Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-21 00:00:00

[PERSON] свої позовні вимоги мотивує тим, що йому, на праві власності, належить 37/100 частки будинку за адресою: [ADDRESS] , житлова площа якого становить 33,4 кв.м., на підставі договору дарування житлового будинку від 09 січня 2008 року, посвідченому приватним нотаріусом Луцького районного нотаріального округу Волинської області, р.№03. Право власності згідно витягу з Державного реестру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності зареєстровано у визначеному законом порядку. У вказаній квартирі зареєстровані його донька - [PERSON] , [INFO] та онук - [PERSON] , [INFO] . Розпорядженням Волинської ОДПА №227 від 20.05.2016р. [ADDRESS] . Рішенням Липинської сільської ради №11/6 від 11.10.2016р. [ADDRESS] . З довідки ДОП СП Луцького РВП ЛВП ГУНП у Волинській області від 11.09.2019р. №11828/59/01-2019 вбачається, що працівниками поліції проведено перевірку факту непроживання [PERSON] та [PERSON] у спірному будинку, за вищевказаною адресою, в ході якої сусіди [PERSON] та [PERSON] підтвердили, що [PERSON] та [PERSON] , за місцем реєстрації не проживають з 2008 року по даний час. Оскільки факт реєстрації у квартирі відповідачів зумовлює нарахування та стягнення з нього зайвих комунальних платежів, унеможливлює отримання субсидії, змушений просити суд визнати останніх такими, що втратили право користування жилим приміщенням, а саме: будинком за адресою: [ADDRESS] (колишні [ADDRESS] ). Відповідачі з 2008 року не беруть участь у витратах по утриманню будинку, не сплачують за комунальні послуги. Він одноосібно сплачує комунальні платежі та проводить поточний ремонт будинку. [PERSON] та [PERSON] виїхали на проживання до Італійської Республіки. Крім того, реєстрація відповідачів у належному йому на праві власності будинку перешкоджає у повній мірі розпоряджатися своєю власністю. Посилаючись на вищенаведене, позивач просив суд визнати відповідача [PERSON] та її сина [PERSON] такими, що втратили право користування будинком за адресою: [ADDRESS] (колишні [ADDRESS] ). Позивач в судовому засіданні позов підтримав з мотивів, наведених у ньому. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про час і місце розгляду справи була належним чином повідомлена, про що свідчать надіслані судом останній повідомлення про вручення поштового відправлення та оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи по наявних доказах, відповідно до вимог ч.1 ст. 280 ЦПК України. Клопотання про відкладення розгляду справи, відзив на позов від відповідача на адресу суду не надходили. Суд вважає можливим розглянути дану справу за відсутності відповідача, на підставі наявних у справі письмових доказів. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Заслухавши пояснення позивача, представника Служби у справах дітей Липинської сільської ради, пояснення допитаного в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] , дослідивши матеріали справи, та подані позивачем докази на підтвердження обґрунтованості заявлених вимог, суд установив таке. Як встановлено судом, позивач є власником 37/100 житлового будинку за адресою: [ADDRESS] (колишні - [ADDRESS] ), про що свідчить договір дарування житлового будинку від 19 січня 2008 року, посвідчений Максим`як Ж.В., приватним нотаріусом Луцького районного нотаріального округу Волинської області, зареєстровано в реєстрі за №03.(а.с.8) З матеріалів справи випливає, що відповідач [PERSON] , [INFO] , яка діє від свого імені та в інтересах неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , є донькою позивача. Судом встановлено, що остання разом з малолітнім сином [PERSON] зареєстрована у спірному будинку за адресою: [ADDRESS] по даний час, що стверджується записом у будинковій книзі А№ 76054 для прописки (реєстрації ) громадян, які проживають в будинку [ADDRESS] . (а.с. 9-14) Судом також встановлено, що [PERSON] , [INFO] , та її неповнолітній син [PERSON] , [INFO] , з 2008 року за вищевказаною адресою не проживають більше 10 років, про що свідчать довідка ДОП СП Луцького РВП ЛВП ГУНП у Волинській області від 10 вересня 2019 року, видана за результатами розгляду звернення [PERSON] від 05.09.2019року. (а.с.16) Даний факт підтвердив допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] . Таким чином, судом встановлено, що відповідачі не проживають у спірному житловому приміщенні більше 10 років без поважних причин. В силу вимог ст. 41 Конституції України, позивач має право володіти, користуватися і розпоряджатися житловим приміщенням на власний розсуд. Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Права власника житлового будинку визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд, обмеження чи втручання у право власника можливо лише з підстав, передбачених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України з урахуванням положень ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік. Статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено зняття з реєстрації місця проживання особи на підставі судового рішення. За наведених обставин, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Судові витрати позивач просив залишити за ним.

Outcome: approved