Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-08 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до Кам'янець-Подільської міської ради про визнання права власності на квартиру. В обгрунтування вимог вказує, що згідно ордера ХМО № 002958, виданого їй як члену ЖБК -30 «Будівельник-3» на сім»ю було надано право на заняття жилого приміщення житловою площею 20,4 кв. м., що складається з 1-ї кімнати в ізольованій квартирі № 35 за адресою вул. Космонавтів,19. Кінцевий розрахунок за кооперативну квартиру здійснила в 1992 році, заборгованість відсутня, за нею рахується паєнагромадження в розмірі 6\~613 карб.64 коп. Однак через відсутність правовстановлюючого документу на квартиру позбавлена права зареєструвати зазначену квартиру на своє ім'я. Просить визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS]. Позивач в суді позов підтримала, просить задовольнити. Представник Кам'янець-Подільської міської ради в судове засідання не з'явився, подав заяву про слухання справи у його відсутності, не заперечує проти задоволення позову. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи встановив наступне. Судом встановлено, що [PERSON] була членом житлово-будівельного кооперативу №30 «Будівельник-3». Їй була надана кооперативна квартира [ADDRESS], в яку вона вселилась на підставі ордера ХМО № 002958 від 03.07.1986 року. За період з 1986 по 1992 року позивач повністю сплатила пайовий внесок за квартиру у розмірі 6 613 карб. 64 коп., що підтверджується довідкою ОСББ № 124 від 22.11.2016 року, оглянутою в судовому засіданні книгою обліку пайових внесків за квартиру по будинку № 19 по вул. Космонавтів. Частиною 2\~статті 12 Закону України від 7 лютого 1991 року № 697-ХІІ «Про власність», який був чинним на час виникнення спірних правовідносин, встановлено, що громадянин набуває права власності на доходи від участі в суспільному виробництві, індивідуальної праці, підприємницької діяльності, вкладення коштів у кредитні установи, акціонерні товариства, а також на майно, одержане внаслідок успадкування або укладення інших угод, не заборонених законом. Відповідност. 15 Закону України «Про власність» член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно. Громадянин, який став власникомцього майна, має право розпоряджатися ним на свійрозсуд: продавати, обмінювати, здавати в оренду, укладатиінші угоди, не заборонені законом. Пунктом 5-1\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 18.09.1987 року «Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельнікооперативи», згідноіз\~ст. 15 Закону України «Про власність», передбачено, що член ЖБК, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, надану йому в користування, набуває право власності на квартиру і вправі розпоряджатись нею на свій розсуд\~продавати, заповідати, обмінювати, в тому числі на інше жиле приміщення у будинку державного або громадського житлового фонду чи іншого ЖБК, на жилий будинок (частку будинку), що належить громадянину на праві власності і вчиняти відносно неї угоди, що не заборонені законом. Виходячи з цього, особа, якій відчужена членом ЖБК квартира, має переважне право на вступ до цього кооперативу. Частинами 1 і 4\~статті 41 Конституції України\~визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Положення цього конституційного принципу закріплені у ст.ст.\~316,\~317,\~319,\~321 ЦК України. Відповідно до\~ст. 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкоду здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно\~ст. 384 ЦК України, будинок, споруджений або придбаний житлово-будівельним (житловим) кооперативом, є його власністю. Член житлово-будівельного (житлового) кооперативу має право володіння і користування, а за згодою кооперативу - і розпоряджання квартирою, яку він займає в будинку кооперативу, якщо він не викупив її. У разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником. Права власника житлового приміщення також визначені\~ст. 150 ЖК України. Зокрема, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відсутність правовстановлюючих документів на квартиру є обмеженням прав власника. Державним реєстратором відмовлено в оформленні права власності на квартиру через відсутність правовстановлюючих документів, що підтверджується рішенням від 10 січня 2017 року. Згідно ст.. 392 ЦК України власник\~майна\~може пред'явити позов про визнання його\~права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Як вбачається з технічного паспорту зазначена квартира складається з однієї кімнати площею 18,8 кв. м., кухні 7,7 кв. м., ванни-туалету 2,9кв. м., коридора 4,0 кв. м., кладової площею 1,1 кв. м., балкону 1,9 кв. м., житловою площею 18,8 кв. м., загальною площею 36,4 кв. м. Враховуючи викладене, суд вважає, що позов слід задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved