Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-17 00:00:00

[PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , звернулась до суду з позовом до [PERSON] , який проживає без реєстрації за адресою: [ADDRESS] , про встановлення місця проживання малолітньої дитини. Свої вимоги мотивує тим, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем. Рішенням Овруцького районного суду Житомирської області від 05 квітня 2016 року по справі №286/736/16-ц шлюб було розірвано. Від спільного проживання мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . З моменту розірвання шлюбу дитина постійно проживає з нею, але реєстрація місця проживання у них різна. Вона зареєстрована в [ADDRESS] , але фактично проживає в м. Овруч, а дитина зареєстрована із відповідачем по справі. Певний період часу це не створювало труднощів, але в останній час, через поведінку відповідача, їй необхідно було зареєструвати дитину разом с нею та офіційно визначити місце проживання дитини. Позов про це в свій час подавав відповідач, але за його ж заявою справу було закрито. Самостійно, без погодження відповідача вона не може зареєструвати дитину у себе в будинку, а він такої згоди не надає. Невизначеність документально місця проживання дитини створює труднощі в задоволенні потреб дитини, оскільки через неприязні стосунки з нею відповідач шкодить і дитині. Інколи з дитиною вони їздять в гості до її батьків за кордон, для перетину кордону їй необхідний нотаріально завірений дозвіл відповідача на виїзд дитини за межі України. Майже кожен раз вона вимушена випрошувати такий дозвіл у відповідача, він кожного разу перешкоджає цьому. В підготовче судове засідання представник позивача надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Представник третьої особи - Служби у справах дітей Овруцької районної державної адміністрації подала заяву, просить справу розглядати без її участі, вважає за доцільне задовольнити позовні вимоги [PERSON] та визначити місце проживання дитини разом з нею. До заяви додала висновок органу опіки та піклування щодо встановлення місця проживання малолітньої дитини. Суд, проаналізувавши наявні докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч.ч.3,4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Під час розгляду справи встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 17.01.2011, (а.с.8). Рішенням Овруцького районного суду Житомирської області від 05 квітня 2016 року по справі №286/736/16-ц шлюб було розірвано (а.с.10). З висновку органу опіки та піклування Овруцької райдержадміністрації щодо встановлення місця проживання малолітньої дитини №02-18/1329 від 02.10.2019 вбачається, що орган опіки та піклування Овруцької райдержадміністрації вважає за необхідне залишити на проживання [PERSON] , [INFO] , з мамою [PERSON] , так як це відповідатиме інтересам дитини. Відповідно до норм ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Згідно принципу 6 Декларації прав дитини проголошеної асамблеєю ООН 20листопада 1959 року ратифікованої Верховною Радою України зазначено, що малолітню дитину не слід, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, розлучати зі своєю матір`ю. В силу ст.15 Закону України «Про охорону дитинства» батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Частиною 1 ст.76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За таких обставин, беручи до уваги визнання позову відповідачем та висновок органу опіки та піклування, суд приходить до висновку про обгрунтованість позовних вимог щодо визначення місця проживання малолітньої дитини разом із матір`ю дитини [PERSON] , тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved