Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-10 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до ПАТ «Державний ощадний банк України», ПАТ «ОТП Банк», ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», про звільнення майна з-під арешту, та просила скасувати постанову № 21493724 від 20.09.2010 року Першого Київського відділу державної виконавчої служби ОМУЮ, постанову № 25652139 від 06.04.2011 року Першого Київського відділу державної виконавчої служби ОМУЮ, постанову № 27038060 від 10.06.2011 року Першого Київського відділу державної виконавчої служби ОМУЮ, постанову № 32379051 від 09.10.2012 року ВДВС Біляївського РУЮ Одеської області, постанову № 37075517 від 19.08.2013 року ВДВС Біляївського РУЮ Одеської області та постанову № 42022479 від 13.02.2014 року ВДВС Білгород- Дністровського МРУЮ в частині накладення арешту на квартиру [ADDRESS]. Представник позивача посилається на те, що позивач є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується договором дарування квартири від 05 липня 2007 року. 24.01.2008 року між позивачем та ПАТ «УкрСиббанк» був укладений кредитний договір №11181168000. В забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором між позивачем та банком був укладений іпотечний договір від 10 липня 2007 року, предметом якого було нерухоме майно у вигляді квартири [ADDRESS]. Постановою № 21493724 від 20.09.2010 року Першого Київського відділу державної виконавчої служби ОМУЮ накладений арешт на все майно, що належить [PERSON] Постановою № 25652139 від 06.04.2011 року Першого Київського відділу державної виконавчої служби ОМУЮ про відкриття провадження був накладений арешт на все майно, що належить [PERSON] Постановою № 27038060 від 10.06.2011 року Першого Київського відділу державної виконавчої служби ОМУЮ був накладений арешт на квартиру [ADDRESS]. Постановою № 32379051 від 09.10..2012 року ВДВС Біляївського РУЮ Одеської області був накладений арешт на все майно, що належить [PERSON] Постановою № 42022479 від 13.02.2014 року ВДВС Білгород-Дністровського МРУЮ був накладений арешт на нерухоме майно, що належить [PERSON] Вказані арешти були накладені у зв'язку з примусовим виконанням рішень судів щодо стягнення заборгованості з [PERSON] на користь ПАТ «Ощадбанк», ПАТ «ОТГІ Банк» та ПАТ «Райффайзен Банк Аваль». Таким чином, арешт квартири [ADDRESS] був накладений вищезазначеними постановами державних виконавців у межах виконавчих проваджень із стягнення майна з [PERSON] на користь стягувачів, які не є заставодержателями вказаної квартири. Представник позивачки просить позов задовольнити. Відповідачі - представники ПАТ «Державний ощадний банк України», ПАТ «ОТП Банк», ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», та третя особа - ПАТ «Дельта Банк» у судове засідання не зявилися, були повідомленні про час та місце розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що задоволенню не підлягає. У судовому засіданні встановлено, що 24.01.2008 року між [PERSON] та ПАТ «УкрСиббанк» був укладений кредитний договір №11181168000. В забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором між позивачем та банком був укладений іпотечний договір від 10 липня 2007 року, предметом якого було нерухоме майно у вигляді квартири [ADDRESS]. Постановою № 21493724 від 20.09.2010 року Першого Київського відділу державної виконавчої служби ОМУЮ накладений арешт на все майно, що належить [PERSON] Постановою № 25652139 від 06.04.2011 року Першого Київського відділу державної виконавчої служби ОМУЮ про відкриття провадження був накладений арешт на все майно, що належить [PERSON] Постановою № 27038060 від 10.06.2011 року Першого Київського відділу державної виконавчої служби ОМУЮ був накладений арешт на квартиру [ADDRESS]. Постановою № 32379051 від 09.10.2012 року ВДВС Біляївського РУЮ Одеської області був накладений арешт на все майно, що належить [PERSON] Постановою № 42022479 від 13.02.2014 року ВДВС Білгород-Дністровського МРУЮ був накладений арешт на нерухоме майно, що належить [PERSON] 27.11.2007р. між [PERSON] та АТ «Ощадбанк» був укладений Кредитний договір №2137-н, за яким у позивача виникла заборгованість перед АТ «Ощадбанк» та у зв'язку із чим вимушений був звернутися до Київського районного суду м. Одеси з позовними вимогами щодо стягнення з [PERSON] заборгованості у розмірі 277 584,93 гривень. 14.12.2010р. рішенням Київського районного суду м. Одеси позов АТ «Ощадбанк» був задоволений та стягнуто з [PERSON] на користь АТ «Ощадбанк» суму заборгованості у розмірі 277 584,93 гривень. 16.04.2010 року виданий виконавчий напис приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу, згідно якого стягнуто з [PERSON] на користь АТ «ОТП Банк» 332733,84 гривень. Рішенням Київського районного суду м. Одеси позов ТОВ «ОТП Факторін України» був задоволений та стягнуто з [PERSON] на користь ТОВ «ОТП Факторін України» суму заборгованості у розмірі 300529,67 гривень. Рішенням Київського районного суду м. Одеси позов ТОВ «ОТП Факторін України» був задоволений та стягнуто з [PERSON] на користь ТОВ «ОТП Факторін України» суму заборгованості у розмірі 300529,67 гривень. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси позов ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» був задоволений та стягнуто з [PERSON] суму заборгованості у розмірі 514212,37 гривень. Відповідно до ч. 1 ст. 57 ЗУ «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Згідно з ч.2 ст. 57 ЗУ «Про виконавче провадження» арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Також слід зазначити, що на підставі ч.1 ст. 6 ЗУ «Про виконавче провадження» Державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб. Позивачка [PERSON] не надала до суду документів, які б підтверджували факт переходу права Іпотекодержателя від Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСибБанк» до ПАТ «Дельта Банк» за Іпотечним договором, посвідченим 10.07.2007р. [PERSON], приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу та зареєстрованим за №3057. Слід також зауважити, що [PERSON] не надала до суду жодних доказів стосовно наявності та розміру заборгованості за Кредитним договором №11181168000 від 24.01.2008р., а також у справі відсутні відомості щодо реальної вартості іпотечного майна, що позбавляє можливості у з'ясуванні питання, чи покриває вартість майна заборгованість за Кредитним договором перед ПАТ «Дельта Банк». Відповідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана доказати ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивачка не представила до суду докази на підтвердження своєї позиції у справі.

Outcome: dismissed