Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-03 00:00:00

Адвокат Трун О.В., яка діє в інтересах позивача [PERSON] , звернулась до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з уточненою позовною заявою до Добропільського МВДРАЦС СМУМЮ (м. Харків) про встановлення факту, що має юридичне значення. В обґрунтування позову зазначено, що позивач по справі та [PERSON] проживали однією сім`ю без реєстрації шлюбу з 05.05.2017 року по [INFO] року за адресою: [ADDRESS] , з 25.10.2018 року по 12.04.2019 року за адресою: [ADDRESS] . Під час спільного проживання з [PERSON] позивач завагітніла, чоловік та жінка хотіли зареєструвати шлюб, однак не встигли, так як [INFO] [PERSON] раптово помер у віці 34 років. Після смерті [PERSON] , [INFO] , народилася донька, [PERSON] , фізіологічним батьком якої є [PERSON] . В зв`язку з тим, що на момент народження доньки [PERSON] батько помер, реєстрація народження дитини була здійснена за ст. 135 СК України. Позивач просить встановити факт батьківства та зобов`язати Добропільський МВДРАЦС СМУМЮ (м. Харків) внести відомості про батька до актового запису про народження дитини, оскільки у позивача стало питання щодо реалізації майнових прав. Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 09 січня 200 року відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 05 березня 2020 року за клопотанням представника позивача замінено у справі первісного відповідача - Добропільське ОУ ПФУ в Донецькій області належним відповідачем - Добропільське МВДРАЦС СМУМЮ (м. Харків). Ухвалою суду від 29 травня 2020 року закрито підготовче провадження у справі та призначено до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала до суд заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Адвокат Трун О.В., яка діє на підставі ордеру серії ДН№079725 від 02.12.2019 року, в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Представник відповідача Добропільського МВДРАЦС СМУМЮ (м. Харків) в судове засідання не з`явився, начальник відділу надала заяву про розгляд справи без присутності їх представника. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. За вказаних обставин, з урахуванням вимог ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів, у відсутності сторін. З урахуванням ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку про необхідність задоволення позову, з таких підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 128 СК України позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 18.04.2019 року (а.с.4). [INFO] в смт. Новодонецьке м. Добропілля Донецької області народилась [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 25.09.2019 року, виданого виконавчим комітетом Новодонецької селищної ради м. Добропілля Донецької області, матір`ю якої є [PERSON] , відомості про батька дитини записані за заявою матері відповідно до ч. 1 ст. 135 цього Кодексу, а саме батьком дитини записано - [PERSON] (а.с.5, 8). З довідки від 22.11.2019 року, виданої на підставі актів від 14.11.2019 року складених депутатом Новодонецької селищної ради [PERSON], вбачається, що подружжя [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , проживали сумісно за адресою: [ADDRESS] з 05.05.2017 року по [INFO] року, а за адресою: [ADDRESS] з 25.10.2018 року по [INFO] , тобто по день смерті [PERSON] (а.с.6,7,25). Позивач [PERSON] та [PERSON] у вищезазначений період часу перебували у сімейних відносинах без реєстрації шлюбу, сумісно проживали, вели спільне господарство. Також до суду були надані заяви від свідків [PERSON] , яка є матір`ю померлого [PERSON] , та [PERSON] , який є вітчимом померлого [PERSON] . У вказаних заявах зазначено, що свідки підтверджують факт батьківства [PERSON] відносно [PERSON] , вважають останню своєю онукою, підтримують сімейній зв`язок (а.с.61-64). Відповідно до вимог ст. 121 Сімейного кодексу України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленого ст. ст. 122 та 125 цього Кодексу Відповідно ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. Відповідно до статті 130 Сімейного кодексу України, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. Відповідно до стаття 134 Сімейного кодексу України внесення змін до актового запису про народження у разі визнання батьківства, материнства може бути зроблено на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 Сімейного кодексу України, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Пленум Верховного Суду України в п.15 постанови №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказав, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства чи визнання батьківства, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини. В третьому абзаці п.13 вказаної постанови, Пленум Верховного Суду України вказав, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Згідно зі ст. 52 Конституції України діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. Права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державними органами реєстрації актів цивільного стану в установленому законом порядку. Відповідно до статті 7 Конвенції про права дитини, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Статтею 8 Конвенції про права дитини ( 20 листопада 1989 року), передбачено, що держави-учасниці зобов`язуються поважати право дитини на збереження індивідуальності, включаючи громадянство, ім`я та сімейні зв`язки, як передбачається законом, не допускаючи протизаконного втручання. П. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених Наказом Міністерства Юстиції України від 18.10.2000 року №52/5, зазначено, що при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. П. п. 2.13., 2.13.1. Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених Наказом Міністерства Юстиції України від 12.01.2011 року № 96/5 зазначено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. П. 2.16.4. Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених Наказом Міністерства Юстиції України від 12.01.2011 року № 96/5, зазначено, що на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. У відповідності до вимог ст. ст. 76, 77 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Як вбачається з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до п. п. 1,2 ст. 3 Конвенції про права дитини ООН від 20.11.1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, та яка набула чинності для України 27.09.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Таким чином, дослідивши матеріали справи, застосовуючи відповідні норми права, судом встановлено, що у ході судового розгляду знайшов своє підтвердження факт батьківства [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , відносно [PERSON] , [INFO] , тому приймаючи до уваги усі зібрані докази та обставини справи, а також інтереси позивача та відсутність заперечень відповідча, суд вважає за можливе, визнати [PERSON] , батьком [PERSON] . Внести зміни до актового запису № 19 від 25 вересня 2019 року, про народження [PERSON] , [INFO] . На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved