Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-25 00:00:00

Адвокат [PERSON], яка діє в інтересах [PERSON], звернулася до Ужгородського міськрайонного суду з позовною заявою до [PERSON], про усунення перешкод у користуванні житлом шляхом визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Позов мотивує\~тим,\~що [PERSON] є власником будинку за адресою Ужгородський район, с. Соломоново, вул. Яблунева, 14. Відповідно до відомостей будинкової книги, за вищевказаною адресою зареєстровано двоє осіб: [PERSON] та [PERSON]. Однак, згідно довідки №147, виданої Соломонівською сільською радою від 23.05.2018 року, [PERSON] за місцем реєстрації не проживає, він виселився з будинку та виїхав за межі області, та наразі його фактичне місце проживання невідоме. У звязку з тим, що відповідач не проживає за адресою [INFO], без поважних причин понад один рік, уникає спілкування з позивачем, просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме будинком №14 по вул. Яблунева в с. Соломоново Ужгородського району. В судове засідання представник позивача та позивач не з'явилися, про час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином, однак, представник позивача подав до суду заяву, в якій просить розглянути справу у їх відсутності, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Відповідач не скористався своїм правом на участь у судовому засіданні та будь яких пояснень суду не надав, про час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом надсилання на його зареєстроване місце проживання копії ухвали про відкриття провадження у справі та додатків до неї, а в подальшому через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Через неявку в судове засідання учасників справи, судом у відповідності до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №89991142 від 19.06.2017 року, [PERSON] є власником будинку за адресою Ужгородський район, с. Соломоново, вул. Яблунева, 14. Згідно з наданими відомостями з відділу обліку та моніторингу інформації місця проживання ГУДМС України в Закарпатській області та копією Будинкової книги для прописки (реєстрації) громадян, які проживають у [INFO], [PERSON] зареєстрований за адресою [INFO]. Судом встановлено, що згідно з довідкою №147 від 23.05.2018 року, виданою Соломонівською Сільською радою Ужгородського району, [PERSON] за адресою Ужгородський район, с. Соломоново, вул. Яблунева, 14, числиться зареєстрованим, проте не проживає. Згідно зі ст.\~41\~Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. За приписами ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку (ст. 72 ЖК України). Доказів на спростування фактів щодо тривалого не проживання за вказаною адресою відповідач не надав, так само не надав доказів на підтвердження того факту, що залишив будинок і тривалий час був відсутній в ньому з поважних причин. Тому підстав, за якими б за відповідачем зберігалось право користування житловим приміщенням в судовому засіданні не встановлено. За приписами ст.\~7\~Закону України\~«Про свободу\~пересування та\~вільний вибір\~місця проживання\~в Україні» судове рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, є підставою для зняття з реєстрації місця проживання особи. Як зазначено у п. 34, 36 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. У відповідності до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З урахуванням всіх обставин справи, враховуючи вимоги ст. 81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, виходячи із принципів розумності та справедливості, зважаючи на те, що представником позивача було надано належні докази на підтвердження своїх тверджень, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення. Відповідно до п.1 ч.2\~ст.141 ЦПК України\~у разі задоволення позову, судовий збір покладається на відповідача.

Outcome: approved