Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-26 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Позивач зазначала, що вони з відповідачем зареєстрували шлюб 18 червня 2011 року. Від спільного подружнього життя мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Діти проживають разом із позивачем та знаходяться на її повному забезпеченні. Відповідач проживає окремо, матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Посилаючись на викладене, просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі розмірі 2500 грн., щомісячно, починаючи із дня предявлення позову і до досягнення дітьми повноліття. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала просила про їх задоволення в повному обсязі. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, про\~час та\~місце розгляду\~справи повідомлявся\~належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав частково, не заперечував проти стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей відповідно до чинного законодавства. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження (а.с.8,9), і, на підставі ст.180 Сімейного Кодексу України, відповідач зобовязаний утримувати неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 03 квітня 2018 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.с.7). Згідно ч.2 ст.141 СК України, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною пятою статті 157 цього Кодексу. Як розяснено п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 р. № 3, за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Оскільки відповідач ухиляється від обов'язку щодо належного утримання дітей, право позивача на стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей підлягає захисту судом. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. В ст. 182 СК України, зазначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідач [PERSON] працює в ТОВ «Мітфреш» з 18 грудня 2018 року на посаді обвалювальника мяса. Дохід за період з 18.12.2018 р. по 31.01.2019 р. склав 2574,00 грн. Згідно ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. \~ \~ \~ \~Відповідно до ЗУ «Про державний бюджет України на 2019 рік», прожитковий мінімум для дитини віком до 6 років становить: з 1 січня 2019 року - 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень; віком від 6 до 18 років становить: з 01 січня 2019 року 2027 грн., з 01 липня 2019 року 2118 грн., з 01 грудня 2019 року 2218 грн. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. За таких\~обставин,\~з огляду\~на матеріальний\~стан відповідача,\~суд дійшов\~висновку про\~часткове задоволення\~позовних вимог\~та стягнення\~з відповідача\~на користь\~позивача аліментів\~у твердій\~грошовій сумі\~в розмірі\~813\~(вісімсот\~тринадцять)\~грн.,\~але не\~менше 50%\~прожиткового мінімуму на дитину\~відповідного віку,\~щомісячно з відповідною індексацією згідно закону, на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], та в розмірі 1013 (одна тисяча тринадцять) грн. 50 коп., але не\~менше 50%\~прожиткового мінімуму на дитину\~відповідного віку,\~щомісячно з відповідною\~індексацією згідно\~закону,\~на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], починаючи з дня предявлення позову 06 липня 2018 року і до досягнення дітьми повноліття. Крім того, відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, таким чином суд вважає необхідним стягнути із відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Outcome: partial