Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-12 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про виселення. Ухвалою суд залучено в якості третіх осіб по справі - виконавчий комітет Камянець-Подільської міської ради та комунальне підприємство «Добробут». В обґрунтування позовних вимог позивачка вказує, що вона з 1968 р. зареєстрована та проживає за адресою: [INFO]. З 28.08.1980 р. є основним наймачем квартири. В 2012 р. в квартирі був зареєстрований її син відповідач по справі. З того часу відповідач систематично порушує правила співжиття в квартирі, систематично вчиняє сварки і бійки під час яких порушує її спокій та спокій сусідів. Під час бійок відповідач неодноразово спричиняв їй тілесні ушкодження, вчиняв насильство над нею, неодноразово пошкоджував у квартирі речі. Неодноразово зверталася до адміністрації КП «Добробут» та правоохоронних органів на поведінку відповідача. Працівники правоохоронних органів неодноразово робили відповідачу попередження однак це результату ніякого не дало. Відповідач продовжує влаштовувати сварки та бійки у квартирі і це робить неможливим співжиття з ним в одній квартирі. Позивач росить суд на підставі ст..116 ЖК УРСР виселити відповідача із жилого приміщення за адресою: [ADDRESS], без надання іншого жилого приміщення. В суді позивачка та її представник позов підтримали, просять його задоволити. Суду позивачка та її представник пояснили, що відповідач чинить перешкоди в користуванні газом, холодильником, не дає їй можливістю гріту воду, вчиняє відносно неї протиправні, насильницькі дії, з приводу протиправної поведінки відповідача зверталася в органи поліції, незважаючи на проведені профілактичні бесіди відповідач продовжує свою протиправну поведінку, не оскаржувала постанови про закриття кримінальних справ, до її відому їх працівники поліції їй не доводили. Відповідач та його представник в суді позов не визнали, просять відмовити в його задоволенні. Суду відповідач пояснив, що дійсно у них з позивачкою склалися неприязні відносини, позивачка в звязку з віком марно витрачає газ за який він з дружиною вимушений був сплачувати значні рахунки, позивачка постійно провокує конфлікти, безпідставно періодично звертається в поліцію. Представник відповідача суд пояснив, що в 2016 р. судом вже розглядалася аналогічна справа і суд відмовив у виселенні його довірителя за безпідставністю, позивач та її представник не надали суду належних доказів в обґрунтування позовних вимог Представники третіх осіб виконавчого комітету Камянець-Подільської міської ради та комунального підприємства «Добробут» в судове засідання не зявилися, направили суду заяву про розгляд справи без їх участі. Свідок [PERSON] суду пояснила, що є донькою позивачки, відповідач є її рідним братом, в квартирі зареєстрована з вересня 2016 р., в ній за весь час ночувала одну ніч, зі слів матері їй відомо, що відповідач чинить їй постійно перешкоди в користуванні квартирою, зручностями. Свідок [PERSON] суду пояснила, що є дружиною відповідача, проживає з ним в спірній квартирі 17 років, живуть з чоловіком в окремій кімнаті, до кімнати позивачки не заходять; з кватири уходять зранку на роботу і приходять після 18 години, сплачують всі комунальні послуги, в квартирі зробили парове опалення, поміняли вікна, позивачка часто вчиняє сварки яких з чоловіком намагаються всіляко уникнути, часто та безпідставно позивачка викликає в хату поліцію. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, свідків, вивчивши матеріали справи, матеріали кримінальних проваджень № 12016240070001138, № 12016240070001216, суд встановив наступне. Рішенням Камянець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 21.09.2016 р. по справі № 676/5050/15-ц за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про виселення із квартири позов було задоволено частково. Зазначеним рішеням було вирішено [PERSON] виселити із квартири [ADDRESS], та стягнути з [PERSON] на користь держави 551,20 грн. судового збору; в задоволенні решти вимог було відмовлено. Вказане рішення суд набуло законної сили згідно ухвали апеляційного суду Хмельницької області від 29.11.2016 р. В звязку із подачею касаційної скарги [PERSON] цивільна справа була витребувана ухвалою судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28.12.2016 р. Вищевказаним рішенням суду було встановлено, що позивачка [PERSON] є наймачем квартири [ADDRESS]. В 2002 р. за її згодою в дану квартиру поселився і проживає на даний час її син [PERSON] відповідач по справі. Ч.1 ст. 116 ЖК України встановлено, що якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення. Відповідно до п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України N 2 від 12.04.85 р.(із змінами і доповненнями) «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» при вирішенні справ про виселення на підставі ст.116 ЖК осіб, які систематично порушують правила співжиття і роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі або будинку, слід виходити з того, що при триваючій антигромадській поведінці виселення винного може статися і при повторному порушенні, якщо раніше вжиті заходи попередження або громадського впливу не дали позитивних результатів. Маються на увазі, зокрема, заходи попередження, що застосовуються судами, прокурорами, органами внутрішніх справ, адміністративними комісіями виконкомів, а також заходи громадського впливу, вжиті на зборах жильців будинку чи членів ЖБК, трудових колективів, товариськими судами й іншими громадськими організаціями за місцем роботи або проживання відповідача (незалежно від прямих вказівок з приводу можливого виселення). Сторони перебувають в неприязних відносинах. Зазначені обставини сторони в суді визнали. На думку суду, позов задоволенню не підлягає, оскільки позивачка та її представник не надали суду належних та допустимих доказів підтверджуючих, що відповідач систематично порушує правила співжиття і робить неможливим для позивачки проживання з ним в одній квартирі, що до нього вживалися раніше заходи попередження що застосовуються судами, прокурорами, органами внутрішніх справ, адміністративними комісіями виконкомів або заходи громадського впливу, вжиті на зборах жильців будинку чи членів ЖБК, трудових колективів, товариськими судами й іншими громадськими організаціями за місцем роботи або проживання відповідача (незалежно від прямих вказівок з приводу можливого виселення). Надані позивачкою та її представником копії постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 14.01.2010 р.(а.с.10), постанови про закриття кримінального провадження від 23.12.2013 р.(а.с.7), постанови про закриття кримінального провадження від 29.06.2016 р.(а.с.9), висновку по матеріалах повідомлення гр..[PERSON] від 12.02.2016 р. вказують на неприязні відносини які склалися між сторонами, на непорозуміння які виникають між ними в побуті однак не вказують на вину відповідача у нанесенні тілесних ушкоджень позивачці, що стало би підставою вважати про систематичне порушення відповідачем правил співжиття. Не підтверджують зазначені обставини і копії висновків судмедекспертів № 404 від 24.06.2016 р. та № 369 від 15.06.2016 р. оскільки з оглянутих в судовому засіданні матеріалів кримінальних проваджень № 12016240070001138 та № 12016240070001216 вбачається, що зазначені висновки судмедекспертів приєднані до вказаних кримінальних проваджень по яким винесені постанови про закриття кримінального провадження відповідно від 27.06.2016 р. та від 29.06.2016 р. в звязку з відсутністю складу кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.125 КК України які позивачкою та її представником не оскаржувалися у встановленому КПК України порядку і є чинними. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed