Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-10 00:00:00

[PERSON] (по тексту [PERSON] , заявник), заінтересовані особи - Ізяславська міська рада Хмельницької області, Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, звернулася в Ізяславський районний суд Хмельницької області з заявою про встановлення факту перебування на утриманні свого чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] . В обґрунтування заяви зазначає, що являється дружиною [PERSON] , який помер [INFO] , з якими спільно проживали та вели спільне господарство. Також вказує, що до смерті чоловіка вона була єдиною особою, яка входила складу його сім`ї. При цьому, заявник акцентує увагу, що на день смерті свого чоловіка була пенсійного віку та фактично перебувала на його матеріальному утриманні, з огляду, що його доходи, як військового пенсіонера значно перевищували її доходи. Вважає, що є усі законні підстави вважати, що доходи чоловіка були постійним джерелом для її існування, які вона втратила у зв`язку із його смертю. На переконання заявника встановлення зазначеного факту має для неї юридичне значення для призначення пенсії у разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», так як іншим чином довести цей юридичний факт вона не має змоги, а тому і звернулася з вказаною заявою до суду. У судовому засіданні 11.11.2019 року заявник вказала, що її заява є обгрунтованою, звернувши увагу, що до моменту смерті свого чоловіка з ним проживали спільно, вели спільне господарство та були об`єднані спільним побутом, витрати на господарські та сімейні потреби здійснювались здебільшого чоловіком. У судовому засіданні 11.11.2019 року представник Ізяславської міської ради Хмельницької області вказала про відсутність заперечень щодо вирішення питання про встановлення факту. Заінтересована особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області в особі уповноваженого представника подало письмове пояснення про необхідність вирішення встановлення факту з урахуванням матеріалів справи та вимог чинного законодавства, що регулює вказані заявником відносини. Також таким представником подано письмову заяву про розгляд справи без його участі. Заслухавши пояснення учасників справи, які прибули у судове засідання, перевіривши письмові матеріали справи, заслухавши показання свідків, суд приходить висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. У ході розгляду, допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] надали показання, згідно яких заявник [PERSON] та її чоловік [PERSON] до моменту його смерті проживали спільно, вели спільне господарство та були об`єднані спільним побутом, витрати на господарські та сімейні потреби здійснювались здебільшого чоловіком. Крім того свідки вказували, що заявник на день смерті чоловіка ніде не працювала, являлась пенсіонером, а [PERSON] утримував сім`ю за рахунок того, що його пенсія як військовослужбовця значно перевищувала пенсію [PERSON] . Вирішуючи заяву, суд враховує наступні вимоги законодавства. Відповідно до ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні. Згідно з ч. 1 ст. 10 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором. За змістом ст. 6 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», сім`ї померлих пенсіонерів з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом мають право на пенсію в разі втрати годувальника на загальних підставах із членами сімей військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом. Відповідно до положень ст. 30 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сімей загиблих, померлих або таких, що пропали безвісти військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які перебували на їх утриманні. Статтею 31 вказаного закону передбачено, що члени сім`ї померлого вважаються такими, що перебували на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Зі змісту вказаних норм матеріального права вбачається, що дійсно право на пенсію в разі втрати годувальника має, зокрема, дружина померлого пенсіонера з числа військовослужбовців, якщо вона досягла пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», та перебувала на утриманні свого чоловіка. Чинним законодавством України визначено певний порядок подання та оформлення документів для призначення пенсії в разі втрати годувальника. Так, відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005\~№ 22-1 (у\~редакції постанови\~правління Пенсійного фонду\~України 07.07.2014 № 13-1) до заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника подаються документи померлого годувальника, перелічені в підпунктах 2, 3 пункту 2.1 цього розділу Порядку, та в тому числі документ про перебування членів сім`ї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника. У даній справі відсутність документів, які підтверджують факт перебування заявника на утриманні чоловіка, є підставою для звернення до суду з заявою про встановлення вказаного факту, що має юридичне значення. На думку суду є доведеною та обставина, що заявник є дружиною [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про одруження [NUMBER] від 04.10.1970 року. Натомість смерть [PERSON] підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 23.09.2019 року Ізяславським районним відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, про те, що останній помер [INFO] в м. Ізяслав Хмельницької області. Суд констатує, що факт спільного проживання заявника з [PERSON] та ведення спільного господарства до дня смерті останнього є доведеним показаннями свідків [PERSON] та [PERSON] , а також довідкою виконавчого комітету Ізяславської міської ради №4918 від 04.10.2010 року, згідно до якої [PERSON] на день смерті чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] була зареєстрована з ним за однією адресою в [ADDRESS] . Згідно письмових пояснень Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області та наданої ним довідки від 31.10.2019 року №138278 вбачається, що [PERSON] по день своєї смерті перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Хмельницькій області та отримував пенсію за вислугу років відповідно. Так, згідно довідки Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 31.10.2019 року №138278 загальний розмір пенсії [PERSON] за період 5 останніх років до моменту її припинення у зв`язку з смертю, починаючи за період з 01.10.2014 року по 30.09.2019 року складав 181977, 74 гривень, при цьому за період з квітня 2019 року по вересень 2019 року сума виплат пенсії становила 26720, 97 гривень. У той час згідно довідки Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області №146497/02.02-07 пенсія заявника за з квітня 2019 року по вересень 2019 року становила 11887, 17 гривень. З огляду на викладене суд приходить до висновку, що заявник проживала спільно із чоловіком [PERSON] , який по своїй суті здійснював забезпечення умов її проживання та інші побутові потреби, так як остання являлася особою пенсійного віку з сукупним доходом, що більше ніж в два рази менший від його доходів. Як вважає суд, є достатні підстави вважати, що чоловік заявника до дня своєї смерті регулярно отримував пенсію щомісячно, яка в загальному значно перевищувала отримуваний останньою дохід, що дає зробити висновок про її перебування на утриманні свого чоловіка, оскільки саме його пенсія була основним джерелом доходу їх сім`ї, так як в основному саме за рахунок його пенсії проводилась оплата усіх необхідних витрат, які не покривалися пенсією [PERSON] . Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. Пленум Верховного Суду України в п. 8 своєї Постанови № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснив, що судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Факт, про встановлення якого просить заявник, має для неї юридичне значення, оскільки надає право для вирішення питання щодо призначення пенсії в разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Таким чином, враховуючи, що в даній справі спір про право відсутній, а факт перебування заявника на утриманні чоловіка знайшов своє підтвердження під час судового розгляду, і іншим чином довести зазначений факт вона не має можливості, суд прийшов до висновку, що заява [PERSON] підлягає задоволенню. Підстави для розподілу судових витрат відсутні. На підставі викладеного,

Outcome: approved