Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-09 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з позовом до [PERSON], в якому просили: - визнати батьківство [PERSON] щодо [PERSON], [INFO] року народження, - внести зміни до актового запису про народження [PERSON]., вказавши його прізвище - [PERSON], ім'я - [PERSON], по-батькові - [PERSON], - усунути перешкоди з боку відповідача у спілкуванні позивачів з цією дитиною, - визнати незаконними і скасувати рішення виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області від 28.05.2013 року №354 про надання [PERSON] статусу дитини, позбавленої батьківського піклування та від 03 липня 2013 року № 392 про встановлення опіки та призначення опікуна над [PERSON] В заяві до суду [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги підтримали, просили розглядати справу у їх відсутності. Інтереси позивачів в судовому засіданні представляв їх представник [PERSON], яка позов підтримала. Відповідач [PERSON] в частині визнання батьківства з огляду на судово-медичну молекулярно-генетичну експертизу полагалася на розсуд суду, заперечувала щодо внесення змін у прізвище дитини [PERSON]., оскільки дитині майже 2 роки, матір дитини зазначала саме таке прізвище дитині. Відповідач, вважаючи дитину своїм сином, уваги їй не приділяє, коли вони були в експертній установі [PERSON] до дитини навіть не підійшов. Представник Лозівської міської ради Харківської області та виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області Брєжнева С.А., представник служби у справах дітей Лозівської міської ради Харківської області Помпєєва В.Л. в частині визнання батьківства з огляду на судово-медичну молекулярно-генетичну експертизу позов підтримали, в частині внесення змін у прізвище дитини полагалися на розсуд суду, в іншій частині позов вважали безпідставним та передчасним. Представник служби у справах дітей Харківської обласної державної адміністрації просив розглядати справу у його відсутність. Лозівська міжрайонна прокуратура Харківської області про розгляд справи повідомлялася належним чином. Суд, вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 7 Конвенції «Про права дитини», дитина, наскільки це можливо, повинна знати своїх батьків. Згідно положень ст. 128 Сімейного кодексу України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1 ст.135 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. [PERSON] народився [INFO] року, матір'ю дитини зазначена [PERSON], відомості про батька записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. /а.с.12, 124,185/ [PERSON] за рішенням суду від 08.04.2013 року визнана недієздатною, рішення набрало законної сили 18.04.2013 року /а.с 123/. Над нею призначено опікуном - [PERSON], про що свідчить рішення суду від 01.08.2013 року, яке набрало законної сили 11.08.2013/а.с.126/. 28.05.2013 року [PERSON], [INFO] року народження, за рішенням виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області № 354 було надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування/а.с.127/ 03.07.2013 року над [PERSON], [INFO] року народження, встановлено опіку, опікуном призначено [PERSON], про що свідчить рішення виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області № 392/а.с.128/ Згідно висновків судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи № 87 від 16.05.2014 року, [PERSON] може бути біологічним батьком дитини [PERSON], вірогідність того, що [PERSON] дійсно є біологічним батьком дитини [PERSON], і це не є насілдком випадкового збігу генетичних ознак у осіб, що не мають родинних зв'язків, за результатами експертизи складає не менше 99,95 %/а.с.171-175/ Експертиза проводилася на підставі відібраних зразків крові [PERSON], [PERSON] Висновок судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи сторонами не оспорюється. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що під час судового розгляду доведено батьківство [PERSON] у відношенні дитини [PERSON] Щодо внесення змін до актового запису про народження [PERSON]., то в цій частині вимог, суд бере до уваги, що прізвища, імена та по батькові є тими ознаками, які індивідуалізують особу, виділяють її з-поміж інших, надаються їй при реєстрації народження і є невід'ємними від неї. У зв'язку з визнанням батьківства до актового запису про народження [PERSON]. підлягають внесенню зміни у по батькові дитини, вказавши «[PERSON]». При цьому щодо внесення змін у прізвище дитини, то суд зазначає, що за вимогами діючого законодавства прізвище дитини визначається за прізвищем батьків. Якщо мати, батько мають різні прізвища, прізвище дитини визначається за їхньою згодою. Спір між батьками щодо прізвища дитини може вирішуватися органом опіки та піклування або судом (ст. 145 СК України). Суд при вирішенні питання в частині внесення змін у прізвище дитини, заслухавши пояснення всіх учасників процесу, бере до уваги вік дитини, виконання батьками своїх обов'язків щодо дитини, ставлення до дитини, ту обставину, що матір дитини [PERSON] визнана недієздатною, а також відсутність обставин, які засвідчують нагальну необхідність у зміни прізвища дитини саме на прізвище батька, та приходить до висновку, що визнання судом батьківства [PERSON] у відношенні дитини [PERSON] є достатнім способом захисту прав та інтересів [PERSON], вважаючи саме таке рішення справедливим та відповідаючим інтересам дитини. За положеннями ст. 10 ЦПК України суд сприяв всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснював особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджував про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяв здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Суд роз'яснював представнику позивачів про здійснення цивільного судочинства на засадах змагальності сторін, що позивачі особисто або через представника зобов'язані довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доводи позивачів в частині вимог про усунення перешкод з боку відповідачів у спілкуванні позивачів з [PERSON] не підтверджені жодним доказом. Доказів згідно вимог ст.ст. 58-60 ЦПК України, які б свідчили про обґрунтованість вимог, відповідачкою суду не надано, не доведено перед судом їх переконливості. Щодо вимог про визнання незаконними і скасування рішень виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області від 28.05.2013 року №354 та від 03 липня 2013 року № 392, то суд звертає увагу, що [PERSON] був наданий статус дитини, позбавленої батьківського піклування, оскільки його матір [PERSON] була визнана недієздатною, відомості про батька - записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, і у зв'язку з цим, потім над [PERSON] була встановлена опіка та призначений опікун. Суд не убачає правових підстав для визнання незаконними і скасування цих рішень, при цьому роз'яснює, що за положеннями СК України держава охороняє сім'ю, дитинство, материнство, батьківство, створює умови для зміцнення сім'ї. Держава створює людині умови для материнства та батьківства, забезпечує охорону прав матері та батька, матеріально і морально заохочує і підтримує материнство та батьківство. Держава забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини. Згідно вимог ст. 76 ЦК України, пп. 10 п. 27, п. 50 постанови КМ України від 24 вересня 2008 р. № 866 про «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов'язаної із захистом прав дитини», дитина втрачає статус дитини, позбавленої батьківського піклування, у разі поновлення піклування обох або одного з батьків на підставі визнання батьківства, що підтверджується рішенням суду та свідоцтвом про народження; а опіка припиняється у разі передачі малолітньої особи батькам. Отже, на підставі остаточного рішення про батьківство, внесення відповідних змін до актового запису про народження дитини [PERSON]. втратить статус дитини, позбавленої батьківського піклування, і після цього у разі передачі його батькові припиняється опіка.

Outcome: partial