Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-05 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначає, що 01.10.2006 року зареєструвала шлюб з відповідачем у Китайгородській сільській раді Камянець-Подільського Хмельницької області, актовий запис № 02. Від шлюбу народився син [PERSON], [INFO]. Останніми роками шлюб перестав відповідати засадам, які визначають наявність шлюбних відносин. Відповідач тривалий час не бере участі у матеріальних витратах по утриманню житла, сплаті вартості комунальних послуг, придбання продуктів харчування, фактично не підтримує подружні відносини, часто не буває вдома, неодноразово застосовував фізичне насилля і погрожував фізичною розправою. У вихованні сина відповідач участі не приймає. Вважає, що шлюбні відносини припинені, поновлювати їх не бажає так як втратила почуття поваги та кохання до чоловіка, подальше збереження шлюбних відносин є загрозливим для її здоров»я, просить шлюб між нею та відповідачем розірвати. Позивач в судовому засіданні позов підтримала та просить задовольнити. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, про час і місце розгляду повідомлений своєчасно та належним чином відповідно п.3 ст. 76 ЦПК України. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши позивача, вивчивши матеріали справи в повному обсязі, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню. Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім»ї. Аналогічні приписи викладені у ст. 24 СК України, у якій, крім іншого, передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Виходячи із змісту ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. За ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства (ст. 111 СК України). Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 01.10.2006 року у Китайгородській сільській раді Камянець-Подільського району Хмельницької області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія І-БВ №015510, актовий запис № 02. Від шлюбу народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серія І-БВ №082665. Сторони тривалий час не підтримують подружні відносини, спільне господарство не ведуть, проживають окремо, оскільки не знаходили спільної мови на вирішення сімейних та матеріальних питань. Позивач поновлювати подружні відносини не бажає, наполягає на розірванні шлюбу так як втратила почуття поваги та любові до відповідача, відповідач застосовує до неї силу. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя й збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, підстав для збереження сімї немає. Дитина залишається проживати з матірю. Спір про майно не виникає. У відповідності до ст.. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача судові витрати на користь позивача.

Outcome: approved