Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-05 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позивач зазначала, що вони з відповідачем зареєстрували шлюб 28 серпня 2010 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №1172. Від спільного подружнього життя мають одну неповнолітню доньку: [PERSON], [INFO]. Подружнє життя у них з відповідачем не склалося, оскільки у них виявились несумісні характери та різні погляди на життя, в результаті чого виникають постійні сварки та непорозуміння, шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть з липня 2016 року. З цих причин вважає, що примирення між ними неможливе. Майнового спору між ними немає. Дитина проживає разом із позивачем та знаходиться на її утриманні, відповідач надає позивачу матеріальну допомогу, проте, її не вистачає на повноцінне забезпечення дитини усім необхідним. Посилаючись на викладене, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 06.11.2017 р., позивач просила суд шлюб між ними розірвати та стягнути із відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, про місце та час розгляду справи повідомлялася належним чином. Направила до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, про місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Судом встановлено, що шлюб між сторонами було укладено 28 серпня 2010 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №1172 (а.с.4). Від спільного подружнього життя мають одну неповнолітню доньку: [PERSON], [INFO] (а.с.5). Сторони подружніх стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин суд приходить до обґрунтованого висновку про те, що шлюб носить формальний характер та підлягає розірванню. Судом також встановлено, що [PERSON] є батьком неповнолітньої доньки: [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження останньої (а.с.5) і, на підставі ст.180 Сімейного Кодексу України, відповідач зобов'язаний утримувати неповнолітню доньку до досягнення нею повноліття. В ст. 182 СК України, зазначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За таких обставин, суд приходить до обґрунтованого висновку про задоволення позову в повному обсязі та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів в розмірі 1/3 (одна третя) частина від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, тобто з 14 липня 2017 року до [INFO]. Крім того,

Outcome: approved