Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-17 00:00:00

[PERSON] згідно трудової книжки працював водієм міського пасажирського транспорту (автобус «Ікарус-260», маршрути: 49, 37,30) з 11.03.1981 р. по 12.03.2001 p. у АТП-20123, перейменоване з годом у ПАТ «Автотранспортне підприємство АТП 16329». Загальний стаж роботи водієм пасажирського міського транспорту складає 20 років. 20 серпня 2015 року позивач досяг 55-річного віку, стаж водія міського пасажирського транспорту складає 20 років та загальний стаж його роботи складає майже 27,5 років, що вказує на наявність об'єктивного права отримання пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до ст. 13 Закону № 1788-ХІІ. У трудовій книжці не зазначено відомостей, необхідних для нарахування даного виду пенсії, а саме: те, що позивач працював водієм автобуса міського пасажирського транспорту. З метою отримання уточнюючої довідки позивач неодноразово усно звертався до керівника ПАТ«АТП 16329» [PERSON] із проханням видати уточнюючу довідку, однак це прохання було проігноровано, після чого позивач двічі (02.09.2015 та 25.11.2015 р.) Звертався до керівника ПАТ «АТП 16329» - [PERSON] у письмовій формі, на що також отримав відмову із посиланням керівника на відсутність у підприємстві підтверджуючих документів. Відмова відповідача у видачі такої довідки перешкоджає реалізації об'єктивного права позивача на отримання пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до ст. 13 Закону № 1788-ХІІ. Викладені відповідачем обставини щодо неможливості надання позивачеві уточнюючої довідки, на думку [PERSON] не є обґрунтованими та непереборними, а тому не створюють відповідачу підстав для відмови у видачі відповідної довідки. Посилаючись на викладене, просив суд зобов'язати ПАТ «Автотранспортне підприємство АТП 16329» видати [PERSON] довідку, що уточнює період роботи [PERSON] на ПАТ «Автотранспортне підприємство АТП 16329», стаж роботи, характер виконуваної роботи, місце роботи, професію та стягнути суму судового збору у розмірі 487 гривень 20 копійок. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, що зазначені у позові. Відповідач явку свого представника у судове засідання не забезпечив, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи без його участі не надав. Заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані докази, суд встановив наступне. Відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. \~\~\~\~ Статтею 4 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. \~\~\~\~ Тобто, суд не може захищати порушені права та інтереси у спосіб, який не передбачений законом. \~\~\~\~\~\~ Згідно змісту ст.ст. 11, 15 ЦК України цивільні права і обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства.Кожна особа має право на судовий захист.Захист цивільних прав - це передбаченні законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.\~\~ Положеннями ст. 16 ЦК України визначено перелік способів захисту суб'єктивних цивільних прав, спрямованих на вчинення матеріально-правових заходів примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. \~\~\~\~ Кожна особа відповідно до вимог ст. 16 ЦК України має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права чи інтересу. Способи захисту цивільних прав та інтересів судом визначені ч. 2 ст. 16 ЦК України, до них належать: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обовязку в натурі; зміна правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної шкоди; визнання незаконними рішення, дії чи бездіяльності органу державної влади або органу місцевого самоврядування, їхніх службових осіб. \~\~\~\~ Отже, особа, яка вважає, що її право порушене може скористатися певним способом захисту свого порушеного права, що визначений законом. Крім того, в силу ст. 19 Конституції України суд може застосувати лише такий спосіб захисту, що передбачений законом. \~\~\~\~ Закон, зокрема ст. 16 ЦК України, такого способу захисту, як зобовязання видати довідку не передбачає. \~\~\~\~ Виходячи з того, що предмет позову щодо зобовязання видати довідку не відповідає встановленим Цивільним кодексом України способам захисту, суд вважає, що позивачем [PERSON] обрано неналежний спосіб захисту права. З огляду на викладене, у задоволенні позову [PERSON] слід відмовити. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до\~ст. 88 ЦПК України.

Outcome: dismissed