Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-29 00:00:00

[PERSON] пред`явив до суду позов шляхом подання позовної заяви до [PERSON] , яким просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 14 лютого 2009 року Бабаївською селищною радою Харківського району Харківської області за актовим записом № 5. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що з 14 лютого 2009 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Починаючи з 2015 року сімейне життя між сторонами погіршилось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки. Позивач неодноразово звертався до суду з позовом про розірвання шлюбу, однак намагався примиритись з відповідачем, тому його заяви залишені без розгляду. В теперішній час позивач зрозумів, що подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе, сімейно-шлюбні відносини сторони не підтримують понад півтора роки, проживають окремо, шлюб носить формальний характер. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 20 серпня 2020 року провадження по справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, в якій позовні вимоги визнала, проти їх задоволення не заперечувала. Інших заяв та клопотань від відповідача та його представника не надійшло. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 14 лютого 2009 року Бабаївською селищною радою Харківського району Харківської області за актовим записом № 5, під час державної реєстрації шлюбу відповідач змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане 14 лютого 2009 року Бабаївською селищною радою Харківського району Харківської області). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 22 липня 2010 року Бабаївською селищною радою Харківського району Харківської області). За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України та ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх до збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і зберігання шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. Суд, з`ясувавши причини розірвання шлюбу та фактичні взаємовідносини подружжя, вважає подальше сімейне життя подружжя і збереження сім`ї неможливим. Згідно ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач [PERSON] у своїй заяві не просить після розірвання шлюбу змінювати її прізвище на дошлюбне, а тому суд залишає відповідачу її прізвище « [PERSON] ». Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] , який звільнений від сплати судового збору, у повному обсязі, з відповідача на користь держави підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 840,80 гривень. На підставі викладеного і

Outcome: approved