Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-14 00:00:00

Адвокат [PERSON] звернулася до суду в інтересах позивача [PERSON] посилаючись на те, що згідно договору дарування АЕЕ № 784576 від 06.11.2001р. позивач є власником квартири за адресою: [ADDRESS]. В придбаній квартирі ніхто не був зареєстрований. Позивач фактично проживав та був зареєстрований не за адресою власної квартири. Квартира була подарована позивачу його батьком [PERSON] Відповідач [PERSON] зареєструвався за даною адресою самовільно на підставі попереднього правовстановлюючого документу та вселився в квартиру без згоди позивача. Крім того, відповідач в 2003 році зареєстрував у вказаній квартирі своїх чотирьох неповнолітніх дітей. До теперішнього часу, відповідач проживає в квартирі позивача без його згоди, та не бажає звільнити квартиру в добровільному порядку. Відповідач та члени його сім'ї не являються членами сім'ї позивача. На сьогоднішній день, позивач бажає розпорядитися своєю власністю, шляхом продажу квартири. Згоди на реєстрацію в належній позивачу квартирі, останній не надавав, ані відповідачу, ані його неповнолітнім дітям. Добровільно виселитися відповідач відмовляється, а тому позивач змушений був звернутися до суду за захистом своїх прав. Позивач просить суд усунути перешкод у користуванні квартирою, шляхом виселення [PERSON] та [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] з квартири за адресою: [ADDRESS], зобов'язати Суворовський районний відділ державної міграційної служби України в Херсонській області зняти з реєстраційного обліку [PERSON] та [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. В судовому засіданні адвокат позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд позов задовольнити. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, просили суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Представник третьої особи органу опіки та піклування виконавчого комітету Суворовської у м. Херсоні ради [PERSON] в судовому засіданні заперечила проти задоволення позову. Представник третьої особи Суворовського районного відділу у м. Херсоні Державної міграційної служби України в Херсонській області в судове засідання не з'явився, але надіслав на адресу суду лист, в якому просить справу розглянути за відсутності їх представника. Суд, заслухавши учасників судового процесу та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачеві [PERSON] на підставі договору дарування АЕЕ № 784576 від 06.11.2001р. на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] У вказаній квартирі зареєстровані та проживають [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. [PERSON] є рідним батьком [PERSON] Відповідач [PERSON] зареєстрований у зазначеній квартирі 19.10.2001р., тобто до моменту укладення договору дарування, а тому твердження позивача проте, що відповідач зареєструвався самовільно не відповідає дійсності. Відповідно до ч. 2 ст. 64 ЖК України до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач та члени його сім'ї. Частинами 1 та 2 ст. 156 ЖК України передбачено що члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. За згодою власника будинку (квартири) член його сім'ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім'ї. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей згоди власника не потрібно. У відповідності до ч. 4 ст. 156 ЖК України до членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. Згідно з ч.1 ст. 109 ЖК України виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Відповідно до ст. 157 ЖК України членів сім'ї власника жилого будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених частиною першою статті 116 цього Кодексу. Виселення провадиться у судовому порядку без надання іншого жилого приміщення. Згідно ч. 1 ст. 116 ЖК України якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або та систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення. Враховуючи наведене, позивачем не надано належних доказів того, що відповідачі вчиняють дії передбачені ст. 116 ЖК України, що відповідно є підставою для відмови позивачу у задоволенні вимоги про виселення відповідачів із займаної квартири за адресою: [ADDRESS]. Позовна вимога про зняття відповідачів з реєстраційного обліку також не підлягає задоволенню, так як у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Отже, враховуючи вище викладене, позивачем не надано доказі на обґрунтування позовних вимог, а тому позовна заява не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed