Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-05 00:00:00

[PERSON] у серпні 2014 року звернулася до Першотравневого районного суду м.Чернівці з позовом до Чернівецької міської ради про визнання права власності у порядку спадкування. Посилалась на те, що [INFO] року помер її батько [PERSON], а мати [PERSON] померла у [INFO] році Після смерті батька відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок з належними до нього будівлями і спорудами, розташований в [ADDRESS], в якому батько проживав з 13.04.1949 року по день смерті. Стверджувала, що окрім неї спадкоємцями неохопленої заповітом спадщини є її сестри: [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. [PERSON], [PERSON] з заявами про прийняття спадщини не звертались та згодом померли. [PERSON] спадщину прийняла, однак померла та не встигла належним чином її оформити. У свою чергу, [PERSON] у встановлений законом строк спадщину не прийняла та на обов'язкову частку у спадщині не претендує. Відповідно до заповіту, посвідченого Третьою Чернівецькою державною нотаріальною конторою 12 вересня 1992 року за реєстровим №3-2942 ? частину будинку батько заповів їй, у зв'язку з чим вона вступила у фактичне володіння, управління будинком, користується ним та присадибною земельною ділянкою, сплачує необхідні податки та платежі. Проте оформити належним чином спадщину на вказане майно не має змоги, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на об'єкт нерухомості на ім'я спадкодавця. Осіб, які оспорювали право власності покійного батька, немає. Інші особи з дня смерті спадкодавця на спадкове майно прав не заявляли. Просила позов задовольнити та визнати за нею право власності на житловий будинок з належними до нього будівлями і спорудами, який розташований в [ADDRESS]. Позивачка [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала та підтвердила викладені у ньому обставини. Просила задовольнити його у повному обсязі. Представник відповідача Чернівецької міської ради - Осовська М.М. у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову. Розгляд справи відбувався у відсутність третьої особи [PERSON], яка в судове засідання не з»явилася, хоча належним чином повідомлялася судом про місце та час слухання справи. Однак надала заяву, у якій просила судове засідання провести у її відсутність. Щодо задоволення позовних вимог [PERSON] не заперечувала. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог [PERSON], виходячи з наступного: Частиною ч.1 ст.1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Так, судом встановлено, що [INFO] року помер батько позивачки [PERSON] - [PERSON] (а.с.5). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої ввійшов будинок [ADDRESS], де він був зареєстрований з 13.04.1949 року як власник (а.с.8). Окрім позивачки [PERSON] спадкоємцями були ще її сестри: [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] [PERSON] та [PERSON] із заявами про прийняття спадщини не зверталися та згодом померли (а.с.32,34). [PERSON] спадщину фактично прийняла, однак не встигла належним чином її оформити, так як померла (а.с.33). У свою чергу, [PERSON] у встановлений законом строк спадщину не прийняла, однак не претендує на обов'язкову частку у спадщині. Поряд із цим, судом встановлено, що після смерті [PERSON] залишився заповіт, згідно умов якого він заповів ? частку спірного будинку своїй дочці (позивачці по справі) - [PERSON] (а.с.15). Відповідно до норм статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Позивачка [PERSON] вступила у фактичне володіння та користування спадковим майном: вона користується будинком та присадибною ділянкою біля нього, сплачує всі необхідні платежі за користування майном. Статтею 1296 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Разом з тим, нотаріусом відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв'язку із відсутністю у неї правовстановлюючих документів на майно (а.с.16). Відповідно до вимог ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, виходячи з того, що позивачка [PERSON] на даний час є єдиним спадкоємцем після смерті батька [PERSON] на належне йому майно, враховуючи те, що вона фактично вступила у користування та володіння спадщиною, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог.

Outcome: approved