Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-30 00:00:00

[PERSON] свій позов мотивує тим, що на підставі рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 лютого 2012 року з відповідача [PERSON] стягуються аліменти в твердій грошовій сумі, 450грн. щомісячно, в її користь на утримання малолітнього сина [PERSON], починаючи з 04 січня 2012 року і до досягнення останнім повноліття. З народження дитина проживає з нею. З 08 липня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», яким було внесено зміни до Сімейного кодексу України та визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Посилаючись на наведене, позивач просить суд змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються за рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06.02.2012 року, з [PERSON] в користь [PERSON] на утримання малолітньої дитини [PERSON] з твердої суми, в розмірі 450 грн. 00 коп. на 1/4 частку заробітку (доходу), але не менше як 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Позивач подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, згідно з якою позовні вимоги підтримує з підстав, наведених у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, про що свідчать надіслані повідомлення. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи по наявних доказах, відповідно до вимог ч. 1 ст. 287 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. За змістом ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. З матеріалів справи вбачається, що 03 березня 2010 року народилась дитина [PERSON], батьками якої є сторони по справі: [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 02.04.2010р. (а.с. 5). Як встановлено судом, неповнолітня дитина перебуває на утриманні позивача. Судом також встановлено, що згідно з виконавчим листом Луцького міськрайонного суду Волинської області, виданим 10 липня 2012 року, з [PERSON] в користь позивача [PERSON], на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], стягуються аліменти в твердій грошовій сумі, в розмірі 450 грн. 00 коп., щомісячно, починаючи з 04 січня 2012 року і до досягнення дитиною повноліття. Ч.1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Із змісту ст.182 СК України випливає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» установлено у 2018 році прожитковий мінімум на одну особу для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року 1860 гривень, з 1 травня 1944 гривень, з 1 грудня 2027 гривень. Таким чином, мінімальний розмір аліментів з 01 січня 2018 року для дітей віком від 6 до 18 років становить 930 гривень. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної в постанові від 05.02.2014 року у справі №6-143цс13, з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України, зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження, а тому у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присв'ячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Таким чином, суд приходить до висновку, що право вимагати зміни розміру аліментів та способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст.182-184 СК України, не може обмежуватися разовим їх здійсненням. Згідно з ч.4 ст.273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Позивач, як одержувач, в поданому позові довела свої вимоги про зміну способу стягнення аліментів і суд з нею погодився, зокрема тому, що на даний час змінився прожитковий мінімум на дитину відповідного віку порівняно з 2012 роком, крім того, зросли потреби у забезпеченні дитини, зокрема, придбання одягу, належного харчування, а також щорічного оздоровлення, що потребує додаткових витрат. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що з відповідача в користь позивача слід стягувати аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше як 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. В силу ч.6 ст.141 ЦПК України, стягненню з відповідача [PERSON] в дохід держави для зарахування до спеціального фонду державного бюджету України підлягає судовий збір в сумі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Outcome: approved