Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-20 00:00:00

[PERSON] просить суд ухвалити рішення, згідно якого зобовязати відповідача не перешкоджати їй в користуванні житловим будинком, розташованим за адресою: Харківська область, Харківський район, с. Мала Рогань, пров. Пугачова, 8 та виселити [PERSON] з зазначеного житлового будинку без надання іншого житлового приміщення. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] вказала, що 25.04.1998 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Вони мають трьох неповнолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO]. На підставі договору купівлі-продажу їй та дочці [PERSON] належить по ? частині кожній вказаного вище житлового будинку. Відповідач проживає у будинку без реєстрації та її згоди. Стосунки між нею та чоловіком погіршилися у звязку з чим шлюб між ними рішенням Московського районного суду м. Харкова від 09.04.2015 року розірвано. Відповідач перешкоджає їй проживати в будинку, користуватися ним, улаштовує сварки. Вона вимушена була залишити будинок. Відповідач зареєстрована за адресою: [INFO]. В судовому засіданні позивач та її представник [PERSON], який діє на підставі довіреності, позов підтримали в повному обсязі. Відповідач позов не визнав та вказав, що житловий будинок був придбаний ним і позивачем в період шлюбу на спільні кошти. Ніяких перешкод в користуванні спірним будинком він [PERSON] не чинив в не чинить. Остання сама зібрала свої речі, документи та пішла з будинку. На даний час він проживає в будинку разом з двома дітьми: донькою [PERSON] та сином [PERSON]. Представник відповідача [PERSON], який діє на підставі ордеру, позов також не визнав, повністю підтримав заперечення [PERSON] Вислухавши сторони, їх представників, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом, встановлено, що 25.04.1998 року [PERSON] зареєстрував шлюбу з [PERSON] Після державної реєстрації шлюбу остання прийняла прізвище чоловіка. (а.с. 7) Сторни по справі мають трьох дітей : дочку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO]; дочку [PERSON], [INFO]. (а.с. 5-6) Відповідно договору купівлі-продажу від 07.09.2011 року [PERSON] та [PERSON] належить на праві приватної спільної часткової власності по ? частині кожній житлового будинку, розташованого за адресою: Харківська область, Харківський район, с. Мала Рогань, пров. Пугачова, 8. Договір посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON], реєстр за № 6189. (а.с. 12) Відомості про право власності [PERSON] та [PERSON] внесені до Державного реєстру правочинів. (а.с. 11) Відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участі у справі, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір , доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 09.04.2015 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. В рішенні зазначено, що шлюбно-сімейні відносини та ведення спільного господарства сторонами припинено з 04.11.2014 року. (а.с. 47) Відповідно до ч. 2 ст. 61 ЦПК України обставини, визнанні судом загальновідомими, не потребують доказування. З договору купівлі-продажу від 07.09.2011 року вбачається, що вказаний вище житловий будинок придбаний у період зареєстрованого шлюбу, спільного проживання та ведення господарства. Відповідно ч. 1 ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності. Розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпорядження майном, що є обєктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками за взаємною згодою, відповідно до Цивільного Кодексу України, про що зазначає ст. 68 СК України. Лист Харківського РВ ( з обслуговування Харківського району та м. Люботин) ГУМВС України в Харківській області від 07.11.2014 року за № 1295 на імя [PERSON] , суд до уваги не приймає. Факт звернення [PERSON] з заявою до райвідділу міліції не може бути доказом того, що відповідач перешкоджає їй проживати в будинку та користуватися ним. Перевіркою не встановлені факти, які б підтверджували неправомірні дії [PERSON] відносно [PERSON] (а.с. 9) Таким чином, позивач не надала доказів, що їй з боку відповідача чиняться перешкоди в реалізації її права володіти, користуватися та розпоряджатися належним їй майном, а також, що відповідач проживає в будинку без її згоди та законних підстав. На підставі викладеного, суд відмовляє [PERSON] в задоволенні позову. Судові витрати, понесенні позивачем, суд відносить за її рахунок .

Outcome: dismissed