Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-09 00:00:00

[PERSON] пред`явила позов до Путятинської сільської ради про визнання за нею як спадкоємцем за заповітом [PERSON] права власності на житловий будинок [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог вказала, що [INFO] померла [PERSON] . За життя [PERSON] склала заповіт, згідно з яким заповіла їй все своє майно. З приводу оформлення спадщини мами вона звернулася в нотаріальну контору, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, через відсутність правовстановлюючих документів. Сторони в підготовче засідання не з`явилися. Представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Путятинська рада подала до суду заяву про розгляд справи за відсутності її представника, в якій вказала, що визнає позов повністю. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повінстю. Так, відповідно до копії свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 03 січня 1999 року [PERSON] померла [INFO] . Згідно з копією заповіту від 08 травня 1998 року [PERSON] все своє майно заповіла [PERSON] . Згідно з копією свідоцтва про одруження серія [NUMBER] від 02 серпня 2000 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано 04 серпня 1998 року. Після одруження дружині присвоєно прізвище [PERSON] . Відповідно до довідок № № 571, 777 від 15 жовтня 2019 року та 12 грудня 2019 року, виданих виконавчим комітетом Путятинської сільської ради, в домоволодінні за адресою [ADDRESS] , станом на 01 липня 1990 року проживала [PERSON] , [INFO] . Домогосподарство відносилось до суспільної групи колгоспний двір. Останнє місце проживання [PERSON] було [ADDRESS] . Заповіт, посвідчений від імені [PERSON] . [PERSON] , секретарем виконкому Путятинської сільської ради 22 серпня 1987 року за № 26, на ім`я [PERSON] , скасовано заявою № 75 від 30 липня 1991 року. Заповіт, посвідчений від імені [PERSON]. [PERSON] , секретарем виконкому Путятинської сільської ради 30 липня 1991 року за № 76, на ім`я [PERSON] , скасовано заявою № 26 від 03 березня 1993 року. Заповіт, посвідчений від імені [PERSON]. , [PERSON] , секретарем виконкому Путятинської сільської ради, 03 квітня 1993 року за № 49, на ім`я [PERSON] , скасовано заявою № 32 від 26 квітня 1995 року. Заповіт, посвідчений від імені [PERSON]. , [PERSON] , секретарем виконкому Путятинської сільської ради, 26 квітня 1995 року за № 33, на ім`я [PERSON] , скасовано заявою № 44 від 18 червня 1997 року. Заповіт, посвідчений від імені [PERSON] , [PERSON] , секретарем виконкому Путятинської сільської ради, 24 лютого 1998 року за № 34, на ім`я [PERSON] , скасовано заявою № 44 від 06 травня 1998 року. Заповіт, посвідчений від імені [PERSON] , [PERSON] , секретарем виконкому Путятинської сільської ради, 08 травня 1998 року за № 45, на ім`я [PERSON] , не скасовано і не змінено. На день смерті [PERSON] , [INFO] , в [ADDRESS] , проживали: її племінниця - [PERSON] , чоловік племінниці - [PERSON] та дочка племінниці - [PERSON] . Згідно з п. 6 Постанови Пленуму ВСУ № 20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, ще регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні, розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Це означає, що спірні житловий будинок та господарські будівлі належали [PERSON] на праві власності. З огляду на встановлені обставини [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] є однією і тією ж особою. В силу ст. 549 ЦК УРСР, чинної на момент відкриття спадщини [PERSON] , де вказано, що спадкоємець прийняв спадщину , якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, спадщину [PERSON] прийняла [PERSON] . Приватний нотаріус Рогатинського районного нотаріального округу Данилюк Х. Я. постановою від 10 грудня 2019 року № 340/02-31 відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок та господарські будівлі в [ADDRESS] у зв`язку з неподанням нею документів, що підтверджують право власності [PERSON] на це нерухоме майно. Відповідно до цієї постанови спадкова справа заведена 10 грудня 2019 року, єдиним спадкоємцем [PERSON] є [PERSON] . Згідно з копіями технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] , виданого ТОВ «Технічна інвентаризація та оцінка нерухомості» 21 жовтня 2019 року, та довідки № 236, виданої ОКП «Івано-Франківське обласне бюро технічної інвентаризації» 04 листопада 2019 року, до його складу входять: житловий будинок (літера А) загальною площею 144, 0 кв. м, житловою площею 34,8 кв. м, стайня (літера Б) площею 31,4 кв. м., комора (літера В) площею 10,2 кв. м., ворота № 1, огорожа № 2, криниця № 3. Реєстрація права власності на домоволодіння в ОКП «Івано-Франківське ОБТІ» не проводилась. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно з ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Зважаючи на те, що [PERSON] набула право власності на спірні житловий будинок та приналежні будівлі як спадкоємець [PERSON] , однак не може отримати документа, який засвідчує її право власності на це майно, це право підлягає захисту судом шляхом його визнання.

Outcome: approved