Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-05 00:00:00

[PERSON]\~(надалі-Позивач) звернувся в суд з позовом до [PERSON] (надалі-Відповідач) про розірвання шлюбу. \~ \~ \~ \~В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що з Відповідачем 22 липня 2011 року уклали юридичний шлюб. На момент подання позовної заяви від шлюбу сторони мають двоє неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя з Відповідачем не склалося через відсутність взаємопорозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки, через що між сторонами виникають сварки та непорозуміння, в зв'язку з чим подальше спільне життя стало неможливим. Вважає, що подальше спільне життя з Відповідачем та збереження шлюбу є неможливим, термін для примирення позитивних результатів не дасть. Просить розірвати шлюб. Позивач скерував до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності та підтримання позовних вимог. Відповідач, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце розгляду справи в судове засідання не з'явилась, скерувала до суду письмову заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги визнає повністю, просила справу розглянути без її участі. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (надалі-ЦПК України) у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ \~ \~ \~Дослідивши та оцінивши надані у справі докази в їх сукупності, Суд дійшов висновку, що позовна заява підставна та підлягає до задоволення. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що сторони з 22 липня 2011 року перебувають у шлюбі, зареєстрованому Річицькою сільською радою Ратнівського району Волинської області, про що зроблено відповідний актовий запис №12, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ЕГ №064387. У шлюбі нарадилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії 1-ЕГ №145075 від 25.10.2011 року, серії 1-ЕГ №177882 від 13.05.2013 року. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України (надалі- СК України) позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. \~ \~ \~ \~Як вбачається із ст.ст. 111, 112 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства та зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини- інваліда та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Поряд з цим, відповідно до ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. \~ \~ \~ \~Як передбачає ч.1 ст. 55 СК України дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. \~ \~ \~ \~Крім того, відповідно до ч.3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини і примушення до припинення шлюбних відносин, примушення до їх збереження не може мати місце, як передбачає ч. 4 цієї статті. \~ \~ \~ \~Із матеріалів справи встановлено, що подружнє життя сторони припинили, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, підстав для збереження шлюбу немає, а тому позов підлягає до задоволення. Враховуючи, що Відповідач визнала позов до початку розгляду справи по суті, у відповідності до ст.ст. 141, 142 ЦПК України Позивачу слід повернути з державного бюджету 384,20 грн. судового збору, сплаченого при поданні позову та стягнути з Відповідача на користь Позивача 384,20 грн. судового збору, сплаченого при поданні позову. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved