Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-11 00:00:00

\~ \~ \~ \~[PERSON] звернулася у суд із позовом до [PERSON] про визнання права власності. В обґрунтування\~позовних вимог\~позивач вказує,\~що [PERSON] на підставі Державного акту, належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва №53 площею 0,73 га, яка знаходиться на території Олешківської сільської ради. 29.06.1996 р. [PERSON] помер, після його смерті належну останньому земельну ділянку успадкувала його дружина [PERSON], яка прийняла спадщину після смерті [PERSON], вступила в управління спадковим майном. Відповідач не претендує на спадщину після смерті батька. В звязку із тим, що державний акт був виданий після смерті померлого, позивачка не може одержати свідоцтво про право на спадщину, оскільки вищезгаданий державний акт на земельну ділянку було видано після смерті [PERSON], а тому державним нотаріусом було винесено постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, а тому позивачка змушена звернутися з позовом в суд для визнання права власності на дану земельну ділянку. Представник позивача подала до суду заяву, якою позовні вимоги підтримала у повному обсязі, позов просила задовольнити, а справу просила розглядати без її участі. \~ \~ \~ \~ Відповідач подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає, проти задоволення позову не заперечує, справу просив розглядати без його участі. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не проводилось. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення за наступних підстав. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що з свідоцтва про смерть І-НМ №025213 виданого на [PERSON] слідує, що він помер 29.06.1996 р., останньому на підставі Державного акту ІІІ-ІФ №032335 на право приватної власності на землю від 14.03.2001 р. належить земельна ділянка розміром 0,73 га., розташована на території Олешківської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. З довідки від 30.10.2018 р. № 1057, виданої Олешківським старостинським округом Заболотівської селищної ради обєднаної територіальної громади, слідує, що за [PERSON], [INFO] який помер 29.06.1996 р. зареєстроване майно, що розміщене в с. Любківці, вул. Л. Українки,22 . На час сметі [PERSON] був зареєстрований та проживав за адресою [INFO] разом із [PERSON], [INFO] дружина померлого, [PERSON], [INFO] син померлого. Після смерті [PERSON] в управління спадковим майном вступила його дружина [PERSON], яка доглядала його, хоронила та здійснювала догляд за його майном. Заповіт від імені померлого [PERSON] в Олешківській сільській раді не посвідчувався. Постановою державного нотаріуса першої Снятинської районної державної нотаріальної контори відмовлено [PERSON], [INFO], жительці с. Любківці, Снятинського району у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], померлого 01.07.1996 р. на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,73 га., що розташована на території Олешківської сільської ради Снятинського району, Івано-Франківської області, яка належала [PERSON], померлому 01.07.1996 р., оскільки Державний акт на земельну ділянку, виданий на імя померлого після його смерті. З довідки від 02.11.2018 р., №2589/01-09, виданої державним нотаріусом першої Снятинської районної державної нотаріальної контори вбачається, що після смерті [PERSON], померлого 29.06.1996 р., який проживав в [INFO] спадкова справа не заведена. Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка розміром 0, 7348 га., що розташована за межами населеного пункту с. Любківці. З свідоцтва про укладення шлюбу Серія І-НМ № 274339 вбачається, що [PERSON] та [PERSON] 15.02.1976 р. зареєстрували шлюб. Після одруження «Корж» присвоєно прізвище «Данишенко». З свідоцтва про народження Серія І-НМ №438625, виданого на [PERSON] слідує, що батьками останнього записано [PERSON] та [PERSON] Згідно із ч.ч.2, 3, 5 ст.158 ЗК України, виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності та користуванні громадян і юридичних осіб. Згідно пунктів 10, 11 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» про те, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до п.г. ч.1 ст.81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Згідно п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно із ч.ч.2, 3, 5 ст.158 ЗК України, виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності та користуванні громадян і юридичних осіб. Згідно ст.\~392\~ЦК України\~власник майна\~може предявити\~позов про\~визнання його\~права власності,\~якщо це\~право оспорюється\~або не\~визнається іншою\~особою,\~а також\~у разі\~втрати ним\~документа,\~який засвідчує\~його право\~власності. \~ \~ \~ \~Згідно ст. 524 ЦК УРСР, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом; спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. \~ \~ \~ \~Згідно\~ст.\~560\~ЦК УРСР, спадкоємці,\~закликані до\~спадкоємства,\~можуть одержати\~в державній\~нотаріальній конторі\~за місцем\~відкриття\~\~спадщини свідоцтво\~про право\~на спадщину. Зібрані по\~справі докази\~вказують,\~що [PERSON]\~на праві\~власності належала\~земельна ділянка\~ площею\~0,73 гектарів\~в межах\~згідно з\~планом,\~ для\~ведення товарного\~сільськогосподарського виробництва,\~що розташована\~на території\~Олешківської сільської\~ради Снятинського\~району Івано-Франківської\~області,\~після смерті\~якої було\~видано державний\~акт на\~право власності\~на земельну\~ділянку Серії\~ ІІІ-ІФ\~№032335,\~а тому суд вважає, що за [PERSON] слід визнати право власності на земельну ділянку №53 площею 0,73 га, що розташована\~на території\~Олешківської сільської\~ради Снятинського\~району Івано-Франківської\~області,призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала померлому 29.06.1996 р. [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на земельну ділянку Серії ІІІ-ІФ №032335 від 14.03.2001 р., зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №53, кадастровий номер 2625283600:03:001:0050. Відповідно до ст.141 ЦПК України та п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, оскільки згідно Посвідчення №118356, [PERSON] є інвалідом ІІ групи, судовий збір стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а тому із [PERSON] слід стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 704,80 грн. На підставі наведеного та ст.ст. 15, 16, 392 ЦК України, ст. 524, 534, 548, 549, 560 ЦК\~УРСР

Outcome: approved