Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-02 00:00:00

Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» звернулося до суду із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 49 716 грн 44 коп., з яких: 41 575 грн 39 коп. - заборгованість за основним боргом (кредитом); 4 397 грн 59 коп. - проценти за користування кредитом; 14 грн. 00 коп. - комісія; 2 070 грн 21 коп. - пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом; 856 грн 21 коп. - три відсотки річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); 274 грн 66 коп. - три відсотки річних за несвоєчасне погашення процентів, комісії за користування кредитом; 528 грн 38 коп. - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів, комісії за користування кредитом. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує на те, що 08.11.2016 між банком та [PERSON] було укладено договір, шляхом підписання заяви про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки), отримавши кредит шляхом встановлення відновлюваної кредитної лінії на картковий рахунок № [NUMBER] з параметром кредитування в сумі 59 000 грн 00 коп. строком на 12 місяців з можливим продовженням на той самий строк під 30 % річних. Разом з тим, 30.10.2017 між банком та відповідачем була підписана заява про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу. Зазначений договір розміщений на сайті Ощадбанку. Крім того, 30.10.2017 відповідач звернувся із заявою на встановлення відновлюваної кредитної лінії та просив надати кредит на рахунок № [NUMBER] в національній валюті шляхом встановленої відновлюваної кредитної лінії, після чого позивачем було встановлено на його рахунок відновлювану кредитну лінію в розмірі 75 000 грн 00 коп. на строк 36 місяців з можливим продовженням на той самий строк під 30 % річних. Відповідач не виконував свої зобов`язання перед банком, кошти на рахунок не надходять, що призвело до простроченої заборгованості, у зв`язку із чим, станом на 29.12.2020 має заборгованість в розмірі розмірі 49 716 грн 44 коп., а тому, представник позивача просить суд позов задовольнити, стягнути з боржника заборгованість по кредиту та судові витрати. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала з підстав, обґрунтованих в позовній заяві та просила позов задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечила. Відповідач у судове засідання не з`явився, не повідомивши суду про причини своєї неявки, хоча про день та час слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Правом на подання відзиву відповідач не скористався. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Оскільки представник позивача не заперечує проти заочного вирішення справи, з урахування викладеного вище, суд, вважає за необхідне проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. При розгляді справи судом учасниками справи подано заяви та клопотання та судом було вчинено інші процесуальні дії, зокрема. Ухвалою суду відкрито провадження у справі. Заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши, дослідивши об`єктивно та оцінивши зібранні у справі докази, суд приходить до висновку, що слід частково задовольнити позов, виходячи з наступних мотивів та підстав. Судом встановлено фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що 13.05.2015 між АТ «Ощадбанк» та [PERSON] укладено договір № 374540 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки. На виконання п. 1.1 вказаного договору АТ «Ощадбанк» відкрив відповідачу поточний рахунок № [NUMBER] на умовах тарифного пакету «Зарплатний». Відповідно до заяви про приєднання № 598521/101116 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) відповідач приєднався до ДКБО в редакції, яка на день підписання заяви на приєднання розміщена на інтернет-сторінці Банку: www.oschadbank.ua та уклав з відповідачем договір, складовою частиною якого є умови договору банківського рахунку. Укладаючи вищевказаний договір [PERSON] прийняв на себе всі обов`язки та набув всіх прав, що передбачені даним договором, а також ознайомився з повним текстом договору, в тому числі з додатками до договору та тарифами, зрозумів його зміст та погодився з усіма його умовами, що підтверджується його підписом. Відповідно до заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредиту), від 08.11.2016, відповідачу надано кредит шляхом встановлення відновлюваної кредитної лінії на картковий рахунок № [NUMBER] , з параметром кредитування в сумі 59 000 грн 00 коп. строком на 12 місяців з можливим продовженням на той самий строк під 30 % річних. 30.10.2017 [PERSON] звернувся до АТ «Ощадбанк» із заявою про приєднання № 374540 до Договору комплексного банківського обслуговування з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки), відповідач беззастережно приєднався до договору в редакції, яка на день підписання цієї Заяви на приєднання розміщена на інтернет- сторінці Банку www.oschadbank.ua та уклав з відповідачем договір, складовою частиною якого є умова договору банківського рахунку, Кредитного договору. Разом з цим, відповідно до заяви на встановлення відновлюваної кредитної лінії від 30.10.2017 [PERSON] встановлено на його рахунок відновлювану кредитну лінію в розмірі 75 000 грн 00 коп. строком на 36 місяців з можливим продовженням на той самий строк під 30 % річних. Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість [PERSON] за вказаним кредитним договором станом на 29.12.2020 становить 49 716 грн 44 коп., з яких: 41 575 грн 39 коп. - заборгованість за основним боргом (кредитом); 4 397 грн 59 коп. - проценти за користування кредитом; 14 грн. 00 коп. - комісія; 2 070 грн 21 коп. - пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом; 856 грн 21 коп. - три відсотки річних за несвоєчасне погашення основного боргу( кредиту); 274 грн 66 коп. - три відсотки річних за несвоєчасне погашення процентів, комісії за користування кредитом; 528 грн 38 коп. - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів, комісії за користування кредитом. 04.11.2020 представник позивача направляв на адресу відповідача письмову вимогу про виконання зобов`язання щодо погашення заборгованості за кредитним договором, однак добровільно заборгованість відповідачем погашена не була. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Сторони досягли домовленості щодо всіх істотних умови договору позики (кредиту): погодили строк дії, умови повернення кредиту, процентну ставку, відповідальність за порушення виконання зобов`язань. Статтею 1048 ЦК України закріплено право позикодавця на одержання від позичальника процентів від суми позики. Як уже зазначалося вище, заява позичальника дійсно містить умови про те, що процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту, становить 30 % річних. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору, вимог актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч.2 ст.625 ЦК України). Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утриманими грошовими коштами, що підлягають сплаті кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання. Таким чином, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, та враховуючи факт невиконання відповідачем умов кредитного договору, суд приходить до висновку, що в даному випадку мають місце порушення останнім майнових прав позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість в розмірі 47 632 грн 23 коп., з яких: 41 575 грн 39 коп. - заборгованість за основним боргом (кредитом); 4 397 грн 59 коп. - проценти за користування кредитом; 856 грн 21 коп. - три відсотки річних за несвоєчасне погашення основного боргу( кредиту); 274 грн 66 коп. - три відсотки річних за несвоєчасне погашення процентів, комісії за користування кредитом; 528 грн 38 коп. - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів, комісії за користування кредитом. Щодо вимоги про стягнення комісії в розмірі 14 грн 00 коп. та пені за несвоєчасне погашення основного боргу та процентів за користування кредитом в розмірі 2070 грн 00 коп., суд вважає, що слід відмовити, з огляду на наступне. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Таким чином, в разі укладення договору кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Із змісту підписаної відповідачем заяви про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) та паспорту споживчого кредиту вбачається, що сторонами було узгоджено, що розмір комісії складає 0 % (, а умови договору про встановлення відповідальності у вигляді пені за несвоєчасне погашення взагалі відсутні. За таких обставин, враховуючи відсутність у вказаній заяві домовленості сторін про конкретні запропоновані відповідачу умови кредитування щодо розміру і порядку нарахування комісії і пені, суд дійшов висновку щодо відсутності підстав для задоволення вимог банку про стягнення зазначених нарахувань. Відповідно до частин 1 і 3 статі 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно зі статтею 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Оскільки позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково, а саме, згідно розрахунку: 47 632 грн 23 коп. (задоволена частина вимог) : 49 716 грн 44 коп. (ціна позову)) х 100 = 95,80 %, а тому, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 2 013 грн 72 коп. (95,80 % від 2 102 грн 00 коп.), виходячи з принципу пропорційності до задоволених позовних вимог. На підставі наведеного,

Outcome: partial