Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-13 00:00:00

[PERSON] у червні 2019 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовних вимог позивач вказала, що відповідач є батьком її малолітньої доньки, однак не приймає ніякої участі у вихованні дитини, не приділяє уваги, не утримує її. Дитина проживає разом із позивачем. Тому позивач просить позбавити відповідача батьківських прав відносно його малолітньої дитини. Ухвалою суду від 05.08.2019 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 20.09.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду в судовому засіданні на 16.10.2019 року. Судове засідання 16.10.2019 року було відкладене на 14.11.2019 року у зв`язку із неявкою відповідача. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги. Також зазначила, що з 2015 року відповідач взагалі не цікавиться донькою та не відвідує її, хоча вона знає, що він постійно буває в м. Оріхів. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та дату розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином шляхом направлення судових повісток за останньою відомою адресою проживання та шляхом розміщення відповідного оголошення на веб-сайті Судової влади, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надано. Представник третьої особи підтримала позовну заяву. На підставі наявних у справі доказів, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Суд, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідач є батьком малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , а позивач є її матір`ю, що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження [PERSON] . Як видно із довідки Центру надання адміністративних послуг Виконавчого комітету Оріхівської міської ради Запорізької області від 13.03.2019 року, відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до довідок № 25, №26, виданих 15.03.2019 року головою правління Обслуговуючого ЖБК «Космос-сіті», позивач разом із малолітньою [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] . Батько дитини з ними не проживає та участі у вихованні доньки не приймає з 2015 року. Дитина проживає за вказаною адресою з 01.02.2016 року без реєстрації. Згідно до довідки № 34/01-12 від 14.03.2019 року, виданої завідувачем Дошкільного навчального закладу (ясла-садок) №144 «Запорожець» Запорізької міської ради, [PERSON] є вихованкою даного закладу, батько дитини не приймає участі у вихованні дитини, до ДНЗ жодного разу не приходив. Загальні заходи у закладі відвідує мати дитина, оплату за харчування дитини також здійснює мати дитини. Рада опіки та піклування при виконавчому комітеті Оріхівської міської ради Запорізької області надала висновок від 03.05.2019 року про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] , у зв`язку із тим, що батько дитини самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, не займається вихованням дитини та матеріально не підтримує її. Вказаний висновок затверджений рішенням Виконавчого комітету Оріхівської міської ради Запорізької області від 23.05.2019 року №216. Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно до ч.2, ч.3 ст.150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Частиною 4 ст. 155 Сімейного кодексу України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п. 2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Пленум Верховного Суду України в п. 16 постанови від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» наголосив, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. З досліджених судом доказів, з урахування зазначених роз`яснень, встановлено, що батько малолітньої [PERSON] ухилився від виконання своїх обов`язків, оскільки відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, підготовку до самостійного життя, не забезпечує харчування, медичний догляд, лікування доньки, не спілкується з нею, незважаючи на те, що спілкування з батьками необхідне для її нормального самоусвідомлення; не виявляє інтересу до внутрішнього світу дитини, не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, суд розцінює як свідоме ухилення відповідача від виховання дитини, що є винною поведінкою батька в розумінні вимог вказаних норм матеріального права. З наведеного вище, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог про позбавлення батьківських прав. На підставі викладеного та

Outcome: approved