Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-20 00:00:00

Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі - АТ КБ «Приватбанк») звернулося до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Зазначало, що 01.02.2008 між ним та [PERSON] було укладено кредитно-заставний договір № K2U0A701920055. Відповідно до умов зазначеного договору банк надав [PERSON] кредит в розмірі 57 313,12 грн., строком до 31.01.2011, з процентною ставкою 9 процентів річних. Між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено договір поруки. Відповідно до умов зазначеного договору [PERSON] поручилася перед позивачем за належне виконання [PERSON] взятих на себе зобов`язань за кредитним договором. 23.12.2013 між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено Додаткову угоду № 1 до кредитного договору № K2U0A701920055. Відповідно до п. 1 Додаткової угоди № 1 суму заборгованості, що виникла в період з дати надання Позичальнику кредиту до дати підписання цієї Додаткової угоди зменшено на 128169,91 грн., а саме: відсотки у розмірі 16615,32 грн., комісія у розмірі 0 грн., пеня у розмірі 108044,84 грн. Штрафи у розмірі 3509,75 грн. Згідно з п. 3 1 Додаткової угоди № 1 встановлено на дату підписання цієї Додаткової Угоди заборгованість за Договором у розмірі 19120,20 грн. Свої зобов`язання [PERSON] належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 15.11.2019 має заборгованість за кредитним договором у розмірі 189502,87 грн., яка складається з наступного: 5267,28 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 11348,04 грн. комісія, 172 887,55 грн. пеня. Посилаючись на те, що відповідачі свої зобов`язання за кредитним договором не виконують, позивач просив стягнути солідарно з відовідачів на його користь заборгованість у розмірі 189502,87 грн. за кредитним договором № б/н від 01.02.2008, а також судовий збір в розмірі 2842, 54 грн. Заперечуючи проти позову, [PERSON] у відзиві на позов вказала на те, що [PERSON] повністю погасив поточну заборгованість за тілом кредиту, проте банк продовжував нараховувати відсотки. Одночасно, [PERSON] просила застосувати до позовних вимог позовну давність, у зв`язку з чим відмовити у задоволенні позову. У відповіді на відзив представник позивача посилався на те, що позичальник свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, будь-яких доказів виконання не надав, а тому договір не може вважатися виконаним. Підстав для застосування позовної давності до позовних вимог немає, оскільки порушення зобов`язання триває. У позовній заяві позивач вказав на те, що не заперечує проти розгляду справи за відсутності його представника. Суд ухвалив розглядати справу за відсутності представника позивача. Від [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Суд ухвалив розглядати справу за відсутності [PERSON] . Згідно з п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. У зв`язку з тим, що повістка, адресована [PERSON] була повернута поштовим відділенням у зв`язку з тим, що адресат відсутній за місцем проживання, в силу норм ст. 128 ЦПК України [PERSON] є таким, який належним чином повідомлений про дату та час судового засідання. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд ухвалив розглядати справу за відсутності [PERSON] . Суд, вивчивши позов, дослідивши письмові докази у їх сукупності, дійшов наступного висновку. Судом установлено, що 01.02.2008 між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитно-заставний договір № K2U0A701920055. Відповідно до умов зазначеного договору банк надав [PERSON] кредит в розмірі 57 313,12 грн., строком до 31.01.2011, з процентною ставкою 9 процентів річних. Частиною 1 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. [PERSON] свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує. Згідно з розрахунками, наданими позивачем, заборгованість [PERSON] за кредитним договором станом на 15.11.2019 складає 189502,87 грн., з яких: 5267,28 грн. заборгованості по відсоткам за користування кредитом, 11348,04 грн. комісії, 172 887,55 грн. пені. Між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено договір поруки. Відповідно до п. 1 договору поруки предметом цього договору є надання поруки Поручителем перед Кредитором за виконання Позичальником зобов`язань за кредитним договором, укладеним між Банком та Позичальником. Строк, розмір кредиту, цілі, відсотки, розмір кредиту на сплату страхових платежів, винагороду за надання фінансовою інструменту, розмір щомісячного платежу, період сплати, порядок погашення заборгованості за ним Договором, зазначені у п. 16 цього Договору. Згідно з п. 4 договору поруки у випадку невиконання Боржником зобов`язань за Кредитним договором, Боржник і Поручитель відповідають перед Кредитором як солідарні боржники. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Водночас, [PERSON] просила застосувати позовну давність . Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. З розрахунку доданого до позовної заяви вбачається те, що заборгованість за кредитним договором від 01.02.2008 у відповідача виникла з 06.05.2008. Таким чином, позивач повинен був звернутися до суду з позовом про стягнення заборгованості у строк до 07.05.2011. Разом з тим, позовна заява подана позивачем до суду з порушенням строку позовної давності - 14.01.2020, заява про поновлення строку для захисту порушеного права від позивача не надходила. Згідно з ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову, оскільки строк позовної давності для подачі позову до суду позивачем сплив, вимог про поновлення строку для захисту порушеного права позивачем заявлено не було.

Outcome: dismissed