Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-21 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з заявою в якій вказали, що [PERSON] та [PERSON] за життя доводились їм батьками. [PERSON] помер [INFO], а [PERSON] померла [INFO]. Однак документи, що підтверджують родинні відносини заявників та їх батьків містять помилки. Так, в свідоцтвах про народження [PERSON] та [PERSON] в графі «мати» записано «[PERSON], а в свідоцтві про смерть матері записано «[PERSON]». Крім того, в свідоцтві про шлюб батьків прізвище чоловіка та дружини записано «[PERSON]». Встановлення факту родинних відносин заявнику [PERSON] необхідне для виїзду за кордон, а заявнику [PERSON] для оформлення спадщини. На підставі викладеного заявники просили суд встановити юридичний факт того, що [PERSON] доводився їм батьком, а [PERSON] - матір'ю. Заявлені вимоги заявник [PERSON] підтримала в судовому засіданні, а заявник [PERSON] надав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність. Представник заінтересованої особи - Фурманівської сільської ради Кілійського району Одеської області, в судове засідання не прибув, 18.06.2015 р. надав письмову заяву про розгляд справи без його участі та зазначив, що згоден з вимогами заявника. Заслухавши пояснення заявника, в ході встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини: Як зазначено в паспорті громадянина України [NUMBER], виданим 25.03.2002 року Кілійським РВ УМВС України в Одеській області, заявник є [PERSON], [INFO], народилась та зареєстрована в [ADDRESS] Як зазначено в паспорті громадянина України [NUMBER], виданим 02.11.2006 року Кілійським РВ ГУМВС України в Одеській області, заявник [PERSON], [INFO], народився та зареєстрований в [ADDRESS] Згідно свідоцтва про народження [NUMBER], виданого 07.03.1981 року Фурманівським с/б ЗАГС Кілійського району Одеської області, актовий запис № 5, батьками [PERSON], [INFO], записано [PERSON] та [PERSON]. Згідно свідоцтва про народження [NUMBER], виданого 12.04.1977 року Фурманівським с/б ЗАГС Кілійського району, актовий запис № 8, батьками [PERSON], [INFO], записано [PERSON] та [PERSON]. Як зазначено в свідоцтві про одруження [NUMBER], виданого 10.08.1963 року сільрадою Фурманівки Ізмаїльського бюро ЗАГС, актовий запис № 4, після реєстрації шлюбу [PERSON], 1938 року народження, та [PERSON], 1944 року народження, дружині присвоєне прізвище «[PERSON]». Як зазначено в свідоцтві про одруження [NUMBER], виданого 08.11.1998 року Фурманівською сільською радою Кілійського району Одеської області, актовий запис № 13, після реєстрації шлюбу [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], дружині присвоєне прізвище «[PERSON]». З державного акту на право приватної власності на земельну ділянку [NUMBER], виданого 05.03.2001 року на підставі рішення 11 сесії ХХІІІ скликання Фурманівської сільської ради Кілійського району Одеської області № 98 від 16.11.2000 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1893, вбачається, що «[PERSON]» передано у приватну власність земельну ділянку площею 4,455 гектарів, розташовану на території Фурманівської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Згідно свідоцтва про смерть [NUMBER], виданого 06.04.2001 року Фурманівською сільською радою Кілійського району Одеської області, актовий запис № 07, [PERSON] помер [INFO]. Згідно свідоцтва про смерть [NUMBER], виданого 14.01.2005 року Виконкомом Фурманівської сільської ради Кілійського району Одеської області, актовий запис № 02, [PERSON] померла [INFO]. Згідно заповіту, посвідченого 28.12.2004 року секретарем виконавчого комітету Фурманівської сільської ради Кілійського району Одеської області, зареєстрованого в реєстрі за № 23, [PERSON] заповіла все своє майно [PERSON]. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснила, що вона проживає в [ADDRESS], та знає заявника [PERSON], оскільки город її батьків межує з городом свідка. Свідкові відомо, що [PERSON] та [PERSON] мали чотирьох дітей, серед них [PERSON] та [PERSON]. Вони всі проживали разом в одному будинку. Коли мати захворіла, вони доглядали за нею. Пізніше [PERSON] забрали маму до себе та після смерті організувала її похорон. Як пояснила допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON], вона мешкає в [ADDRESS] та доводилась сусідкою [PERSON] та [PERSON]. Їх вона знає саме за прізвищем «[PERSON]», як їх називали у селі, і чому в їх дітей [PERSON] та [PERSON] прізвище «[PERSON]», свідок пояснити не може. Свідкові відомо, що вся їх родина жила разом, в [PERSON] та [PERSON] було четверо дітей, - троє хлопців, серед яких [PERSON] є найменшим та донька [PERSON]. Після весілля [PERSON] спочатку жила з чоловіком в будинку батьків, а коли вони придбали свій будинок, то [PERSON] забрала матір до себе, щоб її доглядати. При вирішенні справи судом застосовано відповідні положення діючого законодавства. У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: - родинних відносин між фізичними особами; - перебування фізичної особи на утриманні; - каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню; - реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; - проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу; - належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; - народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; - смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про визнання правочинів не дійсними» від 1978 року, зі змінами від 25.05.1998 року, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо погоджує юридичні наслідки, наприклад якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Зважаючи на встановлені з досліджених доказів обставини справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог заявників та, беручи до уваги, що в позасудовому порядку неможливо встановити відповідні юридичні факти, що перешкоджає заявникам оформити спадщину та вирішити питання про виїзд за кордон.

Outcome: approved