Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-25 00:00:00

[PERSON] у своїх інтересах та в інтересах малолітньої доньки [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON], ПАТ «СК «Провідна» (а.с.1-3) і, з урахуванням збільшених позовних вимог (а.с.190-193), просить стягнути: - з [PERSON] на свою користь 476000 грн. та на користь доньки - 495000 грн. моральної шкоди, завданої злочином, а також на користь доньки - 239014 грн. 16 коп. на відшкодування шкоди, пов»язаної із втратою годувальника, щомісячно рівними платежами, починаючи з моменту народження дитини і до досягнення нею вісімнадцятирічного віку; - з ПАТ «СК «Провідна» на свою користь та на користь доньки [PERSON] по 5000 грн. на відшкодування моральної шкоди, завданої злочином кожному, а також на користь доньки 100000 грн. на відшкодування шкоди, пов»язаної із втратою годувальника, щомісячно рівними платежами, починаючи з моменту народження дитини і до досягнення нею вісімнадцятирічного віку. В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що 22 листопада 2012 року біля 02 години 10 хвилин [PERSON], керуючи автомобілем «DAEWOO Lanos», державний номер [NUMBER], у м. Старокостянтинів на перехресті вул. Миру та вул. Софійської здійснив наїзд на її чоловіка [PERSON], який від отриманих тілесних ушкоджень помер на місці вчинення ДТП. Такими діями [PERSON] їй та малолітній доньці [PERSON], яка народилась через п»ять днів після загибелі батька [PERSON], завдано моральної шкоди, яку вона оцінює у розмірі по 500000 грн. кожному. Оскільки на момент ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в ПАТ «СК «Провідна», тому останнє в межах ліміту, визначеного договором обов»язкого страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, має відповідати за шкоду, завдану [PERSON], тобто страховиком має бути відшкодовано по 5000 грн. моральної шкоди їй та доньці. Крім того, просить врахувати, що [PERSON] в добровільному порядку на відшкодування моральної шкоди було сплачено 19000 грн. З урахуванням коштів, які має сплатити страховик та добровільно відшкодованих коштів винуватцем ДТП, розмір моральної шкоди, яку просить стягнути з [PERSON] визначає для доньки в сумі 495000 грн., а для себе - 476000 грн. Крім того, на підставі ст.1200 ЦК України та ст.27.4 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон №1961-ІV) з відповідачів на користь доньки [PERSON], яку мав би утримувати її загиблий батько [PERSON], з відрахуванням частки, яка припадала на нього самого, підлягає стягненню щомісячне відшкодування у розмірі 1569 грн. 51 коп. (3139,02 грн. середній заробіток [PERSON] : 2), загальний розмір якого з моменту народження дитини і до досягнення нею 18 років становить 339014 грн. 16 коп. (1569,51 грн. х 12 х 18). При цьому, враховуючи розмір призначеної [PERSON] пенсії у зв»язку із втратою годувальника - 884 грн., з ПАТ «СК «Провідна» слід щомісячно стягувати по 675 грн. 51 коп. (1569,51 грн. - 884 грн.), що до досягнення дитиною повноліття складає 145910,16 грн. Оскільки ліміт відповідальності страховика становить 100000 грн., тому саме ця сума підлягає стягненню з ПАТ «СК «Провідна» на відшкодування шкоди у зв»язку із втратою годувальника, а з [PERSON] слід стягнути решту цієї суми в розмірі 239014,16 коп. (339014,16 грн. - 100000 грн.). Також із позовною заявою до [PERSON] та ПАТ «СК «Провідна» звернулась мати загиблого під час ДТП [PERSON] - [PERSON] (а.с.29-31), яка з урахуванням збільшених позовних вимог (а.с.195-197), просить стягнути з [PERSON] на відшкодування моральної шкоди, завданої смертю сина, 495000 грн., а з ПАТ «СК «Провідна» - 5000 грн. моральної шкоди. Крім того, просить стягнути з ПАТ «СК «Провідна» на свою користь 23157 грн. 90 коп. понесених нею витрат на поховання сина та спорудження на його могилі надгробного пам»ятника. Ці витрати складаються із витрат на ритуальні послуги в сумі 4093 грн. та придбання ритуальної атрибутики на суму 527 грн., із витрат на поминальний обід в розмірі 6400 грн., із витрат на придбання продуктів харчування для організації поминального обіду на 40-й день в сумі 285 грн. 40 коп., а також вартості спорудження надгробного пам»ятника в сумі 11852 грн. Крім того, до суду з позовом звернувся також батько загиблого [PERSON] - [PERSON] (а.с.55-57), який з урахуванням збільшених позовних вимог (а.с.198-200) просить стягнути з [PERSON] на відшкодування моральної шкоди, завданої смертю сина 495000 грн., а з ПАТ «СК «Провідна» - 5000 грн. моральної шкоди та 2257 грн. 99 коп. витрат, пов»язаних із похованням сина, а саме організацією поминальних обідів та придбання для цього продуктів харчування на суму 1149 грн. 58 коп., 846 грн. 36 коп., 262 грн. 05 коп. Ухвалами Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 01 грудня 2017 року (а.с.53, а.с.79) цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON], ПАТ «СК «Провідна» про відшкодування шкоди, завданої злочином, а також цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON], ПАТ «СК «Провідна» про відшкодування шкоди, завданої злочином об»єднано в одне провадження із цивільною справою за позовом [PERSON], яка діє у своїх інтересах та в інтересах малолітньої доньки [PERSON], до [PERSON], ПАТ «СК «Провідна» про відшкодування шкоди, завданої злочином. В судовому засіданні позивачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON], а також їх представник - адвокат [PERSON] підтримали заявлені ними позовні вимоги і, з урахуванням збільшених позовних вимог, просять позови задоволити. При цьому позивачка [PERSON] визнала ту обставину, що відповідач [PERSON] в добровільному порядку в рахунок відшкодування моральної шкоди сплатив їй 19000 грн., а позивач [PERSON] визнав, що [PERSON] на відшкодування моральної шкоди добровільно сплатив йому 10000 грн. Крім того, [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні підтвердили факт отримання від ПАТ «СК «Провідна» відповідно 3198 грн. 96 коп. на відшкодування шкоди, завданої втратою годувальника, та 7120 грн. 50 коп. на відшкодування витрат на поховання та встановлення надгробного пам»ятника. Також позивачі визнали ту обставину, що при примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження №49447267 на їх користь з [PERSON] Б.І. станом на 14 березня 2018 року було стягнуто 90971 грн. 14 коп., які розподілено між ними пропорційно. Відповідач [PERSON] та його представник - адвокат [PERSON] у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з [PERSON] шкоди, пов»язаної із втратою годувальника, просять відмовити, посилаючись на те, що ця шкоду у повному обсязі відшкодована страховиком, а щодо моральної шкоди, то просять визначити її у розмірі 180000 грн. на всіх позивачів, тобто по 45000 грн. на кожного, і з урахуванням сплаченого [PERSON] на відшкодування цієї шкоди в загальній сумі 115936,41 грн., просять остаточно стягнути 64063,59 грн. моральної шкоди на всіх позивачів або по 16015,89 грн. на кожного із них. При визначені розміру моральної шкоди просять врахувати, що злочин вчинено [PERSON] з необережності, його вік, а також те, що він має цілий ряд хронічних захворювань, через що змушений майже 15 років лікуватись й щомісяця витрачати на лікування близько 1000 грн., що він потребує оперативного втручання, що його дружина [PERSON] також має ряд захворювань, що потребує певних витрат, а також, що єдиним його доходом є пенсія. Відповідач ПАТ «СК «Провідна», подало до суду клопотання про розгляд справи у відсутності представника та письмові заперечення проти позову, у яких в задоволені позовів просить відмовити у повному обсязі. Вказує, що страховиком у повному обсязі відшкодовано [PERSON] шкоду в зв»язку із втратою годувальника, у розмірі 14,81 грн. щомісячно до досягнення [PERSON] 18 років, що становить 3198,96 грн., а [PERSON] - 4093 грн. та 527,50 грн. витрат на поховання, а також 2500 грн. витрат на виготовлення та встановлення пам»ятника, гранична вартість якого визначена постановою правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві №45 від 03 жовтня 2008 року. Вважає, що витрати на проведення поминальних обідів відповідно до ч.13 ст.2 Закону України «Про поховання та похоронну справу» відшкодуванню не підлягають, а тому позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] в цій частині задоволенню не підлягають. Не підлягає відшкодуванню на користь позивачів і моральна шкода в розмірі по 5000 грн. кожному, оскільки позивачі не є безпосередніми учасниками ДТП, а тому не є потерпілими в розумінні Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» і не мають права на таке відшкодування. Заслухавши учасників процесу, дослідивши надані докази, суд вважає, що позови підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 22 листопада 2012 року близько 02 години 10 хвилин [PERSON], керуючи автомобілем «DAEWOO Lanos», державний номер [NUMBER], рухаючись по вул. Миру в м. Старокостянтинів Хмельницької області в напрямку вул. І. Франка в районі перехрестя з вул. Софійською, грубо порушивши вимоги п.12.3, п.18.1 Правил дорожнього руху України, а саме виявивши небезпеку для руху після появи у полі зору пішохода [PERSON], який перетинав проїжджу частину дороги зліва на право по ходу руху автомобіля в межах пішохідного переходу, відзначеного дорожніми знаками 5.35.1, 5.35.2 «пішохідний перехід» та дорожньою розміткою 1.14.1 «зебра», своєчасно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу та не надавши перевагу в русі пішоходу, вчинив наїзд на нього. Від отриманих травм [PERSON] помер на місці пригоди. Вироком Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 17 квітня 2015 року [PERSON] визнано винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки. Автомобіль «DAEWOO Lanos», державний номер [NUMBER], на момент дорожньо-транспортної пригоди належав на праві власності [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] від 30 квітня 2005 року. 30 січня 2012 року ПАТ «СК «Провідна» і [PERSON] уклали договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс № АВ/5874011), за умовами якого ПАТ «СК «Провідна» застрахувало відповідальність власника автомобіля «DAEWOO Lanos», державний номер [NUMBER], на випадок заподіяння шкоди третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди за участю даного транспортного засобу на строк з 31 січня 2012 року до 30 січня 2013 року включно. Цим договором визначено ліміти відповідальності страховика на одного потерпілого: за шкоду, заподіяну життю і здоров'ю, - 100 000 грн; за шкоду, заподіяну майну, - 50 000 грн, франшиза - 500 грн. Позивачка [PERSON] є дружиною загиблого [PERSON], а малолітня [PERSON], яка народилась [INFO] року, є його донькою. Позивачі [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] Зазначені обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються наявними в матеріалах справи письмовими доказами. У зв»язку із смертю [PERSON] його дружина та дитина, а також батьки зазнали матеріальної та моральної шкоди. Частинами 1 і 2 статті 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Із положень частини 1 та 2 ст.1166 ЦК України слідує, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Стаття 1187 ЦК України відносить до джерела підвищеної небезпеки діяльність, пов'язану з використанням транспортних засобів. Як встановлено у частині другій цієї статті, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Частиною 5 статті 1187 ЦК України встановлено, що особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Оскільки [PERSON] визнано винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, а саме у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого [PERSON], тому саме на нього покладається відповідальність за завдану шкоду. Згідно ч.1 ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до п.22.1 ст.22, ст.23 Закону №1961-ІV (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) при настанні страхового випадку страховик відповідно до страхових сум відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров»ю, майну третьої особи. Шкодою, заподіяною життю та здоров»ю потерпілого у результаті дорожньо-транспортної пригоди, є шкода (в тому числі моральна шкода), пов»язана, зокрема із смертю потерпілого. Згідно п.27.1, п.27.5 ст.27 Закону №1961-ІV (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) право на отримання відшкодування за шкоду, пов»язану із смертю потерпілого, мають особи, які знаходилися на утриманні потерпілого, та особи, які взяти на себе витрати з поховання. Витрати на поховання мають бути обґрунтовані та відшкодовуються при наданні страховику оригіналу свідоцтва про смерть та документів, які підтверджують такі витрати. Звертаючись до суду з позовами, мати загиблого [PERSON] просила стягнути 23157 грн. 90 коп. витрат, пов»язаних із похованням сина та встановленням надгробного пам»ятника, зокрема: за ритуальні послуги - 4093 грн., за ритуальну атрибутику - 527 грн. 50 коп., за поминальний обід - 6400 грн., за придбання продуктів харчування на поминальний обід на 40-й день - 285 грн. 40 коп., за виготовлення надгробного пам»ятника на могилі сина - 11852 грн. Батько загиблого [PERSON] - [PERSON] просив стягнути 2257 грн. 99 коп. витрат, пов»язаних із похованням сина, а саме: за придбання продуктів харчування для поминального обіду - 1149 грн. 58 коп., за придбання продуктів харчування для поминального обіду на 40-й день - 846 грн. 36 коп., за придбання продуктів харчування для поминального обіду на річницю смерті сина - 262 грн. 05 коп. На виконання умов договору страхування згідно полісу №АВ/5874011 від 30 січня 2012 року, ПАТ «СК «Провідна» в добровільному порядку відшкодувала [PERSON] витрати на поховання згідно товарних чеків від 22 листопада 2012 року на суму 4093 грн. та на суму 527 грн. 50 коп., а також частину вартості надгробного пам»ятника в розмірі 2500 грн., а всього 7120 грн. 50 коп., що підтверджується платіжним дорученням №0058901 від 05 грудня 2017 року та відомістю до нього №ВПТ-007048 від 04 грудня 2017 року, та визнано в судовому засіданні позивачкою [PERSON] Решту понесених [PERSON] та [PERSON] витрат залишились не відшкодованими. Відповідно до ч.1 ст.1201 ЦК України особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов'язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам'ятника, ці витрати. Як передбачено ст.2 Закону України «Про поховання та похоронну справу», поховання померлого - комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечать законодавству; предмети ритуальної належності - це вироби, що є атрибутами поховання та облаштування могили (колумбарної ніші); ритуальні послуги - послуги, пов'язані з організацією поховання та облаштування місця поховання. З огляду на вищезазначені нормативні положення, витрати на поминальний обід та придбання в зв»язку із цим продуктів харчування не є витратами на поховання померлого, а тому відшкодуванню не підлягають. За таких обставин, позовні вимоги [PERSON] про стягнення понесених нею витрат на поминальний обід в сумі 6400 грн. та придбання продуктів харчування на суму 285 грн. 40 коп. задоволенню не підлягають. З тих самих підстав не підлягають задоволенню і позовні вимоги [PERSON] про стягнення понесених ним витрат на придбання продуктів харчування для поминальних обідів на суму 2257 грн. 99 коп. Що стосується відшкодування витрат на спорудження надгробного пам»ятника, то суд приходить до наступного висновку. Згідно квитанції до прибуткового касового ордера від 21 лютого 2014 року вбачається, що [PERSON] сплатила ФОП [PERSON] за виготовлення надгробного пам»ятника 11852 грн. ПАТ «СК «Провідна» відшкодувала в добровільному порядку лише 2500 грн. його вартості. Відповідно до роз»ясень, даних у п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», витрати на виготовлення пам»ятників і огорож визначаються, виходячи з їх фактичної вартості, але не вище граничної вартості стандартних пам»ятників і огорож в даній місцевості. Згідно довідки ФОП [PERSON] №01 від 30 червня 2015 року, яка міститься в матеріалах кримінальної справи №683/2874/14-к, 1-кп/683/16/2015, з якої дані цивільні позови на підставі ухвали колегії суддів судової палати Апеляційного суду Хмельницької області від 07 листопада 2017 року виділено для розгляду в порядку цивільного судочинства (Т.4 а.с.214 ), гранична вартість стандартного надгробного пам»ятника у м. Старокостянтинів Хмельницької області у лютому 2014 року складала 12200 грн. На спростування відомостей, викладених у зазначеній довідці, відповідачами жодних доказів надано не було, а тому ця довідка приймається судом до уваги. Оскільки витрати [PERSON] на спорудження надгробного пам»ятника в розмірі 11852 грн. не перевищують граничної вартості стандартного пам»ятника в м. Старокостянтинів - 12200 грн. станом на лютий 2014 року, тому ці витрати підлягають стягненню на її користь з ПАТ «СК «Провідна» у повному обсязі. Враховуючи, що страховиком було їй відшкодовано в добровільному порядку 2500 грн. вартості пам»ятника, тому на її користь слід достягнути ще 9352 грн. (11852 грн. - 2500 грн.) витрат на виготовлення надгробного пам»ятника, що є в межах ліміту відповідальності страховика. Посилання ПАТ «СК «Провідна» при визначенні граничної вартості пам»ятника на постанову правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві №45 від 03 жовтня 2008 року «Про витрати на поховання та пов»язані з цим ритуальні послуги у разі смерті потерпілого від нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання» не заслуговують на увагу, оскільки зазначена постанова урегульовує інші правовідносини, а саме встановлює розміри витрат на поховання та пов»язаних з цим ритуальних послуг у разі смерті потерпілого від нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, а отже не підлягає застосуванню до даних правовідносин. Шкода у зв»язку із смертю годувальника віднесена до шкоди, пов»язаної із смертю потерпілого, яку відшкодовує страховик згідно Закону №1961-ІV. Так, відповідно до п.27.2, п.27.4 Закону №1961-ІV (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) у зв»язку із смертю годувальника в результаті дорожньо-транспортної пригоди право на страхове відшкодування мають, зокрема діти (в тому числі усиновлені) - до досягнення ними повноліття. У зв»язку із смертю годувальника відшкодовується частина неотриманих доходів потерпілого, яка кожному утриманцю належала б при його житті, за вирахуванням пенсій, наданих утриманцям внаслідок втрати годувальника. Порядок вирахування відшкодування утриманцям визначає Кабінет Міністрів України. Відповідно до п.2 Порядку проведення розрахунку розміру страхового відшкодування утриманцям у зв»язку із смертю годувальника внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1776 від 31 грудня 2004 року «Про затвердження Порядку проведення розрахунку розміру страхового відшкодування утриманцям у зв»язку із смертю годувальника внаслідок дорожньо-транспортної пригоди», частина неотриманих доходів померлого годувальника, яка за його життя належала б кожному утриманцю, визначається із середньомісячного доходу померлого, який включає виплати, що підлягають обкладенню податком з доходів фізичних осіб, пенсії, державну соціальну допомогу та щомісячні виплати за загальнообов»язковим державним соціальним страхуванням, за останній календарний рік (за відрахуванням частки, яка припадала на померлого і працездатних осіб, та суми пенсій, виплачених утриманцям внаслідок втрати годувальника) шляхом ділення частини неотриманих доходів померлого годувальника, що припадає на зазначених осіб, на кількість цих осіб. Згідно довідки про заробітну плату [PERSON] №284 від 30 червня 2015 року, виданої УМВС України в Хмельницькій області, за останній календарний рік, а саме за період з 01.11.2011 року по 31.10.2012 року, розмір заробітної плати [PERSON] становив 32356 грн. 89 коп., а тому його середньомісячний дохід становив 2696 грн. 41 коп. (32356,89 грн. : 12 міс). Для визначення частки, яка за його життя належала б кожному утриманцю, від середньомісячного доходу померлого відраховується частка, що припадала на померлого та працездатних осіб - дружину [PERSON] Розрахунок частки доходу загиблого, що припадав би на утриманця - доньку [PERSON] становить 898 грн. 80 коп. (2696,41 грн. - 898,8 грн. (частка, що припадала на померлого) - 898,8 грн. (частка, що припадала на працездатну особу - дружину [PERSON].), де 898,8 грн. = 2696,41 : 3). Згідно довідки управління ПФУ у Старокостянтинівському районі №6 від 02 січня 2013 року [PERSON] призначено та виплачується пенсія у зв»язку із втратою годувальника в розмірі 884 грн. щомісячно. З відрахуванням пенсії, яку [PERSON] отримує в зв»язку із втратою годувальника в розмірі 884 грн., розмір страхового відшкодування за шкоду у зв»язку із смертю годувальника становить 14,81 грн. щомісячно (898,8 (частка доходу загиблого, що припадає на утриманця) - 884 грн. (державна пенсія по втраті годувальника)). Розмір страхового відшкодування у зв»язку із смертю годувальника за період з листопада 2012 року до повновіддя дитини становить 3198 грн. 96 коп. (14,81 грн. х 12 місяців х 18 років). Зазначена сума страхового відшкодування в розмірі 3198,96 грн. була сплачена страховиком у повному обсязі, що підтверджується платіжними дорученнями №0051906 від 14.12.2015, №0004116 від 26.01.2017, №0013381 від 22.03.2017, №0058901 від 05.12.2017 та відомістю №ВПТ-007048 від 04.12.2017 року, а також визнано позивачкою [PERSON] в судовому засіданні. Отже, ПАТ «СК «Провідна» свої зобов»язання в частині виплати страхового відшкодування за шкоду в зв»язку із втратою годувальника виконала у повному обсязі відповідно до вимог Закону №1961-ІV у редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин. Разом з тим, малолітня [PERSON], яка втратила годувальника, має також право на відшкодування шкоди відповідно до ст.1200 ЦК України, яка визначає інший порядок розрахунку цієї шкоди у порівняні із Законом №1961-ІV. Відповідно до ч.1 ст.1200 ЦК України у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті. Шкода відшкодовується, зокрема дитині - до досягнення нею вісімнадцяти років. Згідно ч.2 та ч.3 ст.1200 ЦК України особам, визначеним у пунктах 1-5 частини першої цієї статті, шкода відшкодовується у розмірі середньомісячного заробітку (доходу) потерпілого з вирахуванням частки, яка припадала на нього самого та працездатних осіб, які перебували на його утриманні, але не мають права на відшкодування шкоди. До складу доходів потерпілого також включаються пенсія, суми, що належали йому за договором довічного утримання (догляду), та інші аналогічні виплати, які він одержував. Особам, які втратили годувальника, шкода відшкодовується в повному обсязі без урахування пенсії, призначеної їм внаслідок втрати годувальника, та інших доходів. Отже, розмір шкоди у зв»язку із втратою годувальника відповідно до ст.1200 ЦК України вираховується наступним чином: середньомісячний заробіток [PERSON] становить 2696,41 грн., з ним проживала дружина [PERSON], яка була працездатною, однак не перебувала на його утриманні, оскільки працювала у Старокостянтинівській ЦРЛ на посаді медичної сестри й отримувала заробітну плату, що підтверджується довідкою Старокостянтинівської ЦРЛ №350 від 04 грудня 2012 року про її заробітну плату з період з 06.2012 року по 11.2012 року включно, а тому частка, яка припадала на неї не вираховується. Отже, розмір шкоди становить 1348,21 грн. (2696,41 грн. (середньомісячний дохід [PERSON]В.) - 1348,21 грн. (частка, яка припадала на [PERSON], де 1348,21 грн. = 2696,41 грн. : 2). Враховуючи, що особам, які втратили годувальника, шкода відшкодовується в повному обсязі без урахування пенсії, призначеної їм внаслідок втрати годувальника, розмір шкоди, що підлягає стягненню на користь [PERSON] становить 1348 грн. 21 коп. в місяць. За період з листопада 2012 року до досягнення нею 18 років розмір відшкодування буде становити 291213 грн. 36 коп. (1348,21 грн. х 12 місяців х 18 років). Враховуючи, що ПАТ «СК «Провідна» сплатила на користь [PERSON] на доньку [PERSON] 3198,96 грн. шкоди в зв»язку із втратою годувальника, тому решту суми в розмірі 288014,40 грн. (291213,36 грн. - 3198,96 грн.) слід стягнути з винуватця ДТП [PERSON] Відповідно до ч.1 ст.1202 ЦК України відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров»я або смертю потерпілого, здійснюється щомісячними платежами. Отже, з [PERSON] на користь [PERSON], яка діє в інтересах малолітньої [PERSON], слід стягнути на відшкодування шкоди у зв»язку із втратою годувальника по 1333 грн. 40 коп. (288014,40 грн. : 18 років : 12 місяців) щомісячними платежами, починаючи з [INFO] року і до досягнення дитиною вісімнадцяти років - 27 листопада 2030 року. При вирішенні питання про стягнення на користь позивачів моральної шкоди, суд зважає на наступне. В силу частин 1, 2 статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Згідно з ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров»я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки (п.1 ч.2 ст.1167 ЦК України). Відповідно до ч.3 ст.23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (ч.3 ст.23 ЦК України). Згідно роз»ясень, даних у п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової шкоди) суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров»я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих та виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. При визначенні розміру моральної шкоди, завданої позивачам, суд враховує, що внаслідок вчинення [PERSON] кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України загинула молода особа - [PERSON], позивачі втратили рідну людину, через що зазнали сильних душевних страждань та переживань, змушені були змінити свій звичний уклад життя, докладати додаткових зусиль для організації свого життя та життя доньки померлого [PERSON], яка народилась через 5 днів після його смерті, та з самого народження була позбавлена батьківської опіки та турботи, а також, що жодна майнова компенсація практично не в змозі відновити попередній стан, який існував до ДТП, повернути до життя їх чоловіка, батька, сина. Враховуючи наведене, характер заподіяння моральної шкоди, характер і об»єм моральних страждань позивачів, виходячи із засад розумності, виваженості і справедливості, суд вважає, що моральне відшкодування слід визначити у розмірі по 200 000 грн. на кожного із позивачів та на малолітню доньку загиблого [PERSON] Згідно ст.23 Закону №1961-ІV (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) шкодою, заподіяною життю та здоров»ю потерпілого у результаті дорожньо-транспортної пригоди, є шкода (в тому числі моральна шкода), пов»язана із смертю потерпілого. В силу п.22.3 ст.22 Закону №1961-ІV (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) потерпілому відшкодовується також моральна шкода, передбачена пунктами 1, 2 частини другої статті 23 Цивільного кодексу України. Така шкода відшкодовується у встановленому судом розмірі відповідно до вимог статті 23 Цивільного кодексу України. При цьому страховик відшкодовує не більше ніж 5 відсотків ліміту, визначеного у пункті 9.3 статті 9 цього Закону. Різницю між сумою відшкодування, визначеною судом, та сумою, яка має бути відшкодована страховиком, сплачує особа, яку визнано винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну життю та здоров'ю потерпілих, становить 100000 грн. на одного потерпілого /п. 9.3 ст.9 Закону №1961-ІV (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин)/. Отже, з ПАТ «СК «Провідна» на користь позивачів, а також на користь малолітньої [PERSON] слід стягнути відшкодування моральної шкоди у розмірі по 5000 грн. (100000 х 5:100) на кожного. Решту визначеного судом відшкодування моральної шкоди слід стягнути з винуватця ДТП - [PERSON] з урахуванням наступного. В судовому зсіданні [PERSON] та [PERSON] визнали, що отримали від [PERSON] в рахунок відшкодування моральної шкоди 19000 грн. та 10000 грн. відповідно, що також підтверджується власноруч написаними ними розписками (а.с.204-206). Крім того, згідно довідки Старокостянтинівського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області №7552 від 14 березня 2018 року при примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження №49447267 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в інтересах малолітньої дитини [PERSON], матеріальної та моральної шкоди стягнуто із пенсії [PERSON] 54458,73 грн., від реалізації належного йому майна - 36512,41 грн. Всього станом на 14 березня 2018 року перераховано для стягувачів в пропорційному порядку 90971,14 грн. В судовому засіданні позивачі цю обставину визнали та підтвердили факт отримання зазначених коштів. Оскільки станом на 14 березня 2018 року [PERSON] відшкодував 90971 грн. 14 коп., що на кожного із позивачів становить по 22742 грн. 79 коп. (90971,14 грн. : 4), тому ці кошти суд зараховує в рахунок відшкодування моральної шкоди. Таким чином, з [PERSON] слід стягнути: - на користь [PERSON] 153257 грн. 21 коп. моральної шкоди. (200 000 грн. - 5000 грн. (стягнутих з ПАТ «СК «Провідна») - 19000 грн. (відшкодованих [PERSON] добровільно) - 22742,79 грн. (стягнутих примусово відділом ДВС); - на користь [PERSON], яка діє в інтересах малолітньої доньки [PERSON], 172257 грн. 21 коп. моральної шкоди (200 000 грн. - 5000 грн. (стягнутих з ПАТ «СК «Провідна») - 22742,79 грн. (стягнутих примусово відділом ДВС); - на користь [PERSON] 172257 грн. 21 коп. моральної шкоди (200 000 грн. - 5000 грн. (стягнутих з ПАТ «СК «Провідна») - 22742,79 грн. (стягнутих примусово відділом ДВС); - на користь [PERSON] 162257 грн. 21 коп. моральної шкоди (200 000 грн. - 5000 грн. (стягнутих з ПАТ «СК «Провідна») - 10000 грн. (відшкодованих [PERSON] добровільно) - 22742,79 грн. (стягнутих примусово відділом ДВС).

Outcome: approved