Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-04 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Вобгрунтування позовних вимог позивач вказує, що шлюб з відповідачем зареєстрували 22.05.2011 р. В шлюбі у них народився син [PERSON] , [INFO] . З відповідачем припинили спільне проживання 12.10.2020 р. Згідно рішення суду від 02.04.2021 р. шлюб між ними розірвано. З часу припинення шлюбних відносин відповідач належним чином кошти на утримання дитини їй не надає. Останнім часом відповідач матерільної допомоги на утримання сина не надає. Відповідач працює, має постійні доходи, має задовільний стан здоров`я. Позивач просить суд винести рішення яким стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання сина [PERSON] щомісячно в розмірі ј частини його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини.Позивач подала суду заяву про розгляд справи без її участі, просить позов задовольнити, не заперечила щодо винесення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про розгляд справи повідомлявся судовими повістками по місцю реєстрації, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов суду не подав. Суд вважає за можливе розгляд справи провести без його участі, на підставі наявних в справі доказів із винесенням заочного рішення по справі оскільки відносно цього не заперечив позивач в своїй заяві. Фіксування судового процесу не здійснюється у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. Сторони з 22.05.2011 р. перебували в зареєстрованому шлюбі який розірвано рішенням суду від 02.04.2021 р. В шлюбі в них народився син [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу син проживає із позивачем та перебуває на її повному матеіальному утриманні. Відповідач матеріальної допомоги позивачу на утримання малолітньої дитини не надає. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Ч.3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Ч.2 ст.182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідач є особою працездатного віку, працює, інших утриманців не має. На підставі викладеного,

Outcome: approved