Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-18 00:00:00

Адвокат Майор Іван Васильович, що діє в інтересах позивача [PERSON] , звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовом до [PERSON] , в якому просить суд розірвати шлюб, укладений між [PERSON] та відповідачкою [PERSON] , зареєстрований МВ РАЦС Ужгородського міського управління юстиції Закарпатської області, актовий запис №528 від 05.10.1996, а місцем проживання неповнолітньої [PERSON] визначити за місцем проживання матері. Позовні вимоги мотивовано наступним. 05.10.1996 між позивачем та відповідачкою зареєстровано шлюб МВ РАЦС Ужгородського міського управління юстиції Закарпатської області, про що складено актовий запис №528 та видано свідоцтво про одруження. У шлюбі у подружжя народилися дві доньки - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Шлюбні стосунки з відповідачем припинені через різні погляди на життя, розходження поглядів на сімейні відносини. Шлюб носить виключно формальний характер, а спільне господарство не ведеться. За таких обставин позивач вважає, що подальше перебування у шлюбі суперечить інтересам подружжя. Ухвалою від 09.09.2020 відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою від 07.10.2020 за заявою відповідачки сторонам надано строк для примирення тривалістю три місяці, а провадження у справі зупинено. Ухвалою від 20.08.2021 провадження у справі відновлено та призначено до розгляду у судовому засіданні. У судове засідання позивач та його представник не з`явились, разом з тим адвокатом Майор І.В. подано заяву, в якій він просить позовну вимогу про визначення місця проживання неповнолітньої дитини залишити без розгляду. Розгляд справи просить провести без участі позивача та його представника, проти винесення судом заочного рішення не заперечує. У судове засідання відповідачка повторно не з`явилася, будучи належним чином повідомленою, причини неявки суду не відомі. Відзиву у визначений судом строк відповідач не надіслала. Згідно з ч.8 ст.178 ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи наявність всіх умов, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, щодо проведення заочного розгляду справи, суд вважає за можливе вирішити справу у відсутності учасників справи, на підставі наявних у суду матеріалів та винести заочне рішення по справі. У зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані суду докази у їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до наступних висновків. Згідно зі ст.51Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 5 Протоколу №7 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Частиною 3 статті 56СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Згідно з положенням ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як убачається з матеріалів справи 05 жовтня 1996 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Ужгородської міської ради, про що складено актовий запис №528 та видано свідоцтво про укладення шлюбу серія [NUMBER] від 05.10.1996. Прізвище чоловіка після реєстрації шлюбу - [PERSON] , дружини - [PERSON] . У шлюбі у подружжя народилися доньки - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Згідно з положеннями частини 2 статті 36 та статті 51 Сімейного кодексу України, шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією України. Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного СудуУкраїни від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що причини, з яких позивач наполягає на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї є неможливим, оскільки сторони є людьми різних характерів та поглядів на життя, які втратили почуття поваги один до одного у зв`язку з чим позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Що стосується позовних вимог про про визначення місця проживання неповнолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , з урахуванням поданих стороною позивача заяви про залишення такої вимоги без розгляду, суд зазначає наступне. У відповідності до п.5 ч.1ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду. Відтак, враховуючи передбачену законодавством можливість та диспозитивність цивільного судочинства, на підставі виявленого стороною бажання, суд приходить до переконання, що заява про залишення позовної вимоги без розгляду підлягає до задоволення, а відповідна вимога - залишенню без розгляду. Здійснити розподіл судових витрат відповідно до ст.141 ЦПК України, стягнувши з відповідача на користь позивача 840,80 грн. судового збору. Враховуючи ст. ст. 24, 56, 104, 105, 110, 112, 113, 114 СК України,

Outcome: approved