Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-20 00:00:00

[PERSON] у грудні 2020 р. звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення 198030грн. заборгованості за договором, а саме за мировою угодою затвердженою ухвалою Сокальського районного суду Львівської області від 27.12.2018року у цивільній справі № 454/1214/18. Позов обґрунтований тим, що відповідач не виконує умови мирової угоди, затвердженої Сокальським районним судом Львівської області від 27.12.2018року у цивільній справі № 454/1214/18 за якою: 1. [PERSON] визнає в повному розмірі позовні вимоги [PERSON] , зокрема, що: житловий будинок вцілому (перший та другий поверхи) загальною площею 184,5кв.м, житловою площею 60,8кв.м, літня кухня та господарські будівлі, розташовані по [ADDRESS] , належать на праві одноособової приватної власності [PERSON] 2. [PERSON] сплачує [PERSON] компенсацію за другий поверх житлового будинку та літню кухню по [ADDRESS] в розмірі 7000 (сім тисяч) доларів США. 3. Виплата компенсації в розмірі 7000 (сім тисяч) доларів США здійснюється в день продажу будинку та господарських будівель, розташованих по [ADDRESS] . 4. Датою отримання компенсації в розмірі 7000 (сім тисяч) доларів США вважається дата розписки [PERSON] про отримання коштів від [PERSON] 5. [PERSON] наділений правом достроково сплатити компенсацію в розмірі 7000 (сім тисяч) доларів США в повному обсязі або частково за додатковою домовленістю сторін. У випадку невиконання умов мирової угоди, затвердженої даною ухвалою, ухвала може бути звернута до примусового виконання протягом трьох років з дня набрання нею законної сили. Ухвала від 27.12.2018 року набрала законної сили 17.01.2019року. Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно від 24.11.2020року [PERSON] 18.11.2020року продав вищевказаний житловий будинок та земельну ділянку. В порушення п. 3 вищезазначеної мирової угоди, [PERSON] не повідомив її про факт продажу будинку та коштів в сумі 7000 (сім тисяч) доларів США їй не передав. На її прохання виконати умови угоди їй [PERSON] відмовив. 04.12.2020року Червоноградський міський відділу ДВС надіслало їй повідомлення про повернення виконавчого документу стягувану без прийняття до виконання оскільки виконавчий документ не відповідає вимогам п. 7 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», а саме не передбачає застосування заходів примусового виконання. З огляду на вищевикладене позивач вирішила звернутись до суду із вказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача 198030грн боргу, за мировою угодою від 27.12.2019 р., судовий збір та витрати на правничу допомогу. 21.12.2020 р. ухвалою судді у справі відкрито загальне позовне провадження та призначене підготовче засідання. 22.02.2021року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду. 19.03.2021року та 14.05.2021року судове засідання відкладалося за клопотаннями представників відповідача. 12.04.2021року судове засідання не відбулося у зв`язку перебуванням головуючого судді на лікарняному листку. Позивач та її представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав зазначених у позові, просили їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав у повному обсязі, зазначив, що будинок відповідач продав за пів ціни, а також виплата за будинок була розстрочена до 2022року. Повідомив, що були перемовини щодо мирного врегулювання спору, але на даний час їх не влаштовують такі умови. Також вважає, що позивач обрав невірний спосіб захисту, мав би звернутися із позовом про спонукання виконання угоди, а не із позовом про стягнення заборгованості за договором. Заслухавши пояснення сторін у справі, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Як судом було встановлено 27.12.2018р. між [PERSON] та [PERSON] , які були сторонами у справі № 454/1214/18 за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно та зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно, укладено мирову угоду, яку ухвалою Сокальського районного суду Львівської області затверджено. За умовами вказаної угоди: 1. [PERSON] визнає в повному розмірі позовні вимоги [PERSON] , зокрема, що: житловий будинок вцілому (перший та другий поверхи) загальною площею 184,5кв.м, житловою площею 60,8кв.м, літня кухня та господарські будівлі, розташовані по [ADDRESS] , належать на праві одноособової приватної власності [PERSON] 2. [PERSON] сплачує [PERSON] компенсацію за другий поверх житлового будинку та літню кухню по [ADDRESS] в розмірі 7000 (сім тисяч) доларів США. 3. Виплата компенсації в розмірі 7000 (сім тисяч) доларів США здійснюється в день продажу будинку та господарських будівель, розташованих по [ADDRESS] . 4. Датою отримання компенсації в розмірі 7000 (сім тисяч) доларів США вважається дата розписки [PERSON] про отримання коштів від [PERSON] 5. [PERSON] наділений правом достроково сплатити компенсацію в розмірі 7000 (сім тисяч) доларів США в повному обсязі або частково за додатковою домовленістю сторін. У випадку невиконання умов мирової угоди, затвердженої даною ухвалою, ухвала може бути звернута до примусового виконання протягом трьох років з дня набрання нею законної сили. Ухвала від 27.12.2018 року набрала законної сили 17.01.2019року. Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (номер інформаційної довідки: 233867639) право приватної власності на житловий будинок, що за адресою: [ADDRESS] та земельна ділянка кадастровий номер: 4624810100:01:010:0063 належить [PERSON] на підставі договору купівлі продажу житлового будинку та земельної ділянки серія та номер: 1061 виданий 18.11.2020 року видавник: Ковальчук І.Т., приватний нотаріус Сокальського районного нотаріального округу Львівської області (а.с.6-7). Згідно повідомлення від 04.12.2020року державним виконавцем Червоноградського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Дегтярьовою Р.О. ухвалу № 454/1214/18 видану 27.12.2018року Сокальським районним судом Львівської області повернуто без прийняття до виконання, оскільки виконавчий документ не відповідає вимогам п. 7 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», а саме не передбачає застосування заходів примусового виконання (а.с. 8). Згідно договору купівлі продажу житлового будинку та земельної ділянки, що за адресою: [ADDRESS] та земельна ділянка кадастровий номер: 4624810100:01:010:0063 серія та номер: 1061 виданий 18.11.2020 року посвідчений Ковальчук І.Т., приватним нотаріусом Сокальського районного нотаріального округу Львівської області - Мороз Павло Володимирович продав, а [PERSON] купив будинок з надвірними спорудами та земельну ділянку надану для будівництва, що знаходяться за вищезазначеною адресою (а.с. 34-35). Відповідно до п. 2.3 цього договору цей продаж сторони оцінюють в сумі 440607,00гривень, які сплачені Продавцю повністю до підписання договору. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 207 ЦПК України, мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб. Відповідно до ч.1, 2 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. В силу ст.ст.11,202 ЦК України затверджена судом мирова угода за своєю правовою природою є правочином, який за загальними принципами цивільного законодавства має бути виконаний за правилами ст.ст.525,526 ЦК України. Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч.1 ст. 530 ЦК України). Згідно ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною першою статті 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Ухвала суду про визнання мирової угоди є виконавчим документом і підлягає виконанню державною виконавчою службою лише в разі, якщо ця ухвала відповідає вимогам, передбаченим ст. 4 указаного Закону. З врахуванням наведеного, в разі невиконання однією зі сторін зобов`язань за умовами мирової угоди, інша сторона угоди може звернутися до державної виконавчої служби для примусового виконання ухвали суду про затвердження мирової угоди, якщо ця ухвала відповідає вимогам ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження». Разом з тим, сторона мирової угоди також не позбавлена можливості звернутися до суду з позовом про спонукання до виконання такої. Відповідно до постанови Верховного Суду України від 23 вересня 2015 року у справі за № 6-274цс15, у разі невиконання однією зі сторін зобов`язань за умовами мирової угоди інша сторона угоди не позбавлена можливості звернутися до суду з позовом про спонукання до виконання мирової угоди. Отже, відповідно до умов мирової угоди, яка визнана судом, відповідач взяв на себе зобов`язання компенсації за другий поверх житлового будинку та літню кухню по [ADDRESS] в розмірі 7000 (сім тисяч) доларів США. (п.2 мирової угоди від 27.12.2018 року). Згідно п.3 мирової угоди від 27.12.2018 року виплата компенсації в розмірі 7000 (сім тисяч) доларів США здійснюється в день продажу будинку та господарських будівель, розташованих по [ADDRESS] . Доводи відповідача, що будинок продано за пів ціни, а також, що виплата за будинок була розстрочена до 2022року суд розглядає критично, оскільки позивачем виконано належним чином умови договору, а відповідач у свою чергу не виконує зобов`язання, оскільки в день продажу будинку та земельної ділянки, а саме 18.11.2020року не виплатив компенсації позивачу в розмірі 7000 (сім тисяч) доларів США. Крім того, згідно п. 2.3 договору від 18.11.2020року цей продаж сторони оцінили в сумі 440607,00гривень, які сплачені Продавцю, тобто [PERSON] повністю до підписання договору. Відповідно до частини першої статті 533 ЦК України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Разом з тим частина друга статті 524 та частина друга статті 533 ЦК України допускають, що сторони можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. У такому разі сума, що підлягає сплаті за зобов`язанням, визначається в гривнях за офіційним курсом Національного банку України, встановленим для відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Відповідно до курсу Національного банку України на день звернення до суду 7\~000 (сім тисяч доларів США) становить 198 030 (сто дев`яносто вісім тисяч тридцять)грн. А тому, зобов`язання відповідача виконати умови мирової угоди шляхом стягнення даної грошової суми забезпечить виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань та відновлення порушених прав позивача. Крім того, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 1980,30 грн. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача витрат на професійну правову допомогу, суд виходить із диспозиції ст. 137 ЦПК України, у відповідності до якої, витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Як встановлено судом, між позивачем [PERSON] та адвокатом Левицьким І.С. укладено Договір про надання правничої (правової) допомоги 107 від 25.11.2020 року. Відповідно до квитанції № 27 від 07.12.2020року [PERSON] оплатила адвокату Левицькому І.С. 3000,00 гривень за надання правничої допомоги у цивільній справі за договором 107 від 25.11.2020 року. Суд вважає, що визначена адвокатом сума гонорару є обґрунтованою, такою, що відповідає складності справи та часу, який затрачено на фактичне надання правової допомоги, обсягом, наданих адвокатом послуг, у зв`язку з чим вказана сума підлягає відшкодуванню в повному розмірі.

Outcome: approved