Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-27 00:00:00

Адвокат Ставичний П.І., який діє в інтересах [PERSON] звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із позовною заявою до відповідача [PERSON] , третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Виконавчий комітет Ужгородської міської ради, третя особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Огран самоорганізації населення будинковий комітет «Загорська 26» про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням у гуртожитку. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача: Позовну заяву мотивує тим, що 03 травня 2012 року між дочірнім підприємством «Житловий комплекс №1 ПрАТ «ЖПП», яке діє на підставі Статуту, в особі директора Дзьобак Г.М. (наймодавець) з однієї сторони та громадянином [PERSON] (наймач), з другої сторни, укладено Договір №120 найму житлового приміщення у гуртожитку. Згідно п. 1.1. Договору наймодавець здає в найм наймачу житлову площу у гуртожитку [ADDRESS] для тимчасового проживання. Згідно Довідки №401 від 03.06.2021 року виданої Органом самоорганізації населення будинкового комітету «Загорська 26» вбачається, що [PERSON] дійсно проживає в [ADDRESS] , 120. З Довідки №401 від 03.06.2021 року також вбачається, що виключно з Позивачем укладено Договір найму житлового приміщення в гуртожитку за адресою [ADDRESS] . Окрім того, як вбачається із Розрахункової книжки ДП ЖК №1 ЗАТ «ЖПП» по розрахунках за квартирну плату по [ADDRESS] саме Позивач щомісячно здійснював всі необхідні платежі. 10 лютого 2021 року за результатами технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна виготовлено Технічний паспорт на житлове приміщення [ADDRESS] (інвентаризаційна справа №03-21), інженер з інвентаризації нерухомого майна - [PERSON] , кваліфікаційний сертифікат серії АЕ №002194. Згідно Довідки №395 від 03.06.2021 року виданої дружині позивача Органом самоорганізації населення будинкового комітету «Загорська 26» (код ЄДРПОУ 40759204) кімнати під номерами 118 та 120 у гуртожитку за адресою [ADDRESS] відповідно з технічним паспортом станом на сьогодні є об`єднаними. В силу ст. 2 ЗУ «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» та відповідно до ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду» дружина Позивача проживаючи спільно з сім`єю (на утриманні мають 2 дітей) реалізовувала право на житло шляхом приватизації житла у даному гуртожитку (Технічний паспорт, інвентаризаційна справа №03-21). Однак, як вбачається із Витягу з Рішення №156 від 24.03.2021 року виданого Виконавчим комітетом Ужгородської міської ради в приватизації житлового приміщення у гуртожитку у зв`язку з реєстрацією у даній квартирі сторонніх осіб було відмовлено. В подальшому вживаючи заходів щодо з`ясування хто з сторонніх осіб є зареєстрованим, було встановлено, що за адресою [ADDRESS] згідно Довідки про реєстрацію місця проживання особи, виданої начальником Відділу реєстрації місця проживання Виконавчого комітету Ужгородської міської ради зареєстрованим є [PERSON] . Однак, враховуючи те, що Відповідач є зареєстрованим проте не проживає за данною адресою досить тривалий період часу, у сім`ї Позивача виникають суттєві перешкоди реалізації права на приватизацію житлового приміщення у гуртожитку, оскільки Позивач проживає там спільно з двома дітьми та дружиною. Так, згідно Довідки №402 від 03.06.2021 року виданої Органом самоорганізації населення будинкового комітету «Загорська 26» (код ЄДРПОУ 40759204) вбачається, що Позивач дійсно проживає за вказаною вище адресою, в той час як Відповідач - [PERSON] за даною адресою не проживає починаючи з 25.01.2007 року. Відповідно до Акту про відсутність (не проживання) осіб за місцем реєстрації складеного під час обстеження житлового приміщення у [ADDRESS] та опитування сусідів, представником органу самоорганізації населення «Загорська 26» спільно із іншими особами встановлено, що за даною адресою проживають наступні особи: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , тобто Позивач разом зі своєю сім`єю. Водночас даним Актом підтверджується, що за адресою [ADDRESS] не проживають з 25.01.2007 року такі особи, як: [PERSON] . На протязі багатьох років ніхто із сусідів про Відповідача не чули і його не бачили. Окрім підпису голови ОСН БК «Загорська 26» та відтиску печатки ОСН БК «Загорська 26» у даному акті містяться підписи також і сусідів - [PERSON] ( [ADDRESS] ), [PERSON] ( [ADDRESS] ), [PERSON] ( [ADDRESS] ). Будь-які правочини (Договір про надання послуг з вивезення твердих побутових відходів, Договір про користування електроенергією, Договір про надання послуг з водопостачання і водовідведення тощо) в контексті кв. [ADDRESS] укладалися саме від імені Позивача. Жодної участі у сплаті комунальних платежів та участі в належному утриманні даного жилого приміщення Відповідач не брав та не бере. Оскільки, за даною адресою Відповідач не проживає протягом тривалого часу (майже 15 років), виникає необхідність сплачувати надмірну суму комунальних послуг, виникають проблемні аспекти, що пов`язані із отриманням відповідних субсидій на їх оплату, також сім`я Позивача позбавлена можливості належним чином реалізувати своє право на приватизацію кімнат №118,120 які відповідно з технічним паспортом є об`єднаними, тощо. Необхідно відмітити, що факт не проживання Відповідача протягом тривалого часу за адресою [ADDRESS] , у разі необхідності, можуть підтвердити у судовому засідання також і [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які проживають по сусідству, а також відповідний представник ОСН БК «Загорська 26» та члени сім`ї Позивача. Згідно рішення VIII сесії міської ради VII скликання 18 жовтня 2016 року № 384 «Про передачу гуртожитків в оперативне управління та дозвіл на приватизацію», яке є чинним, у п.1 залишено у статусі «гуртожитки» цілісні майнові комплекси по [ADDRESS] та дозволено мешканцям гуртожитків приватизацію житлових і не житлових приміщень та п. 2 вказаного рішення передано в оперативне управління самоорганізації населення будинковим комітетам гуртожитки: по вул. Загорській, 26 органу самоорганізації населення - будинковому комітету «Загорська 26». Відзиву на позовну заяву у встановлений строк не подано. Треті особи на стороні відповідача, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору, пояснень щодо позову або відзиву не надали. 12 липня 2021 року ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області було відкрито провадження у цивільній справі та призначено розгляд справи у спрощеному позовному провадженні з викликом сторін. Згідно правил ч. 6 ст. 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. У відповідності до ч.5 ст.279 ЦПК України\~суд прийшов до висновку про проведення розгляду даної справи за участю сторін. В судове засідання 28.09.2021 року: представник позивача - не з`явився, про час, дату та місце розгляду повідомлявся належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Через канцелярію суду подав заяву, в якій просить розгляд справи проводити за його відсутності, зазначив, що позовні вимоги підтримує повністю, не заперечує проти заочного розгляду справи, та постановлення заочного рішення суду, у разі виникнення обставин викладених у ч. 1 ст. 280 ЦПК України. відповідач не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, шляхом надсилання повістки та розміщенням оголошення на сайті Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області. Відзив у встановлений судом строк, не подав. Будь яких заяв чи клопотань від відповідача на адресу суду не надходило. представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Виконавчий комітет Ужгородської міської ради не з`явився повторно, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомляв, будь яких клопотань чи заяв на адресу суду не подавав. представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Огран самоорганізації населення будинковий комітет «Загорська 26» не з`явився, подав заяву у якій вказав, що просить розгляд справи проводити у їх відсутності , позовні вимоги вважають обгрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. Враховуючи, що відповідачем у встановлений законом строк відзив на позов не подано, на підставі ч.8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами та в порядку ст. 280 ЦПК України вважає за можливе постановити заочне рішення . Застосування технічних засобів фіксування під час розгляду цивільної справи не здійснювалось відповідно до ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою учасників судового процесу. Судом встановлені наступні фактичні обставини справи. Судом встановлено, що 03 травня 2012 року між дочірнім підприємством «Житловий комплекс №1 ПрАТ «ЖПП», яке діє на підставі Статуту, в особі директора Дзьобак Г.М. (наймодавець) з однієї сторони та громадянином [PERSON] (наймач), з другої сторни, укладено Договір №120 найму житлового приміщення у гуртожитку. Згідно п. 1.1. Договору наймодавець здає в найм наймачу житлову площу у гуртожитку [ADDRESS] для тимчасового проживання. Згідно Довідки №401 від 03.06.2021 року виданої Органом самоорганізації населення будинкового комітету «Загорська 26» вбачається, що [PERSON] дійсно проживає в [ADDRESS] , 120. З Довідки №401 від 03.06.2021 року також вбачається, що виключно з Позивачем укладено Договір найму житлового приміщення в гуртожитку за адресою [ADDRESS] . Окрім того, як вбачається із Розрахункової книжки ДП ЖК №1 ЗАТ «ЖПП» по розрахунках за квартирну плату по [ADDRESS] саме Позивач щомісячно здійснював всі необхідні платежі. 10 лютого 2021 року за результатами технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна виготовлено Технічний паспорт на житлове приміщення [ADDRESS] . Згідно Довідки №395 від 03.06.2021 року виданої дружині позивача Органом самоорганізації населення будинкового комітету «Загорська 26» (код ЄДРПОУ 40759204) кімнати під номерами 118 та 120 у гуртожитку за адресою [ADDRESS] відповідно з технічним паспортом станом на сьогодні є об`єднаними. З Витягу з Рішення №156 від 24.03.2021 року виданого Виконавчим комітетом Ужгородської міської ради в приватизації житлового приміщення у гуртожитку позивачу у зв`язку з реєстрацією у даній квартирі сторонніх осіб було відмовлено. Також було встановлено, що за адресою [ADDRESS] згідно Довідки про реєстрацію місця проживання особи, виданої начальником Відділу реєстрації місця проживання Виконавчого комітету Ужгородської міської ради зареєстрованим є [PERSON] . Відповідач є зареєстрованим проте не проживає за данною адресою досить тривалий період часу. Так, згідно Довідки №402 від 03.06.2021 року виданої Органом самоорганізації населення будинкового комітету «Загорська 26» (код ЄДРПОУ 40759204) вбачається, що [PERSON] за адресою [ADDRESS] не проживає починаючи з 25.01.2007 року. Відповідно до Акту про відсутність (не проживання) осіб за місцем реєстрації складеного під час обстеження житлового приміщення у [ADDRESS] та опитування сусідів, представником органу самоорганізації населення «Загорська 26» спільно із іншими особами встановлено, що за даною адресою проживають наступні особи: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , тобто Позивач разом зі своєю сім`єю. Водночас даним Актом підтверджується, що за адресою [ADDRESS] не проживають з 25.01.2007 року такі особи, як: [PERSON] . На протязі багатьох років ніхто із сусідів про Відповідача не чули і його не бачили. Окрім підпису голови ОСН БК «Загорська 26» та відтиску печатки ОСН БК «Загорська 26» у даному акті містяться підписи також і сусідів - [PERSON] ( [ADDRESS] ), [PERSON] ( [ADDRESS] ), [PERSON] ( [ADDRESS] ). Всі договори, які стосуються комунальних послуг за вищевказаною адресою, укладені позивачем. Будь яких даних, що відповідачем сплачуються комунальні послуги за вказаною адересою не має. Позиція суду та оцінка доводів учасників справи: Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності та кожен окремо, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно частини другої\~статті 128 ЖК Української РСР жила площа в гуртожитку надається одиноким громадянам і сім`ям, які мають право проживати у гуртожитках, за рішенням адміністрації підприємства, установи, організації або органу місцевого самоврядування, у власності чи управлінні яких перебуває гуртожиток. Відповідно до\~статті 129 ЖК Української РСР\~на підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації, орган місцевого самоврядування видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу в гуртожитку. Згідно з частиною першою\~статті 130 ЖК Української РСР\~порядок користування жилою площею в гуртожитках визначається договором, що укладається перед вселенням на надану жилу площу в гуртожитку на підставі спеціального ордера відповідно до Примірного положення про користування жилою площею в гуртожитках, що затверджується Кабінетом Міністрів України. Відповідно до\~статті 61 ЖК Української РСР\~користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до\~\~договору найму житлового приміщення. Змінами до\~законів «Про приватизацію державного житлового фонду» від 19.06.92 №2482-ХІІ, «Про приватизацію державного майна»\~від 4.03.92 №2163-ХІІ передбачено, що гуртожитки включено до об`єктів державного житлового фонду, що підлягає приватизації (закон «Про внесення змін до деяких законів України з питань забезпечення захисту житлових прав громадян, які проживають у гуртожитках» від 3.03.2005 №2453-ІV). Згідно ч.2 ст.4 ЗУ «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків»\~мешканці гуртожитку, які на правових підставах, визначених цим Законом, проживають у гуртожитках, на які поширюється дія цього\~Закону\~(державної форми власності, а також у гуртожитках, включених до статутних капіталів товариств, у тому числі тих, що в подальшому були передані до статутних капіталів інших юридичних осіб або відчужені в інший спосіб), набувають право на приватизацію жилих приміщень у таких гуртожитках після їх передачі у власність відповідної територіальної громади згідно з цим Законом та Загальнодержавною цільовою програмою передачі гуртожитків у власність територіальних громад. Зазначене право поширюється на дітей законних мешканців гуртожитків, які народилися під час проживання їхніх батьків у гуртожитках, на які поширюється дія цього\~Закону. Правовий режим гуртожитків розмежовується чинним законодавством на ті, у яких житлові приміщення підлягають приватизації та правовий режим гуртожитків, які призначені для тимчасового проживання. Правовий режим гуртожитків, житлові приміщення яких підлягають приватизації відповідно до\~Закону «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків», прирівняно до правового режиму житлових приміщень в будинках державного і громадського житлового фонду, тому на мешканців таких гуртожитків у разі їх тимчасової відсутності поширюються вимоги статей 71, 72 ЖК України. Оскільки житлові та нежитлові приміщення у вищевказаному гуртожитку підлягають приватизації (Позивачем вживаються заходи спрямовані на приватизацію), при вирішенні цієї справи, як свідчить судова практика, застосуванню підлягають положення ст.ст. 71, 72 ЖК України. Згідно\~статті 71 ЖК Української РСР\~яка регулює питання збереження жилого приміщення за тимчасово відсутніми громадянами, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім`ї понад шість місяців у випадках: 1) призову на строкову військову службу або направлення на альтернативну (невійськову) службу, а також призову офіцерів із запасу на військову службу на строк до трьох років - протягом усього періоду проходження зазначеної військової служби; призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період - протягом усього періоду проходження військової служби, а якщо під час її проходження вони отримали поранення, інше ушкодження здоров`я та перебувають на лікуванні в медичних закладах або потрапили в полон чи визнані безвісно відсутніми - на строк до дня, наступного за днем їх взяття на військовий облік у районних (міських) військових комісаріатах після звільнення з військової служби після закінчення ними лікування в медичних закладах, незалежно від строку лікування, повернення з полону, скасування рішення суду про визнання особи безвісно відсутньою чи ухвалення судом рішення про оголошення особи померлою; 2) тимчасового виїзду з постійного місця проживання за умовами і характером роботи або у зв`язку з навчанням (учні, студенти, стажисти, аспіранти тощо), у тому числі за кордоном, - протягом усього часу виконання цієї роботи або навчання; 3) влаштування дитини (дітей) на виховання до родичів, опікуна чи піклувальника, у прийомну сім`ю, дитячий будинок сімейного типу, заклад для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, - протягом усього часу їх перебування у родичів, опікуна чи піклувальника, прийомній сім`ї, дитячому будинку сімейного типу, закладі для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування. Якщо з будинку, квартири (їх частини) вибула дитина (діти) і членів її (їх) сім`ї не залишилося, це житло може бути надано за договором оренди іншому громадянину до закінчення строку перебування дитини (дітей) у дитячому закладі або до досягнення нею (ними) повноліття і повернення від родичів, опікуна чи піклувальника, в окремих випадках - до закінчення навчання в загальноосвітніх навчальних закладах усіх типів і форм власності, у тому числі для громадян, які потребують соціальної допомоги та соціальної реабілітації, а також в професійно-технічних чи вищих навчальних закладах або до закінчення строку служби у Збройних Силах України та інших військових формуваннях; 4) виїзду у зв`язку з виконанням обов`язків опікуна чи піклувальника, наданням батькам-вихователям житлового будинку або багатокімнатної квартири для створення дитячого будинку сімейного типу - протягом усього часу виконання таких обов`язків; 5) влаштування непрацездатних осіб, у тому числі дітей з інвалідністю, у будинку-інтернаті та іншій установі соціальної допомоги - протягом усього часу перебування в них; 6) виїзду для лікування в лікувально-профілактичному закладі - протягом усього часу перебування в ньому; 7) взяття під варту або засудження до арешту, обмеження волі, позбавлення волі на певний строк чи довічне позбавлення волі - протягом усього часу перебування під вартою або відбування покарання, якщо в цьому будинку, квартирі (їх частині) залишилися проживати інші члени сім`ї. Якщо в будинку, квартирі (їх частині) не залишилися проживати інші члени сім`ї наймача, це житло може бути надано за договором оренди (найму) у встановленому законом порядку іншому громадянину до звільнення таких осіб з-під варти або до відбуття ними покарання. У випадках, передбачених пунктами 1-7 цієї статті, право користування жилим приміщенням зберігається за відсутнім протягом шести місяців з дня закінчення строку, зазначеного у відповідному пункті. Відповідно до Основ житлового законодавства Союзу РСР і союзних республік законодавством Союзу РСР і Української РСР може бути встановлено й інші умови і випадки збереження жилого приміщення за тимчасово відсутніми громадянами на більш тривалий строк. При розгляді справи судом не встановлено підстав які б свідчили про умови і випадки збереження жилого приміщення за тимчасово відсутніми громадянами на більш тривалий строк, за відповідачем. Відповідно ст. 72 ЖК Української РСР порядок визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно ст.163 ЖК України у разі тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається займане приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою\~статті 71 цього Кодексу. Тимчасова відсутність наймача та членів його сім`ї не звільняє їх від виконання обов`язків за договором найму жилого приміщення. Згідно ч. 1\~ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»\~громадяни України, а також іноземець чи особа без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, зобов`язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Згідно ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. З матеріалів справи вбачається, що відповідач більше 10 років не проживає за адресою: [ADDRESS] . Житлом він не цікавиться, витрати по його утриманню не несе, дій, які б свідчили про намір та бажання зберегти за собою право користування жилим приміщенням, не вчинив. Відомостей про те, що відповідачу чиняться перешкоди через які він позбавлений можливості користуватися житловим приміщенням суду не надано. У відповідності до\~ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З урахуванням всіх обставин справи, враховуючи вимоги\~ст. 81 ЦПК України\~- кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, виходячи із принципів розумності та справедливості, зважаючи на те, що позивачем було надано належні та достатні докази на підтвердження своїх тверджень щодо визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням в гуртожитку за адресою: [ADDRESS] суд приходить до висновку, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає до задоволення. Суд вважає за необхідне вказати на те, що викладене вище узгоджується із позицією Верховного Суду України що викладена в Постанові 4 листопада 2015 року м.Київ №6-1166цс15, зокрема Суд вказав про наявність правових підстав для визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням у гуртожитку в порядку стст.71, 72\~ЖК УРСР. Та, при цьому зазначив, що оскільки правовий режим гуртожитків, житлові приміщення яких підлягають приватизації відповідно до\~закону «Про приватизацію державного житлового фонду», прирівняний до правового режиму житлових приміщень у будинках державного і громадського житлового фонду, то на мешканців таких гуртожитків у разі їх тимчасової відсутності поширюються норми стст.71, 72 ЖК УРСР. З урахуванням подібності правовідносин щодо користування житловою площею в гуртожитку з правовідносинами, що регулюються загальними правилами ч.1 ст.71 ЖК УРСР щодо відсутності осіб, які мають право користування житловим приміщенням державного або громадського житлового фонду, положення цих правил про збереження за відсутнім права на житлове приміщення протягом шести місяців слід застосовувати і в разі тимчасової відсутності особи, якій надавалася житлова площа для проживання в таких гуртожитках (за відсутності підстав для виселення). Розподіл судових витрат між сторонами: Відповідно до ч.1\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, оскільки позовні вимоги позивача задоволені повністю, то з відповідача слід стягнути на користь позивача суму судового збору в розмірі 908,00 грн. сплачену позивачем за подання до суду даної позовної заяви згідно квитанції №041071009 від 07 липня 2021 року.

Outcome: approved