Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-09 00:00:00

Адвокат Козачок М.О. звернулась до суду з позовом про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням в інтересах [PERSON] , мотивуючи це тим, що [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] . За вказаною адресою зареєстрований [PERSON] , який є батьком чоловіка позивача, але більше десяти років він за цією адресою не проживає та не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не бере, особистих речей в будинку не має і будинком не цікавиться. Просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування зазначеним вище житловим будинком. Позивач та її представник адвокат Козачок М.О. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю та просили позов задовольнити. Позивач будучи допитаною в якості свідка суду показала, що вона купила будинок за адресою [ADDRESS] , вказаний будинок належав сестрі її чоловіка, тому в ньому був прописаний відповідач, їх батько, але він вже на протязі десяти років проживає з іншою сім`єю, має троє дітей, з ними він не спілкується, заборгував грошей банку, їм постійно телефонують з різних банків щодо повернення кредитів. В будинку речей відповідача не має, пішов з родини її чоловіка, що в 2004 році. Відповідач до судового засідання не з`явився, не повідомивши причину своєї неявки, хоча був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи шляхом вручення судової повістки. Третя особа [PERSON] проти задоволення позовних вимог не заперечував, будучи допитаним в якості свідка суду показав, що він є чоловіком позивача, відповідач [PERSON] є його батьком, який більше вісімнадцяти років не проживає за адресою [ADDRESS] , його речей в будинку не має, до будинку він не з`являється та ним не цікавиться. Згідно ч. 1 ст. 131 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Згідно ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи викладене, оскільки позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає необхідним винести заочне рішення у справі. Вислухавши пояснення позивача та представника, з`ясувавши думку третьої особи, перевіривши матеріали справи, доводи позивача в обґрунтування позову, суд вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до договору купівлі-продажу від 03.07.2018 року житловий будинок [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] /а.п. 8/, що також підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 03.07.2018 року № 129537027 /а.п. 7/. Згідно довідки Новотроїцької селищної ради Херсонської області від 27.07.2020 року №840 [PERSON] , [INFO] , дійсно зареєстрований за адресою будинок [ADDRESS] . З акту про обстеження житлових умов від 27.07.2020 року вбачається, що [PERSON] не проживає за адресою [ADDRESS] більше десяти років/а.п. 11/. Згідно до вимог ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, ще не суперечать закону. Статтею 72 ЖК України передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно ч.ч. 2, 3 ст. 64 Житлового кодексу УРСР членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Відповідно до ч.4 ст.9 Житлового кодексу УРСР ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Зі змісту ст. 405 ЦК України вбачається, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що в будинку [ADDRESS] , зареєстровано місце проживання [PERSON] , який за місцем реєстрації не проживає більше року без поважних причин. Вказані обставини підтверджуються довідкою Новотроїцької селищної ради Херсонської області від 27.07.2020 року № 840, де зазначено, що відповідач дійсно зареєстрований в вище зазначеному будинку та відповідно до показів свідків тривалий час за зазначеною адресою не проживає. Таким чином, суд приходить до висновку, що не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, викладених у позовній заяві, та враховуючи що відповідач відсутній за місцем реєстрації: [ADDRESS] , більш ніж один рік без поважної причини, домовленості з даного приводу між сторонами не було, суд вважає необхідним визнати відповідача таким, що втратив право користування вказаним житловим приміщенням, оскільки порушуються права позивача, як власника будинку. На підставі викладеного,

Outcome: approved