Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-21 00:00:00

[PERSON] у липня 2018 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, вказавши, що 02.12.2017 о 21:15 год. [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER] в м. Черкаси по вул. Різдвяна, при виїзді на нерегульоване перехрестя з бульваром Шевченка не надав переваги в русі автомобілю «HYUNDAI Н200», д.н.з. [NUMBER], яким керував [PERSON] та рухався по головній дорозі, і скоїв з ним зіткнення. Вина [PERSON], підтверджена постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22.12.2017р. Цивільна відповідальність [PERSON] була застрахована у ТДВ СТДВ «Глобус» Внаслідок ДТП автомобіль «HYUNDAI Н200», д.н.з. [NUMBER] було пошкоджено на суму 152302,96грн. Страховою компанією було відшкодовано матеріальних збитків на суму 98000грн. Таким чином невідшкодовані збитки, відповідно до проведеної експертизи складають 54302,96грн. Також позивач зазначає, що окрім матеріальної шкоди, що була заподіяна внаслідок ДТП, йому було заподіяно моральну шкоду, яка полягає у душевних хвилюваннях, які виникли у зв'язку з ушкодженням здоров'я, а також неможливістю використовувати автомобіль за його призначенням. Крім того, зазначає, що він до сих пір відчуває наслідки ДТП, а саме часті головні болі, знервованість, болі в шийному відділі хребта, черевної порожнини, почав швидко втомлюватись, постійно відчуває загальну слабкість та нервове напруження, а тому вважає, що йому було заподіяно моральну шкоду, яку він оцінює в 20000грн. Крім того, позивач зазначає, що в наслідок ДТП йому ним було понесено додаткові витрати в сумі 2416грн за оплату стояночного місця де зберігався автомобіль, 550грн. з а послуги евакуатора та 1500грн. за пошкоджений телефон. Таким чином, позивач просив стягнути з відповідача на його користь матеріальні збитки в сумі 58768,96грн. та моральну шкоду в сумі 20000грн. Ухвалою суду від 25 липня 2018 року провадження у справі залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків. Ухвалою суду від 02 жовтня 2018 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання задля розгляду справи по суті. 24.01.2018р. від представника третьої особи надійшли письмові пояснення по суті позовних вимог, з яких вбачається, що третьою особою було повною мірою здійснено страхове відшкодування, як то передбачено нормами діючого законодавства та умовами страхового полісу №АК/7583008. 30.11.2018р. від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, з якого вбачається, що відповідач в повному обсязі не визнає позовні вимоги та просить відмовити в їх задоволенні з огляду на наступні обставини. Так, відповідач зазначає, що оскільки [PERSON] не є власником автомобіля «HYUNDAI Н200», д.н.з. [NUMBER], тому фактично не є особою якій має бути відшкодовані матеріальні збитки заподіяні внаслідок ДТП, що відбулося 02.12.2018р. Крім того, заподіяну позивачу моральну шкоду вважає необґрунтованою, а її розмір невиправдано завищеним. 06.03.2019р. від представника позивача - [PERSON], надійшло клопотання про залишення без розгляду позовної вимоги про стягнення матеріальних збитків в сумі 58768,96грн. Ухвалою суду від 06 березня 2019р. позовну вимогу [PERSON] до [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 58768,96грн. залишено без розгляду. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву в якій просив провести розгляд справи за його відсутності. Зазначив, що позовну вимогу про відшкодування моральної шкоди просить задовольнити. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні просили відмовити в задоволені позову, обґрунтовуючи обставинами викладеними у відзиві на позов. Третя особа в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за відсутності його представника, в якій також просив при розгляді справи врахувати раніше надані письмові пояснення від 19.10.2018р.. Суд, заслухавши відповідача та його представника, дослідивши письмові докази встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Оскільки позовна вимога позивача про відшкодування матеріальних збитків залишена без розгляду, суд розглядає питання про відшкодування моральної шкоди спричиненої позивачу внаслідок ДТП, що сталася 02 грудня 2017 року. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним з способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. В судовому засіданні встановлено, що 02.12.2017 о 21:15 год. [PERSON] керуючи автомобілем [NUMBER] в м. Черкаси по вул. Різдвяна, при виїзді на нерегульоване перехрестя з бульваром Шевченка не надав переваги в русі автомобілю «HYUNDAI Н200», д.н.з. [NUMBER], яким керував [PERSON] та рухався по головній дорозі, і скоїв з ним зіткнення. Вина [PERSON] підтверджена постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22.12.2017р., яка набрала законної сили 02 січня 2018 року (а.с. 16). З свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу «HYUNDAI Н200», д.н.з. [NUMBER], що [PERSON] зареєстрував даний автомобіль, проте він не є власником даного транспортного засобу (а.с. 27 зв. ст.). Як вбачається з повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду від 04.12.2017р. [PERSON] адресованого голові правління СТДВ «ГЛОБУС» власником транспортного засобу «HYUNDAI Н200», д.н.з. [NUMBER] є [PERSON] (а.с. 46). Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Таким чином під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Частиною 1 ст. 1167 ЦК України встановлено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Враховуючи, що вина водія автомобіля [NUMBER] [PERSON] у скоєній ДТП доведена, суд знаходить, що обов'язок щодо відшкодування моральної шкоди лежить на ньому. Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», заподіяна моральна шкода відшкодовується тій фізичній чи юридичній особі, права якої були безпосередньо порушені протиправними діями (бездіяльністю) інших осіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості. Відповідно до п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Позивач моральну шкоду обґрунтовує тим, що зазнав моральних страждань, завданих у зв'язку з пошкодженням автомобіля та не можливість його використання за призначенням. Також позивач зазначає, що він до сих пір відчуває наслідки ДТП, а саме часті головні болі, знервованість, болі в шийному відділі хребта, черевної порожнини, почав швидко втомлюватись, постійно відчуває загальну слабкість та нервове напруження, а тому вважає, що йому було заподіяно моральну шкоду, яку він оцінює в 20000грн. На підтвердження зазначених обставин, позивачем надано суду довідку з травмалогічного пункту КЗ «Третя Черкаська міська лікарня «Швидкої медичної допомоги» ЧМР від 04.12.2017р. з якої вбачається, що [PERSON] звернувся 03.12.2017р. о 01год. 20хв. до травмологічного пункту з травмами після ДТП, що сталася 02.12.2017р. о 21год. 20хв., а саме: забій лівого ліктьового суглобу та забій лівого колінного суглобу. Внаслідок чого його було направлено на рентгенологію та накладено еластичний бинт. Також зазначено, що після отриманих травм він є працездатним (а.с. 35). Інших належних та допустимих доказів на підтвердження заподіяних позивачу моральних страждань, останнім суду не було надано. З огляду на вищевикладене, з урахуванням обставин справи та доказів наданих суду, суд приходить до висновку, що вимога позивача [PERSON] про відшкодування моральної шкоди у розмірі 20000грн. заподіяної йому внаслідок ДТП, що сталася 02.12.2017р., задоволенню не підлягає. Оскільки позивач не є власником автомобіля «HYUNDAI Н200», д.н.з. [NUMBER], то його технічний стан (наявність або відсутність пошкоджень) жодним чином не може спричинити моральної шкоди. Крім того, позивачем не надано доказів на підтвердження причинного зв'язку наявності в нього головних болей, знервованості, болі в шийному відділі хребта та черевної порожнини із подіями що відбулися за його участі 02.12.2017р., оскільки з наданої ним довідки медичного закладу вбачається, що після ДТП, останній звертався за медичною допомогою зі скаргами на забій лівого ліктьового суглобу та забій лівого колінного суглобу. Таким чином, у задоволені позову [PERSON] до [PERSON] про відшкодування шкоди заподіяної дорожньо-транспортною пригодою слід відмовити. Щодо відшкодування судових витрат, - Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги [PERSON] не підлягають до задоволення, тому судовий збір за рахунок відповідача позивачу не відшкодовується. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed