Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-19 00:00:00

[PERSON] (надалі за текстом - позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (надалі за текстом - відповідач), про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Свої вимоги мотивує тим, що позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 14.10.1987 р., під час шлюбу проживали за адресою: [ADDRESS]. 17.11.2011 р. шлюб між позивачем та відповідачем розірвано. Квартира [ADDRESS] належить позивачу на праві власності. З 2008 р. відповідач в квартирі не проживає, позивач самостійно сплачує комунальні послуги. Відповідач не цікавиться квартирою та не бере участі в її утриманні та оплаті платежів за житлово - комунальні послуги, жодного разу не з'являвся до квартири, і всі обов'язки, що випливають з утримання житлового приміщення, лежать на позивачу, в зв'язку з чим, позивач звернулася за захистом порушеного права до суду. До початку судового засідання позивач надав заяву про розгляд справи за його відсутності та вказав, що позовні вимоги підтримує та не заперечує проти винесення заочного рішення (а.с. 74). Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив. На виконання вимог ч. 3 ст. 122 ЦПК України, судом було направлено запит до органів реєстрації місця проживання фізичної особи (а.с. 37), згідно отриманої відповіді відповідач, зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а. с. 40). Згідно ст. 74 ЦПК України судові повістки - про виклик та телеграми зі зворотнім повідомленням направлялись за зареєстрованим у вставленому законом порядку місця проживання фізичної особи - відповідача. У разі ж їх відсутності за даною адресою, вважається, що судовий виклик вручений належним чином. Відповідач в судові засідання не з'явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Так, в судове засідання відповідач викликався судовою повісткою про явку на 10.04.2015 р., 29.04.2015 р. зі зворотнім повідомленням (а.с. 58, 63-66, 68-70). В судове засідання на 20.05.2015 р. викликався через оголошення у пресі (а.с. 72), зокрема через газету «Урядовий кур'єр» № 84 (5459) від 15.05.2015 р. (а.с. 75). У разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи (ч. 4 ст. 169 та ст. 224 ЦПК України). Зважаючи на вищевикладене та відсутність заперечень позивача, суд приходить до висновку про можливість розгляду позову у відсутності відповідача та постановлення заочного рішення по справі. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши обставини справи, на яких ґрунтується позов, суд приходить до висновку про задоволення позову виходячи з наступних підстав. Як встановлено судом, згідно із формою № 3 виданої КП «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду Подільського району» від 17.12.2014 р. за № 1017, в квартирі [ADDRESS] зареєстровано чотири особи: позивач, відповідач та [PERSON], [PERSON] (а.с. 13). Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 17.11.2011 р. шлюб між позивачем та відповідачем розірвано (а.с. 14). Відповідно до актів від 27.07.2011 р., 07.10.2011 р., 25.01.2012 р., 02.04.2012 р., 26.09.2012 р., 26.12.2012 р., 15.05.2013 р., 12.12.2014 р., складених комісією «ЖЕД по обслуговуванню приватного сектора Подільського району» в складі майстрів по обслуговуванню приватного сектора та сусідів було проведено обстеження квартири [ADDRESS] та встановлено відсутність відповідача у квартирі на підставі свідчень сусідів (а.с. 15-21, 25). Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно зі ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Оскільки власником зазначеної квартири є позивач, а відповідач у зазначеній квартирі не проживає, квартирою не цікавиться, суд, оцінюючи зібрані у справі докази у їх сукупності дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, а саме визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved