Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-18 00:00:00

[PERSON] (надалі за текстом - позивач) звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Женева», третя особа: приватний нотаріус Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюк Віктор Станіславович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 21.06.2007 року ним було укладено кредитний договір з акціонерним комерційним банком «Форум», за умовами якого позивачу було надано кредит в розмірі 48 266 доларів США на строк до 20.06.2014 року зі сплатою відсотків в сумі 11,5 % річних. В подальшому між АКБ «Форум» та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Женева» (надалі за текстом - відповідач) було укладено договір про відступлення права вимоги, за яким банк відступив право вимоги до фізичних осіб - позичальників, у тому числі до позивача. У зв`язку з набуттям статусу кредитора відповідач 15.11.2018 року звернувся до нотаріуса щодо вчинення виконавчого напису. Не погоджуючись з підставами для вчинення виконавчого напису, зокрема, в частині безспірності заборгованості перед кредитором, а також періоду нарахування відсотків та їх розміру, позивач звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 14.02.2019 року провадження у справі відкрито, призначено підготовче судове засідання, встановлено строк для подання відзиву. У встановлений строк відповідач відзив не подав. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд їх задовольнити. Представник відповідача позов не визнав, проти задоволення позову заперечував. Третя особа - приватний нотаріус Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюк Віктор Станіславович надіслав клопотання про розгляд справи без його участі. Заслухавши в судовому засіданні пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини. 21.06.2007 року між позивачем (як позичальником) та АКБ «Форум» було укладено кредитний договір № 117/07/13-А, відповідно до якого останній надав позивачу кредит в сумі 48 266 доларів США на строк до 20.06.2014 під 11,5 відсотків річних (а.с. 7-8). 15.11.2018 року приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюком Віктором Станіславовичем вчинено виконавчий напис, відповідно до якого з позивача, який є боржником за кредитним договором № 117/07/13-А, на підставі договору про відступлення права вимоги № 1050-Ф від 14.03.2018 року стягнуто на користь відповідача суму заборгованості в розмірі 1 128 925,14 гривень за період з 21.06.2007 року по 06.11.2018 року, у тому числі, заборгованість за тілом кредиту 1 012 569,99 грн, заборгованість за відсотками 39 371,67 грн, нараховані відсотки 76 983,48 грн, а також, 850 грн як плату за вчинення виконавчого напису, що підлягає стягненню з боржника (а.с. 9). 14.12.2018 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Татарченком Владиславом Геннадійовичем відкрито виконавче провадження № 57924348 на підставі виконавчого напису № 1847 від 15.11.2018 року щодо стягнення з позивача боргу у сумі 1 129 775,14 грн (а.с. 10). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України (надалі за текстом - ЦК України), за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат», виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 року затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» визначено, що для одержання виконавчого напису за кредитним договором, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Відповідно до п.п. 1.1, 3.1, 3.2 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за №296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо а) подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; б) за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 р. № 1172. Таким чином, в обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання, а також встановлення моменту виникнення права вимоги. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог заставодержателя. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен був відмовити в здійсненні виконавчого напису. Як роз`яснено у п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 31.01.1992 року «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні», при вирішенні справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею, судам слід мати на увазі, що відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами, і що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у випадках, коли законом встановлено інший строк давності - не минув цей строк. Як вбачається з матеріалів справи, в кредитному договорі сума кредиту визначається в доларах США і становить 48 266 доларів США, водночас, сума заборгованості, яка стягується відповідно до виконавчого напису визначається в гривнях і становить 1 128 925,14 грн. Крім того, кредитний договір укладено 21.06.2007 року, а виконавчий напис вчинено 15.11.2018 року, що перевищує трирічний строк з моменту виникнення права вимоги. Вказані обставини у своїй сукупності не дають суду підстав вважати вказаний у виконавчому написі розрахунок заборгованості безспірним, а виконавчий напис таким, що вчинений відповідного до чинного законодавства України. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, крім випадків, установлених ст.82 ЦПК України. Належними доказами в розумінні ст. 77 ЦПК України є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно з принципом диспозитивності, встановленим ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідачем не надано суду належних, допустимих і достовірних доказів, які б переконливо доводили наявність підстав для вчинення виконавчого напису та стягнення суми заборгованості з позивача. За таких обставини, суд встановив, що під час вчинення спірного виконавчого напису приватним нотаріусом не було дотримано вимоги чинного законодавства щодо процедури його винесення та перевірки безспірності вимог відповідача, а отже, вимоги позивача щодо визнання такого напису таким, що не підлягає виконанню, є обґрунтованими. Відповідно до ст. 141 ЦПК України витрати по сплаті судового збору в сумі 768,40 грн підлягають стягнення з відповідача на користь позивача. Враховуючи викладене,

Outcome: approved