Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-15 00:00:00

[PERSON] (надалі позивач) просить розірвати шлюб з [PERSON] (надалі відповідач), мотивуючи тим, що відносини в сім'ї не склалися, сторони припинили спільне проживання, сім'я фактично розпалася. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей. Позивач переконаний в неможливості примирення із відповідачем. В судовому засіданні позивач повністю підтримав заявлений позов з підстав наведених в позовній заяві та просив його задовольнити. Також вказав, що протягом наданого судом строку для примирення сторони не примирилися. Відповідач та її представник в судове засідання не з'явилися, хоча належним чином повідомлялися про час, дату і місце проведення судового засідання, що підтверджується їх особистою розпискою, яка знаходиться в матеріалах справи (а.с.23). Таким чином суд проводить розгляд справи на підставі ст.224 ЦПК України в заочному порядку за згодою позивача, на підставі наявних у справі даних та доказів. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про одруження, виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану м. Рівне 11 червня 1999 року, серії [NUMBER], [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 11 червня 1999 року, актовий запис №527. Після реєстрації шлюбу присвоєні прізвища чоловікові - [PERSON], дружині - [PERSON] Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO] (а.с.4). Згідно з ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Стаття 112 СК України передбачає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні позивач підтвердив, що він з відповідачем не підтримують подружніх стосунків, протягом наданого судом строку для примирення сторони не примирилися. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд вважає, що на даний час спільне проживання сторін стало не можливим і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тобто фактично шлюб не існує, а тому його слід розірвати, що не позбавляє сторін права повторно зареєструвати шлюб після усунення обставин, що були підставою для його розірвання. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд вважає за необхідне роз'яснити, що згідно абзацу 2 ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Позивачем сплачено судовий збір у сумі 640 грн. (а.с.1). У відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Разом з тим, в судовому засіданні позивач просив судові витрати покласти на нього, тому суд не здійснює розподіл судових витрат в даній справі.

Outcome: approved