Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-09 00:00:00

[PERSON] звернулися до Люботинського міського суду Харківської області з позовною заявою до Люботинської міської ради Харківської області, відділу РАЦС Люботинського міського управління юстиції в Харківській області про встановлення факту родинних відносин, визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування В своїй позовній заяві [PERSON] просить встановити факт родинних відносин, а саме, що [PERSON], [INFO], який помер [INFO] року, є рідним братом [PERSON],[INFO]. Також позивачка просила визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, розташованими за адресою [ADDRESS] в порядку спадкування. Сторони про дату, час та місце розгляду справи були повідомленні належним чином та своєчасно, в судове засідання не з'явилися. Позивачка - [PERSON] направила до суду заяву в якій зазначила, що свої позовні вимоги підтримує, просить розглядати справу без її участі. Від відповідачів - Люботинської міської ради Харківської області та відділу РАЦС Люботинського міського управління юстиції в Харківській області на адресу Люботинського міського суду надійшли листи, в яких зазначено, що вони проти задоволення позову не заперечують, просили розглядати справу у відсутності їх представників. Суд, вислухавши свідка, дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню повністю. Судом встановлені такі факти, що не оспорюються сторонами, підтверджуються наданими суду доказами, та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS], належить [PERSON] на підставі договору купівлі - продажу, посвідченого 14 жовтня 1967 року Люботинською держнотконторою (а.с.10,33). [PERSON], помер [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER], виданим Люботинським міським відділом реєстрації актів громадянського стану на підставі актового запису № 598 від 05 грудня 1995 року (а.с.9). Оскільки, зазначені обставини сторонами визнані та не оспорюються, суд відповідно до вимог ст. 61 ЦПК України вважає їх встановленими та такими, що не підлягають доказуванню. Враховуючи, що [PERSON], помер [INFO] року, тобто в період дії Цивільного кодексу України 1963 року, суд вважає за доцільне керуватися нормами ЦК України в редакції 1963 року, так як відповідно до п.4 Перехідних положень ЦК України в редакції 2003 року, Цивільний кодекс України 2003 року застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Відносно цивільних правовідносин, які виникли до вступу в силу Цивільного кодексу України в редакції 2003 року, його положення застосовуються до тих прав і обов'язків, які виникли та продовжують існувати після вступу його в силу. В зв'язку з тим, що вказані правовідносини виникли та продовжували існувати до 01 січня 2004 року, тобто до вступу в силу Цивільного кодексу України в редакції 2003 року, суд вважає за необхідне застосувати до правовідносин між сторонами по справі правові норми, передбачені Цивільним кодексом України в редакції 1963 року. Згідно зі ст. 525 ЦК України (в редакції 1963 року) часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Тобто спадщина, яка складається з житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого за адресою: Харківська область, [ADDRESS], після смерті [PERSON] відкрилася 30 листопада 1995 року. Згідно з ч. 1 ст. 529 ЦК України при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Оскільки спадкоємців першої черги після смерті [PERSON] немає, то відповідно до ст. 530 ЦК України (в редакції 1963 року) до спадкування закликаються спадкоємці другої черги, а саме: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері. В позовній заяві [PERSON] вказала, що вона є рідною сестрою [PERSON] Однак через те,що не збереглися свідоцтва про народження [PERSON] та [PERSON], то документально довести факт родинних відносин позивачка не може. Спадщину після смерті спадкодавця [PERSON] прийняла його сестра [PERSON] як спадкоємець другої черги, оскільки після смерті спадкодавця вона мешкала в зазначеному будинку, тобто протягом шести місяців вступив в управління спадковим майном Крім того, як вбачається з довідки Харківського обласного нотаріального архіву № 2241/01-21 від 06 серпня 2014 року, з якої вбачається, що після смерті [PERSON], який на момент смерті мешкав за адресою [ADDRESS] до нотаріальної контори в шести місячний строк з заявами про прийняття спадщини або про відмову від прийняття спадщини ніхто не звертався, спадкові справи не заводилися, свідоцтва про право на спадщину за не видавалися (а.с.20-24). Як вбачається із відповіді Другої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області № 1323/01-16 від 13 серпня 2014 року після смерті [PERSON] з заявами про прийняття або відмову від прийняття спадщини в шестимісячний строк до нотаріальної контори ніхто не звертався (а.с.28-29). Допитана в судовому засіданні в якості свідка, [PERSON] пояснила, що мешкає по сусідству з позивачкою та підтвердила, що [PERSON] є рідною сестрою [PERSON] Свідок не є родичкою позивачки, тому її пояснення не викликають у суду сумнівів, вона не є зацікавленою особою у вирішенні спору. Встановлений в суді факт родинних відносин має для позивачки юридичні наслідки для оформлення права власності в порядку спадкування за законом. Оскільки, в суді встановлено факт родинних відносин, а саме, що позивачка є рідною сестрою спадкодавця, тому позивачка [PERSON] має право на спадкування за законом після смерті брата [PERSON], як спадкоємець другої черги. Згідно зі ст.ст. 10, 11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше, як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Проаналізувавши зібрані по справі докази в їх сукупності та враховуючи вищенаведене, суд вважає за необхідне позовні вимоги [PERSON] задовольнити. Судові витрати з позивачки судом не стягуються, оскільки вона сплатила судовий збір в повному обсязі при звернені з позовом до суду.

Outcome: approved