Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-11 00:00:00

[PERSON] , яка діє в інтересах [PERSON] звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Хаус», за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору [PERSON] , [PERSON] про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування заявленого позову покликається на те, що приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Т.В. 08.07.2020 pоку вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №2508, щодо стягнення з [PERSON] на користь TOB «ФК «ІНВЕСТ ХАУС» суми, що складає 1088749,61 грн. На підставі вказаного вище виконавчого напису нотаріуса 27.07.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Русецьким П.С. було відкрите виконавче провадження №62669244. В межах виконавчого провадження №62669244, приватним виконавцем було винесено постанову від 27.07.2020 року про арешт коштів, які знаходяться на відкритих рахунках та належать [PERSON] . Представник позивача вважає, що виконавчий напис №2508 від 08.07.2020 року вчинено з грубим порушенням порядку вчинення виконавчих написів нотаріусів, і, як наслідок, було неправомірно відкрито виконавче провадження щодо стягнення коштів на підставі виконавчого напису нотаріуса з позивача. Вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, чим порушив вказану норму закону. Представник позивача зазначила, що договір про відступлення права вимоги, укладений між кредитором та відповідачем в матеріалах виконавчого напису №2508 відсутній, що свідчить про те, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус не пересвідчився у наявності прав у відповідача за кредитним договором. Окрім того, вважає, що розрахунок відсотків заборгованості є лише відображенням односторонніх арифметичних розрахунків відповідача, позивача не було повідомлено про звернення відповідача до нотаріуса, у зв`язку з чим позивача було позбавлено можливості надати обґрунтовані заперечення щодо заборгованості за кредитним договором та розрахунку її розміру. Окрім того, кредитний договір був забезпечений заставою. У 2014 році кредитором було розпочато процес звернення стягнення на заставне майно позивача, що унеможливлює виникнення у відповідача будь-яких прав на стягнення коштів з позивача. Також зазначає, що строки звернення за виконавчим написом пропущені, оскільки відповідно до пп. 3.3.4 п. 3.3 Кредитного договору кінцевий термін повернення кредиту - 25 грудня 2012 року. Отже, право вимоги щодо сплати суми заборгованості за кредитним договором виникло у кредитора 26 грудня 2012 року. З огляду на зазначене, строк для вчинення виконавчого напису нотаріуса закінчився 25 грудня 2015 року. Просить позов задоволити. Ухвалою судді Галицького районного суду м. Львова від 24.09.2020 року відкрито провадження, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Ухвалою судді Галицького районного суду м. Львова від 21.10.2020 року заяву [PERSON] про забезпечення позову задоволено. Зупинено стягнення за виконавчим провадженням №62669244, яке відкрите на підставі виконавчого напису №2508 від 08.07.2020 року, вчиненого приватним нотаріусом Івано Франківського міського нотаріального округу Личуком Тарасом Володимировичем про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Хаус» суми, що складає 1088749,61 грн. 12.11.2020 року на електронну адресу Галицького районного суду м.Львова надійшли додаткові пояснення, у яких представник повивача зазначила, що за скаргою позивача Південно - Західним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції України проведено перевірку організації нотаріальної діяльності приватного нотаріуса Личука Т.В., дотримання ним порядку вчинення нотаріальних дій та виконання правил нотаріального діловодства, за результатами якої встановлено, що при вчиненні виконавчого напису не враховано постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року по справі №826/20084/І 4, згідно якої визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих, написів нотаріусів» від 26.11.2014 року №662. В результаті проведеної перевірки встановлено, що дії приватного нотаріуса суперечать правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду від 20.06.2018 року у справі №826/20084/14, що в свою чергу, суперечить вимогам ч.5 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року №1402-VIII, відповідно до якої висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно правовий акт, що містить відповідну норму права. Окрім того, перевіркою не встановлено факту надання відповідачем - приватному нотаріусу [PERSON] , відповідно до вимог п. 2.3 гл. 16 Порядку №296/5, доказів надсилання позивачу письмової вимоги про усунення порушень, так само як і повідомлення про заміну кредитора у зобов`язанні. Також, представник позивача зазначила, що позивач звернувся із заявою до правоохоронних органів, за результатами розгляду якої 03.11.2020 року Дарницьким управлінням поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві було відкрито кримінальне провадження № 12020100020004688 за фактом вчинення відповідачем дій, які підпадають під ознаки злочину, передбаченого ч.2 ст.355 Кримінального кодексу України. Сторони у справі про судовий розгляд даного позову повідомлені належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення. Відповідач не подав відзиву на позовну заяву та інших заяв до суду від нього не надходило. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України\~фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 26.12.2006 року між позивачем [PERSON] та ВАТ КБ «Надра» укладено кредитний договір №886/П/29/2006-840, за умовами якого банк надав позивачу у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти у сумі 20477 доларів США під 9% річних, на придбання автомобіля марки «Nissan» модель Primera», 2006 року випуску. Кредитний договір №886/П/29/2006-840 забезпечений заставою. /а.с.18-20/. 08.07.2020 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Т.В. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №2508, щодо стягнення з [PERSON] на користь TOB «ФК «ІНВЕСТ ХАУС» заборгованості, що виникла по кредитному договору №886/П/29/2006-840 від 26.12.2006 року, договору про відступлення прав вимоги за кредитним договорами №GL2N79276ПВ272, укладеного 15.05.2020 року між ПАТ КБ «Надра» та ТзОВ «ФК «Інвест Хаус» суми, що складає 1088749,61 грн. /а.с.22-23/. На підставі вказаного вище виконавчого напису нотаріуса 27.07.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Русецьким П.С. було відкрите виконавче провадження №62669244, в межах якого приватним виконавцем було винесено постанову від 27.07.2020 року про арешт коштів, які знаходяться на відкритих рахунках та належать [PERSON] /а.с.24/. Згідно із ч. 1\~ст.\~2\~ЦПК\~України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 55\~Конституції\~України установлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-яким не забороненим законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Частиною 1\~статті 4\~ЦПК\~України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1\~ст.\~5\~ЦПК\~України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється\~Законом України «Про нотаріат»\~та іншими актами законодавства України (частина перша\~статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений\~наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19\~статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів передбачено\~Главою 14 Закону України «Про нотаріат»\~та Главою 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі\~статтею 87 Закону України «Про нотаріат»\~для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат»\~визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї\~статті Закону\~нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі ж правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження\~\~боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в\~Законі України «Про нотаріат»\~та Порядку вчинення нотаріальних дій. Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (стаття 50 Закону України «Про нотаріат»). За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти таких висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З урахуванням приписів статей\~15,\~16,\~18 ЦК України, статей\~50,\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»\~захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Для правильного застосування положень статей\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»\~у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного суду України від 05.06.2017 року у справі № 6-887цс17, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачам документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів; для правильного застосування положень статей\~87, 88 Закону України «Про нотаріат»\~у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Безспірність документу,\~відповідно\~до\~якого вчиняється\~виконавчий\~напис,\~перевіряється\~наступним\~чином:\~боржник\~повинен\~бути повідомлений\~не\~менш,\~ніж\~за\~30\~днів\~до\~вчинення виконавчого\~напису\~про\~порушення кредитних\~зобов`язань\~та\~ліквідувати\~допущені порушення\~чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною. З наданих\~суду\~документів\~неможливо встановити,\~чи\~дійсно\~на момент\~вчинення\~нотаріусом\~виконавчого напису\~боржник\~мав\~безспірну заборгованість\~перед\~стягувачем,\~чи\~була\~заборгованість саме\~такого\~розміру,\~як\~зазначено\~у виконавчому\~написі,\~приймаючи\~до\~уваги той\~факт,\~що\~не\~встановлено судом\~факт\~отримання\~позивачем повідомлення\~вимоги\~про\~наявність такої\~заборгованості,\~яка\~була\~надана нотаріусу\~для\~вчинення\~нотаріального напису.\~Відповідачем\~не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача. Отже, на думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми\~Закону України «Про нотаріат»\~та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Крім того, згідно з позицією, яка викладена Великою палатою Верховного Суду у справі №826/20084 від 20.06.2018 року, вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів нотаріальних договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Також, суд бере до уваги, що відповідно до пп. 3.4 п. З гл. 16 розд. II Порядку №296/5 строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. Разом з цим, відповідно до пп. 3.3.4 п. 3.3 Кредитного договору кінцевий термін повернення кредиту - 25 грудня 2012 року. Отже, право вимоги щодо сплати суми заборгованості за Кредитним договором виникло у Кредитора 26 грудня 2012 року. З огляду на зазначене, строк для вчинення виконавчого напису нотаріуса закінчився 25 грудня 2015 року. Статтею 12 ЦПК України\~встановлено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду (ст. 13 ЦПК України). Відповідно до положень\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів та показаннями свідків. Обов`язок доказування і подання доказів покладається на сторін (ст. 81 ЦПК України). За таких обставин, суд дійшов висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до вимог\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір, сплачений позивачем судовий збір при подачі позову в розмірі 840,80 грн., а також судовий збір, сплачений за подання заяви про забезпечення позову, в розмірі 420,40 грн. підлягає стягненню з відповідача. Окрім того, відповідно до ч.7 ст.158 ЦПК України у разі у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved