Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-03 00:00:00

[PERSON] подала до суду позовну заяву до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини, в якій просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти на своє утримання в розмірі 1/4 частини заробітку щомісяця до досягнення їх неповнолітньою дитиною, [PERSON], [INFO], трирічного віку. В обґрунтування заявленого позову позивач посилалася на те, що вона з відповідачем перебувають у шлюбі, зареєстрованому 12 листопада 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернівського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 201. Від спільного подружнього життя вони мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Відповідач не надає їй ніякої допомоги на її утримання по догляду за дитиною, чим ставить її в дуже скрутне матеріальне становище. В судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги та просила суд їх задовольнити, в своїх поясненнях спиралася на доводи, викладені в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково розмірі 1/8 частини від його заробітку, пояснивши, що він сплачує аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини від його заробітку. Також він сплачує аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/6 частини від його заробітку. Після сплати всіх аліментів йому залишається дуже мала частина коштів для власного існування. Вважає, що 1/8 частини від його заробітку на утримання дружини буде достатньо. Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає частковому задоволенню за наступних підстав. Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Так, судом по справі встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, відповідно до копії свідоцтва про шлюб, який зареєстрований 12 листопада 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернівського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 201 (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO], батьком якої, відповідно до копії свідоцтва про народження, записаний відповідач [PERSON] (а.с. 5). Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання позивача не надає. Як передбачає ст. 84 Сімейного Кодексу України дружина має право на своє утримання під час вагітності та до досягнення дитиною трьох років. При визначенні розміру аліментів суд враховує те, що відповідач має стабільну заробітну плату, хронічним захворюваннями не хворіє, сплачує аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу) та на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/6 частини від його заробітку (доходу) щомісячно. Відтак, суд у даній справі бере до уваги викладені обставини та вважає за можливе зобов'язати відповідача виплачувати аліменти на утримання [PERSON] в розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення неповнолітньою дитиною: [PERSON], [INFO], трирічного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти підлягають стягненню з моменту надходження позовної заяви в провадження судових органів України, тобто з 25 листопада 2013 року. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судовий збір слід стягнути з відповідача.

Outcome: partial