Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-05 00:00:00

[PERSON] звертаючись до суду з вищевказаною справою в порядку окремого провадження, просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт, що трудова книжка створена 29.09.1971 року та видана на ім`я [PERSON] , 1954 года рождения - належить та була видана [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , паспорт серії [NUMBER] виданий Деснянським РУ ГУ МВС України в місті Києві 20.06.2002 року. В обґрунтування вказаних вимог заявник зазначає, що звернувшись до пенсійного фонду з метою подання документів для перерахунку пенсії, в пенсійному фонді постало питання про належність йому трудової книжки, оскільки в ній наявна помарка, а саме: друга літера прізвища, літера «и» виконана з помаркою, «не чітко написана». Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 10.08.2021 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання. Заявник в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Представник заінтересованої особи: Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. З урахуванням зазначеного суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності заявника та представника заінтересованої особи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно положень частини 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті (п. 6 ч. 1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України). Статтею ч. 2 ст. 315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що за даними, які містяться в паспорті громадянина України серії [NUMBER] , виданого Деснянським РУ ГУ МВС України в м. Києві 20 червня 2020 року, заявник на першій сторінці паспорту українською мовою зазначений як « [PERSON] », на другій сторінці паспорту російською мовою зазначений як « [PERSON] ». Відповідно до довідки про присвоєння ідентифікаційного номера заявника його прізвище зазначено як « [PERSON] ». Згідно до довідки АК «Борщагівський-2» від 01.03.2021 року, яка видана заявнику вбачається, що [PERSON] працював охоронником в авто гаражному кооперативі «Борщагівський-2» за адресою: м. Київ, вул. Якова Качури, 2-А з 01.09.25020 року по 01.03.2021 року. 29.09.1971 року відносно заявника була заведена трудова книжка на російській мові. При цьому, звернувшись до пенсійного фонду з метою подання документів для перерахунку пенсії, в пенсійному фонді постало питання про належність заявнику трудової книжки, оскільки в ній наявна помарка, а саме: друга літера прізвища, літера «и» виконана з помаркою, «не чітко написана». Згідно зі ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Відповідно листа ВСУ 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа у відповідності до п. 6 ч. 1ст. 315 ЦПК України. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Предметом розгляду заяви є встановлення факту належності заявнику трудової книжки, який необхідний заявнику для оформлення особистих, майнових прав, що випливають із цього факту. У даному конкретному випадку, виключним способом захисту права заявника є звернення до суду із заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту належності заявнику [PERSON] трудової книжки. Як вбачається з викладеного, згідно з законом встановлення вказаного факту породжує юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявника, а саме: встановлення факту належності зазначеного документу дає змогу заявнику отримати пенсію після перерахунку, яку він не може отримати у зв`язку з існуванням помарки у трудовій книжці при написанні його прізвища. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві, про встановлення факту, що має юридичне значення є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Враховуючи наведене,

Outcome: approved