Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-17 00:00:00

[PERSON] подав до суду позов до [PERSON] сільської ради Куликівського району Чернігівської області, [PERSON] районної державної адміністрації Чернігівської області, в якому просить продовжити йому строк на звернення до суду за захистом порушеного права, та поновити його порушене право на отримання земельної частки (паю) та визнати за ним право на земельну частку(пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із земель запасу на території [PERSON] сільської ради Куликівського району Чернігівської області, посилаючись на те, що в період з липня 1990 року по березень 2001 року він працював у колгоспі «40 річчя Жовтня», перейменованому на КСП «40 річчя Жовтня», реорганізованому в СВК «Смолянський», правонаступником якого є СТОВ «Смолянка» з переривом на строкову службу в армії. Однак при складанні списку членів КСП «40 річчя Жовтня», що мають право на земельну частку(пай), він помилково не був включений у вказаний список. Своєчасно звернутися до суду за захистом порушеного права він не зміг по причині тривалого лікування у лікувальних закладах після травми, отриманої під час проходження строкової військової служби, тому просив поновити строк звернення до суду. Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позові, позивач зазначав, що він був членом КСП «40 річчя Жовтня», тому має право на отримання земельної частки(паю), однак вказував, що первинні документи про його прийняття чи звільнення з членів колективного сільськогосподарського товариства надати не може. Представник відповідача [PERSON] РДА [PERSON] в судовому засіданні у вирішенні спору покладалася на розсуд суду, проте, зазначала, що на її думку, позивач пропустив строк звернення до суду та не надав доказів, що підтверджували б факт його членства в КСП «40 річчя Жовтня», а саме зазначений факт є підставою для визнання за ним права на отримання земельної частки(паю). Представник відповідача [PERSON] сільської ради Куликівського району Чернігівської області [PERSON] у вирішенні спору покладалася на розсуд суду. Третя особа СТОВ «Смолянка», належним чином повідомлена про розгляд справи, не забезпечила явку свого представника в судове засідання, про причини його неявки не повідомила. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показав, що він дійсно працював із позивачем [PERSON] в колгоспі «40 річчя Жовтня» с.Смолянка Куликівського району Чернігівської області. Заслухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до таких висновків. Відповідно до ст.5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом'якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Спірні правовідносини виникли в 1994-1995 роках, коли був чинним Цивільний кодекс УРСР. Статтею 71 ЦК УРСР встановлено загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено (позовна давність), в три роки. Вимога про захист порушеного права приймається до розгляду судом, арбітражем або третейським судом незалежно від закінчення строку позовної давності(стаття 74 ЦК УРСР). Перебіг строку позовної давності, згідно ст.76 ЦК УРСР, починається з дня виникнення права на позов. Право на позов виникає з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права. Винятки з цього правила, а також підстави зупинення і перериву перебігу строків позовної давності встановлюються законодавством Союзу РСР і статтями 78 і 79 цього Кодексу. Як пояснив в судовому засіданні позивач [PERSON], він знав про не включення його в список осіб, які мали право на земельну частку(пай) по колективному сільськогосподарському підприємству «40 річчя Жовтня» с.Смолянка Куликівського району Чернігівської області, що додавався як Додаток 1 до Державного акту на право колективної власності на землю від 23.08.1995, проте, він не звернувся до суду з метою захисту його порушеного права у визначений законом строк, оскільки під час проходження строкової військової служби ним була отримана травма, в звязку з чим він тривалий час лікувався в лікарнях, що підтверджується відповідними документами(а.с.15-20). Таким чином, враховуючи викладені обставини, суд прийшов до висновку про те, що строк позовної давності, встановлений ст.71 ЦК УРСР(чинної на час виникнення спірних правовідносин), пропущений позивачем [PERSON] з поважних причин та підлягає поновленню. Відповідно до ст.4 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» підприємство діє на основі статуту. У статуті підприємства вказується найменування підприємства, його місцезнаходження, предмет і цілі діяльності, порядок вступу до підприємства і припинення членства в ньому, принципи формування спільної власності та права членів щодо неї, порядок розподілу прибутку, отриманого від операцій із цінними паперами, загальні права і обов'язки членів підприємства, передбачаються органи самоврядування, порядок їх формування та компетенція, права та обов'язки підприємства і його членів щодо використання й охорони земель, водних та інших природних ресурсів, виробничо-господарської, фінансової і трудової діяльності, питання оплати та охорони праці, соціальні гарантії, умови і порядок реорганізації та ліквідації підприємства. Відповідно до п.2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995 № 720/95 право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Тобто законодавець повязує право особи на отримання земельної частки(паю) із фактом членства в колективному сільськогосподарському товаристві на день отримання останнім Державного акту на право колективної власності на землю. По справі встановлено, що позивач [PERSON] відповідно до запису №1 в трудовій книжці серії БТ-ІІ №2847062 01.07.1990 був прийнятий на роботу на дільницю механізації колгоспу «40 річчя Жовтня» с.Смолянка Куликівського району Чернігівської області, відповідно до записів №2 та 3 в період з 01.06.1992 по 07.04.1994 проходив строкову військову службу, після цих записів мається запис без номера, зроблений поверху штемпеля ЗАТ ВТФ «Сіверянка» про його звільнення із СТОВ «Смолянка» за власним бажанням 01.03.2001. В обґрунтування свого позову [PERSON] надав довідку №87 від 11.09.2013, виданої СТОВ «Смолянка» про те, що на період розпаювання землі 23.08.1995 він був членом колгоспу «40 річчя Жовтня», згідно рішення правління колгоспу (протокол №6 від 01.07.1990 і мав право на земельну частку(пай), але в списку громадян-членів КСП «40 річчя Жовтня» с.Смолянка Куликівського району Чернігівської області, що додається до Державного акту на право колективної власності на землю серії І-ЧН №000005 від 23.08.1995 був пропущений. Відповідно до ст.10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Зважаючи на наведене, оскільки позивачем [PERSON] не надано докази на підтвердження його членства у КСП «40 річчя Жовтня» с.Смолянка Куликівського району Чернігівської області станом на дату отримання останнім Державного акту на право колективної власності на землю серії І-ЧН №000005 - 23.08.1995, якими відповідно до діючого законодавства є рішення правління загальних зборів членів колективного сільськогосподарського підприємства, суд прийшов до висновку що в задоволенні позову необхідно відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed