Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-01 00:00:00

[PERSON], звертаючись з позовом до суду, просила визнати себе, [PERSON], [INFO], такою, що на законних підставах проживає за адресою кімната №48 в квартирі [ADDRESS]; зобов'язати Дніпровську районну у місті Києві державну адміністрацію видати рішення про надання громадянці [PERSON], жилого приміщення для користування за адресою кімната №48 в квартирі [ADDRESS]; зобов'язати Відділ обліку і розподілу житлової площі Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації видати громадянці [PERSON], ордер на вселення в жиле приміщення за адресою кімната №48 в квартирі [ADDRESS]; зобов'язати Комунальне підприємство по утриманню житлового господарства Дніпровського району міста Києва укласти з громадянкою [PERSON] договір найму жилого приміщення за адресою кімната №48 в квартирі [ADDRESS], що є предметом позовних вимог. На підставі ухвали Дніпровського районного суду міста Києва від 16 червня 2014 року залучено до участі у справі у якості третьої особи без самостійних вимог Комунальне підприємство «Керуюча дирекція Дніпровського району м. Києва». (а.с.54-55) Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, просила позов задовольнити, пояснила, що позивач є колишнім працівником ВАТ «Радикал», ветеран праці, перебувала на квартирному обліку, як така, що не забезпечена житлом, у зв'язку з чим на підставі протоколу № 47 засідання профкому ВАТ «Радикал» від 02.02.2000 року, їй була надана кімната №48 в квартирі [ADDRESS], тому позивач вважає, що вона на законних підставах вселилась та до цього часу проживає в спірній кімнаті, регулярно сплачує за житлово-комунальні послуги. Однак, Дніпровська районна у місті Києві державна адміністрація відмовляється видати позивачу ордер на спірну кімнату, у зв'язку з чим позивач позбавлена можливості зареєструватись в цій кімнаті, яка є єдиними житлом для позивача, тому просить захистити її порушенні права та задовольнити позов в повному обсязі. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, та пояснень позивача, які надавались в судовому засіданні. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, пояснив, що позивач на законних підставах вселилась та проживає в кімнаті №48 в квартирі [ADDRESS], ці обставини підтвердженні рішенням Апеляційного суду міста Києва від 11 грудня 2013 року, яке залишено без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 05 березня 2014 року, ухвалені в межах розгляду цивільної справи за позовом Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського району міста Києва до [PERSON], третя особа Дніпровська районна у місті Києві державна адміністрація про виселення із самоправно зайнятого жилого приміщення, тому не потребують доказуванню в межах розгляду даної справи, як це передбачено ч.3 ст.61 ЦПК України. Однак, незважаючи на наявність у позивача всіх законних правових підстав для проживання у спірній кімнаті, позивач не має можливості отримати ордер на спірну кімнату та укласти договір найму жилого приміщення, що спонукало позивача звернутись з цим позовом до суду. Представник відповідача - Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації - Яценюк Л.П., в судовому засіданні проти позову заперечувала, просила в позові відмовити, пояснила, що позивач [PERSON] не перебуває на квартирному обліку у Дніпровський районній у місті Києві державній адміністрації, не має статусу особи, яка потребує поліпшення житлових умов, тому відсутні підстави для вирішення питання про надання позивачу ордеру на спірну кімнату. Також, представник відповідача наголосила, що позивачем безпідставно пред'явленні вимоги до Відділу обліку і розподілу житлової площі Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації, оскільки Відділ входить до загальної структуру Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації, не має статусу юридичною особи, тому не може виступати самостійним учасником цивільного процесу. Представник відповідача - Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського району міста Києва Пількевич О.А., в судовому засіданні проти позову заперечував, просив в позові відмовити, мотивуючи тим, що Комунальне підприємство по утриманню житлового господарства Дніпровського району міста Києва не є належним відповідачем по справі, оскільки на підставі розпорядження Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації від 17 червня 2013 року за №335 «Про організаційно-правові заходи щодо обслуговування житлового та нежитлового фонду територіальної громади міста Києва, переданого до сфери управління Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації», будинок [ADDRESS] з 02 вересня 2013 року передано на баланс Комунального підприємства «Керуюча дирекція Дніпровського району міста Києва». Представник відповідача - Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського району міста Києва Мацієвська О.П. в судовому засіданні проти позову заперечувала, просила в позові відмовити з підстав, викладених у запереченнях на позов, які приєднано до справи, пояснила, що на підставі розпорядження Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації від 29.07.2002 року №867 «Про прийняття до комунальної власності територіальної громади Дніпровського району м. Києва відомчого житлового та нежитлового фонду, службового житла Відкритого акціонерного товариства «Радикал» будинок [ADDRESS] прийнятий до комунальної власності територіальної громади Дніпровського району м. Києва, та наказом КП по УЖГ Дніпровського району м. Києва від 18.02.2003 року № 810 вищезазначений будинок був прийнятий на баланс підприємства. Відповідно до розпорядження Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації від 01.08.2012 року № 330 «Про організаційно-правові заходи щодо обслуговування житлового та нежитлового фонду ЖРЕО № 401, 402, 414, 416, 417» КП по УЖГ Дніпровського району м. Києва з 01.10.2012 року прийняло на утримання в експлуатаційне обслуговування будинок [ADDRESS]. В спірній кімнаті №48 квартири [ADDRESS], на підставі протоколу № 47 засідання профкому ВАТ «Радикал» від 02.02.2000 року, проживала позивач [PERSON] Однак, на підставі розпорядження Київської міської державної адміністрації від 14.12.2004 року № 2261 [PERSON] на сім'ю з однієї особи був наданий ордер № 03 від 18.01.2005 року на право зайняття однокімнатної ізольованої квартири [ADDRESS]. В той же час, позивач, будучі забезпечена житлом, продовжує користуватися спірною кімнатою без відповідних правових підстав. Крім того, представник відповідача наголосила, що в межах даного спору позивачем пред'явлено вимоги щодо укладання договору найму до неналежного відповідача, оскільки на даний час Комунальне підприємство по утриманню житлового господарства Дніпровського району міста Києва не є балансоутримувачем будинку [ADDRESS]. Представник відповідача - Відділу обліку і розподілу житлової площі Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації, в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи відповідач повідомлявся належним чином. Представник третьої особи - Комунального підприємства «Керуюча дирекція Дніпровського району м. Києва» Мацієвська О.П., в судовому засіданні проти позову заперечувала, просила в позові відмовити з підстав, наведених у запереченнях на позов, подані в межах даного спору представником відповідача Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського району міста Києва. Заслухавши пояснення позивача, представників позивача [PERSON] та [PERSON], представника відповідача Яценюк Л.П., представника відповідача Пількевича О.А., представника відповідача та третьої особи Мацієвської О.П., дослідивши матеріали справи , оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Таке право реалізується в порядку визначеному законодавством. Згідно положень ст.127 Житлового кодексу України передбачено, що для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання можуть використовуватись гуртожитки. Під гуртожитки надаються спеціально споруджені або переобладнані для цієї мети жилі будинки. Жилі будинки реєструються як гуртожитки у виконавчому комітеті районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів. Відповідності до положень ст.128 Житлового кодексу України, порядок надання жилої площі в гуртожитках визначається законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР. Жила площа в гуртожитку надається за спільним рішенням адміністрації підприємства, установи, організації чи органу кооперативної або іншої громадської організації та відповідного профспілкового комітету і комітету комсомолу. Статтею 129 Житлового кодексу України встановлено, що на підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу. Примірне положення про гуртожитки, затверджене Постановою Ради міністрів Української РСР від 03.06.1986 року № 208, передбачає порядок надання житлової площі в гуртожитках. Пунктами 9,10 вищевказаного Положення визначено, що жила площа в гуртожитку надається за спільним рішенням адміністрації підприємства, установи, організації. На підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації видає громадянинові спеціальний ордер (додаток), який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу. Судом встановлено, що з 06 січня 2000 року [PERSON] була зареєстрована в будинку №7 (гуртожиток) по вулиці Краківська в місті Києві, що підтверджується даними паспорта громадянина України, видано на ім'я позивача. (а.с.19) На підставі протоколу № 47 засідання профкому ВАТ «Радикал» від 02 лютого 2000 року, [PERSON] надано кімнату готельного типу кімната №48 в будинку [ADDRESS] з подальшим розглядом питання про її перебування у кімнаті на постійній основі. (а.с.7) Розпорядженням Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації за №867 від 29.07.2002 року «Про прийняття до комунальної власності територіальної громади Дніпровського району м. Києва відомчого житлового та нежитлового фонду, службового житла Відкритого акціонерного товариства «Радикал» будинок [ADDRESS] прийнятий до комунальної власності територіальної громади Дніпровського району м. Києва. (а.с.9) На підставі наказу Комунального підприємства по утриманню житлового господарства м. Києва Дніпровського району м. Києва від 18.12.2003 року за №810 «Про прийняття на баланс підприємства відомчих житлових будинків ВАТ «Радикал», будинок [ADDRESS] прийнято на баланс Комунального підприємства по утриманню житлового господарства м. Києва Дніпровського району м. Києва. (а.