overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-03 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин, у якій просять суд встановити факт того, що вони є рідними дітьми [PERSON], померлої [INFO], посилаючись на неможливість встановлення вказаного факту в позасудовому порядку. В судове засідання заявники не з'явилися, однак надали до суду заяви у яких підтримують заявлені вимоги та просять суд розглянути справу без їх участі. Представник зацікавленої особи - Ропотуської сільської ради Уманського району Черкаської області в судове засідання не з'явився, про причину неявки суду не повідомив, хоч про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу без участі сторін в порядку ч.2 ст.197 ЦПК України, на підставі наявних матеріалів справи. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з п.1 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Судом встановлено, що [INFO] померла мати заявників - [PERSON], про що у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Комінтернівського районного управління юстиції в Одеській області зроблено актовий запис № 48. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина. З питання оформлення спадщини, яка відкрилась після смерті їх матері заявники звернулися до нотаріальної контори, де їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину, з тих підстав, що вони не можуть довести родинний зв'язок з померлою матір'ю, оскільки в їх свідоцтвах про народження їх мати була вказана, як «[PERSON]», замість правильного «[PERSON]», що в даний час не дає їм можливості оформити на своє ім'я спадкове майно, у зв'язку з чим заявники були вимушені звернутися до суду з даною заявою. Факт родинних відносин між заявниками та їх померлою матір'ю підтверджується довідкою Кіровської сільської ради Комінтернівського району Одеської області №620 від 25 липня 2014 року та іншими матеріалами справи. За таких обставин, суд вважає можливим задовольнити заявлені вимоги, оскільки вони є обґрунтованими та знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду справи. На підставі п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-25 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з заявою про звільнення опікуна та призначення опікуна над [PERSON] В судове засідання заявники та представник зацікавленої особи відділу опіки та піклування виконавчого комітету Заводської районної ради м. Дніпродзержинська не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, від них до суду надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність, заявники заяву підтримують, заінтересована особа не заперечує проти часткового задоволення заяви. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява обґрунтована та підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. [PERSON] страждає психічною хворобою, є інвалідом ІІ групи з загального захворювання. 13 лютого 2009 року рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська [PERSON] було визнано недієздатною, встановлено над нею опіку та призначено опікуном [PERSON] Заявник [PERSON] за станом здоров'я і за віком не може виконувати функції опікуна. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦК України - суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Оскільки подання органу опіки та піклування про призначення [PERSON] опікуном над [PERSON] не має, суд не може призначити його опікуном. Таким чином, заява підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-02 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з заявою про розірвання шлюбу, вказуючи, що з 03.06.2006 р. вони перебувають у шлюбі, від якого мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] Спільне життя у подружжя не склалося. За час спільного проживання не вдалося створити міцну та дружну сім*ю. Заявники мають різні погляди на сімейне життя, мають різні уподобання, що призвело до втрати розуміння, поваги та любові. Шлюбно-сімейні відносини припинені з лютого 2014 року. З вказаного часу заявники не ведуть спільного господарства та мають окремі бюджети. Вважають, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Майнового спору та спору щодо місця проживання дитини між подружжям немає. Просять розірвати шлюб, бо це суперечить їх інтересам. Заявники в судове засідання не з*явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені вчасно та належним чином, просили про розгляд справи за їх відсутності. Заявник [PERSON] просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище - «[PERSON]». За таких обставин суд вважає можливим ухвалити рішення за відсутності заявників, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального пристрою. Дослідивши матеріали справи, суд вважає можливим позовні вимоги задовільнити з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, заявники перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER], виданим 03.06.2006 року відділом державної реєстрації актів цивільного по м. Харкову Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 44. Згідно змісту заяви, причиною розпаду родини явилося фактичне припинення шлюбно-сімейних відносин. Згідно ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно ст. 109 СК України, подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. З'ясувавши фактичні взаємовідносини сторін, причини та обставини розірвання шлюбу, суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам заявників, які не бажають цього, у зв'язку з чим шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-12 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з заявою про розірвання шлюбу, вказуючи, що з 12.11.2011 р. вони перебувають у шлюбі, від якого мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Спільне життя у подружжя не склалося. За час спільного проживання не вдалося створити міцну та дружну сім*ю. Заявники мають різні погляди на сімейне життя, мають різні уподобання, що призвело до втрати розуміння, поваги та любові. Шлюбно-сімейні відносини припинені з серпня 2014 року. З вказаного часу заявники не ведуть спільного господарства та мають окремі бюджети. Вважать, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Майнового спору та спору щодо місця проживання дитини між подружжям немає. Просять розірвати шлюб, бо це суперечить їх інтересам. Заявники в судове засідання не з*явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені вчасно та належним чином, просили про розгляд справи за їх відсутності. Заявник [PERSON] просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище - «[PERSON]». За таких обставин суд вважає можливим ухвалити рішення за відсутності заявників, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального пристрою. Дослідивши матеріали справи, суд вважає можливим позовні вимоги задовільнити з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, заявники перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER], виданим 12.11.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1967. Згідно змісту заяви, причиною розпаду родини явилося фактичне припинення шлюбно-сімейних відносин. Згідно ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно ст. 109 СК України, подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. З'ясувавши фактичні взаємовідносини сторін, причини та обставини розірвання шлюбу, суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам заявників, які не бажають цього, у зв'язку з чим шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-27 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з заявою про розірвання шлюбу. В обґрунтування вимог вказали, що 04 травня 2012 року зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Камінь-Каширського районного управління юстиції Волинської області, про що було зроблено відповідний актовий запис № 21. Від шлюбу мають двоє дітей: дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя у них не склалось через різні погляди на сімейне життя. Зазначають, що їхні відносини перейшли у формальний характер, вони дійшли спільної згоди про відсутність почуттів один до одного, а тому збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. З врахуванням зазначеного, просять суд розірвати шлюб. Заявники в письмових заявах вимоги заяви підтримують в повному обсязі, просять їх задовольнити, розгляд заяви провести у їх відсутності. Суд, врахувавши заяви заявників про розгляд справи у їхню відсутність, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що вимоги заяви підлягають до задоволення з наступних підстав. Згідно ч. 3 ст. 293 ЦПК України суд розглядає у порядку окремого провадження справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя, що має дітей. Відповідно до положень СК України, шлюб може бути розірвано за рішенням суду за спільною заявою подружжя, яке має дітей, в порядку, встановленому ст. 109 цього Кодексу. Судом встановлено, що 04 травня 2012 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Камінь-Каширського районного управління юстиції Волинської області, про що було зроблено відповідний актовий запис № 21 (а.с.4). Від шлюбу мають двоє дітей: дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] (а.с. 9- 10). Спільне життя у сторін не склалося. На даний час шлюб існує лише формально і його збереження суперечить їхнім інтересам. 28.12.2018 року подружжям було укладено договір про участь у вихованні та утриманні дітей, а саме: про проживання, виховання дитини та сплату аліментів на дитину. З спільної заяви вбачається, що остання відповідає дійсній волі подружжя, а також, що після розірвання шлюбу їх особисті та майнові права, а також права їх дітей порушуватися не будуть. Судом встановлено, що заявники намірів поновлювати шлюбні стосунки та примиритись не мають, заява про розірвання шлюбу відповідає їх дійсній волі, між ними втрачене взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя та збереження шлюбно-сімейних стосунків між заявниками неможливе і суперечить інтересам подружжя та їх дітей. Беручи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення спільної заяви подружжя про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-21 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з заявою про розірвання шлюбу. В обґрунтування вимог вказали, що 23 квітня 2010 року зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області, про що було зроблено відповідний актовий запис № 272. Від шлюбу мають дочку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя у них не склалось через різні погляди на сімейне життя. Зазначають, що їхні відносини перейшли у формальний характер, кожен живе своїм окремим життям, спільного господарства не ведуть, а тому, дійшли спільної згоди, що збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. З врахуванням зазначеного, просять суд розірвати шлюб. Заявники в письмових заявах вимоги заяви підтримують в повному обсязі, просять їх задовольнити, розгляд заяви провести у їх відсутності. Суд, врахувавши заяви заявників про розгляд справи у їхню відсутність, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що вимоги заяви підлягають до задоволення з наступних підстав. Згідно ч. 3 ст. 293 ЦПК України суд розглядає у порядку окремого провадження справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя, що має дітей. Відповідно до положень СК України, шлюб може бути розірвано за рішенням суду за спільною заявою подружжя, яке має дітей, в порядку, встановленому ст. 109 цього Кодексу. Судом встановлено, що 23 квітня 2010 року зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області, про що було зроблено відповідний актовий запис № 272 (а.с.3). Від шлюбу мають двоє дітей: дочку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 8). Спільне життя у сторін не склалося. На даний час шлюб існує лише формально і його збереження суперечить їхнім інтересам. 12 квітня 2019 року подружжям було укладено договори про визначення місця проживання дітей та участь батьків у їх вихованні. З спільної заяви вбачається, що остання відповідає дійсній волі подружжя, а також, що після розірвання шлюбу їх особисті та майнові права, а також права їх дітей порушуватися не будуть. Судом встановлено, що заявники намірів поновлювати шлюбні стосунки та примиритись не мають, заява про розірвання шлюбу відповідає їх дійсній волі, між ними втрачене взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя та збереження шлюбно-сімейних стосунків між заявниками неможливе і суперечить інтересам подружжя та їх дітей. Беручи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення спільної заяви подружжя про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-18 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з заявою про розірвання шлюбу, в якій зазначають, що 14.06.2013р. між ними був укладений шлюб. Вони мають доньку [PERSON], [INFO]. Оскільки спільне життя не склалося, вони припинили шлюбні відносини, проживають окремо, подальше збереження шлюбу не можливе, просять розірвати шлюб між ними. У судове засідання заявники не з'явилися. [PERSON] та [PERSON] подали заяви, в яких заяву підтримали, просять розірвати шлюб та розглядати справу в їх відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 14.06.2013 р. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб. Вони мають доньку [PERSON], [INFO]. Сімейні відношення припиненні, подружнього господарства не ведуть, проживають окремо, збереження сім'ї не можливо. При таких обставинах, суд вважає, що підстави, на які посилаються заявники, наполягаючи на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, збереження сім'ї не можливо, шлюб фактично розпався та існує формально, тому заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-07 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з заявою про розірвання шлюбу, в якій просять розірвати шлюб, зареєстрований 02.06.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту [PERSON] міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис №240. В обґрунтування заяви заявники зазначають, що спільне життя не склалося, виникли непорозуміння, оскільки у кожного свій погляд на сімейне життя, виховання дитини та ведення спільного господарства. Шлюбні стосунки та ведення спільного господарства припинено і вони не мають наміру їх поновлювати. Також заявники повідомили, що від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. У судовому засіданні заявники заяву підтримали у повному обсязі. Вислухавши заявників, вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд вважає, що на підставі фактів, встановлених у судовому засіданні, дійшов наступного висновку. Відповідно до\~\~статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 2 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя. Згідно з ч. 3 ст. 234 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом.жя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 109 СК України. Статтею ст.56 СКУкраїни передбачено право дружини та чоловіка на особисту свободу, у тому числі й на припинення шлюбу. За змістом ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Так, у судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 02.06.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту [PERSON] міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис №240. Від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства, мешкають за різними адресами, тому на даний час шлюб між ними носить виключно формальний характер. Майновий спір та спір про місце проживання дітей у сторін на час розгляду справи відсутній. Приймаючи до уваги, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, їх особисті та майнові права після розірвання шлюбу не будуть порушені, суд дійшов до висновку, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсному волевиявленню сторін і шлюб може бути розірваний. На підставі встановленого,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-22 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з заявою про розірвання шлюбу між подружжям, яке має дітей. Сторони зазначають, що спільне життя між ними не склалось, через відсутність взаєморозуміння та спільних поглядів на життя та шлюб, між ними постійно виникають сварки. З початку 2019 року вони разом не проживають, як сім`я, всі спроби мирно владнати сімейні проблеми ніяких результатів не дали. Крім того, заявники вказують, що між ними досягнуто згоди стосовно місця проживання дитини, участі у її вихованні та утриманні, що підтверджується нотаріально посвідченим договором від 09 липня 2019 року. Посилаючись на те, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе та суперечить інтересам заявників, просять суд задовольнити заявлені вимоги та розірвати шлюб. Заявники в судове засідання не з`явились, подали заяви, в яких підтримали подану ними спільну заву про розірвання шлюбу, просили суд її задовольнити та розглянути справу за їх відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 16 квітня 2010 року, від якого мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Сторони досягли згоди стосовно місця проживання дитини, участі у її вихованні та утриманні, що підтверджується нотаріально посвідченим договором від 09 липня 2019 року. Згідно зі ст. 109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Договір між подружжям про розмір аліментів на дитину має бути нотаріально посвідчений. У разі невиконання цього договору аліменти можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу після спливу одного місяця від дня подання заяви. До закінчення цього строку дружина і чоловік мають право відкликати заяву про розірвання шлюбу. У відповідності до ст.ст. 104, 114 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд вважає, що спільна заява подружжя про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-21 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з заявою про усиновлення малолітньої дитини, заінтересована особа Орган опіки та піклування Глухівської міської ради Сумської області. У судовому засіданні [PERSON] підтримала внесену на розгляд суду заяву, просила задовольнити її у повному обсязі, а [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Представник Органу опіки і піклування Глухівської міської ради Сумської області Галушка І.Ю. не заперечувала проти задоволення заяви про усиновлення малолітньої дитини. Прокурор Пашкін С.В. в судовому засіданні не заперечував проти задоволення заяви про усиновлення малолітньої дитини. Заслухавши сторін, дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності та встановивши таким чином всі фактичні обставини справи, суд приходить до переконання про підставність заяви [PERSON] та [PERSON] про усиновлення малолітньої дитини, виходячи з наступного. За змістом ст. 207 СК України, усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім'ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Відповідно до ст.ст. 220-224 СК України, На усиновлення дитини одним із подружжя потрібна письмова згода другого з подружжя, засвідчена нотаріально. Усиновлення дитини може бути проведене без згоди другого з подружжя, якщо він визнаний безвісно відсутнім, недієздатним, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Особа, яка бажає усиновити дитину, подає до суду заяву про усиновлення. Подання такої заяви через представника не допускається. Заява про усиновлення може бути відкликана до набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Суд, постановляючи рішення про усиновлення дитини, враховує обставини, що мають істотне значення, зокрема: 1) стан здоров'я та матеріальне становище особи, яка бажає усиновити дитину, її сімейний стан та умови проживання, ставлення до виховання дитини; 2) мотиви, на підставі яких особа бажає усиновити дитину; 3) мотиви того, чому другий із подружжя не бажає бути усиновлювачем, якщо лише один із подружжя подав заяву про усиновлення; 4) взаємовідповідність особи, яка бажає усиновити дитину, та дитини, а також те, як довго ця особа опікується вже дитиною; 5) особу дитини та стан її здоров'я; 6) ставлення дитини до особи, яка бажає її усиновити. При дотриманні всіх умов, встановлених цим Кодексом, здатності особи, яка бажає усиновити дитину, забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини суд постановляє рішення, яким оголошує цю особу усиновлювачем дитини. Суд не може відмовити особі в усиновленні на тій підставі, що вона вже має або може народити дитину. Суд, постановляючи рішення про усиновлення повнолітньої особи, враховує мотиви, на підставі яких особи бажають усиновлення, можливість їхнього спільного проживання, їхній сімейний стан та стан здоров'я, а також інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи те, що зібрані по справі докази підтверджують наявність підстав, перелічених у ст. 224 СК України, та

Outcome: approved