Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-04 00:00:00

[PERSON] (місце проживання: [ADDRESS]) звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області із заявою про встановлення факту спільного проживання однією сім'єю зі спадкодавцем посилаючись на наступне. [INFO] померла баба заявника - [PERSON]. Після її смерті залишилося спадкове майно, яке складається з права на кімнату у гуртожитку, яка розташована за адресою: [ADDRESS], що складає 16/100 у житловому приміщенні. Спадкоємцем майна померлої за заповітом є заявник - [PERSON]. Заявник постійно проживав зі своєю бабою з 2015 року до дня її смерті та доглядав за нею, крім того заявник є неповнолітнім, а отже заявник прийняв спадщину після неї. В судовому засіданні представник заявника вимоги по заяві підтримав у повному обсязі з підстав, які викладені у заяві. Занітересована особа [PERSON] пояснила, що заявник є її сином. Заявник дійсно постійно проживав із своєю бабусею за адресою: [ADDRESS] протягом приблизно останніх 2 років до часу смерті бабусі. Таке проживання онука із бабусею було викликано необхідністю догляду за бабусею, іноді вночі бабусі була потрібна медична допомога. За півроку до смерті бабусі заявника вона, [PERSON], також переїхала на постійне проживання за вищевказаною адресою. В судовому засіданні представник заінтересованої особи Сєвєродонецької міської ради Луганської області присутній не був, про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, в письмовій заяві просив розглянути справу без його участі. Допитана в якості свідка в судовому засіданні [PERSON] пояснила, що вона зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS]. Їй відомо, що [INFO] року в кімнаті [ADDRESS] за вищевказаною адресою померла бабусі по імені [PERSON]. Протягом 2 років до часу її смерті з вказаною бабусею проживав її онук [PERSON]. Вона, [PERSON], протягом 5 років працювала в магазині в будівлі гуртожитку і бачила, як бабуся [PERSON] купувала онуку морозиво, відправляла на плавання тощо. Допитаний в якості свідка в судовому засіданні [PERSON] пояснив, що він зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS]. Він знає [PERSON], яка жила в кімнаті [ADDRESS] за вищевказаною адресою. Протягом 2-3 років до часу її смерті з вказаною особою проживав її онук [PERSON]. В кімнаті [ADDRESS] живе його, [PERSON], друг, до якого він заходив у гості та при цьому помічав, що [PERSON] живе в кімнаті [ADDRESS]. Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, допитавши свідків, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Згідно із копією паспорту громадянина України № [NUMBER], виданого 27 жовтня 2016 року органом № 4439 та копією Витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо місця проживання № 4439-172502-2016, наданого 15 листопада 2016 року Сєвєродонецьким міським відділом Управління Державної міграційної служби України в Луганській області, [PERSON], [INFO], зареєстрований з 04.03.2014 року за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до копії свідоцтва про право власності на житло № 286, виданого 13 липня 2011 року Управлінням житлово-комунального господарства міськради згідно з розпорядженням (наказом) № 286 від 13 липня 2011 року та копією Витягу про державну реєстрацію прав № 31671451, наданого 14 жовтня 2011 року Комунальним підприємством «Сєвєродонецьке бюро технічної інвентаризації», 16/100 часток (кімната 119 та відповідна площа приміщень спільного користування) секції [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON]. З копії заповіту, посвідченого 29 вересня 2012 року нотаріусом Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори Перепелицею Ю.М. за № 1-1596 вбачається, що [PERSON] заповіла належну їй на праві приватної власності кімнату [ADDRESS] [PERSON], [INFO]. Згідно із копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 12 травня 2017 року Сєвєродонецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, [PERSON] померла [INFO], про що зроблено відповідний актовий запис № 776. Відповідно до копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, винесеної 21 листопада 2017 року приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Глаговською Оленою Вікторівною, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої [PERSON]. Зазначену відмову нотаріус обґрунтовує тим, що заявник пропустив строк прийняття спадщини, встановлений ст.ст. 1268-1270 ЦК України. З Акту про фактичне проживання (непроживання) № 2098, затвердженого директором Комунального підприємства «Єдиний розрахунковий центр м. Сєвєродонецька» Якімовою А.В. від 05 грудня 2017 року вбачається, що [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], з 2015 року по теперішній час фактично проживали за адресою: [ADDRESS] без реєстрації. Відповідно до ч. 1, 3, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Суд зазначає, що факт постійного проживання [PERSON] зі [PERSON], з 2015 року до часу її смерті [INFO] в кімнаті за адресою: [ADDRESS], достовірно підтверджується показаннями свідків та поясненнями заінтересованої особи, які є послідовними та не суперечать один одному, а також актом про фактичне проживання № 2098, затвердженим 05 грудня 2017 року директором Комунального підприємства «Єдиний розрахунковий центр м. Сєвєродонецька». Отже, [PERSON] постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що обставини, викладені заявником у заяві в обґрунтування своїх вимог є достовірними, підтверджені письмовими доказами, сумніву у суду не викликають і вважаються судом доведеними, у зв'язку із чим заява [PERSON] про встановлення факту спільного проживання однією сім'єю зі спадкодавцем підлягає задоволенню. Вказувати тривалість проживання в резолютивній частині рішення суд не вважає за необхідне, адже юридичне значення має не тривалість проживання спадкоємця із спадкодавцем, а факт постійного проживання саме на день смерті спадкодавця. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved