Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-01 00:00:00

Адвокат Жердєв Сергій Миколайович в інтересах [PERSON] звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON] , третя особа Орган опіки та піклування Сєвєродонецької міської ради Луганської області про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування заявлених позовних вимог посилається на те, що [PERSON] має двох неповнолітніх дітей - доньку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . Неповнолітня [PERSON] проживає з відповідачем [PERSON] та бабою [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , неповнолітній [PERSON] інколи проживає з відповідачем [PERSON] та її співмешканцем, однак переважно проживає з бабою [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] постійного місця роботи не має, зловживає спиртними напоями, залишала дітей без нагляду дорослих або на сторонніх осіб, вихованням дітей не займається, соціальні виплати використовує не за призначенням. Неповнолітній [PERSON] проживає разом з бабою [PERSON] , де має гарні житлово-побутові умови, іграшки, спальне місце, знаходиться на повному матеріальному утриманні та вихованні позивача. Відповідач [PERSON] протягом останніх років не виконувала свої батьківськи обов`язки по відношенню до сина [PERSON] та не бажає їх виконувати, не вживає заходів щодо забезпечення достатнього рівня життя дитині, всебічного виховання та розвитку, захисту його законних прав та інтересів, не піклується про його стан здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надає доступу о культурних та інших духовних цінностей, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду та лікування дитини. Виходячи з інтересів дитини, позивач звернувся з позовною заявою до суду та просив позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно її сина [PERSON] , [INFO] , та передати неповнолітнього [PERSON] під опіку та призначити опікуном [PERSON] . В судовому засіданні позивач [PERSON] підтвердила обставини, викладені в позовній заяві. Пояснила, що неповнолітній [PERSON] проживає з нею з народження, знаходиться на її утриманні та вихованні. Відповідач [PERSON] долею та здоров`ям дитини не цікавиться, вихованням не займається, не відвідує його, зловживає спиртними напоями. Просила суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. В судовому засіданні представник позивача адвокат Жердєв С.М. підтвердив обставини, викладені в позовній заяві, підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про день, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Заяви про розгляд справи за її відсутності не надходило. Своїм правом на подачу відзиву не скористалася. В судовому засіданні представник третьої особи особи Органу опіки та піклування Сєвєродонецької міської ради Луганської області Данько К.В. не заперечував щодо задоволення позовних вимог, оскільки відповідно до наданого висновку було визнано доцільним позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] . Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що проживає за адресою: [ADDRESS] . З 2013 року знайома з [PERSON] , яка є її сусідкою. Оскільки у них онуки одного віку, вона часто спілкується з [PERSON] . Батьки дитини [PERSON] і [PERSON] з народження привозили та залишали малолітнього сина [PERSON] на утримання та виховання баби [PERSON] , жодної допомоги на утримання дитини не надавали, тому вона давала [PERSON] дитячі харчі, одяг. Мати дитини [PERSON] не належним чином виконувала свої батьківські обов`язки, зловживала спиртними напоями, не займалася здоров`ям та розвитком дитини. Навчанням та розвитком дитини займається баба [PERSON] . Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що проживає за адресою: [ADDRESS] . З 2000 року знайома з [PERSON] , яка є її сусідкою. [PERSON] займається вихованням онука [PERSON] з народження. Батьки дитини ведуть аморальний спосіб життя, зловживають алкогольними напоями. Мати дитини [PERSON] вихованням сина не займається, будь-якої допомоги на утримання сина не надавала. Баба дитини [PERSON] сама забезпечує онука одягом, іграшками, ліками. Вона часто відвідувала [PERSON] та бачила, що [PERSON] забезпечений іграшками, має два велосипеди, окреме спальне ліжко, в будинку чисто, є гаряча вода. На її погляд мати дитини [PERSON] свідомо не виконує свій батьківській обов`язок відносно сина [PERSON] . В судовому засіданні за участю спеціаліста-психолога [PERSON] неповнолітній [PERSON] суду пояснив, що його батьками є [PERSON] та [PERSON] . Проживає він с. Боброве з бабою і татом [PERSON] . Де знаходиться його мати, він не знає. Не пам`ятає коли, в останній раз бачив матір. 02.07.2020 року судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення позивача, представника позивача та третьої особи, свідчення свідків, неповнолітнього [PERSON] , дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою ВР N789-XII від 27.02.1991 року, Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Статтею 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. В силу ч. 4, 5 ст. 167 СК України якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим. Якщо дитина не може бути передана бабі, дідові, повнолітнім братам та сестрам, іншим родичам, мачусі, вітчиму, вона передається на опікування органу опіки та піклування. Згідно з п.п. 15, 16 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30.03.2007 року позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчанням, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 19.09.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сєвєродонецького міського управління юстиції у Луганській області. Відповідно до довідки від 01.07.2020 року, виданої депутатом Борівської селищної ради Гетьман В.Я. , за адресою: [ADDRESS] , з [INFO] року зареєстрований та мешкає неповнолітній [PERSON] разом з [PERSON] . Таким чином, [PERSON] має право на звернення до суду з цим позовом відповідно до приписів ст. 165 СК України. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] , [INFO] , проживає разом з бабусею [PERSON] . Мати дитини постійного місця роботи не має, зловживає спиртними напоями, залишала дитину без нагляду дорослих, свої батьківські обов`язки по відношенню до сина [PERSON] не виконує. Вказані обставини підтверджуються поясненнями позивача [PERSON] та свідченнями свідків [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до висновку Органу опіки та піклування Сєвєродонецької міської ради Луганської області від 17.03.2020 року №1318 [PERSON] та [PERSON] повністю ухилилися від виконання батьківських обов`язків, не займаються вихованням та утриманням свого сина [PERSON] , зловживають алкогольними напоями. [PERSON] та [PERSON] притягувалися до адміністративної відповідальності за ухилення від виконання батьківських обов`язків. Малолітній [PERSON] відвідує ДНЗ №14 м. Сєвєродонецька та за інформацією дошкільного закладу у дитини спостерігається відставання когнітивних сфер розвитку, зі слів дитини вдома іноді відбуваються сварки між членами родини, після чого у дитини спостерігається підвищений рівень тривожності. В зв`язку з чим Орган опіки та піклування Сєвєродонецької міської ради Луганської області вважає, що [PERSON] та [PERSON] слід позбавити батьківських прав стосовно сина [PERSON] , [INFO] . Оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази, суд звертає увагу на те, що в рішенні Європейського суду з прав людини від 18.12.2008 року у справі «Савіни проти України» наголошується, що взаємне задоволення від спільного перебування батьків і дітей є фундаментальним елементом сімейного життя, а тому втручання до нього має відбуватися у вузьких рамках, визначених статтею 8 Європейської конвенції про захист прав людини й основоположних свобод. Європейський суд з прав людини також підкреслив, що, незважаючи на певний вільний розсуд держави в справі відібрання дітей під державну опіку, відбирання дітей від батьків означає відрізання дітей від свого коріння, що може бути виправданим лише у виняткових випадках. У той же час, як вбачається зі змісту рішень Європейського суду з прав людини «Z та інші проти Сполученого Королівства» від 10.05.2001 року та «A. проти Сполученого Королівства» від 23.09.1998 року, в контексті вимог статті 3 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод держава повинна приділяти особливу увагу захисту дітей від поганого поводження з боку інших осіб, у тому числі шляхом здійснення своєчасних превентивних заходів. Таким чином, беручи до уваги стандарти Європейського суду з прав людини, суд вважає, що у вказаному випадку інтереси неповнолітньої дитини превалюють над потребами збереження сім`ї, оскільки відповідач [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов`язків відносно її сина [PERSON] , зокрема, не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не створює належних умов для її життя та здоров`я. З огляду на викладене, суд, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, вважає, що вимоги [PERSON] щодо позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно її сина [PERSON] відповідають інтересам дитини та знаходяться в тих вузьких межах, які залишають з огляду на гарантії, передбачені ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Стосовно позовної вимоги про встановлення опіки над неповнолітнім [PERSON] та призначення опікуном [PERSON] суд відзначає наступне. Згідно з ч.3 ст.60 ЦК України суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Проте суду не було надане подання Органу опіки та піклування Сєвєродонецької міської ради Луганської області про призначення [PERSON] опікуном над неповнолітнім [PERSON] . За таких обставин підстави для призначення [PERSON] опікуном неповнолітньої дитини відсутні. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] , [INFO] , фактично позбавлений батьківського піклування, суд, виходячи з положень ч. 5 ст. 167 СК України, вважає необхідним передати його на опікування Органу опіки та піклування Сєвєродонецької міської ради Луганської області до призначення опікуна. Згідно з ч.3 ст. 166 Сімейного кодексу України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Згідно з ч. 2 ст. 166 СК України особа позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] не надає матеріальної допомоги на утримання неповнолітнього сина [PERSON] . За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття Відповідно до ч.1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. З урахуванням вимог ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів повинен бути не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі ст. 191 СК України аліменти з відповідача підлягають стягненню з моменту пред`явлення позову до суду, до досягнення дитиною повноліття. З огляду на вказане та враховуючи положення ч. 2, 3, 5 ст. 166 СК України суд вважає, що одночасно з прийняттям рішення про позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав, з останньої на користь неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , слід стягнути аліменти в розмірі 1/4 частки усіх видів її заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного вік, починаючи з дня пред`явлення позовної заяви до суду 14.05.2020 року та до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. З урахуванням того, що позивач була звільнена від сплати судового збору за подання позовної заяви про позбавлення батьківських прав, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь державну судовий збір в розмірі 840,80 грн. за позовні вимоги про позбавлення батьківських прав та судовий збір в сумі 840,80 грн. за позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини, а всього 1681,80 грн.

Outcome: partial