Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-31 00:00:00

[PERSON] звернулася із позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що під час шлюбу сторін, який був зареєстрований 16.03.2013 Червонозаводським відділом ДРАЦС РС Харківського міського управління юситції, актовий запис №87, народилася дитина - донька [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження [NUMBER] ). Позивачка зазначає, що з березня 2014 року сторони припинили проживання однією сім`єю та 20.04.2017 рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова шлюб між сторонами припинено. Також зазначила, що донька [PERSON] постійно проживає з позивачкою, та остання її самостійно утримує, при цьому відповідач з березня 2014 проживає окремо, працює, має дохід, але свої доходи витрачає на свої потреби, неодноразові звернення позивачки до відповідача про його участь в утриманні дитини він залишає без відповіді. 22.05.2018 ухвалою судді відкрито провадження у справі. 04.09.2018 ухвалою суду зобов`язано Орган опіки та піклування Червонозаводського району м. Харкова надати висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача. Позивач у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. У судове засідання представник Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради не з`явився, через канцелярію суду звернувся із поясненнями, в яких зазначено, що в разі надання сторонами необхідних документів, доказів зазначених у позові фактів, особистих пояснень, питання про доцільність позбавлення батьківських прав відносно малолітньої буде розглянуте на черговому засіданні комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету ХМР. Відповідач у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов суду не подав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи та наявні у справі докази, встановив наступні обставини. Згідно копії свідоцтва про народження виданого 25 січня 2014 року Червонозаводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, серія [NUMBER] , [PERSON] , народилася [INFO] , про що зроблений актовий запис №20, батько дитини: [PERSON] , мати дитини: [PERSON] . Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 20.04.2017 у справі №646/11374/16-ц шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, після розірвання шлюбу змінити позивачу прізвище на дошлюбне « [PERSON] ». Положеннями норм Сімейного кодексу України встановлено, що кожний із батьків зобов`язаний піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, проявляти у відношенні неї батьківське піклування, зобов`язаний виховувати та утримувати дитину до її повноліття. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (ст.ст. 150, 151, 152, 155 Сімейного кодексу України). Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Пленум Верховного Суду України в п.п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. У відповідності п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він, вона ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Зважаючи на те, що батько - відповідач по справі самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків, вихованням, утриманням дитини не займається, не піклується про здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток доньки, не сплачує аліменти, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову в цій частині. Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення аліментів суд виходить з такого. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з вимогами ч. ч. 2, 3 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у останнього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Беручи до уваги необхідність врегулювання виниклих аліментних правовідносин на принципах справедливості, сумлінності і розумності, враховуючи вимоги ст. 182 СК України, суд дійшов висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню та з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, враховуючи вимог ст. 191 СК України, починаючи від дня пред`явлення позову, тобто з 30.03.2018 і до досягнення дитиною повноліття. Згідно положень ст.430 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати, які складаються із судового збору в сумі 704,80 грн. Разом з тим, суд звертає увагу на те, що відповідно до ч. 1 ст. 169 Сімейного кодексу України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Відповідно до ч. 4 зазначеної статті суд при поновленні батьківських прав перевіряє наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини. На підставі викладеного,

Outcome: approved