Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-21 00:00:00

[PERSON] (позивач 1) та [PERSON] (позивач 2) звернулись до суду з позовом про визнання незаконною відмову районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району (далі за текстом - РА Запорізької МР по Комунарському району) в приватизації квартири за адресою: [ADDRESS] за відсутності копії ордеру про надання жилої площі. Заявлені вимоги обґрунтовано тим, що позивачі мешкають та зареєстровані в квартирі за адресою: [ADDRESS] . Вказана квартира була отримана родиною позивачів в установленому законом порядку та є не приватизованою. З метою здійснення приватизації позивачі звернулись до РА Запорізької МР по Комунарському району з заявою про приватизацію вказаної квартири. Однак, як вказує позивач, відповідачем було відмовлено у проведенні приватизації з підстав не надання позивачами копії ордеру про надання жилої площі на спірну квартиру. Таку відмову позивачі вважають незаконною та просять суд позов задовольнити, визнати незаконною відмову в приватизації квартири за відсутності ордеру про надання жилої площі. Позивачі в судовому засіданні підтримали заявлені вимоги в повному обсязі з підстав, викладених у позові, просили суд їх задовольнити. Представник відповідача надала до матеріалів справи відзив від 29.05.2019 р. на позовну заяву, в якому проти позовних вимог заперечує, вказує, що РА Запорізької МР по Комунарському району в межах наданих повноважень розглянуто заяву позивачів 1, 2 та обґрунтовано відмовлено останній у приватизації. Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, судом встановлені наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено право кожного на повагу до житла. Статтею 47 Конституції України гарантовано кожному право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до ст. 9 Житлового Кодексу Української РСР (надалі - ЖК Української РСР), громадяни мають право на одержання у безстрокове користування у встановленому порядку жилого приміщення в будинках державного чи громадського житлового фонду (ч. 1). Громадяни мають право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду, житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад, або придбання їх у житлових кооперативах, на біржових торгах, шляхом індивідуального житлового будівництва чи одержання у власність на інших підставах, передбачених законом (ч. 3). Ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом (ч. 4). Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій (ч. 5). Статтею 58 ЖК Української РСР унормовано, що на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення (ч. 1). Форма ордера встановлюється Радою Міністрів Української РСР (ч. 3). Видача ордерів на жилі приміщення у військових містечках провадиться в порядку, передбаченому законодавством Союзу СРСР (ч. 4). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 61 ЖК Української РСР, користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON] є користувачем жилого приміщення - квартири [ADDRESS] , що підтверджується копіями довідок про реєстрацію місця проживання особи від 10.01.2019 р. за №№ 04-26/3-831, 04-26/3-863, договору найму вказаного жилого приміщення та акту здачі і приймання квартири, кімнати від 1973 р., розпорядження голови районної адміністрації Запорізької МР по Комунарському району від 23.09.2015 р. № 438р. «Про зміну умов договору найму житлового приміщення гр. [PERSON] ». Правові основи приватизації державного житлового фонду, його подальшого використання і утримання регламентується Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду». Згідно з п. 4 ст. 5 наведеного вище Закону, право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах (будинках). Статтею 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» визначено, що приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд (ч. 1). Передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина (ч. 3). Відповідно до п. 4.21. Положення про районну адміністрацію Запорізької міської ради по Вознесенівському, Дніпровському, Заводському, Комунарському, Олександрівському, Хортицькому, Шевченківському району, затвердженого рішенням міської ради від 30.08.2017 р. № 75, районним адміністраціям міської ради делеговані повноваження щодо приватизації житла. Порядок передачі квартир багатоквартирних будинків, одноквартирних будинків, жилих приміщень у гуртожитках, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, які використовуються громадянами на умовах найму, у власність громадян передбачений Положенням про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затверджений наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 р. № 396 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України від 29.01.2010 р. № 109/17404 (далі за текстом - Положення від 16.12.2009 р. № 396). Згідно з п. 17. Положення від 16.12.2009 р. № 396, громадянин, який виявив бажання приватизувати займану ним і членами його сім`ї на умовах найму квартиру (будинок), жиле приміщення в гуртожитку, кімнату в комунальній квартирі, звертається в орган приватизації, де одержує бланк заяви та необхідну консультацію. Як свідчать матеріали справи, [PERSON] звернулась до РА Запорізької МР по Комунарському району із заявою щодо питання приватизації квартири за адресою: [ADDRESS] . Пунктом 18. Положення від 16.12.2009 р. № 396 встановлено, що громадянин подає до органів приватизації такі документи: заява на приватизацію квартири (будинку), жилого приміщення у гуртожитку, кімнати у комунальній квартирі; копії документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, громадянина, який подає заяву, та всіх членів його сім`ї (для осіб, які не досягли 14 років, копії свідоцтв про народження), які проживають разом з ним; копії довідок про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податку громадянина, який подає заяву, та всіх членів його сім`ї, які проживають разом з ним (крім випадків, коли через свої релігійні переконання особи відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); копії документів, виданих органами державної реєстрації актів цивільного стану або судом, що підтверджують родинні відносини між членами сім`ї (свідоцтва про народження, свідоцтва про шлюб, свідоцтва про розірвання шлюбу, рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили, тощо); довідки про реєстрацію місця проживання громадянина, який подає заяву, та всіх членів його сім`ї, зареєстрованих у квартирі (будинку), жилому приміщенні в гуртожитку, кімнаті у комунальній квартирі; технічний паспорт на квартиру (кімнату, жилий блок, секцію) у житловому будинку (гуртожитку), а на одноквартирний будинок - технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок; копія ордера на жиле приміщення або ордера на жилу площу в гуртожитку; документ, що підтверджує невикористання ним та членами його сім`ї житлових чеків для приватизації державного житлового фонду; копія документа, що підтверджує право на пільгові умови приватизації відповідно до законодавства (за наявності); заява-згода тимчасово відсутніх членів сім`ї наймача на приватизацію квартири (будинку), жилого приміщення у гуртожитку, кімнати у комунальній квартирі. Відповідно до п. 23. Положення від 16.12.2009 р. № 396, орган приватизації приймає рішення про передачу квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках, кімнат у комунальних квартирах у власність громадян. Судом встановлено, що листом від 21.03.2019 р. № П-0245 «Щодо вирішення питання приватизації житла» РА Запорізької МР по Комунарському району відмовила позивачу 1 в приватизації квартири [ADDRESS] з підстав відсутності копії ордеру на вказане житлове приміщення. Також, як свідчать матеріали справи, листом «Про розгляд звернення» від 05.03.2019 р. № П-1479 Департамент з управління житлово-комунальним господарством Запорізької міської ради повідомлено [PERSON] про відсутність можливості надати копію ордеру, виданого на квартиру [ADDRESS] оскільки корінці ордерів на заселення зберігаються лише з 1984 р. Відповідно до п. п. 69, 70, 72 Постанови ради Міністрів Української РСР від 11 грудня 1984 року № 470 «Про затвердження Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР» (розділ IV), ордер на жиле приміщення видається на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів та є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення, дійсний протягом 30 днів. Ордер вручається громадянинові, на ім`я якого він виданий, або за його дорученням іншій особі. При одержанні ордера пред`являються паспорти (або документи, що їх замінюють) членів сім`ї, включених до ордера. При вселенні в надане жиле приміщення громадянин здає ордер у житлово-експлуатаційну організацію, а за її відсутності - відповідному підприємству, установі, організації; ордер зберігається як документ суворої звітності. Відповідно до ч. 10 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків) у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом. Спори, що виникають при приватизації квартир (будинків) та житлових приміщень у гуртожитках державного житлового фонду, вирішуються судом (ч. 11 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»). Положеннями ст. 1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» визначено, що приватизація державного житлового фонду - це відчуження квартир (будинків) (…) державного житлового фонду на користь громадян України. Згідно з ст. 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», до об`єктів приватизації належать, зокрема, квартири багатоквартирних будинків, які використовуються громадянами на умовах найму. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», приватизація здійснюється шляхом: безоплатної передачі громадянам квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена його сім`ї та додатково 10 квадратних метрів на сім`ю. Таким чином, з наведених вище норм чинного законодавства України слідує, що ордер - це документ, який має тимчасову дію та є законною підставою вселення особи до житлового приміщення. Жодних підстав для позбавлення [PERSON] та [PERSON] права користування спірним житлом судом під час розгляду цієї справи не встановлено. Доказів на підтвердження наявності судових рішень про визнання позивачів 1,2 такими, що втратили право користування спірним житлом матеріали цієї справи не містять та відповідачем не надано. Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України (ЦК України), кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (ч. 1). Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (ч. 2). Згідно з ч. ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За таких обставин, оскільки судом не встановлено порушень позивачів 1, 2 при вселенні в квартиру [ADDRESS] , а також при її користуванні останніми, суд дійшов висновку, що [PERSON] та [PERSON] мають право на приватизацію квартири, в якій вони зареєстровані і мешкають. На підставі викладеного, позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] про визнання незаконною відмову районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району в приватизації квартири за адресою: [ADDRESS] за відсутності копії ордеру про надання жилої площі є обґрунтованими, підтвердженими зібраними у справі доказами, у зв`язку з чим, задовольняються судом повністю.

Outcome: approved