Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-01 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення аліментів на утримання батьків. Позивачі подали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Позовні вимоги мотивували тим, що з 2015 року погіршилося їхнє здоровя, пенсії не вистачає на прожиття, а тому просять стягувати із синів на їх утримання по 900 гривень щомісячно. Відповідач 1 подав до суду 26.05.2016 року пояснення, в яких вказав, що має нерегулярний дохід, являється безробітнім, але готовий сплачувати аліменти на утримання батьків у розмірі 300 грн. Відповідач 2 в судове засідання не зявився, про дату та час судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки до суду не повідомив. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], є батьками [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується наявними у матеріалах справи свідоцтва про народження (а.с.12). Відповідно до ч. 1 ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. У підтвердження своїх позовних вимог позивачі до матеріалів позову долучили медичні документи (а.с.7-8) в яких вказано захворювання позивачів, а також виписки із банківських рахунків, де зазначається розмір пенсії, яку отримують позивачі (а.с.9-11). Згідно ст.. 205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. У позовній заяві позивачі зазначають, що молодший син [PERSON] добровільно надає позивачам допомогу в розмірі 300 грн, хоча являється інвалідом ІІІ групи і безробітнім. У своїх письмових поясненнях від 21.04.2016 року та 26.05.2016 року відповідач 1 [PERSON] зазначив, що також уже сплачує аліменти за рішенням суду на утримання двох неповнолітніх дітей 1200 грн., має нерегулярних дохід, приблизно 1600 грн., готовий сплачувати 300 грн. аліментів. Відповідач 2 в судове засідання не зявився і письмових пояснень суду не надавав. А тому, зважаючи на те, що [PERSON] є інвалідом ІІІ групи, безробітнім, про що вказують самі ж позивачі, то суд не вбачає підстав для стягнення з нього аліментів з врахуванням вимог ст.. 205 СК України (матеріальний стан особи, з якої бажають стягнення аліментів). При цьому, не є доведеним готовність сплачувати саме сином [PERSON] аліментів в розмірі 900 грн. зазначення позивачами того, що він добровільно надає їм 300 грн. щомісяця (абз. 6 позову), оскільки таке не підтверджено самим відповідачем 2. Дослідивши обставини справи та письмові докази, оцінюючи досліджені докази в їх сукупності, враховуючи матеріальні можливості відповідачів та матеріальний стан позивачів, стан здоровя сторін, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково: стягувати з відповідача 1 [PERSON] на утримання батьків [PERSON], [PERSON] по 150 грн на кожного з батьків щомісячно і довічно. Стягнення аліментів розпочати з 16.03.2016 року (з часу звернення з позовом до суду). На підставі 202-205 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial