Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-16 00:00:00

Адвокат Суткова Рена Агабєковна звернулася до Сєвєродонецького міського суду в інтересах [PERSON] , [PERSON] із позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування заявлених вимог представник позивача [PERSON] зазначає, що позивачі є власниками квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , в якій зареєстровані: [PERSON] , 1987 р.н., [PERSON] , 1961 р.н., [PERSON] , 1962 р.н. Позивачі просять визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням з тих підстав, що відповідачі втратили право користування даною квартирою, не проживають тривалий час у вказаній квартирі і добровільно з реєстраційного обліку не знімаються. Представник позивачів Суткова Р.А. в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі та без участі позивачів, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце судового засідання повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомили, заяви про розгляд справи за їх відсутності до суду не надходило. Відповідачі своїм правом на подачу відзиву не скористались. На підставі п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, враховуючи, що відповідачі були належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи, про причину неявки в судове засідання суд не повідомили, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини. З матеріалів справи судом встановлено, що позивачі [PERSON] та [PERSON] 04 лютого 2020 року придбали у [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] у власність квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] . Вказані обставини підтверджуються копією договору купівлі-продажу квартири від 04.02.2020 року, серії НОК 704992, посвідченого приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Луганської області Єпіфанцевою Н.В., зареєстрованого в реєстрі за № 176 та копією витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 198880498 від 04.02.2020 року. Згідно з довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб станом на 12.02.2020 року № 3263 від 12.02.2020 року, за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані: [PERSON] , 1987 р.н., [PERSON] , 1961 р.н., [PERSON] , 1962 р.н. Позивач, звертаючись до суду, посилається на те, що відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] є колишніми власниками квартири та втратили право користування зазначеною квартирою, оскільки згідно з договором купівлі-продажу від 04.02.2020 квартиру придбали позивачі, а також на те, що відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] не проживають у вказаній квартирі з моменту продажу. Позивачі зазначають, що відповідно до п. 14 договору купівлі-продажу сторони домовились, що зареєстровані особи зобов`язуються знятися з реєстрації місця проживання до 07.02.2020 року, що не було виконано. Безпідставне перебування відповідачів на реєстраційному обліку в квартирі, на думку позивача, свідчить про перешкоди у користуванні власністю та є підставою для визнання відповідачів такими, що втратили право користування квартирою. Таким чином, з досліджених в судовому засіданні фактичних обставин справи судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу захисту позивачем свого права власності, а саме права користування та розпорядження житловим приміщенням. Вказані правовідносини регулюються нормами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Конституції України та Цивільного кодексу України. Стаття 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4.11.1950 року, підписана від імені України 9 листопада 1995 року та ратифікована Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року закріплює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою, а також інших документів, які свідчать про припинення підстав на право користування житловим приміщенням. Суд вважає, що втрата права користування житловим приміщенням є наслідком припинення права власності на житлове приміщення у колишнього власника житла, так як право користування припиняється разом з припиненням права власності. За таких обставин суд вважає, що досліджені судом докази, свідчать про наявність обґрунтованих підстав для задоволення позову адвоката Суткової Рени Агабєковни в інтересах [PERSON] , [PERSON] про визнання [PERSON] ., [PERSON] , [PERSON] такими, що втратили право користування квартирою, розташованою за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Понесення позивачами судових витрат підтверджується квитанцією про сплату судового збору № 5 від 21.02.2020 року у сумі 840, 80 грн., сплачений [PERSON] , та квитанцією про сплату судового збору № 4 від 21.02.2020 року у сумі 840, 80 грн, сплачений [PERSON] , який відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідачів на користь позивачів.

Outcome: approved