Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-16 00:00:00

[PERSON], звертаючись з позовом до суду, просила позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина - [PERSON], [INFO], та призначити [PERSON] опікунам над малолітньою дитиною [PERSON], [INFO], що є предметом позову. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, позивач подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві, та на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, в матеріалах справи міститься нотаріально посвідчена заява від 27.07.16 року про розгляд справи у відсутність позивача, позовні вимоги в частині позбавлення його батьківських прав відносно малолітнього сина - [PERSON] [INFO], визнає в повному обсязі. Представник третьої особи - Служби у справах дітей Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації, в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до положень ст.121 Сімейного кодексу України визначено, що права та обов'язки матері, батька і дитини грунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державним органом реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. [PERSON] народився [INFO], батьками записані: батько - [PERSON], мати - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження, яке видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві 09 грудня 2011 року (актовий запис № 2844). (а.с. 14). [PERSON] померла [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданого Відділом реєстрації смерті у місті Києві Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві [INFO]. (а. с. 15) Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до положень статті 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом 6 місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Згідно статті 165 Сімейного кодексу України визначено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. 10 листопада 2015 року [PERSON] укладено нотаріально посвідчену заяву, якою [PERSON], діючи добровільно, без будь - якого на нього тиску та примусу, розуміючи значення своїх дій та їх правових наслідків,

Outcome: partial