Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-30 00:00:00

[PERSON] і [PERSON] звернулися до суду з позовом про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням в квартирі [ADDRESS] . В обґрунтування позову вказує на те, що вказана вище квартира належить їм на праві спільної часткової власності. Відповідачка у справі є їхньою онукою. У спірній квартирі відповідачка не проживає з 2013 року. Місце її фактичного проживання їм не відомо, оскільки вони з нею не спілкуються. Оскільки [PERSON] без поважних причин в квартирі більше року не проживає, позивачі просить визнати її такою, що втратила право користування квартирою. Позивачі в судове засідання не з`явилися, подали заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують, просять їх задовольнити. Не заперечують проти розгляду справи в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена шляхом опублікування оголошення про виклик на офіційному сайті Бердянського міськрайонного суду Запорізької області (а.с.52), оскільки судові повістки, які направлялися за її зареєстрованим місцем проживання, повернулися до суду з відміткою «адресат відсутній». Причини неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності не подала, відзив на позов також не подала. Відповідно до ч.8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. За таких підстав, суд ухвалив розглянути справу за відсутності позивачів і відповідач, в заочному порядку, за наявними матеріалами. Дослідивши надані суду письмові докази, заслухавши показання свідків, суд встановив таке. Судом встановлено, що позивачам [PERSON] і [PERSON] належить на праві спільної часткової власності квартира [ADDRESS] (а.с.6-11, 13). Згідно з довідкою КП «Житлосервіс- 2а» №2703 від 13.09.2019 місце проживання відповідача [PERSON] зареєстровано за адресою: [ADDRESS] (а.с.12). Факт реєстрації відповідачки в квартирі позивачів підтверджується також довідкою відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Запорізькій області від 23.12.2019р. (а.с.26). Допитані у судовому засіданні в якості свідків [PERSON] і [PERSON] суду показали, що знають позивачів дуже давно. Їм відомо, що онука позивачів [PERSON] десь у 2007 році виїхала з м. Бердянська на навчання в інше місто. Потім вона одружилася і до м. Бердянська вже не повернулася. Живе із своєю сім`єю десь в Росії. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.1 ст.383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Статтею 156 ЖК Української РСР передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом з ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Відповідно до ч.1 ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом. Таким чином, судом встановлено, що відповідач [PERSON] більше одного року без поважних причин в квартирі позивачів не проживає. Іншої домовленості між відповідачем і позивачами щодо користування квартирою судом не встановлено. З огляду на встановлені у судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що є усі правові підстави, визначені ч.2 ст.405 ЦК України, для визнання відповідачки [PERSON] такою, що втратили право користування житлом в квартирі за адресою: [ADDRESS] .

Outcome: approved