Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-14 00:00:00

Адвокат Тріфонов Євген Олександрович, який діє в інтересах [PERSON] звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовом до Комунального підприємства «Сєвєродонецьктеплокомуненерго» (далі відповідач 1), Комунального підприємства «Житлосервіс» Світанок (далі відповідач 2) про зобов`язання вчинити певні дії. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що згідно договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 10.04.2020 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Криворучком В.П. та відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності від 10.04.2020 за №206591622 [PERSON] є власником квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . На теперішній час позивачу стало відомо, що за особистим рахунком попереднього власника квартири, за адресою: [ADDRESS] існує нарахована та несплачена заборгованість за комунальні послуги перед Комунальним підприємством «Житлосервіс «Світанок». При оформленні договору купівлі-продажу про борги попередніх власників квартири позивач не знав. До 10.04.2020 року позивач комунальними послугами не користувався, і споживачем послуг відповідачів не був. Позивач не є правонаступником попередніх власників квартири і не зобов`язаний сплачувати заборгованість, яка утворилася з їх вини. Споживачем послуг підприємств-відповідачів позивач став лише після набуття ним права власності на квартиру, тобто з 10.04.2020 року. На думку позивача відповідачі не мають правових підстав перекладати зобов`язання щодо сплати заборгованості за спожиті комунальні послуги попередніми власниками на нового власника квартири. На підставі викладеного позивач просив суд: - зобов`язати Комунальне підприємство «Сєвєродонецьктеплокомуненерго» виключити з розрахунку по особовому рахунку квартири за адресою: [ADDRESS] , суму заборгованості попереднього користувача вказаної квартири, що виникла за період часу до 10.04.2020 року; - зобов`язати Комунальне підприємство «Житлосервіс «Світанок» виключити з розрахунку по особовому рахунку квартири за адресою: [ADDRESS] , суму заборгованості попереднього користувача зазначеної квартири, що виникла за період часу до 10.04.2020 року. 17 лютого 2021 року було відкрито провадження у вказаній цивільній справі і призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 09.03.2021 року представник відповідача-1 подав до суду відзив на позовну заяву, у якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог. На обґрунтування відзиву зазначив, що квартирі [ADDRESS] , було присвоєно відповідний номер особового рахунку. В зв`язку з тим, що особовий рахунок відкривається не за особою, а за житловим приміщенням переоформлення відбувається лише за ПІБ власника або квартиронаймача. Виходячи з цього, відкриття особового рахунку відбувається шляхом переоформлення вже відкритого номерного особового рахунку на іншого квартиронаймача або власника. Також, відповідач -1 звертає увагу на те, що чинним законодавством не встановлено процедури визнання боргу за житлово-комунальні послуги безнадійним та не визначено механізму його списання або виключення з розрахунку, а тому така заборгованість зазначається на особовому рахунку та довідках. Окрім того, позивач та його представник не звертались до КП «СТКЕ» з проханням надати інформацію по особовому рахунку за адресою: [ADDRESS] . Отже, з огляду на викладене, вбачається, що особовий рахунок, відкритий на ім`я споживача житлово-комунальних послуг [PERSON] , є документом внутрішньогосподарського обліку господарських операцій КП СТКЕ, на якому обліковується вся інформація щодо нарахувань та оплат за послуги з централізованого опалення і списання або виключення з цього внутрішнього господарського документа будь-яких сум є правом Відповідача 1. КП СТКЕ не вимагає від Позивача сплати заборгованості за послугу з централізованого опалення, яка була накопичена попереднім власником, а тому ні яких прав споживача не порушувало. 11.03.2021 року представник відповідача-2 подав до суду відзив на позовну заяву, у якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог. На обґрунтування відзиву зазначив, що квартирі [ADDRESS] , було присвоєно відповідний номер особового рахунку. В зв`язку з тим, що особовий рахунок відкривається не за особою, а за житловим приміщенням переоформлення відбувається лише за ПІБ власника або квартиронаймача. Відкриття нового особового рахунку відбувається лише в разі новозбудованого житлового приміщення на підставі ордеру або іншого документу, що засвідчує його право на те чи інше житлове приміщення, а також за рішенням суду. Виходячи з цього, відкриття особового рахунку відбувається шляхом переоформлення вже відкритого номерного особового рахунку на іншого квартиронаймача або власника. Також, чинним законодавством не встановлено процедури визнання боргу за житлово-комунальні послуги безнадійним та не визначено механізму його списання, а тому така заборгованість зазначається на особовому рахунку та довідках. Вичерпний перелік припинення зобов`язання передбачено главою 50 Цивільного кодексу України. Отже, особовий рахунок, відкритий на ім`я споживача житлово-комунальних послуг [PERSON] , є документом внутрішньогосподарського обліку господарських операцій КП «Житлосервіс «Світанок», на якому обліковується вся інформація щодо нарахувань та оплат за послуги ЖКГ і списання з цього внутрішнього господарського документа будь-яких сум є правом Відповідача 2. Відповідач-2 зазначає те, що позивач [PERSON] оплату за житлово-комунальні послуги за адресою: [ADDRESS] згідно витягу з особового рахунку по КП «Житлосервіс «Світанок» не вносить взагалі починаючи з 10.04.2020 року по 01.03.2021 рік, але фактично ними користується, чим порушує п.10 ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку». В зв`язку з чим на 01.03.2021 утворилася заборгованість у сумі 4760,25 гривень. Також, КП «Житлосервіс «Світанок» не вимагає від Позивача сплати комунальних боргів попередніх власників, які накопичені за період до 10.04.2020 року, а тому ні яких прав споживачів не було порушено. Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду судового засідання повідомлені належним чином. Представник відповідача 1 КП «Сєвєродонецьктеплокомуненерго» в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду судового засідання повідомлений належним чином. Представник відповідача 2 КП «Житлосервіс «Світанок» в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду судового засідання повідомлений належним чином. В порядку ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що позивач є власником квартири на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 10.04.2020 Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Криворучком В.П., що підтверджується копіями договору купівлі-продажу та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності від 10.04.2020 за №206591622 [PERSON] є власником квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Між позивачем та КП «Сєвєродонецьктеплокомуненерго» було укладено договір № 12750 від 13.08.2020 року про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Також між власниками квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку [ADDRESS] , які володіють будинком на праві спільної сумісної власності в особі уповноваженої особи виконавчого органу Сєвєродонецької міської ради Прядка Володимира Анатолійовича та КП «Житлосервіс «Світанок», в особі директора Погорєлова Дмитра Олександровича, було укладено договір № 268 про надання управління багатоквартирним будинком від 12.06.2018 року. Окрім того, судом встановлено, що 23.12.2020 року Сєвєродонецьким міським судом було видано судовий наказ за заявою КП «Сєвєродонецьктеплокомуненерго» про стягнення боргу з [PERSON] у сумі 37205,16 грн. Вказаний судовий наказ було скасовано ухвалою Сєвєродонецького міського суду від 25.01.2021 року. Представник позивача звертався до відповідачів із письмовими заявами щодо виключення із суми заборгованості [PERSON] , заборгованість попередніх власників з відомостей по особовому рахунку, що виникла до 10.04.2020 року, однак жодних відповідей від відповідачів не отримував. Відповідно до ч. 1\~ст. 4, ч.1 ст. 16 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною першою статті 15 ЦПК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме його прав, свобод чи інтересів, а, також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України: кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Частинами 1, 2\~ст. 5 ЦПК України\~визначено, що\~здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Відповідно до п. 1 ч. 2\~ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Частиною 1 ст.\~12\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» визначено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Відповідно до Закону України Про захист прав споживачів споживач, це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Продукція - будь-які виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб. Виконавець - суб`єкт господарювання, який виконує роботи або надає послуги. Згідно з ч. 1 ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Пунктами 1, 5 ч. 2\~ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~визначено, що індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом та оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до п. 5 ч. 2\~ст. 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», виконавець комунальної послуги зобов`язаний розглядати у визначений законодавством строк претензії та скарги споживачів і проводити відповідні перерахунки розміру плати за комунальні послуги в разі їх ненадання, надання не в повному обсязі, несвоєчасно або неналежної якості, а також в інших випадках, визначених договором про надання комунальних послуг. Частиною 2\~ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~визначено, що виконавець комунальної послуги або управитель багатоквартирного будинку зобов`язаний самостійно здійснити перерахунок вартості комунальної послуги або послуги з управління багатоквартирним будинком за весь період їх ненадання, надання не в повному обсязі або невідповідної якості, а також сплатити споживачу неустойку (штраф, пеню) у порядку та розмірі, визначених законодавством або договором. Згідно зі\~ст. 322 ЦК України\~власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. У Постанові Верховного Суду від 27 серпня 2020 року у справі № 207/2990/18 зазначено, що «Відмовляючи у задоволенні позову, суди не звернули уваги на те, що позов про зобов`язання відповідача вчинити дії щодо виключення суми із загальної заборгованості та заборону в майбутньому вчиняти дії щодо включення такої суми у вимогу до сплати узгоджується із абзацом дванадцятим частини другої\~статті 16 ЦК України, яким передбачено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках». Оскільки положення\~Конституції України\~та Конвенції мають вищу юридичну силу (статті\~8,\~9 Конституції України), а обмеження матеріального права суперечать цим положенням, порушення цивільного права чи цивільного інтересу підлягають судовому захисту і у спосіб, не передбачений законом, зокрема\~статтею 16 ЦК України, але який є ефективним засобом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням. Тому у випадку порушення юридичною особою законодавства при нарахуванні плати за послуги із централізованого опалення споживач має право оскаржити в судовому порядку такі його дії та вимагати здійснення відповідного перерахунку. Подібні висновки викладені Верховним Судом України у постанові від 12 червня 2013 року у справі № 6-32цс13 та Верховним Судом у постанові від 18 грудня 2018 року у справі № 209/4456/16. Таким чином, діючим законодавством не передбачено обов`язку покупця квартири сплачувати борги попередніх власників (наймачів) квартири за отримані ними раніше житлово-комунальні послуги, якщо це прямо не визначено у договорі купівлі-продажу. Договір купівлі-продажу серії НОК № 296416, який посвідчений 10.04.2020 року, не містить будь-яких застережень, щодо заборгованості із централізованого опалення квартири та комунальні послуги перед КП «Житлосервіс «Світанок». Отже, на позивача не може бути покладено обов`язок по сплаті заборгованості за надані послуги в період часу до 10.04.2020 року, тобто до укладення ним договору купівлі-продажу цієї квартири, оскільки позивач у вказаний час не проживав, не був зареєстрований, та квартира йому не належала, а тому він не міг бути споживачем комунальних послуг. Щодо тверджень КП «Сєвєродонецьктеплокомуненерго» про те, що відповідач 1 не вимагає від Позивача сплати заборгованості за послугу з централізованого опалення, яка була накопичена попереднім власником, суд зазначає, що вказані твердження КП «Сєвєродонецьктеплокомуненерго» не відповідають дійсності з огляду на таке. Як встановлено судом КП «Сєвєродонецьктеплокомуненерго» зверталось до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з заявою про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] заборгованості за послуги централізованого опалення у сумі 37\~205,16 грн, який в подальшому був скасований ухвалою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 25.01.2021. При цьому з розрахункового листа КП «СТКЕ» по особовому рахунку [PERSON] , що міститься в матеріалах справи, вбачається, що до складу вищевказаної заборгованості за послуги централізованого опалення у сумі 37205,16 грн, яку відповідач вимагав стягнути з позивача, увійшла також сума боргу, що була нарахована відповідачем 1 до 10.04.2020 року, тобто яка рахувалась за попереднім власником квартири, та щодо якої у позивача відсутній обов`язок щодо її сплати. Також, щодо посилань КП «Житлосервіс «Світанок» на те, що відповідач-2 не вимагає від Позивача сплати комунальних боргів попередніх власників, які накопичені за період до 10.04.2020 року, суд вважає їх необґрунтованими, з огляду на наступне. Згідно з Витягу з особового рахунку № [NUMBER] по квартирі за адресою: [ADDRESS] від 09.03.2021 року, що наданий КП «Житлосервіс «Світанок», станом на 01.04.2020 року по вищевказаній квартирі рахувалась заборгованість зі сплати комунальних послуг у сумі 26293,98 грн. Також відповідно до вищевказаного витягу з особового рахунку, Комунальним підприємством «Житлосервіс «Світанок» донараховано до вищевказаного боргу, що рахувався станом на 01.04.2020, суму боргу за період з квітня 2020 року по лютий 2021 року у загальному розмірі 4760,25 грн, та зазначено, що станом на 01.03.2021 борг становить 31054,23 грн. Отже, в порушення вищенаведених вимог законодавства, за позивачем продовжує рахуватись борг з надання КП «Житлосервіс «Світанок» комунальних послуг, який накопичений до 10.04.2021 року, що відповідно призводить до порушення прав та інтересів позивача. Таким чином, ґрунтуючись на засадах верховенства права, повно та всебічно з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони та які були досліджені у судовому засіданні, суд прийшов до висновку, що позивачем обраний належний спосіб захисту своїх прав та є підстави для задоволення позовних вимог у повному обсязі. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд враховує, що понесення позивачем судових витрат підтверджується квитанціями № 67321 від 25.01.2021 та №47309 від 12.02.2021 про сплату судового збору у загальній сумі 1816,00 грн. Враховуючи викладене та з урахуванням позовних вимог, суд вважає необхідним стягнути з відповідачів на користь позивача суму сплаченого судового збору в розмірі 1816,00 грн в рівних частках, по 908,00 грн з кожного відповідача.

Outcome: approved