Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-23 00:00:00

[PERSON] через представника - адвоката Пономарьова О.В., звернулася до Бобринецького районного суду Кіровоградської області із заявою про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України її чоловіка [PERSON] . В обґрунтування заяви зазначила, що [INFO] на тимчасово окупованій території України - м. Сімферополь Автономна Республіка Крим, Україна помер [PERSON] , [INFO] , який був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , про що 27.12.2019 року Алуштинським міським відділом записів актів цивільного стану Департаменту записів актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим, видане відповідне свідоцтво про смерть. Звернувшись до Бобринецького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Піденно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) щодо реєстрації смерті [PERSON] , вона отримала відмову з причин відсутності підстав для державної реєстрації смерті та видачі свідоцтва про смерть українського зразка, оскільки пред`явлений заявником документ виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Таким чином, здійснити державну реєстрацію смерті [PERSON] та отримати свідоцтво про його смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати документ, що може бути прийнятий відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», факт смерті [PERSON] має бути встановлений судом. Зазначає, що встановлення факту смерті [PERSON] необхідне для оформлення спадщини, яка відкрилася після його смерті, а саме земельної ділянки та житлового будинку. За вказаних вище обставин змушена була звернутися до суду. Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 22.06.2020 року заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Заявник та її представник - адвокат Пономарьов О.В. в судове засідання не з`явилися від представника заявника до суду надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності сторони заявника. Представник заінтересованої особи Бобринецького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) в судове засідання не з`явився. До суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в задоволенні заявлених вимог не заперечив. Суд, дослідивши докази надані на обґрунтування заяви, приходить до наступних висновків. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] в селі Чаплі Старосамбірського району Львівської області народився [PERSON] , що підтверджується копією паспорта громадянина України. (а.с.8-9). [INFO] [PERSON] помер, про що 27 грудня 2019 року було складено відповідний актовий запис про смерть № [NUMBER] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 27 грудня 2019 року, [NUMBER] Алуштинським міським відділом записів актів цивільного стану Департаменту записів актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим (а.с.11). Згідно свідоцтва про укладення шлюбу, серії [NUMBER] від 05.05.1979 року заявник [PERSON] , 1955 року народження, перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , 1954 року народження (а.с. 12). На випадок смерті [PERSON] 17.07.2018 року, зробив розпорядження, а саме заповів все своє майно - [PERSON] , 1955 року народження, що встановлено з копії заповіту від 17.07.2018 року, зареєстрованого в реєстрі за №82/167-н/82-2018-2-462 (а.с.10). Відповідно до Відмови у проведенні державної реєстрації смерті від 03.06.2020 року №81/22.2-70, виданої Бобринецьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Піденно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), у проведенні державної реєстрації смерті [PERSON] на підставі пред`явлених документів відмовлено з підстав, що для підтвердження факту смерті пред`явлено документи, видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження (а.с.13). Відповідно п. 8 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. За змістом ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; або рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Форма та порядок видачі документа про смерть, на підставі яких здійснюється державна реєстрація смерті, встановлена Наказом Міністерства охорони здоров`я України «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті» від 08.08.2006 року №545. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті (п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України). Згідно ст.317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території (ст.ст. 1, 4 ч.2 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»). Відповідно до ст.134 Конституції України та статей 1, 3, 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя являється тимчасово окупованою територією, яка є невід`ємною частиною території України і на яку поширюється дія Конституції та законів України. На тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території. Документи, які видані органом, що створений на тимчасово окупованій території Автономної Республіки Крим у порядку, не передбаченому законами України, відповідно до частини 3 статті 9 «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» є недійсними і не створюють правових наслідків. Таким чином, видана органами на території Автономна Республіка Крим, м. Алушта, свідоцтво про смерть, не засвідчує у встановленому порядку факту смерті громадянина [PERSON] , що створює перешкоди та робить неможливим оформлення свідоцтва про смерть останнього. Державна реєстрація смерті громадянина [PERSON] не може бути проведена на території України, оскільки підтвердженням факту смерті останнього є документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Також суд враховує висновки ЄСПЛ у справах проти Туречиини (Loizidou v. Turkey, Cyprus v. Turkey), а також Молдови та Росії (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia ), де грунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захишеність та території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним конторолем іншої Договірної Сторони, необхідності уникати вакууму в системі захисту прав людини. Зазначений вийняток полягає в тому, що не можуть визнаватись недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосовувана до таких дій, як наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів. Як вказала заявник, встановлення даного факту їй необхідно для проведення реєстрації факту смерті її чоловіка та реалізації свого права на прийняття спадщини після його смерті. Зважаючи на вищевикладені обставини, суд вважає встановленим факт смерті [INFO] [PERSON] , [INFO] , на тимчасово окупованій території України - Автономна Республіка Крим, м. Алушта, на підставі доказів, що достовірно свідчать про його смерть, а тому заява підлягає задоволенню. Відповідно до п.8 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України. На підставі викладеного та

Outcome: approved