Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-29 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом в якому вказали, що [PERSON], [PERSON] та [PERSON] володіли на праві спільної часткової власності житловим будинком, що розташований в м. Вилкове Кілійського району по вул. М.Горького, 98, але реєстрація права власності на будинок не була проведена та правовстановлюючий документ відсутній. 27.12.2008 р. помер [PERSON] батько позивачки [PERSON] Після його смерті залишився заповіт від 28.11.1989 року на користь позивачки. Спадщину, що відкрилася після смерті свого батька, позивачка прийняла фактично, адже на момент смерті постійно проживала з спадкодавцем та не відмовляється від її прийняття. Позивачка звернулася до нотаріальної кантори, але в звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на майно, зареєстрованого належним чином, нотаріус відмовив їй у оформленні спадкових прав, що стало підставою для звернення до суду з відповідним позовом. В звязку з неможливістю оформлення правовстановлюючих документів на померлого, позивачі не можуть оформити спадщину в нотаріальній конторі, на підставі чого просять суд встановити факт належності житлового будинку, розміщеного по вул. М.Горького, 98, в м. Вилкове Кілійського району Одеської області [PERSON], [PERSON] та [PERSON], по 1/3 частині кожному, та визнати за [PERSON] право власності на 2/3 частини будинку, у тому числі 1/3 частину в порядку спадкування за заповітом, а за [PERSON] право власності на 1/3 частину будинку. На дату розгляду справи позивачами були надані заяви про розгляд справи за їх відсутності. Відповідач [PERSON] надав суду заяву, за якою не заперечує проти позовних вимог та просить розглянути справу без його участі. На підставі письмових заяв сторін суд ухвалює рішення без фіксації ходу судового засідання звукозаписувальним технічним пристроєм, що відповідає положенням ст. 197 ЦПК України. Дослідивши позовну заяву, заяви позивачів, відповідача та надані докази, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини: Відповідно до свідоцтва про народження ІІ-УР № 044331 виданого Вилківською міською радою [PERSON], [INFO], є донькою [PERSON] і [PERSON] Лукінічни. /а.с. 18/. Як вказано в свідоцтві про смерть серії 1-ЖД № 156271, виданого виконкомом Вилківської міської ради Кілійського району Одеської області, актовий запис № 167, [PERSON] помер 27.12.2008 року /а.с. 17/. Згідно довідки виконавчого комітету Вилківської міської ради Кілійського району, виданої 19.11.2013 року № 1391/02-20, на день смерті [PERSON], померлого 27.12.2008 року, з ним проживали та були зареєстровані за адресою: [INFO] [PERSON], 1961 р.н, [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] Згідно довідки про реєстрацію місця проживання / перебування особи, виданої 20.11.2013 р. Кілійським районним сектором ГУДМС України в Одеській області, [PERSON], який помер 27.12.2008 року, був зареєстрований в [INFO] та знятий з реєстрації 27.12.2008 року в звязку зі смертю. /а.с. 21/. Відповідно до заповіту посвідченого та зареєстрованого секретарем виконкому Приморської сільської ради Кілійського району 28.11.1989 року за реєстровим № 299, [PERSON] заповідав своїй доньці [PERSON] усе майно, яке в нього є та яке буде йому належати за законом на момент його смерті. Заповіт станом на 12.02.2009 року не відмінявся та не змінювався, про що свідчить запис секретаря виконкому Приморської сільської ради. Як вбачається з рішення виконкому Вилківської міської ради від 28.12.1994 року № 200, [PERSON], [PERSON], [PERSON] було надано дозвіл на будівництво житлового будинку № 98 по вул. М. Горького в м. Кілія. Відповідно до технічного паспорту, складеного КП «Кілійське РБТІ та РОН», житловий будинок по вул. М.Горького, № 98, в м. Вилкове Кілійського району Одеської області в цілому складається з: житлового будинку літ. А, кухні літ. Б, сараю літ. В, сараю літ. Г, вбиральні літ. Д, надвірних споруд - № 1-4, І-ІІ та розташований на земельній ділянці площею 2542 кв. м. Згідно листа Кілійської районної державної нотаріальної контори № 403/01-16 від 05.05.2014 р., після смерті [PERSON], який помер 27.12.2008 року, спадкова справа не заводилась, в передбачений законом термін до Кілійської районної державної нотаріальної контори з завою про прийняття спадщини ніхто не звертався. При розгляді і вирішенні справи судом враховано наступні положення законодавства: У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. Відповідно до ст. ст. 101, 112 ЦК УРСР, який діяв на час проведення будівництва, майно може належати на праві спільної власності двом або кільком колгоспам чи іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або державі і одному чи кільком колгоспам або іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або двом чи кільком громадянам. Розрізняється спільна власність з визначенням часток (часткова власність) або без визначення часток (сумісна власність). В особистій власності громадянина може бути один жилий будинок (або частина його). Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до розяснення Міністерства юстиції України № 19-32/319 від 21.02.2005 року, у випадку смерті власника нерухомого майна, реєстрацію якого належним чином проведено не було і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення цього майна померлому та спадкоємцю повинно вирішуватись в судовому порядку. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 234, ст. 256 ЦПК України, встановлення фактів, що мають юридичне значення віднесено до компетенції суду. Виходячи з наведеного суд вважає обґрунтованими вимоги позивачів щодо встановлення факту належності по 1/3 частині нерухомого майна [PERSON], [PERSON] та [PERSON], оскільки правовстановлюючий документ на даний будинок відсутній та визнання за позивачами права власності по 1/3 частині будинку, як співвласникам. Стосовно заявлених позивачами вимог про визнання права власності в порядку спадкування після смерті [PERSON], померлого 27.12.2008 року, суд виходить з наступного: Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Як вказано в ст. 1218 ЦК до складу спадщини входять усі права та обовязки,що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Як встановлено ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Беручи до уваги те, що позивачка [PERSON], яка є єдиною спадкоємицею за заповітом після смерті свого батька, згідно положень ст. 1268 ЦК України прийняла спадщину, інші спадкоємці відсутні, оформлення частини спадщини у вигляді частин відповідного будинку в нотаріальному поряду неможливе в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно, а тому суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадщину у вигляді частини житлового будинку та вважає, що право позивачів, у тому числі і на спадщину, підлягає захисту на підставі ст. 16 ЦК України, в звязку з чим задовольняє позов.

Outcome: approved