Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-26 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів. Свої вимоги мотивує тим, що з відповідачем мають спільну дитину: доньку [PERSON], [INFO]. Рішенням Апеляційного суду Волинської області від 29 липня 2008 року присуджено стягувати з відповідача аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частки від його доходів щомісячно, але не менше 30 % для дитини відповідного віку. Вказане рішення ухвалювалось у період, коли відповідач навчався. Аліментів, які сплачує [PERSON], на утримання дитини не вистачає. Донька через хворобу потребує постійного амбулаторного, стаціонарного та санаторно-курортного лікування, дієтичного харчування тощо. Крім цього, дитина виросла, ходить до школи і відповідно зросли її потреби. У зв'язку з наведеним просить збільшити розмір стягуваних з відповідача аліментів до 1/3 частки від його доходів щомісячно, але не менше 30 % для дитини відповідного віку. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала. Додала, що з часу ухвалення Апеляційним судом Волинської області рішення про стягнення з відповідача аліментів на утримання доньки його доходи зросли, [PERSON] не навчається. Натомість погіршився стан здоров'я [PERSON], а їх спільна донька хворіє та потребує постійного лікування. Відповідач, представник відповідача повторно не з'явились до суду. Представник позивача заперечила проти заочного розгляду справи. У зв'язку з цим було постановлено здійснювати судовий розгляд у загальному порядку. Відповідно до статті 60, частини 1 статті 212 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім наявності підстав звільнення від доказування. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до частини 3 статті 61 ЦПК обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Рішенням Любешівського районного суду Волинської області від 16 січня 2008 року у справі № 2-3/08 [PERSON] визнано батьком [PERSON]. Ухвалено стягувати аліменти на утримання доньки в розмірі 1/3 частки від його доходів щомісячно, але не менше 30 % для дитини відповідного віку. Рішенням Апеляційного суду Волинської області від 29 липня 2008 року у цій справі рішення суду першої інстанції в частині стягнення аліментів змінено: ухвалено стягувати аліменти з [PERSON] в користь [PERSON] на утримання доньки - [PERSON] - у розмірі 1/6 частини доходів щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05 вересня 2007 року. При визначенні розміру аліментів Апеляційним судом враховано, що [PERSON] має іншу дитину, його середній заробіток складає 889 гривень і при цьому він навчається. Вказані судові рішення набрали законної сили 29 липня 2008 року. Відповідно до висновку комісійної судово-медичної експертизи Волинського обласного бюро судово-медичної експертизи № 43 від 21 липня 2014 року стан здоров'я [PERSON] порівняно з липнем 2008 року в якійсь мірі погіршився. Це пов'язано з прогресуванням наявних у позивача хронічних захворювань різних систем організму, ознак виздоровлення підекспертної не вбачається. Об'єктивно визначити ступінь погіршення стану здоров'я хворої по наявних судово-медичних даних не виявляється можливим. На підтвердження своїх позовних вимог позивачем подано виписки із постановлення ЛКК Любешівської центральної районної лікарні про необхідність систематичного амбулаторного, стаціонарного, санаторно-курортного лікування [PERSON] у зв'язку з її хворобами. Позивач також надала суду чеки про придбання ліків у березні 2014 року на загальну суму 830,41 гривень. Згідно з довідкою про склад сім'ї № 1386 від 28 квітня 2014 року позивач має двох доньок. На заперечення позовних вимог позивача відповідачем подано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER], згідно якого 25 листопада 2006 року він одружився з [PERSON]. Згідно відомостей трудової книжки серії [NUMBER] [PERSON], починаючи 29 березня 2011 року, звільнилась з приватно-комерційної юридичної фірми «Віталіна» і по цей час не працює. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] [INFO] у відповідача народивсь син [PERSON]. З поданої [PERSON] довідки про доходи № 67 від 17 квітня 2014 року слідує, що його сукупний дохід у жовтні 2013 року - березні 2014 року склав 15183,73 гривні. Проаналізувавши досліджені докази, законодавство, суд дійшов до наступних висновків. Відповідно до частини 1 статті 192 Сімейного кодексу України ( далі - СК) розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Таким чином, предметом доказування у спорах про збільшення-зменшення розміру аліментів є зміна матеріального, сімейного становища сторін, поліпшення або погіршення стану здоров'я когось з них. Висновком комісійної судово-медичної експертизи констатовано погіршення стану здоров'я [PERSON] порівняно з липнем 2008 року з розвитком наявних у неї хронічних захворювань. При визначенні розміру аліментів, які стягуються з відповідача в користь позивача судами взято до уваги, що [PERSON] одружений, отримує доньку, навчається, а його середній заробіток складав 889 гривень. Натомість с дослідженої у суді довідки про доходи відповідача вбачається, що його матеріальне становище покращилось, його середній заробіток за жовтень 2013 року - березень 2014 року склав 2519,79 гривень. При вирішення питання про обґрунтованість позову про збільшення аліментів судом враховано, що у відповідача 27 липня 2014 року народився син. Разом з тим, покликання позивача на поганий стан здоров'я їх спільної доньки та витратами у зв'язку з цим при вирішенні позову про збільшення аліментів не можуть бути взяті до уваги в силу положень статті 185 СК. В цьому випадку позивач не позбавлена права вимагати перед відповідачем участі у додаткових витрат на дитину. Враховуючи наведені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову та збільшенням розміру стягуваних з [PERSON] в користь [PERSON] аліментів з 1/6 на 1/4 частки зі всіх видів заробітку (доходу), що відповідатиме принципам справедливості, розумності та пропорційності. Розподіл судових витрат між сторонами слід здійснити відповідно до положень статті 88 ЦПК. При цьому суд стягує понесені та документально підтверджені позивачем витрати, пов'язані з доїздом у місто Луцьк для проведення комісійної судово-медичної експертизи.

Outcome: partial