Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-20 00:00:00

[PERSON] (надалі - позивач) просить розірвати шлюб з [PERSON] (надалі - відповідач) мотивуючи тим, що відносини в сім'ї не склалися, сторони мають різні погляди на життя, протягом тривалого часу не підтримують відносини, сім'я фактично розпалася. Від шлюбу спільних дітей не мають. Спору про поділ майна немає. Позивач переконана в неможливості примирення із відповідачем. В судовому засіданні позивач повністю підтримала заявлений позов з підстав наведених в позовній заяві та просила його задовольнити: шлюб розірвати та після розірвання шлюбу залишити їй дошлюбне прізвище [PERSON]. Категорично не погоджувалася на надання строку на примирення. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, заяви про розгляд справи без його участі суду не подав, причини своєї неявки не повідомив. За таких обставин, враховуючи позицію позивача, яка не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає, що справа може бути розглянута без участі відповідача, з постановленням заочного рішення. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.4), виданого Березинівською сільською радою Радивилівського району Рівненської області 18 листопада 2008 року, серії [NUMBER], [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 18 листопада 2008 року, актовий запис № 3. Після реєстрації шлюбу присвоєні прізвища чоловікові - [PERSON], дружині - [PERSON]. Від шлюбу спільних дітей не мають. Згідно з ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Стаття 112 СК України передбачає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні позивач підтвердила, що сторони не підтримують подружніх стосунків і категорично не погодилася на примирення. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд вважає, що на даний час спільне проживання сторін стало не можливим і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тобто фактично шлюб не існує, а тому його слід розірвати, що не позбавляє сторін права повторно зареєструвати шлюб після усунення обставин, що були підставою для його розірвання. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд вважає за необхідне роз'яснити, що згідно абзацу 2 ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач бажає змінити своє прізвище на дошлюбне, тому їй слід відновити дошлюбне прізвище «[PERSON]». У відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, із відповідача на користь позивача слід стягнути 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved