Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-27 00:00:00

[PERSON] , звернулася з позовом до відповідача [PERSON] , про стягнення аліментів. Позов обґрунтовує тим, що відповідач є її батьком [PERSON] , [INFO] . Остання досягла повноліття та на даний час навчається в Східноєвропейському національному університеті імені Лесі Українки на факультеті філології та журналістики денної форми навчання. Термін навчання з 01 вересня 2019 року по 30 червня 2023 року. Позивач вказує, що відповідач є повністю працездатним, веде домашнє господарство з якого отримує прибуток, працює неофіційно, а отже має можливість надавати позивачці матеріальну допомогу, яка продовжує навчання. З огляду на наведене позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача в її користь аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 5000,00 гривень щомісячно і до закінчення навчання. Ухвалою судді Горохівського районного суду Волинської області від 26 червня 2020 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. 28 липня 2020 року на адресу суду від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому він зазначає, що позов не визнає в повному обсязі. Відповідач вказує, що на даний час можливості сплачувати аліменти в розмірі 5000,00 гривень не має, вказуючи наступне. На даний момент змушений матеріально піклуватися про свою маті пенсіонерку, дружину котра перебуває в декретній відпустці та неповнолітню дитину. Також зазначив [PERSON] , що після розірвання шлюбу з [PERSON] , остання з дочкою [PERSON] поїхала проживати до іншого чоловіка, а син [PERSON] [INFO] залишився з батьком [PERSON] , це все відбулося за відома опікунської ради, а саме те, що дочка залишається на вихованні мами та на її забезпеченні, а син залишився з батьком. На даний час син перебуває на службі в прикордонних військах України. Хоча син [PERSON] повнолітній, однак відповідач надає посильну допомогу, як грошима, так і продуктами харчування. Також зазначає, що обов`язок щодо допомоги і утримання повнолітніх дітей повинен бути пропорційним і справедливим, і його несуть двоє батьків. 25 серпня 2020 року на адресу суду від позивача [PERSON] надійшло заперечення на відзив, в якому зазначила, утримання відповідачем матері це не відповідає дійсності, оскільки, остання отримує пенсію і забезпечує матеріально себе сама. Також відповідач працює на сезонній роботі, а отже може влаштуватися на інше місце роботи з більшим доходом. Відповідач з 2013 року допомоги ніякої не надавав. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 29 листопада 2017 року Горохівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області. Згідно з рішенням Горохівського районного суду Волинської області від 10 квітня 2013 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 14 липня 1998 року в Бужанівській сільській раді Горохівського району Волинської області, актовий запис №03 розірвано. Відповідно до довідки від 25 травня 2020 року №05/868 виданої Східноєвропейським національним університетом імені Лесі Українки, вбачається, що [PERSON] є студенткою першого курсу факультету філології та журналістики денної форми навчання за державним замовленням освітнього ступеня «бакалавр». Термін навчання: з 01 вересня 2019 по 30 червня 2023 року. Згідно з довідкою від 24 лютого 2020 року №112 виданої Вільхівською сільською радою Горохівського району Волинської області, [PERSON] перебуває на утримані своєї матері [PERSON] . За правилами ч.1\~ст.199 Сімейного кодексу України\~(далі -\~СК України), якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються\~главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті\~199,\~200,\~201 СК України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Відповідно до пункту 20\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Сімейним кодексом України\~передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. За змістом статей\~191,\~200 СК України\~аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на повнолітніх дочку, сина, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Судом встановлено, що сторони проживають окремо, дитина проживає з матір`ю та фактично перебуває на утриманні останньої, що відповідачем не заперечується. Також встановлено, що [PERSON] , [INFO] , навчається в вищому навчальному закладі в Східноєвропейським національним університетом імені Лесі Українки, в зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги батька, зокрема, на витрати, пов`язанні з навчанням, харчуванням, проживанням, постійного нагляду лікарів, лікування, витрати на проїзд. Відповідач [PERSON] є працездатною особою, офіційно працюючого, надав довідку про доходи з місця роботи, має на утримані матір пенсіонерку, одну неповнолітню дитину. З досліджених письмових доказів суд позбавлений можливості перевірити матеріальне становище матір позивача, оскільки документально позивач не підтвердила види та розміри доходів матері. \~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Разом з тим, з наданою відповідачем довідкою про доходи, вбачається, що він працює на посаді підсобний робітник в ТзОВ «АГРОСВІТ-ВОЛИНЬ» та була нарахована заробітна плата в тому числі у натуральній формі за січень 2020 року по червень 2020 року 33990,04 гривень. З врахуванням вищенаведеного та враховуючи встановлені обставини справи, а також того, що відповідач має змогу надавати матеріальну допомогу, суд вважає за можливе визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі 2000,00 гривень, які належить стягувати з відповідача в користь позивача щомісячно до закінчення [PERSON] , навчання. Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до обов`язкового негайного виконання. Порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується\~ст.141 ЦПК України. Відповідно до ч.6\~ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1\~ст.5 Закону України «Про судовий збір», тому судовий збір в сумі 840,80 гривень слід стягнути з відповідача на користь держави. Виходячи з наведеного,

Outcome: partial