Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

[PERSON] (надалі «Позивач») звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» (надалі «Відповідач 1», «ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит»), Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (надалі «Відповідач 2»), та, з урахуванням зменшених позовних вимог, просив стягнутиз ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на користь [PERSON] заборгованість за Договором № 300131/160772/07-15 «Про банківський строковий вклад (депозит) «Блискуча сімка» в доларах США» в розмірі 63,50 доларів США. Позивач в судове засідання не з'явився та подав клопотання про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги мотивовані тим, що станом на час розгляду даної справиПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» неправомірно та всупереч умовам депозитного договору не виплачено Позивачу частину депозитного вкладу в розмірі 41,52 доларів США та невиплачені відсотки в сумі 21,98 доларів США. Відповідач 1 ПАТ «КБ «Банк «Фінанси та Кредит», явку уповноваженого представника до суду не забезпечив, про причини неявки суду не сповістив, подав письмові заперечення на позов, в яких просив в задоволенні позовних вимог відмовити. Зокрема, в поданих до суду письмових запереченнях на позов Відповідач 1 покликається на те, що на підставі постанови Правління НБУ від 17 вересня 2015 р. № 612 «Про віднесення АТ «Банк «Фінанси та Кредит» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 17 вересня 2015 р. № 171 «Про запровадження тимчасової адміністрації в АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку». Згідно з даним рішенням у АТ «Банк «Фінанси та Кредит» запроваджено тимчасову адміністрацію на три місяці з 18 вересня 2015 р. до 17 грудня 2015 р. включно. Чинним законодавством визначено, що при запровадженні у банку тимчасової адміністраціїне здійснюється відшкодування вкладникам сум вкладів у судовому порядку та шляхом примусового стягнення коштів, а виплата сум вкладів таким вкладникам проводиться за участю Фонду гарантування вкладів фізичних осіб через відповідні позасудові механізми. Таким чином, оскільки введено мораторій на задоволення вимог кредиторів відповідно до ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним законом у даних правовідносинах, на думку Відповідача 1,Позивачем обрано неналежний спосіб захисту свого права, тому просить в задоволенні позову відмовити. Відповідач 2 Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, явку уповноваженого представника до суду не забезпечив, про причини неявки суду не сповістив, подав письмові заперечення на позов, в яких просить в задоволенні позову відмовити з підстав, викладених в даних запереченнях. Зокрема, в письмових запереченнях Відповідач 2 покликається на встановлені чинним законодавством спеціальні правила відшкодування депозитних вкладів під час введення тимчасової адміністрації в банку, а тому, на думку Відповідача 2, Позивачем обрано неналежний спосіб захисту своїх прав у спірних правовідносинах. Відповідно до частини 2 статті 197 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Проаналізувавши викладені в позовній заяві пояснення Позивача, викладені в письмових запереченнях доводи відповідачів, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, Судом встановлено наступне. Відповідно достатті 1058 Цивільного кодексу України (надалі «ЦК України») за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором (стаття 633 цього Кодексу). До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу. Частинами 1-3 статті 1066 ЦК України передбачено, що за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд. Судом встановлено, що 20 січня 2015 року між АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] було укладено Договір № 300131/160772/07-15 про банківський строковий вклад (депозит) «Блискуча сімка»в доларах США (надалі «Договір»). Згідно з пунктом 1 вказаного Договору клієнт вносить, а банк приймає грошові кошти в доларах США на депозитний рахунок № 2630.0.289899.016 в сумі 2 211,52 доларів США на наступні строки: 1.1.1. з 20 січня 2015 р. по 26 січня 2015 р. (розмір процентної ставки 8,20%); 1.1.2. з 27 січня 2015 р. по 02 лютого 2015 р. (розмір процентної ставки 8,35%); 1.1.3. з 03 лютого 2015 р. по 09 лютого 2015 р. (розмір процентної ставки 8,5%); 1.1.4. з 10 лютого 2015 р. по 16 лютого 2015 р. (розмір процентної ставки 8,65%); 1.1.5. з 17 лютого 2015 р. по 23 лютого 2015 р. (розмір процентної ставки 8,8%); 1.1.6. з 24 лютого 2015 р. по 02 березня 2015 р. (розмір процентної ставки 8,95%); 1.1.7. з 03 березня 2015 р. по 09 березня 2015 р. (розмір процентної ставки 9,1%); 1.1.8. з 10 березня 2015 р. по 16 березня 2015 р. (розмір процентної ставки 9,25%); 1.1.9. з 17 березня 2015 р. по 23 березня 2015 р. (розмір процентної ставки 9,4%); 1.1.10. з 24 березня 2015 р. по 30 березня 2015 р. (розмір процентної ставки 9,55%); 1.1.11. з 31 березня 2015 р. по 06 квітня 2015 р. (розмір процентної ставки 9,7%); 1.1.12. з 07 квітня 2015 р. по 13 квітня 2015 р. (розмір процентної ставки 9,85%); 1.1.13. з 14 квітня 2015 р. по 20 квітня 2015 р. (розмір процентної ставки 10%). Відповідно до пункту 2.6 Договору про дострокове розірвання цього договору Клієнт зобовязаний повідомити Банк не менше, ніж за 4 (чотири) робочі дні до передбачуваної дати розірвання цього Договору.10 березня 2015 року [PERSON] звернувся до ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» із заявою про видачу всієї суми вкладу (у валюті вкладу), в якій просив видати вклад та відсотки. Відповідно до частини 1 статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Загальні умови виконання зобовязань визначено статтею 526 ЦК України. Так, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту (частина 1 статті 527 ЦК України). Згідно з частиною 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з частиною 2 статті 1060 ЦК України за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Відповідно до частини 3 статті 1068 ЦК України банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом. Згідно зі статтею 1073 ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом. У відповідності до частин 1, 3 статті 1075 ЦК України договір банківського рахунка розривається за заявою клієнта у будь-який час. Залишок грошових коштів на рахунку видається клієнтові або за його вказівкою перераховується на інший рахунок в строки і в порядку, встановлені банківськими правилами. Як зазначив в заяві про зміну позовних вимог Позивач, 09 листопада 2015 року у відділенні АТ «Державний ощадний банк» ним було отримано кошти у розмірі 32 733,90 гривень, що становить 1500,00 доларів США (відповідно до курсу 21,82 грн. за 1,00 долар США, який був на момент введення тимчасової адміністрації у АТ «Банк «Фінанси та Кредит»). Як випливає з наявної в матеріалах справи Виписки по особовому рахунку [PERSON] за період з 20 січня 2015 року по 19 листопада 2015 року (а.с. 78-89), станом на 16 липня 2015 року вихідний залишок на рахунку [PERSON] становив 1541,52 доларів США; вихідний залишок на рахунку [PERSON] станом на 10 листопада 2015 року становить 0,00. Крім того, зі змісту вказаної виписки (а.с. 89) випливає, що суму відсотків в розмірі 41,52 долари США за Договором було перераховано 21 липня 2015 року на платіжну карту [PERSON] № 26251155078840001. Таким чином, зі змісту вищевказаної довідки Судом встановлено, що Відповідачем 1 за умовами Договору № 300131/160772/07-15 про банківський строковий вклад (депозит) «Блискуча сімка» в доларах США від 20 січня 2015 року в повному обсязі виконано взяті на себе зобовязання, оскільки в повному обсязі виплачено [PERSON] суму вкладу та відсотки. Необгрунтованою є позиція Позивача щодо повторного нарахування за період з 20 січня 2015 року по 09 березня 2015 року відсотків в сумі 21,98 доларів США, оскільки зі змісту наданої суду виписки по особовому рахунку [PERSON] за період з 20 січня 2015 року по 19 листопада 2015 року (а.с. 78-89)вбачається факт виплати Позивачу всієї суми відсотків. В контексті даної справи Суд звертає увагу на те, що з офіційного сайту Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (http:/www.gov.ua) вбачається, що на підставі постанови Правління Національного банку України від 17 вересня 2015 року № 612 «Про віднесення ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 17 вересня 2015 року № 171 «Про запровадження тимчасової адміністрації в АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку». Згідно з даним рішенням у ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» запроваджено тимчасову адміністрацію на три місяці з 18 вересня 2015 року до 17 грудня 2015 року включно, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження тимчасового адміністратора ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», визначені ст.ст. 37-39 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» . Статтею 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено наслідки запровадження тимчасової адміністрації банку. Зокрема, з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Фонд набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення. Відповідно до частини 5 статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється, зокрема, задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку. Разом з тим, відповідно до частини 6 статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» обмеження, встановлене пунктом 1 частини пятої цієї статті, не поширюється на зобовязання банку щодо: виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, в національній валюті України. Вклади в іноземній валюті перераховуються в національну валюту України за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком України до іноземних валют на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації відповідно до цієї статті. У зв'язку із застосуванням спеціальних механізмів врегулювання правовідносин та прав Позивача із банком, щодо подальшої діяльності якого прийнято рішення про виведення його з ринку, застосуванню підлягає Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Інші правові норми, зокрема положення ЦКУкраїни прозобов'язання, можуть бути застосовані, якщо вони не суперечать цьому Закону. Таким чином, після запровадження у банку тимчасової адміністрації, задоволення вимог кредиторів відбувається в особливому, передбаченому зазначеним спеціальним законом порядку, з дотриманням принципу черговості. Окрім того, повернення вкладу здійснюється за зазначеною вище процедурою незалежно від того звертався позивач до чи після запровадження тимчасової адміністрації банку. В судовому засіданні встановлено, що всю суму депозитного внеску (вкладу) виплаченоПозивачу Фондом гарантування вкладів фізичних осіб у повному обсязі у звязку із запровадженням тимчасової адміністрації в ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» та призначенням уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Відтак, проаналізувавши матеріали справи, враховуючи вимоги чинного законодавства України, Суд дійшов висновку про те, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити. Станом на час подання позову Позивач бувзвільнений від оплати судових витрат на підставі Закону України «Про судовий збір» та Закону України «Про захист прав споживачів», тому у відповідності з вимогами статті 88 ЦПК України судові витрати компенсуються за рахунок держави. На підставі вищевикладеного, відповідно до ст.ст. 192, 526, 527, 530, 533, 536, 610, 625, 1050, 1054, 1058, 1066-1068, 1073, 1075 Цивільного кодексу України, ст.ст. 36, 37, 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»,

Outcome: dismissed