Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-11 00:00:00

[PERSON] (по тексту - [PERSON] , заявник) звернувся до суду із заявою про встановлення факту свого постійного проживання на території України за станом на 24.08.1991 року. В обґрунтування заяви [PERSON] зазначає, що свого часу втратив паспорт радянського зразка та своєчасно не оформив у свою чергу паспорта громадянина України. За покликанням заявника на даний момент позбавлений можливості оформити та отримати паспорт громадянина України, оскільки після звернення до відповідного органу міграційної служби стало відомо про відсутність документальних відомостей, які б підтверджували місце проживання на території України за станом на 24.08.1991 року або 13.11.1991 року, а отже і належність до громадянства України. У судовому засіданні 03.03.2020 року [PERSON] свою заяву підтримав та просив її задовольнити з врахуванням поданих письмових доказів та показань, заявлених ним свідків. У судове засідання 12.03.2020 року заявник не з`явився, подавши письмову заяву про подальший судовий розгляд за його відсутності, оскільки необхідні пояснення та докази вже надав. Представник заінтересованої особи - Управління ДМС у Хмельницькій області у судовому засіданні 12.03.2020 року вказала на відсутність заперечень щодо задоволення заяви [PERSON] . Суд, вивчивши доводи заявника, наданні у судовому засіданні, в якому брав безпосередню участь, думку представника заінтересованої особи, допитавши свідків, перевіривши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Як судом встановлено, [PERSON] народився [INFO] , про що складено актовий запис №465 від 29.08.1956 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шепетівського міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України №00024792511 від 03.12.2019 року. При цьому, як вбачається з свідоцтва про восьмирічну освіту [NUMBER] від 10.06.1972 року [PERSON] закінчив у 1972 році школу-інтернат в м. Шепетівка. Згідно даних військового квитка [PERSON] серії [NUMBER] встановлено, що останній в період з 22.05.1976 року по 15.06.1978 року проходив строкову військову службу в армії СРСР. Як з`ясовано судом, що об`єктивно підтверджується відомостями трудової книжки [NUMBER] , [PERSON] після звільнення в запас з військової служби працював в м. Шепетіка, зокрема, з 01.04.1990 року по 11.07.1994 року в спілці селян «Нива», що в с. Мокіївці Шепетівського району; у період з 25.07.1994 року по 22.01.2003 року на різних роботах, і виключно на території України. Суд констатує, що вказані вище обставини та те, що [PERSON] до 2001 року був зареєстрований та проживав за місцем реєстрації сестри [PERSON] , що по [ADDRESS] , яка в подальшому зняла його з реєстрації, з огляду на продаж будинку, засвідчили допитані в якості свідків [PERSON] та [PERSON] . При цьому свідки акцентували увагу суду, що дійсно, заявника дуже добре знають ще до моменту проголошення незалежності України, що було ретельно перевірено у ході допиту. Тобто судом встановлено факт постійного проживання [PERSON] на території України за станом на 24 серпня 1991 року включно. Також суд враховує і вважає доведеною ту обставину, що на даний момент заявник позбавлений можливості оформити та отримати паспорт громадянина України, оскільки після звернення до відповідного органу міграційної служби стало відомо про відсутність документальних відомостей, які б підтверджували місце проживання на території України за станом на 24.08.1991 року або 13.11.1991 року, а отже і належність до громадянства України. Така обставина підтверджена повідомленням Управління ДМС у Хмельницькій області від 18.01.2020 року №6820.26-28/6820.26.1-20 Проаналізувавши відомості, відображені у вказаних вище документах, які логічно та послідовно доповнюють одне одного, не суперечачи по своїй суті та змісту, показання свідків, суд вважає доведеними обставини, викладені у заяві про встановлення факту постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року. Суд не вбачає суперечностей у наданих заявником документах та показаннях свідків, обставини, які можуть ставити під сумнів той факт, який просить встановити заявник, матеріали справи також не містять. Відповідно пункту 5 частини другої статті 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до частини другої статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України «Про громадянство України» і може пов`язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час. Відповідно до частини 1 статті 3 Закону України «Про громадянство України», громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України. Про належність до громадянства України таких осіб може свідчити наявність у паспортах громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24.08.1991 року чи 13.11.1991 року. Відповідно до статті 6 Закону України «Про громадянство України», громадянство України набувається: за народженням; за територіальним походженням; внаслідок прийняття до громадянства; внаслідок поновлення у громадянстві; внаслідок усиновлення; внаслідок встановлення над дитиною опіки чи піклування, влаштування дитини в дитячий заклад чи заклад охорони здоров`я, в дитячий будинок сімейного типу чи прийомну сім`ю або передачі на виховання в сім`ю патронатного вихователя; внаслідок встановлення над особою, визнаною судом недієздатною, опіки; у зв`язку з перебуванням у громадянстві України одного чи обох батьків дитини; внаслідок визнання батьківства чи материнства або встановлення факту батьківства чи материнства; за іншими підставами, передбаченими міжнародними договорами України. При цьому, пункт 44 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року №215, передбачає, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду. Факт, про встановлення якого просить заявник, має для нього юридичне значення, оскільки надає право на отримання паспорта громадянина України. Враховуючи зібрані по справі докази, суд вважає доведеними обставини на які покликається заявник, а відтак задовольняє його заяву. Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Outcome: approved