Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-25 00:00:00

[PERSON] у липні 2020 року звернулася до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 17.09.2011 року Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану міста Харкова, актовий запис №651. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 17.09.2011 року між сторонами зареєстровано шлюб, від якого мають неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя не склалося внаслідок різних поглядів на життя, з 2013 року подружніх стосунків не підтримують, подальше спільне життя і збереження шлюбу стало неможливим. Просить суд позов задовольнити. Відповідач [PERSON] надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Як встановлено матеріалами справи, 17.09.2011 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції зареєстровано шлюб, актовий запис №651, що підтверджує свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції 17.09.2011 року, прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу - [PERSON] (а. с. 5). Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджує копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданий Іллічівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області 28.03.2012 року (а. с. 6). Подружні стосунки між позивачем та відповідачем на даний час фактично припинені, подружжя не веде спільного господарства і не проживає однією сім`єю, збереження шлюбу неможливе та суперечить інтересам сторін. Згідно частини 1, 3 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. За положенням частини 1 статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до частини 1, 6 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до частини 1 статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 статті 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до частини 2 статті 104, частини 3 статті 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т. ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частиною 3 статті 109 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до частини 2 статті 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно із пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved