Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-07 00:00:00

[PERSON] у поданій нею до суду в порядку окремого провадження заяві просить встановити факт смерті її батька [PERSON], [INFO], який помер 02 лютого 2018 року в м. Макіївці Донецької області, тобто на тимчасово окупованій території, що унеможливлює реєстрацію смерті органами державної реєстрації актів цивільного стану. Заявниця та її представник [PERSON] у судове засідання не з'явилися, надавши суду кожен окремо заяви про розгляд справи у їх відсутність з посиланням на підтримання заявлених вимог. Від заінтересованої особи Центрального районного у місті Маріуполі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області матеріали справи містять відмову у державній реєстрації смерті [PERSON] за №211/15.2-108 від 26.03.2019 р. (а.с.14). Дослідивши матеріали справи, суд дістає висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню за таких підстав. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Пунктом 8 частини 1 статті 315 ЦПК України передбачений розгляд судом справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно з абз.2 п.18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» - рішення суду\~ про\~ встановлення\~ факту, що має юридичне значення, не\~ замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Судом встановлено, що 02 лютого 2018 року помер [PERSON], [INFO]. Ця подія відбулася в місті Макіївка Донецька область, тобто на тимчасово окупованій території, що є загальновідомим фактом. На підтвердження цього факту заявник надав суду: копію «Врачебного свидетельства о смерти №40», виданого 03 лютого 2018 року, зразка т.з. «ДНР» (а.с.10), оригінал «Довідки про причину смерті (до форми №106/у№40 видається для поховання) [PERSON], [INFO], який помер 02 лютого 2018 року (а.с.11); копію «Свидетельства о смерти» зразка т.з. «ДНР» російською «Волкова Виталия Ивановича», [INFO], який помер 02 лютого 2018 року у віці 85 років в місті Макіївка (а.с.12); копію Свідоцтва про поховання [PERSON] 04 лютого 2018 року на кладовищі сел. «Кирова (Новое)» у місті Макіївка (а.с.13). Та обставина, що медичне свідоцтво про смерть [PERSON] видане на тимчасово окупованій території, унеможливлює отримання виданого державним органом України свідоцтва про його смерть з огляду на нижченаведене законодавство. Так, відповідно до статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невідємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. У відповідності до ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» - державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ч.1).\~ Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом (ч.2). Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків (ч.3). Встановлення звязків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України, виконання міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, сприяння відновленню в межах тимчасово окупованої території конституційного ладу України (ч.4). Відповідно до абз.3 ст.2 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях», який набрав чинності 24 лютого 2018 року, діяльність збройних формувань Російської Федерації та окупаційної адміністрації Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, що суперечить нормам міжнародного права, є незаконною, а будь-який виданий у звязку з такою діяльністю акт є недійсним і не створює жодних правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження або смерті особи на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, які додаються відповідно до заяви про державну реєстрацію народження особи та заяви про державну реєстрацію смерті особи. Проте, на теперішній час зміни до ст.13\~Закону України\~«Про державну\~реєстрацію актів\~цивільного стану» в частині переліку документів, на підставі яких провадить державна реєстрація смерті, не внесені, а отже дана справа підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Враховуючи положення ст.2 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях», а також ключове значення, яке має встановлення факту смерті для реалізації особистих немайнових прав заявниці, суд визнає належним та допустимим доказом оригінал «Довідки про причину смерті (до форми №106/у№40 видається для поховання) [PERSON], [INFO], який помер 02 лютого 2018 року, та вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved