Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-20 00:00:00

[PERSON] , який діє в інтересах [PERSON] . звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: [PERSON] про визнання особи такою, що втратив право користування житловим приміщенням. У позовній заяві вказав, що позивач [PERSON] є власником 2/3 квартири [ADDRESS] . В даній квартирі зареєстрований її колишній чоловік - [PERSON] , який фактично з 18.03.2019 за місцем реєстрації не проживає. У добровільному порядку з реєстраційного обліку не знявся, факт реєстрації відповідача за зазначеною адресою створює для позивача ряд незручностей та перешкоджає повноцінно розпоряджатись власним майном, а тому позивач просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням розташований за адресою: [ADDRESS] та встановити порядок виконання рішення суду. Представник позивача - [PERSON] у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, не заперечує щодо задоволення позову. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши та проаналізувавши письмові докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільного та житлового законодавства. У судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] та третя особа [PERSON] є співвласниками житлової квартири [ADDRESS] , що підтверджується витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно ( а.с. 11-12). Відповідач [PERSON] є колишнім чоловіком позивача, що підтверджується рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області про розірвання шлюбу від 23.06.2020 (а..с 39). З довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні осіб № 11-15/1409 від 15.05.2020 (а.с.13) вбачається, що за адресою по [ADDRESS] , зареєстровані: відповідач [PERSON] , [INFO] , позивач [PERSON] , [INFO] та третя особа [PERSON] , [INFO] . Згідно акту фактичного проживання осіб від 14.05.2020 ( а.с.14), вбачається, що відповідач [PERSON] , зареєстрований за адресою [ADDRESS] , але не проживає за вказаною адресою реєстрації з 18.03.2019. При вирішенні спору суд виходить з наступного. За приписами ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до положень ст. 156 ЖК України та ст. 405 ЦК України право члена сім`ї власника житла, який не є його співвласником, на користування цим житлом обумовлено наявністю сімейних відносин із власником і спільним із ним проживанням у ньому. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником, або законом. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом 7 днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд вважає за необхідне застосувати вимоги ст. 267 ЦПК України та встановити порядок виконання цього рішення суду, зокрема, вказавши що дане рішення є підставою для зняття особи з реєстрації за місцем мешкання. Суд, оцінивши наявні у справі докази на підставі свого внутрішнього переконання та за критеріями їх належності, допустимості і достовірності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Outcome: approved