overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-31 00:00:00

[PERSON]»як [PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON]»як [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що з 11 травня 2008 року вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від цього шлюбу у подружжя є троє дітей [PERSON]»як [PERSON], [INFO], [PERSON]»як [PERSON], [INFO] та [PERSON]»як [PERSON], [INFO]. Сімейні стосунки між ними не склалися, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Відповідач не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають в сім»ї, він не здатний підтримувати моральну атмосферу в сім»ї на почуттях взаємної любові, поваги дружби, взаємодопомоги. Вони перестали розуміти один одного, відповідач неодноразово вчиняв безпричинні сварки, скандали та піднімав на неї руку. В подальшому даний шлюб зберігати не доцільно. Позивач [PERSON]»як О.М. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON]»як В.В. в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю. Перевіривши матеріали справи суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 11.05.2008 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-БВ № 045962, виданого 11 травня 2008 року Жабинецькою сільською радою Чемеровецького району Хмельницької області, про що зроблено відповідний актовий запис за № 1 (а.с. 4). Судом встановлено, що у сторін по справі від шлюбу є дочка - [PERSON]»як [PERSON], [INFO], дочка - [PERSON]»як [PERSON], [INFO], син [PERSON]»як [PERSON], [INFO].(а.с.5-7). Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином судом встановлено, що позивач [PERSON]»як О.М. наполягає на розірванні шлюбу, сімейні відносини, що склались, суперечать інтересам позивача, відносно примирення сторони заперечують. Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу суперечать інтересам позивача, а тому позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-02 00:00:00

[PERSON] яка була призначена опікуном над [PERSON] на підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 30.07.2012 р. та яка діє в інтересах недієздатного [PERSON] подала до суду заяву про призначення опікуном останнього його дружину [PERSON] у зв'язку із тим, що на даний час вона виконувати обов'язки опікуна не має можливості за станом здоров'я. В судове засідання представник заявника за довіреністю [PERSON] не з'явилася, надавши заяву про розгляд справи в його відсутності, підтримала заяву, просилила її задовольнити. Недієздатний [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, просив задовольнити заяву. Представник заінтересованої особи органу опіки та піклування Бастрига С.М. в судове засідання не з'явився, надав заяву з проханням розглянути справу без його присутності, просив заяву заявника задовольнити, з урахуванням подання органу опіки та піклування. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено що рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполі від 25.06.2002р. [PERSON] визнано недієздатним за своїм психічним станом ( а. с. 13-14). Згідно довідки №66 від 09.11.2015 р. [PERSON],1944 р. н. знаходилася з 5.11.2015 р. по 29.10.2015 р. в опіковому відділенні з опіками різних часток 20 %, опікова хвороба середнього ступеню тяжкості ( а. с. 15). Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 30.07.2012 р. призначено [PERSON] опікуном над недієздатним [PERSON]. Як вбачається з копії свідоцтва про шлюб [PERSON] знаходиться у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 27.08.2013 р., актовий запис №396 ( а.с. 6). Як вбачається з висновку ВКК від 23.12.2015 р. [PERSON] за станом здоров'я може бути опікуном ( а.с. 10). Як вбачається з характеристики Спілки союзу інвалідів «Світло маяку» [PERSON] характеризується позитивно. Відповідно до подання органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації від 03.02.2016 р. №01-83-35 до Приморської районної адміністрації міської ради надійшла заява [PERSON] про розгляд питання щодо можливості призначення її опікуном гр.. [PERSON] Розглянувши заяву [PERSON] на підставі наданих документів, комісія з питань опіки та піклування над повнолітніми недієздатним и та/або обмежено дієздатними особами при Приморській районної адміністрації вважає можливим призначити [PERSON] опікуном над [PERSON] ( а.с. 22). Згідно ч.1 ст.60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Згідно ч. 5 ст. 63 ЦК України фізичній особі може бути призначено один або декілька опікунів. Таким чином, з урахуванням наведеного, враховуючи подання органу опіки та піклування про доцільність призначення опікуном [PERSON] опікуном над недієздатним [PERSON], суд вважає що заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-15 00:00:00

[PERSON], яка в інтересах [PERSON] звернулась в суд із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 28.06.1994 року [PERSON], який являється батьком [PERSON] закінчив Шахтарський торговельний технікум, про що йому було видано диплом серії ЗД № 012789 від 30.06.1994 року. Проте, в дипломі про присвоєння кваліфікації молодшого спеціаліста прізвище [PERSON] помилково вказано [PERSON]. 16.03.2015 року [PERSON] помер. Після його смерті заявник звернулась до Управління пенсійного фонду в місті Луцьку за призначенням пенсії по втраті годувальника для малолітнього сина [PERSON] відповідн до ЗУ «Про загальобовязкове державне пенсійне страхування». Проте, оформити пенсію не має можливості, оскільки в дипломі серії ЗД № 012789 від 30.06.1994 року та свідоцтві про смерть існують розбіжності у прізвищі [PERSON] Заявник просить суд, встановити факт належності [PERSON], який помер 20.03.2015 року диплому серії ЗД № 012789 від 30.06.1994 року, виданого на імя [PERSON] Заявник та її представник [PERSON] в судове засідання не зявились, проте, подали суду письмові заяви про розгляд справи у їх відсутності. Просили суд заяву задовольнити. Представники заінтерисованих осіб в судове засідання не зявились з невідомих суду причин, проте належним чином повідомлені про розгляд справи. Про причини неявки суд не повідомили. Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності осіб, які не зявились по наявних матеріалах справи. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що заява підставна та підлягає до задоволення. Як вбачається із змісту п. 6 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно свідоцтва про смерть (а.с. 4), свідоцтва про народження (а.с. 5), трудової книжки (а.с. 6), довідки фізичної особи-платника податків (а.с. 8) вбачається, що вищезазначений диплом належать [PERSON], який помер 20.03.2015 року. Факт належності правовстановлючих документів судом встановлюється з метою оформлення заявником пенсії по втраті годувальника для її малолітнього сина. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-05 00:00:00

\~ \~ \~ \~[PERSON], яка в подальшому змінила своє прізвище на [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу від 21.06.2003 року, актовий запис № 402, є власником будинку № 82 по вул Сервантеса (Щорса) в м. Краматорську, що підтверджується копією свідоцтва про спадщину за заповітом від 10.08.2002 року. \~ \~ \~ \~У відповідності з рішенням виконкому Краматорської міської ради народних депутатів від 21.10.1987 року № 479 відбулася перенумерація будинку № 82 на № 86 по вул Сервантеса (Щорса) в м. Краматорську, що підтверджується довідкою БТІ м. Краматорська від 11.09.2017 року № 914. За адресою: м. Краматорськ, вул Сервантеса (Щорса), 86, окрім [PERSON] зареєстровані її донька [PERSON] та онуки [PERSON], [PERSON], про що свідчить довідка № 26681 про склад сімї або зареєстрованих у житловому приміщенні та довідки № 29199, 29198 від 31.08.2018 року про реєстрацію місця проживання особи. З 2014 року та по теперішній час за адресою: м. Краматорськ, вул Сервантеса (Щорса), 86, [PERSON], [PERSON], [PERSON] не проживають, що підтверджується актом № 01-01-14/763 від 13.08.2018 року. До суду відповідач подала заяву, в якій не заперечує проти задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Суд приймає до уваги те, що позивач самостійно утримує будинок та сплачує комунальні послуги, з урахуванням нарахування комунальних платежів по кількості зареєстрованих в будинку, тобто за газ, воду, вивіз побутових відходів та опалення будинку. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача про визнання відповідачів такими, що втратили право користування будинком, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до ст 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] підлягають стягненню на користь позивача судові витрати в сумі 704,80 грн., сплачені при подачі позовної заяви. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-04 00:00:00

[PERSON], яка діє від імені [PERSON] звернулася до суду із скаргою на дії державного виконавця. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 10 лютого 2017 року у задоволенні скарги [PERSON], яка діє від імені [PERSON] на дії державних виконавців, заінтересовані особи: Центральний Відділ ДВС м. Маріуполя ГТУЮ у Донецькій області, ПАТ «Дельта Банк» відмовлено. З даною ухвалою не погодився скаржник та оскаржив її в апеляційному порядку. Ухвалою апеляційного суду Донецької області від 15 березня 2017 року апеляційну скаргу [PERSON], яка діє від імені [PERSON] відхилено, ухвалу Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 10 лютого 2017 року залишено без змін. Під час постановлення ухвали по даній справі апеляційний суд не вирішив питання щодо стягнення судового збору. Статтею 220 ч. 1 п. 4, ч.3 ЦПК України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обов'язковою. В судове засідання сторони та їх представники не зявилися, повідомлені про час і місце судового засідання телефонограмами, яки зареєстрована в журналі телефонограм за №№ 531, 532, а також судовими повістками. Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає необхідним ухвалити додаткове рішення та стягнути з [PERSON], яка діє від імені [PERSON] судовий збір в сумі 320 грн. на користь держави з наступних підстав. Зі змісту ст. 4 п.2 п.п. 1-5 Закону України «Про судовий збір» вбачається, що при зверненні до суду першої інстанції зі скаргою на дії державних виконавців судовий збір не справляється. Тому заявник звертаючись з даною скаргою до Жовтневого районного суду м. Маріуполя не сплачував судовий збір. Згідно з вимогами ст. 4 п.2 п.п. 9 Закону України «Про судовий збір» за подання апеляційної скарги на ухвалу суду фізичною особою сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. В даному випадку [PERSON], яка діє від імені [PERSON] звернулася до апеляційного суду Донецької області з апеляційною скаргою на ухвалу Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 10 лютого 2017 року. Стаття 5 Закону України «Про судовий збір» містить вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях. В даному переліку не має осіб, які звертаються зі скаргою на дії державних виконавців, тобто Закон не звільняє особу, яка оскаржує дії державних виконавців від сплати судового збору при зверненні зі скаргами на ухвали суду до судів апеляційної і касаційної інстанцій. З огляду на викладене, апеляційний суд вважає необхідним ухвалити додаткове рішення по даній цивільній справі та стягнути з [PERSON], яка діє від імені [PERSON] судовий збір в сумі 320 грн. на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-30 00:00:00

[PERSON] , яка діє від імені та в інтересах [PERSON] звернулась до Кілійського районного суду Одеської області з позовом до Кілійського районного відділу ДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про скасування арешту накладеного майно. В обґрунтування поданого позову зазначено, що 29.10.2013 року державним реєстратором Гац О.В. було виконано постанову про арешт майна боржника серії ВП № 39702554 видану 10.09.2013 року державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Кілійського РУЮ Хаджи Н.О. Накладено арешт на все майно [PERSON] та оголошено заборону його відчуження. Звернувшись до Кілійського РВ ДВС ГТУЮ в Одеській області Стоянов С.М. отримав відповіді від 24.07.2019 року, 11.10.2019 року, 06.11.2019 року про відсутність підстав для зняття арешту, при цьому позивачу було повідомлено, що відповідне виконавче провадження знищено через закінчення строку його зберігання. На думку позивача відмова у знятті арешту з належного йому майна є неправомірною, оскільки виконавчий лист повернуто стягувачу ще 21.09.2016 року та строк повторного пред`явлення його до виконання вже сплив. Окрема постанова про стягнення виконавчого збору зі [PERSON] не виносилась, дані про наявність боргу з боку позивача у Єдиному реєстрі боржників відсутні. Накладений арешт обмежує право [PERSON] вільно користуватись та розпоряджатись належним йому на праві приватної власності майном. На підставі викладеного представник позивача просить задовольнити позов у повному обсязі. У запереченнях на позов [PERSON] зазначено наступне. На примусовому виконанні у Кілійському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області перебувало виконавче провадження по виконанню виконавчого листа №2-64/11 виданого 12.08.2013 року Кілійським районним судом Одеської області про стягнення з [PERSON] [INFO] РНОКПП [NUMBER] на користь ПАТ КБ „Приват Банк 415976,58 грн. 10.09.2013 року державним виконавцем у відповідності до вимог статей 17, 19, 20, 25 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції що діяла на той час) відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого документа № 2-64/11 виданого 12.08.2013 року Кілійським районним судом Одеської області. В ході\~проведення виконавчих\~дій державним\~виконавцем відділу\~ДВС Хаджи\~Н.О.\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-12 00:00:00

[PERSON], яка діє від імені та в інтересах [PERSON] звернулася до суду з позовом до Красносільської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, у якому просить суд визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами та земельної ділянки площею 0,077га, розташованих по [ADDRESS], який був укладений 05 травня 2012 року між [PERSON] та [PERSON], померлою [INFO] року та визнати за [PERSON] право власності на вказане майно, посилаючись на неможливість вирішення вказаного спору в позасудовому порядку. В судове засідання представник позивача не з'явилася, однак надала до суду заяву у якій підтримує заявлені позовні вимоги та просить суд розглянути справу без її участі. Представник відповідача - Красносільської сільської ради Комінтернівського району Одеської області в судове засідання не з'явився, однак надав до суду заяву у якій не заперечує проти задоволення заявлених позовних вимог та просить суд розглянути справу без його участі. За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу без участі сторін в порядку ч.2 ст.197 ЦПК України, на підставі наявних матеріалів справи. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 05 травня 2012 року позивач [PERSON] уклала з [PERSON] договір купівлі-продажу, згідно з яким позивач придбала житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами та земельну ділянку площею 0,077га, розташовані по [ADDRESS], які належали [PERSON] на підставі рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 22 березня 2012 року. 05 травня 2012 року позивач сплатила [PERSON] обумовлену суму грошей у розмірі 174137 гривень, а [PERSON] передала позивачу у власність придбане нею нерухоме майно та правовстановлюючі документи на нього. Сторонами виконані всі умови договору купівлі-продажу, та претензій один до одного сторони не мають. Прийнявши придбане нерухоме майно, позивач вступила у володіння ним та з моменту його придбання постійно користується ним з дотриманням усіх норм та правил не порушуючи прав власників суміжних земельних ділянок. В даний час у позивача виникла необхідність у визнанні за нею права приватної власності на придбане нею нерухоме майно, однак у зв'язку з тим, що договір купівлі-продажу між нею та [PERSON], (яка в даний час померла) щодо придбання нерухомого майна не було посвідчено нотаріально, вона була вимушена звернутися до суду з даним позовом. Згідно з ч.2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Згідно з ч.3 ст.334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню виникає у особи, яка придбаває, з моменту такого посвідчення, або з моменту вступу в законну силу рішення суду про визнання договору не посвідченого нотаріально - дійсним. На підставі ст.ст. 316, 331, ч.3ст.334, ч.2ст.220 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-28 00:00:00

[PERSON], яка діє від імені та в інтересах [PERSON] по довіреності від 01.12.2015 року звернулася до суду з заявою про встановлення факту смерті [PERSON] Зазначила, що брат [PERSON] - [PERSON], [INFO] проживав і був зареєстрований в [INFO]. 02 травня 2006 року [PERSON] помер. Труп [PERSON] на судово-медичне освідчення не возили через відсутність коштів на автотранспортні витрати та спекотні дні. У січні 2016 року [PERSON] звернувся в Шаргородський відділ ДРАЦС Шаргородського РУЮ з заявою про видачу свідоцтва про смерть брата, але йому було відмовлено через відсутність лікарського свідоцтва про смерть. Встановлення факту смерті [PERSON] заявнику необхідно для оформлення спадщини. У судовому засіданні представники заявника [PERSON] [PERSON], [PERSON] підтримали заявлені вимоги, посилаючись на ті ж обставини, що і в заяві. Представник Стрільницької сільської ради в судове засідання не зявився, але від сільського голови [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у відсутності представника сільської ради, щодо задоволення заяви [PERSON] не заперечує (а.с.26). Вислухавши пояснення представників заявника [PERSON], [PERSON], свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO] по день смерті, яка сталася 02 травня 2006 року проживав в [INFO]. Захоронений на Стрільницькому сільському кладовищі (а.с.13 15). Зазначений факт в судовому засіданні підтверджений поясненнями представників заявника [PERSON], [PERSON], свідків [PERSON], [PERSON], які кожен окремо суду пояснили, що були добре знайомі з померлим [PERSON], який 02 травня 2006 року вчинив самогубство шляхом повішання, вони приймали участь у організації поховання [PERSON], похоронений він на сільському кладовищі біля своїх батьків. Згідно довідки Стрільницької сільської ради №1391 від 01.12.2015 року [PERSON] по день смерті, яка сталася 02.05.2006 року, проживав в [INFO] і захоронений на сільському кладовищі (а.с.13). Із довідки завідувача ФАП с. Стрільники від 15 грудня 2006 року вбачається, що [PERSON], [INFO] 02 травня 2006 року вчинив самогубство шляхом повішання (а.с.12). Відповідно до п.8 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відділ ДРАЦС Шаргородського районного управління юстиції відмовив у реєстрації смерті [PERSON] через відсутність лікарського свідоцтва про смерть (а.с. 19). Встановлення даного факту має юридичне значення для [PERSON], оскільки дозволяє йому реалізувати право на отримання спадщини.

Outcome: approved