Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з позовом до відповідача про позбавлення його батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], встановлення піклування над неповнолітнім [PERSON], призначення їх піклувальниками неповнолітнього [PERSON], стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітнього [PERSON], посилаючись на те, що їхня донька [PERSON] перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 1998 року. [INFO] у них народився син [PERSON]. Після народження дитини відповідач відправив дружину з сином до них, а сам залишився у м. Суми, де продовжував навчання. З того часу вони, дочка та онук постійно проживали разом в одній квартирі. Після розірвання шлюбу у 2001 році відповідач не бере участі у вихованні та утриманні сина, не цікавиться його життям та навчанням, не піклується про його фізичний та духовний розвиток, не спілкується та не бачиться з сином. [INFO] їх донька [PERSON] померла, після чого її син проживає разом з ними та перебуває на їхньому утриманні. В судовому засіданні позивачі позовні вимоги підтримали. Позивач [PERSON] додатково вказав, що його донька у [INFO] народила сина в м. Суми. Коли дитині було 2 місяці, донька переїхала разом з сином до них на постійне проживання. У 2001 році донька розлучилася з чоловіком, до цього часу відповідач приїздив до них, провідував дружину та сина, після розлучення позивач бачив відповідача не більше трьох разів. Відповідач до 2011 року перераховував для сина гроші на його рахунок, відкритий у банку «Аркада», невелику суму кожен місяць, проте вже близько 1,5 роки гроші від відповідача не надходили. Позивач [PERSON] додаткового пояснила, що донька народила сина в м. Суми. Відповідач привіз дружину та сина до них у м. Київ, коли онуку було два місяці. Після цього відповідач приїздив на перший день народження сина. Коли дитині було 1,5 роки, донька розлучилася з відповідачем. Позивач зазначила, що після закінчення відповідачем інституту їх донька відкрила рахунок у банку «Аркада» і сказала відповідачу, щоб той вносив кошти на рахунок на майбутнє навчання дитини. Онука вони утримували самостійно. Відповідач приїхав, коли онуку було 11 років, також відповідач двічі зустрічався з сином в присутності доньки. Їх онук намагався спілкуватися з батьком по телефону, проте одного разу (у 2010 році) відповідач сказав, що в нього немає часу спілкуватися, після чого вони більше не спілкувались. На даний час онук навчається у 9 класі у школі екстернів, за навчання вони не платять. Представник позивачів [PERSON], який був допитаний в судовому засіданні за його клопотанням як свідок, вказав, що був однокласником померлої [PERSON], матері неповнолітнього [PERSON] Знав померлу [PERSON] з 1984 року, оскільки після 8 класу разом навчалися у школі. Зазначив, що був присутній на весіллі [PERSON] та відповідача по справі. Кілька разів спілкувався з відповідачем у батьків [PERSON], де вона з сином мешкала. Після того, як відповідач поїхав до м. Суми, він його не бачив, з [PERSON] продовжував товаришувати та спілкуватись, неодноразово був у них вдома на дні народження [PERSON] та її сина [PERSON], при цьому відповідача не бачив. Ніколи не бачив, щоб відповідач спілкувався зі своїм сином. [PERSON] скаржилася йому, що відповідач не приймає участі у вихованні сина, і сам [PERSON] також скаржився на те, що батько не спілкується з ним, хоча відповідачу в цьому ніхто перешкод не чинив. Після смерті [PERSON] її син і матір намагалися додзвонитися відповідачу, проте безрезультатно. Свідок зазначив, що відповідач вносив для сина деякі кошти у дитячий фонд банку «Аркада», кількості не знає, проте суми були невеликі. Відповідач в судовому засіданні зазначив, що на час реєстрації шлюбу з [PERSON] був студентом та проживав у м. Харкові, де навчався. Після народження дитини в м. Суми разом вони не мешкали, оскільки через півтора місяці після пологів [PERSON] поїхала проживати до своїх батьків у м. Київ. Під час канікул він намагався спілкуватися з дружиною та сином, проте дружина йому сказала, що він, як студент, не може матеріально забезпечити сім'ю, тому не хотіла підтримувати з ним стосунки. У 2001 році вони розлучилися. [PERSON] йому сказала, що зустріла іншого чоловіка, і тому просила обмежити їх спілкування, на прохання поспілкуватися по телефону з сином казала, що син зайнятий. У 2011 році [PERSON] повідомила йому, що він не є батьком дитини, після чого на її прохання з грудня 2011 року він припинив будь-яке спілкування з сином. До цього спілкувався з сином завжди в присутності матері, був на дні народження сина в 1 рік, до трьох років бачив сина 7-8 разів, останній раз бачився з сином у серпні 2010 році, тоді ж обговорив з [PERSON] подальше навчання сина. Крім того, вказав, що цікавився станом здоров'я та навчанням сина у [PERSON], сплачував для сина платежі до дитячого фонду на рахунок, відкритий на сина в банку «Аркада», з 2003 року до березня 2012 року, після чого здійснювати платежі припинив. Про смерть [PERSON] він дізнався від представника служби у справах дітей, після чого телефонував синові, проте він не захотів з ним спілкуватися. Відповідач заперечував проти позбавлення його батьківських прав відносно сина, посилаючись на те, що в майбутньому зможе встановити нормальні взаємини з сином, планує налагодити з ним спілкування, займатися його вихованням. Проти стягнення аліментів відповідач не заперечував, проте просив врахувати, що на його утриманні є малолітня дитина від другого шлюбу, яка проживає з ним у м. Суми, та батьки-пенсіонери, один з яких є інвалідом ІІ групи. Представник Служби у справах дітей Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації позов підтримав, надав суду висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав та подання про призначення піклувальниками дитини позивачів. Представник прокуратури Оболонського районного суду м. Києва позов підтримав. В судовому засідання також була допитана як свідок [PERSON], яка пояснила, що вона є хрещеною неповнолітнього сина відповідача та подругою його матері. Вказала, що відповідач усе життя надавав лише обіцянки, а конкретних дій не вчиняв, сина з днем народження не вітав, тільки подарував колись мобільний телефон, проте по цьому телефону з сином навіть не спілкувався. Свідок зазначила, що колись [PERSON] дзвонив батькові, у 12 років, проте той не захотів з ним розмовляти. Після смерті матері [PERSON] відповідач також не поцікавився сином, і навіть зараз у суді він до сина не підійшов. [PERSON], допитана в судовому засіданні в якості свідка, вказала, що була подругою та співробітником матері неповнолітнього [PERSON], і про все знає від [PERSON], оскільки вони завжди спілкувались, вона була у подруги вдома, вони з нею разом проводили відпустки, святкували дні народження. Сама вона відповідача ніколи не бачила, в її присутності він не дзвонив і не приходив до сина. Мати [PERSON] дзвонила відповідачу сама. Знає, що відповідач приїздив до м. Києва, коли у нього була особиста потреба. Ніколи не чула від подруги, відповідач брав хоч яку-небудь участь у вихованні сина. [PERSON] ніколи не перешкоджала відповідачу у спілкуванні з сином, казала, що була б рада, якби відповідач знайшов спільну мову з сином. Судом в було заслухано також думку неповнолітнього [PERSON] з приводу заявленого позову, який зазначив, що підтримує вимоги дідуся та бабусі, хотів би проживати з ними, оскільки батько є для нього чужою людиною. З батьком він спілкувався чотири рази: один раз на свій день народження, коли йому виповнилося 11 років, і три рази в присутності матері під час прогулянок. Суд, заслухавши пояснення позивачів, їх представника, відповідача, представника служби у справах дітей, показання свідків, думку дитини та прокуратури, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 150 Сімейного кодексу України на батьків покладено обов'язок виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ст. 164 Сімейного Кодексу України батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Судом встановлено, що відповідач є батьком, а [PERSON] - матір'ю [PERSON], який народився [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 18 червня 1999 року. Позивачі є бабусею та дідусем [PERSON]. Шлюб між [PERSON] та відповідачем розірвано, про що зроблено актовий запис №191 відділом реєстрації актів цивільного стану Мінського районного управління юстиції у м. Києві 27 лютого 2001 року. З свідоцтва про смерть вбачається, що [INFO] [PERSON] померла. Згідно довідки форми № 3 ТОВ «Житлобуд-1» №372 від 15.07.2013 року [PERSON] та позивачі зареєстровані та проживають в [ADDRESS]. З акту обстеження житлово-побутових умов Служби у справах дітей Оболонської РДА у м. Києві від 16 липня 2013 року, складеного на підставі заяви [PERSON] з метою підтвердження факту залишення дитини [PERSON], [INFO], без батьківського піклування, вбачається, що санітарно-гігієнічні умови у квартирі відповідають нормам; для проживання, виховання, навчання та розвитку дитини створені необхідні умови. Відповідач проживає у [ADDRESS]. Як вбачається з свідоцтва про одруження, 05 червня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Зарічного районного управління юстиції у м. Суми, між відповідачем та [PERSON], [INFO], зареєстровано шлюб, від якого вони мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER]. Згідно довідки загальноосвітнього навчального закладу «Школа екстернів» №318 від 16.07.2013 року [PERSON], [INFO], екстерн 9 класу, навчається у цій школі з 2010 року. За період навчання з 2010 року по 2013 рік батько дитини - [PERSON] до школи не з'являвся та навчанням дитини не цікавився. Згідно відповіді вих.№545 Центру первинної медико-санітарної допомоги №2 Оболонського району м. Києва батько [PERSON], [INFO], в поліклініку не звертався, при виклику до хворої дитини лікування здійснювала мати. З пояснень позивачів, свідків, відповідача вбачається, що після розірвання шлюбу з [PERSON] він не приймає участі у вихованні сина, з ним не спілкується, останній раз його бачив у 2010 році, з березня 2012 року не надає сину жодної матеріальної допомоги. Як вбачається з акту обстеження умов проживання, складеного 02 вересня 2008 року Службою у справах дітей Оболонської РДА у м. Києві, під час бесіди [PERSON] повідомив, що не заперечує проти позбавлення його батьківських прав. Відповідно до листа Служби у справа дітей Сумської міської ради №2017 від 17.09.2013 року, під час бесіди стосовно виконання батьківських обов'язків відносно сина [PERSON], [INFO], було з'ясовано, що [PERSON] тривалий час не спілкується з сином, участі у вихованні дитини не приймає та не заперечує проти позбавлення його батьківських прав. Відповідно до висновку Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації від 10 грудня 2013 року №04-11-7239, [PERSON] доцільно позбавити батьківських прав відносно його неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO]. На підставі викладеного судом встановлено, що відповідач не приймає участі у вихованні сина, матеріально його не утримує, не піклується про нього, не цікавиться його фізичним та духовним розвитком, навчанням, у зв'язку з чим суд вважає, що позовні вимоги про позбавлення відповідача батьківських прав відносно його сина [PERSON], [INFO], підлягають задоволенню. Відповідно до ч.4 ст.60 ЦК України суд встановлює піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування. З аналізу положень ст. 63 ЦК України вбачається, що піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю, фізична особа може бути призначена піклувальником лише за її письмовою заявою. Піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов'язки піклувальника. При призначенні піклувальника для неповнолітньої особи враховується бажання підопічного. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників. Відповідно до подання Органу опіки та піклування Оболонської РДА у м. Києві №104-158 від 13.01.2014 року, неповнолітній [PERSON] проживає разом з дідусем [PERSON] та бабусею [PERSON], які займаються вихованням онука, цікавляться його навчанням, матеріально утримують, за станом здоров'я можуть бути піклувальниками; неповнолітній [PERSON] надав письмову згоду на те, щоб його піклувальниками були його рідні дідусь [PERSON] та бабуся [PERSON], у зв'язку з чим доцільно призначити [PERSON] та [PERSON] піклувальниками над неповнолітнім [PERSON], [INFO]. На підставі викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для встановлення піклування над неповнолітнім [PERSON] та призначення [PERSON] та [PERSON] його піклувальниками. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.ст. 181, 182 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі, і не можуть бути меншими, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стягнення аліментів у твердій грошовій сумі відповідно до ст. 184 Сімейного кодексу України здійснюється у тому випадку, коли платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід або частину доходу отримує в натурі. З пояснень відповідача та наданої ним довідки Сумського державного університету № 2481 від 06 грудня 2013 року вбачається, що відповідач працює асистентом в Сумському державному університеті та має посадовий оклад 2377 грн. З урахуванням повідомлених відповідачем обставин, наданих доказів, матеріального становища сторін, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача [PERSON] на утримання [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, від дня пред'явлення позову до досягнення повноліття [PERSON]. Відповідно до ст.88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп., а на користь позивача [PERSON] - судовий збір у розмірі 114 грн. 70 коп. На підставі ст.ст. 164, 165, 180-184, 191 СК України, ст.ст. 60, 63 ЦК України,

Outcome: approved