Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-29 00:00:00

[PERSON] у позові вказує що вона являється основним квартиронаймачем та співвласником квартири [ADDRESS]. Однокімнатна квартира загальною площею 33,7 кв.м. належить їй і її колишньому чоловіку [PERSON] на праві спільної сумісної власності, згідно свідоцтва про право власності на житло від 04.01.2001р. Відповідач [PERSON] більше 7 років, з травня 2007 року у квартирі не проживає. Крім того він не несе ніяких витрат по утриманню майна та сплаті комунальних платежів, хоча комунальні платежі нараховуються по кількості зареєстрованих громадян, та квартплата згідно загальної площі квартири проте всі рахунки позивачем оплачуються самостійно. Вона самостійно здійснює поточний ремонт, ремонт сантехнічного та іншого обладнання. За 7 років [PERSON] не виявив бажання проживати в квартирі [ADDRESS], та не дивлячись на її прохання, нести витрати по утриманню майна. Житлом [PERSON] забезпечений, та весь час проживає в с. Тишиця Березнівського району Рівненської області. Просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS], зняти з реєстраційного обліку [PERSON] за адресою [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повністю, просила суд їх задовольнити. Відповідач належним чином викликався до суду для розгляду справи, зокрема судом була винесена ухвала про судове доручення від 13.08.2014р. та направлена до Березнівського районного суду Рівненської області для виконання по територіальності, звідки на адресу Рівненського міського суду було надіслано диск із поясненнями відповідача, згідно яких він позов не визнав та заперечив щодо його задоволення. Заслухавши позивача в судовому засіданні, заслухавши диск із поясненнями відповідача, дослідивши надані письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення повністю. Судом встановлено, що [PERSON] являється основним квартиронаймачем та співвласником квартири [ADDRESS]. Однокімнатна квартира загальною площею 33,7 кв.м. належить їй і її колишньому чоловіку [PERSON] на праві спільної сумісної власності, що стверджується свідоцтвом про право власності на житло від 04.01.2001р. З оглянутої судом будинкової книги на квартиру за вказаною вище адресою, слідує, що в квартирі крім позивача є зареєстрованим відповідач [PERSON], який є колишнім чоловіком позивача. Відповідач [PERSON] більше 7 років, з травня 2007 року у квартирі не проживає, а проживає в с. Тишиця Березнівського району Рівненської області. Згідно актів комісії ЖКП «Західне» № 10 від 12.12.2007р., 12.12.2013р. та 30.07.2014р. [PERSON] в кв. [ADDRESS] не проживає з травня 2007 року. Частиною 2 ст. 386 ЦК України передбачено, що власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім?ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. Таким чином, суд дійшов висновку, що [PERSON] своєю реєстрацією в кв. [ADDRESS], створює для позивача перешкоди та незручності в користуванні власністю, чим порушують передбачені ст.ст. 386, 391 ЦК України права позивача. За таких обставин у відповідності до вимог діючого законодавства вимоги позивача обґрунтовані та підлягають до задоволення. Понесені судові витрати позивача за сплату судового збору віднести за її рахунок. На підставі ст. ст. 386, 391, 405 ЦК України,

Outcome: approved