Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-15 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області з заявою про скасування судового наказу. Свої вимоги обґрунтовують тим, що 09.02.2021 року у поштовому відділенні ПАТ «Укрпошта» [PERSON] отримала пакет документів, у якому містилась заява ОСББ «Будівельників,46» про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] та [PERSON] заборгованості з оплати послуг щодо утримання будинку та прибудинкової території, а також відповідний судовий наказ Приморського районного суду м. Маріуполя від 20.01.2021 року, відповідно до якого з [PERSON] та [PERSON] солідарно стягнуто заборгованість у розмірі 2728,44 грн. та судовий збір у розмірі 210 грн. Ознайомившись з вказаним судовим наказом та доданими до нього документами, прийшли до висновку, що судовий наказ є незаконним, прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права, а також має бути скасований судом з наступних підстав. Співвласниками житлового будинку щомісячно на рахунок ОСББ сплачується не плата за житлово-комунальні послуги, а щомісячні внески на утримання будинку та прибудинкової території, що є відмінною від сплати за житлово-комунальні послуги формою оплати за надані послуги. За таких обставин заявник по справі не мав права звертатися до суду з відповідною заявою в порядку наказного провадження та мав би, якщо для того маються відповідні підстави звертатися до суду в порядку позовного провадження з відповідним позовом. Відповідно до тексту заяви про видачу судового наказу та безпосередньо самого судового наказу вбачається, що з [PERSON] та [PERSON] стягнуто заборгованість за період починаючи з грудня 2017 року по грудень 2020 року. Разом з тим, [PERSON] на яку у ОСББ відкрито особистий рахунок, у повному обсязі сплачувала ті рахунки, які виставлялися ОСББ за утримання будинку та прибудинкової території (частина сум на вказані витрати також покривалися за рахунок отримуваної [PERSON] субсидії). Разом з тим, в порушення вимог профільного ЗУ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» та самого Статуту ОСББ «Будівельників,46» відповідними рішеннями загальних зборів співвласників будинку було встановлено однаковий для всіх співвласників розмір його «фінансової участі» у таких проектах без врахування принципу пропорційності, відповідно до якого розмір таких внесків з кожного співвласника має бути пропорційним загальній площі квартири (приміщення) кожного співвласника. Статтею 20 ЗУ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» визначено, що частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності. Вказана правова норма також дублюється у Статуті ОСББ. Порушення вказаної норми закону та Статуту ОСББ містяться зокрема у протоколі загальних зборів від 15.11.2017 року, відповідно до якого визначено, що «… сума спів фінансування жителів ОСББ акумулюється на рахунку ОСББ шляхом виставлення в квитанції платежу в 180 гривень з квартири..». у протоколі загальних зборів №3 від 16.12.2018 року, відповідно до якого визначено, що «… встановити платіж у ремонтний фонд спільного фінансування у розмірі 2280 гривень з квартири, тобто по 95 грн. щомісячно з квартири на 2 роки», а також у протоколі від 27.09.2019 року, відповідно до якого визначено, що «… спів фінансування жителями акумулюється на рахунку ОСББ окремим одноразовим платежем у квитанції 254 грн. з квартири». Уся пред`явлена заборгованість складається з понаднормової плати за участь у таких проектах, яка нараховувалась таким співвласників не пропорційно до площі їх житлової квартири (як то має бути, та як визначено профільним Законом та Статутом ОСББ), а простим арифметичним шляхом, тобто шляхом поділу суму, яку має сплатити зі своєї сторони ОСББ за участь у такому проекті, на кількість квартир у будинку. Таким чином виникла ситуація, коли власники різних за площею житлових квартир мали б сплатити однакову для всіх суму грошових коштів за участь у таких проектах, що є несправедливим та незаконним. У зв`язку з чим, вважають, що вказана заявником сума «заборгованості» є недоведеною та оспорюванню. На підставі зазначеного, вимушені звернутися до суду з даною заявою. Відповідно до ч. 1 ст. 170 ЦПК України, боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Згідно з ч. 2 ст. 171 ЦПК України, заява боржника про скасування судового наказу, подана після закінчення строку, встановленого ч. 1 ст. 170 ЦПК України, повертається, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку для подання цієї заяви. Так, до заяви про скасування судового наказу заявниками додано квитанції щодо сплати [PERSON] витрат на утримання будинку та прибудинкової території за період з грудня 2017 року по грудень 2020 року та повідомлення про призначення субсидії . Згідно із ч. 3 ст. 171 ЦПК України, у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження. В ухвалі про скасування судового наказу суд за клопотанням боржника вирішує питання про поворот виконання судового наказу в порядку, встановленому ст.444 цього Кодексу. З клопотанням про поворот виконання судового наказу заявник не звертався. За приписами\~\~ч. 2 ст. 164 ЦПК України, у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу, внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку щодо наявності правових підстав для скасування судового наказу, оскільки з правовідносин, які виникли між сторонами, вбачається спір про право, який може бути вирішений у спрощеному позовному провадженні з додержанням загальних правил щодо пред`явлення позову. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved