Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-17 00:00:00

[PERSON], який діє в своїх інтересах та в інтересах малолітньої [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], та просить постановити рішення, яким встановити порядок користування квартирою [ADDRESS] наступним чином: виділити йому з урахуванням інтересів [PERSON] 1/2 частину квартири, а саме: кімнату площею 9,6 кв.м та кімнату площею 12,3 кв.м, відповідачці [PERSON] виділити кімнату площею 17,6 кв.м, та в загальному користуванні залишити кухню, ванну кімнату, вбиральню, коридор, балкон, та зобов'язати відповідачку [PERSON] усунути перешкоди в користуванні належними їх 1/2 частини квартири [ADDRESS], та стягнути з відповідачки [PERSON] витрати по сплаті судового збору. У судове засідання представник позивача не з'явилася, надала до суду заяву в якій позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, розглянути справу у їх відсутності та у разі неявки відповідачки постановити по справі заочне рішення суду. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася, належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи про причини неявки суд не сповістила. Представник третьої особи Київська районна адміністрація Одеської міської ради орган опіки та піклування у судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву в якій зазначила, що у зв'язку з неможливістю прийняти участь у справі просить розглянути справу у їх відсутності, проти задоволення позову не заперечує та просить при прийнятті рішення по справі просить врахувати права та інтереси дитини. Відповідно до ст. ст. 224, 225 ЦПК України Київським районним судом м. Одеси була постановлена ухвала про заочний розгляд справи. В судовому засіданні встановлено, що рішенням Київського районного суду м. Одеса від 9 квітня 2013 року позовні вимоги [PERSON] - задоволені частково. Зустрічні позовні вимоги [PERSON] - задоволені частково. Визнано за [PERSON] та [PERSON] право спільної часткової власності на квартиру [ADDRESS] в рівних частках, тобто по 1/2 частині. В задоволенні іншої частини вимог [PERSON] та іншої частини вимог [PERSON] - відмовлено. Рішення суду набрало чинності 17 липня 2013 року. На підставі рішення Київського районного суду м. Одеси від 28 січня 2008 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний, місце проживання малолітньої [PERSON] визначено з батьком [PERSON] [PERSON] є інвалідом з дитинства, оскільки народилася зі спинальним дизрафізмом та численними проблемами, пов'язаними з даною хворобою, а саме: двосторонній гідроуретеронефроз, нейрогенний сечовий міхур, постійний запор, знівечена стопа з вальгусною деформацією. З січня 2008 року малолітня [PERSON] разом з батьком [PERSON] постійно проживає в Республіці Мальта. Мати дитини [PERSON] з 2008 року мешкає в м. Одесі. Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 19 лютого 2013 року з [PERSON] стягнуті аліменти на утримання малолітньої [PERSON] у розмірі 14 частки від її заробітку. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ним вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. В квартирі [ADDRESS] з 2008 року проживає відповідачка [PERSON] Як вбачається з постанови про відмову в порушенні кримінальної справи УІМ Київського РВ ОМУ ГУ МВС України в Одеській області від 21 червня 2010 року [PERSON] 19 червня 2010 року приїхав до м. Одеси з Мальти, для того щоб вирішити питання про розподіл квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], яка належить йому та його колишній дружині [PERSON] [PERSON] прибув за вищевказаною адресою дзвонив у двері, однак [PERSON], яка знаходилася в квартирі відмовилася відчиняти двері та впускати його в квартиру. За даним фактом [PERSON] повідомив в міліцію. З громадянкою [PERSON] була проведена профілактична бесіда, в ході якої вона зобов'язалася впустити [PERSON] в їх сумісну квартиру та в подальшому не чинити його проживанню в квартирі, про що також складений протокол реєстрації офіційного застереження про неприпустимості порушення законодавства та антигромадської поведінки. Відповідно до технічного паспорту, який складений Одеським міжміським бюро технічної інвентаризації від 16 липня 1997 року, квартира [ADDRESS] складається з 1-а кімната площею 17,6 кв.м, 2-а кімната площею 9,6 кв.м, 3-а кімната площею 12,3 кв.м, жила площа квартира 39,5 кв.м, кухня пощею 10,0 кв.м, ванна кімната площею 3,0 кв.м, туалет площею 1,5 кв.м, коридор площею 10,6 кв.м, вбудована шафа 0,6 кв.м, балкон (лоджія) 0,9 кв.м, 1,4 кв.м, загальна площа квартири 67,5 кв.м. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з ч. 1 ст.368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Згідно зі ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Враховуючи те, що рішенням Київського районного суду м. Одеси від 28 січня 2008 року місце проживання малолітньої [PERSON] визначено з батьком [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS] в рівних частках, а саме по 1/2 кожний, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню.

Outcome: approved