Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-22 00:00:00

[PERSON] «ОТП Факторинг Україна» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по кредитному договору № [NUMBER] від 11.11.2013 р. станом на 20.08.2015 року в сумі 34094,81 грн., в т.ч.: 25290,00 грн. заборгованість по тілу кредиту, 2,60 грн. - заборгованість по нарахованих та несплачених відсотках, 8802,21 грн. заборгованість по комісії за розрахункове обслуговування, а також просило стягнути з відповідачки судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1218,00 грн. В судове засідання представник позивача [PERSON] «ОТП Факторинг Україна» [PERSON] не з'явився, подав до суду заяву, в якій вказав, що позов підтримує та просить справу розглянути без його участі. Проти заочного рішення не заперечує. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, причин неявки суду не повідомила. Про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена шляхом опублікування оголошення в газеті «Галичина», в порядку ч. 9 ст. 74 ЦПК України. Тому, виходячи зі змісту ч. 1 ст. 224 ЦПК України, з врахуванням того, що відповідач про причини неявки не повідомив, а позивач подав достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін, суд постановив про проведення заочного розгляду справи. Судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушеного права на належне виконання умов кредитного договору шляхом стягнення заборгованості за кредитним договором. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до задовольнити з таких підстав. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитовець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 11.11.2013 року між ПАТ «ОТП Банк» (правонаступник [PERSON] «ОТП Факторинг Україна») та [PERSON] (відповідачка) в письмовій формі було укладено Договір про надання споживчого кредиту № [NUMBER] (надалі Кредитний договір), відповідно до умов якого позивачем надано [PERSON] (відповідачка) кредитні кошти на загальну суму 25290,00 грн., з яких: 20000,0 грн. на споживчі цілі, 5040,0 грн. на придбання послуг у продавця № 1 (ПАТ «Страхова компанія «Ренесанс життя» та 250,0 грн. на придбання послуг у продавця № 2 ([PERSON] «ОКЛОК») (п. 1.1 Кредитного договору) (а.с. 5-7). Відповідно до п. 1.1 Кредитного договору за користування кредитом відповідач зобовязався сплачувати проценти, які розраховуються на основі процентної ставки, розмір якої на дату укладення договору складав 0,01 % річних. Також згідно вказаного пункту Кредитного договору кредит надано строком на 36 місяців з датою остаточного погашення кредиту 11.11.2016 року. Пунктом 1.4.4 Кредитного договору визначено, що за управління кредитом позичальник щомісяця, одночасно з погашенням суми кредиту у процентами, сплачує комісію (2,75% від суми кредиту), розмір якої зазначений в Графіку платежів, що є невідємною частиною даного договору (а.с. 8). Відповідно до п. 2.10. Кредитного договору за здійснення розрахункового обслуговування у відповідності до умов угоди та цього договору банк стягує плату в розмірі, передбаченими Тарифами банку. У відповідності до п. 1.2.1 Кредитного договору банк надає позичальнику споживчий кредит у відповідності до умов Кредитного договору, а позичальник зобовязується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, інші платежі, визначені даним договором та Додатком № 1 «Графік платежів», що є його невідємною частиною, а також виконувати умови Кредитного договору. [PERSON] (відповідачка) одержала та використала за цільовим призначенням кредитні кошти в загальній сумі 25290,00 грн., що підтверджується заявою на видачу готівки № 2 від 11.11.2013 року (а.с. 9) та випискою по особовим рахункам за період 01.11.2013 року по 19.10.2015 року від 19.10.2015 року (а.с. 62). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За приписами ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Ст. 530 ЦК України визначено, що, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Стаття 625 ЦК України зазначає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Статтею 611 ЦК України встановлено правові наслідки порушення зобов'язання, за змістом якої у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема неустойка. За змістом ч.2 ст.1054 та ч.2 ст.1050 ЦК України наслідком порушення відповідачем зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Згідно п. 1.5.4. Кредитного договору у разі порушення позичальником строків або суми сплати будь-якого з щомісячних платежів, банк має право вимагати від позичальника дострокового виконання зобовязань за кредитним договором. В цьому разі позичальнику рекомендованим листом надсилається вимога. Підстави виникнення права на вимогу повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав регулюється чинним законодавством України. Відповідно до п. 1.5.5 Кредитного договору якщо банк на основі умов даного договору вимагає повернення споживчого кредиту, таке повернення здійснюється позичальником протягом 30-ти календарних днів з дати одержання вимоги. Якщо протягом цього періоду позичальник усуне порушення умов даного договору, вимога банку втрачає чинність. [PERSON] (відповідачка) прийняті на себе зобовязання за Кредитним договором щодо повернення суми Кредиту, сплати процентів та комісії належним чином не виконувала та допустила виникнення заборгованості. Так, станом на 20.08.2015 року заборгованість [PERSON] (відповідачка) перед позивачем по Кредитному договору становить 34094,81 грн., та складається з: 25290,00 грн. заборгованість по тілу кредиту, 2,60 грн. - заборгованість по нарахованих та несплачених відсотках, 8802,21 грн. заборгованість по комісії за розрахункове обслуговування, що підтверджується розрахунком заборгованості за Кредитним договором (а.с. 61). Вищевказаний розрахунок позивача відповідачкою та письмовими доказами по справі не спростовані. Оскільки [PERSON] (відповідачка) належним чином не виконувала своїх зобовязань за Кредитним договором, позивачем, у відповідності до п. 1.5.4. Кредитного договору та до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, 05.01.2015 року їй було надіслано повідомлення-вимогу про дострокове повернення суми боргу за Кредитним договором (а.с. 10-11). Однак, як боржником заборгованість по кредитному договору не була погашена у вказані у вимозі строки. Згідно з статтею 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. За ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно з ст.ст. 10, 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст. 58, 60 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. З огляду на викладене, з врахуванням того, що позивач подав достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін та про наявність заборгованості за Кредитним договором № [NUMBER] від 11.11.2013 року, та те, що відповідачка не подала суду жодних доказів, які би спростували позовні вимоги, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідачки заборгованості за вищевказаним кредитним договором є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати за подання до суду позовної заяви. На підставі викладеного, відповідно 261, 526, 530, 549, 611, 612, 629, 631, 634, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 58, 60, 61, 88, 208-209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved