Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-22 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON], вимогами якого просить: 1. визнати дії відповідача, а саме - фіксацію відповідачем зображення та виконання позивача у відеограму, під час проведення фото сесії редакцією журналу «FACECONTROL» (свідоцтво про державну реєстрацію КВ 18189-6989Р) в приміщенні\~ - зал № 4 фотостудії «Studio 1», що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Константинівська, 73, влітку 2012 року, з залученням фотографа [PERSON] та подальше створення з використанням відеограми відеоролику «KOSTROMICHOVA for FACECONTROL» та подальше їх використання, порушенням наступних прав позивача: 1.1 немайнових прав позивача - [PERSON], як фізичної особи, передбачених ст. 307 Цивільного кодексу України зйомка фізичної особи (позивача) на теле-, відео- плівку без її згоди та подальше використання результатів такої зйомки; \~ 1.2 майнових суміжних прав позивача - [PERSON], як виконавця, передбачені ст. 39 Закону України «Про авторське право та суміжні права» - фіксація виконання позивача у відеограму, подальше використання та відтворення зафіксованого виконання без отримання дозволу позивача та створення та використання відеоролику «KOSTROMICHOVA for FACECONTROL»; \~ 2. зобовязати відповідача припинити дії, які порушують немайнове право позивача\~ [PERSON], передбачене ст. 307 Цивільного кодексу України та майнові права позивача [PERSON], як виконавця, передбачені ст. 39 Закону України «Про авторське право та суміжні права», а саме: 2.1 припинити використання в будь-якій формі та будь-яким способом відеограми, на якій зафіксовано процес проведення фото сесії редакцією журналу «FACECONTROL» (свідоцтво про державну реєстрацію КВ 18189-6989Р) в приміщенні - зал № 4 фотостудії «Studio 1», що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Константинівська, 73, влітку 2012 року, з залученням фотографа [PERSON], що містить зображення та виконання позивача\~ [PERSON]; 2.2 припинити використання в будь-якій формі та будь-яким способом\~ відеоролику «KOSTROMICHOVA for FACECONTROL» створеного відповідачем [PERSON] з використанням відеограми, на якій зафіксовано процес проведення фото сесії редакцією журналу «FACECONTROL» (свідоцтво про державну реєстрацію КВ 18189-6989Р) в приміщенні - зал № 4 фотостудії «Studio 1», що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Константинівська, 73, влітку 2012 року, з залученням фотографа [PERSON], що містить зображення та виконання позивача\~ [PERSON]; \~ 2.3 заборонити відповідачу надавати дозволи на використання та забороняти використання третім особам відеограми, на якій зафіксовано процес проведення фото сесії редакцією журналу «FACECONTROL» (свідоцтво про державну реєстрацію КВ 18189-6989Р) в приміщенні - зал № 4 фотостудії «Studio 1», що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Константинівська, 73, влітку 2012 року, з залученням фотографа [PERSON], що містить зображення та виконання позивача\~ [PERSON]; \~ 2.4 заборонити відповідачу надавати дозволи на використання та забороняти використання третім особам відеоролику «KOSTROMICHOVA for FACECONTROL», що створений відповідачем з використанням відеограми, на якій зафіксовано процес проведення фотосесії редакцією журналу «FACECONTROL» (свідоцтво про державну реєстрацію КВ 18189-6989Р) в приміщенні - зал № 4 фотостудії «Studio 1», що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Константинівська, 73, влітку 2012 року, з залученням фотографа [PERSON], що містить зображення та виконання позивача\~ [PERSON]; 3. Стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 243,60 грн. \~ Доводами позову зазначається, що влітку 2012 року, редакцією журналу «FACECONTROL» (надалі Організатор) була проведена фотосесія, за участю позивача, в орендованому Організатром приміщенні - зал № 4 фотостудії «Studio 1», що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Константинівська, 73. Інформація про проведення фото сесії в цьому приміщенні розміщена на сайті фотостудії «Studio 1» http://www.studio1.com.ua/blog/ala-kostromichova-na-oblozhke-fcm. Для проведення фотосесії Організатором були запрошені: фотограф [PERSON], стиліст та продюсер [PERSON], спеціаліст по створенню макіяжу [PERSON], перукар-стиліст [PERSON]. Під час проведення фотосесії позивач, зі свого боку, надала Організатору дозвіл на фіксацію свого зображення та виконання у фотографічні твори фотографом [PERSON]. В процесі вказаної співпраці були створені фотографічні твори. Фотосесія не була публічним заходом, проводилась у закритому для сторонніх осіб орендованому приміщенні, у присутності виключно учасників проведення фотосесії. У звязку з предявленням відповідачем претензій до ПрАТ «[PERSON] центр СТБ» щодо порушення авторських прав стало відомо, що під час проведення фотосесії, як стверджує відповідач у своїй претензії, було здійснено відеофіксацію (відеозйомку) зображення і виконання позивача у відеограму запис проведення фото сесії без отримання на те дозволу позивача. В подальшому, з використанням фрагментів відеограми відповідачем було створено відеоролик під назвою «KOSTROMICHOVA for FACECONTROL», шляхом монтажу фрагментів відеограми та накладення музичного супроводу на відеоряд.\~ Також, в подальшому відповідачем здійснювалось використання ролику різними способами, в тому числі опублікування на веб-сайті http://vimeo.com/47653661 та заборони використання ролику третім особам (а саме предявлення претензії Телеканалу СТБ). Інші способи використання відповідачем ролику позивачу на даний час не відомі. Позивач звертає увагу, що всі кадри відеограми та ролику містять зображення та виконання позивача. В судовому засіданні представники позивача підтримали заявлені позовні вимоги. Просили задовольнити позов у повному обсязі Відповідач в судове засідання не прибув, подавши до суду письмове заперечення на позовну заяву, у якому вказав, що вважає позов необґрунтованим та безпідставним, так як не порушив немайнові права позивача. У 2012 році його запросили на фотосесію моделі [PERSON], організовану журналом «FACECONTROL», для висвітлення процесу фотозйомки. Після проведення відеозйомки він створив аудіовізуальний твір «KOSTROMICHOVA for FACECONTROL», який опублікував на сайті http://vimeo.com/47653661, про що повідомив організатора фотосесії. Як зазначає у запереченні відповідач, фотосесія [PERSON] не була приватною, а публічною, оскільки була призначена для всеукраїнського журналу «FACECONTROL». Він був допущений на фотосесію з професійною камерою, що свідчить, що даний захід мав публічний характер, а не\~ особистий, інакше його б не допустили на знімальний майданчик. Під час фото сесії позивач жодних зауважень щодо проведення відео зйомки не робила, навіть позувала на камеру. Твір не порушує права [PERSON] на таємницю її особистого і сімейного життя, не завдає шкоди громадському порядку, здоровю та моральності населення, тому нема підстав забороняти публікувати твір. Позивач знала про існування твору, оскільки використовувала його в своєму портфоліо. Отже, відеозйомка булла проведена зі згоди позивача і не стосувалася її особистого життя, а була частиною її роботи, як моделі, тому у позивача немає правових підстав вимагати від нього припинити використання твору будь-яким способом. Заслухавши пояснення представників позивача, дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши та надавши належну оцінку зібраним по справі доказам, зясувавши характер спірних правовідносин, суд приходить до висновку що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу фіксації відповідачем зображення та виконання позивача у відеограму, під час проведення фотосесії та подальше створення з відеограми відеоролику з подальшим його використанням. У судовому засіданні встановлено, редакцією журналу «FACECONTROL», за участю позивача [PERSON], було проведено фотосесію, що, зокрема, вбачається з пояснень представників позивача, а також долучених до матеріалів справи доказів видрукованих сторінок з всесвітньої мережі Інтернет - http://www.studio1.com.ua/blog/ala-kostromichova-na-oblozhke-fcm\~ (а.с. 48-56) та долученого СD-диску (DVD-RW) з записом відеоролику «KOSTROMICHOVA for FACECONTROL» (а.с. 57). Частиною 2\~ ст. 54 Конституції України передбачено, що кожний громадянин має право на результати своєї інтелектуальної, творчої діяльності; ніхто не може використовувати або поширювати їх без його згоди, за винятками, встановленими законом. Частиною першою статті 307 Цивільного кодексу України фізична особа може бути знята на фото-, кіно-, теле- чи відеоплівку лише за її згодою. Згода особи на знімання її на фото-, кіно-, теле- чи відеоплівку припускається, якщо зйомки проводяться відкрито на вулиці, на зборах, конференціях, мітингах та інших заходах публічного характеру. Статтею 36 Закону України «Про авторське право та суміжні права» визначено, що виконавці\~ здійснюють свої права за умови дотримання ними прав авторів виконуваних творів та інших суб'єктів авторського права. Виробники фонограм, виробники відеограм повинні дотримуватися\~ прав\~ суб'єктів\~ авторського\~ права і виконавців. Організації мовлення повинні дотримуватися прав суб'єктів авторського права, виконавців, виробників фонограм (відеограм). Як передбачено п. б ч. 1 ст. 39 Закону України «Про авторське право та суміжні права», майновим правом виконавців є їх виключне\~ право\~ дозволяти чи забороняти іншим особам фіксацію\~ у\~ фонограмах\~ чи\~\~ відеограмах\~\~ своїх\~\~ раніше незафіксованих виконань. Частиною другою статті 39 цього ж Закону визначено, що майнові права\~ виконавців можуть\~\~ передаватися (відчужуватися) іншим\~ особам\~ на\~ підставі\~ договору, в\~ якому визначаються\~ спосіб\~ використання\~ виконань,\~ розмір\~ і порядок виплати\~ винагороди, строк дії договору і використання виконань, територія, на яку розповсюджуються передані права тощо. Визначені договором\~ ставки\~ винагороди не можуть бути нижчими за мінімальні ставки, встановлені Кабінетом Міністрів України. Відповідно до частини третьої ст. 39 Закону України «Про авторське право та суміжні права», у разі, коли виконання використовується в аудіовізуальному творі, вважається, що виконавець передає організації, яка здійснює виробництво аудіовізуального твору, або продюсеру аудіовізуального твору всі майнові права на виконання, якщо інше не передбачено договором. Як стверджує позивач, фотосесія була організована з метою створення фотографічних творів, а не для створення будь-яких аудіовізуальних творів. Позивачем не надавалася згода на фіксацію виконання в аудіовізуальний твір та подальше його виконання і використання. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 5 ЦПК України). Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Таким чином, порушення, невизнання, оспорювання субєктивного права є підставою для звернення кожної особи до суду за захистом свого особистого права із застосуванням відповідного способу захисту. Згідно із статтею 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом та статті 82 цього Кодексу. У запереченні на позов відповідач стверджує, що фотосесія [PERSON] не була приватною, а публічною, оскільки була призначена для всеукраїнського журналу «FACECONTROL». Крім того, він був допущений на фотосесію з професійною камерою, інакше його б не допустили на знімальний майданчик. Однак, на переконання суду, такі доводи є безпідставними, оскільки відповідачем не надано жодного доказу, який підтверджує публічний характер згаданої фотосесії. Також відповідачем не представлено доказів про те, що під час фотосесії позивач надала йому згоду на зйомку. Відповідач стверджує, що твір не порушує права [PERSON] на таємницю її особистого і сімейного життя, не завдає шкоди громадському порядку, здоровю та моральності населення, а тому нема підстав забороняти публікувати твір. Однак, положеннями частини першою статті 307 Цивільного кодексу України чітко визначено, що фізична особа може бути знята на фото-, кіно-, теле- чи відеоплівку лише за її згодою.\~ Як передбачено частиною першою статті 308 Цивільного кодексу України, фотографія, інші художні твори, на яких зображено фізичну особу, можуть бути публічно показані, відтворені, розповсюджені лише за згодою цієї особи, а в разі її смерті - за згодою осіб, визначених частиною четвертою статті 303 цього Кодексу. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності. Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обовязок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому зсіданні дослідити кожен доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів (п.27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції»). Пленум Верховного Суду України у п.11 постанови від 18.12.2009 р. №11 «Про судове рішення у цивільній справі» розяснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів. Зважаючи на вищенаведене, суд вважає, що наявні підстави для задоволення позову. На підставі викладеного, ст.ст. 36, 39 Закону України «Про авторське право та суміжні права»ст. 15, 16, 307, 308 ЦК,\~

Outcome: approved