Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-18 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до Гайворонського районного суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом. Позов мотивовано тим, що 16 липня 2011 року помер [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 3,19 га, розташовану на території Могильненської сільської ради Гайворонського району Кіровоградської області. Спадкоємцями спадкового майна в рівних долях після смерті [PERSON] за заповітом являються: [PERSON] та [PERSON]. Спадщину вони прийняли у встановлений законом шестимісячний термін шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до Гайворонської державної нотаріальної контори. Інших спадкоємців за заповітом немає. Відповідно до ст. 1241 ЦК України право на обов'язкову частку в спадщині має дружина спадкодавця [PERSON], яка на частку спадкового майна, а саме: частку земельної ділянки не претендує, що стверджується заявою від 01.12.2011 р. зареєстрованою Гайворонською держнотконторою за №916. Оформити спадщину в нотаріальній конторі вони не мають можливості, оскільки нотаріус своєю постановою від 03.11.2015 р. відмовила їм у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом в зв'язку з невідповідністю правовстановлюючого документа заповіту. Так, спадкодавець [PERSON] посвідчив в Могильненській сільській раді 25.05.2000 р. заповіт, яким заповів їм, [PERSON] та [PERSON] належну йому на праві сертифіката, земельну частку (пай), а 30.04.2002 р. спадкодавець отримав Державний акт на право приватної власності на землю на цю ж земельну ділянку, уточнений розмір якої складає 3,19 га, але не змінивши змісту заповіту посвідченого 25.05.2000 р. щодо права власності на земельну ділянку та її площі. Крім вищезазначеної земельної ділянки площею 3,19 га розташованої на території Могильненської сільської ради іншої земельної ділянки у власності спадкодавця [PERSON] не було і немає. Приймаючи до уваги, що іншим шляхом крім звернення до суду вони не можуть успадкувати земельну ділянку змушені звертатись з даною позовною заявою про визнання за нами права власності на вищезазначену земельну ділянку в рівних долях в порядку спадкування за заповітом. Як на докази про те, що на момент смерті спадкодавця [PERSON] земельна ділянка була наділена йому, посилаються на: Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 14.03.2014 р. копію Державного акта на право приватної власності на землю серії ІІІ-КР №032462 виданого Гайворонською районною радою 30.04.2002 р. Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки. Позивачі [PERSON] та [PERSON] в попереднє судове засідання не зявилися. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивачів [PERSON] в попередньому судовому засіданні позов підтримала та просить його задовільнити. Відповідач [PERSON] в попереднє судове засідання не зявилася. Надіслала до суду заяву з клопотанням розглянути справу без її участі, позовні вимоги визнає повністю (а.с. 32-34). Згідно ст. 130, ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. 16 липня 2011 року помер [PERSON] (а.с. 5), після смерті якого відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 3,19 га, розташовану на території Могильненської сільської ради Гайворонського району Кіровоградської області (а.с. 7, 8). Спадкоємцями спадкового майна в рівних долях після смерті [PERSON] за заповітом являються: [PERSON] та [PERSON]. Спадщину вони прийняли у встановлений законом шестимісячний термін шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до Гайворонської державної нотаріальної контори. Інших спадкоємців за заповітом немає. Право на обов'язкову частку в спадщині має дружина спадкодавця [PERSON], яка на частку спадкового майна, а саме: частку земельної ділянки не претендує, що стверджується копією заяви від 01.12.2011 року зареєстрованою Гайворонською держнотконторою за №916. (а.с. 15). Оформити спадщину в нотаріальній конторі вони не мають можливості, оскільки нотаріус своєю постановою від 03.11.2015 року відмовила їм у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом в зв'язку з невідповідністю правовстановлюючого документа заповіту (а.с. 9). Спадкодавець [PERSON] посвідчив в Могильненській сільській раді 25.05.2000 року заповіт, яким заповів [PERSON] та [PERSON] належну йому на праві сертифіката, земельну частку (пай), а 30.04.2002 року спадкодавець отримав Державний акт на право приватної власності на землю на цю ж земельну ділянку, уточнений розмір якої складає 3,19 га, але не змінив змісту заповіту посвідченого 25.05.2000 року щодо права власності на земельну ділянку та її площі (а.с. 6). Крім вищезазначеної земельної ділянки площею 3,19 га розташованої на території Могильненської сільської ради іншої земельної ділянки у власності спадкодавця [PERSON] не немає. Підтвердженням того, що на момент смерті спадкодавця [PERSON] земельна ділянка була наділена йому є: витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 14.03.2014 року (а.с. 10), копія Державного акта на право приватної власності на землю серії ІІІ-КР №032462 виданого Гайворонською районною радою 30.04.2002 року (а.с. 8), витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки (а.с. 7). Оскільки земельна ділянка площею 3,19 га, кадастровий № 3521183600:02:002:0757, що розташована на території Могильненської сільської ради, Гайворонського району, Кіровоградської області, ніким не успадкована і рахується за спадкодавцем то визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому позов може бути задоволений.

Outcome: approved