Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-25 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулись в суд з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Заяву обгрунтовують слідуючими обставинами. Заявник [PERSON] народився [INFO], його батьками є [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] з огляду на усталені в сім'ї традиції самоідентифікує себе поляком. [INFO] у [PERSON] народилась донька [PERSON], в актовому записі про народження якої національність батька вказана «українець», хоча [PERSON] за походженням вважає себе поляком. Посилаючись на норми національного законодавства України, згідно з якими кожен має право на відновлення своєї національності та на внесення змін до відповідних документів, заявники вказали, що встановлення факту національної ідентичності [PERSON] необхідне заявникам для впорядкування документів і для реалізації особистих прав, зокрема, підтвердження польського походження їх роду, та вчинення подальших дій, пов'язаних із зближенням з польським народом, отримання відповідних документів, посвідчуючих приналежність заявників до згаданого народу, а також набуття прав негромадянського характеру, визначених законодавством Республіки Польща. Враховуючи вищевказані обставини, заявники просять постановити рішення, яким встановити факт приналежності [PERSON], який народився [INFO] в м.Сторожинець Чернівецької області, до національності «поляк». Зобов'язати відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сторожинецького районного управління юстиції внести виправлення до актового запису №112 від 15 липня 1996р. про народження [PERSON], [INFO]. а саме національність батька [PERSON] виправити з «українець» на «поляк». Заявники в судове засідання не з'явились, їх представник [PERSON] подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу за відсутності заявників та їх представника, просить вимогу про зобов'язання відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сторожинецького районного управління юстиції внести виправлення до актового запису №112 від 15 липня 1996р. про народження [PERSON], [INFO] а саме національність батька [PERSON] виправити з «українець» на «поляк» - залишити без розгляду. Заінтересована особа відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сторожинецького районного управління юстиції свого представника в судове засідання не направив, подав до суду лист, в якому просив розглянути справу за відсутності свого представника, не заперечував проти задоволення заяви про встановлення факту, що має юридичне значення. Дослідивши письмові докази, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у розгляді справи, виходячи із встановлених обставин справи та відповідних їм правовідносин суд вважає необхідним змінену заяву про встановлення факту, що має юридичне значення, задовольнити повністю з наступних підстав. Заявник [PERSON] народився [INFO] в м.Сторожинець Чернівецької області, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сторожинецького районного управління юстиції Чернівецької області 01.11.1972 року в книзі записів актів громадянського стану про народження зроблено відповідний запис за № 218. Дід [PERSON] [PERSON] народився [INFO] в с.Сільце Підгаєцького повіту Тернопільського воєводства (сучасний Підгаєцький район Тернопільської області), був хрещений в греко-католицькій парафії. З огляду на походження своїх пращурів та усталені в сім'ї традиції [PERSON] самоідентифікує себе поляком. Батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON]. Актовий запис про народження [PERSON] не зберігся. [INFO] у [PERSON] народилась донька - заявниця [PERSON], актовий запис № 112 від 15.07.1996 року, складений відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сторожинецького районного управління юстиції Чернівецької області. [PERSON] аналогічно з батьком самоідентифікує себе полячкою. Однак в актовому записі про народження [PERSON] національність батька вказана «українець», хоча [PERSON] самоідентифікує себе поляком, у зв'язку з чим заявникам необхідно встановити факт національної ідентичності [PERSON] та внести зміни до актового запису [PERSON], а саме виправити вказівку щодо національності батька з «українець» на «поляк». Статтею 234 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ст.300 Цивільного кодексу України фізична особа має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства. Згідно ст.55 Конституції України права і свободи громадян захищаються судом. Згідно зі статтею 11 Конституції України держава сприяє консолідації та розвиткові етнічної, культурної, мовної та релігійної самобутності всіх кордонних народів і національних меншин України. У відповідності до ст.3 Закону України «Про національні меншини в Україні» до національних меншин належать групи громадян України, які не є українцями за національністю, виявляють почуття національного самоусвідомлення та спільності між собою. Громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Примушення громадян у будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається, про що зазначено у статті 11 вказаного Закону. Це означає, що кожний громадянин України має і може користуватися на рівних підставах з іншими громадянами всім обсягом конституційних прав і свобод без дискримінації з боку держави або інших осіб за будь-якими мотивами, зокрема за національними ознаками. В Україні, як і в інших державах світу, ідентифікація етнічної приналежності є актом особистого вибору її громадян. На сьогодні в Україні не існує жодного нормативно-правового акта, який містив би офіційний перелік національностей, визнаних в Україні. Найбільш прийнятним шляхом визначення національності окремої людини визнано здійснення безпосередньо нею самоідентифікації, що випливає, зокрема, з положень Рамкової конвенції Ради Європи про захист національних меншин, ратифікованої Законом України від 09.12.1997 року № 703/97-ВР, пункт 1 статті 3 якої проголошує, що кожна особа, яка належить до національної меншини, має право вільно вирішувати, вважатися їй чи не вважатися такою, і таке рішення або здійснення прав у зв'язку з ним не повинно зашкоджувати такій особі. Оскільки [PERSON] самоідентифікує себе поляком, останній має право на відновлення своєї національності та на внесення змін до відповідних документів із зазначенням національності «поляк», як це передбачено Законом України «Про національні меншини в Україні». Тому суд вважає, що змінена заява [PERSON] та [PERSON] є підставною і підлягає задоволенню.

Outcome: approved