overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-13 00:00:00

[PERSON] подала до суду заяву про встановлення факту смерті [PERSON], яка померла 01 вересня 2016 року в м.Донецьк, зазначила, що встановлення факту смерті необхідне для отримання не виплаченої з лютого 2016 року пенсії за віком та допомоги на поховання. В обґрунтування заяви [PERSON] посилалася на те, що 01 вересня 2016 року після тривалої хвороби померла її мати, [PERSON], яка проживала у м.Донецьк. Оскільки смерть матері сталася на тимчасово окупованій території України, у неї немає можливості у встановленому порядку отримати свідоцтво про смерть. [PERSON] підтримала заяву в судовому засіданні. Представник Орджонікідзевського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції в судове засідання не зявився, надав заяву з проханням проводити розгляд без його участі, вказав що проти задоволення заяви не заперечує.. Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] проживала в м.Донецьк і була матірю заявника. На даний час вказана вище територія є тимчасово непідконтрольна українській владі. Як вбачається з лікарського свідоцтва про смерть № 106 від 02 вересня 2016 року, яке видане Комунальною установою «Центр первинної медико-санітарної допомоги №7 міста Донецьк» [PERSON] померла 01 вересня 2016 року в м.Донецьк через хронічну судинну мозкову недостатність, церебральний атеросклероз. Відповідно до п. 8 ч. 1\~ст. 256 ЦПК України суд вправі встановити факт смерті особи в певний час уразі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Статтею 17 Закону України «Про державну реєстрацію актівцивільного стану» передбачено, що державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Крім того зазначено, що державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі встановлення у судовому порядку факту смерті. Встановлення факту смерті [PERSON] необхідне заявникові для отримання не виплаченої з лютого 2016 року пенсії за віком та допомоги на поховання. Таким чином, суд вважає факт смерті [PERSON], яка померла 01 вересня 2016 року в м.Донецьк підтвердженим. Відповідно п.8 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-30 00:00:00

[PERSON] подала до суду заяву про встановлення факту смерті [PERSON], який помер 26 травня 2016 року. В обґрунтування заяви [PERSON] посилалася на те, що 26 травня 2016 року через травму, отриману внаслідок падіння дерева, помер її батько, [PERSON], який проживав у [INFO]. Оскільки смерть батька сталася на тимчасово окупованій території України, у неї немає можливості у встановленому порядку отримати свідоцтво про смерть. Представник [PERSON] підтримала заяву в судовому засіданні. Представник Орджонікідзевського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції в судове засідання не зявився. Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON], з 1967 року проживав у [INFO] і був батьком заявника. На даний час вказана вище територія є тимчасово непідконтрольна українській владі. Як вбачається з лікарського свідоцтва про смерть № 148 від 26 травня 2016 року, яке видане Краснолучським міським відділом бюро судово-медичної експертизи, [PERSON], [INFO], помер 26 травня 2016 року у м. Красний Луч Луганської області через крововилив під тверду оболонку головного мозку, закриту внутрішньо черепну травму. З копії довідки, виданої КП «Комбінат ритуальних послуг Краснолучської міської ради» вбачається, що [PERSON] похований на кладовищі селища «Зірка» в м. Красний Луч. Відповідно до п. 8 ч. 1\~ст. 256 ЦПК України суд вправі встановити факт смерті особи в певний час уразі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Статтею 17 Закону України «Про державну реєстрацію актівцивільного стану» передбачено, що державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Крім того зазначено, що державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі встановлення у судовому порядку факту смерті. Таким чином, суд вважає факт смерті [PERSON] підтвердженим. Відповідно п.8 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-13 00:00:00

[PERSON] подала до суду заяву про встановлення факту смерті її матері - [PERSON]. В обґрунтування заяви [PERSON] посилалася на те, що у звязку з хворобою, а саме: гострим порушенням мозкового кровообігу, атеросклерозу судин головного мозку, 18 липня 2016 року померла її матір [PERSON]. Яка проживала у [INFO]. Оскільки смерть матері сталася на тимчасово окупованій території України, у неї немає можливості у встановленому порядку отримати свідоцтво про смерть. Встановлення факту смерті матері їй необхідно для вступу у спадщину та отримання грошей на поховання. [PERSON] в судове засідання не зявилась, повідомлялась своєчасно та належним чином. Надала через канцелярію суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити без її участі. Представник Харківського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Харківській області в судове засідання не зявився. Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], проживала у [INFO] і була матірю заявника. На даний час вказана вище територія є тимчасово непідконтрольна українській владі. Як вбачається з лікарського свідоцтва про смерть № 51 від 21.06.2016 року, яке видане поліклінікою м. Зоринськ, [PERSON], [INFO], померла 18.06.2016 року у м. Зоринськ Луганської області через гостре порушення мозкового кровообігу, атеросклерозу судин головного мозку. Перед смертю [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні в Перевальскій центральній районній багатопрофільній лікарні з 03.06.2016 року по 17.06.2016 року з діагнозом «гострий атеротромбічний інфаркт головного мозку», про що свідчить витяг з епікризу 3 3266/452. Відповідно до п. 8 ч. 1\~ст. 256 ЦПК України суд вправі встановити факт смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Статтею 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачено, що державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Крім того зазначено, що державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі встановлення у судовому порядку факту смерті. Таким чином, суд вважає факт смерті [PERSON] підтвердженим, але не 18 липня 2016 року, як зазначала заявник, а 18 червня 2016 року. Відповідно п.8 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-12 00:00:00

[PERSON] подала до суду заяву про встановлення факту спільного проживання, а саме просить встановити, що померлий [INFO] [PERSON] та вона проживали однією сім'єю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу з 1982 року і по день його смерті. Свою заяву заявник пояснює тим, що [INFO] помер [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на будинок. Заявниця являється спадкоємцем четвертої черги спадкування, оскільки спадкоємців 1-3 черг немає. Але щоб отримати свідоцтво про право на спадщину заявниці потрібно встановлення факту спільного проживання однією сім'єю з померлим. Померлий [PERSON] постійно проживав з заявницею однією сім'єю як чоловік та дружина з 1982 року і по день смерті, але шлюб не був зареєстрований органах РАГСу. В судовому засіданні заявника наполягала на задоволенні заяви. Заінтересована особа - представник Золотоніської міської ради, в судове засідання не з'явився, але надав заяву про розгляд справи без їх участі, проти заявлених вимог вони не заперечують. Суд, заслухавши заявника, свідків, ознайомившись з матеріалами справи, письмовими доказами, приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав: Згідно довідки № 1899 від 08.05.2014 р. Золотоніської міської ради [PERSON], 1940 р.н. дійсно проживає в м. золотоноша по [ADDRESS] і вона з 1982 року по [INFO] проживала і вела спільне господарство з [PERSON] ( згідно довідки № 28 від 07.05.2014 р. голови квартального комітету №15) Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 26.11.2013 р. [PERSON] помер [INFO] р. в м. Золотоноша у віці 73 роки, про що зроблено актовий запис №397. Згідно свідоцтва про право власності №2715 житловий будинок по [ADDRESS] дійсно належить [PERSON] на праві приватної власності. В судовому засіданні свідки - [PERSON] та [PERSON], які являються сусідами заявниці підтвердили, що заявниця - [PERSON] та померлий [PERSON] були чоловіком та дружиною, спільно проживали однією сім'єю більше 30 років, вели спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет. Таким чином в судовому засіданні було встановлено факт спільного проживання заявниці та померлого [PERSON] однією сім'єю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу з 1982 року і по день його смерті.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-30 00:00:00

[PERSON] подала до суду заяву про встановлення факту того, що в заповіті, який 1.02.2002 р. в Кузьмівській сільраді оформила її мати [PERSON] і яка померла [INFO]., було зроблено запис розпорядження спадковим майном на її користь, оскільки в заповіті вона значиться на ім.»я не «[PERSON]», а «[PERSON]», що робить не можливим відмовитися від спадщини на користь [PERSON]. Заявниця в судовому розгляді підтримала свої вимоги. Заінтересована особа [PERSON], на якого також в цьому заповіті зроблено розпорядження і на користь якого заявниця бажає відмовитись від спадщини за заповітом, вважав, що заява підлягає задоволенню, так як заявниця є його рідною сестрою і її називали усі також «[PERSON]». Дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що заява не підлягає до задоволення. Згідно заповіту від 1.02.2002 р. [PERSON], яка померла [INFO]., зробила розпорядження щодо жилого будинку з господарськими будівлями на користь восьми осіб, в т.ч. на [PERSON]; в заповіті не вказано, що майно вона заповідає своїм дітям, а вказані лише конкретні особи. На підтвердження заяви, заявниця надала свідоцтво про народження, в якому її матір»ю вказана померла [PERSON]. Однак цей документ підтверджує лише, що померла є матір»ю заявниці. Інших доказів для підтвердження викладеного в заяві [PERSON] суду не надала, тоді як в заповіті спадкоємицею серед інших вказана конкретна особа «[PERSON]» і щодо цієї особи суд доказів не має. Твердження [PERSON], що заявниця і спадкоємець в заповіті на ім.»я «[PERSON]» є одна і та ж особа, суд не може взяти до уваги, як допустимий доказ, так як він є зацікавленим у вирішенні питання щодо спадкового майна на його користь. На підставі ст. 256 ЦПК України,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-04 00:00:00

[PERSON] подала до суду заяву про встановлення факту, що має юридичне значення посилаючись на те, що 2 вересня 2015 року в смт. Дубляни Самбірського району Львівської області помер її батько [PERSON] Після смерті батька на майно, яке належало йому на праві власності, відкрилась спадщина. Заявниця є спадкоємцем майна після смерті батька за заповітом. Для оформлення в нотаріальному порядку свідоцтва про право на спадщину необхідно підтвердити факт, що має юридичне значення, оскільки з поданих документів не вбачається, що [PERSON] є рідною дочкою померлого, так як у свідоцтві про народження заявниці у графі батько зазначено «Витанський Юльян Андрійович», а у свідоцтві про його смерть «Витанський Юліан Андрійович». Внесення виправлень в документи без встановлення даного юридичного факту є неможливим. В судовому засіданні [PERSON] підтримала заявлені вимоги, покликаючись на обставини зазначені у заяві. Заінтересована особа Рудківська державна нотаріальна контора подала до суду заяву про розгляду справи у відсутності її представника. Заслухавши пояснення заявниці, показання свідка [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. 2 вересня 2015 року в смт. Дубляни Самбірського району Львівської області помер [PERSON] Після його смерті на майно, яке належало йому на праві власності, відкрилась спадщина. Заявниця є спадкоємцем майна після смерті [PERSON] за заповітом. Рудківська державна нотаріальна контора відмовила заявниці в оформленні спадщини, оскільки з поданих документів не вбачається, що [PERSON] є рідною дочкою померлого, так як у свідоцтві про народження заявниці у графі батько зазначено «Витанський Юльян Андрійович», а у свідоцтві про його смерть «Витанський Юліан Андрійович». Те, що [PERSON], [INFO], є дочкою [PERSON], який помер 2 вересня 2015 року підтверджується наступними доказами. Із копії свідоцтва про народження заявниці встановлено, що її батьками були [PERSON] та [PERSON]. Із копії паспорта заявниці вбачається що її прізвище, імя та по-батькові записано [PERSON]. Із копії свідоцтва про смерть вбачається, що [PERSON] помер 2 вересня 2015 року в смт. Дубляни Самбірського району Львівської області. Із довідки Дублянської селищної ради № 342 від 1 березня 2016 року встановлено, що [PERSON], який помер 2 вересня 2015 року, [PERSON] та [PERSON] одна і та сама особа. Встановлення даного факту необхідно заявниці для оформлення свідоцтва про право на спадщину. Відтак слід дійти висновку про те, що [PERSON], 2 грудня [INFO], є дочкою [PERSON], який помер 2 вересня 2015 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-16 00:00:00

[PERSON] подала до суду заяву про встановлення факту, що має юридичне значення, посилаючись на те, що вона [PERSON] народилася 4 лютого 1946 року в с. Дзвиняч Лісківського повіту Жешівського воєводства [PERSON]. Під час проведення операції «Вісла» у 1946 році, її разом з родиною [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] переселено із с. с. Дзвиняч Лісківського повіту Жешівського воєводства [PERSON] в Дрогобицьку область Української РСР. Заявниця зазначає, що має намір успадкувати майно батьків, яке залишилось на території [PERSON]. При підготовці необхідних документів нею виявлено помилку в архівній довідці Державного архіву Львівської області № К-17912 від 10 серпня 2016 року в якій невірно вказане по-батькові, замість [PERSON] записано [PERSON]. На даний час після одруження заявниця змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON]. В судовому засіданні [PERSON] уточнила заявлені вимоги та просила встановити їй факт належності архівної довідки Державного архіву Львівської області від 10 серпня 2016 року № К-17912 про переселення родини [PERSON]. Заінтересована особа Самбірська державна нотаріальна контора подала до суду заяву про розгляд справи у відсутності її представника. Заслухавши пояснення заявниці, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Із копії свідоцтва про народження [PERSON] вбачається, що вона народилася 4 лютого 1946 року в с. Дзвиняч Лісківського повіту Жешівського воєводства [PERSON], її матірю є [PERSON]. Із витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян (а.с. 5) видно, що після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на [PERSON]. Із копії архівної довідки Державного архіву Львівської області № К-17912 від 10 серпня 2016 року вбачається, що родина у складі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], [INFO], була переселена із с. Дзвиняч Лісківського повіту Жешівського воєводства [PERSON], у звязку із угодою від 9 вересня 1944 року між урядом УРСР та Польським комітетом національного визволення. При переселенні родиною було залишено господарське майно. Встановлення юридичного факту необхідне [PERSON] для реалізації особистих майнових прав. З урахуванням усіх обставин справи, суд приходить до висновку про те, що архівна довідка Державного архіву Львівської області № К-17912 від 10 серпня 2016 року про переселення [PERSON], [INFO], разом із родиною з с. Дзвиняч Лісківського повіту Жешівського воєводства [PERSON], належить [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-03 00:00:00

[PERSON] подала до суду заяву про встановлення факту, що має юридичне значення посилаючись на те, що її батько [PERSON] народився [INFO] в с. Завоз Лісковського повіту в Республіка Польща, який разом із родиною у 1946 році був переселений у Тернопільську область. Незважаючи на те, що сім'я діда [PERSON] була цілим складом переселена з Польщі в УРСР., в тому числі з неповнолітніми дітьми, серед яких був батько заявниці [PERSON], в довідці Державного архіву Львівської області від 26 жовтня 2015 року про це не вказано. На даний час [PERSON] має намір відкрити п'ятирічну Шенген візу у польському Консульстві, а тому необхідно встановити факт родинних відносин, що [PERSON], уродженець с. Завоз Лісковського повіту Республіки Польща, який був переселений разом з батьками у 1946 році у Тернопільську область, є батьком [PERSON] Внесення виправлень в документи без встановлення даного юридичного факту є неможливим. В судовому засіданні представник заявниці [PERSON] підтримала заявлені вимоги, покликаючись на обставини зазначені у заяві. Представник заінтересованої особи - відділу державної реєстрації актів цивільного стану Самбірського міськрайонного управління юстиції, в судове засідання не з'явився. Заслухавши пояснення представника заявника, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Із копії свідоцтва про народження [PERSON] ([NUMBER]) вбачається, що його батьками були [PERSON] та [PERSON] [PERSON] народився [INFO] в с. Завоз Лісковського повіту в Республіка Польща. Із копії довідки Державного архіву Львівської області (№ Л-5886 від 26 жовтня 2015 року) вбачається, що родина [PERSON] у 1946 році була переселена у Тернопільську область. Із показань свідка [PERSON], виписки з рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 5 лютого 20004 року вбачається, що вона разом із братом [PERSON] та батьками була переселена в 1946 році з Прльщі в тернопільську область. В довідці Державного архіву Львівської області від 26 жовтня 2015 року не вказано, що батько заявниці разом із своїми батьками був переселений у Тернопільську область. Встановлення даного факту необхідно заявниці для оформлення візи у польському Консульстві. Відтак слід дійти висновку про те, що [PERSON], [INFO], уродженець с. Завоз Лісковського повіту Республіки Польща, який був переселений разом з батьками у 1946 році у Тернопільську область, з с. Завоз Лісковського повіту Республіки Польща, є батьком [PERSON], [INFO].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-01 00:00:00

[PERSON] подала до суду заяву про оголошення померлим її батька [PERSON], [INFO], котрий перебуває у державному розшуку, як безвісті зниклий. На даний час оголошення [PERSON] померлим необхідно для оформлення пенсії у зв`язку з втратою годувальника та для оформлення спадщини, а тому вона змушена звернутися до суду з даною заявою. В судовому засіданні заявниця та її представник заявлені вимоги підтримали, посилаючись на обставини, викладені в заяві, просили їх задовольнити у повному обсязі. Заслухавши пояснення заявниці та її представника, свідків, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи, суд вважає, що заяву слід задовольнити з наступних підстав. Із довідки № 4986 від 10.04.2014 року, наданої Стрийським МВ ГУ МВС України у Львівській області, вбачається, що [PERSON], [INFO], уродженець с. Мізунь Долинського району Івано-Франківської області, зареєстрований у с. Верхня Рожанка Сколівського району Львівської області знаходиться у державному розшуку як безвісті зниклий, місцезнаходження якого невідоме з 2007 року. З довідки № 1615 від 10.10.2014 року, наданої Нижньорожанківською сільською радою Сколівського району Львівської області вбачається, що [PERSON], [INFO], був зареєстрований та проживав у с. Верхня Рожанка Сколівського району Львівської області до січня 2007 року. З того часу його місце перебування невідоме. Свідки [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні ствердили про те, що [PERSON], [INFO], у 2007 році виїхав з с. Верхня Рожанка Сколівського району Львівської області у невідомому напрямку в пошуках роботи і з цього часу жодних відомостей про нього не було. Відповідно до ст. 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років. Ураховуючи наведене, суд вважає, що [PERSON], [INFO], уродженця с. Мізунь Долинського району Івано-Франківської області, зареєстрованого у с. Верхня Рожанка Сколівського району Львівської області слід визнати безвісно відсутнім, оскільки в місці його постійного проживання більше трьох років немає відомостей про місце його перебування. Оголошення [PERSON] померлим має для заявниці юридичне значення, оскільки є підставою для оформлення пенсії у зв`язку із втратою годувальника та права на спадщину.

Outcome: approved