Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-25 00:00:00

[PERSON], яка діє в інтересах - [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], який діє в інтересах - [PERSON], [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням. Після уточнення позовних вимог посилались на те, що 24 липня 1999 року Лисичанським відділом реєстрації актів громадянського стану Луганської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис № 266. Після реєстрації шлюбу [PERSON] взяла прізвище - [PERSON]. [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народилась донька [PERSON]. [PERSON] раніше перебувала у шлюбі, та виховувала сина [PERSON]. [PERSON] раніше був зареєстрований за адресою: [ADDRESS], а 05 листопада 2010 року зареєструвався за адресою: [ADDRESS]. 08 жовтня 2007 року за згодою всіх членів житлова квартира за адресою: [ADDRESS] була приватизована, і позивачі та [PERSON] отримали свідоцтво про право власності на житло. В січні 2012 року між [PERSON] та [PERSON] шлюбні відносини припинились, і останній забрав свої речі і переїхав жити до його матері. В жовтні 2012 року у зв'язку з сімейними обставинами до позивачів звернулася з проханням [PERSON] тимчасово зареєструвати в їх квартирі [PERSON], [PERSON], [PERSON]. 23 жовтня 2012 року позивачі зареєстрували вищезазначених осіб за адресою: [ADDRESS], але вони продовжували мешкати за адресою: [ADDRESS]. На теперішній час відповідачі житловою квартирою не користуються, самостійно знятися з реєстрації не бажають. Тому позивачі змушені постійно нести додаткові витрати по утриманню майна, а саме шляхом внесення значної суми коштів до бюджету у виді плати за користування квартирою, витрат по утриманню будинку та прибудинкової території, а також за надання послуг з енергопостачання, газопостачання, водопостачання та водовідведення. Тому просили суд визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житловою квартирою за адресою: [ADDRESS] та визнати [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], такими, що втратили право користування житловою квартирою за адресою: [ADDRESS]. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Надала до суду письмову заяву в якій вказала, що позовні вимоги підтримує, просила справу розглядати за її відсутністю. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Надав до суду письмову заяву в якій вказав, що позовні вимоги підтримує, просив справу розглядати за його відсутністю. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про причину неявки суд не повідомив, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про причину неявки суд не повідомив, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивачі не заперечували проти розгляду справи за відсутності відповідачів. У зв'язку з наведеним, суд вважає за можливе слухати справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4.11.1950 року, підписана від імені України 9 листопада 1995 року та ратифікована Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року закріплює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним, ніхто не може бути обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 409 УК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням. З матеріалів справи вбачається, що згідно з свідоцтвом про одруження, серії [NUMBER], виданого 24 липня 1999 року Лисичанським віддлом реєстрації актів громадянського стану луганської області, [PERSON] та [PERSON] 24 липня 1999 року зареєстрували шлюб, про що зроблено актовий запис № 266. Згідно з свідоцтвом про народження, серії [NUMBER], виданого 16 травня 2001 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Лисичанського міського управління юстиції Луганської області, [PERSON] народилась [INFO], про що зроблено актовий запис № 294. Згідно з свідоцтвом про право власності на житло № 18234 від 08 жовтня 2007 року, квартира, яка знаходиться за адресою [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності - [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Згідно з довідкою № 611 від 27.01.2015 року, виданої Лисичанським комунальним підприємством «Паспортна служба» про те, що за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Згідно з довідкою № 17 від 26.01.2015 року, виданої Комунальним підприємством «ЛЖЕК № 3», за адресою [ADDRESS] з 2012 року по теперішній час [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] не проживають. Як встановлено з позовної заяви, існування реєстрації відповідачів у квартирі позивачів обмежує їх права, так як вони змушені сплачувати комунальні послуги за зареєстрованих відповідачів, які у комунальних витратах участі не приймають. Судом також встановлено, що відповідачі не проживають у вказаній квартирі з 2012 року. При таких обставинах суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивачів про визнання [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], такими, що втратили право користування квартирою за адресою: [ADDRESS].

Outcome: approved