Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-17 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON], в якому просять визнати його таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. В обгрунтування своїх вимог позивачі зазначили, що вони та відповідач, їх син, є співвласниками квартири за адресою: [ADDRESS]. В зазначеній квартирі їх син зареєстрований, але не проживає в квартирі тривалий час, його речі в квартирі відсутні. Позивачі вважають, що реєстрація відповідача порушує їх права власників, так як вони не можуть оформити субсидію на оплату комунальних послуг, тому вимушені звернутись до суду за захистом своїх прав. Позивачі подали до суду заяви, в яких позов підтримали і просили розглянути справу без їх участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечують. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце якого був повідомлений судом у встановленому порядку, у відповідності до ч.11 ст.128 ЦПК України, шляхом оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, тому згідно ст. 280 ЦПК України, суд вважає необхідним винести заочне рішення по справі на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, надані докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до довідки Красноградської міської ради №7574 від 02.08.2018 р. у квартирі за адресою: [ADDRESS] зареєстровані її співвласники-позивачі [PERSON], [PERSON] та їх син [PERSON] Згідно з довідкою депутата Красноградської міської ради Клочкової Ю.О. від 09.08.2018 року відповідач [PERSON] не проживає в квартирі за адресою: [ADDRESS], що підтверджують сусіди [PERSON] та [PERSON] Позивачі як на підставу для визнання відповідача таким, що втратив право проживання в даній квартирі, посилається на ст.405 ЦК України. Згідно зі ст.405 ЦК України та ст.156 ЖК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. У ст. 41 Конституції України зазначено, що право власності є абсолютним правом, яке включає право володіння, користування та розпорядження майном, якого ніхто не може бути позбавлений. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним свого права власності. Згідно зі ст.321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно обмежений у цьому праві. Право власності складається з права володіння, користування і розпорядження, які є похідними і невід'ємними складовими права власності. Користуванням та володінням по відношенню до такого майна, як житлове приміщення, є також право проживання в ньому. З наданих доказів встановлено, що відповідач дійсно не проживає у квартирі, з якого часу з наданої довідки не вбачається. Разом з тим, також встановлено, що квартира є спільною власністю позивачів і відповідача, а право користування даною квартирою набуте відповідачем на підставі наявного у нього права власності, є непорушним і невід'ємним правом власника, якого власник не може бути позбавлений в порядку статі 405 ЦК України та ст.156 ЖК України. У зв'язку з цим, само по собі не проживання відповідача, як співвласника, у квартирі не позбавляє його права користування його майном, тому він не може бути визнаний таким, що втратив право користування вказаним житлом. Інших підстав для визнання відповідача таким, що втратив право користування квартирою, позивачі не навели і не довели. Таким чином, розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог і з підстав, зазначених позивачами, і наданими доказами, суд дійшов висновку, що відсутні підстави для визнання відповідача таким, що втратив право користування квартирою, співвласником якої він є. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed