Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-15 00:00:00

[PERSON] у травні 2014 року звернулася до суду із вказаним позовом. В обґрунтування позову зазначила, що їй на праві власності належать земельні ділянки, площею 0,0587 га, яка розташована у [ADDRESS], згідно державного акту ЯД 026734, ні підставі рішення від 06 серпня 2008 року № 669. кадастровий номер 6321655800:05:003:0257 та площею 0,0613 га, яка розташована у [ADDRESS], згідно державного акту ЯД 026735, ні підставі рішення від 06 серпня 2008 року № 669, кадастровий номер 6321655800:05:003:0258. При переїзді на нову житлову площу в 2012 році були втрачені вищевказані державні акти. 13 серпня 2013 року нею були отримані витяги з Державного земельного кадастру про земельну ділянку у [ADDRESS], площею 0,0513 га та на земельну ділянку, площею 0,0587 га. Але отримати дублікат державного акту на землю на даний час неможливо, так як Інструкція, що регулювала процес видачі нового державного акту взамін зіпсованого втратила чинність від 15 жовтня 2013 року. Також зареєструвати право власності на свої земельні ділянки у державній реєстрацій службі України неможливо, оскільки вони видають свідоцтва на нові створені земельні ділянки, або за рішення суду про визнання права власності. Просила визнати за нею право власності на вказані земельні ділянки. Представник позивача в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи сповіщалася судом завчасно та належним чином, надала суду заяву, у якій свої позовні вимоги [PERSON] підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити, справу розглядати за її відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи сповіщався судом завчасно та належним чином, надав суду заяву в якій не заперечував проти задоволення позову [PERSON], просив справу розглядати за його відсутності. Суд, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ст. ст. 3, 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду по захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до копії витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку номер НВ-6300412192013 від 13 серпня 2013 року земельна ділянка площею 0,0613 га, яка розташована у [ADDRESS], державний акт ЯД 026735, кадастровий номер 6321655800:05:003:0258 належить на праві власності [PERSON] (а.с. 4-8 ). Відповідно до копії витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку номер НВ-6300412202013 від 13 серпня 2013 року земельна ділянка площею 0,0587 га, яка розташована у [ADDRESS], державний акт ЯД 026734, кадастровий номер 6321655800:05:003:0257 належить на праві власності [PERSON] (а.с. 9-13). Державні акти серії ЯД 026735 та ЯД 026734 були втрачені. Відповідно до положень ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Визнання відповідачами позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. В зв'язку з чим, суд приходить до висновку, що позивач [PERSON] має право на земельні ділянки. На підставі викладеного,

Outcome: approved