Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-05 00:00:00

[PERSON], третя особа: Головне управління державної міграційної Служби України в Донецькій області звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням, шляхом зняття з реєстрації. Позивач обґрунтовує позов тим, що житловий будинок [ADDRESS] належить їй на праві приватної власності згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 22 березня 1995 року зареєстрованому в реєстрі за № 1-2001. За усною домовленістю позивач дала згоду на реєстрацію відповідача [PERSON] у вказаний будинок та зареєструвала її за її проханням з жовтня 2013 року без вказівки кінцевого терміну реєстрації. Одразу після реєстрації з жовтня 2013 року, відповідач у вказаному будинку не проживає, а тільки є зареєстрованому в ньому. Як відомо позивачу зі слів відповідача, [PERSON] планувала поїхати до своїх родичів, та на даний час її місце знаходження не відоме. Особистих речей відповідачки в будинку немає. Той факт, що відповідач залишається зареєстрованою в будинку, перешкоджає здійснювати право позивачки на володіння, розпорядження та користування своїм майном. Мотивуючи позов тим, що відповідач в указаному житловому приміщенні не мешкає більше ніж рік, реєстрація відповідача в житловому будинку перешкоджає позивачу розпоряджатися власністю, позивач просить визнати відповідача - [PERSON] особою, яка втратила право користування житловим приміщенням та зняти її з реєстрації за адресою: [ADDRESS]. У судове засідання позивач не з'явилась, підтримала свої позовні вимоги, на підставах, викладених у позовній заяві, не заперечує проти заочного розгляду справи, про що надала письмову заяву. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з?явилася, про розгляд справи повідомлена належним чином. Відповідно до ст.76 ЦПК України, повідомлення про причину неявки у судове засідання від відповідача не надійшло. Відповідно до ст.74 ЦПК України, відповідач вважається належним чином повідомлений про місце і час розгляду справи. Приймаючи до уваги, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд згідно зі ст. 224 ЦПК України ухвалив заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Вирішуючи спір, суд виходить з того, що згідно ст.391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Стаття 317 ЦК України передбачає, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ст.319 ЦК України). Як вбачається з ст.383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.03.1995 року посвідченого зав. Першою Артемівською державною нотаріальною конторою [PERSON], [PERSON], яка померла [INFO], а [PERSON] є спадкоємцем житлового будинку з усіма спорудами і забудовами, що розташований в [ADDRESS] на земельній ділянці розміром 400,0 кв. м. Згідно довідки голови суспільного квартального комітету № 32 від 23.06.2014 року наданої [PERSON], про те, що в будинку [ADDRESS], який належить їй згідно свідоцтва про право на спадщину за законом зареєстровані: [PERSON], [INFO]., [PERSON], [INFO], а [PERSON], [INFO], дійсно зареєстрована, але за цією адресою не проживає. З копії домової книги, доданої до матеріалів справи видно, що у будинку [ADDRESS], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] проживають за даною адресою постійно, а [PERSON], [INFO] зареєстрована, але не проживає. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] не мешкає за місцем реєстрації, за адресою: [ADDRESS] з жовтня 2013 року, особистих речей відповідача у будинку не має, домовленості між власником житла та відповідачем відносно його реєстрації у будинку нема. Таким чином, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні майном доведений у судовому засіданні оскільки відповідач дійсно зареєстрований але не проживає рік у вказаному житловому будинку, яке належить позивачу на згідно свідоцтва про право на спадщину за законом. Щодо вимог про зобов?язання Головного управління державної міграційної Служби України в Донецькій області зняти з реєстрації [PERSON] з буд. [ADDRESS] задоволенню не підлягають, оскільки відповідно до ч.1 ст. 11 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання та місця перебування осіб здійснюється органом реєстрації. При цьому суд виходив з того, що на підставі Наказу МВС України від 22.11.2012 № 1077 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 грудня 2012 року за № 2109/22421 було затверджено Порядок реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів, згідно з п. 1.3 якого реєстрація/зняття з реєстрації місця проживання/перебування здійснюється управліннями, відділами (секторами) Державної міграційної служби України (ДМС України) в районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення (територіальний підрозділ ДМС України) у день подання особою документів. Також відповідно до п. 3.1 Порядку зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Також, суд при ухваленні рішення про відмову в задоволенні позову в цій частині виходив з того, що питання щодо зняття з реєстрації місця проживання особи не є компетенцією суду, а відноситься виключно до компетенції ДМС України, її відділів та територіальних підрозділів та здійснюється на підставі судового рішення. Позивач не наполягав на стягненні судових витрат з відповідача, тому судові витрати в сумі 121,80 грн. сплачені за квитанцією 2210008 від 03.07.2014 року слід зарахувати до державного бюджету України.

Outcome: approved