Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-01 00:00:00

[PERSON] (надалі за текстом - позивач) звернулася до суду з позовом до приватного нотаріуса Назарчук Оксани Миколаївни (надалі за текстом - приватний нотаріус Назарчук О.М.), [PERSON] (надалі за текстом - [PERSON]), третя особа - Головне управління юстиції у м. Києві (надалі за текстом - ГУЮ у м. Києві), про визнання незаконними дії нотаріуса. У якому просить скасувати дії приватного нотаріуса Назарчук О.М., пов'язані із посвідченням 22.07.2011 р. від імені спадкодавця [PERSON], не на спеціальному нотаріальному бланку не чинної довіреності на ім`я [PERSON] та скасувати дії приватного нотаріуса Назарчук О.М., пов'язані із видачею [PERSON] 14.02.2012 р. не на спеціальному нотаріальному бланку не чинного свідоцтва про право на спадщину за заповітом, що був посвідчений Ковток А.І., державним нотаріусом Двадцять другої Київської державної нотаріальної контори 06.09.1994 р. і зареєстрований в реєстрі за № 1у-1863. Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що після смерті її рідної сестри [PERSON] (надалі за текстом - [PERSON]), яка померла [INFO], відкрилася спадщина. [PERSON] за заповітом, посвідченим Ковток А.І. державним нотаріусом Двадцять другої Київської державної нотаріальної контори 06.09.1994 року і зареєстрований в реєстрі за № 1у-1863, прийняла спадщину та на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 14.02.2012 р., що видане приватним нотаріусом Назарчук О.М. стала власником спадкового майна. Вважає, що заповіт, посвідчений Ковток А.І., державним нотаріусом Двадцять другої Київської державної нотаріальної контори 06.09.1994 р. і зареєстрований в реєстрі за - 1 у-1863 та дублікат цього ж заповіту є не дійсними, свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 14.02.2012 р. є не чинним та видане приватним нотаріусом Назарчук О.М. [PERSON] не законно. Так, 07.07.2014 р. позивач звернулася до ЛВ на ст. Київ-Пасажирський УМВС України ПВД-Західній залізниці, де отримала лист № 9/6772 від 07.07.2014 р., із змісту якого я зробила висновок щодо не законності підстав отримання [PERSON] 25.08.2011 р. дублікату вказаного вище заповіту, посвідченого Ковток А.І., державним нотаріусом Двадцять другої Київської державної нотаріальної контори 06.09.1994 р. та зареєстрованого в реєстрі за 1у-1863. Саме з 07.07.2014 р. позивач чітко зрозуміла, що її права та інтереси спадкоємиці 2-ї черги за законом було порушено. 05.08.2011 р. позивач оформляла заяву про прийняття спадщини після смерті її рідної сестри [PERSON] в 7-й Київській державній нотаріальній конторі та відсилала цю заяву листом в 10-ту Київську державну нотаріальну контору. Десята Київська державна нотаріальна контора 13.08.2011 р. направила позивачу листа, з якого вбачалося, що з питанням оформлення спадщини позивач має звернутися до приватного нотаріуса Назарчук О.М. Вказаний лист від 10-ї Київської державної нотаріальної контори позивач отримала 18.08.2011 р. 19.08.2011 року, позивач пішла з візитом до приватного нотаріуса Назарчук О.М. 19.08.2011 р приватний нотаріус Назарчук О.М. показала позивачу надрукований на печатній машинці заповіт від 06.09.1994 р. Приватний нотаріус Назарчук О.М. повідомила позивачу про те, що надрукований заповіт оформляла саме вона, вказаний заповіт оформлявся на дому у [PERSON] Спадкодавиця - [PERSON] була хвора під час оформлення вказаного заповіту. Вказаний заповіт оформлявся в десятій нотаріальній конторі. Приватний нотаріус Назарчук О.М., так і не дала в той день позивачу дочитати до кінця інший заповіт, забравши його у неї з рук, коли остання хотіла прочитати другу його сторінку. Надрукований заповіт від 06.09.1994 р. десь зникає, мабуть через те, що він мав бути написаний від руки спадкодавцем, згідно вимог чинної на час вчинення заповіту Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. [PERSON] 19.08.2011 р. ніби втрачає в 7-00 ранку цей надрукований заповіт в м. Києві внаслідок його викрадення разом з іншими правовстановлюючими документами на ж/д вокзалі та отримує на ЛВ на станції Київ - Пасажирський УМВС України ПВД-Західній залізниці якусь постанову про відмову в порушенні кримінальної справи від 20.08.2011 р., яка не містить обов'язкових реквізитів, зокрема, не містить штампу з указівкою адреси, засобів зв'язку, та назви державного органу, що її прийняв, ні печатки на грифі затвердження, вихідного номера, підпису начальника на грифі затвердження. [PERSON] подає вказану постанову приватному Назарчук О.М., ніби в підтвердження факту втрати заповіту. При цьому, [PERSON] не подає приватному нотаріусу Назарчук О.М. належний документ, що свідчить про втрату оригінала заповіту, свідоцтво про смерть спадкодавця, не подає й інші документи, які підтверджують родинні стосунки між [PERSON] та [PERSON] 22.08.2011 року приватний нотаріус Назарчук О.М., не зважаючи на відсутність документів, робить клопотання-запит за № 12/02-14 до Київського державного нотаріального архіву, в якому не вказує на якій підставі втрата чи псування архів має видати дублікат заповіту замість втраченого, та отримує, не зважаючи на ці суттєві обставини, 25.08.2011 року від державного нотаріуса Зубченко Р.О. дублікат заповіту від 09.1994 р. Отже, дублікат заповіту від 06.09.1994 р. є недійсним, а дії приватного нотаріуса Назарчук О.М., пов'язані із видачею на його підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на ім'я [PERSON], не законними. В такому свідоцтві має бути чітко зазначено на підставі якого документу воно видається - дублікат заповіту чи оригінал. Насправді ж, в даному свідоцтві мало бути зазначено, що видане на підставі дублікат заповіту, але там і слова про це не має. Згадане свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 14.02.2012 року виготовлено не на спеціальному нотаріальному бланку, вимоги до яких встановлені Постановою Кабінету Міністрів України від 05.08.2009 року № 812, а. отже, воно є не чинним, в силу прямої вказівки в пункті 5 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, що діяла на час виготовлення свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 14.02.2012 р. Це ж саме стосується і довіреності від 27.07.2011 року, яка посвідчена приватним нотаріусом Назарчук О.М. не на спеціальному нотаріальному бланку та яка не містить серії та меру використаного на нотаріальну дію спеціального бланка в правому нижньому куту. Вважає, що дії приватного нотаріуса Назарчук О.М., пов'язані із посвідченням на ім'я [PERSON] від імені спадкодавця [PERSON] довіреності від 22.07.2011 року, дії, пов'язані із направленням клопотання щодо видачі дублікату заповіту від 06.09.1994 р. до державного нотаріуса Київського державного нотаріального архіву Зубченко Р.О., дії, щодо видачі [PERSON], свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 14.02.2012 року, є не законними, дублікат заповіту є не дійсним (виданий з порушенням п.29 Інструкції), свідоцтво та довіреність є не чинними, в силу п. 5 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, що стверджена наказом Міністерства Юстиції України від 03.03.2004 року № 20/5 із змінами та доповненнями, яка діяла на час їх (свідоцтва та довіреності) виготовлення, у зв'язку з чим, позивач звернулася за захистом порушеного права до суду. Позивач та її представник в судовому засіданні підтримали позовну заяву з викладених у ній підстав. Представник [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, посилаючись на безпідставність і надуманість вимог. При цьому, пояснив, що дублікат заповіту був виготовлений у зв'язку з тим, що після початку оформлення спадщини були викрадені документи, про що було подано заяву в міліцію, через це було отримано у нотаріальному архіві дублікат, який подано нотаріусу для оформлення спадщини. Приватний нотаріус Назарчук О.М. та її представник в судовому засіданні проти задоволення позову заперечували, посилаючись на необґрунтованість позову та його безпідставність. Третя особа - Головне управління юстиції в м. Києві в судове засідання не з'явилося, про дату, час та місце розгляду справи було повідомлене належним чином, про причини неявки суд не повідомило. Вислухавши пояснення сторін, їхніх представників, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Як встановлено судом, Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 31.07.2014 р. у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON], треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Назарчук Оксана Миколаївна, Головне управління юстиції в м. Києві, Державний нотаріус Двадцять другої Київськоої державної нотаріальної контори Ковток Алла Іванівна, про визнання заповіту, дублікату заповіту та свідоцтва про право на спадщину за заповітом не дійсним було відмовлено (а.с. 171-177, т. 1). Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 15.10.2014 р. Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 31.07.2014 р. залишено без змін (а.с. 178 - 183, т. 1). Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Згідно наданих пояснень та письмових доказів вбачається що 05.08.2011 р. приватним нотаріусом Назарчук О.М. будо заведено спадкову справу № 2/2011, на підставі заяви [PERSON] про прийняття спадщини, що залишилися після смерті [PERSON], яка померла [INFO], зареєстрованої в книзі обліку та реєстрації спадкових справ. Під час заведення спадкової справи приватним нотаріусом Назарчук О.М. було перевірено інформацію за даними Спадкового реєстру про заведені спадкові справи і наявні заповіти, про що було отримано відповідні витяги. Відповідно до інформації з витягу із Спадкового реєстру наявна інформація про реєстрацію у спадковому реєстрі заповіту від [PERSON], посвідченого державним нотаріусом 22-ої Київської державної нотаріальної контори Ковток А.І. 06.09.1994 р. за номером в реєстрі 1у-1863. Оригінал заповіту було надано [PERSON], приватним нотаріусом Назарчук О.М. було надано оцінку заповіту, перевірено його реєстрацію в Спадковому реєстрі та чинність на момент смерті заповідача. Із заповіту була виготовлена фотокопія, проставлено відповідні службові відмітки на даній копії, яку долучено до матеріалів спадкової справи. Оригінал заповіту було повернуто [PERSON] 22.08.2011 р. до приватного нотаріуса Назарчук О.М. звернулась спадкоємиця за заповітом [PERSON] та повідомила, що у неї було викрадено документи, зокрема заповіт, свідоцтво про смерть, документи на квартиру, яка є спадковим майном. Приватним нотаріусом Назарчук О.М. було направлено відповідні запити до відділу реєстрації смерті у місті Києві, комунального підприємства «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого чайна», Київського державного нотаріального архіву про надання копії актового запису про смерть, довідок, витягів, дублікату. Відповіді на надіслані запити та необхідні документи були отримані та долучені до матеріалів спадкової справи. 14.02.2012 р. [PERSON] звернулась із заявою про оформлення спадкових прав та видачу свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, яке було зазначене в заповіті - квартиру [ADDRESS] та надала дублікат заповіту, виданого 25.08.2011 р. державним нотаріусом Київського державного нотаріального архіву Зубченком Р.О. Даний дублікат заповіту був належним чином зареєстрований у Спадковому реєстрі за № 51614828 у день його видачі. Приватним нотаріусом Назарчук О.М. було отримано інформаційну довідку із Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів, згідно якої бланк ВРІ № 510857 був витрачений 25.08.2011 р. державним нотаріусом Київського державного нотаріального архіву Зубченком Р.О. для виготовлення дубліката. Відповідно до інформаційної довідки із спадкового реєстру № 29605136 від 14.02.2012 р. у Спадковому реєстрі зареєстровано дублікат заповіту заповідача [PERSON], посвідченого державним нотаріусом 22-ої Київської державної нотаріальної контори Ковток А.І. 06.09.1994 р. за номером в реєстрі 1у-1863. Позивачка просить скасувати дії приватного нотаріуса Назарчук О.М., пов'язані із посвідченням 22.07.2011 р. від імені спадкодавця [PERSON], не на спеціальному нотаріальному бланку не чинної довіреності на ім`я [PERSON] та скасувати дії приватного нотаріуса Назарчук О.М., пов'язані із видачею [PERSON] 14.02.2012 р. не на спеціальному нотаріальному бланку не чинного свідоцтва про право на спадщину за заповітом, що був посвідчений Ковток А.І., державним нотаріусом Двадцять другої Київської державної нотаріальної контори 06.09.1994 р. і зареєстрований в реєстрі за № 1у-1863 з тих підстав, що заповіт та довіреність є підробленими, оскільки [PERSON] не складався, а також заповіт було посвідчено з порушенням законодавства. Згідно ст. 45 Закону України «Про нотаріат», при посвідченні правочинів і вчиненні інших нотаріальних дій у випадках, передбачених законодавством, нотаріусом перевіряється справжність підписів учасників правочинів та інших осіб, які звернулися за вчиненням нотаріальної дії. Нотаріально посвідчувані правочини, а також заяви та інші документи підписуються у присутності нотаріуса. Відповідно до п. 13 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 18.06.1994 р. за № 18/5 при вчиненні нотаріальних дій нотаріуси встановлюють особу учасників цивільних відносин, які особисто звернулися за вчиненням нотаріальних дій. Установлення особи здійснюється за паспортом або іншими документами, які унеможливлюють будь-які сумніви щодо особи громадянина (паспорт громадянина України, паспорт громадянина України для виїзду за кордон, дипломатичний чи службовий паспорт, посвідчення особи моряка, посвідка на проживання особи, яка мешкає в Україні, але не є громадянином України, національний паспорт іноземця або документ, що його замінює, посвідчення інваліда чи учасника Великої Вітчизняної війни, посвідчення, видане за місцем роботи фізичної особи). У відповідності до пункту 19 даної Інструкції усі нотаріальні дії, вчинені нотаріусами, реєструються в реєстрах нотаріальних дій. Кожній нотаріальній дії присвоюється окремий порядковий номер. Номер, під яким нотаріальна дія зареєстрована в реєстрі, позначається на документах, що видаються нотаріусом, чи в посвідчувальних написах. Згідно п. 29 Інструкції у разі втрати або зіпсування документа, посвідченого або виданого нотаріусом, за письмовою заявою осіб, за дорученням яких або щодо яких вчинялася нотаріальна дія, державним нотаріусом державного нотаріального архіву видається дублікат утраченого або зіпсованого документа. Дублікати документів, посвідчених або виданих нотаріусом, можуть бути видані за письмовою заявою спадкоємців осіб, за дорученням яких або щодо яких вчинялася нотаріальна дія, а також виконавця заповіту та на запит нотаріуса, яким заведено спадкову справу. У зв'язку з недоведеністю вимог позивача про скасувати дії приватного нотаріуса Назарчук О.М. із видачею [PERSON] 14.02.2012 р. не на спеціальному нотаріальному бланку не чинного свідоцтва про право на спадщину за заповітом, що був посвідчений Ковток А.І., державним нотаріусом Двадцять другої Київської державної нотаріальної контори 06.09.1994 р. і зареєстрований в реєстрі за № 1у-1863, правові підстави для задоволення позову в цій частині відсутні. Відповідно до ст. 11 ЦПК України щодо диспозитивності цивільного судочинства, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У відповідності до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, примусове виконання обов'язку в натурі, визнання незаконними дії чи бездіяльності органу місцевого самоврядування. З урахуванням відповідних положень ст. ст. 55, 124 Конституції України, ст. ст. 15 - 16 ЦК України, враховуючи той факт, що посвідчена 22.07.2011 р. приватним нотаріусом Назарчук О.М. довіреність на представництво інтересів від імені [PERSON] на ім'я [PERSON], прав позивача не порушує, до суду належних та допустимих доказів про порушення, невизнання або оспорювання її прав, позивачем та її представником не надано, а відтак, позов необхідно залишити без задоволення. Відповідно до ст. ст. 27 - 30 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Стаття 57 ЦПК України передбачає, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а відповідно до ч. 2 ст. 59 цього ж Кодексу обставини справи, які за законом мають бути підтверджені засобами доказування, не можуть бути підтверджені іншими засобами доказування. Згідно ч. 1 ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги, а відтак, клопотання представника [PERSON] про компенсацію витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, задоволенню не підлягає. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: dismissed