Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-30 00:00:00

[PERSON] звертаючись з позовом до суду, просить позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]; позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно дитини [PERSON], [INFO]; призначити її опікуном над дітьми [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], мотивуючи свої вимоги тим, що її донька [PERSON] має двох неповнолітніх дітей, відносно старшого сина [PERSON] вона є матірю-одиначкою, а батьком іншого сина [PERSON] є відповідач [PERSON] Починаючи з початку 2011 року відповідачі перестали спілкуватися з дітьми, діти на повному утриманні її та її чоловіка, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, відповідачка [PERSON] зловживає алкогольними напоями, веде аморальний спосіб життя, з родиною не проживає близько пяти років, відповідачі не приділяють уваги вихованню та утриманню дітей, для розвитку вона прикладає всіх зусиль та можливості, Службою у справах дітей було проведено перевірку та складено акт обстеження житло-побутових умов сімї, за яким встановлено, що для дітей створені всі необхідні умови для здорового та всебічного їх розвитку, при цьому батьки дітей не виконують своїх батьківських обовязків, самоусунулися від спілкування з ними, кошти які отримані на дітей витрачаються на аморальний спосіб життя. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, однак направила до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, шляхом направлення судових повісток на адресу, вказану в позовній заяві, причини неявки суду не повідомила. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення судових повісток на адресу, вказану в позовній заяві, причини неявки суду не повідомив. Представник третьої особи - Служби у справах дітей Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення судових повісток на адресу, вказану в позовній заяві, причини неявки суду не повідомив. На підставі ч.1 ст.224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, враховуючи думку позивача, яка не заперечує про розгляд справи в заочному провадженні, суд визнав можливим провести заочний розгляд справи за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення. \~ Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Як убачається з матеріалів справи, 11.04.2001 року народився [PERSON], в свідоцтві про народження дитини батьками значаться [PERSON] та [PERSON]. (а.с. 17) Позивачкою було вказано, що реєстрація батька в свідоцтві про народження неповнолітнього [PERSON] було записано за вказівкою матері, і на даний час відповідачка [PERSON] вважається матірю-одиначкою. 07.08.2010 року народився [PERSON], в свідоцтві про народження дитини батьками значаться [PERSON] та [PERSON]. (а.с. 16) За рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 16.11.2012 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано та після розірвання шлюбу прізвище дружини було змінено на «Сибірцеву». (а.с. 10) Відповідно до довідки Форми 3 № 2396 від 17.06.2015 року в квартирі [ADDRESS], зареєстровані [PERSON], її чоловік [PERSON], донька [PERSON] та онуки - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. (а.с. 15) Позивачка звертаючись з позовом до суду вказала, що відповідачка [PERSON] будучи зареєстрованою у вказаній квартирі в ній не проживає. В акті складеного сусідами проживаючими по адресу: [INFO] та вул. Бойченка, 6, вказано, що їх сусідка [PERSON] протягом пяти років не проживає по адресу: [INFO], місце її знаходження не відоме, при цьому двоє її малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], проживають по вищевказаній адресі з бабусею, яка займається їх вихованням і матеріально-побутовим забезпеченням. Їх мати та батько [PERSON] повністю усунулися від виконання своїх обовязків як батьків. (а.с. 18) В поясненні від [PERSON] від 16.09.2015 року вказано, що її син [PERSON] на даний час проживає в м. Москві, до України повертатися не збирається, телефонує її, іншого звязку з ним немає. (а.с. 19) Згідно довідки виданої Дніпровським РУ ГУ МВС України в м. Києві встановлено, що фактичне місце перебування [PERSON] та [PERSON] встановити не надалося можливим. (а.с. 22,38) Згідно з психологічно-педагогічною характеристикою вихованця дошкільного навчального закладу № 503 [PERSON] встановлено, що Саша відвідує навчальний заклад № 503 з 01.09.2012 року. Вихованням та доглядом за дитиною опікується тільки бабуся, мама хлопчика, [PERSON], в навчально-виховному процесі участі не приймає. Рахунки за харчування дитини сплачує бабуся. Адміністрація дошкільного закладу та вихователі відмічають тісне доброзичливе щоденне спілкування бабусі з онуком. (а.с. 13) Відповідно до характеристики на [PERSON], [INFO], учня 9А класу НВК № 183 «Фортуна» в м. Києві встановлено зокрема, що вихованням [PERSON] займається бабуся [PERSON], яка приділяє належну увагу вихованню онука. Регулярно відвідує батьківські збори, цікавиться досягненнями у навчанні та поведінкою онука. (а.с. 14) Згідно з ч. 2 ст.165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сімї якої проживає дитина, заклад охорони здоровя, орган опіки та піклування, а також сама дитина, яка досягла 14 років. Як встановлено в судовому засіданні, позивачка [PERSON] являється бабусею неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], яка повністю займається вихованням та утриманням дітей, та які проживають разом за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ч.4 ст.150 Сімейного Кодексу України батьки повинні поважати дитину. Стаття 155 цього ж кодексу встановлено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обовязків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. З цього випливає, що батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини, поведінка батьків повинна бути такою, щоб дитина сама тягнулася до них. Згідно з пунктом другим частини першої статті 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, серед іншого, ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини. Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ч.2 п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» розяснено, що ухилення батьків від виконання своїх обовязків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального усвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Стаття 167 Сімейного Кодексу України покладає на суд обовязок вирішити питання щодо влаштування дитини, позбавленої батьківського піклування. Відповідно до ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитись з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Відповідно до Висновку Дніпровської районної в місті [PERSON] державної адміністрації № 9322/41/2/103 від 08.10.2015 року встановлено, що на час розгляду зазначеного питання Комісією встановлено, що малолітні [PERSON] та [PERSON] проживають з бабусею [PERSON] за адресою: [ADDRESS], яка займається їх вихованням та утриманням. В квартирі створені належні умови для проживання, навчання та розвитку дітей. Батьки дітей [PERSON] та [PERSON] з дітьми не проживають протягом п'яти років, вихованням та утриманням не займаються, не цікавляться їх життям та здоров'ям, матеріально не допомагають. Громадяни зловживають алкоголем, ведуть аморальний спосіб життя, на даний час місце перебування їх невідомо. Неповнолітній [PERSON], [INFO], був присутній на засіданні Комісії, підтримав заяву бабусі та підтвердив, що іти з ним не проживає, тривалий час не спілкується ні з ним ні з братом, не цікавиться їх життям та здоров'ям, а тому приймаючи до уваги зазначене вище, враховуючи рекомендації комісії її питань захисту прав дитини Дніпровської районної в місті [PERSON] державної адміністрації, орган опіки та піклування вважає за можливе позбавити батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO], та [PERSON] відносно дитини [PERSON], [INFO], у зв'язку з тим, що вони ухилилися від виховання та утримання дітей. (а.с. 5-6) Відповідно до положень частини четвертої\~статті 174 Цивільного процесуального кодексу України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Тому, оцінивши зібрані по справі докази, врахувавши встановлені судом обставини, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що до відповідача [PERSON] може бути застосований крайній захід впливу як до особи, яка не виконує батьківських обовязків, а саме позбавлення її батьківських прав щодо неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], та позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] щодо малолітнього [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 4 ст. 167 Сімейного Кодексу України якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим. Опіка (піклування) є особливою формою державної турботи про неповнолітніх дітей, що залишились без піклування батьків, та повнолітніх осіб, які потребують допомоги щодо забезпечення їх прав та інтересів. Опіка (піклування) встановлюється для забезпечення виховання неповнолітніх дітей, які внаслідок смерті батьків, хвороби батьків або позбавлення їх батьківських прав чи з інших причин залишились без батьківського піклування, а також для захисту особистих і майнових прав та інтересів цих дітей. Відповідно до ч. 3, ч. 4 ст. 60 Цивільного кодексу України суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Суд встановлює піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування. Судом встановлено, що діти [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], позбавлені батьківського піклування, проте у звязку з відсутністю подання органу опіки та піклування про доцільність встановлення позивачем опіки над дітьми позовні вимоги [PERSON] в частині призначення опіки не підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України суд присуджує з відповідачів [PERSON], [PERSON] на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 487,20 грн., тобто по 243,60 грн. з кожного. Враховуючи наведене та

Outcome: partial