Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-18 00:00:00

[PERSON], який діє в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача на користь [PERSON] аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду, до досягнення сином 23 річного віку за умови, що він буде продовжувати навчання. Свої вимоги позивач мотивує тим, що з 14.06.1990 року по 13.12.2007 року вона перебувала в шлюбі з відповідачем [PERSON] В даному шлюбі у них народився син [PERSON], [INFO]. На даний час син сторін, досяг повноліття і є студентом 1 курсу денної форми навчання у Національному університеті водного господарства та природокористування в навчально-науковому інституті будівництва та архітектури, стипендії не отримує та перебуває на утриманні позивачки. Зазначає, що зі своїх доходів не може повністю забезпечити повноцінне навчання сина та його утримання, а тому потребує матеріальної підтримки зі сторони відповідача. На підставі наведеного позивачка просить суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, на утримання сина [PERSON], [INFO], до досягнення ним 23 років за умови, що він буде продовжувати навчання. Позивачка в судове засідання подала письмову заяву, в якій зазначила, що частково зменьшує позовні вимоги, а саме, згідна на отримання аліментів від [PERSON] на утримання повнолітньої сина в розмірі 1/6 частини всіх видів його доходів, щомісячно до закінчення ним навчання, але не довше ніж до досягнення 23 років. Просила розгляд справи проводити у її відсутності. 15.02.2018 року від відповідача подано відзив на позов, в якому він вказує, що позовні вимоги визнає частково, згідний сплачувати аліменти на навчання повнолітнього сина в розмірі 1/6 частини всіх своїх доходів щомісячно, до закінчення ним навчання, але не довше ніж до досягнення ним 23 років. Оскільки, він є інвалідом війни ІІІ групи та отримує пенсію по інвалідності в розмірі 5915,60 грн., що є його єдиним джерелом існування. Фізичний стан відповідача не дозволяє йому працювати та потребує реабілітаційно-відновного лікування. Просив при винесенні рішення врахувати обставини викладені в його письмових запереченнях та проводити розгляд справи у його відсутності. У звязку з неявкою в судове засідання учасників справи, на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, зясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, який було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу №182 виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Нетішинського міського управління юстиції Хмельницької області від 13.12.2007 року. Згідно копії свідоцтва про народження серії 1-БВ №294306 від 09.12.1999 року вбачається, що позивач та відповідач у справі є батьками [PERSON], [INFO]. Як вбачається з довідки Національного університету водного господарства та природокористування в навчально-науковому інституті будівництва та архітектури №2099 від 08.11.2017 року, [PERSON] є студентом І курсу денної форми навчання, строк навчання з 01.09.2017 року по 30.06.2021 року. Стипендію не отримує Відповідно до положень ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ч.1 ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно ст.198 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд відповідно до вимог ст.ст. 199, 200 СК України бере до уваги те, що обов'язок утримувати повнолітніх сина, дочку, які продовжують навчання, покладається рівною мірою на матір і батька. Суд виходить з розумності та достатності вказаного розміру стягуваних аліментів, а також з реальної можливості відповідача вказаний розмір аліментів сплачувати щомісячно, не порушуючи прав останнього. Судом встановлено, що відповідач пенсіонер, має стабільний дохід та спроможний сплачувати аліменти на повнолітнього сина, який продовжує навчання у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходів) до закінчення ним навчання. Такий розмір аліментів, на думку суду, буде відповідати засадам розумності і справедливості, та буде співмірним потребам дитини та можливостям батька. Доказів не спроможності сплачувати аліменти відповідач суду не надав. Матеріалами справи підтверджено, що [PERSON], у звязку зі своїм навчанням у Національному університеті водного господарства та природокористування в ННІ будівництва та архітектури до 30.06.2021 року, про що в матеріалах справи наявна довідка №2099 від 08.11.2017 року, потребує матеріальної допомоги відповідача, яку останній має можливість надавати за наявності у нього постійного щомісячного доходу. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а саме: з 09.01.2018 року Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України вважає, що з відповідача в дохід держави підлягають стягненню 704,80 грн. судового збору, оскільки позивач при зверненні до суду з даним позовом був звільнений від його оплати.

Outcome: approved