с.10) Відповідно до ст. 52 Житлового кодексу УРСР жилі приміщення в будинках відомчого житлового фонду надаються громадянам за спільним рішенням адміністрації і профспілкового комітету підприємства, установи, організації, затвердженим виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів, а у випадках, передбачених Радою Міністрів СРСР, - за спільним рішенням адміністрації і профспілкового комітету з наступним повідомленням виконавчому комітетові відповідної Ради народних депутатів про надання жилих приміщень для заселення. Відповідно до витягу з протоколу № 15 засідання профкому ВАТ «Радикал» від 15 січня 2004 року [PERSON] надано на одну особу кімнату №48, житловою площею 13,55 кв.м., в будинку готельного типу [ADDRESS], з видачею ордеру. Кімната надається для постійного проживання зі зняттям з квартирного обліку. (а.с.8) На підставі розпорядження Київської міської державної адміністрації від 14.12.2004 року за № 2261, [PERSON] на сім'ю з однієї особи надано ордер № 03 серії А на жиле приміщення, однокімнатну ізольовану квартиру [ADDRESS] В період з 21 січня 2005 року по 10 лютого 2011 року [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. Як з'ясовано судом, підтверджується наявними у справі доказами, на підставі розпорядження Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації від 27 грудня 2004 року за №1629, [PERSON] знято з квартирного обліку, підстава зняття - надання житла за рішенням МВК та КМ, що підтверджується Витягом з облікової справи №32396. Відповідно до ст. 16 Житлового кодексу України до компетенції виконавчих комітетів селищних, сільських Рад народних депутатів у галузі використання і забезпечення схоронності житлового фонду належить, зокрема, право здійснювати облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, а також контроль за станом цього обліку на підприємствах, в установах, організаціях, затверджують рішення про взяття громадян за місцем роботи на облік потребуючих поліпшення житлових умов; прийняття рішення про надання жилих приміщень у будинках житлового фонду Ради, затверджують спільні рішення адміністрації і профспілкового комітету підприємства, установи, організації про надання жилих приміщень у будинках відомчого жилого фонду; видають ордери на жилі приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду. Згідно зі ст. 58 Житлового кодексу України на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Ордер - правоустановлюючий документ індивідуального характеру, що видається виконавчим органом місцевої ради, до компетенції якого входить прийняття рішення про надання житла та видача документа, який є єдиною правовою підставою на вселення громадянина особисто або з його сім'єю у жиле приміщення. Житлові відносини породжує саме ордер, а не рішення, за яким його надали. З такого рішення у виконавчого органу ради і громадянина ніяких правових зобов'язань не виникає. Окрім того, громадянин, лише на підставі такого рішення, не вправі вимагати здійснення будь-яких дій щодо надання йому приміщення, вказаного в останньому. Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку. що позивачем визначено неналежний спосіб захисту та відновлення порушених житлових прав в частині заявлених позовних вимог щодо визнання позивача такою, що на законних підставах проживає за адресою кімната №48 в квартирі [ADDRESS], оскільки нормами житлового законодавства України регламентовано порядок та умови забезпечення громадян, які потребують поліпшення житлових умов, в залежності від правового статусу житла, тому захист інтересів особи, яка припускає наявність порушення її житлових прав, шляхом встановлення певних юридичних фактів, серед іншого факту проживання особи в певному житловому приміщення, суперечить природі житлових правовідносин. Звертаючись з позовом до суду, позивачем окремо заявлені позовні вимоги щодо спонукання Дніпровську районну у місті Києві державну адміністрацію видати рішення про надання громадянці [PERSON] жилого приміщення для користування за адресою кімната №48 в квартирі [ADDRESS], та зобов'язати Відділ обліку і розподілу житлової площі Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації видати громадянці [PERSON] ордер на вселення в жиле приміщення за адресою кімната №48 в квартирі [ADDRESS]. Виходячи з характеру спірних відносин та суб'єктивного складу сторін, суд вважає доведеним, що позивач [PERSON] вселилась та проживала в кімнаті №48 в квартирі [ADDRESS], правовою підставою для заселення слугував протокол № 47 засідання профкому ВАТ «Радикал» від 02.02.2000 року, перебуваючи на квартирному обліку, позивач отримала ордер на жиле приміщення, однокімнатну ізольовану квартиру [ADDRESS] що підтверджується ордером №03 від 18 січня 2005 року, що слугувало підставою для зняття позивача з квартирного обліку з 27 грудня 2004 року, що підтверджується Витягом з облікової справи №32396. Разом з тим, жилі приміщення надаються тільки громадянам, які перебува ють на квартирному обліку, крім окремих випадків, передбачених законодавством України. Жилі приміщення громадянам надаються за місцем перебування їх на квартирному обліку. У деяких випадках надання жилих примі щень можливо підприємствами, установами, організаціями, які не ведуть квартирний облік і працівники яких перебувають на обліку за місцем проживання. Громадянам, які перебувають на квартирному обліку, жилі при міщення надаються в порядку загальної черги (визначається за часом взяття на облік), крім осіб, що мають право першочергового або позачергового одержання жилих приміщень, визначених законодавством. Громадянам, які працюють на підприємствах, в установах або організаціях, що не ведуть квартирний облік, і перебувають на облі ку у виконавчому органі місцевої ради, у тих випадках, коли вони забезпечуються жилими приміщеннями вказаними організаціями, жилі приміщення надаються згідно з контрольним списком, який ве деться за місцем їх роботи, у порядку черговості, яка визначається за часом влаштування на роботу на дане підприємство, в установу, організацію. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації, Відділу обліку і розподілу житлової площі Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації про зобов'язання видати ордер на квартиру є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки позивачем не доведено наявність обов'язкових умов, які дають підстави для вирішення питання про видачу ордер на спірну кімнату, як і відсутні докази, які мали підтвердити правомірності користування спірним житловим приміщенням. Також, суд враховує, що позивачем безпідставно пред'явлено вимоги про видачу ордеру на спірну квартиру безпосередньо до Відділу обліку і розподілу житлової площі Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації, який не має статусу юридичної особи, за своєю організаційною структурою входить до складу Дніпровської районної у мсті Києві державної адміністрації, та не має делегованих повноважень представляти інтереси юридичної особи. Відповідно до вимог Відповідно до статі 61 Житлового кодексу України користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім'я якого видано ордер. Згідно п.15 Правил користування приміщеннями житлових будинків і при будинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року №572, користування всіма приміщеннями квартир у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється на підставі договорів найму або оренди. За нормою статті 63 Житлового кодексу УРСР предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок. Разом з тим, відповідно до позовних вимог, позивачем [PERSON] окремо пред'явлено вимоги до Комунальне підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського району м. Києва щодо укладання договору найму, однак ці вимоги є похідними та безпосередньо залежать від встановлення судом обставин, які дають позивачу право на отримання ордеру на окреме житлове приміщення, що кореспондується з положеннями ст.61 Житлового кодексу України. Також, позивачем не наведено правових підстав для звернення з такими вимогами безпосереднього до Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського району м. Києва , оскільки, як з'ясовано під час розгляду справи по суті, на підставі розпорядження Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації від 17 червня 2013 року за №335 «Про організаційно-правові заходи щодо обслуговування житлового та нежитлового фонду територіальної громади міста Києва, переданого до сфери управління Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації», будинок [ADDRESS] з 02 вересня 2013 року передано на баланс Комунального підприємства «Керуюча дирекція Дніпровського району міста Києва», однак в порядку ст. 33 Цивільного процесуального кодексу України, позивач не скористалась процесуальним правом заявити клопотання про заміну неналежного відповідача та/або залучення співвідповідача по справі. В той же час, відповідно до положень ч.4 ст.31 Цивільного процесуального кодексу України, кожна із сторін має право вимагати виконання судового рішення в частині, що стосується цієї сторони, що зумовлює покладення вимог зобов'язального характеру лише на сторін процесу, тобто позивача та відповідача у цивільному процесі, тому суд не має права покладати обов'язки та вимагати виконання статутних повноважень юридичну особу, в даному випадку Комунальне підприємство «Керуюча дирекція Дніпровського району міста Києва», яка за своїм процесуальним статусом залучена до участі у справі у якості третьої особи без самостійних вимог, як це передбачено ст.35 Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до ст.1 Цивільного процесуального кодексу України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтереси юридичних осіб, інтересів держави. За нормою статті 4 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації, Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського району міста Києва, Відділ обліку і розподілу житлової площі Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації, третя особа Комунальне підприємство «Керуюча дирекція Дніпровського району м. Києва» про визнання права користування житловим приміщенням, зобов'язати видати ордер на квартиру та укласти договір найму житлового приміщення є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню в повному обсязі. В порядку ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, суд не вирішує питання щодо розподілу судових витрат, у зв'язку з ухваленням рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі. Враховуючи наведене та

Outcome: dismissed