Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-19 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] позов мотивує тим, що постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19.02.2019, яка набрала законної сили 04.03.2019 року в адміністративній справі №161/1096/19, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20 неоподатковуваних розмірів доходів громадян, що становить 340 гривень, стягнуто в дохід держави судовий збір в розмірі 384 гривні 20 копійок. Суд постановив, що [PERSON] , 13.01.2019 року, о 11.32 год., керуючи транспортним засобом, марки «Тойота Пріус», номерний знак [NUMBER] , по пр. Відродження, в м. Луцьку, Волинської області, проявив неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою, не вибрав безпечну швидкість руху та безпечний боковий інтервал, допустив зіткнення із припаркованим транспортним засобом, марки «Volkswagen Passat СС», номерний знак [NUMBER] , належним їй - [PERSON] , який внаслідок цього, зіткнувся із припаркованим транспортним засобом марки «Джип Черокі», номерний знак [NUMBER] , належним [PERSON] , в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкоджения, чим порушив вимоги, передбачені п.п. 2.3Б; 12.1 та 13.1 ПДР України. Вина [PERSON] у порушенні Правил дорожнього руху, що спричинило пошкоджения транспортних засобів, підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії [NUMBER] № [NUMBER] від 13.01.2019 року, у якому [PERSON] зазначив, що інкриміноване йому адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП визнає повністю, схемою місця дорожньо-транспортної пригоди (далі-ДТП) від 13.01.2019 року, якою зафіксовано рух та місце зіткнення транспортних засобів, письмовими поясненнями: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , про обставини ДТП. Суд дійшов висновку, що своїми необережними діями, направленими на порушення Правил дорожнього руху, що спричинило створення дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої транспортні засоби отримали механічні пошкодження, [PERSON] вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП. В преамбулі постанови Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19.02.2019 в адміністративній справі №161/1096/19 встановлено, що [PERSON] працює в УПП у Волинській області ДПП. Згідно відповіді на запит №13аз/41/17/01-2019 від 22.03.2019 року, [PERSON] з 23.10.2017 року проходить службу в поліції та перебувас на посаді поліцейського роти №3 батальйону управління поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції. Транспортний засіб марки «Toyota Prius», д.н.з. 2940(11) належить Департаменту патрульної поліції від 24.11.2016 року. На момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність Департаменту патрульної поліції була застрахована в ПрАТ «Київський страховий дім», що підтверджується полісом №АК/8798483 від 03.04.2019 року. Відповідно до страхового полісу серії №АК/8798483 від 03.04.2018 року страховиком відповідача з страховим лімітом 100 000 грн., на момент вчинення ДТП, була ПрАТ «Київський страховий дім». Згідно з рішенням загальних зборів ПрАТ «Київський страховий дім» від 10 серпня 2018 року прийнято рішення про припинення ПрАТ «Київський страховий дім» шляхом ліквідації у добровільному порядку, однак на даний момент страхова компанія «Київський страховий дім» не є ліквідованою, а знаходиться лише в стані ліквідації. Вказаний страховик перебуває в стані припинення, проте його зобов`язання перед нею із виплати страхового відшкодування не припинилось, а отже має бути виконано ним же самим (його ліквідаційною комісією). 13.12.2019, позивач зверталася до ПрАТ «Київський страховий дім» із заявою про виплату страхового відшкодування, однак заява залишена без відповіді. З метою визначення розміру шкоди, заподіяної її транспортному засобу, вона замовила проведення автотоварознавчого дослідження, в результаті якого звітом №2019/3856 про оцінку транспортного засобу марки «Volkswagen Passat СС», реєстраційний № [NUMBER] визначена вартість матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу в результаті ДТП в сумі 45 714,67 грн. Згідно акту виконаних робіт (наданих послуг) вартість оцінки транспортного засобу марки «Volkswagen Passat СС», номерний знак [NUMBER] становить 1500,00 грн. Такі витрати відносяться до збитків, а тому підлягають стягненню з відповідача. Посилаючись на наведене, позивач просить стягнути з відповідача на її користь 45714,67 грн майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП, 1500,00 грн за оцінку транспортного засобу, а також витрати по оплаті судового збору в розмірі 840,80 грн., витрати на професійну правничу допомогу в сумі 8400 грн. Позивач подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності з підстав, наведених у позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, про день, час, місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про що у матеріалах справи міститься відповідне поштове повідомлення. Клопотання про відкладення розгляду справи, відзив на позов від відповідача на адресу суду не надходили. За погодженням позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. У відповідності до вимог ч.2\~ст.247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження, та подані позивачем докази на підтвердження обґрунтованості заявлених вимог, суд установив таке. Як випливає з матеріалів справи, постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19.02.2019, яка набрала законної сили 04.03.2019 року, в адміністративній справі №161/1096/19, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20 неоподатковуваних розмірів доходів громадян, що становить 340 гривень, стягнуто в дохід держави судовий збір в розмірі 384 гривні 20 копійок. Цією постановою суду встановлено, що [PERSON] , 13.01.2019 року, о 11.32 год., керуючи транспортним засобом, марки «Тойота Пріус», номерний знак [NUMBER] , по пр. Відродження, в м.Луцьку, Волинської області, проявив неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою, не вибрав безпечну швидкість руху та безпечний боковий інтервал, допустив зіткнення із припаркованим транспортним засобом, марки «Volkswagen Passat СС», номерний знак [NUMBER] , належним їй - [PERSON] , який внаслідок цього, зіткнувся із припаркованим транспортним засобом марки «Джип Черокі», номерний знак [NUMBER] , належним [PERSON] , в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкоджения, чим порушив вимоги, передбачені п.п. 2.3Б; 12.1 та 13.1 ПДР України. Вина [PERSON] у порушенні Правил дорожнього руху, що спричинило пошкоджения транспортних засобів, підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії [NUMBER] від 13.01.2019 року, у якому [PERSON] зазначив, що інкриміноване йому адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП визнає повністю, схемою місця дорожньо-транспортної пригоди від 13.01.2019 року, якою зафіксовано рух та місце зіткнення транспортних засобів, письмовими поясненнями: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , про обставини ДТП. Суд дійшов висновку, що своїми необережними діями, направленими на порушення Правил дорожнього руху, що спричинило створення дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої транспортні засоби отримали механічні пошкодження, [PERSON] вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов 'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці події (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. В преамбулі постанови Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19.02.2019 в адміністративній справі №161/1096/19 встановлено, що [PERSON] працює в УПП у Волинській області ДПП. Згідно відповіді на запит №13аз/41/17/01-2019 від 22.03.2019 року, [PERSON] з 23.10.2017 року проходить службу в поліції та перебувас на посаді поліцейського роти №3 батальйону управління поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції. Транспортний засіб марки «Toyota Prius», д.н.з. 2940(11) належить Департаменту патрульної поліції від 24.11.2016 року. На момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність Департаменту патрульної поліції була застрахована в ПрАТ «Київський страховий дім», що підтверджується полісом № АК/8798483 від 03.04.2019 року. Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим, немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом, підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Частиною першою статті 1172 ЦК України передбачено, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім, працівником, під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про страхування», страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним, законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. У статті 979 ЦК України зазначено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору . Відповідно до статті 980 ЦК України, предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). \~ \~ \~ \~ Види обов`язкового страхування в Україні визначені у статті 7 Закону України Про страхування». До них пункт 9 частини першої вказаної статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Згідно зі статтею 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, завдану майну потерпілих, становить 50 000 на одного потерпілого. Страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені у договорі страхування. Відповідно до страхового полісу серії №АК/8798483 від 03.04.2018 року страховиком відповідача з страховим лімітом 100 000 грн. на момент вчинення ДТП була ПрАТ «Київський страховий дім». Відповідно до рішення загальних зборів ПрАТ «Київський страховий дім» від 10 серпня 2018 року прийнято рішення про припинення ПрАТ «Київський страховий дім» шляхом ліквідації у добровільному порядку, однак на даний момент страхова компанія «Київський страховий дім» не є ліквідованою, а знаходиться лише в стані ліквідації. Отже, вказаний страховик перебуває в стані припинення, проте з огляду на положення ст.ст. 20, 41, 52 Закону України «Про обов`язкове страхування наземних транспортних засобів» його зобов`язання перед позивачем із виплати страхового відшкодування не припинилось, а отже має бути виконано ним же самим (його ліквідаційною комісією). Як випливає з матеріалів справи, 13.12.2019, позивач зверталася до ПрАТ «Київський страховий дім» із заявою про виплату страхового відшкодування, однак заява залишена без відповіді та задоволення. Статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час ДТП, яка сталась за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно- правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Згідно з ст. 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого - це шкода пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Статтею 988 ЦК України передбачено, що страховик зобов`язаний: у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором, відшкодувати витрати, понесені страхувальником у разі настання страхового випадку з метою запобігання або зменшення збитків, якщо це встановлено договором. Згідно з п 20.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі ліквідації страховика за рішенням визначених законом органів обов`язки за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності виконує ліквідаційна комісія. Обов`язки страховика, за такими договорами, для виконання яких у страховика, що ліквідується, недостатньо коштів та/або майна, приймає на себе МТСБУ. Виконання обов`язків у повному обсязі гарантується коштами відповідного централізованого страхового резервного фонду МТСБУ на умовах, визначених цим Законом. Згідно зі cm. 22.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті ДТП життю, здоров 'ю та майну третьої особи. Відповідно до cm. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. З метою визначення розміру шкоди, заподіяної транспортному засобу [PERSON] , позивач замовила проведення автотоварознавчого дослідження, в результаті якого звітом №2019/3856 про оцінку транспортного засобу марки «Volkswagen Passat СС», реєстраційний номер [NUMBER] визначена вартість матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу в результаті ДТП в сумі 45 714,67 грн. Згідно акту виконаних робіт (наданих послуг) та квитанції № ПН847 від 17.01.2019 вартість оцінки транспортного засобу марки «Volkswagen Passat СС», номерний знак [NUMBER] , сплачені [PERSON] становить 1500,00 грн. Такі витрати відносяться до збитків, а тому підлягають стягненню з відповідача в користь позивача. Ч.1 та ч.2 cm. 22 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до змісту\~статті 133 ЦПК, до судових витрат відносяться витрати сторін на професійну правничу допомогу, а частиною 1\~статті 137 ЦПК України\~передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Як вбачається з матеріалів справи, відповідачу надавалась правнича допомога адвокатом Лукашуком А.В., про що свідчить договір про надання правової допомоги від 14 січня 2019 року, ордер серії ВЛ №000,015745, виданий на підставі договору про надання правової допомоги , свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №603, видане на підставі рішення ВОКДКА від 28.12.2011 №6/176 та фінансовий документ щодо понесених відповідачем витрат на правничу допомогу- квитанція до прибуткового касового ордера №09 від 14.01.2019 на суму 8400грн., а тому вимога відповідача про стягнення з позивача витрат на правничу допомогу підлягає до задоволення. В зв`язку з тим, що спір доведено до суду з вини відповідача, позов задоволено, судовий збір в розмірі 840,80 грн. слід стягнути з відповідача в дохід держави у відповідності до ст.141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір».

Outcome: approved