Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-11 00:00:00

[PERSON] у березні 2017 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про надання дозволу на тимчасовий виїзд неповнолітньої дитини за межі України, вказавши, що вона із відповідачем є батьками неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], яка проживає із матір'ю, а батько мешкає окремо. Відповідач життям дитини не цікавиться, фінансової чи будь-якої іншої допомоги не надає, участі у вихованні дитини не приймає. На сьогоднішній день постало питання про виїзд доньки в літній період за кордон для відпочинку та оздоровлення на морі. Раніше [PERSON] надавав свою згоду на виїзд дитини за межі України, однак останнім часом відмовляється це робити, завдаючи тим самим шкоди інтересам дитини. Оскільки згідно ст. ст. 7, 155 Сімейного кодексу України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини, позивач просила суд надати дозвіл на тимчасовий виїзд з України неповнолітньої [PERSON] без згоди та супроводу батька до Болгарії, Греції, Іспанії, Італії, Туреччини у період з 01.07.2017 року до [INFO] року. У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, наполягала на задоволенні позовних вимог та підтвердила обставини викладені у заяві про уточнення позовних вимог. Додатково пояснила, що виїзд дитини за межі України не пов'язаний із еміграцією, а має лише туристичну мету. Позивач у своєму позові визначила декілька країн для виїзду за кордон, оскільки планує під час подорожі відвідати свою племінницю в Італії, родичів в Болгарії, та не виключає можливості відпочину на морському узбережжі Греції, Іспанії та Туреччини. Представник Служби у справах дітей Черкаської міської ради за довіреністю Гажала М.О. в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримала та не заперечувала проти тимчасового виїзду з України неповнолітньої [PERSON] без згоди та супроводу батька до Болгарії, Греції, Іспанії, Італії, Туреччини у період з 01.07.2017 року і до [INFO] року. Справу розглянуто за відсутності [PERSON], повідомленого про час та місце судового засідання шляхом направлення повісток про виклик за адресою зареєстрованого місця проживання, стосовно якого суд не має відомостей про причину неявки, та відповідно до ст. 224 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вислухавши пояснення представників позивача та служби у справах дітей, дослідивши письмові докази, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. [PERSON] народилася [INFO] року у м. Санкт-Петербург (Росія) та її батьками є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого відділом ЗАГС адміністрації Центрального району Санкт-Петербурга 21.07.2005 (а. с. 6). Згідно з прийнятим рішенням УДМС України в Черкаській області від 22.05.2015, [PERSON],[INFO], набула громадянства України на підставі частини 1 статті 7 Закону України «Про громадянство України» і, відповідно до законодавства України є громадянкою України з [INFO] року. Даними довідки № 108 від 22.05.2017 року виданої Черкаською гімназією № 31 Черкаської міської ради Черкаської області підтверджено, що [PERSON], [INFO], є ученицею 6-А класу Черкаської гімназії № 31 Черкаської міської ради Черкаської області. Також встановлено, що [PERSON] вже надавав згоду на виїзд [PERSON] за межі України, що підтверджено його нотаріально посвідченою згодою від 22.06.2014 року (а.с. 41), однак строк дії вказаної згоди - по 22.06.2017 року. Відповідно до ст. 150 СК України, - батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини , її фізичний, духовний та моральний розвиток. Частиною третьою статті 313 ЦК України, - фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Згідно із пунктом 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 25 серпня 2010 р. N 724, - виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється: 1) за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску; 2) без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків у том числі у разі пред'явлення документів або їх нотаріально засвідчених копій: рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Таким чином, законодавством України передбачена можливість надання судом дозволу на разовий виїзд дитини за кордон без згоди батька, з визначенням строку початку і закінчення такого виїзду. [PERSON], звертаючись до суду із розглядуваним позовом, діє в інтересах неповнолітньої [PERSON], виїзд дитини за межі України носить тимчасовий характер, не пов'язаний зі зміною постійного місця проживання чи еміграцією, має на меті фізичний, духовний та інтелектуальний розвиток дитини, сприятиме оздоровленню, розширенню світогляду дитини. Відсутність порозуміння між батьками дитини, не повинно впливати на інтереси неповнолітньої [PERSON]. Таким чином позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню та неповнолітній [PERSON] необхідно дати дозвіл у супроводі матері або за її нотаріально посвідченою згодою у супроводі інших осіб, без згоди та супроводу батька на тимчасовий виїзд з України до Болгарії, Греції, Іспанії, Італії, Туреччини у період з 01.07.2017 року і до [INFO] року. При цьому [PERSON] в будь-якому разі зобов'язана забезпечити повернення [PERSON] до України не пізніше [INFO] року. На підставі викладеного,

Outcome: approved