Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-27 00:00:00

[PERSON] позов мотивувала тим, що разом із [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є власниками (по 1/4 частці кожний) однокімнатної квартири [ADDRESS]. У даній квартирі зареєстровані: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] Однак, [PERSON], [PERSON], [PERSON], у квартирі за місцем реєстрації не проживають. Оскільки позивач вимушена сплачувати комунальні послуги за всіх зареєстрованих у квартирі осіб, на підставі ст.ст. 71, 72 ЖК України та ст. 405 ЦК України, просила визнати [PERSON], яка також діє в інтересах неповнолітніх дітей: [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування житлом - квартирою № 37 в будинку № 47 по вул. В. Порика в м. Вінниці. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала. Суду пояснила, що її донька [PERSON] та онуки [PERSON] та [PERSON] фактично не проживають у квартирі з 2008 року, хоча є співвласниками. Вони проживають в Криму і отримали громадянство Російської Федерації, тому приїхати, щоб знятись з реєстрації, не можуть. Вона позбавлена можливості оформити субсидію, тому просила зняти відповідачів з реєстрації. В судовому засіданні представник служби у справах дітей Вінницької міської ради [PERSON] зауважила, що права власника ? квартири неповнолітнього [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які зареєстровані у [INFO] слід захистити, оскільки визнання їх такими, що втратили право користування житлом буде здійснено всупереч інтересам дітей. Відповідач [PERSON], яка також діє в інтересах неповнолітніх [PERSON], [PERSON], в судове засідання не зявилась, про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином. 26.09.2016 року до суду поштою надійшла заява від імені [PERSON] про визнання позову та розгляд справи у її відсутність, оскільки приїхати в Україну та самостійно знятись з реєстрації вона не має можливості. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову в прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи те, що заява не посвідчена належним чином, суд не може прийняти визнання позову, тому відповідно до ст. ст. 174, 224-226 ЦПК України продовжує судовий розгляд із ухваленням заочного рішення. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов задоволенню не підлягає. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 13.11.2008 року, виданого виконкомом Вінницької міської ради, [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є співвласниками по 1/4 частці однокімнатної квартири [ADDRESS]. Право власності зареєстроване в КП «ВМБТІ» 09.03.2009 року (а.с. 13). Згідно з довідкою, що видана «ЖЕК №12» від 23.05.2016 року (а.с. 14), в квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] З 01.09.2015 року по 01.09.2016 року нарахування комунальних послуг знято з чотирьох осіб: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] З акту опиту сусідів від 12.05.2016 року (а.с. 15) вбачається, що [PERSON], [PERSON], [PERSON] у квартирі за місцем реєстрації не проживають. Враховуючи наведені обставини суд прийшов до висновку, що між сторонами виникли відносини щодо здійснення права власності, тому при вирішенні спору застосовує відповідні положення ЦК України. Згідно ст.ст. 317, 319, 321 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства і від вирішення таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення, про позбавлення права користування жилим приміщенням, про визнання особи безвісно відсутньою, про оголошення фізичної особи померлою. Оскільки право власності є абсолютним правом, яке включає право володіння, користування та розпорядження майном, якого ніхто не може бути позбавлений, крім випадків, передбачених законом (ст. 41 Конституції України, ст. 316-319 ЦК), то власник на підставі ст. 391 ЦК не може бути визнаний таким, що втратив право користування своїм майном, зокрема жилим приміщенням або виселений з нього, оскільки це не відповідає характеру спірних правовідносин (п. 34 Постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав»). В звязку з наведеними обставинами до даних правовідносин не підлягає застосуванню ст. 405 ЦК України. Оскільки [PERSON] є малолітньою і зареєстрована в квартирі, що належить її матері на праві спільної часткової власності, то підстав для визнання її такою, що втратила право користування цим житлом, також немає. Твердження позивача про необхідність зняття відповідачів з реєстраційного обліку в звязку з оформленням субсидії суд не приймає до уваги, оскільки відповідно до ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати слід залишити за позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed