Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-16 00:00:00

Адвокат Хорольський І.В. в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області (далі - УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області) про визнання права власності в порядку спадкування за законом на недоотриману померлою особою пенсію. В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] . Відповідач не виплачував [PERSON] пенсію в період з 01.08.2014 року по 06.01.2020 року. 29.03.2021 року позивач отримав свідоцтво про право на спадщину за законом, відповідно до якого спадщина складається з недоотриманої пенсії та належала померлій [PERSON] в сумі 91778, 52 грн. При цьому, оскільки відповідачем було надано нотаріусу розрахунок заборгованості із пенсії за період з 04.03.2018р. по 31.08.2020р., тобто за три роки до дня звернення, то і свідоцтво на право на спадщину було видане нотаріусом не на всю наявну спадщину. У виплаті решти грошових коштів відповідач відмовив, посилаючись на те, що виплаті підлягає лише пенсія, яка нарахована за три роки до дня звернення за її виплатою. При цьому виплата пенсії померлій [PERSON] була зупинена з 01.08.2014 року. Таким чином, відповідач незаконно перешкоджає в отриманні позивачем усього належного йому спадкового майна. Просив суд визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , на недоотриману нею за життя пенсію за період з 01.08.2014 року по 03.03.2018 року та розподілити судові витрати. Ухвалою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 20.04.2021р. провадження по справі було відкрито та одночасно задоволено клопотання адвоката Хорольського І.В. про витребування доказів від УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області. 31.05.2021р. до Сєвєродонецького міського суду Луганської області надійшов відзив УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області на позовну заяву, який мотивований тим, що 05.03.2021р. до управління надійшов запит приватного нотаріуса щодо надання інформації про розмір недоотриманої пенсії [PERSON] для видачі свідоцтва про право на спадщину. Оскільки [PERSON] не перебувала на обліку в Управлінні , її пенсійна справа була взята на облік для виплати допомоги на поховання та недоотриманої пенсії у березні 2021р. За життя померла не виявила бажання поновити виплату пенсії на території, яка підконтрольна українській владі з 01.08.2014р. і не оскаржила дії компетентного органу Пенсійного фонду. Тому, отримавши запит нотаріуса Управлінням надало відповідь про розмір недоотриманої пенсії за період з 04.03.2018р. по 31.08.2020р. у сумі 91788, 52грн. згідно положень ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». 07.06.2021р. до Сєвєродонецького міського суду Луганської області надійшла відповідь адвоката Хорольського І.В. на відзив, мотивована тим, що зупинення виплати пенсії померлій [PERSON] було протиправним, оскільки їй пенсія була призначена довічно і за життя вона не втратила права на отримання пенсії. Дії відповідача щодо безпідставного припинення пенсійних виплат є протиправними. Ухвалою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 10.09.2021р. за клопотанням представника позивача - адвоката Хорольського І.В. замінено первісного відповідача належним - Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області. 07.12.2021р. до Сєвєродонецького міського суду Луганської області надійшло клопотання представника ГУ ПФУ в Луганській області про зупинення провадження по справі на підставі п. 10 ч. 1 ст. 252 ЦПК України. Зазначене клопотання було вирішено ухвалою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 17.12.2021р. Представник позивача Хорольський І.В. у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву, якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив розглянути справу за його відсутності та задовольнити позов. Представник відповідача ГУПФУ в Луганській області у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки до суду не повідомив. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З матеріалів справи слідує, що [PERSON] є сином [PERSON] , яка померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 20.02.1958р. та свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . 29.03.2021 року [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину за законом, видане на спадщину, яка складається з недоотриманої пенсії у розмірі 91778, 52 грн., яка належала померлій [PERSON] на підставі довідки, виданої 18.03.2021р. за №1241-03-8/5546, що підтверджується управлінням Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області. Відповідно до статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України), крім прав і обов`язків що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 ЦК України (стаття 1219 ЦК України). У відповідності до статті 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії. Відповідно до ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. Зміст ч. 3 ст. 52 Закону також узгоджується зі змістом статті 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Крім того, зміст вищевказаних норм узгоджується із положеннями Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в ч. 1 ст. 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Суд враховує, що при вирішенні спорів про право на спадщину на належні спадкодавцю за життя суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, визначальним є те, чи були такі виплати нараховані спадкодавцеві за життя, оскільки лише за умови, що такі суми були нараховані за життя, проте не отримані спадкодавцем, вони можуть увійти до складу спадщини. Суд зазначає, що компетентним органом Пенсійного фонду України 01.08.2014 року, тобто ще за життя [PERSON] припинено їй нарахування та виплату пенсії. При цьому, суд не оцінює дану обставину, як підставу для не нарахування чи невиплати пенсії. Проте, варто відмітити, що остання у встановленому законом порядку не оскаржила дії компетентного органу ПФУ, тобто за життя не виявила інтересу та волі на те, щоб відновити нарахування щомісячної грошової суми пенсійних виплат, а отже, вказані суми їй за життя не нараховувались і вони не увійшли до складу спадщини, яка відкрилась після її смерті. До складу спадкового майна входить лише нарахована сума пенсійних виплат, яка не була одержана спадкодавцем, а право на її отримання та виплату згідно зі статтею 1219 ЦК України до складу спадщини не входить. [PERSON] померла [INFO] , тобто через шість років від дати припинення виплати їй пенсії. При цьому вона мала можливість для оскарження у встановленому законом порядку дій (бездіяльності) щодо не нарахування та невиплати їй пенсії особисто або через представника, проте за життя цим правом не скористалась та не оскаржила бездіяльність компетентного органу ПФУ. Отже, позивач як спадкоємець не має права на те, що за життя спадкодавця не було їй нараховано. Посилання представника позивача на те, що припинення пенсійних виплат матері позивача було здійснено без законної підстави є неспроможними, адже за час свого життя мати позивача не оскаржила таку бездіяльність з приводу припинення пенсійних виплат. При цьому суд враховує висновок Верховного Суду, зроблений у справі №428/12730/19 за подібними правовідносинами. За таких обставин, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати позивачу за рахунок відповідача не відшкодовуються, оскільки суд відмовив в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Outcome: dismissed