overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-21 00:00:00

[PERSON]К). звернулася до суду з позовом, в якому просить суд визнати за нею гіра власності на садовий будинок №763, що розташований в садовому товаристві «Трудівни Пряжівського масив\ \\ територія Сінгурівської сільської ради Житомирського району \\ як спадкоємницею за законом. В судове засідання позивачка не зявилася, а направила листа, в якому зазначила, що поз підтримує, просить його задовольнити і слухання просить проводити у її відсутність. Предстазн відповідача в судове засідання не зявились, а голова сільської ради направив листа, яким зазні.чі що позовні вимоги повністю визнають і просять слухання справи проводити у їх відсутність. Суд. дослідивши таке безумовне визнання відповідачем позову, яке в свою черг; суперечить вимогам закону й не порушує права чи інтереси інших осіб, приходить до переконан про задоволення позову в попередньому судовому засідання, на підставі положень ст.130, ст. ЦПК України. В судовому засіданні встановлено наступне. Після смерті спадкодавця [PERSON]. 24 листопада 2009р. \\ а.с.5\\ залишилось спадкове майно, садовий будинок №76? розташований в садовому товаристві «Трудівник» Пряжівського масиву. Спадкоємцями та майна є позивачка. Вартість спірного будинку складає 30117 \\ тридцять тисяч сто сімнадцять г: \\а.с.13\\. При житті право власності за [PERSON] зареєстровано не було, що послуг\ а,. підставою хія відмови у видачі свідоцтва про право на. спадщину за законом на спірний жит.д будинок. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до переконання про можливість задоводед позову на підставі положень ст. 1 ЦПК України, за якими завданням цивільного судочинства справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захи; порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтерел юридичних осіб, інтересів держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-01 00:00:00

[PERSON] комітет Конотопської міської ради звернувся до суду з заявою, в якій просять припинити піклування над неповнолітньою дитиною [PERSON] , [INFO] і передати неповнолітню дитину до органу опіки та піклування Конотопської міської ради для подальшого влаштування . Вимоги мотивують тим, що [PERSON], [INFO] , відповідно до рішення Конотопської міськрайонного суду Сумської області від 28 листопада 2012 року була призначена опікуном над малолітньою дитиною [PERSON], [INFO] , у звязку з тим, що дитина позбавлена батьківського піклування. Згідно рішення [PERSON] комітету Конотопської міської ради від 29 грудня 2012 року [PERSON], [INFO], надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування . Батько дитини [PERSON] рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 06 травня 2009 року визнаний безвісно відсутнім , мати дитини [PERSON] померла 17 вересня 2017 року відповідно до свідоцтва про смерть від 19 вересня 2017 року. Орган опіки та піклування Конотопської міської ради вважає за необхідне припинити піклування над неповнолітньою [PERSON] , [INFO], яка має статус дитини, позбавленої батьківського піклування у звязку зі смертю піклувальника [PERSON] і передати неповнолітню дитину до органу опіки та піклування Конотопської міської ради для подальшого влаштування . У звязку з зазначеними обставинами вимушені звернутися до суду . Представник заявника [PERSON] комітету Конотопської міської ради [PERSON] до судового засідання не зявилася, надала заяву, в якій просить справу розглядати без її участі, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі. . Суд , дослідивши матеріали справи , вважає , що заява підлягає задоволенню . У відповідності зі ст. 76 ЦК України , опіка припиняється у разі досягнення підопічним чотирнадцяти років. Згідно з п. 50 постанови кабінету Міністрів України від 24.09.2008 р. № 866 Питання діяльності органів опіки та піклування , повязаної із захистом прав дитини піклування припиняється у разі смерті піклувальника, про що службою у справах дітей готується відповідний висновок органу опіки та піклування , у разі встановлення опіки судом. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] народилася 19 листопада 2001 року , батьками записані [PERSON] та [PERSON] ( а.с.3) Рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 28 листопада 2012 року , над [PERSON] , [INFO] встановлена опіка та опікуном призначено [PERSON] ( а.с.5). Відповідно до свідоцтва про смерть [PERSON] померла 17 вересня 2017 року ( а.с.4) Рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 6 травня 2009 року [PERSON] визнаний безвісно відсутнім ( а.с.6 ). Відповідно до висновку Органу опіки та піклування Конотопської міської ради від 20 вересня 2017 року, у звязку зі смертю піклувальника [PERSON], яка померла 17 вересня 2017 року необхідно припинити піклування над неповнолітньою дитиною [PERSON] , [INFO] (а.с.7) Суд вважає , що є достатньо підстав для припинення піклування над неповнолітньою дитиною [PERSON] , [INFO] у звязку зі смертю піклувальника [PERSON], яка померла 17 вересня 2017 року , тому вимоги заявника слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-17 00:00:00

[PERSON], котра на підставі довіреності від 1 серпня 2015 року діє від імені [PERSON], 12 серпня 2015 року подала до суду заяву про встановлення факту родинних відносин [PERSON] із [PERSON], яка померла 22 грудня 2014 року, посилаючись на те, що вона була його матірю, однак у свідоцтві про народження [PERSON] імя матері записано [PERSON]. У обґрунтування своєї заяви [PERSON] посилалася на те, що після смерті [PERSON] на майно, яке їй належало на праві власності, відкрилася спадщина і [PERSON], будучи спадкоємцем за заповітом, звернувся до Рудківської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадкове майно, однак отримав відмову в оформленні спадщини, так як із поданих ним документів не вбачається, що він був рідним сином [PERSON] Під час судового розгляду заявник [PERSON] та його представник [PERSON] у підтримання заяви посилалася на викладені в ній обставини. Заінтересована особа [PERSON] та представники заінтересованих осіб не заперечували проти задоволення вказаної заяви. Вислухавши пояснення зазначених осіб, які беруть участь у справі, зясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку про задоволення заяви з таких підстав. Із свідоцтва про смерть відомо, що 22 грудня 2014 року померла [PERSON] ( а.с. 4). Із свідоцтва про народження відомо, що [PERSON] народився 23 квітня 1965 року і його матірю записана [PERSON] ( а.с. 6). Із погосподарської книги відомо, що головою домогосподарства у с. Чайковичі Самбірського району був [PERSON], членами цього господарства була його дружина - [PERSON], а також син - [PERSON] (а.с. 10). Із будинкової книги вбачається, що імя матері [PERSON] записано [PERSON] ( а.с. 12). Із заповіту, складеного 15 грудня 2014 року, видно, що [PERSON], [INFO], все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті заповідає своєму синові [PERSON] (а.с. 5). Із довідки, виданої виконавчим комітетом Чайковицької сільської ради Самбірського району Львівської області, видно, що [PERSON] і [PERSON] є одна і та сама особа (а. с. 11). Із витягу з погосподарської книги, свідоцтва про народження та свідоцтва про укладення шлюбу відомо, що імя матері заінтересованої особи [PERSON] записано [PERSON]. Отже, наведеними доказами достовірно доведено, що [PERSON] була матірю заявника, так як із вказаних документів вбачається, що вік, місце проживання та народження заявника і його матері співпадають. Установлення вказаного факту родинних відносин має юридичне значення, так як дає підстави [PERSON] реалізувати своє право на спадщину після смерті його матері [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-17 00:00:00

[PERSON], котра померла 29.04.2010 р., 11.04.2000 р. склала заповіт на імя [PERSON], заповівши йому належний покійній сертифікат на право на земельну частку (пай). [PERSON] помер 13.02.2012 р., прийнявшим перед тим спадщину після смерті [PERSON], але не отримав свідоцтво про право на спадщину. Нотаріус відмовив позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті брата [PERSON] в звязку з тим, що в 2006 р. було виготовлено на підставі сертифіката, який заповіла [PERSON] державний акт на право власності на земельну ділянку. В звязку з цим [PERSON] просить винести рішення про те, що покійна мала на увазі в заповіті саме цю земельну ділянку. [PERSON] заяву підтримала. Відповідачка [PERSON] подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов визнала. Представник сільської ради заяву визнав і подав заяву про розгляд справи без його участі. Вислухавши позивачку, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Так, згідно довідки управління Держгеокадастру у Волочиському районі № 31-28-99.3-731/15-15 від 10.11.2015 р. 24.03.2006 р. [PERSON] було видано державний акт на право власності на земельну ділянку ХМ № 099827 площею 2,2836 га. Із копії заповіту від 11.04.2000 р. вбачається, що [PERSON], котра померла 28.04.2010 р. згідно копії свідоцтва про смерть 1-РЕ № 710914, заповіла [PERSON], котрий помер 13.02.2012 р. згідно копії свідоцтва про смерть 1-БВ № 174084, сертифікат саме на саме на цю земельну ділянку, на яку після складання заповіту було виготовлено державний акт. Після смерті [PERSON] за заявою [PERSON] заведено спадкову справу № 53004950, з якої вбачається, що позивачка прийняла спадщину після смерті [PERSON], а відповідачка [PERSON] відмовилася від прийянття спадщини, однак 22.10.2015 р. нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв'язку з тим, що в заповіті вказано земельний сертифікат. Однак суд приходить до висновку, що покійна [PERSON] заповідаючи [PERSON] сертифікат мала на увазі саме земельну ділянку площею 2,60 га, на яку пізніше було виготовлено державний акт, тому заяву необхідно задоволити, що дасть можливість заявниці реалізувати спадкові права.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-05 00:00:00

[PERSON], котрий діяв в інтересах [PERSON], за участю заінтересованої особи - [PERSON], звернувся в суд із заявою про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, а саме просить встановити, що його довіритель є сином [PERSON]. Ці вимоги обґрунтовує тим, що у документах, котрі підтверджують родинні відносини останніх містяться розбіжності в прізвищах. Ці обставини породили труднощі для заявника при реалізації свого права на спадщину. [PERSON] в судове засідання не зявився, подавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності. [PERSON]в судове засідання не зявилась, не повідомивши про причини таких дій та не надіславши на адресу суду заяви про розгляд справи за її відсутності, тому, на підставі ч. 2 ст. 77 ЦПК України, дану неявку суд розцінює як таку, що допущена без поважних причин і вважає, що розгляд справи слід провести без її участі на підставі наявних доказів. При розгляді справи судом встановлено наступне. 09 серпня 1956 року народився [PERSON]. Його батьком є [PERSON]. Вказані факти стверджуються копією свідоцтва про народження серії І-ФЮ № 384761, виданого 31 серпня 1956 року. Водночас у паспорті громадянина України прізвище [PERSON] зазначено як «Дрегалюк», що підтверджується копію цього документа серії МС № 545341, виданого 12 травня 1999 року Тернопільським МВ УМВС України в Тернопільській області. 02 листопада 2015 року [PERSON] помер. Це стверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ИД № 195610, виданого 03 листопада 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції. Згідно з копією свідоцтва про право власності на житло, виданого 14 жовтня 1996 року начальником Тернопільського міського бюро технічної інвентаризації, за життя [PERSON] на праві спільної сумісної власності належала квартира [ADDRESS]. Згідно із вимогами ст. 256 ЦПК України, справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, розглядаються в судовому порядку, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Враховуючи вищенаведене та те, що розбіжності в прізвищі заявника та його батька, перешкоджають йому реалізувати своє право на спадщину, а законом не визначено іншого порядку встановлення даного факту, суд приходить до переконання, що заява [PERSON] підлягає до задоволення, шляхом встановлення того факту, що він є сином [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-19 00:00:00

[PERSON], котрий на підставі довіреності від 3 серпня 2015 року діє від імені [PERSON], 10 серпня 2015 року подав до суду заяву про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме, належності [PERSON] правовстановлюючого документу - свідоцтва про право особистої власності на будівлі від 30 квітня 1961 року, яке видане на ім'я [PERSON]. У обґрунтування своєї заяви [PERSON] посилався на те, що [PERSON] являється єдиним та останнім членом колгоспного двору, а відтак власником житлового будинку по [ADDRESS] Самбірського району і звернулася до Дублянської селищної ради з клопотанням про надання їй у власність земельної ділянки, на якій знаходиться належний їй будинок, однак при огляді документів працівниками селищної ради встановлено невідповідність прізвища, зазначеного у свідоцтві про право особистої власності на будівлі особі-заявнику, а саме - в паспорті громадянина України її прізвище зазначено [PERSON], а у правовстановлюючому документі записано [PERSON] Під час судового розгляду представник заявника [PERSON] у підтримання заяви посилався на викладені в ній обставини. Від заінтересованої особи - Дублянської селищної ради Самбірського району Львівської області надійшла заява про розгляд справи за відсутності її представника та про визнання вимог заявника. Вислухавши пояснення представника заявника, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку про задоволення заяви з таких підстав. Згідно ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Із паспорта громадянина України відомо, що прізвище заявника зазначено [PERSON] (а.с. 9). Із свідоцтва про право особистої власності на будівлі від 30 квітня 1961 року, виданого виконавчим комітетом Дублянської селищної Ради на ціле домоволодіння, яке знаходиться в [ADDRESS], вбачається, що прізвище власника записано Круп»яник (а.с. 4). Із довідки, виданої виконавчим комітетом Дублянської селищної ради Самбірського району Львівської області, видно, назву [ADDRESS] Самбірського району перейменовано на нову назву - [ADDRESS] ( а.с.6). Із довідки, виданою цим же виконкомом, вбачається, що [PERSON] та [PERSON] є одна і та сама особа, а також вона є останнім і єдиним членом - головою колгоспного двору за адресою [ADDRESS], (стара адреса: [ADDRESS]) в смт. Дубляни Самбірського району (а.с. 5, 7). Отже, наведені докази, у яких співпадають дані про місце проживання заявника, достовірно свідчать про те, що вказаний правовстановлюючий документ належать [PERSON] Установлення факту належності правовстановлюючого документу має юридичне значення, так як дає підстави для наданням у власність [PERSON] земельної ділянки для обслуговування житлового будинку, а також від нього залежить виникнення, зміна або припинення майнових прав заявника.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-04 00:00:00

[PERSON] Крістіна Олегівна звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування заявлених вимог посилалалася на те, що вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі з 17 жовтня 2011 року. 03 лютого 2015 року шлюб між ними розірвано. Від шлюбу мають неповнолітню дитину, [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач. На даний час сімейні відносини з відповідачем припинені, дитина знаходиться на її утриманні. Відповідач має самостійний заробіток, але добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, що ставить її у важке матеріальне становище, тому просить суд з нього стягнути аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку відповідача щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивачка [PERSON] у судове засідання не зявилася, надала заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, вказавши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] до судового засідання не зявився, проте від нього до суду надійшла заява з проханням справу розглянути за його відсутності. Позовні вимоги визнав повністю і не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку до досягнення дитиною повноліття. Вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно копії рішення Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 03 лютого 2015 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] Крістіною Олегівною, розірвано. Згідно свідоцтва про народження серії І НО № 473854, виданного 14 серпня 2012 року Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 762, [PERSON] народилася 26 липня 2012 року, в графі батьки зазначені: батько [PERSON] та мати - [PERSON] Крістіна Олегівна. Як вбачається з довідки ПП «Альянс - ГІС» від 30 вересня 2015 року за адресою: [ADDRESS] разом з позивачкою проживає її донька [PERSON], [INFO]. Відповідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно ст. 181 СК України кошти на утримання дитини за рішенням суду присуджуються у частці від доходу платника аліментів і (або) у твердій грошовій сумі. Оскільки дитина потребує матеріальної допомоги, ії батько є працездатним, і за станом здоровя може надавати матеріальну допомогу дитині, то є підстави для стягнення аліментів з відповідача в судовому порядку. За таких обставин суд вважає за можливе стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на користь позивачки [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини усих видів заробітку (доходу) щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. На підставі ст. ст. 180, 181, 182 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-08 00:00:00

[PERSON] Л.В.27.08.2015 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 16.12.1999 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, у відділі реєстрації актів громадянського відділу Черкаського міськвиконкому, актовий запис № 1989. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею. Подружнє життя з відповідачем не склалося, тому що вони мають пізні погляди на сімейне життя та обовязки. На підставі чого відбувались сварки, які призвели до того, що вони стали зовсім чужими людьми. Шлюбні відносини фактично припинені з червня 2015 року. Спільне господарство не ведуть, мають різні погляди на сімейне життя. Спору про розподіл спільного майна та утримання дитини у подружжя немає. Просила розірвати шлюб між нею та [PERSON] . Позивач в судове засідання не зявилася, але скерувала заяву до суду в який просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не зявився, причина неявки суду не відома про час та місце слухання був повідомлений належним чином про що свідчать поштові повідомлення які знаходяться при матеріалах справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно ст. 112 ч. 1 Сімейного Кодексу України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Згідно ст. 112 ч. 2 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них або інтересам їхніх дітей. Із матеріалів справи вбачається, що сторони зареєстрували шлюб 16.12.1999 року у відділі реєстрації актів громадянського відділу Черкаського міськвиконкому, актовий запис № 1989. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою. Спільне життя між сторонами не склалося через відсутність взаєморозуміння. Шлюбні відносини припинені з червня 2015 року, спільне господарство не ведеться, спору про поділ майна та утримання дитини у сторін немає. Примирення не можливе. За таких обставин суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки сімя розпалась остаточно, для її відновлення можливостей немає, сторони сімейних відносин не підтримують і поновлювати їх не збираються.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-25 00:00:00

[PERSON] Леонідович, який є чоловіком, [PERSON], [INFO], звернувся до суду з заявою про визнання її недієздатною, та призначити його опікуном над [PERSON]. При цьому він вказує, що вона перебуває на обліку в амбулаторії ЗПСМ №8 КЗ «Центр первинної медико - санітарної допомоги м. Павлограда» Павлоградської міської ради з діагнозом «захворювання головного мозку», в зв'язку з цим захворюванням являється інвалідом 1 групи. Внаслідок хронічного захворювання вона не здатна повністю усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. В судовому засіданні заявник [PERSON] та його представник [PERSON] підтримали заяву. Від органу опіки та піклування Павлоградської міської ради надійшла заява про слухання справи без їхнього представника, не заперечує проти визнання недієздатним. Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна розуміти значення своїх дій та керувати ними. Як вбачається із довідки Комунального закладу «Центр первинної медико - санітарної допомоги м. Павлограда» Павлоградської міської ради амбулаторія ЗПСМ№8 , [PERSON], [INFO], страждає захворюванням головного мозку, є інвалідом першої групи. (а.с.5). За висновком судової - психіатричної експертизи № 107 від 12.07.2016 року вбачається, що [PERSON] виявляє ознаки хронічного, стійкого психічного розладу у формі деменції внаслідок органічного враження головного мозку.( а.с.15- 17). Таким чином суд приходить до висновку, що на сьогоднішній день [PERSON] не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Отже, [PERSON] треба визнати недієздатною. На підставі викладеного,

Outcome: approved