Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-19 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з вищевказаним позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Посилалися на те, що вони є власниками по 1/2 частки кожний житлового будинку, який знаходиться по [ADDRESS] . За цією адресою також зареєстрований далекий родич [PERSON] , який фактично в зазначеному будинку не проживає з 2002 року, участі в його належному утриманні не приймає. Будь-яких усних чи письмових домовленостей між ними та відповідачем стосовно проживання в їхньому будинку не існує. Такі дії порушують їх права як власників вказаного будинку. На даний час їм невідомо місце проживання відповідача. На звернення до виконавчого комітету Сокирянської міської ради щодо зняття з реєстрації відповідача, рішенням №44 від 25.03.2020 року було в цьому відмовлено та запропоновано для вирішення цього питання звернутися до суду. У зв`язку з тим, що відповідач зареєстрований за даною адресою у них виникають труднощі з оформленням субсидії. Просили визнати [PERSON] , [INFO] таким, що втратив право на користування належним їм житловим будинком, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Позивачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, однак подали до суду письмові заяви про розгляд справи без їх присутності, в яких позовні вимоги підтримали та просили їх задовольни. Надали згоду на заочний розгляд справи. Відповідач [PERSON] належним чином та завчасно повідомлявся про дату, час і місце судового засідання, до суду не з`явився та не повідомив про причини своєї неявки, а також не подав відзив на позов. Передбачених ст.223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача без поважних причин або без повідомлення причин, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наведені вище норми закону, суд вважає за можливе розглянути справу без присутності сторін та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі письмових доказів, оскільки проти цього не заперечують позивачі. З досліджених судом письмових доказів судом встановлено наступні обставини: Згідно копій свідоцтв про право на спадщину за законом від 19.07.2013 року та від 13.09.2019 року, технічного паспорта на житловий будинок індивідуального житлового фонду, Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №6520301 від 19.07.2013 року та Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №180911510 від 13.09.2019 року, [PERSON] та [PERSON] на праві приватної спільної часткової власності належить по 1/2 частки житлового будинку, що знаходиться по [ADDRESS] . Довідкою №286 від 19.02.2020 року, виданою виконавчим комітетом Сокирянської міської ради Чернівецької області та довідкою №62 від 01.07.2020 року, виданою виконавчим комітетом Сокирянської міської ради села Коболчин Сокирянського району Чернівецької області підтверджується, що [PERSON] , [INFO] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , але фактично тривалий час на території села не проживає. Актом обстеження житлового приміщення на предмет проживання фізичних осіб від 19.02.2020 року, складеного комісією в складі: в.о.сільського старости с.Коболчин [PERSON], спеціаліста І категорії відділу з соціальних питань [PERSON] та спеціаліста І категорії виконавчого комітету Сокирянської міської ради [PERSON], в присутності двох власників та свідків [PERSON] та [PERSON] , підтверджується, що [PERSON] , 1982 року народження, який зареєстрований в будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , з 2002 року по даній адресі фактично не проживає, а проживає за межами с.Коболчин Сокирянського району Чернівецької області. З копії рішення виконавчого комітету Сокирянської міської ради Чернівецької області №44 від 25.03.2020 року встановлено, що на звернення [PERSON] до виконавчого комітету сільської ради щодо зняття відповідача [PERSON] з реєстрації за адресою: [ADDRESS] , позивачу було відмовлено та щодо вирішення даного питання рекомендовано звернутися до суду. Відповідно до ст.41 Конституції України та ст.319 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) власник майна має право на свій розсуд володіти, користуватися та розпоряджатися ним. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 Житлового кодексу України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Відповідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядженням своїм майном. Згідно преамбули Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 року №1382-ІV відповідно до Конституції України даний Закон регулює відносини, пов`язані зі свободою пересування та вільним вибором місця проживання в Україні, що гарантуються Конституцією України і закріплені Загальною декларацією прав людини, Міжнародним пактом про громадянські та політичні права, Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод і протоколами до неї, іншими міжнародними договорами України, а також визначає порядок реалізації свободи пересування та вільного вибору місця проживання і встановлює випадки їх обмеження. Частиною першою ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 року №1382-ІV визначено підстави зняття з реєстрації місця проживання особи, у т.ч. на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням. Таким чином, відповідач фактично не проживає в житловому будинку позивача без поважних причин та відсутній в ньому більше одного року. За таких обставин, є всі передбачені законом підстави для визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням в належному позивачам житловому будинку, в тому числі і право на реєстрацію в ньому місця проживання, яка є похідною від наявності у відповідача права на користування житлом. За таких обставин, позовні вимоги є такими, що підлягають до задоволення. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно абзацу 2 ч.7 ст.6 Закону України «Про судовий збір», у разі коли позов немайнового характеру подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір сплачується кожним позивачем окремим платіжним документом у розмірах, установлених статтею 4 цього Закону за подання позову немайнового характеру. Згідно п.п.2 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, сплачується судовий збір у розмірі 0,4 відсотка прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на день подачі позову становило 840,80 грн. Судом встановлено, що при подачі вищевказаного позову до суду було додано документ про сплату лише позивачкою [PERSON] судового збору в розмірі 840,80 коп. Відповідно до положень ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивачки [PERSON] понесені нею судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 840,40 грн., а також на користь держави судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп. На підставі ст.41 Конституції України, ст.ст.4,8,15,16,319,383,391 ЦК України, ст.150 ЖК України, ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» та

Outcome: approved