Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-02 00:00:00

Адвокат [PERSON], у межах повноважень за договором про надання правової допомоги від 22.07.2014 року, звернувся до суду, в інтересах [PERSON] (далі Позивач), з вищевказаним позовом, під час розгляду справи позовні вимоги неодноразово уточнювалися, предметом розгляду є уточнена позовна заява в редакції від 06.04.2016 року, в обґрунтування уточнених вимог зазначено, що будинок №25 «А», по вулиці 10-річчя Жовтня, у місті [PERSON], був побудований у 1893 році, і в ньому проживала родина чоловіка позивачки. Згідно Рішення виконкому Центрально-Міської районної ради за №378 від 12.08. 1977 року зобовязано керівника ЖЕКу відкрити особовий рахунок на квартиру №3 у будинку №25, по вулиці 10-річчя Жовтня, яка складалася із двох кімнат житловою площею 45,5 кв. м. Згідно копії плану домоволодіння від 21.10.1948 року, будинок А-1 мав прибудови а, а1, а4, якими користувалася родина [PERSON], і прибудови а3, а2, якими користувалися інші особи, - [PERSON] і [PERSON] Згідно поверхового плану будинку А-1 (того ж 1948 року), родина [PERSON] користувалася наступними приміщеннями у цьому будинку: 1-4, площею 17,8 кв.м., 1-3, площею 17,5 кв.м., 1-2, площею 10,3 кв.м., 1-1, площею 7,3 кв.м., 1-5, площею 3,6 кв.м., загальною площею 56,5 кв.м. (17,8+17,5+10,3+7,3+3,6). Якщо скласти площі приміщень 1-2, 1-3, 1-4, (17,8+ 17,5 + 10,3), то сума буде 45,6 кв.м., що співпадає із даними площ, зазначеними у рішенні Центрально-Міського виконкому №378 від 12.08.1977 року, і Договору купівлі-продажу від 27.12.1989 року. Згідно договору купівлі-продажу від 27.12.1989 року, чоловік позивачки, [PERSON], придбав вказані приміщення у ЖЕО Центрально-Міського району міста Кривого Рогу. У цьому договорі зазначено, що [PERSON] купив одну третю частину, жилою площею 45,59 кв.м., цегляного жилого будинку А-1, жилою площею 78,29 кв.м. Але, якщо здійснити арифметичний розрахунок, то 45,59 кв.м., які придбав [PERSON] не складають 1/3 частку від житлової площі 78,29 кв.м., вони складають частку у 58/100 ( 45,59/78,29 = 58/100) . Вказаний договір купівлі продажу було зареєстровано у Криворізькому БТІ 26.01.1990 року за №250-232-59188 . Згідно рішення Центрально-Міського виконкому №402 від 15.11.2006 року будинку №25 по вулиці 10-річчя Жовтня, була присвоєна адреса: будинок №25а, по вулиці 10-річчя Жовтня, у місті [PERSON]. 18.10.2012 року було складено технічний паспорт по будинку за адресою: місто [PERSON] Ріг, вулиця 10-річчя Жовтня, будинок №25а, де розмір частки власності [PERSON], визначений, як 1/3. До того ж, 12.10.2012 року Криворізьке БТІ склало акт ідеальних часток, де зазначено, що при обстеженні частини житлового будинку №25а, по вулиці 10-річчя Жовтня, у місті [PERSON], що належить [PERSON] В,Г., визначена ідеальна доля площі від загальної площі будинку, яка складає 1/2 частку. У цьому акті зазначена загальна площа будинку, як 69,2 кв.м., і загальна площа частини [PERSON] визначена у розмірі 35,3 кв.м. При цьому в акті зазначено, що в основу розрахунку ідеальних часток було взято площу житлового будинку без врахування площ прибудов до нього, тобто, при розрахунку показників цього акту враховані приміщення: 3-4, 17,8 кв.м., 3-3, 17,5 кв.м., загальною площею 35,3 кв.м. (власність [PERSON]Г.), 1-3 16,5 кв.м., 2-3, 17,4 кв.м., загальною площею 33,9 кв.м., (власність [PERSON] та [PERSON]І.). У поверховому плані, складеному 18.10.2012 року, визначені приміщення, що є власністю [PERSON], на той час. Це є приміщення будинку А-1 3-4, площею 17,8 кв.м., 3-3, площею 17,5 кв.м, 3-2, площею 11,3 кв.м., 3-1 площею 6,7 кв.м., 3-5, площею 3,6 кв.м., тобто, загальна площа частки [PERSON] у будинку А-1, складає 56,9 кв.м. Добудований тамбур приміщення 1, площею 2,2 кв.м., є самочинним будівництвом і до предмету цього позову не відноситься. Інші приміщення будинку А-1 , а саме: 1-3, площею 16,3 кв.м., 2-3, площею 17,4 кв.м., 1-1, площею 3,3 кв.м., 1-2, площею 5,2 кв.м., 2-2, площею 8,1 кв.м., 2-1, площею 5,6 кв.м., і сумарно складають 55,9 кв.м ( 16,3 +17,4 +3,3 +5,2 +8,1 +5,6). Із цього розрахунку убачається, що загальна площа будинку А-1 складає (56,9 + 55,9) 112,8 кв.м., а з них площа [PERSON] складають 56,9 кв.м., тобто 1/2 частку (станом на цей час із узаконеними прибудовами). Однак, згідно листа Криворізького БТІ №681 від 23.03.2015 року, станом на 31.12.2012 року, 1/3 частка житлового будинку знаходиться у власності [PERSON], 1/4 частка належить [PERSON], 1/4 частка - [PERSON] але, враховуючи наведені розрахунки, те, що [PERSON] належить 1/3 частка спірного домоволодіння не відповідає дійсності. Вищенаведені розрахунки вказують на те, що починаючи з 1948 року родина [PERSON] володіла і користувалася 1/2 часткою будинку, а у 1989 році ця частка була придбана у власність чоловіком позивачки [PERSON] [PERSON], що по договору купівлі-продажу від 27.12.1989 року було придбано 1/2 частку будинку, убачається з того, що у самому договорі зазначено, що [PERSON] придбав 45,5 кв.м., із загальної 78,29 кв.м., що не є 1/3 часткою, а часткою у 58/100 від загальної площі будинку. На плані земельної ділянки житлового будинку розташоване самочинне будівництво, а саме: сарай Е, літня кухня Д, погріб З, вбиральня Ж, гараж Б, які не є предметом цього позову, бо згідно ч.2 ст.376 ЦК України, право власності на самочинно збудоване майно не набувається. 24 січня 2014 року [PERSON] (чоловік позивачки) помер. На час смерті чоловік і дружина-позивачка проживали разом у будинку №25а, по вулиці 10-річчя Жовтня, у місті [PERSON] (доводиться копією аркушів реєстрації мешканців домової книги, копією сторінки 12 паспорту позивачки із відміткою про реєстрацію за вказаною адресою). З метою прийняття спадщини, позивачка звернулася із заявою до приватного нотаріуса [PERSON], де була заведена спадкова справа №56324673 . 29.07.2014 року нотаріусом було відмовлено позивачці у видачі свідоцтва про спадщину за законом з підстав неможливості визначити частку нерухомого майна, яке належало померлому спадкодавцю. Такий стан, при якому існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, порушує майнові права позивачки, як спадкоємиці першої черги, на спадкування нерухомого майна після померлого чоловіка, і таке майнове право підлягає судовому захисту в порядку ст.15, п.1 ч.2 ст.16, ст.ст.392, 1223 1261 ЦК України. Діти спадкодавця, [PERSON] (11.12.1966 р.н.) та [PERSON] (18.03.1977 р.н.) відмовились від спадщини, що доводиться копіями їх заяв у спадковій справі нотаріуса [PERSON] Згідно даних домової книги, позивачка [PERSON] і її чоловік [PERSON], на час смерті чоловіка [PERSON], проживали разом у будинку за адресою [PERSON] Ріг, вул. 10-річчя Жовтня, 25а, тому, згідно ч.3 ст.1268 ЦК України, позивачка [PERSON] вважається такою, що прийняла спадщину. Враховуючи ту обставину, що родина [PERSON] (чоловік [PERSON] і дружина [PERSON]) перебували у зареєстрованому шлюбі на час придбання частки будинку 27.12.1989 року, (перебували у шлюбі з 27.02.1966 року по 24 січня 2014 року), то має застосовуватися стаття 22 Кодексу про шлюб і сімю, який діяв до 2004 року, де зазначено, що майно нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Тобто, позивачка особисто має право на половину майна подружжя і є єдиною спадкоємицею майна після померлого чоловіка, але вона позбавлена можливості здійснювати це право внаслідок плутанини у визначенні її частки у домоволодінні, яка розпочалася із невірного визначення цієї частки, як 1/3 у Договорі купівлі-продажу від 27.12.1989 року, хоча ця частка згідно зазначених вище розрахунків складає не менш ніж 1/2 частку. Представник позивачки звертався до Криворізького БТІ, яке здійснювало технічну інвентаризацію майна, і визначало частки у технічному паспорті, з метою виправлення цих часток, але в цьому було відмовлено ([PERSON] №3076 від 20.08.2014 року). До того ж, сума часток, визначена в технічному паспорті по усім власникам ([PERSON], [PERSON], [PERSON]М.) не складають цілої одиниці (1/3+1/4+1/4), хоча повинні становити цілу одиницю, а у разі визначення частки [PERSON], як 1/2, то така сума буде складати цілу одиницю. Згідно вищевикладеного, убачається, що частка [PERSON] складає не 1/3, а 1/2, що визначається розрахунками з копій доданих документів, креслень БТІ (1948 року, у копії 1989 року, 2012 року з матеріалів технічного паспорту), а також даних договору купівлі-продажу від 1989 року. Треба зауважити на деякі невідповідності показників площ будинку А-1, що зазначені у документах технічного паспорту БТІ у 2012 році, наприклад: - у поверховому плані по будинку А-1 зазначена загальна площа будинку 113,0 кв.м., а в додатку до того ж технічного паспорту «Характеристика будинку, господарських будівель» площа будинку А-1, визначена у 169,4 кв.м., і різниця складає 56,4 кв.м.; - у поверхневому плані по будинку А-1 (розділ фактично), загальна площа будинку А-1, визначена у 115,2 кв.м., тоді як 1/3 частка цього ж будинку, складає 59,1 кв.м., хоча це не відповідає дійсності, бо 59,1 кв.м. складають 1/2 частку від площі будинку А-1, а не 1/3 частку. На цей час позивачка [PERSON] є єдиним спадкоємцем першої черги після смерті її чоловіка і згідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч.1 ст.1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Згідно п.23 Постанови ВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно п.3.1 [PERSON] ВССУ від 16.05.2013 року, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Відповідачем у цьому позові визначено Криворізьку міську раду, як представницький орган місцевого самоврядування, який має відповідний матеріальний інтерес у цій справі, бо в разі не встановлення титульного власника на частку майна в будинку, яка належала покійному [PERSON], це майно стане безхазяйним в порядку ст.335 ЦК України і таке майно має перейти у комунальну власність, управління якою має здійснювати міська рада в порядку визначеному ст.ст. 29-30 Закону України «Про місцеве самоврядування». Співвідповідачем визначено Криворізьке БТІ, яке заперечує частку [PERSON] у розмірі 1/2, і відмовило представнику позивачки у визначенні такої частки. До того ж, у технічній документації БТІ наявна плутанина із площами будинку, яка не дає точно встановити частку позивачки. Згідно інформаційної довідки наданої Відділом Реєстраційної служби Криворізького МУЮ від 31.03.2015 року право власності по будинку за адресою [PERSON] Ріг, вулиця 10-річчя Жовтня, 25а, зареєстровано тільки на [PERSON] - 05.03.2007 року, на 1/4 частку будинку. Згідно даних зазначених у договорі купівлі-продажу від 27.12.1989 року, технічного паспорту Криворізького БТІ від 18.10.2012 року, інформаційної довідки Реєстраційної служби від 31.03.2015 року спірне нерухоме майно є житловим будинком у визначенні статті 380 ЦК України, тому просила суд визначити, що частка [PERSON], померлого 24.01.2014 року, у праві спільної часткової власності на житловий будинок А-1, розташованого за адресою: [PERSON] Ріг, вулиця 10-річчя Жовтня 25а, за його життя (у період часу з 27.12.1989 року по 24 січня 2014 року) складала 1/2 частку; визнати за нею, право власності на 1/2 частку житлового будинку за адресою: [PERSON] Ріг, вулиця 10-річчя Жовтня, 25а, яке складається із приміщень: 3-3 площею, 17,5 кв.м., 3-4, площею 17,8 кв.м., 3-2, площею 11,3 кв.м., 3-1, площею 6,7 кв.м., 3-5, площею 3,6 кв.м., із загальною площею частки позивачки у будинку А-1, у розмірі 56,9 кв.м., в порядку спадкування за законом, після смерті її чоловіка, [PERSON], померлого 24.01.2014 року. У судовому засіданні Позивач та її представник, кожен окремо, наполягали на задоволенні уточнених позовних вимог. Виконком Криворізької міської ради, з посиланням на рішення №381 від 31.03.2016 року «Про обсяг і межі повноважень районних у місті рад та їх виконавчих органів», делегував повноваження здійснювати представництво їх інтересів виконкому Центрально-Міської районної у місті ради. Представник Центрально-Міської районної у місті ради [PERSON] під час розгляду цивільної справи заперечувала щодо задоволення уточнених позовних вимог, оскільки Позивач може успадкувати лише ту частку у спадковому майні, що належало її чоловіку за життя. Представник КП ДОР «КБТІ» [PERSON] суду пояснила, що на підставі правовстановлюючого документу, договору купівлі-продажу, посвідченого 27.12. 1989 року Першою Криворізькою державною нотаріальною конторою, зареєстрованого за реєстровим номером 3-4565, КП ДОР «КБТІ», як реєстратором була здійснена реєстрація права власності на нерухоме майно, - 1/3 частину житлового будинку за адресою: місто [PERSON] ріг, вулиця 10-річчя Жовтня, 25, на імя [PERSON] Згідно рішення виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради від 15.11.2006 року, за №402, будинку №25, по вулиці 10-річчя Жовтня, була присвоєна адреса: будинок №25 «А», по вулиці 10-річчя Жовтня, у місті [PERSON]. На підставі замовлення [PERSON] №Ч-00221134 від 12.10.2012 року, КП ДОР «КБТІ» їх підприємством було проведено технічну інвентаризацію обєкту нерухомого майна за вищевказаною адресою. Під час проведення якої, техніком встановлено, що сумарна частка ідеальних часток всіх співвласників не складає одиницю. Тому, за №221134 від 12.10.2012 року, було складено акт ідеальних часток, що розрахований з площі житлового будинку без врахування площ прибудов до нього та самочинного будівництва. Згідно якого, ідеальна доля частини житлового будинку, що належить [PERSON], від загальної площі складає 1/2 частину. Проте, КП ДОР «КБТІ» не наділено повноваженнями, та не має можливості й прав вносити зміни до правовстановлюючого документу, чи видавати новий документ, оскільки є субєктом господарювання, який проводить технічну інвентаризацію обєктів нерухомого майна у відповідності до Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації обєктів нерухомого майна, затвердженого наказом Держбуту України від 24.05.2001 року, за №127, та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.07.2001 року за №582/5773. Тому в матеріалах технічної інвентаризації у технічному паспорті і зазначається 1/3 частка житлового будинку на імя [PERSON] на підставі даних правовстановлюючого документу. Треті особи [PERSON] та [PERSON], будучі належним чином повідомлені про час та місце судового розгляду, правом присутності у судовому засіданні не скористувались, надали суду письмові заяви з проханням розглядати справу за їх відсутності, уточнені позовні вимоги визнають, не заперечують проти їх задоволення. Заслухавши пояснення учасників судового провадження, дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що уточнена позовна заява підлягає задоволенню у повному обсязі, з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Так, 24 січня 2014 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, актовий запис №87 від 25.01.2014 року (а.с.7). Як убачається зі свідоцтва про одруження, актовий запис №199 від 27.02. 1966 року, [PERSON] був чоловіком Позивача (а.с.6). Після його смерті, Позивач є єдиним спадкоємцем за законом, яка прийняла спадщину на підставі ст.ст.1261, 1269 ЦК України, оскільки у встановлений шестимісячний строк звернулась до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу [PERSON] з заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка. Сини подружжя [PERSON], [PERSON] та [PERSON]В відмовились від прийняття спадщини, що підтверджується матеріалами спадкової справи, витребуваної судом. [PERSON] за життя був власником нерухомого майна, а саме 1/3 частини, житловою площею цегляного жилого будинку А-1, житловою площею 78,29 кв.м., що знаходиться за адресою: місто [PERSON] Ріг, вулиця 10-річчя Жовтня, 25, та належав продавцю ЖЕО Центрального району міста Кривого Рогу на підставі рішення виконкому Центрально-міського району міста Кривого Рогу від 24.11.1939 року за №410, зареєстрованого у БТІ м. Кривого Рогу, в реєстрову книгу за №4КС, стор. №62, запис №362, на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого 27.02.1989 року, державним нотаріусом Першої Криворізької державної нотаріальної контори [PERSON], реєстровий номер 3-4565, зареєстрованого у БТІ м. Кривого Рогу 26.01.2990 року, у реєстровій книзі №250, на стор.№232, запис №59188 (а.с.51-52). Рішенням Виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради за №402 від 15.11.2006 року, одноповерховому трьохквартирному житловому будинку, на балансі управління житлово-комунального господарства виконкому міської ради присвоєна поштова адреса: місто [PERSON] Ріг, вулиця 10-річчя Жовтня, будинок 25 «А» (а.с.58). Згідно архівної довідки за №681 від 23.03.2015 року, виданої КП ДОР «КБТІ», станом на 31.12.2012 року, право власності на нерухоме майно, що розташоване за адресою: місто Кривий Ріг, вулиця 10річчя Жовтня, 25 А, зареєстровано: 1/3 частина житлового будинку на імя [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 27.12.1989 року Першою Криворізькою державною нотаріальною контрою, реєстровий номер 2-4565; 1/4 частку домоволодіння, а саме квартиру №2, на імя [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу 1/4 частини домоволодіння, посвідченого 26.05.2001 року приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу [PERSON] реєстровий №8374; 1/4 частку від будинку, а саме квартиру №1 та надворові побудови 1/5 ч. сараю «Б» на імя [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконавчого комітету Криворізької міської ради, згідно з розпорядженням №Ц-06 від 15.01.2007 року. Згідно акту ідеальних часток від 12.10.2012 року при обстежені частини житлового будинку за вищевказаною адресою, що належить [PERSON], ідеальна доля площі від загальної площі будинку складає 1/2 частка (а.с.60). У відповідності до акту ідеальних часток за №221134 від 12.10.2012 року, складеного техніком-інвентаризатором КП ДОР «КБТІ» [PERSON], при обстеженні частини житлового будинку по вулиці 10-річчя Жовтня, будинок №25 а, що належить [PERSON], загальна площа будинку 69,2 кв.м., загальна площа частини 35,3 кв.м., ідеальна доля площі від загальної площі будинку складає 1/2 частину (в основу розрахунку ідеальних часток було взято площу житлового будинку без врахування площ прибудов до нього) (а.с.57). Відповідно до ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно повідомлення приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу [PERSON] за №216/02-14 від 29.07.2014 року, Позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки за наданими правовстановлюючими документами не можливо встановити частку спадкового майна, та розяснено про необхідність звернутись до суду для визнання права власності безпосередньо за нею в порядку спадкування (а.с.9). Відповідно до даних домової книги, Позивач [PERSON] та її чоловік [PERSON], на час смерті останнього, проживали разом у будинку за адресою: [PERSON] Ріг, вул. 10-річчя Жовтня, 25а, тому, згідно ч.3 ст.1268 ЦК України, [PERSON] вважається такою, що прийняла спадщину. Ураховуючи ту обставину, що родина [PERSON] (чоловік [PERSON] і дружина [PERSON]) перебували у зареєстрованому шлюбі на час придбання частки будинку 27.12.1989 року, (перебували у шлюбі з 27.02.1966 року по 24 січня 2014 року), то має застосовуватися стаття 22 Кодексу про шлюб і сімю, який діяв до 2004 року, де зазначено, що майно нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Тобто, Позивач особисто має право на половину майна подружжя, і є єдиною спадкоємицею майна після померлого чоловіка, але вона позбавлена можливості здійснювати це право внаслідок плутанини у визначенні її частки у домоволодінні, яка розпочалася із невірного визначення цієї частки, як 1/3 у Договорі купівлі-продажу від 27.12.1989 року, хоча ця частка згідно зазначених вище розрахунків складає не менш ніж 1/2 частку. Згідно ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 386 ЦК України передбачено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Таким чином, суд приходить до висновку, що без визнання безпосередньо за Позивачем права власності на 1/2 частину будинку №25 а, по вулиці 10-річчя Жовтня, у місті [PERSON], вона, як спадкоємець померлого, позбавлена права отримати спадщину після смерті свого чоловіка, що суттєво порушує її права та законні інтереси. На підставі викладеного,

Outcome: approved