Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-09 00:00:00

Адвокат Ковтун Любов Яківна\~ інтересах [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, заінтересована особа Алчевський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що [INFO] помер батько заявника [PERSON] , який на день смерті проживав у місті Кадіївка Луганської області, Україна. Їй було відмовлено у видачі свідоцтва про смерть українського зразка, оскільки лікарське свідоцтво про смерть та довідка про причини смерті померлого були видані на тимчасово окупованій території України. Встановлення факту смерті потрібно з метою отримання свідоцтва про смерть українського зразка. Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Представник заявника [PERSON] в судове засідання не з`явилася, просила розглянути справу без її участі та задовольнити заяву. Представник заінтересованої особи Алчевського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) в судове засідання не з`явився. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Пунктом 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Частиною 1 ст. 317 ЦПК України встановлено, що заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Судом встановлено, що заявник [PERSON] має право на звернення до суду з цією заявою відповідно до приписів ч. 1 ст. 317 ЦПК України, що підтверджується належними та достатніми доказами, наявними в матеріалах справи. Згідно із копією паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого Стахановським МВ УМВС України в Луганській області 07 липня 1998 року, [PERSON] , [INFO] , уродженець міста Стаханов Луганської області, був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Згідно із копією лікарського свідоцтва про смерть № 216 від 02.11.2020 року та копією довідки про причини смерті № 216 від 02.11.2020 року, виданих медичним закладом самопроголошеної «Луганської народної республіки» за формою первинної облікової документації № 106/у, [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] у м. Стаханов самопроголошеної «Луганської народної республіки» внаслідок хронічної недостатності кровообігу, дифузного кардіосклерозу, ішемічної хвороби серця. Відповідно до копії листа Алчевського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) №734/21.16-71 від 17 листопада 2020 року [PERSON] було відмовлено в проведенні державної реєстрації смерті батька заявника на підставі пред`явлених документів. Суд враховує, що місто Кадіївка (Стаханов) Луганської області станом на час розгляду цієї справи знаходиться на тимчасово окупованій території України та відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України № 1085-р від 07.11.2014 року входить до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Вказана обставина позбавляє заявника можливості зареєструвати факт смерті померлого батька у встановленому законом порядку. При цьому, суд вважає за можливе застосувати названі загальні принципи («Намібійські винятки»), сформульовані в рішеннях Міжнародного суду ООН та Європейського суду з прав людини, в контексті оцінки документів про смерть особи, виданих закладами, що знаходяться на окупованій території, як доказів, оскільки розуміє, що можливості збору доказів щодо факту смерті особи на окупованій території можуть бути істотно обмеженими, у той час як встановлення цього факту має істотне значення для реалізації цілої низки прав людини, включаючи право власності (спадкування), право на повагу до приватного та сімейного життя тощо. Враховуючи вищевикладені обставини та письмові докази, суд вважає доведеним факт смерті [PERSON] , [INFO] , громадянина України, уродженця міста Стаханов Луганської області, який помер [INFO] у місті Кадіївка Луганської області, Україна, у віці 68 років, внаслідок хронічної недостатності кровообігу, дифузного кардіосклерозу, ішемічної хвороби серця. Таким чином, заява [PERSON] про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 4 ст. 317, п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України необхідно допустити негайне виконання рішення.

Outcome: approved