Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-22 00:00:00

[PERSON] подала до Суворовського районного суду м. Одеси заяву про встановлення факту родинних відносин та належності правовстановлюючих документів, у зв`язку з тим, що встановлення фактів, які мають юридичне значення необхідні їй для оформлення прав на спадкове майно, оскільки у правовстановлюючих документах прізвище та ім`я спадкодавця зазначено в різних документах по різному, що не дає заявнику можливості належним чином оформити право на спадщину. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 07 жовтня 2019 року відкрито провадження по справі та призначено дату, час і місце проведення судового засідання. У останнє судове засідання заявник [PERSON] , та представник заявника - адвокат Леонова Г.В., не з`явились, надали суду спільну заяву в якій зазначили про підтримку заявлених вимоги та просили суд провести слухання справи за їх відсутності. Представник Надеждинської сільської ради Одеської області до судового засідання не з`явився, голова сільської ради подав заяву, в якій просив розглядати справу без участі представника заінтересованої особи за наявними у справі доказами, заяву вважає обґрунтованою, просив суд її задовольнити. Згідно з ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. У зв`язку з поданням сторонами по справі заяв про розгляд справи за їх відсутності, судом було ухвалено провести розгляд справи за відсутності сторін по справі. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, заяви сторін, вирішуючи питання, передбачені ст. ст. 12, 264 ЦПК України, суд виходить з такого. Відповідно до свідоцтва про народження, виданого Саратським районним бюро реєстрації актів цивільного стану Одеської області 15.07.1960 року, [PERSON] народився [INFO] , його батьками зазначені: батько - [PERSON] , мати: [PERSON] , свідоцтво [NUMBER] (а.с.20). [PERSON] 1944 року народження, 06 листопада 1969 року уклав шлюб з [PERSON] 1951 року народження, про що зроблено актовий запис № 21, свідоцтво про шлюб [NUMBER] , видане Надеждинською сільрадою Саратського району, Одеської області 06.11.1969 року, (а.с.22). [PERSON] народилась [INFO] , її батьками зазначені: батько [PERSON] , мати - [PERSON] , свідоцтво про народження видане Надеждинською сільрадою Саратського району, Одеської області 01.09.1973 року, номер [NUMBER] (а.с.17). В зв`язку з укладаннями шлюбів, [PERSON] змінила прізвище спочатку, [INFO] на « [PERSON] », [INFO] на « [PERSON] », а 29.04.2011 р. на « [PERSON] » (а.с. 8 -10,24,25). Враховуючи дослідженні документи, судом встановлено, що [PERSON] є онукою [PERSON] . Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть [NUMBER] , [INFO] [PERSON] помер (а.с. 19). Також, судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть [NUMBER] , [INFO] [PERSON] померла (а.с. 11). Згідно матеріалів справи, [PERSON] , за життя належав сертифікат на право на земельну ділянку (пай) серії ОД № 0166774, як члену колективного сільськогосподарського підприємства (сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства) «Надежда», що знаходиться за адресою: с. Надежда, Саратського району Одеської області, виданий 22.12.1996 року за підписом Голови районної державної адміністрації та свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії ОД-ХХІІ № 12632 (а.с. 12,16). В матеріалах справи міститься лист приватного нотаріуса Саратського районного нотаріального округу Одеської області Сулакова І.І., від 19.07.2017 року вих. № 1218/01-К про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , у зв`язку з наявністю в документах помилок в написанні прізвища спадкодавця, а саме « [PERSON] » та « [PERSON] » та « [PERSON] » замість « [PERSON] » (а.с.14). Згідно довідки, виданої Надежденською сільською радою Одеської області Саратського району № 986 від 13.09.2019 року, [PERSON] , [INFO] , проживала до дня смерті з [PERSON] , яка померла [INFO] за адресою: [ADDRESS] (а.с.15). Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Згідно з вимогами ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Відповідно до положень статті 293, 315 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Предметом розгляду заяви є встановлення факту належності правовстановлюючих документів який, необхідний заявнику для оформлення особистих, майнових прав, що випливають із цього факту. У даному конкретному випадку, виключним способом захисту права заявника є звернення до суду із заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту належності за життя [PERSON] сертифікату на земельну частку (пай) на землю, яка перебувала у колективній власності «Надія» (Одеська область, Саратський район, с. Надія) у розмірі 6,3 умовних кадастрових гектарів (серія ОД № 0166774 від 22.12.1996 року) та свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії ОД-ХХІІ № 12632. З огляду на викладені обставини та норми матеріального права, суд приходить до висновку, що зібрані у справі докази в їх сукупності вказують на можливість задоволення заяви [PERSON] та встановлення факту родинних відносин і належності за життя [PERSON] : сертифікату на земельну частку (пай) на землю, яка перебувала у колективній власності «Надія» (Одеська область, Саратський район, с. Надія) у розмірі 6,3 умовних кадастрових гектарів (серія ОД № 0166774 від 22.12.1996 року)., виданого на ім`я « [PERSON] ; свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії ОД-ХХІІ № 12632, виданого на ім`я [PERSON] Клавдії « [PERSON] ».

Outcome: approved