Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-25 00:00:00

[PERSON] у своєму позові посилається на те, що з відповідачкою перебуває у шлюбі з 09.09.2006 року, зареєстрованому Новодністровським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області по актовому запису за №82. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Спільним сімейним життям прожили до червня 2017 року. Сімя розпалася по тій причині, що сторони не знайшли взаєморозуміння, у них різні погляди на життя. Поновлювати сімейні відносини позивач не бажає. Просив суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою. Позивач у судове засідання не зявився, однак, подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, позов підтримав повністю. Відповідачка у судове засідання також не зявилася, проте направила до суду заяву, в якій позовні вимоги визнала повністю, просила розглянути справу за її відсутності. Ст.211 ч.3 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Передбачених ч.4 статті 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін. Згідно ст.247 ч.3 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст. 82 ч. 1 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Згідно ст.206 ч.4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що сторони перебувають між собою у шлюбі, зареєстрованому 09.09.2006 року, Новодністровським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області по актовому запису за №82 (свідоцтво І-МИ №136744). Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Сімя сторін фактично розпалась, поновлювати її позивач не бажає, збереження шлюбу не відповідає його інтересам. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу, не допускається. Виходячи з цього, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту недоторканість. Таким чином, у суду відсутні підстави для примусового збереження сімї між сторонами, при наявності категоричного заперечення щодо цього позивача. Внаслідок відсутності у суду даних щодо бажання відповідачки обрати після розірвання шлюбу інше прізвище, її прізвище «Кирилюк» слід не змінювати. За таких обставин, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, тому його слід прийняти, а позовні вимоги задоволити. На підставі ст.ст. 24, 110, 112 СК України та

Outcome: approved