Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-20 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з заявою та просять суд ухвалити рішення, яким встановити факт народження 19.06.2014 року [PERSON], [INFO] дитини жіночої статі на тимчасово окупованій території України у м. Євпаторії, Автономної республіки Крим. При цьому заявники посилаються на те, що під час їх відпочинку 19.06.2014 року, знаходячись на тимчасово окупованій території Автономної республіки Крим в Євпаторійському пологовому будинку заявниця народила дівчинку. Документами, що підтверджують факт народження дитини є медичне свідоцтво про народження від 24.02.2016 року, (дублікат). Перше медичне свідоцтво їм було видано 25.06.2014 року, але вони його загубили, тому за виданим дублікатом заявник особисто звернувся до Євпаторійського пологового будинку Автономної республіки Крим. Встановлення факту народження дитини дозволить заявникам здійснити реєстрацію народження доньки у встановленому чинним законодавством України порядку, а тому [PERSON] та [PERSON] вимушені звернутися до суду з даною завою. В судове засідання заявники [PERSON], [PERSON] та їх представник адвокат [PERSON], яка діє на підставі ордера серії ОД №175207 від 20.04.2016 року, не з'явилися, про день та час слухання справи були сповіщені належним чином, надавши, відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, заяву про розгляд справи у їх відсутність та відсутність їх представника, наполягали на задоволені заявлених вимогах. (а.с.16). Відповідно до ч.2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Зацікавлена особа начальник відділу державної реєстрації актів цивільного стану Роздільнянського району Роздільнянського міжрайонного управління юстиції в Одеській області [PERSON] до суду надіслала лист, згідно якого не заперечувала проти встановлення факту народження дитини та розгляду справи у відсутності представника ВДРАЦС Роздільнянського району Роздільнянського міжрайонного управління юстиції в Одеській області. Суд, враховуючи, що відповідно до ЦПК України розгляд справи проводився за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося (ч. 2 ст. 197 ЦПК України). Суд, вивчивши матеріали справи, давши оцінку наданим суду доказам, вважає, що заява підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що заявники [PERSON] та [PERSON] є громадянами України, що підтверджується паспортами громадян України.(а.с.4;6). 23.10.2013 року заявники [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб зареєстрованим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по Березовському району Березівського міжрайонного управління юстиції в одеській області, на підставі актового запису №107.(а.с.20). З матеріалів справи вбачається, що 19 червня 2014 року [PERSON] знаходячись на тимчасово окупованій території Автономної Республіки Крим в Євпаторійському пологовому будинку народила дівчинку. Документами, що підтверджують факт народження дитини є медичне свідоцтво про народження та свідоцтво про народження. Згідно копії медичного свідоцтва про народження, виданого Євпаторійським пологовим будинком Міністерства оздоровлення та соціального розвитку Російської Федерації від 24.02.2016року, серія 35, № 004099, [PERSON], народила дівчинку. Згідно медичної довідки № 60 Роздільнянського районного ЦПМСД від 25.02.2016 року про перебування дитини під наглядом лікувального закладу, а саме: дівчинки народженої 19.06.2014 року вагою 13\~300, 80 см. Судом встановлено з повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, що актова запис цивільного стану відсутня. Із відповіді відділу державної реєстрації актів цивільного стану Роздільнянського району Роздільнянського міжрайонного управління юстиції в Одеській області №506/04.1-39 від 25.03.2016 р., на ім'я заявника [PERSON] вбачається, що їй було відмовлено в реєстрації народженої нею дитини жіночої статі 19.06.2014 року в м. Євпаторії Автономна республіка Крим, оскільки заявником для підтвердження факту народження дитини предявлено медичний документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. (а.с.9). Відповідно до ч. 2 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків. Відповідно до ч.4 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та п.2 Глави 1 Розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 №52/5 підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є: медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08 серпня 2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024 (далі - медичне свідоцтво про народження), що видається закладами охорони здоров'я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я державна реєстрація народження проводиться на підставі медичного свідоцтва про народження або медичної довідки про перебування дитини під наглядом лікувального закладу (форма № 103-1/o), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08 серпня 2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024 (із змінами) (далі - медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу), та висновку про підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров'я за формою, встановленою у додатку 3 до Порядку підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров'я, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09 січня 2013 року № 9. Відповідно до п.4 ч.4 ст.13 Закону за відсутності документа закладу охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Згідно зі ст.ст. 1-3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року, тимчасово окупована територія України (далі-тимчасово окупована територія)є невідємною частиною України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Датою початку тимчасової окупаціїє20 лютого 2014 року. Тимчасово окупованою територією визначається: сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій; внутрішні морські води і територіальне море України навколо Кримського півострова, територія виключної (морської) економічної зони України вздовж узбережжя Кримського півострова та прилеглого до узбережжя континентального шельфу України, на які поширюється юрисдикція органів державної влади України відповідно до норм міжнародного права, Конституції та законів України. Згідно п.п.1, 2, 3ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Отже, медичне свідоцтво про народження дитини, видане Міністерством охорони здоров'я і соціального розвитку Російської Федерації, не створює правових наслідків на території України. Згідно п. 7 ч. 1 ст. 256 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження, а відповідно до розяснень, наданих у п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.\~\~\~\~ Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявнику для державної реєстрації народження дитини. Наявні у заявниці документи не створюють правових наслідків та не дозволяють безпосередньо вчинити державну реєстрацію народження дитини органом РАЦС. Відповідно до ч. 1ст. 144 СК України, батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно ст. 7 Закону України «Про громадянство України», особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. При таких обставинах, суд вважає, що заяву про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України слід задовольнити, що надасть можливість отримати заявниці свідоцтво про народження дитини, видане державним органом України.\~\~

Outcome: approved