Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-01 00:00:00

[PERSON] пред`явила у Подільському районному суді міста Києва позов до [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди завданої внаслідок ДТП у розмірі 75546 грн. 02 коп. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 18.02.2017 року, о 12 год. 25 хв., [PERSON] , у місті Києві, на вулиці Нижній Вал, 13-В, керуючи автомобілем «Газ», д.н.з. [NUMBER] , перед поворотом праворуч на вулицю Олегівська, не врахував дорожньої обстановки, не зайняв відповідне крайнє положення на проїзній частині та скоїв зіткнення з автомобілем «Хонда», д.н.з. [NUMBER] , після чого автомобіль «Хонда», д.н.з. [NUMBER] , відкинуло в припаркований автомобіль «Део», д.н.з. [NUMBER] , що призвело до пошкодження транспортних засобів. Винним у судовому порядку у скоєнні ДТП було визнано [PERSON] . Позивач, будучи власником пошкодженого автомобіля «Хонда», д.н.з. [NUMBER] , просить суд стягнути з винної особи у ДТП відшкодування майнової шкоди у розмірі 75546 грн. 02 коп., враховуючи те, що загальний розмір майнової шкоди завданий автомобілю становить 175546 грн. 02 коп., а страховою компанією ПрАТ «СК «Провідна» було відшкодовано позивачу 100 000 грн. 00 коп. страхового відшкодування. В судове засіданні позивач не з`явився. Представник позивача до суду подав заяву, в якій позовні вимоги підтримав повністю, просив суд їх задовольнити, а розгляд справи провести без його участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про день, час та місце розгляду справи судом повідомлений належним чином. Зважаючи на це та враховуючи ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, суд 02.06.20 року постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом достовірно встановлено, що 18.02.2017 року, о 12 год. 25 хв., [PERSON] , у місті Києві, на вулиці Нижній Вал, 13-В, керуючи автомобілем «Газ», д.н.з. [NUMBER] , перед поворотом праворуч на вулицю Олегівська, не врахував дорожньої обстановки, не зайняв відповідне крайнє положення на проїзній частині та скоїв зіткнення з автомобілем «Хонда», д.н.з. [NUMBER] , після чого автомобіль «Хонда», д.н.з. [NUMBER] , відкинуло в припаркований автомобіль «Део», д.н.з. [NUMBER] , що призвело до пошкодження транспортних засобів. (а.с. 5) Відповідно до постанови Подільського районного суду міста Києва від 30.03.2017 року, винним у скоєнні вищевказаного ДТП було визнано [PERSON] (а.с. 5) Як вбачається зі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , власником автомобіля «Хонда», д.н.з. [NUMBER] є [PERSON] . (а.с. 4) Відповідно до Висновку № 15/17 експертного авто товарознавчого дослідження від 27.02.2017 року, вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля Honda CR-V», д.н.з. [NUMBER] становить 175540 грн. 02 коп. (а.с. 7-11) Як вбачається з листа ПрАТ «СК «Провідна» від 23.05.2017 року позивачу було відшкодовано 100 000 грн. 00 коп. страхового відшкодування. (а.с. 6) Цей факт підтверджує також і позивач у поданому позові. Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Частиною 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Ст. 1192 ЦК України визначає, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо), як це зазначено у п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.03.1996 року. Згідно Постанови ВСУ від 20.01.2016р. у справі 6-2808цс15 право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобов`язує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування шкоди в деліктному зобов`язанні. За таких обставин, позивач просить суд стягнути на його користь, суму майнової шкоди, саме з особи винної у її завданні. У відповідності до положень ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. У відповідності до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. За таких обставин, суд вважає, що докази надані позивачем є достатніми, позовні вимоги доведеними та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved