overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-09 00:00:00

Адвокат [PERSON], діючий на підставі договору про надання правової допомоги та представництва, звернувся в суд в інтересах [PERSON] з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Посилається на те, що сторони уклали шлюб 05.09.2015 року у відділі ДРАЦС Хустського РУЮ за а/з № 176. Від шлюбу дітей не народилося. Причиною розірвання шлюбу є те, що між ними відсутнє взаємопорозуміння, сторони фактично припинили шлюбні стосунки. Разом не проживають, не ведуть спільного господарства, шлюб носить формальний характер. Позивач вважає, що подальше збереження шлюбу є недоцільним. Просить суд розірвати між сторонами шлюб. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася. Адвокатом позивача [PERSON] подано суду заяву про розгляд справи у їх з позивачем відсутності. Позов підтримує та просить задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився. Подав суду заяву про розгляд справи в його відсутності. Не заперечує проти розірвання шлюбу з позивачем. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін про розгляд справи у їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов [PERSON] в інтересах [PERSON] підлягає до задоволення, виходячи з наступного. В судовому засіданні судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 05.09.2015 року, який укладено у відділі ДРАЦС Хустського районного управління юстиції за а/з № 176. Від шлюбу у сторін дітей не народилося. Дана обставина стверджена оглянутим в судовому засіданні свідоцтвом про одруження між сторонами. Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню. Через відносини, які склалися між сторонами, їхній шлюб носить формальний характер, між ними відсутнє взаємопорозуміння, фактично їхня сімя розпалася, а тому подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Враховуючи вищевикладене, а також те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти його розірвання, суд приходить до висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. Майнового спору позивачем не заявлено. В порядку ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати на користь позивача у вигляді сплаченого судового збору при подачі позову до суду у розмірі 640 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-04 00:00:00

Адвокат [PERSON], діючи на підставі договору про надання правової допомоги (а.с.23-24), від імені Онісі Ясутака звернувся до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві посилався на те, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 19 вересня 2007 року. Від цього шлюбу подружжя дітей не має. Причиною розпаду сімї вказував різні погляди на життя та несумісність характерів. Зазначив, що у позивача з відповідачем спільне проживання припинене, сторони мають окремий бюджет та не ведуть спільного господарства. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, посилаючись на неможливість збереження сімї. В судове засідання позивач не зявився, до суду подав заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, справу просив розглянути у його відсутність (а.с. 36 ). Відповідач в судове засідання не зявилася, направила до суду заяву, в якій позовні вимоги визнала, на розірвання шлюбу погодилася, просила розглянути справу у її відсутність (а.с. 38). Враховуючи визнання позову відповідачем, на підставі ст. 174 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Судом встановлено, що сторони 19 вересня 2007 року зареєстрували шлюб у Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції, актовий запис № 1632 (а.с.5). Від цього шлюбу подружжя дітей не має. На даний час сімя фактично розпалася, сторони проживають за різними адресами, шлюбні відносини припинені, отже сім'ю зберегти не можливо, умов для примирення немає, тому суд приходить до висновку про необхідність розірвання шлюбу. В звязку з тим, що позивач не заявляє вимоги про стягнення з відповідача на його користь судових витрат, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-13 00:00:00

Адвокат [PERSON], діючи на підставі доручення Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги, звернувся в суд в інтересах [PERSON], який відбуває покарання у ЗВК № 58, із заявою про розірвання шлюбу із [PERSON]. У поданій заяві зазначив, що [PERSON] у 1991 році уклав шлюб із [PERSON], в якому народилися двоє дітей, які на даний час є повнолітніми. Однак сімейні стосунки між ними припинилися, шлюб на даний час існує формально, подальше перебування у шлюбі суперечить інтересам заявника, який на даний час відбуває покарання у Замковій виправній колонії № 58. За наведених обставин просить шлюб розірвати. В судовому засіданні [PERSON] подану заяву підтримав, та просив шлюб розірвати. Суд, заслухавши заявника [PERSON], , дослідивши письмові матеріали справи, проходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому виконавчим комітетом Перещепинської міської ради Новомосковського району Дніпропетровської області 16 лютого 1991 року за актовим записом № 10, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Судом встановлено, заявник [PERSON] на даний час відбуває покарання у ЗВК № 58. Заявник зазначає, що сім'я розпалася, його дружина веде аморальний спосіб життя, шлюбно-сімейні стосунки між ними не підтримуються тривалий час, намірів на відновлення сімейних стосунків він не має. Враховуючи наведені обставини, а також, що продовження спільного життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам заявника, шлюб підлягає розірванню. На підставі ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-25 00:00:00

Адвокат [PERSON] звернувся в інтересах [PERSON] в суд з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що відповідно до Державного акту на право постійного коритування на землю серії IV-ЗК №007997 заявнику [PERSON] належать земельні ділянки загальною площею 9,6 га., що розташовані на території с. Дийда Берегівського району, для ведення селянського (фермерського) господарства. В травні місяці 2018 року заявник звернулася до Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області стосовно надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості), однак останньому було відмовлено та рекомендовано звернутись до суду, так як правовстановлюючий документ видано на [PERSON] ЕржебейтАндріївну, а в паспорті громадянина України зазначено як [PERSON]. Представник заявника [PERSON] в судове засідання не зявився, однак подав заяву в якій просить розглянути справу без його участі, заявлені вимоги підтримує, просить задовольнити в повному обсязі. Представники заінтересованих осіб Берегівська районна державна адміністрація та Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області в судове засідання не зявилися. Перевіривши матеріали справи, з'ясувавши повно і всебічно обставини, на які заявник посилалася, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає заяву задовольнити, виходячи з наступного. За приписами п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ст. 315 ЦПК України в судовому порядку можуть встановлюватись факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не передбачено іншого порядку їх встановлення. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя по батькові місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, імям по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Провівши аналіз вищевказаних документів у їх сукупності, зіставивши їх дані, суд прийшов до висновку, що державний акт на право власності на землю серії ІV-ЗК №007997 від 29.04.1996 виданий на прізвище, імя є документом, який належить [PERSON],.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-10 00:00:00

Адвокат [PERSON] звернувся до суду в інтересах [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу у сумі 4000 тис. грн.., вказуючи на те, що 30 березня 2014 року між позивачкою та [PERSON] було укладено договір позики, у відповідності до якого позивачка [PERSON] передала [PERSON] грошову позику в розмірі 4 000 (чотири тисячі) грн., зі строком повернення 15 квітня 2014 року. Станом на 01 серпня 2014 р. сума позики в розмірі 4000 (чотири) грн. не повернута. У судовому засіданні адвокат [PERSON] представляючи інтереси позивачки, підтримав позовні вимоги та просив задовольнити позов з підстав та в межах, викладених у позовній заяві. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, про день та час розгляду справи була двічі належно повідомлена, що підтверджується повідомленням про отримання повістки, клопотань та заяв не надходило, тому справу можливо розглянути без її участі. Вислухавши адвоката-представника позивачки, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд вважає вимоги позивачки є обгрунтованими. Згідно розписки від 30 березня 2014 року між позивачкою та [PERSON] було укладено договір позики, у відповідності до якого позивачка [PERSON] передала [PERSON] грошову позику в розмірі 4 000 (чотири тисячі) грн., зі строком повернення 15 квітня 2014 року. Відповідачкою умови розписки не виконані, тобто порушені умови договору, в зв'язку з чим за нею рахується сума боргу. Стаття 625 Цивільного кодексу України передбачає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу. Відповідно до ст. 1049 ЦК України - позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором За таких обставин позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-14 00:00:00

Адвокат [PERSON] звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення у справі ЄУН 341/1532/17, номер провадження № 2/341/684/17. Як вбачається із поданої заяви, 01 листопада 2017 року Галицьким районним судом винесено рішення у справі ЄУН 341/1532/17, номер провадження № 2/341/684/17 за позовом [PERSON] до Бурштинської міської ради Івано-Франківської області про визнання права власності на майно. Позивачем ставилося питання про визнання за ним права власності на торговий павільйон (будівельний обєм 54,14 куб. м., площа забудови 24,00 м. кв., загальна площа 21,65 м.кв.), що знаходиться за адресою: вул. [PERSON], б/н, м. Бурштин, Івано-Франківської області. Однак, при поданні позову до суду та при прийнятті рішення було неправильно сформовано назву даного об'єкту права власності, що унеможливлює його державну реєстрацію. В судове засідання сторони не з'явились, про дату та час розглялу справи повідомлялись у встановленому законом порядку. З'ясувавши обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази суд приходить до висновку, що заява про ухвалення додаткового рішення підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що 01 листопада 2017 року Галицьким районним судом винесено рішення у справі ЄУН 341/1532/17, номер провадження № 2/341/684/17 за позовом [PERSON] до Бурштинської міської ради Івано-Франківської області про визнання права власності на майно, яким визнано за позивачем право власності на торговий павільйон (будівельний об'єм 54,14 куб. м., площа забудови 24,00 м. кв., загальна площа 21,65 м.кв.), що знаходиться за адресою: вул. [PERSON], б/н, м. Бурштин, Івано-Франківської області. Проте при поданні позову до суду та при прийнятті рішення не було вирішено деякі питання, які в подальшому впливають на дії щодо реєстрації права власності. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. На підставі вищевикладеного та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-21 00:00:00

Адвокат [PERSON] звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення у справі ЄУН 341/1532/17, номер провадження № 2/341/684/17. Як вбачається із поданої заяви, 01 листопада 2017 року Галицьким районним судом винесено рішення у справі ЄУН 341/1532/17, номер провадження № 2/341/684/17 за позовом [PERSON] до Бурштинської міської ради Івано-Франківської області про визнання права власності на майно.\~Позивачем ставилося питання про визнання за ним права власності на торговий павільйон (будівельний павільйон обєм 54,14 куб. м., площа забудови 24,00 м. кв., загальна площа 21,65 м.кв.), що знаходиться за адресою: вул. [PERSON], б/н, м. Бурштин, Івано-Франківської області. Однак, при поданні позову до суду та при прийнятті рішення було неправильно сформовано назву даного об'єкту права власності, що унеможливлює його державну реєстрацію. \~\~ В судове засідання сторони не з'явились, про дату та час розглялу справи повідомлялись у встановленому законом порядку. З'ясувавши обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази суд приходить до висновку, що заява про ухвалення додаткового рішення підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що 01 листопада 2017 року Галицьким районним судом винесено рішення у справі ЄУН 341/1532/17, номер провадження № 2/341/684/17 за позовом [PERSON] до Бурштинської міської ради Івано-Франківської області про визнання права власності на майно, яким визнано за позивачем право власності на торговий павільйон (будівельний павільйон об'єм 54,14 куб. м., площа забудови 24,00 м. кв., загальна площа 21,65 м.кв.), що знаходиться за адресою: вул. [PERSON], б/н, м. Бурштин, Івано-Франківської області. Проте при поданні позову до суду та при прийнятті рішення було неправильно сформовано назву даного об'єкту права власності, що унеможливлює його державну реєстрацію. Відповідно до п. 1 ч. 1\~\~\~ст. 270 ЦПК України\~\~\~\~суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. На підставі вищевикладеного та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-19 00:00:00

Адвокат [PERSON] яка діє в інтересах [PERSON] звернулась до суду з заявою, в якій просить скасувати рішення Кіровського районного суду міста Кіровограда від 09.02.2011 року про оголошення [PERSON] [INFO] померлим. Заява вмотивована тим, що після винесення рішення про визнання [PERSON] померлим, він на даний час перебуває у Черкаській виправній колонії\~ № 62 та відбуває покарання. Адвокат [PERSON] яка діє в інтересам [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні вимоги заяви підтримала в повному обсязі. Представник Ленінського відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського МУЮ в судове зсідання не зявився, повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив. \~\~\~\~\~\~ Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги заяви підлягають задоволенню. \~ \~Судом встановлено, що рішенням Кіровського районного суду міста Кіровограда від 09.02.2011 року [PERSON], [INFO] оголошено померлим(а.с.42). Згідно довідки № 17/4784 від 25.10.2016 року, виданої Черкаською ВК\~ № 62(а.с.48), [PERSON] [INFO] відповідно до вироку Кіровського районного суду міста Кіровограда від 12.09.2012 року(а.с.49-51) відбуває покарання у вищевказаній колонії. Підтвердженням того, що [PERSON], [INFO] живий, є його безпосередні свідчення в судовому засіданні в режимі відео конференції з Черкаською виправною колонією\~ № 62, де особа останнього встановлена та підтверджена уповноваженими особами. Відповідно до ч.1 ст.48 ЦК України якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, зявилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою. За наведених вище підстав заява про скасування рішення про оголошення [PERSON] померлим підлягає безумовному задоволенню. На підставі ст.48 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-18 00:00:00

Адвокат [PERSON], яка діє в інтересах [PERSON], звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з даним позовом, який мотивує тим, що 22 жовтня 2005 року між позивачем та відповідачем був укладений шлюб. Від даного шлюбу у них народилася дитина: [PERSON], [INFO]. Однак спільне життя не склалося через відсутність взаємопорозуміння, шлюбні стосунки фактично припинені. Просить суд шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] розірвати. Позивач у судове засідання не з'явився та подав заяву, згідно з якою просив провести розгляд справи у його відсутності та задоволити позов. Відповідач також не скористалася своїм правом на участь у судовому засіданні та подала заяву, відповідно до якої просила провести розгляд справи у її відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Через неявку в судове засідання учасників справи, судом у відповідності до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 22.10.2005 року, який зареєстрували у відділі реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міського управління юстиції Закарпатської області, про що складено відповідний актовий запис №656 та видано свідоцтво про шлюб серії 1-ФМ № 005835 від 22.10.2005 р. Після державної реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на [PERSON]. Судом встановлено, що подружжя не підтримує шлюбно-сімейних відносин, їх шлюб існує формально, спору про розподіл майна немає. \~ \~ \~ \~ Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З'ясувавши фактичні обставини справи, дійсні причини позову, суд у відповідності до ст.112 Сімейного Кодексу України вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, а тому згідно вимог ч.3 ст. 105 СК України даний шлюб слід розірвати. Частиною 2 статті 114 СК України визначено, що у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до п.1 ч.2\~ст.141 ЦПК України\~у разі задоволення позову, судовий збір покладається на відповідача,\~тому суд вважає за необхідне стягнути\~з відповідача на користь\~позивача\~судовий\~збір за подання заяви про розірвання шлюбу у розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-11 00:00:00

Адвокат [PERSON], який діє від імені [PERSON] звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з позовом до відповідача [PERSON] про збільшення розміру аліментів. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 25.11.2014 року шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] розірвано. При цьому, за рішенням суду з відповідача стягнуто на користь позивача аліменти, на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 800 грн. щомісячно починаючи з 24.07.2014 року і до її повноліття. У позовні заяві [PERSON] стверджує, що вказана сума є недостатньою для утримання дитини, при цьому вказує на те, що дитина хворіє, встановлений діагноз «епілепсія», у звязку з чим необхідні значні фінансові витрати на лікування та реабілітацію, таким чином вказуючи про необхідність збільшення розміру аліментів визначених рішенням суду. Враховуючи вищенаведене, просить збільшити розмір аліментів, що стягується із [PERSON] з 800 грн. до 2000 грн., щомісячно з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини. Позивач, та її представник у судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. На адресу суду надійшла заява, про розгляд справи за відсутності позивача, позовні вимоги підтримує повністю, просить такі задовольнити, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечує. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причин неявки суду не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. На підставі наведеного суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-03 00:00:00

Адвокат [PERSON], який діє в інтересах [PERSON], звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позову зазначив, що з 2002 року по 2008 роки позивач [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають дочку [PERSON], [INFO]. Відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків щодо виховання та утримання дитини, не цікавиться її здоровям, навчанням, життям та подальшою долею. Просив позбавити [PERSON] батьківських прав щодо його малолітньої дочки [PERSON]. В судовому засіданні представник позивача адвокат [PERSON] підтримав позов з підстав, викладених в позові, наполягає на його задоволенні. Відповідач у судове засідання не зявився, у матеріалах справи міститься нотаріально посвідчена заява відповідача про згоду з позбавленням його батьківських прав по відношенню до малолітньої дочки [PERSON] та про розгляд справи за його відсутності. Представник третьої особи також в судове засідання не зявився, від нього надійшла заява з проханням розглянути справу за його відсутності та прийняти рішення на розсуд суду. Суд у відповідності до ст. ст. 36, 158, 169 ЦПК України вважає можливим розглянути справу за відсутністю відповідача та представника третьої особи. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справи, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони є батьками малолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ЖС № 136468 (а.с. 5). Малолітня дитина проживає з матірю та перебуває на її утриманні. Орган опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації м. Запоріжжя надав суду письмовий висновок про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо малолітньої [PERSON] В силу ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжу судовий розгляд. Враховуючи те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приймає визнання відповідачем позову та ухвалює рішення про задоволення позову.

Outcome: approved