Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-16 00:00:00

Адвокат Какулія Отарі Євгенович в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування\~заявлених вимог\~представник позивача\~посилається на\~те,\~що позивач\~є власником\~квартири,\~розташованої за\~адресою:\~ [ADDRESS] .\~В даній\~квартирі також\~зареєстрований син\~позивача відповідач\~ [PERSON] ,\~який з\~2016\~року виїхав\~з квартири\~та фактично\~проживає у\~Російській Федерації.\~Відповідач не\~проживає в\~зазначеній квартирі\~понад один\~рік,\~не сплачує\~комунальні платежі,\~тому у\~позивача виникли\~труднощі щодо\~оформлення субсидії.\~У зв`язку\~з цим\~представник позивача просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням з тих підстав, що відповідач у вказаній квартирі не проживає, переїхав на постійне місце проживання до іншої країни, а саме Російської Федерації і добровільно з реєстраційного обліку не знімається. Представник позивача адвокат Какулія О.Є. та позивач [PERSON] у судове засідання не з`явились, до суду від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за відсутністю позивача та його представника, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, до суду подав заяву з проханням розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнав у повному обсязі, про визнання його таким, що втратив право користування квартирою не заперечував. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини. З матеріалів справи судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 26.11.2018 серії ННМ № 028233, посвідченого державним нотаріусом Другої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори Луганської області Чиркіною Т.Д., спадкова справа № 123/2018, зареєстровано в реєстрі за № 2-914. Згідно з копією довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 16940 від 26.10.2020, виданої Відділом адміністративних послуг Центру надання адміністративних послуг у м. Сєвєродонецьку Військово-цивільної адміністрації міста Сєвєродонецьк Луганської області, за адресою: [ADDRESS] зареєстрований: [PERSON] , [INFO] (син). Позивач, звертаючись до суду, посилається на те, що через те, що в квартирі залишається зареєстрованим відповідач [PERSON] тривалий час, позивач не в змозі користуватися в повній мірі правами щодо володіння, користування та розпорядження своїм майном. Безпідставне перебування відповідача на реєстраційному обліку у квартирі, на думку позивача, свідчить про перешкоди у користуванні власністю та є підставою для визнання відповідача таким, що втратив право користування квартирою. Отже,\~з досліджених\~в судовому\~засіданні фактичних\~обставин справи\~судом встановлено,\~що спір\~між сторонами\~виник з приводу\~захисту позивачем\~свого права\~власності,\~а саме\~права користування\~та розпорядження\~житловим приміщенням. Вказані правовідносини регулюються нормами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Конституції України та Цивільного кодексу України. Стаття 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4.11.1950 року, підписана від імені України 9 листопада 1995 року та ратифікована Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року закріплює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 405 ЦК України передбачено, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Суд враховує правову позицію, яка викладена в постанові ВСУ по справі № 6-158цс14, згідно з якою право членів сім`ї власника будинку користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сім`ї якого вони є; із припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сім`ї. Відповідно до\~ст.\~7\~Закону України\~«Про свободу\~пересування та\~вільний вибір\~місця проживання\~в Україні»\~зняття з\~реєстрації місця\~проживання особи\~здійснюється на\~підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою, а також інших документів, які свідчать про припинення підстав на право користування житловим приміщенням. Відповідно до копії паспорта громадянина Російської Федерації серії 07 № 20 653028, виданого 19.05.2020 ДУ МВС Росії по Ставропольському Краю, [PERSON] , [INFO] , є громадянином Російської Федерації та зареєстрований з 01.06.2020 за адресою: [ADDRESS] . Як вбачається з позовної заяви, відповідач [PERSON] не проживає у вищевказаній квартирі з 2016 року, оскільки добровільно виїхав до постійного місця проживання до Російської Федерації. Зазначена обставина підтверджується особистою заявою відповідача, якою він визнав позовні вимоги позивача та повідомив про те, що за місцем реєстрації не проживає, отримав громадянство Російської Федерації, наміру повернутися до м. Сєвєродонецька для проживання у спірній квартирі не має, а отже втратив інтерес до вказаного житлового приміщення. Застосовуючи вищевказані норми матеріального права, суд враховує роз`яснення надані Пленумом Верховного Суду України у пункті 11 постанови «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» №2 від 12.04.1985 року. Зокрема, в тій частині, що на ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресовка кореспонденції, утворення сім`ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо). За таких обставин, враховуючи, що відповідач не проживає у вказаній квартирі понад один рік, переїхав проживати до іншого місця проживання до Російської Федерації, не є її власником, а існування реєстрації\~відповідача в\~квартирі позивача\~обмежує його\~право власності, суд вважає, що досліджені судом докази свідчать про наявність обґрунтованих підстав для задоволення позову адвоката Какулії Отарі Євгеновича в інтересах [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Понесення позивачем судових витрат підтверджується квитанцією про сплату судового збору № 0.0.1888841668.1 від 30.10.2020 у сумі 840,80 грн., який відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved