Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-27 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулись до Кам`янського райсуду з позовом до Косарської сільської ради Черкаської області про визнання права власності на змельну ділянку в порядку спадкування по заповіту .Свої позовні вимоги мотивували тим, що [INFO] померла їхня мати [PERSON] .За життя остання зробила розпорядження, яким все своє майно в рівних частинах по Ѕ, заповіла позивачам по справі . Позивачі прийняли після смерті матері спадщину, звернувшись з відповідними заявами до приватного нотаріуса Кам`янського нотаріального округу Богаданової Г.Ю.Однак, щодо документального оформлення, серед іншого, свого права на земельну ділянку в порядку спадкування по заповіту, позивачам було відмовлено.Підставою відмови у вчиненні нотаріальної дії по видачі свідоцтва про право на спадщину по заповіту на земельну ділянку було, відсутність оригіналу правовстановлюючого документу - Державного акта на право власності на земельну ділянку, виданого на ім`я матері позивачів по справі [PERSON] , якою при житті оригінал документа був втрачений. Сама ця обставина і стала перепоною у оформленні позивачами своїх спадкових прав на земельну ділянку після смерті матері та стала предметом даного позову та підставою звернення до суду. Сторони в\~судове засідання\~не з`явились,\~попередньо подали\~до суду\~заяви,\~в яких\~просили розгляд\~справи провести\~без їхньої\~участі.Позовні\~вимоги визнають. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову . В силу ч.3 ст.211 ЦПК України, суд вважає за можливе розгляд справи провести за відсутності осіб, які беруть участь у справі на підставі письмових документів. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України справа розглядається за відсутності сторін, без здійснення технічної фіксації. \~\~ \~ \~ \~ \~ \~\~Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких грунтуються позовні вимоги , обєктивно оцінивши докази , які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті , суд дійшов до висновку , що цивільний позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення повністю виходячи з наступного. Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.Частиною першою статті 15 та частиною першою статті 16 ЦК України передбачено- кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права інтересу.\~\~ \~ \~ \~ \~ \~\~Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати (відсутності) документа який засвідчує його право власності. Так, матеріалами\~ справи встановлено,\~ що [INFO] померла мати позивачів [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 18.12.2017 року , серія [NUMBER] , актовий запис № 43. Після її смерті\~ відкрилась спадщина на її майно, в тому числі і на земельну ділянку, загальною площею 1.8981 га., кадастровий номер 7121882500:02:000:0023, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Косарської сільської ради Камянського району Черкаської області, за межами населеного пункту, яка за життя на праві власності належала спадкодавцю, а саме на підставі державного акта на право приватної власності на землю.Дане підтверджено копією державного акта, серія ІІІ-ЧР № 048024 від 30 липня 2002 року, виданого на підставі рішення Косарської сільської ради народних депутатів від 18.12.2001 року № 20а , також витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-7103914762016 від 13.07.2016 року, де в розділі відомості про право власності власником спірної ділянки вказана спадкодавець [PERSON] . За життя спадкодавець [PERSON] зробила розпорядження щодо свого майна яке буде їй належати на праві власності, заповівши за заповітом в рівних частинах кожному - своїм дітям позивачам по справі [PERSON] та [PERSON] .Дане підтверджено копією заповіту від 27.11.2017 року, посвідченого секретарем Косарської сільської ради Сіянко Людмилою Василівною, зареєстрованого в реєстрі за № 36. Після смерті [PERSON] її діти спадкоємці по заповіту прийняли спадщину,шляхом звернення з відповідними заявами до приватного нотаріуса Кам`янського нотаріального округу Богданової Г.Ю., якою була заведена спадкова справа № 34/2018.Однак в отриманні свідоцтво про право на спадщину по заповіту на земельну ділянку, нотаріусом їм було відмовлено. Як вбачається, та підверджується постановою про відмову нотаріуса, що підставою відмови є відсутність оригіналу правовстановлюючого документу - Державного акта на право власності на земельну ділянку, виданого на ім`я матері позивачів по справі [PERSON] .(Постанова нотаріуса від 19.07.2018 року № 256/02-31). Позивачі після смерті матері є спадкоємцями як по заповіту так і по закону першої черги як діти спадкодавця- ч.1ст.1261 ЦК України, від спадщини не відмовлялись.Інші спадкоємці як по закону так і по заповіту відсутні.Фактично прийняли спадщину,оскільки відразу після матері почали розпоряджатись та управляти спадковим майном . Родинні стосунки позивачі підтверджують, свідоцтвама про своє народження. Свідоцтво про народження [PERSON] , серія [NUMBER] від 30.12.1961 року, атовий запис № 34 та свідоцтво про народження [PERSON] шлюбі [PERSON] , серія [NUMBER] від 18.03.1967, актовий запис № 7. З даних свідоцтв вбачаєтьця, що позивачі по праві я дітьми [PERSON] . Середня вартість спірної земельної ділянки станом на 01.01.2018 року, відповідно листа відділу у Кам`янському районі Черкаської області Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області від 26.07.2018 року № 97-23-0.260-716/164-18 складає 90\~537,11 грн.. Відповідно до ст.1 першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 20.03.1952 року, ратифікованої 17.07.1997 року- кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Так ст.1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті -1218 ЦК України. Нормою ч.5 ст.1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ч.2, ч.5 ст.1268 ЦК України- не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженням.Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Отже спадкоємець не вправі прийняти одну частину спадщини , а від іншої частини відмовитись .Спадкоємець , який прийняв частину спадщини , вважається таким , що прийняв усю спадщину. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення- ч.1 ст.1225 ЦК України. Згідно з п.1 ч.2 ст.16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права . \~\~\~ \~ \~ \~ \~На підставі викладено, Суд приходить до висновку, що позивачами\~ доведено факт прийняття ними спадщини, та оскільки ніхто інший не подав заяви про прийняття спадщини та не вчинив дій, що свідчать про її прийняття, суд знаходить за можливе визнати за позивачами право власності на належну їм спадкову земельну ділянку. На підставі викладеного та

Outcome: approved