Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-12 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулись до суду із вказаним позовом, в якому зазначили, що 04.01.2013 року померла їх мати [PERSON], спадщину після смерті якої прийняв її чоловік [PERSON], який на день її смерті проживав з покійною, а надалі розпорядився її спадковим майном, тобто фактично вступив у володіння та управління спадковим майном в порядку діючого на той час ЦК УРСР 1963 року. До спадкового майна покійної належить: 1/2 частина садибного (індивідуального) житлового будинку з господарськими спорудами, що знаходиться за адресою: вул. Гагаріна, 30, с. Бабин Іллінецького району Вінницької області. 06.01.2014 року помер батько позивачів [PERSON], який за життя заповіту не залишив. Єдиними спадкоємцями після його смерті в порядку спадкування за законом 1 черги відповідно до ст. 1261 ЦК України є - [PERSON] та [PERSON]. Інших спадкоємців немає. До спадкового майна покійного належить: садибний (індивідуальний) житловий будинок з господарськими спорудами, що знаходиться за адресою: вул. Гагаріна, 30, с. Бабин Іллінецького району Вінницької області. В судове засідання [PERSON] та [PERSON] не зявились, проте своєю заявою просять справу розглянути без їх участі, позовні вимоги просять задовільнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Іллінецького району Вінницької області в судове засідання не зявився, сільський голова подав до суду відповідного листа про розгляд справи за відсутності представника ради, позовні вимоги визнав повністю. За таких обставин суд вважає за можливе вирішити справу у відсутність сторін на підставі наявних у справі доказів і задовольнити позов з наступних підстав. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права, обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав, передбачених ч. 2 ст. 16 ЦК України є визнання права. Згідно ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до п. 3.5 ухвали спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування»: набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку Державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. У відповідності зі ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається після смерті фізичної особи, або оголошення її померлою. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого ст. 1270 ЦК України він не заявив про відмову від неї. Враховуючи, викладене вище, беручи до уваги наявні у справі письмові докази, суд приходить до висновку, що позов слід задовільнити, визнати за позивачами право власності на спадкове майно, яке знаходиться на території [PERSON] сільської ради Іллінецького району Вінницької області в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер 06.01.2014 року. На підставі викладеного та

Outcome: approved