Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-25 00:00:00

Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» (далі АТ «Державний ощадний банк України») звернулось з позовом до [PERSON] вказавши, що між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України», правонаступником якого є позивач, та відповідачем 27.04.2018 року було укладено договір про відкриття та обслуговування рахунку, випуску та надання платіжної картки № [NUMBER] , відповідно до якого відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 35% на рік на суму залишку заборгованості, 0,01% річних за користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду у випадку безготівкового розрахунку за товари та послуги з використанням платіжної картки. Відповідач карткою скористалась, отримавши кошти, але умови договору не виконала, грошові кошти не повернула, тому позивач просить стягнути заборгованість у сумі 28948,81 гривень та судові витрати. 01.08.2019 року позивач направив до суду заяву про зміну найменування банку, відповідно до якої, з 18.07.2019 року тип ПАТ «Державний ощадний банк України» було змінено з публічного на приватне, у зв`язку з чим було змінено найменування банку на АТ ПАТ «Державний ощадний банк України». Ухвалою суду від 11.10.2019 року відкрито провадження по справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач у наданий судом строк та станом на 26.12.2019 року своїм правом подання до суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не скористалась, відзив на позов не подала, заперечення щодо розгляду справи в спрощеному порядку подано не було, будь-яких клопотань та заяв від відповідача подано до суду не було, відтак у відповідності до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. В ході розгляду справи сторонами заяви чи клопотання не подавались. При дослідженні матеріалів справи встановлено таке. 27.04.2018 року між ПАТ «Державний ощадний банк України», правонаступником якого є позивач, та [PERSON] був укладений договір №1355816 про відкриття та обслуговування рахунку, випуску та надання платіжної картки, відповідно до якого банк відкрив відповідачеві поточний картковий рахунок на умовах тарифного пакету «Мій комфорт», Тарифів за користування платіжною карткою, розміщених на сайті банку та на інформаційних стендах, що знаходяться у приміщеннях установ банку, випустив та надав платіжну картку з відсотковою ставкою на залишок коштів за рахунком 35% річних та 0,01% річних за користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду у випадку безготівкового розрахунку за товари та послуги з використанням платіжної картки. Підписанням цього договору відповідач зобов`язалась здійснювати оплату послуг за проведення операцій за рахунком у розмірі, встановленому тарифами, доручила банку в порядку договірного списання списувати з рахунку вартість послуг, що наведені у Тарифах, у випадку користування цими послугами, нараховані відсотки за кредитом/несанкціонованим овердрафтом та проводити інші договірні операції. 27.04.2018 року [PERSON] була ознайомлена з паспортом споживчого кредиту (Кредитної лінії на БПК), що підтверджується її підписом. Відповідно до п. 1.20 розділу ХХІІ Договору комплексного банківського обслуговування, сплата нарахованих відсотків за користування кредитом, обов`язкового щомісячного платежу, процентів за Несанкціонованим овердрафтом та сплата комісійних винагород, що передбачені Заявою на встановлення відновлювальної кредитної лінії здійснюється не пізніше 25 числа кожного місяця шляхом договірного списання коштів з карткового рахунку позичальника. Положення п. 1.27, 1.29 розділу ХХІІ Договору визначає, що будь-яке невиконання позичальником умов договору породжує у Банку право достроково відкликати Кредит, а у клієнта створює обов`язок достроково погасити заборгованість за кредитом та сплатити всі інші платежі, передбачені договором. Позичальник повинен здійснити погашення заборгованості по кредиту та іншим платежам, визначеним договором протягом 30 днів з дня отримання повідомлення банку про таку вимогу. П. 9.1 розділу ІХ Договору встановлює право банку за невиконання або несвоєчасне виконання, не в повному обсязі виконання клієнтом будь-якого грошового зобов`язання у розмірі та у строки, передбачені договором, нараховувати на суми прострочених платежів та стягувати пеню за кожен день прострочення, починаючи з дня, коли відповідна сума мала бути сплачена до дати фактичної її сплати, у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період, за який нараховується пеня. 06.05.2019 року ПАТ «Державний ощадний банк України» направило [PERSON] вимогу про усунення порушень зобов`язань за кредитним договором, повідомивши відповідача про наявність станом на 06.05.2019 року заборгованості в сумі 25103,14 гривень. Як вбачається з наданого позивачем розрахунку відповідач належним чином зобов`язання з повернення грошових коштів не виконувала, в результаті чого станом на 11.07.2019 року виникла заборгованість в загальній сумі 28948,81 гривень, з яких 19453,09 гривень заборгованість по кредиту, 6280,43 гривень заборгованість по відсоткам, 507,50 гривень комісії, 2480,85 гривень пені, 151,97 гривень три відсотки річних на суму простроченого тіла кредиту, 74,96 гривень три відсотки річних на суму нарахованих та несплачених процентів. При вирішенні спору суд виходить з такого. Можливість укладення договору шляхом фіксування його змісту в кількох документах визначена ст. 207 ЦК України. При укладанні договору, сторони керувались ст. 634 ч.1 ЦК України, за якою договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому; друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Стаття 1054 ЦК України вказує, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вказує ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статті 546, 549 ЦК України передбачають можливість забезпечення виконання зобов`язання неустойкою (штрафом, пенею). Згідно ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у строк, встановлений договором або законом (ст.612 ЦК України). Ст. 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України). Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом за ч.2 ст.625 ЦК України. Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджені наданими доказами та підлягають задоволенню. Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved