Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-25 00:00:00

Адвокат Гребенар Олексій Володимирович в інтересах [PERSON] звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області із заявою про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, заінтересована особа - Військово-цивільна адміністрація міста Сєвєродонецьк Луганської області. В обґрунтування заяви представником заявника зазначено, що [INFO] помер чоловік заявника - [PERSON] , який був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] . Після смерті чоловіка відкрилася спадщина. Заявник звернулася до державного нотаріуса Сєвєродонецької державної нотаріальної контори Луганської області із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно. Однак постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 148/02-31 від 25.02.2020 року нотаріусом заявнику було відмовлено, у зв`язку з тим, що вона не подала документи, які б підтверджували з ким саме [PERSON] проживав на день своєї смерті. У зв`язку з чим представник заявника просить встановити факт постійного проживання [PERSON] разом із спадкодавцем [PERSON] , [INFO] , на час відкриття спадщини [INFO] за адресою: [ADDRESS] . У судовому засіданні заявник [PERSON] допитана в якості свідка заяву підтримала повністю, просила її задовольнити та пояснила, що її чоловік [PERSON] помер [INFO] в м. Алчевську. Його похованням займалася вона. З 1992 року вона з чоловіком була зареєстрована та фактично проживала за адресою: [ADDRESS] . Однак як внутрішньо переміщена особа на теперішній час заявниця зареєстрована у [ADDRESS] . Разом з ними у м. Алчевську фактично проживали та зареєстровані їх донька - [PERSON] разом з онуком. У померлого [PERSON] існує заборгованість з пенсії за два роки, у виплаті якої УПФУ відмовило. У судовому засіданні представник заявника [PERSON] також заяву підтримав, просив її задовольнити. Представник заінтересованої особи Військово-цивільної адміністрації міста Сєвєродонецьк Луганської області в судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. На підставі клопотання представника заявника [PERSON] , яке було задоволено судом, у судовому засіданні було допитано свідка [PERSON] . Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що її мати - заявник [PERSON] з 1992 року проживає за адресою: [ADDRESS] . За цією адресою вона проживала разом зі своїм чоловіком [PERSON] (батьком свідка), [PERSON] (сестрою свідка) та [PERSON] (онуком). Батьки перебували у зареєстрованому шлюбі. [INFO] її батько [PERSON] помер. На момент своєї смерті він був зареєстрований у [ADDRESS] . Похованням батька займалася мати [PERSON] та її сестра [PERSON] . Вислухавши заявника та її представника, свідка, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини. Судом встановлено, що [PERSON] з 26.03.1992 зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією паспорту громадянина України серії [NUMBER] . Згідно з копією довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 24.07.2019 № 919-5000164355, [PERSON] перемістилася в [ADDRESS] . Згідно з копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого міськ. РАЦС м. Коммунарськ Ворошиловградської обл. від 06.09.1970, [PERSON] (російською) та [PERSON] (російською) [INFO] , актовий запис № 811, прізвище після укладення шлюбу чоловіка - [PERSON] (російською), дружини - [PERSON] (російською). Згідно з копією паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого Алчевським МВ УМВС України в Луганській області 29 листопада 2006 року, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований з 26 березня 1992 року за адресою: [ADDRESS] . Згідно з копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 22.07.2019 Луганським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] у селі Петрівка Перевальського району Луганської області, актовий запис № 487. У заяві та наданих у судовому засіданні поясненнях на підтвердження викладених у заяві обставин, заявник посилається на те, що вона є спадкоємцем майна померлого чоловіка [PERSON] . При цьому, заявник, згідно з її поясненнями, позбавлена можливості прийняти спадщину через те, що нею не надано документи, які б підтверджували факт постійного проживання разом із спадкодавцем. Вказані обставини підтверджуються копією постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 148/02-31, винесеної 25 лютого 2020 року державним нотаріусом Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори Луганської області Сергієнко А.С., якою [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [INFO] [PERSON] . Зазначену відмову нотаріус обґрунтовує тим, що відсутні підстави для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на недоотриману пенсію, оскільки спадкоємцем за законом не було надано документів, за якими можливо встановити наявність та/або відсутність спадкоємців, які постійно проживали разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та згідно з ч. 3, 4 ст. 1268 ЦК України вважаються такими, що прийняли спадщину. Відповідно до довідок № 2855, № 326 Комунального підприємства «Алчевське житлово-експлуатаційне об`єднання», [PERSON] (російською), який помер [INFO] , проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 26.03.1992 по 21.05.2019. По день його смерті за зазначеною адресою проживали та були зареєстровані: [PERSON] (російською) дружина, [PERSON] (російською) дочка, [PERSON] (російською) онук. Однак суд вважає, що надані представником заявника письмові докази у виді вищевказаних довідок, виданих установою т.зв. «Луганської народної республіки», не можуть бути прийняті судом до уваги як належні та допустимі докази, оскільки вони видані установою, яка знаходиться на тимчасово окупованій території, що створена, обрана чи призначена у порядку не передбаченому законом, а, отже, будь-які видані такими установами документи є недійсними та такими, що не створюють жодних правових наслідків. Стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян. Так, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави-члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів». Отже, з наведеного вище вбачається, що судом України незаконність та недійсність письмових доказів виданих на тимчасово окупованій території Луганської області (т. зв. «ЛНР») не може бути застосована лише до таких дій як реєстрація народжень, смертей і шлюбів, в усіх інших випадках, зокрема і при розгляді даної заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, судом встановлюється незаконність та недійсність таких доказів, у зв`язку з чим вони не можуть бути прийняті як належні та допустимі. Відповідно до ч. 1 та п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як встановлено у судовому засіданні, заявник, відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України, є спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] , так як є дружиною померлого, а також вони були пов`язані спільним побутом та проживали однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Доказами, які свідчать про обставини прийняття спадщини заявником [PERSON] , тобто про проживання спадкодавця [PERSON] на момент смерті зі спадкоємцем [PERSON] , а саме 21.05.2019, у квартирі за адресою: [ADDRESS] , є показання свідків [PERSON] та [PERSON] , які допитані у судовому засіданні. Показання цих свідків суд вважає належними та допустимими доказами, оскільки вони стосуються предмету доказування та отримані безпосередньо судом. При цьому, підстав, за яких суд повинен вважати показання свідків недостовірними, не вбачається, а тому суд вважає ці показання достатніми як докази, на підтвердження факту якого їх подано заявником. За таких обставин, в судовому засіданні встановлено, що обставини, викладені у заяві в обґрунтування вимог [PERSON] є достовірними, підтверджені належними та допустимими доказами, сумніву у суду не викликають і вважаються судом доведеними, у зв`язку з чим заява адвоката Гребенара Олексія Володимировича в інтересах [PERSON] про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини підлягає задоволенню.

Outcome: approved