Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-07 00:00:00

[PERSON] звернулася із позовною заявою в інтересах неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] до малолітнього [PERSON] , законним представником якого є [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - малолітні [PERSON] та малолітня [PERSON] , законним представником яких є їх мати [PERSON] , служба у справах дітей Ямпільської міської ради Могилів-Подільського району Вінницької області, [PERSON] , голова ліквідаційної комісії з припинення Гальжбіївської сільської ради Ямпільського району Вінницької області, приватний нотаріус Ямпільського районного нотаріального округу Вінницької області Бешинська Г.А., про визнання заповіту нікчемним, в якій просила: визнати нікчемним заповіт [PERSON] , складений 08 квітня 2019 року та посвідчений секретарем виконавчого комітету Гальжбіївської сільської ради Ямпільського району Вінницької області [PERSON], зареєстрований в реєстрі №23 та вирішити питання про судові витрати. На обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що [INFO] у місті Ямпіль Вінницької області помер її бувший чоловік [PERSON] . 15.03.2011 рішенням Ямпільського районного суду Вінницької області шлюб між нею та [PERSON] був розірваний. Під час шлюбу у них народилося двоє дітей: донька [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . Після смерті [PERSON] в інтересах малолітніх дітей, протягом шести місяців вона звернулася із заявами до приватного нотаріуса Бешинської Г.А. про прийняття спадщини малолітніми дітьми і їй стало відомо, що [PERSON] склав заповіт на ім`я однієї своєї дитини - [PERSON] , [INFO] , який посвідчений 08.04.2019 секретарем Гальжбіївської сільської ради Ямпільського району Вінницької області [PERSON] Її діти та діти спадкодавця - [PERSON] та [PERSON] являються спадкоємцями першої черги за законом. Треті особи - [PERSON] , 1963 року народження, являється матір`ю спадкодавця та має право на обов`язкову частку у спадщині. Діти - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , являються рідними дітьми спадкодавця [PERSON] , і також мають право на обов`язкову частку у спадщині. Коли вона дізналася, що оскаржуваний заповіт складався та посвідчувався секретарем Гальжбіївської сільської ради Ямпільського району Вінницької області [PERSON], то вона здивувалась, тому що заповідач [PERSON] на день складання та посвідчення заповіту був зареєстрований та постійно, до дня смерті, проживав у [ADDRESS] , і на території міста Ямпіль було два нотаріуса. Як їй відомо, заповіт має складатися за місцем проживання заповідача. В населених пунктах де немає нотаріуса заповіт складається та посвідчується уповноваженими посадовими особами органу місцевого самоврядування. Як вище зазначено в місті Ямполі на день складання заповіту було два нотаріуса та Ямпільська міська рада Вінницької області як орган місцевого самоврядування. Також їй достеменно відомо, що на час складання та посвідчення заповіту заповідач [PERSON] був хворий та постійно знаходився у себе дома по [ADDRESS] і секретар [PERSON] приїздила в будинок заповідача [PERSON] підписувати заповіт з села Гальжбіївка в місто Ямпіль. Вважає, що оскаржуваний заповіт є нікчемним оскільки посвідчений з порушенням ст.1251 та ст.13-1 ЗУ «Про нотаріат». Разом з тим, заповідач [PERSON] був жителем міста Ямпіль Вінницької області та не входив до територіальної громади с.Гальжбіївка Ямпільського району Вінницької області, у зв`язку з чим секретар виконавчого комітету Гальжбіївської сільської ради Ямпільського району Вінницької області є не уповноваженою особою на посвідчення складеного [PERSON] спірного заповіту, чим порушено принцип територіального округу, що свідчить про нікчемність такого заповіту. Секретар Гальжбіївської сільської ради Дусь Ольга Анатоліївна являється двоюрідною тіткою [PERSON] , яка була колишньою дружиною спадкодавця [PERSON] та матір`ю малолітнього відповідача - [PERSON] , [INFO] , на кого складений спірний заповіт. Тобто відповідач [PERSON] , [INFO] , являється внучатим племінником секретарю сільської ради [PERSON] яка посвідчувала заповіт, по лінії матері. Окрім цього, немаловажним є той факт, що [PERSON] із своїми дітьми проживає в селі Біла Ямпільського району Вінницької області і це село до об`єднання громад обслуговувалось Гальжбіївською сільською радою де й працювала секретарем [PERSON] (щодо родинних відносин - то [PERSON] являється рідною сестрою баби [PERSON] по лінії батька. В свою чергу [PERSON] являється рідною тіткою матері [PERSON] ). Цими обставинами й пояснюється зацікавленість складення й посвідчення заповіту на своїх родичів саме секретарем Гальжбіївської сільської ради [PERSON], та чому остання особисто приїздила в місто Ямпіль в будинок заповідача [PERSON] для складання та посвідчення спірного заповіту в той час коли останній хворів. Законом забороняється складати й посвідчувати заповіт на користь своїх родичів, що ще раз свідчить про нікчемність спірного заповіту. Вказані обставини змусили її звернутися до суду. Позивач [PERSON] діюча в інтересах неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з`явилася. Її представник адвокат Вітвіцький О.Ю., який діє на підставі Ордеру серії ВН №161271 від 21.04.2021 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Вважає оскаржуваний заповіт нікчемним. Спадкодавець [PERSON] був зареєстрований та постійно проживав у місті Ямпіль Вінницької області. На день складання та посвідчення заповіту у місті Ямпіль Вінницької області були нотаріуси та Ямпільська міська рада, як орган місцевого самоврядування. Тому секретар Гальжбіївської сільської ради не була уповноважена на складання та посвідчення заповіту [PERSON] , який був постійним жителем міста Ямпіль Вінницької області. Він не входив до громади Гальжбіївської сільської ради Ямпільського району Вінницької області. Секретар Гальжбіївської сільської ради [PERSON] являється двоюрідною тіткою [PERSON] , яка була колишньою дружиною спадкодавця [PERSON] та матір`ю малолітнього відповідача - [PERSON] , [INFO] , на кого складений спірний заповіт, в чому і вбачається зацікавленість складення й посвідчення заповіту на своїх родичів саме секретарем Гальжбіївської сільської ради [PERSON] Законний представник малолітнього відповідача [PERSON] , [PERSON] у судове засідання не з`явилася. 01.06.2021 у судовому засіданні суду пояснила, що вона зареєстрована у селі Біла Могилів-Подільського району вінницької області, але там не проживає більше 10 років. На час складання і посвідчення заповіту у місті Ямполі Вінницької області жодний приватний нотаріус не працював. Спадкодавець [PERSON] не був постійним жителем міста Ямпіль Вінницької області. З 2007 року [PERSON] був зареєстрований у місті Ямпіль Вінницької області. [PERSON] знав усіх працівників Гальжбіївської сільської ради Ямпільського району Вінницької області. Він дійсно був хворий, але міг самостійно пересуватися, і міг вільно сісти в автомобіль і поїхати до сільської ради. Позивачка знала про заповіт раніше. Останній раз вона його бачила у березні 2019 року, ще до складання і посвідчення заповіту. Він написав їй СМС повідомлення в якому сказав, що хоче скласти заповіт. Їй не було відомо яким чином посвідчувався заповіт. Підтвердила, що секретар Гальжбіївської сільської ради [PERSON], яка посвідчувала заповіт, є її тітка. Просила відмовити у задоволенні позовних вимог. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надала суду письмову заяву за вхід.№4109 від 23.06.2021 в якій просила справу розглянути у її відсутність. Від своєї частки у спадщині не відмовляється. На судовому засіданні, 01.06.2021, [PERSON] суду повідомила, що позивачка все майно вивезла з будинку її сина [PERSON] . Спадкодавець казав, що заповіт напише на неї. У сільській раді був складений заповіт так як там дешевше його оформити. Її син [PERSON] проживав протягом останніх 10 років у місті Ямпіль Вінницької області. На час смерті проживав сам. Він пересувався за допомогою палиць. Їй не відомо, що [PERSON] приїжджала до [PERSON] . Він не міг сам поїхати у с. Гальжбіївку щоб скласти заповіт. Вона подавала заяву про прийняття спадщини після його смерті. На наступному судовому засіданні, 23.06.2021 [PERSON] повідомила суду, що [PERSON] , бувша дружина її покійного сина [PERSON] , веде аморальний спосіб життя. Вона погано дивиться до дітей. Вона била її покійного сина [PERSON] після того як вона його побила, [PERSON] сама поїхала у село Гальжбіївку Ямпільського району Вінницької області скласти заповіт від імені [PERSON] . Потім поїхала другий раз, і [PERSON] передала їй якийсь документ, щоб покійний син [PERSON] підписав. У місті Ямполі на той час було багато нотаріусів, чому вона поїхала у с. Гальжбіївку невідомо. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - служби у справах дітей Ямпільської міської ради Могилів-Подільського району Вінницької області Кіфа А.В. у судовому засіданні щодо позовних вимог покладався на розгляд суду. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору голова ліквідаційної комісії з припинення Гальжбіївської сільської ради Ямпільського району Вінницької області у судове засіданні не з`явився, надав суду письмову заяву за вхід.№2560 від 20.04.2021 та №3388 від 26.05.2021 про розгляд справи у його відсутність. Не заперечує проти задоволення позовних вимог [PERSON] . Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Ямпільського районного нотаріального округу Вінницької області Бешинська Галина Анатоліївна у судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином. 15.04.2021 за вхід,№2455 подала дол. Суду письмове роз`яснення, в якому просила суд з`ясувати дійсність заповіту для подальшого вирішення питання щодо оформлення зазначеної спадщини та визначення часток кожного із спадкоємців. Також зазначила, що [PERSON] , на імя якого було складено заповіт, доводиться секретареві виконавчого комітету Гальжбіївської сільської ради [PERSON] внучатим племінником (двоюрідним онуком - четверта ступінь споріднення), факт нею перевірений. З прийнятим рішенням відповідно до чинного законодавства по заявленому позову погоджується. Просить справу слухати без її участі. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - малолітні [PERSON] та малолітня [PERSON] , законним представником яких є їх мати [PERSON] у судове засідання не з`явилися. Заяви, клопотання: клопотання позивач про витребування доказів від 15.03.2021 вхід.№1621 (а.с.10); лист заява привітного нотаріуса Бешинської Г.А. від 09.04.2021 (а.с.29-30), заява голови ліквідаційної комісії з припинення Гальжбіївської сільської ради про розгляд справи у його відсутність від 20.04.2021 вхід.№25620 (а.с.31); заява про відвід головуючого судді від 21.04.2021 вхід.№2582 (а.с.73); заява позивач про розгляд справи у її відсутність від 21.04.2021 вхід.№2583 (а.с.74); зава позивача про зміну предмета позову від 27.04.2021 вхід.№2712 (а.с.108); заява позивача про виклик і допит свідків від 05.05.2021 вхід.№2870 (а.с.118); заява міського голови С.Гаджука про розгляд справи у відсутність міської ради від 26.05.2021 вхід.№3388 (а.с.140); заява третьої особи яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору [PERSON] про розгляд справи у її відсутність від 23.06.2021 вхід.№4109 (а.с.169). Інші процесуальні дії у справі: відкриття провадження у справі та призначення підготовчого засідання на 21.04.2021, витребування доказів (а.с.17-18); задоволення зави про відвід головуючого судді від 21.04.2021 (а.с.77-80); прийняття справи до свого провадження, залучення третіх осіб які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, призначення підготовчого засідання на 05.05.2021 на 14 годину 00 хвилин від 22.04.2021 (а.с.92-98); задоволення заяви про зміну предмета позову, задоволення заяви про виклик свідків та закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті на 01.06.2021 на 10 годину 00 хвилин від 05.05.2021 (а.с.120-126); оголошення перерви до 23.06.2021 до 10 години 00 хвилин (а.с.158); відкладення судового розгляду на 08.07.2021 до 10 години 00 хвилин (а.с.165), про що постановлені ухвали окремими процесуальними документами, а також без виходу суду до нарадчої кімнати. Судом встановлені такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини: Із показань свідка [PERSON] даних нею у судовому засіданні судом встановлено, що за два місяці до смерті [PERSON] попросив її щоб вона до нього приходила і допомагала. У березні 2019 він не міг самостійно пересуватися. Ходив на палицях, а потім взагалі не ходив. Казав, що складе заповіт на найменшого сина. Він проживав по [ADDRESS] до дня смерті. Його мати до нього не приходила і [PERSON] теж не приходила. Він казав, що до нього приходила секретар Гальжбіївської сільської ради Ямпільського району Вінницької області у квітня 2019 року. Сказав, що зробив заповіт на найменшого сина у селі Гальжбіївка, але туди він не їздив. Їй відомо ці обставини зі слів покійного [PERSON] . Із показань свідка [PERSON] даних ним у судовому засіданні судом встановлено, що останній раз він його бачив у березні 2019 року. Він приїжджав до [PERSON] додому, допомагав вивозити залізо. [PERSON] пересувався за допомогою милиць, а потім ходив на колінах. Самостійно він не міг їздити. Він проживав у [ADDRESS] . До нього приїжджала мати за тиждень до його смерті. Ще до нього приходили сусіди. [PERSON] він жодного разу не бачив у [PERSON] . [PERSON] йому сказав, що до нього весною 2019 року приїжджала секретар Гальжбіївської сільської ради і він склав заповіт на сина [PERSON] . Від допиту у якості свідка позивача [PERSON] , її представник [PERSON] у судовому засіданні відмовився. Окрім того, вказав, що немає необхідності вчетверте викликати у судове засідання свідків [PERSON] та [PERSON] , які не мають можливості і бажання з`являтися до суду. Із досліджених судом письмових доказів, що є у справі - копії паспорта громадянина України (а.с.3) судом встановлено, що позивач [PERSON] , яка діє в інтересах неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] народилася [INFO] у місті Ямпіль Вінницької області, де і зареєстрована. Із копій Свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 22.07.2008, серії [NUMBER] виданого повторно 10.01.2012 та копії Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 05.03.2013 (а.с.5, 6, 7) судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Із копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 07.10.2019 (а.с.8) судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] помер [INFO] у місті Ямпіль Вінницької області. Із копії рішення Ямпільського районного суду Вінницької області №2-166/11 від 15.03.2011 (а.с.9) судом встановлено, що шлюб між позивачкою та [PERSON] розірвано. Із повідомлення приватного нотаріуса Ямпільського районного округу Вінницької області Бешинської Г.А. №22/01-16 від 09.04.2021 (а.с.29-30) судом встановлено, що [PERSON] секретар виконавчого комітету Гальжбіївської сільської ради Ямпільського району Вінницької області, яка склала та посвідчила заповіт 08.04.2019 за реєстром №23 від імені [PERSON] , який на день складення заповіту проживав та був зареєстрований у місті Ямпіль Вінницької області, на ім`я [PERSON] , [INFO] , є рідною тіткою [PERSON] , [PERSON] - на ім`я якого було складено заповіт, доводиться секретареві внучатим племінником (двоюрідним онуком - четверта ступінь споріднення), факти нею перевірені. Просить суд з`ясувати дійсність зазначеного заповіту для подальшого вирішення питання щодо оформлення спадщини та визначення часток кожного із спадкоємців. Із копії спадкової справи №401/2019 до майна померлого [INFO] [PERSON] (а.с.33-40) судом встановлено, що із заявами про прийняття спадщини до нотаріуса зверталися мати [PERSON] - [PERSON] , [PERSON] в інтересах свого малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , малолітньою доньки [PERSON] , [INFO] та малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , а також зверталася позивач [PERSON] в інтересах своїх малолітніх дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Із копії заповіту складеного 08.04.2019 та посвідченого секретарем виконавчого комітету Гальжбіївської сільської ради Ямпільського району Вінницької області [PERSON] (а.с.45) судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , все своє майно, де б воно не знаходилося, і з чого б воно не складалось, у тому числі все те, що буде належати йому на день смерті і на що він матиме право за законом, заповів [PERSON] , [INFO] . Із копії Свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого повторно 14.07.2016 (а.с.46) судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є батьком [PERSON] , [INFO] . Із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса зверталася [PERSON] в інтересах своєї малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] (а.с.48). Із копії Свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 11.06.2012 (а.с.49) судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є батьком [PERSON] , [INFO] (а.с.49). Із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса зверталася [PERSON] в інтересах своєї малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] (а.с.51). Із копії Свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 07.02.2014 (а.с.52) судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є батьком [PERSON] , [INFO] (а.с.49). Із заявами про прийняття спадщини до нотаріуса зверталася [PERSON] в інтересах свого малолітнього сина [PERSON] , [INFO] та малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] (а.с.60, 62). Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, заслухавши пояснення сторін та показання свідків, приходить до наступних висновків: Відповідно положень до ст.ст.15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, яке вона може здійснити шляхом звернення до суду у визначеному ЦПК України порядку (ст.4 ЦПК України). Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. У п.33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі «Христов проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з вимогами ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Правилами ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Відповідно до частини першої статті 81 зазначеного вище Кодексу кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч.5 ст.81 ЦПК України). Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Статтею 1234 ЦК України передбачено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається. За приписами ст.1247 ЦК України заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертої статті 207 цього Кодексу. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251-1252 цього Кодексу. Заповіти, посвідчені особами, зазначеними у частині третій цієї статті, підлягають державній реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України. Форма заповіту передбачає обов`язковість його посвідчення нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251-1252 ЦК України (частина третя статті 1247 ЦК України). Відповідно до ст.1251 ЦК України якщо у населеному пункті немає нотаріуса, заповіт, крім секретного, може бути посвідчений уповноваженою на це посадовою особою відповідного органу місцевого самоврядування. Відповідно до ст.39 Закону України «Про нотаріат» порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється цим Законом та іншими актами законодавства України. Так, у ч.2 ст.1 Закону України «Про нотаріат» говориться, що вчинення нотаріальних дій в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах (державні нотаріуси) або займаються приватною нотаріальною діяльністю (приватні нотаріуси). Згідно п.1 ч.1 ст.34 Закону України «Про нотаріат» нотаріуси вчиняють, зокрема, такі нотаріальні дії, як посвідчення правочинів (договорів, заповітів, довіреностей тощо). У п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про нотаріат», вказано, що у сільських населених пунктах уповноважені на це посадові особи органу місцевого самоврядування вчиняють такі нотаріальні дії: посвідчують заповіти (крім секретних). Згідно ст.13-1 Закону «Про нотаріат» визначено, що нотаріальний округ - це територіальна одиниця, в межах якої нотаріус здійснює нотаріальну діяльність і в межах якого знаходиться державна нотаріальна контора, в якій працює державний нотаріус, або робоче місце (контора) приватного нотаріуса. Нотаріальні округи визначаються відповідно до адміністративно-територіального устрою України. У містах з районним поділом округом діяльності нотаріуса є вся територія міста. У разі зміни адміністративно-територіального поділу України, в результаті якого розташування робочого місця (контори) приватного нотаріуса увійшло до іншого нотаріального округу, нотаріальна діяльність відповідних нотаріусів повинна бути зареєстрована в цьому нотаріальному окрузі. Нотаріус не вправі здійснювати нотаріальну діяльність за межами свого нотаріального округу, за винятком заміщення інших нотаріусів у випадках, передбачених цим Законом. З огляду на вказані норми Закону України «Про нотаріат» та вимогу ст.1251 ЦК України про те, що якщо у населеному пункті немає нотаріуса, заповіт може бути посвідчений уповноваженою на це особою відповідного органу місцевого самоврядування, законодавець має на увазі орган місцевого самоврядування за місцем реєстрації заповідача. За змістом статті 1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» територіальна громада - жителі, об`єднані постійним проживанням у межах села, селища, міста, що є самостійними адміністративно-територіальними одиницями, або добровільне об`єднання жителів кількох сіл, що мають єдиний адміністративний центр; адміністративно-територіальна одиниця - це область, район, місто, район у місті, селище, село; представницький орган місцевого самоврядування - це виборний орган (рада), який складається з депутатів і відповідно до закону наділяється правом представляти інтереси територіальної громади і приймати від її імені рішення. Згідно із частиною другою статті 2 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст. З урахуванням наведених норм представницький орган місцевого самоврядування наділяється правом представляти інтереси територіальної громади відповідної адміністративно-територіальної одиниці. Згідно із статтею 25 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання. Відповідно до підпункту 5 пункту «б» частини першої статті 38 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить вчинення нотаріальних дій з питань, віднесених законом до їх відання, реєстрація актів цивільного стану (за винятком виконавчих органів міських (крім міст обласного значення) рад). Таким чином, орган місцевого самоврядування уповноважений посвідчувати заповіти (крім секретних) осіб, які належать до територіальної громади, інтереси якої представляє цей орган місцевого самоврядування. Судом встановлено, що постійне зареєстроване місце проживання спадкодавця [PERSON] на дату складення заповіту 08 квітня 2019 року було [ADDRESS] , де працює значна кількість нотаріусів. Однак, спірний заповіт був складений і посвідчений у селі Гальжбіївка Ямпільського району Вінницької області, а отже, секретар виконавчого комітету Гальжбіївської сільської ради Ямпільського району Вінницької області [PERSON] є не уповноваженою, на посвідчення складеного [PERSON] заповіту, особою. У місті Ямпіль Вінницької області утворено Ямпільський районний нотаріальний округ Вінницької області та діють приватні нотаріуси, що свідчить про відсутність у заповідача перешкод звернутися за вчиненням нотаріальної дії щодо посвідчення заповіту за місцем реєстрації, постійного або тимчасового проживання, і відсутність підстав для посвідчення цього заповіту секретарем виконавчого комітету Гальжбіївської сільської ради Ямпільського району Вінницької області, до членів територіальної громади якої заповідач не належав. Відповідно до частини першої статті 1257 ЦК України заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається (частина друга статті 215 ЦК України). Однак у разі невизнання іншою стороною такої недійсності правочину в силу закону та за наявності відповідного спору, вимога про встановлення нікчемності може бути пред`явлена до суду окремо, без застосування наслідків недійсності нікчемного правочину. У такому разі суд своїм рішенням лише підтверджує його недійсність в силу закону у зв`язку з оспоренням та невизнанням іншими особами шляхом вказівки в резолютивній частині судового рішення про нікчемність правочину або відмову в цьому. Пункт 17 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 за №7 «Про судову практику у справах про спадкування» встановлює, що заповіт складений із порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, згідно із частиною першою статті 1257 ЦК України є нікчемним, тому на підставі статті 215 ЦК визнання такого заповіту недійсним судом не вимагається. Постанова Пленуму Верховного суду України від 06.11.2009 року за №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» встановлює, що вимога про встановлення нікчемності правочину підлягає розгляду в разі наявності відповідного спору. Такий позов може пред`являтися окремо, без застосування наслідків недійсності нікчемного правочину. У цьому разі в резолютивній частині судового рішення суд вказує про нікчемність правочину або відмову в цьому. Окрім того, суд встановив, що секретар виконавчого комітету Гальжбіївської сільської ради Ямпільського району Вінницької області [PERSON], яка посвідчила оскаржуваний заповіт [PERSON] від 08.04.2019, є двоюрідною тіткою [PERSON] , яка була колишньою дружиною спадкодавця [PERSON] , та матір`ю малолітнього [PERSON] , [INFO] , на якого складено оскаржуваний заповіт. Цей факт у судовому засіданні підтвердила особисто [PERSON] . Тобто, [PERSON] , [INFO] являється внучатим племінником секретарю виконавчого комітету Гальжбіївської сільської ради Ямпільського району Вінницької області [PERSON] Таким чином, суд враховує цю обставину, як обставина, яка могла слугувати зацікавленістю складення та посвідчення оскаржуваного заповіту на свого внучатого племінника [PERSON] , [INFO] . З врахуванням вище викладеного, а також із врахуванням всіх обставин справи, суд приходить до висновку, що заповіт [PERSON] від 08 квітня 2019 року складений та посвідчений з порушенням вимог щодо його посвідчення. З огляду на викладене, суд вважає, що доводи позивача, яка діє в інтересах своїх неповнолітніх дітей, викладені в позові, а також її представника в суді, заслуговують на увагу, право неповнолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , порушено, і відповідно, підлягає захисту, спірний заповіт складено з порушенням нормативно-правових актів, тому такий заповіт є нікчемним, який не породжує для сторін юридично-правових наслідків. Частинами 1 та 5 ст.216 ЦК України встановлено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. Суд може застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину з власної ініціативи. За правилами ст.236 ЦК України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Із врахуванням вище викладеного, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п.14 ч.2 ст.3 ЗУ «Про судовий збір», а також враховуючи, що малолітній відповідач [PERSON] ще немає цивільної процесуальної дієздатності, а тому у порядку ч.6 ст.141 ЦПК України суд має підстави стягнути із [PERSON] , як законного представника малолітнього [PERSON] у дохід держави судовий збір у сумі 908 гривень.

Outcome: approved