Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

[PERSON], з участю заінтересованої особи - Відділу Держземагенства у м.Тернополі, звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Просить встановити факт належності йому Державного акту на право приватної власності на землю серії ТР №010418, виданого на підставі рішення Тернопільської міської ради народних депутатів 24 грудня 1997 року №1123, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №1244 20 березня 1998 року, в якому його ім'я записано «[PERSON]» замість «[PERSON]». Заявник [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак подав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, заяву підтримує, просить задовольнити. Представник заінтересованої особи - Відділу Держземагенства у м.Тернополі в судове засідання не з'явився з невідомої на те суду причини, хоча про день та час судового засідання повідомлявся належним чином. Будь-які відомості про неможливість останнього прибути в судове засідання в матеріалах справи відсутні, а тому суд вважає, що його неявка без поважних причин не перешкоджає розгляду справи. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України суд розглянув справу у відсутності сторін без фіксації судового процесу технічними засобами. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає до задоволення, виходячи із таких міркувань. На підставі рішення Тернопільської міської ради народних депутатів 24 грудня 1997 року №1123 [PERSON] видано Державний акт на право приватної власності на землю серії ТР №010418, в силу якого йому передалась у приватну власність земельна ділянка площею 599,4 кв.м. в межах згідно з планом на території товариства «Тернопільське» №275. В паспорті громадянина України [NUMBER], виданому Тернопільським МВ УМВС України в Тернопільській області 09 березня 1999 року, прізвище ім'я та по батькові заявника зазначено як «[PERSON]». Ім'я позивача «[PERSON]» зазначено також і у карті фізичної особи - платника податків, виданої Державною податковою адміністрацією України 10 лютого 2003 року. Згідно п.6 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема - факти про встановлення належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я і по батькові якої зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові і прізвищем цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 13 березня 1995 року №5 із змінами і доповненнями, внесеними Постановою Пленуму Верховного Суду України від 25 травня 1998 року №15 на підставі п.6 ст.256 ЦПК України, суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв'язку з пораненням, повідомлення військових частин і інших органів військового управління про загибель чи пропажу безвісті в зв'язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. За вказаних обставин, суд вважає можливим встановити факт належності [PERSON] правовстановлюючого документу - Державного акту на право приватної власності на Державний акт на право приватної власності на землю серії ТР №010418, виданого на підставі рішення Тернопільської міської ради народних депутатів 24 грудня 1997 року №1123, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №1244 20 березня 1998 року, в якому його ім'я записано «[PERSON]» замість «[PERSON]». На підставі викладеного,

Outcome: approved