Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-25 00:00:00

[PERSON] , інтереси, якого представляє адвокат Ільїна Т.А., звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що відповідно до договору купівлі-продажу від 15 січня 2003 року він є власником квартири [ADDRESS] , в якій зареєстровані відповідачі, проте у зазначеній квартирі не проживають з 2017 року, спільним побутом вони не пов`язані, з реєстрації за вказаною адресою добровільно не знімаються, що перешкоджає йому вільно користуватись та розпоряджатись своїм майном, у зв`язку з чим просить суд визнати їх такими, що втратили право користування зазначеним житловим приміщенням. На підставі ухвали суду від 06 березня 2019 року провадження у справі відкрито і справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання. 12 квітня 2019 року ухвалою суду закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач та його представник у судове засідання не з`явились, представник позивача у адресованій суду заяві просила справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просили їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач [PERSON] , яка також діє в інтересах неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , в судове засідання не з`явилась у адресованій суду заяві просила справу розглядати у її відсутність, проти задоволення позову не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: орган опіки та піклування Новокаховської міської ради Херсонської області - в судове засідання не з`явилась у адресованій суду заяві просила справу розглядати у її відсутність та ухвалити рішення в враховуючи інтереси неповнолітньої дитини. Таким чином, зі згоди позивача суд вважає можливим ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280-281 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідного до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном; до ст. 317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном; до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні; до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі, у тому числі, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою). Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до договору купівлі-продажу від 15 січня 2003 року позивачу - [PERSON] на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] , в якій зареєстровані відповідачі: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , 2014 року народження, які за місцем реєстрації фактично не проживають, відповідно до актів складених 19 січня 2018 року, 10 липня 2018 року та 11 лютого 2019 року головою правління ОСББ будинку по [ADDRESS] Гілязовою С . В. На підставі викладеного, враховуючи, що відповідач [PERSON] , яка також діє в інтересах неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , визнала заявлені проти них позовні вимоги, відповідач [PERSON] не оспорював заявлені проти нього позовні вимоги, крім того відповідачі в спірному житловому приміщенні не проживають, а їх реєстрація за вказаною адресою порушує права позивача вільно користуватись та розпоряджатись належним йому майном, тому суд у відповідності до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» позбавляє відповідачів права користування спірним житловим приміщенням, задовольнивши позов в повному обсязі. У відповідності із ст.ст. 317, 319, 321, 391, 405 ЦК України,

Outcome: approved