Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-15 00:00:00

[PERSON] звернулася у суд із позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. В обгрунтування позовних вимог [PERSON] зазначила, що вона є матір'ю малолітньої [PERSON], [INFO]. Із батьком дитини, [PERSON] позивач вже над два роки припинила сімейні відносним. 04.06.2015 року шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано, донька залишилася проживати із матір'ю. Відповідач вже понад два роки не підтримує стосунків ані з донькою, ані з її матір'ю, у нього є інша сім'я, він офіційно не працює, не має власного житла, відповідач не виконує своїх батьківських обов'язків відносно доньки, не приймає участі у вихованні доньки, матеріально її не утримує, доля дитини його взагалі не цікавить. Оскільки відповідач ухилявся від утримання дитини, позивач змушена була звернутися до суду. 19 січня 2016 року було ухвалено рішення про стягнення з [PERSON] на утримання доньки аліментів. За весь час відповідач не сплачує аліменти, тобто станом на сьогодні, він продовжує ухилятися від утримання своєї малолітньої дитини. Увесь цей час саме мати, а також її бабуся займаються вихованням, забезпеченням і розвитком дівчинки. Відповідач за останні 2 роки навчання доньки не відвідував батьківських зборів та інших заходів, з тренерським складом не спілкувався, не цікавився навчанням дитини та не з'являвся ані в школі, ані в ДЮСШ. Саме мати піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, навчання, підготовку до самостійного життя, відвідує тренування та батьківські збори, сплачує за навчання. Дівчинка відвідує позанавчальні заняття, матеріал опановує на достатньому та високому рівні. На тренування дитину супроводжує мати. Також разом із матір'ю дівчинка відпочиває, проводить дозвілля. Дівчинка серйозно займається спортом, неодноразово приймала участь у спортивних змаганнях, має спортивні досягнення. Минулого року вона мала приймати участь у змаганнях за кордоном. Тоді мати звернулася до відповідача з проханням надати дозвіл оформити закордонний паспорт та надати згоду на виїзд дитини за кордони для участі у змаганнях. Проте, відповідач усіляко ухилявся від мирного вирішення цього питання, що призвело до необхідності звернутися до суду. Разом з тим, виїхати на змагання не вдалося, оскільки судовий процес є справою доволі тривалою. Зараз дитина позбавлена можливості приймати участь у змаганням, що завдає їй значних душевних страждань. Тож задля забезпечення інтересів дівчинки мати змушена звернутися до суду. Позивач вважає, що ухилення відповідача від спілкування з дитиною може призвести до непоправної шкоди нормальному розвиткові дитини. Розуміючи, що дитині потрібні як батько так і матір, позивач намагалася влаштувати зустрічі дівчинки з батьком, проте відповідач жодного разу не прийшов на зустріч. Позивач є фізичною особою-підприємцем, що дає можливість планувати свій графік роботи, передусім враховуючи режим і графік навчання та тренувань дитини.Позивач працює та має самостійні доходи, забезпечена належними житловими умовами, що дає можливість піклуватися про доньку, доглядати та приділяти належну увагу вихованню та розвитку. У зв'язку з викладеним, позивач вважає, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, не проявляє до дитини батьківської уваги та любові, байдужий до подальшої долі дитини і повністю самоусунувся від будь-якої участі в її житті, чим порушує насамперед інтереси малолітньої доньки. Представник позивача за довіреністю [PERSON] у судове засідання з'явилася, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечувала. [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Представник Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, в судове засідання не з'явився, надіславши до суду відповідну заяву з проханням слухати справу за його відсутністю відповідно до вимог чинного законодавства, направив до суду висновок, в якому Управління служб у справах дітей вважає за доцільне позбавлення батківських прав [PERSON] Суд, дослідивши матеріали справи, та докази, надані в їх обгрунтування, вважає, що позовні вимоги законні, обгрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи рішенням Київського районного суду м. Харкова від 04.06.2015 року розірвано шлюб між сторонами. / а.с. 7/ Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO] / а.с.8/ Рішенням суду від 19.01.2016 року з відповідача стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі 1/4 від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 06.11.2015 року і до настання повноліття дитини. / а.с. 20/ Відповідно до ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. У силу ч. 1 ст. З Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч.2 ст. 141 Сімейного кодексу України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. На підставі ч. 2, 3 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 155 Сімейного кодексу України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Положеннями п. 16 Постанови Пленуму ВСУ від 30.03.2007 N 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до ч.1,2 ст. 171 Сімейного кодексу України дитина має право бути вислуханою батьками, іншими членами сім'ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім'ї. Згідно з п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» факт ухилення від виховання може бути підтверджено наведеними доказами. Суду надано достатньо доказів, що свідчать виключно про одне - відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов'язків. Судовий збір, сплачений позивачкою у розмірі 551,20 грн., суд на підставі положень ст. 88 ЦПК України стягує на її користь з відповідача.

Outcome: approved