Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-03 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулись до Дзержинського районного суду м. Харкова із позовом до [PERSON] , треті особи Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, Департамент реєстрації та цифрового розвитку Харківської міської ради, Харківська міська рада в якому просять визнати [PERSON] з неповнолітньою дитиною [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням квартирою [ADDRESS] . В обґрунтування позову зазначають, що відповідач [PERSON] є дочкою позивачів, а [PERSON] є їх онукою. 26.03.2014 року відповідачка разом з дочкою виїхала до Росії в [ADDRESS] область [ADDRESS] , де стали проживати та в подальшому зареєстрували своє місце проживання. Там відповідачка влаштувалась на роботу, є громадянкою [PERSON] та уклала шлюб. Онука навчається у 7-му класі Малинської середньої школи с.Малино міського округу Ступіно Московської області. Відповідачка в Росії [INFO] народила ще одну дитину [PERSON] . Повертатись до України відповідачка наміру немає. Спілкуються з відповідачкою та онуками лише у телефонному режимі, інколи вона на недовгий термін приїздить до позивачів, щоб провідати. Знятись з реєстрації в спірній квартирі відповідачка не має можливості через відсутність у неї паспорта громадянина України. Також вказує, що відповідачка не бере участі в утриманні житла квартири [ADDRESS] , не несе витрат на його утримання та витрат по оплаті житлово-комунальних послуг, що порушує права позивачів. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 20.08.2019 року було відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 03.10.2019 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду. Ухвалою суду від 28.11.2019 року до участі у справі залучено Харківську міську раду в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору. Ухвалою суду від 22.01.2020 року виключено третю особу Територіальний підрозділ Центру надання адміністративних послуг Шевченківського району м.Харкова Департаменту реєстрації Харківської міської ради з кола осіб, які беруть участь у справі та залучено в якості третьої особи Департамент реєстрації та цифрового розвитку Харківської міської ради. Представником третьої особи Харківської міської ради надано до суду пояснення, згідно яких вважає, що позивач належним чином не обґрунтовує позовні вимоги щодо визнання [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Вважає позов безпідставним, необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню Представником третьої особи Департаментом реєстрації та цифрового розвитку Харківської міської ради надано до суду пояснення, згідно яких рішення суду, яке набрало законної сили, та подане до Департаменту реєстрації як підстава проведення реєстраційної дії, є обов`язковим до виконання. В результаті визнання судом особи такою, що втратила право користування житлом, наслідки у вигляді зняття з реєстрації місця проживання передбачені ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні». В судове засідання позивач [PERSON] з`явилась, позовні вимоги підтримала з підстав, зазначених у позові. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримав. У судове засідання відповідач не з`явилась, надала заяву, в якій позовні вимоги визнала у повному обсязі, проти задоволення позову не заперечувала. Представник третьої особи Департаменту реєстрації Харківської міської ради просив справу розглядати без участі представника Департаменту. Представник третьої особи Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради в судове засідання не з`явився, просив справу розглянути без участі представника Департаменту. Надав до суду висновок про доцільність визнання малолітньої [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартири [ADDRESS] . Представник третьої особи Харківської міської ради в судове засідання не з`явився, надав письмові пояснення, які долучені до матеріалів справи. Суд, вислухавши вступне слово позивача, допитавши свідків, з`ясувавши обставини справи, безпосередньо дослідивши наявні в матеріалах справи докази, оцінивши їх кожний окремо та у сукупності й взаємозв`язку, дійшов висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, не суперечать законодавству та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачі [PERSON] та [PERSON] є наймачами квартири [ADDRESS] , що не заперечується учасниками справи. [PERSON] , [INFO] , є дочкою позивачів, що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 23.01.1981 року. [PERSON] , [INFO] , є дочкою [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 28.07.2006 року. Відповідно до ст.ст.47, 48 Конституції України кожній особі гарантовано право на житло. Згідно з ч.3 ст.47 Конституції України ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону та за рішенням суду. Відповідно до ч.1 ст.61 ЖК УРСР користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Відповідно до ч.1 ст. 163 ЖК України, у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 ЖК України. Відповідно до статті 71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно статті 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верхового суду України від 03.04.1987 року №2 «Про практику застосування судами житлового законодавства», за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім`ї житлове приміщення зберігається протягом шести місяців. Якщо людина відсутня в житловому приміщенні понад шість місяців без поважних причин, вона вважається такою, що втратила право на житлове приміщення. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.04.1985 року із наступними змінами, про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України у справах про визнання наймача або членів його сім`ї такими, що втратили право користування жилим приміщення (ст.71 ЖК), необхідно з`ясувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. Коли відсутній повернувся на жилу площу за згодою членів сім`ї, його не можна вважати таким, що стратив право на жилу площу. Якщо ж вселився в жиле приміщення всупереч волі членів сім`ї і був відсутнім понад встановлені строки без поважних причин, то суду вправі визнати його таким, що втратив право на жилу площу. Згідно довідки з Реєстру територіальної громади міста Харкова від 12.07.2019 року за адресою [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Реєстрація відповідача за вказаною адресою також підтверджується довідкою відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС України в Харківській області від 16.08.2019 року. Згідно довідки від 01.04.2019 року, виданої Муніципальним казенним закладом міського округу Ступіно, [PERSON] та [PERSON] проживають та зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Згідно довідки Адміністрації міського округу Ступіно Московської області від 12.07.2019 року [PERSON] працює в адміністрації міського округу Ступіно Московської області на посаді начальника територіального відділу «Аксіньіно» територіального управління. Згідно довідки Муніципального бюджетного загальноосвітнього закладу «Малинська середня загальноосвітня школа імені П.М.Овсянкіна» міського округу Ступіно Московської області Дмитрієва Ангеліна Вадимівна є ученицею 7А класу МБОЗ «Малинська СЗШ» міський округ Ступіно Московської області. Отже,\~як вбачається\~зі змісту\~позову та\~пояснень позивача,\~наданих у\~судовому засіданні,\~ [PERSON] разом\~з дитиною\~ [PERSON] за\~адресою реєстрації\~не проживають\~з березня\~2014\~року,\~фактично проживають\~в Росії\~за адресою [ADDRESS] , де створила нову родину. Факт відсутності відповідача разом з дитиною за адресою [ADDRESS] також підтверджується показами свідків [PERSON] та [PERSON] , які в судовому засіданні показали, що вони є сусідками позивачів, дочку позивачів з дитиною не бачать за адресою проживання позивачів, останній раз провідати батьків вона приїжджала рік потому. Отже, відповідач разом з дитиною не користується житловим приміщенням, де вони зареєстровані. Не проживають за цією адресою, за \~комунальні послуги не сплачує. Згідно висновку Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради Харківської області №735 від 27.11.2019 року, Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради діючи як представник органу опіки та піклування, вважає за доцільне визнати малолітню [PERSON] , [INFO] , такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартири [ADDRESS] . Таким чином, суд дійшов висновку, що позивач обґрунтовано та правомірно ставить вимоги до відповідача про визнання її такою, що втратила право на користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] , разом з дитиною, так як вони добровільно залишили вказане приміщення і на час розгляду справи не проживають в ньому більше шести місяців, що дає суду підстави визнати їх такими, що втратили право користування жилим приміщенням. Житлові права малолітньої дитини [PERSON] при цьому порушені не будуть, оскільки [PERSON] має реєстрацію за адресою: [ADDRESS] . Крім того, в п.24 Постанови №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції»\~ Пленум Верховного Суду України дав роз`яснення, що у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження обставин справи. У відповідності до ч.1 ст.206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України,\~ суд перевіряє чи визнання позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Отже, суд прийняв заяву відповідача про визнання позову, встановив, що визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб та вважає за необхідне ухвалити рішення про задоволення позову. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Згідно ч.1 ст.71 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права власності або права користування житловим приміщенням. На підставі\~викладеного, ст.ст.\~61,\~71,\~72,\~163\~ЖК України,

Outcome: approved