Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-29 00:00:00

[PERSON] у позовній\~заяві просить\~суд стягнути\~з відповідача\~аліменти на\~утримання доньок:\~[PERSON],\~[INFO]\~та \~[PERSON],\~[INFO],\~в розмірі\~1/3\~частини з\~усіх видів\~його заробітку\~(доходу)\~до досягнення\~дітьми \~повноліття,але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що відповідач [PERSON] у добровільному порядку матеріальної допомоги не надає, а вона дуже потребує такої допомоги. 12.10.2018 року ухвалою судді справу призначено до підготовчого судового засідання. В підготовче судове засідання позивачка не зявилася, але надала заяву, в якій просить суд розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує. В підготовче судове засідання відповідач не зявився, але, відповідно до заяви, яка є в справі, просить суд розглянути справу у його відсутності, з позовними вимогами згоден. Суд, розглянувши заяви сторін, вважає можливим розглянути справу та ухвалити рішення у їх відсутності. Суд, оглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, прийшов до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як було встановлено в судовому засіданні та як видно із матеріалів справи, у період шлюбу [PERSON] та [PERSON] у них народились діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Діти проживають разом з позивачкою та знаходяться на її утриманні, що підтверджується, крім пояснень позивачки, викладених у позові, довідкою Роздольської сільської ради Михайлівського районну Запорізької області, яка є у справі. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, Держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності до ст.8 Закону України „Про охорону дитинства\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.ч.7,8\~ст.7 СК України\~при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Отже, відповідно до зазначених норм, а також ст.180 СК України, позивачка та відповідач зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття та забезпечити їм рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Згідно ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно до ст.182 СК України та п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №-3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Жодного доказу на підтвердження своїх заперечень проти позову, відповідач суду не надав, а позовні вимоги визнав повністю. Згідно до ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Таким чином, проаналізувавши вищевикладені обставини справи та законодавчі норми, суд вважає, що позивачка має право на отримання від відповідача аліментів на утримання дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до\~ст.81\~ \~ ЦПК\~України,\~кожна сторона\~повинна довести\~ті обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Докази\~подаються сторонами\~та іншими\~учасниками справи. Доказування\~не може\~ґрунтуватися на\~припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Згідно\~ч. 4\~ст. 141 ЦПК України,\~Закону України «Про судовий збір», \~з відповідача на користь держави в особі Державної судової адміністрації України підлягає стягненню судовий збір у розмірі 736,40 (сімсот тридцять шість гривень сорок копійок) гривень. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved