Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-07 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулись до Шевченківського районного суду м. Києва зі спільною заявою, в якій просять розірвати шлюб, укладений між ними 29.07.2004 р. та зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Камянець-Подільського міського управління юстиції Хмельницької області, актовий запис №397. Свої вимоги Заявники обґрунтовують тим, що з вказаного часу вони перебувають у шлюбі від якого подружжя має доньку [PERSON], [INFO]. Однак на сьогоднішній день подружжя спільного господарства не веде та припинило шлюбні стосунки. Спір з приводу спільного майна подружжя між сторонами відсутній. Сторони домовились, що донька проживає з матірю, а батько [PERSON] буде брати участь у її вихованні і щомісяця сплачувати на користь аліменти на її утримання у розмірі \~7000,00 грн. згідно договору від 22.04.2015 р. [PERSON] в судове засідання не зявилась, її представник за довіреністю [PERSON] подав суду заяву, в якій просить розглядати справу за відсутності вказаного заявника, заявлені вимоги підтримав, та просив розірвати шлюб. [PERSON] також в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Поряд з цим, 29.05.2015р. від його представника за довіреністю [PERSON] до суду надійшла заява, в якій вказано, що [PERSON] просить справу розглянути за його відсутності, не заперечує проти заявлених вимог. Повноваження вказаних представників заявників підтверджені нотаріально завіреними копіями довіреностей які містяться в матеріалах справи. З огляду на викладене, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності заявників, від представників яких надійшли заяви про слухання справи за їх відсутності, однак за участю вказаних представників. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників заявників, які підтримали вказану заяву окремого провадження з урахуванням викладених в ній обставин, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] 29.07.2004 р. був зареєстрований шлюб відділом реєстрації актів цивільного стану Камянець-Подільського міського управління юстиції Хмельницької області, актовий запис №397. Реєстрація шлюбу підтверджується Свідоцтвом про одруження від 29.07.2004р. [NUMBER](а.с.3). Від шлюбу подружжя має доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження від 8.02.2014р. серії [NUMBER] (а.с.4). 22 квітня 2015 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір про проживання дитини та сплату аліментів на дитину, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Змисловською Т.В. та зареєстровано в реєстрі за № 258, в якому сторони визначили місце проживання спільної дитини з матірю дитини та розмір аліментів, які батько зобовязується сплачувати на утримання дитини. Як свідчить спільна заява подружжя проживає окремо один від одного понад рік, ведуть окремий побут. Також, як зазначають сторони, вони не вбачають можливості подальшого продовження шлюбних відносин і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Відповідно до ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу.. Згідно зі ст.109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Договір між подружжям про розмір аліментів на дитину має бути нотаріально посвідчений. У разі невиконання цього договору аліменти можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. За ст.234 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. За приписами ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як свідчить спільна заява сторін, останні втратили почуття любові та поваги один до одного, не підтримують сімейно-шлюбних відносин, окремо ведуть господарство, стали чужими людьми одне до одного. Сторони не вбачають для себе можливості і далі перебувати у шлюбі. Беручи до уваги наведене, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам дитини, а тому вважає за можливе задовольнити заявлені вимоги. Враховуючи викладене,

Outcome: approved