Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-21 00:00:00

[PERSON] пред`явив позов до Кредитної спілки «Кредо», [PERSON] про: визнання недійсним договору поруки № 4020 від 30.01.2015, укладеного між Кредитною спілкою «Кредо» та [PERSON] ; повернення [PERSON] виконаного за кредитним договором № 3656А від 30.01.2015 на користь Кредитної спілки «Кредо» - 32\~593,70 грн. Обґрунтував позов тим, що 30.01.2015 між КС «Кредо» та [PERSON] було укладено кредитний договір. 07.12.2015 Рогатинський районний суд Івано-Франківської області ухвалив рішення про стягнення з [PERSON] на користь КС «Кредо» 1\~296\~036 грн боргу за цим кредитним договором. В ході виконання рішення суду з [PERSON] стягнуто частину боргу в розмірі 32\~593,70 грн. 15.06.2017 КС «Кредо» подало в Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області позов до [PERSON] та [PERSON] про стягнення штрафних санкцій та процентів за кредитним договором. Підсудність у цій справі було визначено за місцем проживання [PERSON] у зв`язку з укладенням ним договору поруки. Позивач вважає цей договір фіктивним або підробленим, укладеним з метою зміни підсудності, оскільки в кредитному договорі не зазначено про його наявність, під час розгляду справи про стягнення боргу в Рогатинському районному суді Івано-Франківської області КС «Кредо» не залучала [PERSON] як співвідповідача, надала довідку про те, що договір поруки не укладався. [PERSON] також був відповідачем в інших справах про стягнення з нього значних сум. Вимогу про повернення виконаного за кредитним договором [PERSON] обґрунтував тим, що кредитних коштів від КС «Кредо» не отримував, такої обставини рішенням Рогатинського районного\~суду Івано-Франківської\~області від 07.12.2015 не встановлено. КС «Кредо» не могла надати йому кредит в сумі 1\~120\~000,00 грн., оскільки станом на 30.01.2015 ні на банківських рахунках, ні в касі підприємства не було коштів у відповідному розмірі. КС «Кредо» подала відзив на позовну заяву згідно з яким заперечила позов повністю. Обгрунтувала заперечення тим, що договір поруки укладався з [PERSON] з метою забезпечення виконання зобов`язання. В частині заперечення вимоги щодо повернення виконаного за кредитним договором зазначила, що Рогатинським районним судом Івано-Франківської області в рішенні від 07.12.2015 про стягнення з [PERSON] на користь КС «Кредо» боргу за кредитним договором встановлено обставину надання грошових коштів. [PERSON] в судове засідання не з`явився. Подав до суду письмову заяву в якій зазначив, що не підписував жодного договору поруки з КС «Кредо», йому нічого не відомо про цю юридичну особу, чи її керівника, вважає цей договір підробленим. Заслухавши пояснення позивача та його представника, представника відповідача, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову повністю. Так, рішенням Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 07.12.2015 стягнуто з [PERSON] на користь КС «Кредо» 1\~296 036,05 грн боргу за кредитним договором № 3656А від 30.01.2015. Цим рішенням встановлено, що [PERSON] було видано кредит згідно з договором споживчого кредиту № 3656А від 30.01.2015 в розмірі 1\~120\~000,00 грн. Згідно з ч. 5 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Статтею 129-1 Конституції\~України визначено,\~що суд\~ухвалює рішення\~іменем України.\~Судове рішення\~є обов`язковим\~до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Вимога [PERSON] про повернення йому 32\~593,70 грн., сплачених ним на виконання рішення суду, фактично ґрунтується на його незгоді із рішенням суду. Для перегляду рішення суду встановлена процедура апеляційного та касаційного оскарження, перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами. З огляду на положення ст. 129-1 Конституції України, під час розгляду цього спору суд не має повноважень встановити обставину ненадання КС «Кредо» грошових коштів [PERSON] та зобов`язати КС «Кредо» повернути [PERSON] грошові кошти, сплачені на виконання судового рішення. Вимога про визнання договору поруки недійсним не підлягає задоволенню з таких підстав. Позивач обгрунтовує цю вимогу тим, що оспорюваний договір поруки укладений з метою зміни територіальної юрисдикції (підсудності) і саме в цьому полягає порушення його інтересів. Це означає, що позивач вимагає визнання недійсним оспорюваного договору поруки\~для захисту\~свого процесуального інтересу, а не цивільно-правового.\~\~ \~\~\~Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 15,\~ЦК України\~\~кожна особа\~має право\~на захист\~свого цивільного\~права у\~разі його\~порушення,\~невизнання або\~оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Верховний Суд\~в постанові\~від 19.02.2021\~у справі\~№\~904/2979/20\~надав висновок,\~що \~недійсність договору як приватно-правова категорія повинна не допускати або присікати порушення цивільних прав та інтересів або ж їх відновлювати. Ініціювання спору не для захисту цивільних прав та інтересів є недопустимим.\~ Тобто суд не може визнати договір недійсним тільки з тієї підстави, що він порушує цивільно-процесуальні права (інтереси) особи. В нашому випадку право на розгляд справи з певною підсудністю. В частині зазначених відомостей позивачем про можливе підроблення договору поруки, а також пояснень [PERSON] про непідписання ним договору поруки, суд звертає увагу на наступне. Згідно з ч. 2 ст. 207 ЦК України\~(в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Частинами 1, 2 ст.\~547\~ЦК України встановлено, що правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним. Згідно з висновком Великої Палати Верховного Суду, наданому в постанові від 04.06.2019 у справі № 916/3156/17, визнання нікчемного правочину недійсним за вимогою його сторони не є належним способом захисту прав, оскільки не призведе до реального відновлення порушених прав позивача, адже нікчемний правочин є недійсним у силу закону. За наявності спору щодо правових наслідків недійсного правочину, одна зі сторін якого чи інша заінтересована особа вважає його нікчемним, суд перевіряє відповідні доводи та в мотивувальній частині судового рішення, застосувавши відповідні положення норм матеріального права, підтверджує чи спростовує обставину нікчемності правочину. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд покладає судовий збір на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: dismissed