Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-21 00:00:00

[PERSON] звернулася у суд з наведеним позовом до [PERSON], третя особа без самостійних вимог: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про позбавлення батьківських прав, мотивуючи тим, що відповідачка [PERSON] відмовилася від своєї дити - [PERSON], [INFO]. і не забрала з пологового будинку без поважної причини, протягом шести місяців взагалі не виявляла батьківського піклування. Батько дитини також невідомий. Позивачку 17.03.2016р. призначено опікуном над малолітнім [PERSON] на рідставі рішення Виконавчого комітету Івано-Франківської міської Ради №188 та оскільки малолітня дитина вже понад рік проживає у сім'ї позивача, відповідачка свідомо не бажає брати участь у вихованні дитини, не піклується про здоров`я, фізичний, моральний та духовний розвиток, не надає належного матеріального утримання. Будь-яких своїх батьківських обов`язків по вихованню та утриманню дитини не виконує. З наведених обставин просила позбавити [PERSON] батьківських прав щодо неповнолітнього сина - [PERSON]. Позивачка в судове засідання не з'явилась, суду подала заяву, за змістом якої просить розглянути справу за її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена була належним чином, причину неявки суду не повідомила, а відтак, суд вважає за можливе ухвалити рішення по суті спору у відсутності відповідача. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, однак надав суду висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо неповнолітнього [PERSON] та просив справу слухати без участі представника . Щодо задоволенння позову не заперечив. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 25 лютого 2016 року (а.с.7) [PERSON] є матір'ю, а [PERSON] батько неповнолітнього - [PERSON], [INFO]. Як вбачається з Акту закладу охорони здоров'я та органу внутрішніх справ України про дитину, яку батьки ( матір чи батько), інші родичі або законний представник відмовилися забрати з пологового будинку , іншого закладу охорони здоров'я від 15.01.2016р., - відповідачка [PERSON] відмовилася від дитини і не забрала її з пологового будинку без поважної причини ( а.с.8). 17.03.2016р. рішенням Виконавчого комітету Івано-Франківської міської Ради №188 «Про надання статусу дитини , позбавленої батьківського піклування та встановлення опіки», про що свідчить копія Витягу з рішення, який міститься в матеріалах справи, позивачку призначено опікуном над малолітнім [PERSON], [INFO]. ( а.с.9) 18.03. 2016р. адміністрацією закладу ОДКЛ на підставі вищевказаного рішення позивачці передано малолітню дитину, що підтверджується Актом про факт передачі дитини ( а.с. 10). Відповідачка жодним чином з дня народження дитини не виявляє материнської турботи, покинула в пологовому будинку, свідомо не бере участь у вихованні сина, не піклується про його здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток. Орган опіки та піклування у своєму висновку вказує на доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо неповнолітнього [PERSON], [INFO]. Крім того із змісту висновку вбачається, що позивачка-Паращук Ірина Іванівна разом з чоловіком піклуються про здоров'я дитини та сприяють його повноцінному розвитку, створили належні умови для утримання хлопчика. (а.с.39-40). За змістом ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Доказів на спростування наведених фактів, відповідачем суду не надано. Відповідно до ст. 165 СК з позовом про позбавлення батьківських прав можуть звернутися: один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина; заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, у якому вона перебуває; орган опіки та піклування; прокурор; сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до вимог ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Пункт 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» закріплює, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO], батьківських прав щодо неповнолітнього [PERSON], [INFO] є обгрунтованими, такими, що відповідають інтересам дитини та підлягають задоволенню. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст. ст. 164, 165 Сімейного кодексу України, п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ст. ст. 3, 4, 10, 11, 59, 60, 88 ЦПК України,

Outcome: approved