Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-21 00:00:00

[PERSON], який діє в інтересах позивача [PERSON], звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей та дружини, посилаючись на те, що від шлюбу сторони вони мають двох дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. На даний час спільне проживання припинене, діти проживають разом з позивачем і знаходяться на її утриманні. Позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку, тому не має змоги працювати. Відповідач працездатний, має стабільний дохід, сплачує аліменти на утримання дитини від попереднього шлюбу в розмірі 1/3 частини доходу, просить суд стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей в розмір 1/4 частки від заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дітьми повноліття та 1/16 частку на утримання дружини до досягнення [PERSON], [INFO], трирічного віку. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не з'явилися, до суду надійшла заява від позивача [PERSON] про проведення судового засідання у її відсутність, позовні вимоги підтримує, просить суд задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, позов визнає. Згідно з частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи та надавши їм належну оцінку в сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27.09.2014, згідно актового запису про шлюбу № 203, складеного 27.09.2014 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Каневу реєстраційної служби Канівського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області (а.с. 9). Від шлюбних відносин сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO]. та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження дітей (а.с. 10,11). Згідно довідки виданої виконавчим комітетом Ліплявської сільської ради Канівського району Черкаської області від 14.12.2017, вбачається, що [PERSON] та її діти: дочка [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO], зареєстровані та проживають в с. Ліпляве Канівського району Черкаської області ( а.с. 12). Згідно зі ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.ст.181,183 СК України за рішенням суду грошові кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу його матері, батька та (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, розмір яких визначається судом. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про практику застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. У відповідності до ст. 84 Сімейного Кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. При вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд виходить з положень ст. 84 Сімейного Кодексу України, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», та з врахуванням того, що відповідач не заперечував проти стягнення аліментів з нього на утримання дружини у зазначеному позивачем розмірі, має для цього доходи, враховуючи відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, суд вважає необхідним задовольнити заявлену позовну вимогу про стягнення аліментів на утримання дружини. Судом встановлено, що відповідач працює та має стабільний дохід, що підтверджується довідкою № 959 від 12.12.2017 ( а.с.13). У зв`язку з тим, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, визнав заявлені позовні вимоги, є працездатним та має стабільний дохід, суд вважає доцільним стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей, визначивши їх розмір - 1/4 частку усіх видів доходу (заробітку) відповідача, починаючи з дня подачі позову до суду та до досягнення дітьми повноліття, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також на утримання дружини - у розмірі 1/16 частки від всіх видів його доходів (заробітку) щомісячно і до досягнення дитиною [PERSON], [INFO] трьох років, тобто до [INFO]. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved