Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-15 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до Царичанської селищної ради Царичанського району Дніпропетровської області, треті особи Управління Пенсійного фонду України в Царичанському районі Дніпропетровської області, [PERSON], про визнання права власності на спадкове майно, як спадкоємець за заповітом. В обґрунтування позовних вимог вказала, що 02 вересня 2014 року померла її тітка - [PERSON], яка на день смерті проживала разом з [PERSON], з яким розірвала шлюб 19.10.1999 року, за адресою: с. Лисківка, вул. Центральна, 79 Царичанського району Дніпропетровської області. Після смерті тітки [PERSON] залишилася спадщина: - житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: с. Лисківка, вул. Центральна, 79 Царичанського району Дніпропетровської області, який належав їй на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 05.01.1989 року; - земельна ділянка, площею 2,5500 га, кадастровий номер 1225655100:02:007:0098, розташована на території Царичанської селищної ради Царичанського району Дніпропетровської області, надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала померлій на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 402638; - недоотримана пенсія, яка входить до складу спадщини, в розмірі 3989 грн. Зазначає, що 22 січня 2014 року [PERSON] склала на її користь заповіт на все належне їй на день смерті майно, посвідчений секретарем виконкому Могилівської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області та зареєстрованим в реєстрі за № 01. Вона звернулася до державного нотаріуса з заявою щодо отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно після смерті тітки, але нотаріус повідомила, що в заповіті маються неточності і тому вона винесене постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій. Воля покійної тітки [PERSON] була такою, щоб тільки вона отримала спадщину і дійсність заповіту ніхто не оспорює. [PERSON] є пенсіонером, але він не є чоловіком [PERSON] і тому не має права на обовязкову частку в спадщині. На даний час він добровільно знявся з реєстрації з житла тітки. Вважає, що є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті тітки. В звязку із вищевикладеним, прохає визнати за нею в порядку спадкування за заповітом після померлої 02.09.2014 року тітки [PERSON] право власності на вищевказане спадкове майно. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, її представник - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] уточнив в частині розміру недоотриманої пенсії, яка входить до складу спадщини після померлої [PERSON], а саме розмір недоотриманої пенсії становить 3988,44 грн. В іншій частині позовні вимоги підтримав повністю. Представник відповідача - Царичанської селищної ради Царичанського району в судове засідання не зявився, до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника сільської ради, позовні вимоги визнають у повному обсязі. Представник третьої особи - Управління Пенсійного фонду України в Царичанському районі Дніпропетровської області в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог, надала довідку УПФУ в Царичанському районі Дніпропетровської області про розмір недоотриманої пенсії померлої [PERSON] Третя особа - [PERSON] в судове засідання не зявився, надіслав заяву з проханням розглядати дану справу без його участі, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Суд, заслухавши представника позивача - [PERSON], представника третьої особи - Управління Пенсійного фонду України в Царичанському районі Дніпропетровської області, перевіривши матеріали справи, вивчивши всі надані по справі докази та даючи їм оцінку у їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню за слідуючих підстав. Згідно ст.11 ч.1 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу (ч.1 ст.60 ЦПК України). Нормами ч.4 ст. 174 ЦПК України визначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до вимог ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до вимог ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. В даному випадку у судовому засіданні відповідно до норм ч. 1 ст. 61 ЦПК України встановлено наступне. 02 вересня 2014 року померла тітка позивача - [PERSON] (свідоцтво про смерть серії І-КИ № 587392, видане 05.09.2014 року відділом ДРАЦС реєстраційної служби Царичанського РУЮ у Дніпропетровській області) (а.с.6). Після смерті [PERSON] залишилася спадщина: - житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: с. Лисківка, вул. Центральна, 79 Царичанського району Дніпропетровської області, який належав померлій на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 05.01.1989 року та згідно рішення третьої чергової сесії сьомого скликання Царичанської селищної ради про перейменування геонімів на території Царичанської селищної ради від 16.12.2015 року № 44-3/VII (а.с.7, 16); - земельна ділянка, площею 2,5500 га, кадастровий номер 1225655100:02:007:0098, розташована на території Царичанської селищної ради Царичанського району Дніпропетровської області, надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала померлій на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 402638 (а.с.9); - недоотримана пенсія, яка входить до складу спадщини, в розмірі 3988,44 грн. згідно довідки УПФУ в Царичанському районі Дніпропетровської області від 08.12.2016 року № 5922/03/33. 22 січня 2014 року [PERSON] склала заповіт на користь позивача [PERSON], посвідчений секретарем виконкому Могилівської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області та зареєстрований в реєстрі за № 01 (а.с.5). Позивач звернулася до Царичанської державної нотаріальної контори з заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, що залишилось після смерті [PERSON] Постановою від 07.12.2016 року позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом в звязку з тим, що посвідчувальний напис в заповіті не відповідає вимогам законодавства. Як встановлено судом, при оформленні даного заповіту були дотримані вимоги до форми заповіту, а саме заповіт складено у письмовій формі із зазначенням місця та часу його складання, заповіт особисто підписаний заповідачем [PERSON] і при його складанні та посвідченні дотримано таємницю заповіту, відповідно до вимог ст. 1255 ЦК України. Заповіт, згідно з вимогами ст. 1251 ЦК України було посвідчено секретарем виконкому Могилівської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області. Суд вважає, що невідповідність деяких частин заповіту Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування, на які посилається нотаріус у постанові про відмову у вчиненні нотаріальних дій, є такою, що не впливає на зміст волевиявлення заповідача. Дійсність заповіту ніхто не оспорює. Відповідачем заявлені позовні вимоги визнані у повному обсязі, тобто визнані всі ті обставини, на які позивач посилається на обґрунтування заявлених позовних вимог. Встановлено, що інших спадкоємців, які б мали право на обовязкову частку в спадщині після смерті [PERSON], не має. Оскільки, позивач в справі [PERSON] являється єдиним спадкоємцем за заповітом на вищевказане спадкове майно; інших осіб, які б мали право на обовязкову частку у вказаному спадковому майні не має, за викладених обставин, суд приходить до висновку про те, що маються законні підстави для винесення судового рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 88 ч.1 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивач в позовній заяві та представник позивача в судовому засіданні не заявляли вимоги щодо стягнення сплаченого позивачем при подачі позовної заяви судового збору з відповідача, тому суд вважає, що судовий збір слід залишити за позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: approved