Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-11 00:00:00

Адвокат Калинюк Б.М. в інтересах позивача [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] , Тернопільської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Перша Тернопільська державна нотаріальна контора, у якому просить визначити, що частка [PERSON] , померлого [INFO] , в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку з кадастровим номером 6110100000:08:006:0086, площею 0,0633 га., цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована у [ADDRESS] складає Ѕ та визнати за [PERSON] право власності на Ѕ частку земельної ділянки, з кадастровим номером 6110100000:08:006:0086, площею 0,0633 га., цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташовано у [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка - [PERSON] , померлого [INFO] . В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує на те, що [INFO] помер її чоловік - [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина на Ѕ частину будинковолодіння, що знаходиться по [ADDRESS] та на відповідну частину земельної ділянки, розташованої під вказаним житловим будинком. Інша частина будинковолодіння належить рідному брату померлого - [PERSON] . Земельна ділянка, що розташована під зазначеним будинком за адресою [ADDRESS] , із цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,0633 га, належала [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності, на підставі рішення Тернопільської міської ради №6/48/102 від 12 червня 2014 року. 07 грудня 2016 року Першою Тернопільською державною нотаріальною конторою позивачу [PERSON] , видано свідоцтво про право на спадщину за законом на Ѕ частину будинковолодіння по [ADDRESS] . Однак, у держнотконторі [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірну земельну ділянку, у зв`язку з неможливістю встановити спадкову масу, визначити конкретний розмір спадкового майна. Судом, на підставі ст. 53 ЦПК України, залучено до участі в справі в якості третіх осіб на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які є дітьми померлого [PERSON] та спадкоємцями першої черги за законом. Позивач [PERSON] та представник позивача - адвокат Калинюк Б.М. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю та просять суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає та проти їх задоволення не заперечує. Представник Тернопільської міської ради в судове засідання не з`явилася, подала суду клопотання про розгляд справи її відсутності, відносно задоволення позовних вимог не заперечують. Представник Першої Тернопільської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, згідно отриманого від них листа, просять справу розглядати у відсутності їх представника. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на стороні відповідача - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися. Подали суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, вважають, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №206111248 від 05 квітня 2020 року, за [PERSON] та [PERSON] , на підставі Свідоцтв про право на спадщину ВСХ 892366 та ВСХ 892365 від 14 вересня 2006 року зареєстровано на праві приватної спільної часткової власності по Ѕ частині домоволодіння по [ADDRESS] , загальною площею 108,3 кв.м., житловою площею 47,5 кв.м. Згідно рішення сорок восьмої сесії шостого скликання Тернопільської міської ради №6/48/102 від 12 червня 2014 року, [PERSON] та [PERSON] затвердження технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 0,0633 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою [ADDRESS] . Передано [PERSON] та [PERSON] безоплатно у спільну сумісну власність земельну ділянку кадастровий номер 6110100000:08:006:0086, площею 0,0633 га., цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована у [ADDRESS] . Як вбачається із Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №185262010 від 18.10.2019 р., на підставі рішення органу місцевого самоврядування №6/48/102 від 12 червня 2014 року за [PERSON] на праві спільної сумісної власності зареєстровано земельну ділянку, площею 0,0633 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] помер (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане 09 квітня 2016 року Тернопільським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області). Після його смерті відкрилася спадщина на належну йому Ѕ частину будинковолодіння та Ѕ частину земельної ділянки . Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України). Частиною першою статті 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Після смерті [PERSON] , його дружина [PERSON] та діти - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] являються спадкоємцями першої черги за законом. 26 серпня 2016 року, за заявою [PERSON] державним нотаріусом Першої Тернопільської державної нотаріальної контори Височан Ю.В. заведена спадкова справа №697/2016. [PERSON] прийняла спадщину, про що 07 грудня 2016 року подала у Першу Тернопільську державну нотаріальну контору свою письмову заяву. [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] подали у держнотконтору свої письмові заяви про відмову від прийняття спадщини. 07 грудня 2016 року [PERSON] державним нотаріусом Першої Тернопільської державної нотаріальної контори Височан Ю.В. видано Свідоцтво про право на спадщину за законом на Ѕ частку житлового будинку з відповідною часткою надвірних будівель та споруд [ADDRESS] , та проведено державну реєстрацію права власності, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень №75128602 від 07 грудня 2016 року. Однак, постановою державного нотаріуса Першої Тернопільської державної нотаріальної контори Височан Ю.В. відмовлено [PERSON] у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на частку земельної ділянки, розташованої по [ADDRESS] , у зв`язку з неможливістю встановити спадкову масу, визначити конкретний розмір спадкового майна. Згідно частини третьої статті 79 Земельного кодексу України та частини третьої статті 373 Цивільного кодексу України, право власності на земельну ділянку поширюється на простір, що знаходиться над та під поверхнею ділянки на висоту, і на глибину, необхідні для зведення житлових, виробничих та інших будівель і споруд. Частиною першою ст. 368 ЦК України передбачено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу. Відповідно до частини 4 та 5 ст. 89 ЗК України, співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків, установлених законом. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. Згідно ч.4 ст. 120 ЗК України, у разі набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності житлового будинку, будівлі або споруди. У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно з частиною першою статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. З урахуванням положень статей 1296-1299 ЦК України питання про право спадкоємця на спадкове майно вирішується судом у разі невизнання такого права чи відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину. Пунктом 17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» передбачено, що частка суб`єкта права спільної сумісної власності визначається зокрема, при поділі майна, виділі частки зі спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. Аналізуючи вищенаведені обставини, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити частково, визначивши, що розмір частки [PERSON] , який помер [INFO] у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку з кадастровим номером 6110100000:08:006:0086 площею 0,0633 га., цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , становила Ѕ (одна друга). Задовольняючи частково позовні вимоги суд виходить з того, що у позивачки [PERSON] , за даних обставин, наявні всі умови для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину за законом на Ѕ частину спірної земельної ділянки, після смерті [INFO] її чоловіка [PERSON] . Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі наведеного,

Outcome: partial