Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-02 00:00:00

[PERSON] , який діє в інтересах позивача звернувся до суду з зазначеним позовом, в якому просив: - визначити підсудність для розгляду позовної заяви; - розірвати шлюб між позивачем та відповідачем; - судові витрати покласти на відповідача. В обґрунтування позову, представник позивача зазначив, що 16.06.2001 між сторонами було укладено шлюб. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] . Причиною розірвання шлюбу є ті обставини, що на протязі останніх років сімейне життя між сторонами поступово погіршувалось, кожен має діаметрально протилежні погляди на шлюб. На думку позивача, ведення спільного господарства та сумісного проживання між сторонами є неможливим. Ухвалою Київського апеляційного суду від 18.12.2019 визначено Солом`янський районний суд м. Києва для забезпечення розгляду матеріалів позовної заяви [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 03.01.2020 відкрито загальне позовне провадження в цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В підготовче судове засідання [PERSON] не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. Однак, 30.03.2020 до канцелярії суду надійшла заява позивача, відповідно до якої останній просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав, строк для примирення просив не надавати. Відповідач в підготовче судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду невідомі. 30.03.2020 від відповідача до канцелярії суду надійшла заява, відповідно до якої остання просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги визнала повністю, строк для примирення просила не надавати. Враховуючи, що до підготовчого судового засідання відповідачем надано заяву про визнання позову, суд дійшов висновку про ухвалення рішення в порядку ч.3 ст.200 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, та на підставі наявних у справі доказів суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 16.06.2001 між [PERSON] та [PERSON]. було зареєстровано шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про одруження виданого відділом РАЦС Ленінського районного управління юстиції в м. Севастополі АР Крим серії [NUMBER] , актовий запис №397. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина: - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у місті Севастополі серії [NUMBER] , актовий запис №487. В матеріалах справи міститься свідоцтво про розірвання шлюбу між [PERSON]. та [PERSON] , відповідно до якого шлюб припинено 05.05.2017 на підставі рішення суду про розірвання шлюбу в.о. мирового судді с/у №15 Ленінського судового району м. Севастополя - мирового судді с/у №14 Ленінського судового району м. Севастополя від 03.04.2017. Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», як встановлено пунктом 1 частини першої статті 3, визначено сухопутну територію Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій, тимчасово окупованою територією внаслідок збройної агресії Російської Федерації. За ст.4 вказаного Закону, на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина. Згідно з положеннями частини другої, третьої статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом, як і будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Таким чином, розірвання шлюбу між сторонами не було проведено у відповідності до законодавства України. На території материкової України даний факт неможливо засвідчити, оскільки свідоцтво про розірвання шлюбу, видане на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Фактичні обставини щодо взаємин подружжя свідчать, що розлад між подружжям має не тимчасовий характер, а подальше їх спільне проживання у шлюбі та його збереження стало дійсно неможливим і суперечить їхнім інтересам. Таким чином, сторони створили умови за яких їх шлюб фактично припинився. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України - шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. В контексті ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. Враховуючи наведене, з`ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємини подружжя, дослідивши матеріали справи, суд вважає подальше сімейне життя подружжя і збереження сім`ї неможливим, оскільки це суперечить інтересам сторін. Таким чином, встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім`ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і може бути розірваним. Відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, судовий збір у розмірі 768,40 грн підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved