Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-30 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про надання дозволу на тимчасовий виїзд неповнолітньої дитини за кордон без згоди батька, вказавши в позовi, що 28.07.2011 року у виконкомі Тереблеченської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області вона зареєструвала шлюб із відповідачем, актовий запис №18. Від шлюбу у них народилася донька - [PERSON], [INFO]. На підставі рішення №172 суду м. Сучава, Румунія відділом цивільних справ від 07.03.2014 року розірвано шлюб між нею та відповідачем. Після розірвання шлюбу на її утримання перебуває неповнолітня [PERSON]. Відповідач батьківської турботи до доньки не проявляє, матеріально її не забезпечує. На даний час їй потрібно виїхати з донькою до Румунії в м. Сучава для оздоровлення дитини. Однак відповідач не дає згоди на виїзд неповнолітньої дитини, яка необхідна ВГІРФО ГУМВС України в Чернівецькій області. Зважаючи на вищевикладене, просить суд надати дозвіл на тимчасовий виїзд неповнолітньої доньки [PERSON] за кордон на відпочинок та оздоровлення без згоди та супроводу батька в період з 01 серпня 2014 року по 31 жовтня 2014 року в її супроводі, а також надати дозвіл Глибоцькому районному сектору Управління ДМС в Чернівецькій області оформити проїзні документи для виїзду за кордон. Позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не з'явились, однак від представника позивача до суду надійшла заява, з якої вбачається, що він позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить справу розглянути у його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи. За таких обставин суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дiйшов до висновку, що позовнi вимоги [PERSON] є обґрунтовані і підлягають задоволенню. Так, судом встановлено, що на підставі рішення №172 суду м. Сучава, Румунія відділом цивільних справ від 07.03.2014 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON], а також постановлено батьківське опікування зберегти за [PERSON] Як вбачається зі свідоцтва про народження серії [NUMBER], [PERSON] народилася 30.04.2012 року, її батьками зазначені сторони по справі. Згідно ст.4 ЗУ «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» від 21.01.1994 року №3857-Х11, при відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітніх громадян України за кордон може бути дозволений на підставі рішення суду. Згідно з ст. 2 Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзд в Україну громадян України» документами, що дають право на виїзд з України та посвідчують особу громадянина України для виїзду за кордон, проїзний документ дитини. Ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзд в Україну громадян України» вказує на те, що оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріального засвідчення клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього громадянина України за кордон. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Відповідно до п. 18 Правил оформлення видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення оформлення проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 9 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною асамблеєю ООН 20 листопада 1989 року держави учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Крім цього, ст. 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займається питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Таким чином, повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, оцінивши докази, які є в матеріалах справи суд приходить до висновку, що дана заява [PERSON] є обґрунтованою та підлягає задоволенню, оскільки задоволення позовних вимог відповідатиме інтересам дитини. На підставі викладеного, ст.ст. 2, 4 Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України», ст. 9 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною асамблеєю ООН, Правил оформлення видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення,

Outcome: approved