Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-26 00:00:00

Адвокат Мякота Т. М., яка діє від імені та в інтересах [PERSON] на підставі ордеру серії ПТ № 063624 від 23 вересня 2019 року та договору про надання правничої (правової) допомоги № 70/19 від 09 вересня 2019 року звернулась до Нововодолазького районного суду Харківської області із заявою, в якій просить встановити факт належності [PERSON] договору купівлі - продажу 1/2 частини житлового будинку, укладеного між колгоспом імені Щорса та [PERSON] , 20 листопада 1992 року, посвідченого державним нотаріусом Нововодолазької державної нотаріальної контори, реєстраційний № 2908, зареєстрованого в Нововодолазькому малому бюро технічної інвентаризації 29 листопада 1992 року в реєстровій книзі № 39 за реєстровим номером 4842. В обґрунтування заявлених вимог адвокат зазначила, що [PERSON] є власником 1/2 частини житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого за адресою: [ADDRESS] , відповідно до договору купівлі - продажу від 20 листопада 1992 року, укладеного між колгоспом імені Щорса та заявником, та посвідченого державним нотаріусом Нововодолазької державної нотаріальної контори Харківської області, зареєстрованого в реєстрі за № 2908. Як зазначив представник заявника, при складанні тексту договору купівлі - продажу житлового будинку від 20 листопада 1992 року державним нотаріусом Нововодолазької державної нотаріальної контори Харківської області прізвище заявника (покупця) в договорі купівлі - продажу було зазначене як « [PERSON] », так як російською мовою, та « [PERSON] ». Відповідно до реєстраційного напису Нововодолазького МДПТІ про реєстрацію права власності в 1/2 частині в книзі № 39 за реєстраційним № 4842 від 29 листопада 1992 року, прізвище власника зазначене російською мовою як « [PERSON] ». Згідно технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] , виготовленого Нововодолазьким малим комунальним підприємством технічної інвентаризації станом на 28 жовтня 2008 року, власниками житлового будинку, літера «А 1» загальною площею 97,8 квадратних метрів, житловою площею 62,6 квадратних метрів, з надвірними будівлями є [PERSON] та [PERSON] в розмірі по 1/2 частині кожна. Посилаючись на те, що наявні невідповідності прізвища заявника в договорі купівлі - продажу 1/2 частини житлового будинку від 20 листопада 1992 року, реєстраційний № 2908 позбавляють останню можливості вільно розпоряджатися належній їй на праві власності 1/2 частини житлового будинку, враховуючи те, що внести зміни до правовстановлюючого документу на даний час неможливо, оскільки сплинув зазначений проміжок часу та колгосп імені Щорса припинив свою діяльність шляхом ліквідації,представник заявника просила встановити факт належності [PERSON] вищевказаного правовстановлюючого документу. Ухвалою Нововодолазького районного суду Харківської області від 26 вересня 2019 року прийнято заяву [PERSON] , від імені та в інтересах якої діє адвокат Мякота Т. М. та відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження. [PERSON] та її представник - адвокат Мякота Т. М, у судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи були сповіщені завчасно відповідно до приписів Цивільного процесуального кодексу України. Скориставшись своїм правом, передбаченим частиною 3 статті 211 Цивільного процесуального кодексу України, представник заявника через канцелярію суду надала заяву, яка була зареєстрована за вхідним № 501/19-вх від 27 січня 2019 року, відповідно до якої просила суд розгляд справи провести за її відсутності та відсутності заявника, заявлені вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Представник заінтересованої особи - Нововодолазької селищної ради Нововодолазького району Харківської області у судове засідання не з`явився, хоча про дату, час і місце розгляду справи були сповіщені завчасно відповідно до вимог статті 128 Цивільного процесуального кодексу України. Через канцелярію селищний голова Єсін О. С. надав заяву, яка була зареєстрована за вхідним № 7077/19-вх від 04 жовтня 2019 року, відповідно до якої просив суд розгляд справи провести за відсутності представника селищної ради, проти задоволення заяви [PERSON] не заперечував. Заінтересована особа - [PERSON] у судове засідання теж не з`явилась, хоча про дату, час і місце розгляду справи була сповіщена завчасно відповідно до вимог статті 128 Цивільного процесуального кодексу України. Скориставшись своїм правом, передбаченим частиною 3 статті 211 Цивільного процесуального кодексу України, через канцелярію суду надала заяву, яка була зареєстрована за вхідним № 9047/19-вх від 26 грудня 2019 року, відповідно до якої повідомила суд, що між нею та заявником по справі відсутній спір про право власності на зазначений у позові житловий будинок. Ухвалення судом рішення про задоволення заяви [PERSON] жодним чином не порушує її права та не вплине на її права стосовно належної їй на праві власності іншої 1/2 частини житлового будинку. Проти задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документу не заперечує, просить суд розгляд справи провести за її відсутності. Відповідно до положень частини 1 статті 223 Цивільного процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь - якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Крім того, частиною 3 статті 211 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що особи, які беруть участь у справі, мають право заявити клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Про наявність такого клопотання у учасників справи свідчать їх відповідні заяви, долучені до матеріалів справи. За таких обставин, приймаючи до уваги те, що підстав для визнання явки учасників справи обов`язковою для надання особистих пояснень не має, суд вважає за можливе розглянути справу за їх відсутності, при цьому відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши доводи заяви, всебічно, повно та об`єктивно з`ясувавши всі обставини справи в межах заявлених вимог, перевіривши їх доказами, які були безпосередньо досліджені у судовому засіданні, проаналізувавши зміст норм процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд виходить з наступних підстав та мотивів. Вирішуючи спірні правовідносини суд виходить з того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина 1 статті 2 Цивільного процесуального кодексу України). Згідно з частиною 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних справ, свобод чи інтересів. Із матеріалів справи судом встановлено, що [PERSON] є власником 1/2 частини житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі - продажу, укладеного 20 листопада 1992 року між колгоспом імені Щорса від імені якого діяла [PERSON] (продавець) та заявником (покупець). Вказаний договір посвідчений державним нотаріусом Нововодолазької державної нотаріальної контори Харківської області Зміївською Т. М. та зареєстрований в реєстрі за № 2908 (а. с. 6 - 7). Як вбачається з тексту наведеного вище договору купівлі - продажу частини житлового будинку від 20 листопада 1992 року, прізвище покупця було зазначено як « [PERSON] », проте згідно паспорту громадянина України правильним є написання прізвища заявника на українській мові « [PERSON] ». Представник заявника у заяві вказує на те, щонаявні невідповідності написання прізвища заявника у договорі купівлі - продажу 1/2 частини житлового будинку від 20 листопада 1992 року, позбавляють можливості її довірителя вільно розпоряджатися належній їй на праві власності 1/2 частиною житлового будинку. У зв`язку із ліквідацією юридичної особи, колгоспу імені Щорса, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 25 липня 2016 року № 22115967 (а. с. 17 - 19) та його правонаступників, усунути розбіжності в позасудовому порядку у заявника відсутня можливість. Під час розгляду заяви [PERSON] суд виходить з того, що з огляду на приписи пункту 5 частини 2 статті 293 та частини 1 статі 315 Цивільного процесуального кодексу України встановлення фактів, що мають юридичне значення, здійснюється судом в порядку окремого провадження. Окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (частина 1 статті 293 Цивільного процесуального кодексу України). Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, що визначено пунктом 5 частини 2 статті 293 Цивільного процесуального кодексу України. Перелік фактів, які підлягають встановленню судом в окремому провадженні, викладений в частині 1 статті 315 Цивільного процесуального кодексу України та не є вичерпним (частина 2 статті 315 Цивільного процесуального кодексу України). Відповідно до пункту 6 частини 1 вищенаведеної норми права, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по-батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Тобто, підставою встановлення наведеного вище факту є наявність відповідних розбіжностей між відомостями, які містяться у певному правовстановлюючому документі та безпосередньо документами, що посвідчують особу, а саме: свідоцтві про народження або паспорті. Разом з тим, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду виключно за таких умов: 1. Факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. 2. Встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. 3. Заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. 4. Чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. Вказані обставини мають бути у їх сукупності. Пленуму Верховного Суду України у пункті 12 Постанови від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснив, що при розгляді справи про встановлення відповідно до пункту 6 статті 273 Цивільного процесуального кодексу України від 1963 року факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені та по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. З матеріалів справи вбачається, що відповідно до паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого Нововодолазьким РВ УМВС України в Харківській області 27 лютого 2002 року, прізвище заявника зазначене українською мовою як « [PERSON] », російською мовою - « [PERSON] » (а. с. 5). Відповідно до реєстраційного напису на договорі купівлі - продажу від 20 листопада 1992 року, посвідченого державним нотаріусом Нововодолазької державної нотаріальної контори Харківської області Зміївською Т. М., зробленого Нововодолазьким МДПТІ про реєстрацію права власності в 1/2 частині в книзі № 39 за реєстраційним № 4842 від 29 листопада 1992 року, прізвище власника зазначене російською мовою, як « [PERSON] » (з. б. а. с.7), що відповідає прізвищу заявника, зазначеного російською мовою в паспорті громадянина України (а. с. 5). З копії технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] , виготовленого Нововодолазьким малим комунальним підприємством технічної інвентаризації станом на 28 жовтня 2008 року, вбачається, що власниками житлового будинку, літера «А1» загальною площею 97,8 квадратних метрів, житловою площею 62,6 квадратних метрів, з надвірними будівлями є [PERSON] та [PERSON] по 1/2 частині кожна (а. с. 12 - 15). [PERSON] в зазначеному житловому будинку зареєстрована та проживає з 23 грудня 1992 року, що підтверджується записом у будинковій книги про реєстрацію місця проживання та штампом щодо місця проживання, зробленому на 11 сторінці паспорта громадянина України заявниці (а. с. 9 - 11, з. б. а. с. 5). Окрім цього, факт придбання [PERSON] 1/2 частини житлового будинку підтверджується також договором купівлі - продажу житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , укладеного між колгоспом імені Щорса та [PERSON] , відповідно до рішення правління колгоспу, протокол № 14 від 28 листопада 1991 року, складеного на російській мові, де прізвище покупця зазначено як « [PERSON] » (а. с. 8). Таким чином, факт належності [PERSON] , [INFO] , договору купівлі - продажу 1/2 частини житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] підтверджується: -ідентичністю імені та по батькові заявника, зазначених у паспорті громадянина України та в правовстановлюючому документі; -ідентичністю місця проживання заявника, зазначеного у договорі купівлі - продажу, паспорті громадянина України та в будинковій книзі. Враховуючи викладене, судом встановлено, що при складанні договору купівлі - продажу від 20 листопада 1992 року, укладеного між колгоспом імені Щорса та заявником, посвідченого державним нотаріусом Нововодолазької державної нотаріальної контори Харківської області Зміївською Т. М., зареєстрованого в реєстрі за № 2908, була допущена помилка в написанні прізвища покупця - [PERSON] . Зазначена помилка в написанні виникла через невірний переклад прізвища з російської мови на українську мову та неуважність при виготовленні правовстановлюючого документу. При цьому, суд враховує, що наявність зазначених розбіжностей впливає на можливість реалізації заявником своїх прав власності на зазначене нерухоме майно, а також те, що встановити цей факт в позасудовому порядку неможливо, а тому наявними є підстави для встановлення цього факту, що має юридичне значення. Враховуючи викладене, на підставі аналізу вищезазначеного, суд впевнився, що заява [PERSON] є обґрунтованою і підлягає задоволенню, оскільки нею у законний спосіб доведено, що від встановлення цього юридично значимого для заявника факту залежить виникнення, зміна та припинення правовідносин, в яких вона особисто бере участь через реалізацію свого права власності на частину житлового будинку, не існує іншого, окрім судового, порядку його встановлення, і його визнання не пов`язане з вирішенням спору про право. Відповідно до приписів частини 7 статті 294 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати не відшкодовуються. З огляду на вищенаведене та

Outcome: approved