Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-13 00:00:00

Адвокат [PERSON] через систему «Електронний суд» 05.03.2019 звернулась до суду з вказаною заявою, в якій просила скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України відносно [PERSON], накладеного на неї ухвалою Новоград-Волинського міськрайонного суду від 06.05.2011 (далі Ухвала суду). В обґрунтування заяви зазначає, що Ухвалою суду [PERSON] було обмежено у праві виїзду за межі України до погашення боргу в повному обсязі по виконавчому листу № 2-1147/09 від 04.11.2009. На сьогоднішній день будь-яких заборон, іншого рішення суду або неможливості його виконання немає, заборгованість погашена [PERSON] в добровільному порядку 29.11.2018 в повному обсязі, а відтак вважає, що відсутня потреба в обмеженні її виїзду за межі України і просить прийняти рішення, яким вказану заборону відносно останньої буде скасовано. Від відділу ДВС надійшла заява про розгляд справи без часті їх представника. Стягувач ПАТ «Брокбізнесбанк» та його правонаступник ФК «Сіті Фінанс» до суду своїх представників не направили, про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином. В судовому засіданні представник заявника просила задовольнити заяву та скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України її довірителя. Заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали поданої заяви та усіх доданих до неї документів, суд дійшов наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, Ухвалою суду [PERSON] було обмежено у праві виїзду за межі України до погашення боргу в повному обсязі по виконавчому листу № 2-1147/09 від 04.11.2009. Копією виконавчого провадження № 43539203, наданого ДВС 13.03.2019 на адресу суду зясовано, що відповідно до постанови від 26.07.2016 виконавчий лист № 2-1147/09 повернуто стягувачу на підставі п.5 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» у звязку з неможливістю з'ясувати місцезнаходження, місце проживання та перебування боржника - фізичної особи. [PERSON] МРВ ДВС від 11.12.2018 адвокату [PERSON] рекомендовано звернутись до суду для вирішення питання стосовно скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України відносно [PERSON] Закон України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» (далі Закон) регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для закордонних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері. Статтею 441 ЦПК передбачено\~застосування судом тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України, як заходу забезпечення виконання судового рішення. В той же час, ЦПК\~не регулює порядок розгляду судом питання про скасування такого обмеження. Так само не передбачено вирішення такого питання судом і Законом. Відповідно до Розділу ХІІІ п. 4 «Інструкції з організації примусового виконання рішень», затвердженої\~наказом Міністерства юстиції України від 2 квітня 2012 року № 512/5, виконавцем скасовується тимчасове обмеження у праві виїзду особи з України у разі погашення заборгованості зі сплати періодичних платежів у повному обсязі. У постанові, яка затверджується начальником відділу, вказуються номер та дата винесення судового рішення про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, і протягом трьох робочих днів надсилається до ГЦОСІ ДПС. Скасування (зняття) тимчасового обмеження у праві виїзду громадян за межі України на підставі заяв сторін виконавчого провадження або державного виконавця є неправильним, цим правом наділені лише органи ДВС, які повинні винести постанову про закінчення виконавчого провадження. Таким чином, заявник має право оскаржити дії державного виконавця до суду в порядку\~ст. 447 ЦПК\~лише у випадку відмови в винесенні постанови про відмову в скасуванні тимчасового обмеження в праві виїзду за межі України. Особа, яка вважає, що її права порушені у звязку з тимчасовим обмеженням у праві виїзду за межі України, має право оскаржити в апеляційному порядку лише ухвалу суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України. На це звертали увагу Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України (узагальнення від 01.02.2013), та Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ (Узагальнення про практику розгляду судами процесуальних питань, пов'язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах від 01.07.2015), зазначивши, що тимчасове обмеження громадянина України у праві виїзду за межі України законом покладено на суд, а припинення обмеження виїзду у звязку з виконанням обовязку за рішенням, що перебувало на виконанні, покладено на державного\~виконавця. У разі врегулювання боргових зобовязань державний виконавець виносить відповідну постанову про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду особи з України, у якій вказуються номер та дата винесення судового рішення про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду з України. Отже, тимчасове обмеження громадянина України у праві виїзду за межі України законом покладено на суд, а його скасування, у звязку з виконанням обовязку за рішенням, що перебувало на виконанні, покладено на державного виконавця. На підставі вищенаведеного суд приходить до висновку, що заявнику за її заявою про зняття заборони на виїзд за межі України слід відмовити.

Outcome: dismissed