Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-12 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON] , Третя особа - Орган опіки та піклування Білгород-Дністровської районної державної адміністрації про усунення перешкод у вихованні дитини та визначення способу участі батька у вихованні дитини. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила задовольнити їх у повному обсязі. В судовому засіданні адвокат Сорокалет С.І., який діє в інтересах позивачів [PERSON] та [PERSON] просив позовні вимоги задовольнити, пояснив, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. В судовому засіданні адвокат Биковський В.Д., який діє в інтересах відповідача [PERSON] позовні вимоги підтримав частково, просив у задоволенні позову в частині визначення способу спілкування позивачів з дитиною відмовити у повному обсязі. Представник Органу опіки та піклування Білгород-Дністровської районної державної адміністрації в судове засідання не з`явився, надав до суду висновок про визначення способу участі батька [PERSON] та бабки [PERSON] у спілкуванні та вихованні малолітнього сина [PERSON] , просив справу розглядати у його відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що починаючи з 29.01.2016 року позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. 31.03.2017 року рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області був розірваний шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 29.01.2016 року, відділом державної реєстрації актів цивільного стану Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис №20. Також зазначеним рішенням було вирішено стягувати з [PERSON] аліменти на користь [PERSON]. на утримання сина, [PERSON] , [INFO] . За часи шлюбу позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] проживали разом з бабою та дідом, в їх будинку, завдяки чому дитини звикла до життя з батьком, бабою та дідом та також дуже їх любить. Внаслідок непорозумінь між сторонами, відповідач [PERSON] забрала дитину та на даний час вони проживають за адресою: [ADDRESS] про що свідчить довідка від 24.04.2017 року №141, видана Маразліївською сільською радою Білгород-Дністровського району Одеської області. Позивачі надали до Білгород-Дністровської районної державної адміністрації заяву про визначення способу спілкування батька [PERSON] та бабці, [PERSON] з сином (онуком) [PERSON] , [INFO] таким чином: -що п`ятниці забирати [PERSON] , [INFO] о 16:00 годині з адреси проживання дитини та повертати матері до 21.00 години в неділю. Висновком Білгород-дністровської районної державної адміністрації від 02.06.2017 року № 01-23/2688 та Рішенням комісії з питань захисту прав дитини при Білгород-Дністровській районній державній адміністрації від 30.05.2017 року № 8 заява позивачів була задоволена частково. Так, рішенням №8 комісії з питань захисту прав дитини при районній державній адміністрації було вирішено вважати за доцільне визначити спосіб участі у вихованні та спілкуванні батька, [PERSON] , та бабки, [PERSON] , з малолітнім сином (онуком) [PERSON] , [INFO] , за попередньою домовленістю у присутності матері у святкові та вихідні дні. Статтею 153 СК України передбачено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування (ч.ч. 1, 2ст. 159 СК України). В силу ст.15 Закону України «Про охорону дитинства» батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Позивач, будучи батьком дитини прагне спілкування із нею, оскільки участь у вихованні та розвитку дитини є його правом та обов`язком. Судом не встановлено обставин, які б свідчили про те, що спілкування батька з дитиною буде перешкоджати її нормальному розвитку, оскільки дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю обох батьків, що забезпечить її виховання в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості, тому суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] , [PERSON] в частині усунення перешкод у користуванні у вихованні дитини підлягає задоволенню. При визначенні способу участі батька у вихованні дитини, судом за основу беруться до уваги обставини справи і враховуючи малолітній вік [PERSON] , [INFO] , вікові особливості його психоемоційного розвитку, те, що дитина тривалий час проживає з матір`ю, яка забезпечує належні умови проживання, виховання та розвиток дитини, та дотриманий розумний баланс на участь у вихованні дитини між батьками, також враховуючи рішення комісії з питань захисту прав дитини при районній державній адміністрації, надавши оцінку наданим сторонами по справі доказам у їх сукупності, суд дійшов висновку, що за доцільне буди визначити спосіб участі [PERSON] , [PERSON] у спілкуванні та вихованні малолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] , наступним чином - за попередньою домовленістю у присутності матері у святкові та вихідні дні, тому позовні вимоги [PERSON] , [PERSON] в частині встановлення одного місяця влітку для оздоровлення дитини по місцю постійного проживання позивачів з 1 липня по 31 липня кожного року не підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: partial