Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-18 00:00:00

Адвокат Жердєв Сергій Миколайович в інтересах [PERSON] звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до Військово-цивільної адміністрації міста Сєвєродонецьк Луганської області про поновлення строку для прийняття спадщини та визнання права власності на житловий будинок з будівлями та спорудами. В обґрунтування заявлених позовних вимог посилається на те, що 29.06.2016 року та 09.02.2019 року померли [PERSON] і [PERSON] , які є батьками позивача. Після смерті батьків [PERSON] залишилося спадкове майно у вигляді житлового будинку з будівлями та спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] , який належав її батьку. Матір позивача не заявляла про відмову від спадщини після смерті [PERSON] , у зв`язку з чим вважалась такою, що прийняла спадщину за чоловіком. Батьки позивача заповіту не залишили, інших дітей не мали. Право спадкування спірного житлового будинку в порядку першої черги належить [PERSON] . Інші спадкоємці відсутні. Позивач звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, але отримала постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом внаслідок пропуску встановленого законом строку для прийняття спадщини і відсутні відомості про постійне проживання зі спадкоємцем за однією адресою. [PERSON] не проживала разом із своєю матір`ю і пропустила строк для прийняття спадщини у зв`язку із власною правовою необізнаністю. Вказаний строк пропуску позивачем є незначним. Просив суд поновити [PERSON] строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , тривалістю в два місяці, та визнати за нею право власності на житловий будинок з будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] , що залишився після смерті матері [PERSON] . Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Представник позивача адвокат Жердєв С.М. в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність та відсутність позивача, в якій підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Представник відповідача Військово-цивільної адміністрації міста Сєвєродонецьк Луганської області Шарнікова І.І. в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника відповідача, в якій не заперечувала проти задоволення позовних вимог. 10.06.2020 року судом постановлено ухвалу про відкриття провадження у цивільній справі в порядку загального позовного провадження. 06.07.2020 року судом постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження і призначення справи до судового розгляду. 15.09.2020 року судом постановлено ухвалу про залучення Військово-цивільної адміністрації міста Сєвєродонецьк Луганської області як правонаступника відповідача Сєвєродонецької міської ради Луганської області. 19.11.2020 року судом постановлено ухвалу про відмову у прийнятті визнання представником відповідача [PERSON] позовних вимог в частині визнання права власності на житловий будинок з будівлями та спорудами та продовження судового розгляду. Вивчивши позовну заяву та дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок з надвірними побудовами, розташований за адресою: [ADDRESS] , та передано безкоштовно у приватну власність земельну ділянку для обслуговування житлового будинку і господарських споруд площею 0,00893 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією реєстраційного надпису на документі про право власності від 19.03.1983 року, копією рішення виконкому Сєвєродонецької міської ради народних депутатів від 02.10.1959 року, копією договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на право приватної власності від 26.02.1960 року, копією рішення Сєвєродонецької міської ради народних депутатів від 20.02.1997 року №872. Батьки позивача [PERSON] та [PERSON] померли [INFO] і 09.02.2019 року, відповідно, що підтверджується відомостями, зазначеними у свідоцтві про смерть серії [NUMBER] і серії [NUMBER] . Таким чином, з урахуванням положень ст.ст. 1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України (які діяли на момент виникнення спірних правовідносин), позивач [PERSON] отримала право на спадкування після смерті своєї матері [PERSON] , як спадкоємець за законом. Як вбачається з копії постанови про відмову здійснення нотаріальної дії приватного нотаріуса Сєвєродонецького міського нотаріального округу Луганської області Фесенка О.М. від 04.09.2019 року №339/02-31 [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [INFO] [PERSON] , оскільки не було подано заяву про прийняття спадщини впродовж 6 місяців з дня смерті спадкодавця та відсутні відомості про постійне проживання спадкодавця зі спадкоємцем за однією адресою. Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Частиною першою статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частиною 3 ст. 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. В силу частини 6 пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7 вирішуючи питання про визначення додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Оцінюючи поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини [PERSON] , суд відзначає наступне. Позивач [PERSON] є необізнаною щодо порядку і строків звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, пропущений нею строк є незначним і складає майже один місяць. Вказані обставини підтверджуються вищевказаними копіями свідоцтва про смерть та постанови про відмову здійснення нотаріальної дії, з яких вбачається, що матір позивача померла [INFO] , а з відповідною заявою до нотаріуса позивач звернулася 04.09.2019 року. Зазначені обставини, на думку суду, виключали можливість позивача звернутися в установлений законом строк до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері. Суд вважає, що зазначені обставини є об`єктивними та поважними причинами пропуску строку для подання нею заяви для прийняття спадщини. З огляду на зазначене, враховуючи визнання позову відповідачем в частині позовних вимог про поновлення строку для прийняття спадщини, що не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає за можливе визнати причини пропуску строку для подання [PERSON] заяви про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] поважними. При цьому з урахуванням приписів ч. 3 ст. 1272 ЦК України суд вважає, що належним та ефективним способом захисту права позивача буде визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини тривалістю два місяці, а не поновлення строку, як просить у позові представник позивача. Щодо позовних вимог [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок з будівлями та спорудами суд відзначає наступне. Частиною 1 ст. 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ч.2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Згідно з ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За загальними положенням про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Отже в судовому порядку право власності на спадкове майно підлягає захисту шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України) та є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав. Судом позовні вимоги [PERSON] про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволено. Таким чином, [PERSON] отримала можливість реалізувати свої права, як спадкоємця померлої, і протягом двох місяців після набрання законної сили цим рішенням звернутись до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Доказів того, що права позивача, як власника спірного житлового будинку, не визнаються, порушуються або оспорюються іншими особами, суду надано не було. Зазначене дає підстави зробити висновок про відсутність порушень права позивача, як власника, що виключає задоволення позовних вимог в цій частині, оскільки захисту підлягає тільки порушене право, а захист прав судом на майбутнє не здійснюється. За таких обставин, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог [PERSON] .

Outcome: partial