Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-12 00:00:00

Адвокат Ус\~Оксана Олександрівна\~в інтересах\~ [PERSON] звернулася до Сєвєродонецького міського\~суду Луганської\~області із позовною заявою до [PERSON] про визнання договору дарування квартири недійсним. В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що [INFO] померла баба позивача [PERSON] . Оскільки батько позивача [PERSON] , рідний син померлої баби [PERSON] , помер [INFO] , позивач вирішила звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті своєї баби [PERSON] , якій належала за життя квартира, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Дана квартира отримувалася дідом позивача та чоловіком [PERSON] [PERSON] для нього та членів його сім`ї у 1974 році. Дід позивача [PERSON] помер у 2011 році. У 2005 році [PERSON] заповідала свою частку відповідної квартири своїй дочці [PERSON] . Аби дізнатися, чи оформляла свої спадкові права відповідач, позивач отримала Інформаційну довідку з Державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна. Спірна квартира майже відразу після смерті батька позивача [PERSON] , який помер [INFO] - [INFO] була подарована [PERSON] відповідачу [PERSON] . Переговорити з цього приводу з відповідачем позивач не могла, адже між останніми склалися напружені відносини. Так, відповідач принижувала позивача при зустрічах та насміхалася з фізичних вад останньої, адже позивач є інвалідом дитинства, погано пересувається. Позивач вважає, що вищевказаний договір дарування квартири порушує її права, адже при відсутності відповідного Договору, позивач обов`язково б отримала відповідну частку зазначеної вище квартири. Таким чином, позивач вирішила захищати свої права, звернувшись до Сєвєродонецького міського суду із позовом про визнання договору дарування недійсним. Представник позивача просила визнати договір дарування квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] , посвідчений 30.01.2018 року приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Луганської області Малаховою Оленою Олексіївною, реєстр № 96, недійсним. У судовому\~засіданні позивач\~ [PERSON] \~позовні вимоги\~підтримала,\~просила суд\~позов задовольнити\~у повному\~обсязі.\~Суду пояснила,\~що її\~баба [PERSON] \~перебувала в\~стані шоку\~у зв`язку\~із раптовою\~смертю її\~батька,\~сина [PERSON] ,\~відповідач скористалась\~її станом\~та оформила\~договір дарування\~на себе.\~Вона теж\~була в\~стані шоку\~та не\~знає,\~як відповідач\~змусила бабу\~оформити договір\~дарування квартири.\~Відповідач рідко\~приїжджала до\~своєї матері\~та не\~приймала участі\~в її\~житті.\~Баба не\~могла подарувати\~своїй дочці\~квартиру добровільно.\~Позивач бажає\~отримати у\~спадок хоча\~б частину\~спірної квартири. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги\~підтримала,\~просила суд\~позов задовольнити. Суду пояснила, що позивач не знала, що баба подарувала квартиру своїй дочці, відповідачу по справі, а дізналася про це, коли звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлялась належним чином, причини неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило. Відповідач своїм правом на подачу відзиву не скористалася. У судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що батько позивача раптово помер. Він пішов провідати матір та у неї в квартирі раптово помер. Приїхала дочка баби, тітка позивача та відповідач по справі, яка понад 30 років проживає в Смоленській області, Російська Федерація. Відповідач з матір`ю оформили договір дарування квартири на [PERSON] , про це позивач дізналася після смерті батька. Баба знаходилася в неосудному стані, була не в собі. У неї був один син, який навідував бабу позивача щодня. Баба не мала змоги усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, про це говорили усі сусіди, а відповідач скористалася її станом. Баба була власником спірної квартири. Баба казала, що квартиру успадкують обоє та жодного разу не говорила, що квартиру успадкує тільки відповідач. Але трапилося так, що під впливом своєї дочки вона оформила договір дарування квартири на неї. Баба так і не усвідомила, що її син раптово помер. Відповідач одразу ж після смерті баби позивача звернулася до нотаріуса. Свідок та позивач після смерті баби звернулися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, але дізналися про те, що спірна квартира вже подарована тітці позивача, відповідачу по справі. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~280\~ЦПК України\~суд може\~ухвалити заочне\~рішення на\~підставі наявних\~у справі\~доказів за\~одночасного існування\~таких умов: відповідач\~належним чином\~повідомлений про\~дату,\~час і\~місце судового\~засідання; відповідач\~не з`явився\~в судове\~засідання без\~поважних причин\~або без\~повідомлення причин; відповідач\~не подав\~відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач та її представник не заперечували проти розгляду справи за відсутності відповідача. У зв`язку з наведеним, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього. Заслухавши позивача, представника позивача та допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини. З матеріалів справи судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 18 червня 1990 року Сєвєродонецьким міськ. ЗАГС Луганської області, [PERSON] (російською) народилася [INFO] в місті Сєвєродонецьку Луганської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 802. Батьком записаний [PERSON] (російською), матір`ю [PERSON] (російською). Згідно з копією паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого Сєверодонецьким МВ УМВС України в Луганській області 14 червня 2006 року, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована з 14 травня 1996 року за адресою: [ADDRESS] . З копії довідки до акта огляду МСЕК серії 2-20 СМ № 083089 вбачається, що [PERSON] , [INFO] , є інвалідом дитинства та має ІІ групу інвалідності безстроково з 29 травня 2008 року. Відповідно до копії Витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 55207027, наданого приватним нотаріусом\~Сєвєродонецького міського\~нотаріального округу\~Луганської області\~Кізімою В.В.\~від 20\~лютого 2019\~року, [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~склала заповіт\~серії ВВТ\~№ 906629,\~посвідчений 25\~січня 2005\~року державним\~нотаріусом Першої\~Сєвєродонецької державної\~нотаріальної контори.\~Стан заповіту\~ чинний.\~ \~ Відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується договором дарування квартири серії НМХ № 801150 від 30.01.2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Луганської області Малаховою О.О., реєстр № 96, та Інформаційною довідкою\~з Державного\~реєстру прав\~на нерухоме\~майно та\~Реєстру прав\~власності на\~нерухоме майно,\~Державного реєстру\~Іпотек,\~Єдиного реєстру\~заборон відчуження\~об`єктів нерухомого\~майна щодо\~об`єктів нерухомого\~майна №\~157513861,\~виданою державним\~реєстратором Сєвєродонецької\~міської ради\~Луганської області\~Король Т.М.\~від 26\~лютого 2019\~року.\~ Згідно з копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 15 січня 2018 року Сєвєродонецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, [PERSON] помер [INFO] у місті Сєвєродонецьк Луганської області, Україна, про що складено відповідний актовий запис № 77, у віці 59 років. Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 16 лютого 2019 року Сєвєродонецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] у місті Сєвєродонецьк Луганської області, Україна, про що складено відповідний актовий запис № 286, у віці 80 років. Отже,\~з досліджених\~в судовому\~засіданні фактичних\~обставин справи\~судом встановлено,\~що спір\~між сторонами\~виник з приводу недійсності правочину, на підставі якого було переоформлено право власності на квартиру на користь відповідача. Вказані правовідносини регулюються нормами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Конституції України та Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ст.\~13\~ЦПК України\~суд розглядає\~справи не\~інакше як\~за зверненням\~особи,\~поданим відповідно\~до цього\~Кодексу,\~в межах\~заявлених нею\~вимог і\~на підставі\~доказів,\~поданих учасниками\~справи або\~витребуваних судом\~у передбачених\~цим Кодексом\~випадках. Відповідно до ч. 1\~ст.\~81\~ЦПК України\~кожна сторона\~повинна довести\~ті обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Стаття 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4.11.1950 року, підписана від імені України 9 листопада 1995 року та ратифікована Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року закріплює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені\~частинами першою - третьою,\~п`ятою\~та\~шостою статті 203\~цього Кодексу. Недійсним\~є правочин,\~якщо його\~недійсність встановлена\~законом (нікчемний\~правочин).\~У цьому\~разі визнання\~такого правочину\~недійсним судом\~не вимагається. У\~випадках,\~встановлених цим\~Кодексом,\~нікчемний правочин\~може бути\~визнаний судом\~дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Відповідно до ч. 2 ст. 225 ЦК України правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені. З позовної заяви вбачається, що позивач вважає, що спадкодавець [PERSON] за життя, 30 січня 2018 року, уклала договір дарування квартири на ім`я відповідача [PERSON] , не усвідомлюючи при цьому значення цих дій, перебуваючи у шоковому та безпорадному стані. Внаслідок чого позивач просить визнати договір дарування квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] , посвідчений 30.01.2018 року приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Луганської області Малаховою Оленою Олексіївною, реєстр № 96, недійсним. Позивач обґрунтовує\~шоковий та\~безпорадний стан\~своєї баби\~ [PERSON] \~тим,\~що договір\~дарування квартири\~на ім`я\~відповідача від\~30.01.2018\~року був\~складений раптово\~та поспішно,\~оскільки лише\~ [INFO] помер\~її син [PERSON] , батько позивача. Тобто, позивач вважає, що її баба не мала змоги усвідомлювати своїх дій та керувати ними у тому стані, у якому вона перебувала. При цьому, позивачем суду не надані докази перебування її на обліку у лікаря-психіатра, лікаря-нарколога тощо. Положення статті 225 ЦК України поширюються на ті випадки, коли фізичну особу не визнано недієздатною, однак у момент вчинення правочину особа перебувала в такому стані, коли вона не могла усвідомлювати значення своїх дій та (або) не могла керувати ними (тимчасовий психічний розлад, нервове потрясіння тощо). Для визначення наявності такого стану на момент укладення правочину суд відповідно до статті 105 ЦПК України зобов`язаний призначити судово-психіатричну експертизу за клопотанням хоча б однієї із сторін. Справи про визнання правочину недійсним із цих підстав вирішуються з урахуванням як висновку судово-психіатричної експертизи, так і інших доказів відповідно до статті 89 ЦПК України. Висновок про тимчасову недієздатність учасника правочину слід робити, перш за все, на основі доказів, які свідчать про внутрішній, психічний стан особи в момент вчинення правочину. Хоча висновок експертизи в такій справі є лише одним із доказів і йому слід давати належну оцінку в сукупності з іншими доказами, будь-які зовнішні обставини (показання свідків про поведінку особи тощо) мають лише побічне значення для встановлення того, чи була здатною особа в конкретний момент вчинення правочину розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними. При цьому підставою для визнання правочину недійсним згідно зі статтею 225 ЦК України може бути лише абсолютна неспроможність особи в момент вчинення правочину розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними і в основу рішення суду про недійсність правочину не може покладатися висновок експертизи, який ґрунтується на припущеннях. Викладене вище узгоджується з правовими висновками, наведеними у постановах Верховного Суду України від 29 лютого 2012 року у справі № 6-9цс12 та від 17 вересня 2014 року у справі № 6-131цс14. Ці правові позиції є незмінними і Верховний Суд у своїх рішеннях від цих правових позицій не відступав. Отже, посилання позивача на те, що її баба укладала та підписувала договір дарування квартири, перебуваючи у шоковому та безпорадному стані, не усвідомлювала своїх дій та не мала змоги керувати ними, суд не приймає до уваги, оскільки на підтвердження цих обставин позивачем або її представником суду доказів не надано. Крім того, з копії договору дарування квартири серії НМХ № 801150 від 30.01.2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Луганської області Малаховою О.О., реєстр № 96, вбачається, що при укладанні та підписанні вищевказаного договору приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Луганської області Малаховою О.О. була перевірена дієздатність дарувальника, баби позивача [PERSON] , та нотаріус не виявила тих обставин, які б свідчили про той факт, що дарувальник в момент\~вчинення правочину\~неспроможна була\~розуміти значення\~своїх дій\~та (або)\~керувати ними. У судовому засіданні на пропозицію суду заявити клопотання про призначення судово-психіатричної\~експертизи для визначення наявності безпорадного стану її померлої баби на момент укладення правочину позивач та її представник відмовились. Отже,\~окрім пояснень позивача та показань свідка, яка є матір`ю позивача, суду не надано доказів на підтвердження тих обставин, на які посилається позивач у своєму позові, зокрема висновку експертизи, тощо, а тому суд вважає, що ці обставини не доведені позивачем належними, допустимими та достатніми доказами. Таким чином, обставини, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог не знайшли свого підтвердження в ході судового засідання, позивач не довела належними, допустимими та достатніми доказами, що правочин від 30.01.2018 року, на підставі якого було переоформлено право власності на спірну квартиру [ADDRESS] ,\~у зв`язку\~з її\~даруванням,\~від дарувальника [PERSON] до обдаровуваної [PERSON] , є недійсним, у зв`язку з чим суд вважає, що позовні вимоги адвоката Ус Оксани Олександрівни в інтересах [PERSON] до [PERSON] про визнання договору дарування квартири недійсним задоволенню не підлягають. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує, що у задоволенні позову відмовлено і відповідачем не заявлено клопотань про відшкодування будь-яких судових витрат, а отже у цій справі відсутні судові витрати, які підлягають розподілу.

Outcome: dismissed