overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-18 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] перебувають в шлюбі з 31 січня 1996 року. Від спільного проживання 17 листопада 1995 року в них народився син [PERSON], 23 червня 1999 року донька Олена, та 11 грудня 2008 року син [PERSON]. 20 березня 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей в розмірі по 1689 грн. на кожну дитину щомісячно і до повноліття сина [PERSON], до закінчення донькою Оленою навчання у Хмельницькому центрі професійно-технічної освіти сфери послуг та, до закінчення сином [PERSON] навчання у Хмельницькому економічному університеті, посилаючись на те, що відповідач матеріальної допомоги не надає. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлений про час і місце судового розгляду належним чином, не повідомивши про причини неявки. Відповідно до вимог ст. 224 ч. 1 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Так, відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до вимог ч. ч. 1 та 3 ст. 199 СК України батьки зобовязані утримувати своїх повнолітніх дітей до досягнення ними двадцяти трьох років, якщо вони продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Як з'ясовано судом, відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що з [PERSON] підлягають стягненню аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 650 грн. щомісячно, починаючи з 20 березня 2017 року і до його повноліття, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, неповнолітньої доньки Олени, [INFO] в розмірі 650 грн. щомісячно, починаючи з 20 березня 2017 року і до закінчення нею навчання у Хмельницькому центрі професійно-технічної освіти сфери послуг, але не пізніше, аніж до досягнення нею двадцяти трьох років та повнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 650 грн. щомісячно, починаючи з 20 березня 2017 року і до закінчення ним навчання у Хмельницькому економічному університеті, але не пізніше, аніж до досягнення ним двадцяти трьох років.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-18 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] перебувають в шлюбі з 4 серпня 2012 року. Від спільного проживання [INFO] в них народилася донька [PERSON]. 12 червня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 1/2 частини із всіх видів заробітку (доходу), щомісячно і до повноліття доньки, посилаючись на те, що відповідач матеріальної допомоги не надає. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Так, відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Як з'ясовано судом, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що з [PERSON] підлягають стягненню аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини із всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 12 червня 2014 року і до повноліття дитини.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-13 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] перебувають в шлюбі з 4 червня 2012 року. Від спільного проживання [INFO] року в них народився син [PERSON]. 17 березня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частини із всіх видів заробітку (доходу) щомісячно і до повноліття сина, посилаючись на те, що відповідач матеріальної допомоги не надає. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Так, відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Як з'ясовано судом, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що з [PERSON] підлягають стягненню аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини із всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 17 березня 2014 року і до повноліття дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-22 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] перебувають в шлюбі з 6 березня 2012 року. Від спільного проживання 16 вересня 2012 року в них народилась донька Вікторія, а 16 липня 2014 року син [PERSON]. 26 жовтня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей в розмірі 4000 грн. на кожну дитину щомісячно і до досягнення ними повноліття, посилаючись на те, що відповідач матеріальної допомоги не надає. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлений про час і місце судового розгляду належним чином, не повідомивши про причини неявки. Відповідно до вимог ст. 224 ч. 1 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Заслухавши учасника процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Так, відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Як з'ясовано судом, відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, на даний час має нерегулярний, мінливий дохід. Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що з [PERSON] підлягають стягненню аліменти на утримання неповнолітніх дітей: доньки Вікторії, 16 вересня 2012 року року народження, та сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з 26 жовтня 2016 року і до повноліття доньки Вікторії, а потім на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі 800 грн. щомісячно і до його повноліття, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-04 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] перебувають в шлюбі з 7 листопада 1998 року. Від спільного проживання [INFO] в них народився син [PERSON]. 8 квітня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частини із всіх видів заробітку (доходу) щомісячно і до повноліття сина, посилаючись на те, що відповідач матеріальної допомоги не надає. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Так, відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Як з'ясовано судом, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що з [PERSON] підлягають стягненню аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини із всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 8 квітня 2014 року і до повноліття дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-14 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] перебувають в шлюбі з 7 червня 2007 року. Від спільного проживання 20 жовтня 2007 року в них народилась донька Ліза. 13 лютого 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання доньки в розмірі 1/3 частини із всіх видів заробітку (доходу) щомісячно і до повноліття доньки, посилаючись на те, що відповідач матеріальної допомоги не надає. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлений про час і місце судового розгляду належним чином, не повідомивши про причини неявки. Відповідно до вимог ст. 224 ч. 1 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Заслухавши учасника процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Так, відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Як з'ясовано судом, відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки Лізи не надає. Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що із [PERSON] підлягають стягненню аліменти на утримання неповнолітньої доньки Лізи, [INFO], в розмірі 1/4 частини із всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 13 лютого 2015 року і до повноліття дитини.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-17 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] перебувають в шлюбі з 9 серпня 2008 року. Від спільного проживання [INFO] в них народилась донька [PERSON]. 7 липня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини в сумі 1000 грн. щомісячно, починаючи з 7 липня 2015 року і до повноліття доньки, посилаючись на те, що відповідач матеріальної допомоги не надає. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала. Відповідач в судовому засіданні проти вимог позову заперечив, посилаючись на скрутне матеріальне становище, оскільки він ніде не працює, та на його утриманні знаходиться непрацездатна мати - [PERSON], 1949 року народження. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Так, відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Як з'ясовано судом, відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки [PERSON] не надає, на даний час має нерегулярний, мінливий дохід. Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що з [PERSON] підлягають стягненню аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в сумі 600 грн. щомісячно, починаючи з 7 липня 2015 року і до повноліття дитини, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-26 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] перебувають в шлюбі з 9 червня 2001 року. Від спільного проживання [INFO] в них народилася донька [PERSON], а [INFO] - син [PERSON]. 6 березня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей в розмірі по 50 грн. щомісячно на кожну дитину і до досягнення дітьми повноліття, посилаючись на те, що відповідач матеріальної допомоги не надає. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Так, відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Як з'ясовано судом, відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, на даний час має нерегулярний, мінливий дохід. Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що з [PERSON] підлягають стягненню аліменти на утримання неповнолітніх дітей: доньки [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], в розмірі 100 грн. щомісячно, починаючи з 6 березня 2014 року і до повноліття доньки [PERSON], а потім на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі 50 грн. щомісячно і до його повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-15 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] перебувають в шлюбі, який зареєстрований 01 березня 2002 року Малинівською сільською радою Гощанського району Рівненської області. Від шлюбу сторони мають четверо неповнолітніх дітей - синів [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO]. Позивачка, посилаючись на те, що з відповідачем у них постійно виникали сварки, в тому числі і через зловживання останнім спиртними напоями, в зв'язку з чим відповідач проходив курс лікування від алкоголізму в Острозькому обласному психіатричному диспансері Рівненської області, вони втратили почуття любові та поваги один до одного, подружні стосунки не підтримують, просить шлюб розірвати, дітей залишити проживати з нею. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала повністю. Наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав повністю, заперечує проти розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення позивачки, відповідача, оцінюючи докази, досліджені в судовому засіданні, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, на даний час сторони подружні відносини не підтримують, поновлювати їх позивачка не бажає, протягом строку, наданого судом для примирення, примирення між подружжям не наступило, а за таких обставин подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і суперечить їхнім інтересам та інтересам їхніх неповнолітніх дітей.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] перебувають в шлюбі, який зареєстрований 02 грудня 2007 року Бугринською сільською радою Гощанського району Рівненської області. Від шлюбу сторони мають двоє неповнолітніх дітей - синів [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Позивачка, посилаючись на те, що вони з відповідачем втратили почуття взаєморозуміння та любові один до одного, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, які не підтримують з травня 2015 року, поновлювати подружні відносини та зберігати сім'ю не бажають, просить шлюб розірвати, дітей залишити проживати з нею. Позивачка в судове засідання не з'явилася, але направила суду письмову заяву, в якій наполягає на розірванні шлюбу. Справу просить розглянути без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, але направив суду письмову заяву, у якій позовні вимоги визнав повністю, справу просить розглянути в його відсутності. Згідний на розірвання шлюбу та не заперечує, щоб після розірвання шлюбу неповнолітні діти залишилися проживати з матір'ю. Оцінюючи докази, досліджені в судовому засіданні, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки сторони наполягають на розірванні шлюбу, з травня 2015 року спільно не проживають і подружні відносини не підтримують, поновлювати їх не бажають, а за таких обставин подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і суперечить їхнім інтересам та інтересам їхніх неповнолітніх дітей.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-23 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] перебувають в шлюбі, який зареєстрований 03 квітня 2013 року Лівобережним відділом державної реєстрації шлюбів міста Києва з державним центром розвитку сім'ї. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивачка, посилаючись на те, що з відповідачем вони втратили почуття взаєморозуміння та поваги один до одного, близько шести місяців спільно не проживають і подружні стосунки не підтримують, просить шлюб розірвати, дитину залишити проживати з нею. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала повністю. Наполягає на розірванні шлюбу, пояснила, що з відповідачем вони спільно не проживають з квітня 2014 року і поновлювати подружні стосунки з останнім вона не бажає. 12 серпня 2014 року Кіровоградському районному суду Кіровоградської області було направлено судове доручення щодо допиту відповідача [PERSON] за місцем його проживання. 16 вересня 2014 року матеріали судового доручення були повернуті суду без виконання, оскільки відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи. За таких обставин суд рахує за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Позивачка не заперечує проти винесення заочного рішення. Заслухавши пояснення позивачки, оцінюючи докази, досліджені в судовому засіданні, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, подружні відносини сторони не підтримують з квітня 2014 року, поновлювати їх позивачка не бажає, а за таких обставин подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і суперечить їхнім інтересам та інтересам їхньої неповнолітньої дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-12 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] перебувають в шлюбі, який зареєстрований 03 листопада 2000 року Бабинською сільською радою Гощанського району Рівненської області. Від шлюбу сторони мають двоє неповнолітніх дітей сина [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO]. Позивач, посилаючись на те, що вони з відповідачкою втратили почуття взаєморозуміння та любові один до одного, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, які не підтримують більше одного року, спільного господарства не ведуть, поновлювати подружні відносини та зберігати сімю не бажають, просить шлюб розірвати. Позивач в судовому засіданні позов підтримав повністю. Просить розірвати шлюб. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала. Не заперечує щодо розірвання шлюбу, оскільки зберігати сімю ні вона, ні позивач не бажають. Заслухавши пояснення позивача, відповідачки, оцінюючи докази, досліджені в судовому засіданні, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки сторони наполягають на розірванні шлюбу, понад рік спільно не проживають і подружні відносини не підтримують, поновлювати їх не бажають, а за таких обставин подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і суперечить їхнім інтересам та інтересам їхніх неповнолітніх дітей.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-11 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] перебувають в шлюбі, який зареєстрований 03 червня 2012 року виконавчим комітетом Федорівської сільської ради Гощанського району Рівненської області. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивачка, посилаючись на те, що з відповідачем вони втратили почуття взаєморозуміння та поваги один до одного, останній зловживає спиртними напоями, більше шести місяців спільно не проживають і подружні стосунки не підтримують, спільно господарство не ведуть, поновлювати подружні відносини не бажають, тому просить шлюб розірвати, дитину залишити проживати з нею. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала повністю. Не заперечує проти розгляду справи у відсутності відповідача та винесення заочного рішення на підставі наявних доказів. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, хоча належним чином у встановленому законом порядку був повідомлений про час та місце розгляду справи, тому суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній доказів з винесенням заочного рішення. Заслухавши пояснення позивачки, оцінюючи докази, досліджені в судовому засіданні, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, більше шести місяців сторони спільно не проживають, продовжувати подружні стосунки позивачка не бажає, а за таких обставин подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і суперечить їхнім інтересам та інтересам їхньої неповнолітньої дитини.

Outcome: approved