overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-02 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі з 30 жовтня 2015 року, мають малолітнього сина [PERSON] [INFO], на якого відповідач сплачує аліменти на користь позивача за рішенням суду. У квітні 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на припинення між ними шлюбно-сімейних відносин з травня 2017 року через відсутність взаємопорозуміння, втрати почуття любові та поваги, у зв'язку із чим вважає подальше збереження сім'ї неможливим. Зазначає, що спільного господарства з відповідачем не веде, примирення не бажає. Також просить розглянути справу за її відсутністю, про що надала відповідну заяву, підтримала доводи позову та просила розглянути справу у заочному порядку. Відповідач [PERSON] відзив на позов не надав, в судове засідання не з'явився без повідомлення причин своєї неявки, був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. У зв'язку із зазначеним та на підставі ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу в заочному порядку. Перевіривши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Підстави для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя передбачені статтею 112 СК України. Як вбачається з наданих доказів шлюбні відносини між подружжям припинені у травні 2017 року у зв'язку з втратою ними почуття любові та поваги, і доказів можливості їх відновлення до суду не надано. Сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини не підтримують, примирення [PERSON] не бажає. У зв'язку із зазначеним суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не відповідає інтересам [PERSON] Спорів щодо поділу спільного майна та утримання їх неповнолітнього сина між сторонами не виникає. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Між тим [PERSON] не бажає примирення, тому застосування зазначеної норми права по суті є формальним обов'язком суду та суперечить інтересам позивача. Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-08 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі з 30 липня 2011 року, від якого 25 липня 2012 року в них народився син [PERSON]. 15 липня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 із всіх видів заробітку (доходу) щомісячно і до повноліття сина, посилаючись на те, що відповідач матеріальної допомоги не надає. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечує, посилаючись на те, що відповідач надає матеріальну допомогу на утримання сина в добровільному порядку. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Так, відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Як з'ясовано судом, відповідач на даний час має нерегулярний, мінливий дохід, матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що з [PERSON] підлягають стягненню аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 800 грн. щомісячно і до його повноліття, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15 липня 2016 року.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-16 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі з 30 листопада 2006 року. Від спільного проживання [INFO] в них народилася донька [PERSON], а [INFO] - син [PERSON]. 20 жовтня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей в розмірі 1/3 частини із всіх видів заробітку (доходу), починаючи з дня подачі заяви та до повноліття дітей, посилаючись на те, що відповідач матеріальної допомоги не надає. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлений про час і місце судового розгляду належним чином, не повідомивши про причини неявки. Відповідно до вимог ст. 224 ч. 1 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Заслухавши учасника процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Так, відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Як з'ясовано судом, відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що із [PERSON] підлягають стягненню на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей: доньки [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини із всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 20 жовтня 2015 року і до повноліття доньки [PERSON], а потім на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини із всіх видів заробітку (доходу) щомісячно і до його повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-20 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі з 30 травня 2002 року, від якого [INFO] в них народилась донька [PERSON]. 9 липня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 із всіх видів заробітку (доходу) щомісячно і до повноліття доньки, посилаючись на те, що відповідач матеріальної допомоги не надає. В судове засідання позивач не з'явилася, повідомлена про час і місце судового розгляду належним чином, направивши на адресу суду заяву, в якій просить розглянути дану справу за її відсутності в порядку заочного розгляду, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлений про час і місце судового розгляду належним чином, не повідомивши про причини неявки. Відповідно до вимог ст. 224 ч. 1 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Так, відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Як з'ясовано судом, відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-24 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі з 31 липня 2011 року. [INFO] в них народився син [PERSON]. 25 січня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 із всіх видів заробітку (доходу) щомісячно і до повноліття сина, посилаючись на те, що відповідач матеріальної допомоги не надає. В судове засідання позивач не з'явилася, повідомлена про час і місце судового розгляду належним чином, направивши на адресу суду заяву, в якій просить розглянути дану справу за її відсутності в порядку заочного розгляду, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлений про час і місце судового розгляду належним чином, не повідомивши про причини неявки. Відповідно до вимог ст. 224 ч. 1 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Так, відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Як з'ясовано судом, відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-01 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі з 3 серпня 2002 року. Від спільного проживання 1 березня 2003 року в них народився син [PERSON], а 27 жовтня 2007 року син [PERSON]. 11 вересня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей в розмірі по 1000 грн. щомісячно на кожну дитину і до досягнення дітьми повноліття, посилаючись на те, що відповідач матеріальної допомоги не надає. В судове засідання позивач та її представник не з'явилися, повідомлені про час і місце судового розгляду належним чином. Від представника позивача надійшла на адресу суду заява, в якій просить розглянути дану справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлений про час і місце судового розгляду належним чином, направивши на адресу суду заяву, в якій зазначає, що проти позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Так, відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Як з'ясовано судом, відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, на даний час має нерегулярний, мінливий дохід. Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-06 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі з 4 серпня 2007 року. Від спільного проживання 16 травня 2009 року в них народився син [PERSON], а 11 листопада 2013 року донька Марія. 17 серпня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей в розмірі 40 % частки заробітної плати, починаючи з дня подачі заяви та до повноліття сина [PERSON], а потім 30% частки заробітної плати до повноліття доньки Марії, [INFO], посилаючись на те, що відповідач матеріальної допомоги не надає. В судове засідання позивач не з'явилася, повідомлена про час і місце судового розгляду належним чином, направивши на адресу суду заяву, в якій просить розглянути дану справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлений про час і місце судового розгляду належним чином, не повідомивши про причини неявки. Відповідно до вимог ст. 224 ч. 1 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Так, відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Як з'ясовано судом, відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що з [PERSON] підлягають стягненню на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та доньки Марії, [INFO], в розмірі 1/3 частини із всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 17 серпня 2016 року і до повноліття сина [PERSON], а потім на утримання неповнолітньої доньки Марії в розмірі 1/4 частини із всіх видів заробітку (доходу) щомісячно і до її повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-17 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі з 6 грудня 2013 року. Від спільного проживання [INFO] в них народився син [PERSON]. 18 березня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини в сумі 2000 грн. щомісячно і до повноліття сина, посилаючись на те, що відповідач матеріальної допомоги не надає. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, посилаючись на часткову сплату аліментів. Крім того, зазначає, що перебуває на службі в Національній гвардії України. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Так, відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Як з'ясовано судом, відповідач на даний час перебуває на службі в Національній гвардії України, отримує грошове забезпечення, матеріальної допомоги на утримання сина та дружини не надає. Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що з [PERSON] підлягають стягненню аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини із всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 18 березня 2016 року і до повноліття дитини.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-04 00:00:00

[PERSON] та [PERSON]перебувають у шлюбі з 7.06.2013 року. Мають сина [PERSON], [INFO]. [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на сина та коштів на своє утримання.Посилається на те, що шлюбні відносини між нею та відповідачем припинені.Утримувати дитину [PERSON] не допомагає. Вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною і також потребує матеріальної допомоги.Просить стягнути з відповідача аліменти на сина в розмірі 1\\4 частини заробітку(доходу),але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно та на своє утримання в розмірі 1\\6 частини його заробітку (доходу). У судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала. Відповідач [PERSON]П.у судове засідання не з»явився. Про день та час розгляду справи повідомлений у встановленому порядку. Причин неявки суду не повідомив. Заяви про розгляд справи у його відсутність не надав. Позивачка не заперечує проти заочного розгляду справи з постановленням заочного рішення. Заслухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов»язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. [PERSON] є батьком [PERSON] [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження дитини(а.с.4), а, отже, зобов»язаний утримувати його. Згідно ст.. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років незалежно від того чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Як пояснила позивачка, в даний час вони з відповідачем проживають окремо і він не надає матеріальної допомоги на утримання дитини та її. Син проживає з нею і знаходиться на її утриманні, що стверджується також довідкою Волицької сільської ради від 8.06.2015 року № 161(а.с.6). Отже, з відповідача повинні бути стягнуті на аліменти на сина та дружину. При визначенні розміру аліментів суд враховує те, що відповідач працездатний, має постійну роботу з заробітною платою близько 3000 грн., що ствердила позивачка. Інших утриманців він не має. Стан здоров»я дитини та відповідача задовільний. Отже, [PERSON]спроможний сплачувати аліменти на дитину та [PERSON] перебуває на утриманні матері, яка у зв»язку з доглядом за ним не працює і не має заробітку. З врахуванням наведених обставин аліменти на дитину можуть бути визначені в розмірі 1/4 частини заробітку(доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а на дружину в розмірі 1\\6частини заробітку(доходу)відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі з 7 травня 2003 року, від якого 22 жовтня 2003 року в них народилась донька [PERSON]. 1 жовтня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання доньки в розмірі 1/4 із всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 1 липня 2015 року і до повноліття доньки, посилаючись на те, що відповідач матеріальної допомоги не надає. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, посилаючись на те, що аліменти повинні стягуватись з дати подання позовної заяви до суду. Щодо розміру аліментів не заперечує. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Так, відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Як з'ясовано судом, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що з [PERSON] підлягають стягненню аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини із всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 1 жовтня 2015 року і до повноліття дитини.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-01 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі з 8 лютого 2003 року, від якого 6 червня 2004 року в них народилася донька Наталія. 2 жовтня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання доньки в розмірі 30 % від середнього заробітку по регіону щомісячно і до повноліття доньки, посилаючись на те, що відповідач матеріальної допомоги не надає. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлений про час і місце судового розгляду належним чином, не повідомивши про причини неявки. Відповідно до вимог ст. 224 ч. 1 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Заслухавши учасника процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Так, відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Як з'ясовано судом, відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки Наталії не надає. Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що з [PERSON] підлягають стягненню аліменти на утримання неповнолітньої доньки Наталії, [INFO], в розмірі 1/4 частини із всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 2 жовтня 2015 року і до повноліття дитини.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-29 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі з 8 червня 2006 року. Від спільного проживання [INFO] в них народилась донька [PERSON]. 3 березня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини в сумі 700 грн. щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до повноліття доньки, посилаючись на те, що відповідач матеріальної допомоги не надає. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала. Відповідач в судовому засіданні проти позову не заперечує. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Так, відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Як з'ясовано судом, відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, на даний час має нерегулярний, мінливий дохід. Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved