Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-08 00:00:00

[PERSON], яка діє в інтересах [PERSON], звернулася до суду з вищевказаним позовом, у якому просить, визнати [PERSON], таким, що втратив право користування жилим приміщенням- квартирою № 18, в будинку № 14, розташованого по вул. Козацька у м. Енергодар Запорізької області, шляхом зняття з реєстраційного облік за вказаною адресою. В судовому засіданні представник позивача- адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила задовольнити. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, надіславши до суду заяву про розгляд справи у її відсутність за участю представника- адвоката [PERSON], позовні вимоги підтримує у повному обсязі (а.с. 37). Представник третьої особи- Сектора реєстрації Енергодарської міської ради, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність (а.с. 28). Треті особи: [PERSON] та [PERSON] також надіслали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечують (а.с. 35, 39). Відповідач [PERSON]у судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується поштовими конвертами з відповідними відмітками (а.с. 26, 43), копією аркуша з газети (а.с. 41), заперечень проти позову або будь-яких клопотань стосовно заявлених вимог до суду не надсилав. У звязку з чим, відповідно до вимог ст.ст.169, 224-226 ЦПК України, за згодою позивача, суд вважає можливим розглянути справу в заочному провадженні у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, оскільки його неявка не перешкоджає постановленню заочного рішення. Вислухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. 11.12.1982 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, який було зареєстровано Менчикурівською сільською радою Веселівського району Запорізької області (а.с. 7). Від шлюбу мають двох дочок: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 9, 10). На підставі рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 11.08.1999 року шлюб між сторонами було розірвано (а.с. 8). 05.10.2001 року позивачка придбала на своє ім'я та на ім'я неповнолітньої па той час дочки [PERSON] квартиру, за адресою: м. Енергодар. вул. Козацька. [ADDRESS] (а.с. 12, 13, 14). Даний договір було нотаріально посвідчено приватним нотаріусом [PERSON] (а.с. 11). У 2002 році відповідач звернувся до [PERSON] з проханням тимчасово прописати його у вищевказаній квартирі, у звязку з необхідністю працевлаштування. Але, за період з 2002 року по серпень 2015 року, вже після працевлаштування, [PERSON] інколи приходив в квартиру за місцем своєї реєстрації, провідати дітей, позивачка неодноразово зверталась до нього з проханням щоб він виписався з належної їй квартири, та прописався за місцем свого проживання, але всі її прохання виявились безрезультатними. З серпня 2015 року позивачці взагалі невідоме місце проживання та перебування відповідача. З серпня 2015 року відповідач по справі жодного разу не з'являвся у квартирі за місцем реєстрації, участі в утримання квартири не приймає, квартплату та комунальні платежі не сплачує, на телефоні дзвінки не відповідає. Статтею 41 Конституції України\~та статтею\~1\~Першого\~протоколу до конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до\~Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини 1950 року та основоположних свобод, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7, 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.\~\~ Відповідно\~\~до\~ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у власності будинок, користуються ним і мають право розпоряджатися своєю власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, здавати в оренду. Обмеження чи втручання у право власника\~\~можливе лише з підстав, передбачених законом.\~\~ Відповідно\~\~ст. 155 ЖК України,\~\~жилі будинки (квартири), що є у приватній власності громадян,\~\~не\~\~може\~\~бути\~\~в\~\~них вилучено,\~\~власника не може бути позбавлено права користування\~\~жилим\~\~будинком\~\~(квартирою),\~\~крім випадків, установлених законодавством. Відповідно до ч. 1\~ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1\~ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права приватної власності чи обмежений у його здійснені. При цьому відповідно до\~ст. 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до\~ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 року, зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином, як випливає із указаної норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: позбавлення права власності на житлове приміщення; позбавлення права користування житловим приміщенням; визнання особи безвісно відсутньою; оголошення фізичної особи померлою. Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з ти одну із таких вимог: про позбавлення права власності на житлове приміщення; про позбавлення права користування житловим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. Таким чином, вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такою особою жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved