Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-02 00:00:00

[PERSON] (надалі - позивач) звернулася до Рівненського міського суду Рівненської області з позовом до [PERSON] (надалі відповідач), в якому просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання повнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , яка продовжує навчання в розмірі 3000 гривень, щомісячно з моменту звернення з цим позовом до суду і до часу закінчення навчання, за умов безперервності її навчання та в строк до досягнення дочкою 23 річного віку. Позовну заяву мотивує тим, що відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу від 09 серпня 2005 року серії [NUMBER] шлюб між [PERSON] і нею розірвано. Вказує, що 22 листопада 2005 року рішенням Рівненського міського суду Рівненської області по справі №2-6719/05 задоволено її вимоги до [PERSON] у справі про стягнення аліментів. Зобов`язано стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] ( [INFO] ) в розмірі 113 грн., але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаю з 05.07.2005 і до досягнення дитиною повноліття. Зазначає, що 25 січня 2019 року рішенням Рівненського міського суду Рівненської області по справі № 569/15001/18, збільшено розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , згідно рішення Рівненського міського суду від 22 листопада 2005 року по справі №2-6719/05. Постановлено стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] , в твердій грошовій сумі в розмірі по 1300,00 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення донькою повноліття. Вказує, що [INFO] їхня донька [PERSON] досягла повноліття. Як вбачається довідки Державного вищого навчального закладу «Рівненський коледж економіки та бізнесу» №234 від 16.08.2021, [PERSON] навчається в ДВНЗ «Рівненський коледж економіки та бізнесу» на денному відділенні в групі ГРС-11 з 01.09.2018 по 31.01.2022. Донька навчається на платній основі. Вартість навчання за рік становить 11 000 грн. З огляду на те, що донька продовжує навчання на денній формі, відповідно немає змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток та забезпечувати себе, у зв`язку з цим вона звертається до суду з даним позовом. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримали та просили суд їх задовільнити. Крім того, просить суд стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином. Враховуючи, що відповідач про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав, суд проводить до висновку про розгляд справи на підставі\~ст.280 ЦПК України\~в заочному порядку, на підставі наявних у справі даних та доказів. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд дійшов наступних висновків. Як встановлено судом, що відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу від 09 серпня 2005 року серії [NUMBER] шлюб між [PERSON] і [PERSON] розірвано. 22 листопада 2005 року рішенням Рівненського міського суду Рівненської області по справі №2-6719/05 задоволено вимоги [PERSON] до [PERSON] у справі про стягнення аліментів. Зобов`язано стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] ( [INFO] ) в розмірі 113 грн., але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаю з 05.07.2005 і до досягнення дитиною повноліття. 25 січня 2019 року рішенням Рівненського міського суду Рівненської області по справі № 569/15001/18, збільшено розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , згідно рішення Рівненського міського суду від 22 листопада 2005 року по справі №2-6719/05. Постановлено стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , в твердій грошовій сумі в розмірі по 1300,00 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення донькою повноліття. [INFO] наша донька [PERSON] досягла повноліття. Згідно довідки Державного вищого навчального закладу «Рівненський коледж економіки та бізнесу» №234 від 16.08.2021, [PERSON] навчається в ДВНЗ «Рівненський коледж економіки та бізнесу» на денному відділенні в групі ГРС-11 з 01.09.2018 по 31.01.2022. Донька навчається на платній основі. Вартість навчання за рік становить 11 000 грн. Відповідач у добровільному порядку не надає матеріальної допомоги дочці на період навчання, протилежного суду не доведено. Також встановлено, що відповідач має задовільний стан здоров`я, не є інвалідом, окрім того є працездатного віку. Відповідно до частин першої та другої статті 199 Сімейного кодексу України (надалі СК України) якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Частиною третьою статті 199 СК України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до частин першої та другої статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка зокрема передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст.ст. 199, 200, 201 СК України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів (пункт 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»): 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. Встановивши, що [PERSON] досягла повноліття, продовжує навчання та потребує в зв`язку з цим матеріальної допомоги, суд доходить висновку, що відповідач, який є батьком [PERSON] , зобов`язаний надавати дочці таку допомогу до завершення навчання, але не більше як до досягнення ним двадцяти трьох років та може її надавати. При цьому, на підставі частини першої статті 191 та статті 201 СК України, стягнення аліментів необхідно присудити з дня пред`явлення позову, тобто з 20 серпня 2021 року. За наведених обставин суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання,\~в розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень. Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно частини шостої статті 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору, на підставі пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», судовий збір в розмірі 908 грн. 00 коп. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. Щодо стягнення витрат на правову допомогу, то суд зазначає наступне. Відповідно до ч.1ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Згідно частини третьої зазначеної статті до витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. У ч.ч. 3, 4 ст. 137 ЦПК України зазначено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони. За змістом п.1. ч.2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову, покладаються на відповідача. Згідно ч. 8 вказаної статті розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків, тощо). Проаналізувавши матеріали справи, вирішуючи питання про відшкодування витрат на правничу правову допомогу при розгляді справи в суді, суд приймає до уваги обставини справи, умови укладеного договору про надання правової допомоги, кваліфікацію адвоката, співмірність винагороди за надані юридичні послуги зі складністю справи; час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт, час проведений в судових засіданнях, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову та (або) значення справи для сторони, та вважає, що стягнення витрат за надання професійної допомоги адвоката, які позивач поніс підлягають до частково задоволення, а саме стягнення з відповідача 2000 гривень витрат на правову допомогу. На підставі викладеного,

Outcome: approved