Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-05 00:00:00

Адвокат Мова В.І. від імені та в інтересах позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просив стягнути з відповідача на користь Комунального некомерційного підприємства Луганської обласної ради «Луганський регіональний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» 451811,16 грн. завданих матеріальних збитків. В обґрунтування позову зазначено, що Департаментом охорони здоров`я Луганської обласної державної адміністрації Комунальній установі «Станція швидкої медичної допомоги м. Рубіжне» було виділено 13452942 грн. бюджетних грошових коштів, з яких 1964928 грн. - на закуплю предметів, матеріалів, обладнання та інвентарю. [PERSON] , перебуваючи на посаді головного лікаря КУ «СШМД м. Рубіжне», будучи головою комітету з конкурсних торгів, службовою особою, неналежно виконуючи свої службові обов`язки через несумлінне ставлення до них, у період часу з 12.05.2015 по 19.05.2015, в порушення вимог посадової інструкції, шляхом укладання прямих договорів без проведення тендерних торгів придбав у ТОВ «Техносталь 2000» спеціальний одяг та м`який інвентар для КУ «СШМД м. Рубіжне» по цінам, які значно перевищують ринкові, що спричинило збитки у сумі 451811,16 грн. Вироком Рубіжанського міського суду Луганської області від 08.02.2021 [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, призначено покарання, від відбування якого звільнено за закінченням строків давності. На момент вчинення [PERSON] кримінального правопорушення установою, з якою відповідач перебував у трудових відносинах та під час виконання яких скоїв злочин, була КУ «Станція швидкої допомоги м. Рубіжне», яка фактично не отримала відповідного блага та зазнала матеріальних збитків. Правонаступником усіх майнових та немайнових прав і зобов`язань зазначеної установи є позивач Комунальне некомерційне підприємство Луганської обласної ради «Луганський регіональний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф». Ухвалою Рубіжанського міського суду Луганської області від 16 червня 2021 року прийнято до розгляду дану позовну заяву, відкрито провадження у зазначеній цивільній справі та призначено підготовче засідання в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Рубіжанського міського суду Луганської області від 01 вересня 2021 року підготовче провадження у зазначеній цивільній справі закрито та справу призначено до судового розгляду по суті. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, надав пояснення аналогічні викладеному у позові. Додатково пояснив, що перерахування коштів на рахунок контрагента відбулось саме з рахунків Комунальної установи «Станція швидкої медичної допомоги м. Рубіжне». Тому саме цій юридичній особі, яка на теперішній час є припиненою, відповідачем завдано матеріальну шкоду. Позивач же як правонаступник Комунальної установи «Станція швидкої медичної допомоги м. Рубіжне» звернувся до суду з цим позовом. У судовому засіданні відповідач позовні вимоги не визнав, посилаючись на те, що позивач не має права на відшкодування заявленої до стягнення шкоди. Фінансування Комунальної установи «Станція швидкої медичної допомоги м. Рубіжне», головним лікарем якої він був, здійснювалось Департаментом охорони здоров`я Луганської обласної державної адміністрації. Позивач же був створений як юридична особа тільки наприкінці 2019 року, а у 2020 році почав функціонувати шляхом злиття Лисичанської, Рубіжанської та Луганської станції швидкої медичної допомоги. Вважає, що ніякого відношення до фінансування у 2015 році КУ «Станція швидкої медичної допомоги м. Рубіжне» позивач не має. Кошти на придбання у ТОВ «Техносталь 2000» спеціального одягу та інвентарю дійсно перебували на рахунку Комунальної установи «Станція швидкої медичної допомоги м. Рубіжне», яка була юридичною особою та мала свою бухгалтерію. Господарська діяльність КУ «Станція швидкої медичної допомоги м. Рубіжне» здійснювалась за погодженням з Департаментом охорони здоров`я. Тому, отримавши дозвіл від Департаменту охорони здоров`яЛуганської обласної державної адміністрації, КУ «Станція швидкої медичної допомоги м. Рубіжне» розпорядилася коштами, перерахувавши їх зі свого рахунку на рахунок контрагента. У судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги не визнав, просив відмовити у їх задоволенні. Зазначив, що вироком суду не встановлено, що шкоду завдано саме позивачу, а потерпілим у кримінальному провадженні було визнано Департамент охорони здоров`я Луганської обласної державної адміністрації. На травень 2015 року розпорядником коштів, які виділялись Комунальній установі «Станція швидкої медичної допомоги м. Рубіжне» із обласного бюджету Луганської обласної військово-цивільної адміністрації, був саме Департамент охорони здоров`я Луганської обласної державної адміністрації. Вважає, що перерахуванням коштів, заявлених до стягнення, шкода була заподіяна саме Департаменту охорони здоров`я Луганської обласної державної адміністрації, оскільки саме ця юридична особа виділяла кошти та надавала дозвіл на перерахування конкретних сум за укладеними господарськими договорами. Тому право вимагати стягнення з відповідача шкоди має саме Департамент охорони здоров`я Луганської обласної державної адміністрації, а не позивач, якого вважає неналежним позивачем у даній справі. Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача та його представника, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що вироком Рубіжанського міського суду Луганської області від 08.02.2021 у справі № 425/1451/16-к відповідача [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки, з позбавленням права обіймати посади пов`язані з виконанням організаційно - розпорядчих та адміністративно - господарських функцій на один рік, без штрафу. Відповідно до ч. 5 ст. 74 КК України [PERSON] звільнено від призначеного покарання, на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності. Цивільний позов прокурора в інтересах держави в особі Департаменту охорони здоров`я Луганської обласної військово-цивільної адміністрації про стягнення з [PERSON] матеріальних збитків в розмірі 492399,00 грн. залишено без розгляду. Вирок набрав законної сили 10.03.2021. Згідно зазначеного вироку суду відповідач « [PERSON] , являючись головним лікарем КУ «СШМД м. Рубіжне», а також головою комітету з конкурсних торгів КУ «СШМД м. Рубіжне», неналежно виконуючи свої службові обов`язки через несумлінне ставлення до них, в порушення вимог п. 1.5.3 Посадової інструкції головного лікаря КУ «СШМД м. Рубіжне» щодо забезпечення раціонального використання коштів станції швидкої медичної допомоги та ч. 5 ст. 2 Закону, не вжив всіх ефективних заходів, щодо встановлення вартості та якості товаро - матеріальних цінностей, які поставлялись ТОВ «Техностіль 2000», не перевірив їх вартість на ринку України, у період часу з 12.05.2015 по 19.05.2015 прийняв рішення про укладення договорів купівлі-продажу спеціального одягу та м`якого інвентарю для КУ «СШМД м. Рубіжне» у ТОВ «Техностиль 2000», без здійснення процедури закупівель за бюджетні грошові кошти шляхом проведення тендерної процедури, при цьому доручив головному бухгалтеру КУ «СШМД м.Рубіжне» Марущенко Л.В. займатись оформленням документів та погодженням інших умов, пов`язаних з закупівлею товарів у ТОВ «Техностиль 2000», внаслідок чого підписав 11 договорів купівлі-продажу спеціального одягу та м`якого інвентарю з ТОВ «Техностиль 2000», за цінами, які значно перевищують ринкові. На виконання умов вказаних вище договорів [PERSON] підписав платіжні доручення, на підставі яких у період з 20.05.2015 по 03.06.2015 Головним управлінням Державної казначейської служби України у Луганській області було здійснене перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок ТОВ «Техностиль 2000» - № [NUMBER] , відкритий в РВ АБ «Південний» у м. Харків. Внаслідок виконання [PERSON] зазначених дій, посадовими особами Департаменту листами №№ 5/07-1294с, 5/07-1301с, 5/07-1302с, 5/07-1295с, 5/07-1297с, 5/07-1299с, 5/07-1298с, 5/07-1296с, 5/07-1281с, 5/07-1300с, 5/07-1375с надано дозвіл КУ «СШМД м. Рубіжне» на здійснення попередньої оплати на суму договорів, тобто зі 100% передоплатою по КЕКВ 2210 «Предмети, матеріали, обладнання та інвентар» на придбання спеціального одягу та м`якого інвентарю. Згідно висновку комісійної судово-економічної експертизи № 5471/5472 від 19.06.2020, необґрунтоване перерахування грошових коштів, внаслідок договірних відносин між КУ «СШМД м. Рубіжне» та ТОВ «Техностиль 2000», які мали місце у період часу з 12.05.2015 по 02.07.2015, документально підтверджується на загальну суму 451 811,16 грн. Отже, [PERSON] являючись службовою особою, неналежно виконуючи свої службові обов`язки через несумлінне ставлення до них, шляхом укладання прямих договорів, без проведення процедур тендерних торгів, придбав у ТОВ «Техностиль 2000» спеціальний одяг та м`який інвентар для КУ «СШМД м. Рубіжне», на загальну суму 915 695 грн., по цінам, які значно перевищують ринкові, що спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих юридичних осіб в сумі 451 811,16 грн.» Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частинами 1 та 6 ст. 82 ЦПК України встановлено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання; вирок суду в кримінальному провадженні, який набрав законної сили, є обов`язковим для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Вироком суду, який набрав законної сили, встановлено, що відповідач як головний лікар КУ «Станція швидкої медичної допомоги м. Рубіжне» внаслідок службової недбалості, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України, заподіяв тяжкі наслідки охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих юридичних осіб у вигляді безпідставного перерахування коштів у сумі 451 811,16 грн. Судом встановлено і не заперечувалось сторонами, що кошти на придбання спеціального одягу та м`якого інвентаря для Комунальної установи «Станція швидкої медичної допомоги м. Рубіжне» були виділені Департаментом охорони здоров`я Луганської обласної державної адміністрації, який надав дозвіл на попередню оплату товарів. Ці кошти перераховано контрагенту ТОВ «Техностиль 2000» саме з рахунку КУ «Станція швидкої медичної допомоги м. Рубіжне» бухгалтерією цього закладу. Судом також встановлено, що документи, що є підставою для видачі коштів, товарно-матеріальних та інших цінностей, підписувались відповідачем як керівником закладу охорони здоров`я. Оскільки перерахування коштів ТОВ «Техностиль 2000» було здійснено з рахунків, відкритих на ім`я КУ «Станція швидкої медичної допомоги м. Рубіжне», тому Департамент охорони здоров`я Луганської обласної державної адміністрації не був розпорядником коштів КУ «Станція швидкої медичної допомоги м. Рубіжне», яка у свою чергу як розпорядник бюджетних коштів нижчого рівня наділялась повноваженнями з їх розпорядження та несла повну відповідальність за нецільове використання бюджетних коштів. Повноваження Департаменту охорони здоров`я Луганської обласної державної адміністрації затверджувати зміни до кошторису закладу полягали у праві управляти бюджетними коштами як учасника бюджетного процесу (частина третя статті 19 БК України). Ці права та обов`язки припиняються з моменту переказу коштів на рахунок розпорядника бюджетних коштів нижчого рівня. Тобто Департамент перестав бути розпорядником коштів обласного бюджету після їх зарахування на рахунок КУ «Станція швидкої медичної допомоги м. Рубіжне», яка мала свою бухгалтерію і була юридичною особою. Таким чином, за обставин переказу коштів бухгалтерією КУ «Станція швидкої медичної допомоги м. Рубіжне» зі свого рахунку на рахунок контрагента, внаслідок вчинення відповідачем протиправних дій, саме установа, керівником якої був позивач, не отримала відповідного блага та зазнала матеріальних втрат. Щодо посилань представника відповідача як на підставу для відмови у позові на те, що у вироку суду відносно [PERSON] не зазначено особу, якій завдано шкоду, а потерпілим у кримінальному провадженні було визнано Департамент охорони здоров`я Луганської обласної державної адміністрації. Зазначене не позбавляє особу, якій дійсно завдано збитків, права звернутись до суду з позовом про відшкодування шкоди, завданої протиправними діями відповідача. Стосовно питання чи є позивач тією особою, чиї законні права чи інтереси якої порушуються, не визнаються або оспорюються відповідачем. Судом встановлено, що юридичну особу - Комунальна установа «Станція швидкої медичної допомоги м. Рубіжне» було припинено у 2019 році, а її правонаступником є Комунальне некомерційне підприємство Луганської обласної ради «Луганський регіональний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф». Зазначене вбачається із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Правонаступництво юридичної особи має місце у випадку її припинення шляхом реорганізації: злиття, приєднання, поділу, перетворення (ч.1 ст.104 ЦК України). У такому разі відбувається одночасне правонаступництво (передання) прав і обов`язків юридичної особи або, іншими словами, одночасне правонаступництво щодо майна, прав і обов`язків юридичної особи (ч.2 ст.107 ЦК України). Оскільки позивач як правонаступник набув прав КУ «Станція швидкої медичної допомоги м. Рубіжне», в тому числі майнових, тому саме на користь позивача підлягає стягненню матеріальна шкода у розмірі 451811,16 грн. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує, що позивач був звільнений від сплати судового збору. Згідно із ч. 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інших положень щодо сплати судового збору відповідачем, в разі задоволення вимог позивача, звільненого від сплати судового збору, чинна редакція ЦПК України не містить. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.05.2019 по справі № 161/4985/17 зроблено висновок про те, що у разі задоволення позову позивача, звільненого від сплати судового збору, судовий збір стягується з відповідача на користь держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини заявлених до нього позовних вимог, якщо цього відповідача також не звільнено від сплати судового збору. Приймаючи до уваги вимоги ст.141 ЦПК України та положення Закону України «Про судовий збір», а також задоволення позову, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 4518,11 грн.

Outcome: approved