Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-16 00:00:00

Адвокат Буденко Ю.Ю. в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позов до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. Позов мотивований тим, що 02.05.2018 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики, відповідно до умов якого позивач передав відповідачу грошову позику в розмірі 15 000,00 грн. На підтвердження отримання коштів відповідач надав власноруч написану розписку від 02.05.2018 року. Дата повернення позики встановлена до 02.07.2018 року. Також, 30.06.2018 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики, відповідно до умов якого позивач передав відповідачу грошову позику в розмірі 7 000,00 грн. На підтвердження отримання коштів відповідач надав власноруч написану розписку від 30.06.2018 року. Дата повернення позики встановлена до 30.08.2018 року. У зв`язку з тим, що в установлений строк позика повернута не була, позивач неодноразово звертався до відповідача з вимогами про повернення коштів, спочатку боржник обіцяв сплатити борг, але згодом перестав відповідати на телефонні дзвінки та уникав зустрічі, грошові виплати за договорами позики не здійснює. Таким чином, відповідач безпідставно користується грошовими коштами позивача з 03.07.2018 року та з 31.08.2018 року. З огляду на вищевикладене, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за договорами позики від 02.05.2018 року та 30.06.2018 року з урахуванням інфляції та 3% річних в розмірі 28839,30 грн. та витрати по сплаті судового збору. Ухвалою судді від 29.07.2021 року відкрито провадження по справі та визначено порядок її розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін в судове засідання. Позивач у судове засідання не з`явився, однак його представником - адвокатом Буденко Ю.Ю. подано до суду заяву, в якій він підтримує позовні вимоги, просить справу розглянути у його відсутності та відсутності позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання двічі поспіль не з`явився, про причини неявки до суду не повідомив, не направив відзив на позовну заяву. Крім того, відповідача було повідомлено про дату, час, місце та порядок розгляду даної справи шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Відтак, суд доходить висновку про належне вжиття всіх заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд даної справи, будь яких повідомлень про зміну адреси відповідач суду не подавав, а відтак, суд, у відповідності до вимог п. 2 ч. 7, п. 4 ч. 8, ч. 11, ч. 12 ст. 128 ЦПК України вважає відповідача належним чином повідомленим про дату, час, місце та порядок судового розгляду зазначеної справи. За таких обставин, суд вважає можливим, за згодою представника позивача, розглянути справу на підставі наявних доказів, заочно, відповідно до статті 280 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. 02.05.2018 року та 30.06.2018 року між [PERSON] та [PERSON] були укладені договори позики, про що складені розписки, згідно з якими відповідач отримав грошові кошти в сумі 15000,00 грн. та 7000,00 грн. Розписки містять кінцеву дату повернення боргу, а саме 02.07.2018 року, 30.08.2018 року та були складені відповідачем [PERSON] . Однак відповідач взятих на себе зобов`язань не виконав - грошові кошти у визначений строк не повернув. Судом встановлено, що позивач нарахував відповідачу 3% річних на суму боргу 15000,00 грн. за період з 03.07.2018 року по 02.07.2021 року, яка становить 1350,00 грн., та інфляційні втрати за період з 03.07.2018 року по 02.07.2021 року, які становлять 3295,30 грн. Також на суму боргу 7000,00 грн. нараховано 3% річних за період з 31.08.2018 року по 02.07.2021 року, яка становить 596,00 грн., та інфляційні втрати за період з 31.08.2018 року по 02.07.2021 року, які становлять 1598,00 грн. Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За своїми ознаками договір позики є реальним, оплатним або диспозитивно безоплатним, одностороннім, строковим або безстроковим. Договір позики вважається укладеним в момент здійснення дій з передачі предмета договору на основі попередньої домовленості (п. 2 ч. 1 ст. 1046 ЦК України). Ця особливість реальних договорів зазначена в ч. 2 ст. 640 ЦК України, за якою якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, а й передачі грошової суми позичальнику. Договір позики в письмовій формі може бути укладений як шляхом складання одного документа, так і шляхом обміну листами (ч. 1 ст. 207 ЦК України). Досліджуючи договори позики чи боргові розписки, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, незалежно від найменування документа і, зважаючи на встановлені результати, робити відповідні правові висновки. Крім того, частиною першою статті 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики позичальник зобов`язаний повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором. Таким чином, розписка як документ, що підтверджує боргове зобов`язання, має містити умови отримання позичальником в борг із зобов`язанням її повернення та дати отримання коштів. З наявної в матеріалах справи розписки від 02.05.2018 року вбачається, що відповідач [PERSON] зобов`язався повернути борг позивачу [PERSON] до 02.07.2018 року. Також з розписки від 30.06.2018 року вбачається, що відповідач [PERSON] зобов`язався повернути борг позивачу [PERSON] до 30.08.2018 року. Судом враховується, що вищезазначені розписки містять в собі відомості щодо дати її укладення, суми коштів, отриманих в позику, строку погашення боргу, та скріплені підписом відповідача. Отже, вказані розписки містить в собі інформацію щодо отримання позичальником коштів в борг та зобов`язання щодо повернення боргу у визначений строк. Статтею 545 ЦК України врегульовано питання щодо підтвердження виконання зобов`язання, зокрема передбачено, що прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку. У разі відмови кредитора повернути борговий документ або видати розписку боржник має право затримати виконання зобов`язання. У цьому разі настає прострочення кредитора. З наведеного вбачається, що доказом повернення позики є факт передачі позикодавцем оригінала боргового документа позичальникові, або зазначення кредитором відомостей у розписці про повернення боргу щодо неможливості повернення боргового документа. На підтвердження неповернутого відповідачем боргу за позикою, представником позивача було надано суду для огляду оригінали розписок від 02.05.2018 року та 30.06.2018 року. Ці обставини, з урахуванням вимог ст. 545 ЦК України, свідчать про невиконання [PERSON] боргового зобов`язання перед [PERSON] . Також судом встановлено, що відповідачем порушені умови договору позики від 02.05.2018 року в частині неповернення суми позики до 02.07.2018 року, та умови договору позики від 30.06.2018 року в частині неповернення суми позики до 30.08.2018 року. Враховуючи вищенаведе позовні вимоги про стягнення основної суми боргу за зазначеними вище договорами позики в розмірі 22000,00 грн. підлягають задоволенню в повному обсязі. Щодо позовних вимог про стягнення 3% річних та інфляційних втрат від простроченої суми позики, судом враховується наступне. Згідно з частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Передбачене частиною другою статті 625 ЦК України нарахування 3 % річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації від боржника. У частині другій статті 625 ЦК України прямо зазначено, що 3 % річних визначаються від простроченої суми за весь час прострочення. Перевіривши розрахунок 3% річних від простроченої суми 15000,00 грн. за період з 03.07.2018 року по 02.07.2021 року, що становить 1350,00 грн.; та від простроченої суми 7000,00 грн. за період з 1.08.2018 року по 02.07.2021 року, що становить 596,00 грн., суд встановив правильність нарахування останніх, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню у повному обсязі. Також судом встановлено правильність нарахування інфляційних втрат на суму позики 15000,00 грн. за період з 03.07.2018 року по 02.07.2021 року, які становлять 3295,30 грн.; та інфляційних втрат на суму позики 7000,00 грн. за період з 31.08.2018 року по 02.07.2021 року, які становлять 1598,00 грн., а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню у повному обсязі. Таким чином, з огляду на те, що відповідач свої зобов`язання за договорами позики своєчасно не виконав, грошові кошти в обумовлений сторонами строк не повернув, тому позовні вимоги про стягнення боргу з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних ґрунтуються на законі та відповідають положенням статті 625 ЦК України, а отже також підлягають задоволенню. Окрім цього, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати, які складаються з судового збору 908,00 грн.

Outcome: approved