Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-08 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулись в суд з зазначеним позовом, у якому просили визнати за кожною із них право власності по ? частки на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по вул.Франка, 11а, в м.Любомль Волинської області, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер 21 серпня 2007 року. В обґрунтування позовних вимог позивачі вказали, що після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входить вищевказане нерухоме майно. Спадкоємцями після його смерті є дружина [PERSON] та діти: [PERSON] та [PERSON] Спадщину прийняли лише позивачі, оскільки на день відкриття спадщини проживали разом із спадкодавцем, а спадкоємець [PERSON] спадщину не прийняла та від спадкового майна відмовилась, про що в нотаріальному порядку подала відповідну заяву. Однак реалізувати свої спадкові права в позасудовому порядку позивачі не мають можливості через відсутність правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцю, про що нотаріусом їм було видано відповідні постанови. Тому позивачі просять визнати за ними право власності на спадкове нерухоме майно в судовому порядку. В судове засідання сторони не зявились. Позивачі: [PERSON] та [PERSON], кожен зокрема, подали в канцелярію суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, одночасно зазначивши, що позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити. Представник відповідача Любомльський міський голова також подав в канцелярію суду заяву, датовану 19.01.2017 року за вих.№13, у якій вказав, що міська рада позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] визнає з підстав, викладених у позовній заяві, проти задоволення позову не заперечує та просить справу розглядати без участі представника міської ради. За таких обставин, розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч.2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з наступних підстав. З копії свідоцтва про смерть серії І-ЕГ №044088, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Любомльського районного управління юстиції Волинської області 22.08.2007 року, встановлено, що [PERSON] помер 21.08.2007 року в м.Любомль Волинської області (а.с.6). Згідно ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкодавець [PERSON] за життя побудував житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, на виділеній йому рішенням виконкому Любомльської міської ради депутатів трудящих від 09.07.1966 року за №89 та відведеній в натурі земельній ділянці, площею 600 кв.м., яка знаходиться в м.Любомль по вул.Івана Франка, 11а (а.с.7-8). Зазначена обставина стороною відповідача визнана, тому, в силу ч.1 ст.61 ЦПК України, доказуванню не підлягає. Відповідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Як встановлено з копії матеріалів спадкової справи №202/08 до майна померлого 21.08.2007 року [PERSON], заповіт останнім за життя не складався, тому, у відповідності до ч.2 ст.1223 ЦК України,\~спадкування після його смерті здійснюється за законом (а.с.51-66). Згідно ч.1 ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово, а у відповідності до вимог ч.1 ст. 1261 ЦК України, першу чергу на спадкування за законом мають діти спадкодавця, ....той з подружжя, який його пережив, та батьки. Судом встановлено, що спадкоємцями за законом першої черги після смерті [PERSON] є його дружина [PERSON] та діти: [PERSON], [PERSON], що стверджується: копією свідоцтва про одруження серії ЯФ №531524, виданого Любомльським райбюро ЗАГС 04.03.1956 року; копією свідоцтва про народження серії ІV-УР №1032723, виданого Радехівською сільською радою Любомльського району Волинської області 02.06.1962 року, копією свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ЕГ №349368, виданого відділом ЗАГСу Любомльського райвиконкому Волинської області 12.03.1983 року, та нотаріально посвідченою заявою [PERSON] від 16.03.2016 року (а.с.15, 17, 18). Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Та обставина, що спадкоємці: [PERSON] та [PERSON] на час відкриття спадщини проживали разом зі спадкодавцем [PERSON] доводиться довідкою Любомльської міської ради від 28.12.2016 року за №4131 (а.с.9). Спадкоємець [PERSON], в порядку ч.3 ст.1268 та ч.1 ст.1269 ЦК України, спадщину після смерті батька [PERSON] не прийняла та своєю нотаріально засвідченою заявою від 16.03.2016 року заявила про свою відмову від спадщини (а.с.18). З належно завіреної копії матеріалів спадкової справи №202/08 року до майна померлого 21.08.2007 року [PERSON], також встановлено, що інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно, в тому числі на обовязкову частку у спадщині після смерті [PERSON], немає (а.с.51-66). Отже, спадкоємцями після смерті спадкодавця [PERSON], є позивачі, які спадщину прийняли у передбаченому законом порядку. Відповідно до ч.1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Таким чином, [PERSON] та [PERSON] після смерті [PERSON] спадкують по 1/2 частки у приналежному останньому домоволодінні, що по вул.Франка, 11а, в м.Любомль Волинської області. Відповідно до ч.1 ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Постановами Любомльської державної нотаріальної контори Волинської області від 16.12.2015 року та від 29.12.2016 року позивачам: [PERSON] та [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, який знаходиться за адресою: м.Любомль, вул.Франка, 11а, Волинської області, після смерті [PERSON], у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове нерухоме майно (а.с.19-20). Така відмова нотаріуса узгоджується з вимогами ст.ст.68, 69 Закону України «Про нотаріат» та підпунктів 4.14, 4.15 пункту 4 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, а тому спадкове право позивача може бути реалізовано лише в судовому порядку. Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 02.02.2017 року за №79428352, підтверджено відсутність записів щодо нерухомого майна, розташованого за адресою: Волинська область, Любомльський район, м.Любомль, вул.Франка, 11а, зокрема, щодо реєстрації його права власності, іпотеки, заборони відчуження (а.с.49). Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Комплексним висновком відповідності державним будівельним, санітарним, протипожежним нормам, містобудівній документації, правилам забудови, земельному та природоохоронному законодавству стверджено факт відповідності нерухомого майна: житлового будинку, прибудови, сарая, літньої кухні, гаража, убиральні та огорожі, які знаходяться в м.Любомль по вул.Франка, 11а, Волинської області, та їх придатність до експлуатації, а будинку - для проживання (а.с.28-33). Також на підставі вказаного висновку та технічного паспорта, виданого Комунальним підприємством «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації» 20.05.2008 року, встановлено, що зазначене нерухоме майно побудоване за життя спадкодавця [PERSON] та ознак самочинного будівництва не має (а.с.22-33).\~ Статтею 392 ЦК України установлено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. В порядку ч.1 ст.61 ЦПК України фактичні обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, у звязку із визнанням відповідачем позову, суд вважає доведеними. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, оцінивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що за [PERSON] та [PERSON] слід визнати право власності за кожною по 1/2 частки житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: м.Любомль, вул.Франка, 11а, Волинської області, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON]

Outcome: approved