Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-21 00:00:00

[PERSON], звертаючись до суду просить позбавити [PERSON], [INFO], батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 16 жовтня 2012 року, [PERSON] визнано батьком малолітнього сина [PERSON], [INFO], та внесено зміни в актовий запис №2333, складений 05 вересня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві про народження [PERSON]. Позивач зазначає, що відповідач у 2012 році залишила сім'ю, та з того часу почала проживати окремо, не виконує свої батьківські обов'язки, не займається вихованням дитини, не дбає про його стан здоров'я та розвиток, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, не виявляє бажання спілкуватись з сином, хоча зі свого боку позивач не чинить жодних перешкод для спілкування з дитиною. Зважаючи на те, що відповідач, як мати дитини, самоусунулась від виховання дитини, байдуже ставиться до виконання своїх батьківських обов'язків, ігнорує інтересами дитини, не бажає цікавитись життям та здоров'ям дитини, не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, дає підстави позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітнього сина. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 20 грудня 2018 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 17 січня 2019 року закінчено підготовче провадження у справі та призначено до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] до початку судового засідання звернувся до суду з заявою про розгляд справи у відсутність сторони позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити. Відповідач [PERSON] до початку судового засідання звернулась до суду з заявою про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Не заперечує щодо їх задоволення. Представник третьої особи - Служба у справах дітей Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином, звернувся до суду з заявою про розгляд справи за відсутністю представника третьої особи. Представник третьої особи - Дніпровський районний в місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином, звернувся до суду з заявою про розгляд справи за відсутністю представника третьої особи. Відповідно до положень ч. 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до положень ст. 121 Сімейного кодексу України визначено, що права та обов'язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державним органом реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Відповідно до положень ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. [PERSON] народився [INFO] року, у свідоцтві про народження, батьками дитини записані: батько - [PERSON], мати - [PERSON]. (а.с. 8) Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до положень статті 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом 6 місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Згідно статті 165 Сімейного кодексу України визначено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ч. 4 ст. 19 Сімейного Кодексу України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав тощо обов'язковою є участь органу опіки та піклування, який згідно з ч. 5 ст. 19 СК України подає суду письмовий висновок щодо розв'язування спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. При цьому суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини (ч. 6 ст. 19 СК України). Згідно Висновку Служби у справах дітей та сім'ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, враховуючи інтереси дитини,

Outcome: approved