Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-28 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, що продовжує навчання. Вимоги мотивовано тим, що сторони є батьками сина [PERSON] . На даний час син навчається на ІІ курсі КВНЗ «Херсонське музичне училище» на денній формі навчання та через відсутність достатніх засобів для існування потребує матеріальної допомоги. Просила стягувати з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 2 000 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення ним 23 років. Ухвалою Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 23.12.2020 року заочне рішення Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 19.10.2018 року у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, що продовжує навчання скасовано. В судовому засіданні представник позивача на задоволенні позовних вимог наполягала у повному обсязі, надала відповідь на відзив, який підтримала у судовому засіданні. Представник відповідача у судовому засідання проти задоволення позовних вимог заперечувала, надала відзив на позовну заяву, заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву, у відповідності до яких просила відмовити у задоволенні позовної заяви. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, оцінивши в сукупності надані докази, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження, [PERSON] , народився [INFO] , його батьком є [PERSON] , матір`ю - [PERSON] (а.с. 3). Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, 13 листопада 2001 року відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу виданого відділом реєстрації актів громадянського стану по Каховському району Каховського міськрайонного управління юстиції Херсонської області (а.с. 4). Після розірвання шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] ». 31 січня 2004 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 5). Після одруження прізвище дружини « [PERSON] ». [PERSON] навчається на ІІ курсі денної форми навчання КВНЗ «Херсонське музичне училище», зарахований з 01 вересня 2016 року на підставі наказу № 33-н від 04серпня 2016 року, що підтверджується довідкою від 16 січня 2018 року. Термін навчання закінчується 30 червня 2020 року (а.с. 2). Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України (надалі - СК України), якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Як роз`яснено у п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Статтею 182 СК України визначаються обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. Так, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 200 СК України, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Разом з тим, відповідно до ст. 198 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Суд зауважує, що обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. Таке утримання є безумовним, оскільки закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обов`язку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є вони працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання. Конвенція ООН про права дитини від 20.11.1989 pоку встановлює принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, яка має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Виходячи з викладеного вбачається, що [PERSON] досяг віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років та продовжує навчатись, при цьому навчається на денній формі навчання. Така форма навчання призводить до неможливості студента офіційно працювати та отримувати доходи, а отже дитина об`єктивно потребує матеріальної допомоги на своє утримання на час навчання, адже сама по собі денна форма навчання позбавляє повнолітню дитину сторін можливості працювати та утримувати себе самостійно і за таких умов дитина потребує матеріальної допомоги від своїх батьків. У постанові Верховного Суду від 23.01.2019 року в справі №346/103/17, суд касаційної інстанції, зокрема, погодився з висновками судів попередніх інстанцій про те, що дитина сторін навчається на денній формі, у зв`язку з чим не в змозі офіційно працювати та отримувати доходи, а отже потребує матеріальної допомоги на своє утримання на час навчання. Так, вирішуючи питання про визначення розміру аліментів, суд враховує зазначене та те, що відповідач наразі непрацевлаштований, постійного заробітку не має з січня 2017 року, що підтверджується інформацією з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та стягує з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини, що продовжує навчання, в твердій грошовій сумі у розмірі 1500,00 грн., щомісячно, починаючи з 19.03.2018 року і до закінчення дитиною навчання - 30 червня 2020 року. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно з вимогами п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дитини в межах суми платежу за один місяць. Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір у розмірі 528,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial