Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-16 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] у позові просить визнати за кожною з них право власності на 1/6 частину земельної ділянки загальним розміром 0,40 га на території Буківської сільської ради, як за спадкоємцями за законом після смерті брата. Позов мотивують тим, що спадкодавець, як власник цієї земельної ділянки, за життя не встиг отримати державний акт. У письмових заявах до суду позивачі свої вимоги підтримали, просили справу розглядати без їх участі. Сільський голова звернувся з аналогічним клопотанням, позов визнав. Представник Держземагенства до суду не з'явився, заперечень на позов не надав. Дослідженим матеріалам справи відповідають цивільні правовідносини. Суд розглядає справу в межах заявлених вимог. [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтв від 08.01.2009 отримали у спадок після матері [PERSON], яка померла [INFO], по 1/3 частині земельної ділянки площею 0,4000 га на території Ради (а.с. 11-13). Дана ділянка складається з 0,352 га для обслуговування жилого будинку і ведення особистого підсобного господарства та 0,048 га, призначених для ведення особистого підсобного господарства (а.с. 8-9). [INFO] [PERSON] помер (а.с. 4). Внаслідок смерті останнього відкрилася спадщина на все належне йому майно. Позивачі - єдині спадкоємці за законом, частину спадщини отримали (а.с. 20-29, 43). Громада не порушує питання про відумерлість спадщини у порядку ст. 1277 ЦК України. Згідно із ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Зі змісту ст.ст. 1296, 1297 ЦК України вбачається, що оформлення права на спадщину, в тому числі на нерухоме майно, проводиться шляхом видачі нотаріусом відповідного свідоцтва проте, постановами нотаріуса від 01.10.2014 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину спірної земельної ділянки позивачам було відмовлено у зв'язку з відсутністю у спадкодавця державного акту (а.с. 44-45). За положеннями ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування. Відповідно до п.б) ч.2 ст. 126 ЗК України ( в ред.. на момент отримання спадкодавцем земельної ділянки), право власності або право постійного користування землею посвідчується також свідоцтвом про право на спадщину. А тому суд дійшов висновку, [PERSON] був власником спірної земельної ділянки, що відноситься до складу спадщини. Та обставина, що спадкодавець не отримав державний акт, на думку суду, не може бути перешкодою для отримання спадщини позивачем. Наведене кореспондується з роз'ясненнями, що містяться у п.3.5 Листа Пленуму ВССУ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування». З огляду на зміст глави 84 ЦК України та роз'яснень Пленуму ВСУ у Постанові №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» (п.23), право позивача на отримання у спадок спірної земельної ділянки встановлюється судом. Ураховуючи усі обставини справи у сукупності, а також те, що громада не оспорює право власності спадкодавця, загальні засади цивільного судочинства, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved