Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-15 00:00:00

[PERSON] у березні 2016 року звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовом про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Уточнивши позовні вимоги просив стягнути з [PERSON] матеріальну шкоду у розмірі 5566 грн. та моральну шкоду у розмірі 1000 грн. В обґрунтування позовної заяви зазначив, що позивачу на праві власності належить квартира [ADDRESS]. В зазначеній вище квартирі він зареєстрований та постійно проживає. Відповідач по справі проживає поверхом вище, а саме в кв. [NUMBER], яка знаходиться саме над квартирою позивача. Відповідач неодноразово заливав його квартиру, в останнє залиття сталося з 05 на 06 листопада та з 06 на 07 листопада 2016 року, що підтверджується актом про залиття квартири. Згідно висновку будівельної фірми «РеноСкриб» вартість матеріальних збитків від залиття квартири становить 5566 грн. Оскільки відповідач в добровільному порядку, не спростовуючи факт залиття саме з його квартири, не бажає відшкодовувати спричинені з його вини матеріальні збитки, хоча позивач неодноразово до нього звертався, просить стягнути з відповідача вартість ремонту у розмірі 5566 грн. Крім того, у своєму позові [PERSON] вказує на те, що внаслідок постійного залиття йому спричинена моральна шкода, яку він оцінює у 1000 грн., та яку також просить стягнути з відповідача на його користь. В судовому засіданні позивач зі своїм представником уточнені позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили позов задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав та не спростовуючи факт залиття квартири [PERSON] з його вини, зазначив, що на даний час в нього відсутня можливість сплатити зазначену у позові суму. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутність не подавав. Суд, вислухавши сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] на праві особистої власності належить квартира [ADDRESS]. Відповідно до довідки КВЖРЕП Індустріального району позивач зареєстрований в зазначеній вище квартирі. Згідно акту про залиття квартири від 16 листопада 2015 року, затвердженого головним інженером КПЖРЕП Індустріального району, вбачається, що затоплення [ADDRESS] сталося із-за халатності мешканців кв.200. Відповідач [PERSON] зареєстрований в [ADDRESS], що підтверджується копією його паспорта та є співвласником цієї квартири. В судовому засіданні [PERSON] не заперечував про той факт, що залиття квартири позивача сталося саме з його квартири. Причиною залиття зазначив несправність зливного бачка у ванній кімнаті. Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, в тому числі, втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до частини 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до вимог ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до висновку будівельної фірми «РеноСкриб» вартість матеріальних збитків від залиття квартири становить 5566 грн. Від заявленого клопотання щодо призначення по справі будівельно-технічної експертизи відмовився. Частиною першою статті 57 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 58 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України N 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Проаналізувавши обставини справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що з вини відповідача з 05 на 06 листопада та з 06 на 07 листопада 2016 року сталося затоплення квартири [ADDRESS], яка належить позивачу, у зв'язку з чим за правилами ст. 1166 ЦК України стосовно відповідача настають правові наслідки у вигляді відшкодування збитків, шляхом стягнення з останнього 5566 грн. матеріальної шкоди внаслідок залиття квартири. Щодо вимог про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] моральної шкоди, суд виходить з наступного. За змістом частин ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я та у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України - моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Згідно роз'яснень п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України, з подальшими змінами «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року, розмір відшкодування моральної (немайнової)шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема враховується характер і тривалість страждань, стан здоров'я потерпілого, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках, конкретних обставин по справі, характер моральних страждань і наслідків, що наступили. Однак жодних належних та допустимих доказів на підтвердження факту заподіяння моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру позивач суду не надав, у зв'язку з чим зазначена позивачем моральна шкода у розмірі 1000 грн., суд вважає необґрунтованою та такою, що не знайшла свого підтвердження під час судового розгляду взагалі. Згідно зі ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial