Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-17 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулись в суд з позовом до ОСББ «Молодіжне» та підприємця [PERSON] про відшкодування шкоди, спричиненої пошкодженням квартири. Свої вимоги обґрунтовують тим, що вони 15.07.2013 року придбали квартиру [ADDRESS]. З того часу почали там проживати разом з дочкою. Починаючи з весни 2014 року стали спостерігати, що в квартирі значно підвищилася вологість, стіни стали вологими, з часом появилася цвіль, яка швидко стала поширюватись по всій квартирі. Пошкодження були виявлені на шпалерах вони змінили колір та стали відклеюватися від стін. На кухні стали цвісти деревяні меблі. В спальні поцвів матрац, у вітальні мякий диван. Вологість в квартирі стала такою, що це проявилося на зовнішніх стінах квартири та біля сходів загального коридору в підїзді. Одночасно у всіх погіршилося самопочуття виник кашель, першіння в горлі, головний біль, порушення сну, в дитини почастішали прояви нежиті. В результаті звернення до алерголога, здачі відповідних аналізів на грибки та плісняву, було підтверджено, що погіршення стану здоровя повязане безпосередньо з наявністю в квартирі грибків та плісняви. Позивачі вказують, що неодноразово і усно, і письмово зверталися до голови ОСББ «Молодіжне» із заявами про усунення причин пошкодження квартири, а саме6 викачування води з підвальних приміщень, приведення їх у відповідний стан. Будинок, в якому проживають позивачі, обслуговує підприємець [PERSON], з яким 01.06.2013 року укладено Договір з керуючим ОСББ на виконання обовязків по обслуговуванню будинку. Оскільки добровільно заподіяні збитки відповідачі не відшкодовують та взагалі не визнає себе винними, то позивачі змушені звернутись до суду. Вважають, що вартість матеріальних збитків на підставі висновку експерта від 22.08.2014 року становить 18\~475,00 грн. Крім того, безвідповідальними діями відповідачів їм завдана моральна шкода, яка виразилась у нервовому стресі, моральних переживаннях, у незручностях у користуванні квартирою, ушкодженні здоровя. Моральну шкоду оцінюють у 7\~000,00 грн. та просять стягнути з відповідача матеріальні затрати на лікування згідно чеків на суму 1 048,10 грн. Просили зобовязати відповідачів усунути джерела надмірного зволоження повітря і забезпечити інтенсивне провітрювання підвалу будинку № 5 по вул. Липинського в м. Луцьку, а також здійснити заходи щодо приведення підвального приміщення та сходової клітки у відповідний санітарно-гігієнічний вигляд, здійснити вологозахист стін в місцях де є грибок і пліснява; стягнути з відповідачів матеріальну шкоду в розмірі 19\~523,10 грн. та моральну шкоду в розмірі 7\~000,00 грн. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві, просив позов задовольнити. Позивач [PERSON] в судове засідання подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала з підстав викладених в позовній заяві, просила позов задовольнити та розгляд справи проводити у її відсутності. Представники відповідачів в судове засідання не зявилися, хоча були належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи. Суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи, згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у відсутності представників відповідачів, оскільки в справі є достатньо доказів про права і обовязки сторін, що відповідає положення ст. 224 ЦПК України. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 2 ст. 1166 ЦК України передбачено, що особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини. Як вбачається зі змісту п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року за № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки незалежно від вини. Із копії договору купівлі-продажу квартири від 15.07.2013 року вбачається, що квартира [ADDRESS] належить на праві власності позивачу [PERSON] (а.с. 12-13). Згідно копії будинкової книги в квартирі зареєстровані [PERSON], його дружина [PERSON] та їх дочка [PERSON] (а.с. 16-18). Судом встановлено, що починаючи з весни 2014 року позивачі стали спостерігати, що в квартирі значно підвищилася вологість, стіни стали вологими, з часом появилася цвіль, яка швидко стала поширюватись по всій квартирі. Пошкодження були виявлені на шпалерах вони змінили колір та стали відклеюватися від стін. На кухні стали цвісти деревяні меблі. В спальні поцвів матрац, у вітальні мякий диван. Вологість в квартирі стала такою, що це проявилося на зовнішніх стінах квартири та біля сходів загального коридору в підїзді. Одночасно у всіх погіршилося самопочуття виник кашель, першіння в горлі, головний біль, порушення сну, в дитини почастішали прояви нежиті. В результаті звернення до алерголога, здачі відповідних аналізів на грибки та плісняву, було підтверджено, що погіршення стану здоровя повязане безпосередньо з наявністю в квартирі грибків та плісняви (а.с. 21-30). Згідно висновку експертного дослідження № О-90 від 22.08.2014 року встановлено, що наявні в квартирі позивачів пошкодження стін грибком виникли внаслідок: протікання мереж водопостачання (стояка) будинку; зволоження стін будинку (підвалу та наземної частини будинку) в районі протікання мереж водопостачання; відсутності природної вентиляції підвального приміщення через закладання вікон підвального приміщення цеглою; ринкова вартість відновлювального ремонту становить 18 475,00 грн. (а.с. 31-45). Згідно Наказу Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства № 76 від 17.05.2005 року «Про затвердження Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій», встановлено: п. 2.1. Загальні огляди передбачають комплексне обстеження комісією елементів приміщень будинку, а також їх зовнішнього благоустрою з метою визначення технічного і санітарного стану, виявлення несправностей і прийняття рішень щодо їх усунення, а також визначення готовності будинків до експлуатації в наступний період. Загальний огляд проводиться з періодичністю два рази на рік - навесні та восени (весняний та осінній огляди). п. 2.1.3. Загальний огляд здійснюється комісією, до складу якої входять відповідні спеціалісти виконавця послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та представники громадських організацій, правління ЖБК та ОСББ. У разі необхідності до складу комісій можуть включатися спеціалісти - експерти проектних інститутів та спеціалізованих організацій. п. 2.1.5. При профілактичних оглядах потрібно здійснювати контроль за виконанням власниками, наймачами (орендарями) умов договору. У разі необхідності власникам, наймачам (орендарям) рекомендується виконати роботи з ремонту жилих приміщень чи обладнання, які згідно з договором входять в їх обовязки. Профілактичне обслуговування будинків є складовою технічного обслуговування і полягає в усуненні дрібних несправностей елементів будинків з метою забезпечення їх безперебійної роботи, а також попередження порушень санітарно-гігієнічних вимог до приміщень будинків, налагодження та регулювання окремих видів технічних пристроїв. п. 2.2.1. Позапланові огляди передбачають огляд окремих елементів будинку або приміщень після злив, ураганних вітрів, сильних снігопадів, повеней та інших явищ стихійного характеру, що викликають ушкодження окремих елементів будинків, а також у разі аварій на зовнішніх комунікаціях чи при виявленні деформації конструкцій і несправності інженерного обладнання, що порушують умови нормальної експлуатації. п. 2.2.3. На підставі актів оглядів необхідно в місячний термін: а) скласти перелік (за результатами весняного огляду) заходів і встановити обсяги робіт, необхідних для підготовки будинку і його інженерного обладнання до експлуатації в наступний осінньо-зимовий період; б) уточнити обсяги робіт із поточного ремонту (за результатами весняного огляду на поточний рік і осіннього огляду - на наступний рік), а також виявити несправності й ушкодження, усунення яких потребує капітального ремонту; в) перевірити готовність (за результатами осіннього огляду) кожного будинку до експлуатації в осінньо-зимових умовах. п. 3.1.1. Утримання допоміжних приміщень включає: - технічне обслуговування (планові, позапланові огляди, підготовку до сезонної експлуатації, поточний ремонт конструктивних елементів та інженерних систем і будинкового обладнання); - заходи, що забезпечують нормативно-вологісний режим допоміжних приміщень. п. 3.1.2. У допоміжних приміщеннях жилого будинку повинен забезпечуватися: - справний стан будівельних конструкцій, опалювальних приладів і трубопроводів; - належний санітарний, протипожежний стан; - нормативний температурно-вологісний режим. п. 3.1.3. Вікна і двері допоміжних приміщень повинні мати щільно пригнані стулки з установкою ущільнювальних прокладок. п. 3.1.4. Допоміжні приміщення повинні: - регулярно провітрюватися за допомогою кватирок, фрамуг або стулок вікон на першому і верхньому поверхах одночасно, а також через вентиляційні канали і шахти; - мати температуру повітря і повітрообмін відповідно до встановлених вимог. п. 3.1.5. Освітленість штучним світлом допоміжних приміщень повинна прийматися за встановленими нормами. п. 3.3.1. У підвалах і технічних підвалах повинен забезпечуватися: - температурно-вологісний режим приміщень підвалів і технічних підвалів, що перешкоджає випаданню конденсату на поверхнях огороджувальних конструкцій; - доступ до всіх елементів підвалу і технічного підвалу і чистота; - захист приміщень від проникнення тварин: гризунів, кішок, собак; - належне освітлення підвальних приміщень. п. 3.3.2. Підвали і технічні підвали повинні мати температурно-вологісний режим відповідно до встановлених вимог. п. 3.3.3. Підвали і технічні підвали повинні провітрюватися регулярно протягом усього року за допомогою витяжних каналів, вентиляційних отворів у вікнах і цоколі або інших пристроїв при забезпеченні не менше ніж одноразового повітрообміну. Продухи в цоколях будинків мають бути відкритими. Провітрювання підвалу слід проводити в сухі і неморозні дні. п. 3.3.4. У разі випадання на поверхнях конструкцій конденсату або появи цвілі необхідно усунути джерела зволоження повітря і забезпечити інтенсивне провітрювання підвалу або технічного підвалу через вікна і двері, встановлюючи в них дверні полотна і віконні рами з ґратками або жалюзі. У підвалах і технічних підвалах із глухими стінами за необхідності слід пробити в цоколі не менше двох вентиляційних отворів у кожній секції будинку, розмістивши їх у протилежних стінах і обладнавши жалюзійними ґратками або витяжними вентиляторами. п. 4.1.3. Підвальні приміщення повинні бути сухими, чистими, мати освітлення і вентиляцію. Температура повітря повинна бути не нижче +5 град. С, відносна вологість повітря - не вище 60%. п. 4.1.4. Площа продухів повинна становити приблизно 1/400 площі підлоги техпідвалу або підвалу; розміщуються продухи на протилежних стінах для наскрізного провітрювання (не менше двох продухів на кожній секції будинку); продухи повинні бути обладнані жалюзійними ґратами. З метою охорони конструкцій від появи конденсату і цвілі, а також усунення затхлого запаху організовується регулярно наскрізне провітрювання, відкривши всі продухи, люки, двері в сухі і неморозні дні. п. 4.2.1.1. Під час експлуатації будинку необхідно забезпечувати: - заданий температурно-вологісний режим усередині будинку; - справний стан стін для сприйняття навантажень (конструктивну міцність); - усунення ушкоджень стін у міру виявлення, не допускаючи їх подальшого розвитку; - теплозахист, вологозахист зовнішніх стін. Відповідно до пунктів 3 і 7 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач має право: 3) на відшкодування збитків, завданих його майну та/або приміщенню, шкоди, заподіяної його життю чи здоровю внаслідок неналежного надання або ненадання житлово-комунальних послуг; 7) отримувати від виконавця компенсацію в розмірі, визначеному договором, рішенням суду або законодавством, за перевищення нормативних термінів на проведення аварійно-відновлювальних робіт. Відповідно до ч. 2 ст. 25 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», управитель зобовязаний: 1) забезпечувати експлуатацію будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд та обєктів благоустрою, розташованих на прибудинкових територіях, згідно з умовами укладених договорів, стандартами, нормативами, нормами і правилами; 8) забезпечувати здійснення профілактичних, поточних, капітальних та аварійних ремонтів відповідно до встановлених стандартами, нормативами, нормами і правилами вимог щодо строків та регламентів. Відповідно до Договору з керуючим ОСББ від 01.06.2013 року виконавець управитель підприємець [PERSON] зобовязаний: п. 2.4.6. вести господарське обслуговування будинку; п. 2.4.8. організовувати ремонт в житловому будинку; п. 2.4.9. організовувати і проводити необхідні аварійні роботи і позапланові роботи у будинку; п. 2.4.14. здійснювати контроль з станом основних технічних систем водопостачання, конструкціями і зовнішнім покриттям будинку; п. 2.4.19. вживати всі заходи до забезпечення збереження дорученого йому майна. В пункті 3.1.1. Договору зазначено, що виконавець підприємець [PERSON] несе відповідальність за невиконання чи неналежне виконання цього договору відповідно до чинного законодавства України. Судом встановлено, що з причини неналежного виконання відповідачами ОСББ «Молодіжне», підприємцем [PERSON]своїх обовязків щодо обслуговування будинку № 5 по вул. Липинського в м. Луцьку, внаслідок чого в квартирі позивачів відбулося пошкодження стін грибком, що виникли внаслідок протікання мереж водопостачання (стояка) будинку; зволоження стін будинку (підвалу та наземної частини будинку) в районі протікання мереж водопостачання; відсутності природної вентиляції підвального приміщення через закладання вікон підвального приміщення цеглою. Згідно ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил; аварія - пошкодження інженерних мереж, обладнання або конструктивних елементів споруд, що виникло з техногенних або природних причин, які перешкоджають їх подальшій експлуатації відповідно до технічних умов; балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - балансоутримувач) - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом. Балансоутримувач згідно пункту 2 частини 1 статті 24 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» має право визначати порядок утримання, експлуатації ремонту майна, а згідно пункту 5 частини 2 статті 24 Закону - забезпечити умови для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів відповідно до встановлених стандартів, нормативів, норм та правил. Відповідно до абзацу 1 пункту 2 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, зареєстрованих Міністерством юстиції України 25 серпня 2005 року за № 927/11207, «технічне обслуговування жилих будинків - комплекс робіт, спрямованих на підтримку справності елементів будівель чи заданих параметрів та режимів роботи технічного обладнання». Як встановлено у судовому засіданні підприємець [PERSON] приймає на себе обовязки по керівництву управлінням і господарським обслуговуванням житлового будинку (Договір з керуючим ОСББ від 01.06.2013 року) (а.с. 54-55). Згідно ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Пунктом 3 частини 2 статті 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обовязків є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди (ст. 16 ЦК України). Правові підстави відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди визначені ст. 22 ЦК України. Дана стаття визначає загальну норму щодо відшкодування шкоди внаслідок наявності складу цивільного правопорушення. За загальним правилом для покладання відповідальності на особу, що заподіяла шкоду необхідні слідуючі умови : 1) порушення цивільного права чи інтересу; 2) завдання шкоди; 3) причинний звязок між порушенням права та шкодою; 4) наявність вини особи, що заподіяла шкоду. Всупереч ч. 2 ст. 1166 ЦК України представники відповідачів в судовому засіданні не довели, що заподіяна позивачу шкода завдана не з їх вини. Суд не бере до уваги заперечення проти позову представника відповідача від 12.01.2015 року, оскільки згідно Статуту обєднання співвласників багатоквартирного будинку завданням та предметом діяльності обєднання є: належне утримання будинку та прибудинкової території; забезпечення реалізації прав власників приміщень будинку на володіння та користування спільним майном членів обєднання; забезпечення сприяння членам обєднання в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобовязань повязаних з діяльністю обєднання. Як вбачається із змісту ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобовязати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Отже, враховуючи відповідну реальну вартість на момент розгляду справи виконання робіт, необхідних для відновлення пошкоджених частин квартири, а також ту обставину, що шкода, заподіяна позивачам, сталась з вини відповідачів та враховуючи докази по справі, суд знаходить позовні вимоги про відшкодування матеріальної шкоди підставними. Тому, суд приходить до висновку, що з відповідачів слід стягнути в користь позивачів суму в розмірі 18 475,00 грн. за завдану майнову шкоду та витрати на лікування в розмірі 1\~048,00 грн. Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 25.05.2001 року під моральною шкодою слід розуміти витрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не повязана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Судом встановлено, що внаслідок пошкодження квартири позивачам завдано моральну шкоду. Оскільки, після пошкодження квартири стан здоровя сімї позивачів погіршився (а.с. 26-30), суд враховує тяжкість вимушених змін у життєвих стосунках позивачів, час та зусилля для відновлення попереднього стану, при цьому виходячи із засад розумності, виваженості і справедливості, тому вважає, що з відповідачів в користь позивачів слід стягнути 7 000 грн. у відшкодування моральної шкоди. Отже, проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що слід зобовязати відповідачів усунути джерела надмірного зволоження повітря і забезпечити інтенсивне провітрювання підвалу будинку № 5 по вул. Липинського в м. Луцьку, а також здійснити заходи щодо приведення підвального приміщення та сходової клітки у відповідний санітарно-гігієнічний вигляд, здійснити вологозахист стін в місцях де є грибок і пліснява; стягнути з відповідачів матеріальну шкоду в розмірі 19\~523,10 грн. та моральну шкоду в розмірі 7\~000,00 грн. Підлягають до стягнення з відповідачів також 313,60 грн. сплаченого судового збору та 2\~000,00 грн. документально підтверджених витрат за надання правової допомоги (а.с. 202) на підставі ч. 1 ст. 88 ЦПК України, так-як згідно ст. 79 ЦПК України вони відносяться до судових витрат.

Outcome: approved