSON] ; та [PERSON] . За даною адресою зареєстроване місце проживання: [PERSON] ; [PERSON] ; [PERSON] ; [PERSON] , що підтверджується копією паспортів зазначених осіб та довідкою про реєстрацію місця проживання особи від 19 січня 2021 року, наявними у матеріалах справи. Судом під час розгляду справи встановлено, що заінтересовані особи [PERSON] та [PERSON] проживають окремо від заявника [PERSON] та заінтересованих осіб [PERSON] та [PERSON] . З відповіді відділення поліції № 4 Миколаївського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області від 23 лютого 2021 року слідує, що заява [PERSON] від 22 лютого 2021 року розглянута та проведено перевірку. У ході проведеної перевірки та вивчення матеріалів СВ Відділення поліції № 4 встановлено, що в матеріалах справи відсутні дані, які б свідчили про наявність кримінального правопорушення, та неможливо у зв`язку із цим зареєструвати відповідну інформацію до ЄДРДР. З особою, вказаній у зверненні проведено профілактично роз`яснювальну роботу щодо недопущення антигромадської поведінки та попереджено про відповідальність за статтями 173, 173-2, КУПАП та статтями 185, 186, 187 КК України. Також зазначено, що це рішення може бути оскаржене у порядку, визначеному законодавству. У відповіді відділення поліції № 1 Миколаївського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області від 19 квітня 2021 року [PERSON] повідомлено про те, що її звернення від 16 квітня 2021 року розглянуто працівниками поліції, з вказаною у зверненні громадянкою проведено профілактичну бесіду про недопущення антигромадської поведінки та попередження за статтями 178,\~173,\~173-2 КУпАП та статтями 125, 194 КК України. Це звернення розглянуто відповідно до приписів Закону України «Про звернення громадян». У цьому листі також зазначено, що вказане рішення може бути оскаржене в судовому порядку. Листом від 20 квітня 2021 року відділення поліції № 1 Миколаївського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області вказано про те, що заява [PERSON] від 19 квітня 2021 року розглянута. З громадянкою [PERSON] проведено профілактичну бесіду «щодо заборони вчинення нею порушення громадського порядку та спокою громадян» а також попереджено про адміністративну та кримінальну відповідальність. Заява була розглянута у порядку Закону України «Про звернення громадян». У листі зазначено, що це рішення може бути оскаржене в судовому порядку. Вирішуючи питання про обґрунтованість заяви суд зазначає таке. Звертаючись до суду із даною заявою представник [PERSON] просить застосувати до заінтересованих осіб [PERSON] та [PERSON] обмежувальні приписи відповідно до приписів частини другої статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Зазначеним законом закріплені організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства. У пункті 3 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що домашнє насильство діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Право звернутися\~до суду\~із заявою\~про видачу\~обмежувального припису\~стосовно кривдника\~мають: 1)\~постраждала особа\~або її\~представник; 2)\~у разі\~вчинення домашнього\~насильства стосовно\~дитини -\~батьки або\~інші законні\~представники дитини,\~родичі дитини\~(баба,\~дід,\~повнолітні брат,\~сестра),\~мачуха або\~вітчим дитини,\~а також\~орган опіки\~та піклування; 3) у разі вчинення домашнього насильства стосовно недієздатної особи - опікун, орган опіки та піклування (частина друга статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»). Обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, визначених у частині другій статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». З аналізу наведених норм слідує, що обмежувальних припис може бути застосовано до кривдника у разі встановлення факту вчинення ним домашнього насильства (економічного, психологічного, фізичного тощо). Під час розгляду справи судом встановлено, що звертаючись до суду із заявою про застосування до заінтересованих осіб обмежувального припису у вигляді тимчасового обмеження прав а саме, наближатися до будинку [ADDRESS] ближче ніжна 100 метрів, вказує на порушення [PERSON] та [PERSON] права заявника на приватне життя. Однак ані у своїх поясненнях, ані на запитання суду, представник [PERSON] не пояснив, яке саме насильство вчинено зацікавленими особами стосовно заявника та інших зацікавлених осіб, які проживають за адресою [ADDRESS] . Доказів завдання такого насильства заявнику матеріали справи не містять. Суд зазначає, що звернення заявника та його матері [PERSON] до поліції були розглянуті у порядку Закону України «Про звернення громадян», рішень про притягнення до адміністративної відповідальності чи внесення відповідної інформації до ЄРДР за результатами розгляду цих заяв прийнято не було. Такі рішення органів поліції заявником та заінтересованою особою [PERSON] у визначеному порядку оскаржені не були. За такого наявні у матеріалах справи письмові пояснення [PERSON] та [PERSON] , які надавалися до органів поліції, не можуть бути прийняті судом до уваги як доказ вчинення [PERSON] та [PERSON] домашнього насильства. Надані заявником та заінтересованою особою [PERSON] копій документів про її стан здоров`я та стан здоров`я [PERSON] містять інформацію про стан здоров`я цих осіб. Однак, з огляду на те, що суд дійшов висновку про недоведеність факту вчинення [PERSON] та [PERSON] домашнього насильства стосовно заявника та його матері, такі докази не можуть бути взяті судом до уваги та оцінені у порядку визначеному законодавством. За такого суд вважає, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів вчинення [PERSON] та [PERSON] домашнього насильства, що є підставою для застосування до них обмежувального припису. Натомість вбачається спір між [PERSON] та [PERSON] про визначення місяця проживання дитини, який має бути розглянутий у порядку визначеному законодавством для розгляду таких спорів. Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку про необґрунтованість заяви та про необхідність відмовити у її задоволенні. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed