Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-04 00:00:00

\~\~\~\~\~\~[PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом, в якому просять зняти арешт з житлового будинку з надвірними спорудами по вул. Піщаній, 13 в м. Звенигородка Черкаської області, накладений ухвалою Звенигородського районного суду Черкаської області від 10.10.1996 року. Позовні вимоги мотивують тим, що 15 серпня 2001 року на підставі акту про проведення прилюдних торгів, затвердженого суддею Звенигородського районного суду Качаном О.В. 19 вересня 1997 року, видане свідоцтво державного нотаріуса Звенигородської державної нотаріальної про придбання [PERSON] житлового будинку з надвірними спорудами по вул. Піщаній, 13 в м. Звенигородка Черкаської області, яке раніше належало [PERSON] згідно договору дарування, посвідченого Звенигородською держнотконторою 01 жовтня 1990 року. 08 вересня 2001 року [PERSON] подарувала [PERSON] та [PERSON] вищевказаний житловий будинок з надвірними спорудами. В серпні 2015 року вони звернулися до Звенигородської державної нотаріальної контори із заявою про посвідчення цивільно-правової угоди щодо житлового будинку, розташованого за адресою: м. Звенигородка, вул. Піщана, 13, однак нотаріус відмовив у вчиненні нотаріальних дій в звязку з тим, що при перевірці відомостей про реєстрацію обтяження виявлено запис від 21.05.2007 року № 5023589, внесений до реєстру на підставі ухвали Звенигородського районного суду від 10.10.1996 року, та особою, права якої обтяжуються, вказано [PERSON] Вони звернулися до Звенигородського районного суду із заявою про видачу ухвали про накладення заборони на майно [PERSON] від 10.10.1996 року, але їм повідомили, що інформація за 1996 рік про арешт нерухомого майна [PERSON] в суді відсутня. Позивачі вважають, що арешт могли накласти при виконанні вироку Черкаського обласного суду від 20.12.1995 року за звинуваченням [PERSON], за яким йому було призначено покарання у виді позбавлення волі з конфіскацією всього майна. Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] помер 16.01.2004 року. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Пояснив, що при посвідченні свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів [PERSON] та посвідченні договору дарування від 08.09.2001 року наявність арештів не перевірялась. Вважає, що арешт на майно помилково не зняли при продажу з прилюдних торгів арештованого нерухомого майна, та цей арешт порушує його права як власника майна. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась. Звернулась до суду із заявою про розгляд справи за її відсутноситі. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] не запречував проти задоволення позову. Пояснив, що на даний час підтвередити чи спростувати інформацію про надходження до державного бюджету коштів від реалізації в ході конфіскації арештованого майна засудженого [PERSON] немає можливості. Третя особа Звенигородська державна нотаріальна контора звернулась до суду із заявою про розгляд справи зі відсутності представника. Не заперечують проти задоволення позову. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 15 серпня 2001 року відповідно до наказу Міністерства юстиції України від 27 жовтня 1999 року № 68/5 «Про затвердження Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна», на підставі акту про проведення прилюдних торгів, затвердженого суддею Звенигородського районного суду Качаном О.В. 19 вересня 1997 року, посвідчено свідоцтво державного нотаріуса Звенигородської державної нотаріальної контори про придбання [PERSON] житлового будинку з надвірними спорудами по вул. Піщаній, 13 в м. Звенигородка Черкаської області, яке раніше належало [PERSON] на підставі договору дарування від 01 жовтня 1990 року за № 3579 (а.с. 10). Вказане нерухоме майно було реалізоване в ході виконання конфіскації за вироком Черкаського обласного суду від 20.12.1995 року, яким [PERSON] визнано винним та призначено покарання у виді позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його особистою власністю (а.с.25). Згідно свідоцтва про смерть від 16.01.2004 року, виданого відділом РАГС Звенигородського РУЮ, [PERSON] помер 16.01.2004 року (а.с.11). З копій свідоцтва про право власності від 18.04.2013 року вбачається, що власниками житлового будинку по вул. Піщана, 13 в м. Звенигородка Черкаської області є [PERSON] та [PERSON], яким вказане майно подарувала 08.09.2001 року [PERSON] (а.с. 9, 12-17). Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається що на житловий будинок по вул. Піщана, 13 в м. Звенигородка Черкаської області накладено арешт (а.с. 27, 28). З постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 05.08.2015 року вбачається, що посвідчити цивільно-правову угоду неможливо, оскільки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно виявлено запис про реєстрацію обтяження від 21.05.2007 року № 5023589 на житловий будинок за адресою: м. Звенигородка, вул. Піщана, 13, власниками якого є [PERSON] та [PERSON] Запис внесено до реєстру на підставі ухвали Звенигородського районного суду від 10.10.1996 року, та особою, права якої обтяжуються, вказано [PERSON] (а.с. 29). Згідно\~ст. 41 Конституції України\~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. \~\~\~ \~Згідно ст.\~317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Стаття 321 ЦК України передбачає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. \~\~\~\~\~\~ Враховуючи те, що накладення арешту на майно позивачів, а саме житловий будинок з надвірними спорудами по вул. Піщаній, 13 в м. Звенигородка Черкаської області, створює їм перешкоди у розпорядженні своїм майном на власний розсуд, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. На підставі ст. 16, 317, 319, 386, 391 ЦК України,

Outcome: approved