Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-21 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, в обґрунтування якого зазначає, що з лютого 2008 року перебувала з відповідачем у фактичних шлюбних відносинах. За цей час у них народився син [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує, що шлюбні відносини з відповідачем припинені, відповідач кошти на утримання сина не надає, у зв`язку з чим просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі ј частки всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. 11 жовтня 2021 року ухвалою відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи в спрощеному позовному провадженні. Ухвалою суду від 22 листопада 2021 року постановлено розглядати справу у заочному порядку. Позивач [PERSON] надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просить задовольнити, а також розглядати справу у її відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, про слухання справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомляв. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку. Сторони є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] (а.с. 5). Малолітній син сторін проживає разом з позивачем - [PERSON] (а.с. 7). Відповідно до ч. ч. 1 та 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними (ч. 1ст. 181 СК України). За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом (п. 17постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»). Відповідно до ч. 3ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Враховуючи положення ч. 5 ст. 183 СК України, з аналізу яких слідує, що аліменти в розмірі 1/4 на одну дитину є неоспорюваною сумою, та враховуючи відсутність заперечень відповідача щодо розміру аліментів, який просить позивач стягнути, суд вважає, що необхідно стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина аліменти в розмірі ј частини всіх видів доходів відповідача щомісячно, але не менше 50% встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору при поданні позову до суду про стягнення аліментів, то суд, на підставі ст. 141 ЦПК України, стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 908 грн. Вирішуючи питання про стягнення витрат на правову допомогу, суд виходить з наступного. Судом встановлено, що відповідно до договору про надання правової допомоги № 05/08-2021 від 05 серпня 2021 року, укладеного між [PERSON] та адвокатом Осадчою Іриною Олександрівною, сторони погодили, що розмір гонорару адвоката складає 1200 грн. Відповідно до акту до вищевказаного договору від 31 серпня 2021 року адвокатом надано, а клієнтом прийнято такі послуги: консультації щодо законодавства та аналіз судової практики з питання, визначеного у пункту Договору про надання юридичних послуг № 05/08-2021 від 05.08.2021 року, складання адвокатського запиту - вартість 200 грн.; підготовка клопотання про витребування доказів та позовної заяви про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - вартість 1000 грн. При цьому, аналізуючи розмір гонорару адвоката на дотримання вимог співмірності, суд, з урахуванням складності справи, обсягу виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, суд вважає доведеними, розумними та співмірними витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 600 грн., а тому вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Загальний розмір судових витрат, які необхідно стягнути з відповідача, складає 908 грн. - судовий збір на користь держави та 600 грн.- витрати на правову допомогу на користь позивача. Згідно з п.1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України зазначене рішення підлягає негайному виконанню в розмірі стягнення суми платежу за один місяць.

Outcome: approved