Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-11 00:00:00

[PERSON] (місце проживання: [ADDRESS] ) звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON] (місце проживання: [ADDRESS] ) про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, третя особа [PERSON] (місце проживання: [ADDRESS] ), в якому просить стягнути аліменти на її користь на утримання повнолітньої дитини до закінчення нею навчання. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 17.01.1998 року по 22.05.2018 року. Від даного шлюбу сторони мають повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . На даний час [PERSON] є студентом 2 курсу медичного факультету Державного закладу Луганського державного медичного університету. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, не надає. На підставі викладеного позивач вимушена звернутися до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини від всіх видів доходу відповідача щомісячно. У судове засідання позивач не з`явилася, надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. В судове засідання відповідач не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, а також визнав позовні вимоги у повному обсязі. У судове засідання третя особа не з`явився, проте надав суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу без його участі та не заперечував проти задоволення позовних вимог. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 18.02.2003 року Ак-Суйским районним відділом РАГС, [PERSON] народився [INFO] , про що зроблено відповідний запис № 124. Батьком записаний [PERSON] , матір`ю [PERSON] . Відповідно до копії довідки № 939-ст від 04.10.2019 року, виданої Державним закладом «Луганський державний медичний університет», [PERSON] навчається на 2 курсі денної форми навчання медичного факультету за спеціальністю медицина в ДЗ «Луганський державний медичний університет». Студент навчається у м. Рубіжне з 01.09.2018 року по 26.01.2020 року на бюджетній основі без отримання стипендії. Згідно з копією свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER] , виданого 01.12.2018 року Сєвєродонецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Луганській області, [PERSON] [INFO] змінила прізвище на [PERSON] , про що складено відповідний актовий запис №38. Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу (далі СК України) якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного із батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно із ст. 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189 - 192 і 194 - 197 цього Кодексу. Відповідно до ст. 182\~ СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. В пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Суд вважає, що [PERSON] потребує матеріальної допомоги у зв`язку із навчанням, адже він продовжує навчання в ДЗ «Луганський державний медичний університет на денній формі навчання та у зв`язку із цим не працює, стипендію не отримує. Крім того, суд звертає увагу на те, що згідно із копіями квитанцій АТ КБ «Приватбанк» Амуєв Сергій Сергійович [INFO] , 14.08.2019, 19.10.2019 сплачував за проживання у гуртожитку ДЗ «Луганський державний медичний університет» суми в розмірі 1040 грн. 00 коп. Суд також враховує, що сторонами не надано доказів наявності у відповідача інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, або наявності інших обставин, що мають істотне значення та можуть свідчити про неможливість надавання відповідачем матеріальної допомоги сину, який продовжує навчання. За таких обставин, враховуючи, що відповідач у добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання своєї повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, а дитина потребує такої допомоги, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, у зв`язку із чим він підлягає задоволенню. При цьому визначення розміру аліментів у 1/4 частці від всіх видів доходу відповідача щомісячно є справедливим з огляду на встановлені судом обставини справи, а також з огляду на те, що відповідач визнав позовні вимоги у повному обсязі. Відповідно до підп. 3 п. 5 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує, що позивач була звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів. Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інших положень щодо сплати судового збору відповідачем, в разі задоволення вимог позивача, звільненого від сплати судового збору, чинна редакція ЦПК України не містить. При цьому суд виходить із необхідності обов`язкового покладення на сторону, не на користь якої ухвалено судове рішення та яка не звільнена від сплати судового збору, зобов`язання щодо сплати судового збору, а також суд виходить з того, що кошти судового збору спрямовуються на забезпечення здійснення судочинства та функціонування органів судової влади (ч. 3 ст. 9 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.05.2019 по справі № 161/4985/17 зроблено висновок про те, що у разі задоволення позову позивача, звільненого від сплати судового збору, судовий збір стягується з відповідача на користь держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини заявлених до нього позовних вимог, якщо цього відповідача також не звільнено від сплати судового збору. Приймаючи до уваги вимоги ст. 141, 142 ЦПК України та положення Закону України «Про судовий збір», суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 384 грн. 20 коп., тобто в розмірі 50 % від звичайної ставки судового збору за подібними вимогами, адже відповідач визнав позов у письмовій заяві. У відповідності до ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved