Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-14 00:00:00

[PERSON] подала позов до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування позовних вимог вказує, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 6 грудня 2012 року. Від шлюбу мають двох дітей. У зв`язку з тим, що спільне подружнє життя не склалося, шлюб між сторонами існує лише формально, збереження сім`ї стало неможливим, у зв`язку з чим позивач просить шлюб розірвати. Також просить стягнути аліменти з відповідача на утримання дітей, так як відповідач добровільно матеріальної допомоги на їх утримання не дає. Позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі і просить їх задоволити. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча про час та місце судового засідання був належним чином повідомлений, про причини неявки від відповідача повідомлення не надійшло. Суд вважає, що наявних в матеріалах справи доказів достатньо для ухвалення заочного рішення відповідно до ст. 280 ЦПК України у відсутності відповідача, який не з`явився в судове засідання. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно положень ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 6 грудня 2012 року. Сторони по справі мають сина [PERSON] , [INFO] (ксерокопія свідоцтва про народження серії [NUMBER] ), та доньку [PERSON] , [INFO] (ксерокопія свідоцтва про народження [NUMBER] ). Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, суд вбачає підстави для розірвання шлюбу, так як його збереження суперечить інтересам позивача. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд, враховуючи вищевикладене, вважає, що є підстави для стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. За ч. 1 п. 1 ст. 430 ЦПК України, у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до статті 141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved