Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-30 00:00:00

Адвокат Радамовський М.М., діючи в інтересах [PERSON] звернувся в суд із вказаним вище позовом. На обґрунтування позовних вимог посилався на те, [INFO] помер чоловік [PERSON] - [PERSON] , який на момент смерті проживав в [ADDRESS] . 31.10.2019 року приватним нотаріусом Сокирянського районного нотаріального округу Петришиною Р.В. за заявою [PERSON] була відкрита спадкова справа № 85/2019 щодо майна померлого, яке складається з цілої частки нежитлової будівлі загальною площею 681,1 кв.м., розташованої в [ADDRESS] . Діти спадкодавця - син [PERSON] та дочка [PERSON] від прийняття належних їм часток у спадщині відмовились на користь дружини померлого, їх матері [PERSON] . 21.02.2020 року [PERSON] , як спадкоємиця за законом звернулась до приватного нотаріуса Сокирянського районного нотаріального округу Петришиної Р.В. з письмовою заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її чоловіка на майно, яке складається з цілої частки нежитлової будівлі загальною площею 681.1 кв.м., розташованої в [ADDRESS] , однак їй було в цьому відмовлено у зв`язку із відсутністю в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації права власності за [PERSON] на цілу частку вказаної нежитлової будівлі та неможливістю визначення складу спадкового майна, так як право спільної часткової власності 91/100 частки нежитлової будівлі літ.А, загальною площею 647,70 кв. м. та нежитлової будівлі - автомийки літ. Б. загальною площею 60,3 кв. м., розташованих в [ADDRESS] , не припинено, а зареєстровано в Державному реєстрі речових прав за спадкодавцем [PERSON] . За таких обставин, позивачка, як спадкоємець за законом позбавлена свого права на успадкування майна після смерті її чоловіка [PERSON] , оскільки не може належним чином оформити та отримати свідоцтво про право на спадщину. Просив скасувати державну реєстрацію: номер запису про право власності 4676835 від 14.02.2014 року за [PERSON] , 1962 року народження, який помер [INFO] в м.Сокиряни Чернівецької області, право спільної часткової власності на 91/100 частки нежитлової будівлі літ.А, загальною площею 647,7 кв.м. та нежитлової будівлі - автомийки літ. «Б», загальною площею 60,3 кв.м., розташованих за адресою: [ADDRESS] та визнати за [PERSON] , [INFO] , мешканкою [ADDRESS] , право власності на цілу частку спадкової нежитлової будівлі літ.«А», загальною площею 681,1 кв.м., розташованої за адресою: [ADDRESS] , належну [PERSON] , 1962 року народження, який помер [INFO] в м.Сокиряни Чернівецької області. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, однак її представник [PERSON] подав до суду письмову заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності та за відсутності позивачки, позовні вимоги підтримали у повному обсязі. Відповідачі [PERSON] ,\~ [PERSON] \~та державний\~реєстратор Сокирянської\~міської ради\~Дністровського району\~Чернівецької області у судове засідання також не з`явилися, подали до суду заяви, в яких позовні вимоги визнали повністю та не заперечили проти їх задоволення, просили розглянути справу за їх відсутності. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] будучи належним чином та завчасно повідомлений про дату, час і місце судового засідання, до суду не з`явився та не повідомив про причини своєї неявки. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Підстав, передбачених ч.2 ст.223 ЦПК України, для відкладення розгляду справи не встановлено, у зв?язку з чим судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі\~неявки в\~судове засідання\~всіх учасників\~справи чи\~в разі\~якщо відповідно\~до положень\~цього Кодексу\~розгляд справи\~здійснюється судом\~за відсутності\~учасників справи,\~фіксування судового\~процесу за\~допомогою звукозаписувального\~технічного засобу\~не здійснюється. Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Дослідивши письмові докази по даній цивільній справі, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та підлягають задоволенню. З наведених у позовній заяві обставин, які згідно ст.82 ч.1 ЦПК України не підлягають доказуванню, оскільки визнані сторонами, встановлено, що перебуваючи у зареєстрованому шлюбі з 12.04.1981 року [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , проживали в [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина до складу якої входять: земельна ділянка, загальною площею, 0,0683га, цільове призначення землі житлової та громадської забудови, що розташована за адресою: [ADDRESS] , нежитлова будівля, А загальною площею 647,7 кв.м. та нежитлова будівля-автомийка, Б, загальною площею 60,3 кв.м., що розташовані в [ADDRESS] , які належали [PERSON] на праві приватної власності, що підтверджується свідоцтвом про право власності [NUMBER] виданого 09.09.2011 року виконавчим комітетом Сокирянської міської ради Чернівецької області. Однак, дані нежитлові будівлі перебували в процесі виділу частки, що вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, №196346887 від 15.01.2020 року. 27.11.2014 року [PERSON] уклав договір купівлі продажу 9/100 частин нежитлових будівель, згідно якого відчужив 9/100 частин вищезазначених нежитлових будівель [PERSON] , тобто в результаті відчуження виникла спільна часткова власність: 91/100 частина належала [PERSON] та 9/100 частин належали [PERSON] .. Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю (частина перша статті 356 Цивільного Кодексу України). У постанові Верховного Суду України від 3 квітня 2013 р. у справі № 6-12цс 13 зроблено висновок: «Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно в цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у дробному виразі». Відповідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно зареєстровано право власності: - запис 4676835, згідно якого [PERSON] належить 91/100 частки нежитлової будівлі літ. А, загальною площею 647,7 кв. м. та нежитлової будівлі - автомийки літ. Б. загальною площею 60,3 кв. м., розташованих в [ADDRESS] . Статтею 364 Цивільного кодексу України встановлено, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Між співвласниками [PERSON] та [PERSON] договір про виділ частки в натурі з спільної часткової власності не укладався та нотаріально не посвідчувався, що є порушенням вимог Цивільного Кодексу України. 18.05.2015 року співвласник [PERSON] , без нотаріально посвідченого договору про виділ частки в натурі, виділив в натурі 9/100 часток вищезазначених нежитлових будівель, отримав свідоцтво про право власності в реєстраційній службі Сокирянського районного управління юстиції на новостворений об`єкт нерухомого майна за новою поштовою адресою: [ADDRESS] , нежитлова будівля - автомийка. літ. Б. загальною площею 60,3 кв. м. та зареєстрував на своє ім`я право власності в Державному реєстрі речових прав. В зв`язку із виділом 9/100 часток із спільної часткової власності в окремий об`єкт нерухомості, право спільної часткової власності [PERSON] було припинено державним реєстратором реєстраційної служби Сокирянського районного управління юстиції [PERSON] . Разом з тим, [PERSON] , після виділу частки [PERSON] , взамін старого документа на нерухоме майно не отримав свідоцтво про право власності на інший новостворений об`єкт після виділу. Відповідно реєстраційних дій, щодо реєстрації припинення права спільної часткової власності належної [PERSON] не було вчинено та не проведено державну реєстрацію права власності як на окремий об`єкт, на цілу частку нежитлової будівлі літ. А, загальною площею 647,7 кв. м, що залишилась за адресою: [ADDRESS] . Згідно чинного законодавства, яке діяло в 2015 році на момент виділу частки, було встановлено, що після виділу частки в натурі з спільної часткової власності, взамін старих документів на право спільної часткової власності видавалось свідоцтво про право власності на кожен окремий об`єкт нерухомого майна та проводилась державна реєстрація права власності щодо кожного об`єкта нерухомого майна, а спільна часткова власність припинялась. Право власності та інші речові права на нерухоме майно, яке утворилося внаслідок поділу або виділу частки з об`єкта нерухомого майна або об`єднання об`єктів нерухомого майна, обмеження цих прав. їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації (частина перша статті 182 Кодексу). При цьому, відповідно до частини третьої статті третьої Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. 14.01.2020 року на звернення [PERSON] в КП «Сокирянське районне бюро технічної інвентаризації», їй було виготовлено новий технічний паспорт на нежитлову будівлю літ. А, розташовану в [ADDRESS] , загальна (уточнена) площа якої склала 681 кв.м. та видано довідку від 14.01.2020 року за №5 про те, що площа 647,7\~кв.м.\~нежитлової будівлі\~літ.\~А,\~є помилковою,\~а вірна\~площа нежитлової\~будівлі літ.\~А складає\~681,10\~кв.м.,\~а також підтверджено, що нежитлову будівлю - автомийку літ. Б., загальною площею 60,3 кв.м. виділено в окрему поштову адресу: [ADDRESS] . З метою оформлення своїх спадкових прав та отримання свідоцтва про право на спадщину за законом [PERSON] 21.02.2020 року звернулася із відповідною заявою до приватного нотаріуса Сокирянського нотаріального округу Петришиної Р.В., якою після вивчення наданих правовстановлюючих документів на спадкове майно, постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій №46/02-31 від 21.02.2020 року було відмовлено їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її чоловіка [PERSON] , 1962 року народження, який помер [INFO] , на майно, яке складається з цілої частки нежитлової будівлі, літ. А, загальною площею 681,10 кв.м., розташованої в [ADDRESS] в зв`язку з відсутністю в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації права власності за [PERSON] на цілу частку та неможливістю визначення складу спадкового майна, так як право спільної часткової власності 91/100 частки нежитлової будівлі літ.А, загальною площею 647,70 кв.м. та нежитлової будівлі автомийки літ.Б, загальною площею 60,3 кв.м., розташованих в [ADDRESS] не припинено, а зареєстровано в Державному реєстрі речових прав за спадкодавцем [PERSON] . З копії спадкової справи №85/2019 заведеної приватним нотаріусом Сокирянського нотаріального округу Петришиної Р.В. до майна померлого [INFO] вбачається, що спадкоємцями [PERSON] є його дружина [PERSON] та його діти [PERSON] та [PERSON] , які в установленому законом порядку відмовилися від прийняття спадщини на користь [PERSON] . Згідно ст.16 Цивільний кодекс України (далі ЦК України) кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, в тому числі визнання права. Згідно ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема їх правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено законом. Відповідно до ч.1 ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно із положеннями статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч.1 ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. У відповідності до ст.182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Разом з тим, відповідно до ч.1 ст.1299 ЦК України якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов`язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. Згідно ч.2 ст.1299 ЦК України право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна. Таким чином, оскільки судом встановлено неможливість оформлення позивачкою спадкових прав у встановленому законом порядку, суд приходить до висновку про необхідність скасування державної реєстрації права спільної часткової власності на 91/100 частини нежитлової будівлі, літ.А, загальною площею 647,7 кв.м. та нежитлової будівлі-автомийки літ.Б, загальною площею 60,3 кв.м., розташованих за адресою: [ADDRESS] та визнання за спадкоємцем за законом [PERSON] права власності на належне їй спадкове майно, а саме на цілу частку спадкової нежитлової будівлі літ.«А», загальною площею 681,1 кв.м., розташованої за адресою: [ADDRESS] . За таких обставин, суд визнає за можливе прийняти визнання відповідачами позову, оскільки воно не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі наведеного та

Outcome: approved