Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення неустойки за прострочку сплати аліментів. В обґрунтування вимог вказує, що рішенням Кам»янець-Подільського міськрайонного суду від 06 жовтня 2007 року з [PERSON]стягнуто на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] в розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку(доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дітьми повноліття, починаючи з 15 березня 2007 року. На виконання зазначеного рішення був виданий виконавчий лист і відкрито виконавче провадження. Відповідач з часу присудження аліменти сплачує нерегулярно і має заборгованість в розмірі 41 571,99 грн. Просить відповідно до ст.. 196 СК України враховуючи сімейний та матеріальний стан відповідача стягнути з відповідача на її користь 35 000 грн пені за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей. В суді представники позивача позов підтримали, просять задовольнити. Відповідач та його представник в суді позов визнали, не заперечили проти його задоволення. Представник районного відділу державної виконавчої служби Кам»янець-Подільського міськрайонного управління юстиції Хмельницької області в судове засідання не з»явився, причини неявки не повідомив. Будучи допитаним на попередньому судовому засіданні не заперечив проти задоволення позову, оскільки відповідач не сплачує аліменти, має заборгованість в розмірі 41 571,99 грн. Заслухавши сторони вивчивши матеріали справи в цілому, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що рішенням Кам»янець-Подільського міськрайонного суду від 06 квітня 2007 року з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей сина [PERSON] [INFO] та доньки [PERSON] [INFO] в розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку(доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15 березня 2007 року до досягнення дітьми повноліття.. Згідно ч.3 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» розмір заборгованості зі сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. Відповідно до довідки державного виконавця районного відділу ДВС Кам»янець-Подільського міськрайонного управління юстиції № 04-39/1742 від 07.10.2014 року заборгованість відповідача по аліментах за період з 15 березня 2007 року по 01. Жовтня 2014 року становить 41 571,99 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Пунктом 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені), визначена у статті 196 СК України, настає лише за наявності вини цієї особи, на платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Статею 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилаєт ься як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків встановлених ст.. 61 ЦПК України; докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення в спір і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За містом ст. 196 СК України пеня нараховується не на всю суму заборгованості, а її нарахування обмежується лише сумою несплачених аліментів за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. Сума заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається за наступні, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того, скільки днів прострочено до сплати певної суми заборгованості. Із змісту позовної заяви вбачається, що позивач просить стягнути пеню за прострочення сплати аліментів за період 01.09.2005 р по 01.05.2013 р.. При визначенні розміру неустойки за просточення сплати аліментів суд враховує, що пеня нараховується на щомісячну заборгованість від суми несплачених аліментів за кожен день за весь час прострочення . Відповідно із розрахунком відповідач за період 15 березня 2007 року по 01 жовтня 2014 року має за заборгованість по аліментах 41 571,99 грн, а тому у відповідності до ст.. 196 СК України розмір пені становить за 2007 рік - 33164, 40 грн, за 2008 рік - 174 183,80 грн, за 2009 рік - 61 233,90 грн, за 2010 рік - 85 829,70 грн, за 2011 рік - 70 164,60 грн, за 2012 рік - 64 270 грн, за 2013 рік - 47 134,00 грн, за 08 місяців 2014 року - 8 913,00 грн, а всього 544 893,40 грн. Враховуючи, що на відповідача покладається обов»язок по сплаті аліментів на утримання неповнолітніх дітей за рішенням суду, відповідач має на утриманні малолітню дитину [PERSON], [INFO], не працює, на обліку в центрі зайнятості не перебуває, не має постійного доходу, а також враховуючи визнання позову відповідачем, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. На підставі ст.ст. 196 СК України, ст.. 74 Закону України «Про виконавче провадження»» та

Outcome: approved