Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-30 00:00:00

[PERSON] звернулася із позовною заявою до Бушанської сільської ради Ямпільського району Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно у порядку спадкування за законом, в якій просила визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та на земельну ділянку, загальною площею 0,2772 га у порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] у селі Буша Ямпільського району Вінницької області. На обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] у віці 80 років у селі Буша Ямпільського району Вінницької області. Після смерті чоловіка відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку та земельної ділянки, але в установлений державою термін до нотаріальної контори вона не зверталася, а тому як результат в установленому законом порядку не прийняла спадщину. Вона вважається такою, що прийняла спадкове майно, оскільки на день і час смерті вона проживала з покійним чоловіком, вели спільне господарство, а після його смерті вона фактично вступила у спадкове майно і продовжує проживати у їхньому спільному будинку, який ними придбано за час спільного проживання. Нещодавно вона звернулася до приватної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але у вирішенні даного питання їй було відмовлено по двох причинах: її чоловік помер коли діяло старе законодавство і відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно. Тому вона вимушена звернутися до суду із позовною заявою. Позивач [PERSON] у підготовче засідання не з`явилася, подала до суду письмову заяву за вхід.№6863 від 26.09.2019, в якій просила підготовче засідання та подальший розгляд справи по суті проводити у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Представник відповідача Бушанської сільської ради Ямпільського району Вінницької області у підготовче засідання не з`явився, подав до суду письмове відношення за вхід.№6707 від 20.09.2019 з клопотанням справу розглянути у відсутність представника сільської ради, позовні вимоги підтримали, просили заяву задовольнити. У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін по справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Заяви, клопотання: заява позивача про розгляд справи без її участі, заява представника відповідача про розгляд справи без його участі та визнання позову. Інші процесуальні дії у справі: відкриття провадження у справі та призначення підготовчого засідання на 01 жовтня 2019 року на 10 годину 30 хвилин, про що постановлено ухвалу окремим процесуальним документом. Вивчивши надані матеріали справи, враховуючи визнання відповідачем позову, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення виходячи із наступного: Судом встановлені такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Із досліджених судом письмових доказів, що є у справі - ксерокопії паспорта громадянина України (а.с.6) судом встановлено, що позивачка народилася [INFO] у селі Буша Ямпільського району Вінницької області, там і зареєстрована. Із копії Свідоцтва про одруження серії [NUMBER] виданого 29.09.1948 (а.с.8) судом встановлено, що позивачка перебувала у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] . Із копії Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого повторно 07.06.2013 (а.с.9) судом встановлено, що [PERSON] , помер [INFO] у селі Буша Ямпільського району Вінницької області. Із довідок №473 та №474 виданих 04.06.2019 виконкомом Бушанської сільської ради Ямпільського району Вінницької області (а.с.10, 11) судом встановлено, що [PERSON] до дня смерті [INFO] проживав у [ADDRESS] , і з ним однією сім`єю проживала його дружина [PERSON] , 1927 року народження, та продовжує проживати в цьому будинку. Житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] рахується за [PERSON] , який помер [INFO] . Із Витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки №507/0/192-19 від 04.09.2019 (а.с.12) судом встановлено, що земельна ділянка, на яку позивачка бажає оформити право власності розташована у [ADDRESS] та призначена для ведення особистого селянського господарства. Із копії Свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 11 квітня 1991 року та Технічного паспорту на жилий будинок (а.с.13, 14-15) судом встановлено, що житловий будинок в цілому, що розташований за адресою: [ADDRESS] , належить [PERSON] . Із копії Державного акту на право приватної власності на землю серії ВН № 000542 виданого на підставі рішення Бушанської сільської ради народних депутатів від 27.02.1995 №3 (а.с.16) судом встановлено, що [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку площею 0.2772 гектарів в межах згідно з планом. Земельна ділянка розташована на території Бушанської сільської ради та передана для обслуговування житлового будинку і ведення особистого підсобного господарства. Відповідно до ст.124 ч.2 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Відповідно до ст.548 ЦК УРСР (ред.1963 року), що діяв на момент відкриття спадщини, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийняття спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. У судовому засіданні встановлено, що відповідно до п.1 ч.1 ст.549, ч.1 ст.529 ЦК УРСР (ред.1963 року), що діяв на момент відкриття спадщини, після смерті [PERSON] спадщину фактично прийняла його дружина [PERSON] , так як вона фактично вступила в управління та володіння спадковим майном. Позивач [PERSON] відповідно до ст.1268 ЦК України вважається спадкоємцем, яка прийняла спадщину після смерті чоловіка [PERSON] , так як на момент відкриття спадщини проживала разом з ним однією сім`єю. Відповідно до змісту ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ українські суди повинні застосовувати Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Також, у п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» зазначено, що «в мотивувальній частині кожного рішення у разі необхідності мають бути посилання на Конвенцію та рішення Європейського суду, які згідно з Законом №3477 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права і підлягають застосуванню в такій справі». Відповідно до ст.13 Конституції України держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб`єкти права власності рівні перед законом. Приписами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Зокрема, у п.33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі «Христов проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. В силу ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Відповідно до ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1261 ЦК України [PERSON] є спадкоємцем першої черги спадкоємців за законом і має право на успадкування майна померлого чоловіка [PERSON] . Враховуючи ту обставину, що будь-які інші спадкоємці, які б претендували на спадкове майно відсутні, позивач немає можливості в нотаріальному порядку оформити свої спадкові права, так як відсутні оригінали правовстановлюючих документів, а також ті обставини справи, які визнані сторонами, у порядку ст.82 ч.1 ЦПК України не підлягають доказуванню, суд вважає встановленими обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх позовних вимог. Виходячи із наведеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог і має підстави для задоволення позову.

Outcome: approved