Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-15 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] сільської ради Горохівського району, в якому просить визнати в порядку спадкування за заповітом за [PERSON] право власності на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, який розташований за адресою: Волинська обл., Горохівський р-н, с. Смолява, вул. Новоставська, 30, як на спадкове майно, що залишилося по смерті [PERSON], який помер 24 грудня 2008 року; встановити, що [PERSON], який помер 24 грудня 2008 року дійсно належить Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-ВЛ № 002495; визнати, в порядку спадкування за заповітом, за [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 1,33 га, яка розташована на території с. Смолява [PERSON] сільської ради, призначена для ведення особистого селянського господарства, відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ВЛ № 002495, як на спадкове майно, що залишилося по смерті [PERSON], який помер 24 грудня 2008 року. Мотивує свій позов тим, що 24 грудня 2008 року помер її батько [PERSON]. В особистому розпорядженні на випадок своєї смерті від 05 жовтня 2007 року спадкодавець [PERSON] все своє майно заповів своїй дочці [PERSON]. Після смерті батька позивач прийняла спадщину. Однак, через розбіжності в написанні «прізвища» спадкодавця у документах вона не має можливості оформити свої права на вказану вище земельну ділянку. Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-ВЛ № 002495 був виданий [PERSON], тоді як в свідоцтві про смерть спадкодавець записаний як [PERSON], в звязку з цим виникла необхідність у встановленні факту належності правовстановлюючого документа. Враховуючи вищенаведене, просить поданий позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради в заяві до суду просить розглядати справу у відсутності їхнього представника, позовні вимоги [PERSON] визнає повністю. Суд вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 1235 ЦК України надається право заповідачу на призначення спадкоємців. В особистому розпорядженні на випадок своєї смерті від 05 жовтня 2007 року спадкодавець [PERSON] все своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось і взагалі все те, на що він за законом матиме право і що буде належати йому на момент смерті заповів своїй дочці, [PERSON]. Згідно з свідоцтвом про смерть, [PERSON] помер 24 грудня 2008 року (а.с.8). Постановою державного нотаріуса від 19 січня 2017 року №58/02-31 [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказане вище майно, оскільки спадкодавець не подав документи на оформлення спадщини в повному обсязі (а.с.16). Довідкою [PERSON] сільської ради від 09.12.2016 року №827 стверджується, що заповіт [PERSON] посвідчувався у [PERSON] сільській раді за реєстр.№102 від 05.10.2007 року. Заповіт не змінювався і не скасовувався. Єдиною спадкоємницею після його смерті є його дочка [PERSON] (а.с.9). З свідоцтва про народження [PERSON] видно, що її батьком є [PERSON], а згідно з свідоцтвом про одруження, [PERSON] одружилася та змінила своє прізвище на [PERSON] (а.с.14.15). Відповідно до технічної документації на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: Волинська обл., Горохівський р-н, с. Смолява, вул. Новоставська, 30, даний будинок було побудовано з дотриманням встановлених будівельних та технічних норм. З Державного акта на право приватної власності на землю серії ІІІ-ВЛ № 002495 видно, що [PERSON] належала земельна ділянка відповідного розміру (а.с.11). З спадкової справи після [PERSON] видно, що [PERSON] після його смерті прийняла спадщину, є його спадкоємцем за заповітом. Отже, судом встановлено, що [PERSON] після померлого [PERSON] прийняла заповідану їй спадщину, інші спадкоємці відсутні. А тому суд вважає, що слід визнати в порядку спадкування за заповітом за [PERSON] право власності на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, який розташований за адресою: Волинська обл., Горохівський р-н, с. Смолява, вул. Новоставська, 30, як на спадкове майно, що залишилося по смерті [PERSON], який помер 24 грудня 2008 року; визнати в порядку спадкування за заповітом за [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 1,33 га, яка розташована на території с. Смолява [PERSON] сільської ради, призначена для ведення особистого селянського господарства, відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ВЛ № 002495, як на спадкове майно, що залишилося по смерті [PERSON], який помер 24 грудня 2008 року. Відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. З Державного акта на право приватної власності на землю серії ІІІ-ВЛ № 002495 видно, що його було видано на імя [PERSON] (а.с.11). Відповідно до свідоцтва про смерть, [PERSON] помер 24 грудня 2008 року (а.с.8). Судом встановлено, що [PERSON], який помер 24 грудня 2008 року дійсно належить Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-ВЛ № 002495, розбіжності в написанні його прізвища є граматичною помилкою. А тому суд з метою оформлення прав на спадкове майно встановляє факт, що [PERSON], який помер 24 грудня 2008 року дійсно належить Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-ВЛ № 002495. Позивач в заяві до суду від стягнення судових витрат з відповідача [PERSON] сільської ради відмовилася. Суд звертає увагу позивача на дотримання вимог ст.ст.162, 164, 167, 174 Податокового кодексу України.

Outcome: approved