Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-30 00:00:00

[PERSON] у жовтні 2013 року звернулася до суду з позовом до виконавчого комітету Великокручанської сільської ради про визнання права власності на земельну ділянку у порядку спадкування за законом. Ухвалою Пирятинського районного суду від 31.01.2014 відповідача Великокручанську сільську раду Пирятинського району замінено на належного відповідача [PERSON]. 31.01.2014 відповідач [PERSON] подав зустрічну позовну заяву до [PERSON] про визнання права власності у порядку спадкування за заповітом, який ухвалою Пирятинського районного суду від 31 січня 2014 року об'єднано до спільного розгляду із первісним позовом [PERSON] У судовому засіданні представник позивача [PERSON] відмовився від позовних вимог [PERSON] та ухвалою Пирятинського районного суду від 31.01.2014 провадження у справі за первісним позовом закрито. Позовні вимоги відповідача [PERSON] визнав, не заперечує проти їх задоволення. Відповідач [PERSON] позовні вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] померла [PERSON]. Після її смерті залишилася спадщина, у тому числі і земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 8,18 га, що розташована на території Великокручанської сільської ради Пирятинського району Полтавської області. Відповідач є спадкоємцем майна померлої за заповітом, постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини та протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не заявив про відмову від неї. [PERSON] фактично прийняв спадщину, тому просить визнати за ним право власності на спірну земельну ділянку. У судовому засіданні відповідач зустрічний позов підтримав. Враховуючи відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове майно - Державного акту про право власності на земельну ділянку, просив у судовому порядку визнати за ним право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 8,18 га, що розташована на території Великокручанської сільської ради Пирятинського району Полтавської області. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини: [INFO] померла [PERSON], про що в книзі реєстрації актових записів про смерть зроблений актовий запис № 21 від 26.05.2010 року (а.с.6). Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 8,18 га, що розташована на території Великокручанської сільської ради Пирятинського району Полтавської області (а.с.4). Спадкодавець [PERSON] набула права власності на вказану земельну ділянку на підставі виділення в натурі належної їй земельної частки (паю) та отримала державний акт на право власності. Позивач надала архівну копію вказаного акту серії І-ПЛ № 056552, який був виданий на підставі рішення 18 сесії ХХІІІ скликання Великокручанської Ради народних депутатів від 19 жовтня 2001 року та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 54 (а.с.4). Проте, його оригінал був втрачений. Відповідач [PERSON] є спадкоємцем майна померлої за заповітом від 31 березня 2005 року, посвідченого секретарем Великокручанської сільської ради Пирятинського району Полтавської області, зареєстрованого в реєстрі за №128 (а.с.20). За правилами ст.1241 Цивільного кодексу України ( далі - ЦК України), малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Відповідно до вимог ст. 1241 ЦК України, право на обов'язкову частку у спадщині [PERSON] має її дочка [PERSON] (а.с.21,22), яка в ході розгляду справи від своєї частки у спірному нерухомому майні відмовилася. Відповідач [PERSON] постійно проживав із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини (а.с.76) та протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України не заявив про відмову від неї, тому в силу ч.3 ст.1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину. Проте, відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на земельну ділянку перешкоджає відповідачу у розпорядженні спадковим майном. Згідно з приписами п. «г» ч.1 ст. 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що оскільки відповідач є спадкоємцем за заповітом майна, яка залишилося після смерті [PERSON], а оригінал правовстановлюючого документу на спадкове майно втрачений, інакше як у судовому порядку визнати право власності відповідача на земельну ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 8,18 га, що розташована на території Великокручанської сільської ради Пирятинського району Полтавської області, неможливо, визнання позивачем зустрічного позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, зустрічний позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved