Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-16 00:00:00

[PERSON] звертаючись з позовом до суду, просить суд стягнути з [PERSON] аліменти на її користь для утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 900,00 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги [PERSON] мотивує тим, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 28.02.1998 року, від якого мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], рішенням Корольовського районного суду міста Житомира шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано та відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції видано свідоцтво про розірвання шлюбу. Відповідач ухиляється від обовязку утримувати свою дитину та не надає будь-якої допомоги, інших дітей не має, батьки на його утриманні не перебувають, має нерегулярний мінливий дохід. Позивачка [PERSON] та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі і просили їх задовольнити, позивачка вказала, що їх спільна з відповідачем дитина хворіє, має інвалідність, потребує лікування, відповідач при цьому матеріальної допомоги не надає, з дитиною не спілкується, жодних договорів з приводу сплати аліментів вона з відповідачем не укладала. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, в своїх запереченнях вказав, що 27.04.2004 року сторони у рівних частках придбали квартиру № 75 у м. Житомирі по вул. Вітрука, 32 загальною площею 94,35 кв. м., в подальшому дану квартиру було переобладнано під магазин і під час розлучення між позивачем і відповідачем була досягнута домовленість про дарування позивачу його 1/2 частки квартири за умови, що позивач не буде предявляти ніяких претензій до нього щодо сплати аліментів на утримання дитини, він виконав свою домовленість і подарував позивачці 1/2 частину квартири, однак в судовому засіданні підтвердив, що договорів з відповідачкою щодо сплати аліментів не укладав. Вважає, що оскільки ним була подарована нерухомість, він може не надавати матеріальної допомоги на дитину. Також зазначає, що він є інвалідом 3-ї групи загального захворювання і періодично потребує лікування та придбання ліків і знаходиться в скрутному матеріальному становищі, єдиний дохід, який має - пенсія у розмірі 1371 гривень, не працює, оскільки хворіє головними болями, постійно лікується, тому визнає позовні вимоги в твердій грошовій сумі, але не більше 400,00 грн. щомісяця. Інших дітей чи непрацездатних членів сім'ї на утриманні не має. Заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобовязані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її \~до самостійного життя. Судом встановлено, що рішенням Корольовського районного суду міста Житомира від 04.11.2005 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] та 12.12.2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції видано свідоцтво про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що від шлюбу у [PERSON] та [PERSON] 27.09.2004 року народилася донька [PERSON], яка є дитиною-інвалідом, що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини та копією посвідчення. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.\~ Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє \~від обовязків щодо дитини. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. \~ При цьому, суд враховує позицію відповідача, який частково визнав позов та не заперечував про стягнення аліментів у твердій грошові сумі в розмірі 400,00 грн. на їх спільну з позивачем дитину щомісячно з дня подачі позову до суду і до повноліття дитини, а відповідно до положень ч. 1\~ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України\~обставини, визнанні сторонами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Отже судом враховано, що відповідач не заперечує проти сплати аліментів, однак він заперечує щодо розміру аліментів, яку просить стягнути позивачка. Згідно з ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка\~ заробітку\~ (доходу)\~ матері,\~ батька,\~\~ яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 184 СК України якщо суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Законом України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» установлено у 2017 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць, зокрема дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2017 року - 1689 гривень, з 1 травня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1860 гривень. Позивач та відповідач є працездатними особами, тому мають рівні можливості щодо належного матеріального забезпечення спільної дитини. Згідно із ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки, відповідач достатньої матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, від виконання своїх батьківських обовязків ухиляється, при цьому обовязок утримувати неповнолітню дитину до її повноліття є рівною мірою як батька, так і матері, а також враховуючи, встановлений розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на час розгляду справи, суд дійшов висновку, що за обставин, які\~ склалися, позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів підлягає частковому задоволенню, а саме з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 888,50 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, що, з врахуванням положень ст. 182 СК України, є мінімальним на день звернення позивачкою до суду. Згідно ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.\~ Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Крім того, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір, від сплати якого відповідно до п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» була звільнена позивачка при зверненні до суду. Враховуючи наведене та

Outcome: partial