Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-04 00:00:00

[PERSON]»янов Ю.Г. 30 грудня 2016р. звернувсь до суду з позовом до [PERSON] про стягнення 4000 доларів США. боргу за договором позики, що еквівалентно 108600 грн. В обґрунтування позову посилався на те, що 25 листопада 2016р. [PERSON] позичив у нього у борг, вказану суму на строк до 25.12.2016р., однак борг не повернув. Позивач звернувсь до суду з заявою про те, що позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити, слухати справу без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечує та надав оригінал розписки від 25 листопада 2016р. Відповідач [PERSON], незважаючи на те, що був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, про причини неявки не повідомив. За таких обставин судом ухвалюється заочне рішення, відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши докази у справі, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Як встановлено в судовому засіданні, 25.11.2016р. [PERSON] позичив у Кір»янова Ю.Г. у борг 4000 доларів США на строк до 31.12.2015р., однак борг не повернув. Дані обставини підтверджуються письмовою розпискою, написаною власноручно відповідачем [PERSON] та наданою суду позивачем [PERSON]»яновим Ю.Г. Згідно ч.2 ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. \~ Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором та відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п.14\~постанови № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі»\~згідно з частиною першою\~статті 192 ЦК\~законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. У зв'язку з цим при задоволенні позову про стягнення грошових сум суди повинні зазначати в резолютивній частині рішення розмір суми, що підлягає стягненню, цифрами і словами у грошовій одиниці України - гривні. При стягненні періодичних платежів суд має вказати період, протягом якого проводиться виконання. У разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід\~у мотивувальній частині рішення\~навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України\~на день ухвалення рішення. Станом на час ухвалення рішення судом (30 березня 2017 року) офіційний курс гривні до долара США становить 2702,4639 грн. за 100 доларів США, а тому грошовий еквівалент 4000 доларів США згідно курсу НБУ становить 108080 грн. Тому з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON]»янов Ю.Г. слід стягнути 108080 грн. заборгованості на борговій розписці від 25.11.2016р. та 1086 грн. судових витрат відповідно до положень ст.88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved