Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-26 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до відповідачів про визнання права власності на спадкове майно, що входить до складу спадщини, а саме: на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по [ADDRESS]; земельну ділянку площею 0,68, яка знаходиться в с. Білосток Луцького району; земельну ділянку площею 2,65 га згідно Державного акту на право власності на землю серії Р1 № 100032 від 27.03.2003 року, вказавши, що після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO], відкрилась спадщина за заповітом. Спадкоємцями за заповітом на вище вказану спадщину є позивач [PERSON] та за законом - відповідачі [PERSON]. [PERSON] Фактично позивач прийняла спадщину після смерті матері, шляхом звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Проте в держнотконторі вона не може належним чином оформити своє право, оскільки відсутні правовстановлюючі документи. Просила визнати за нею право власності на спадкове майно за заповітом, після смерті матері [PERSON], оскільки фактично прийняла спадщину та відповідачі на спадщину не претендують. В судове засідання позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] подали заяви, в яких підтримали позовні вимоги, просили суд їх задовольнити та розгляд справи проводити у їх відсутності. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомили. Представник відповідача Білостоцької сільської ради в судове засідання подав суду заяву, в якій заперечень щодо задоволення позову не має, просив розгляд справи проводити у його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення. Судом встановлено, що житловий будинок з надвірними спорудами та будівлями по [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON], даний факт підтверджено довідкою № 699/01.12/2-13 від 19.11.2013 року виданою Білостоцькою сільською радою Луцького району (а.с. 8), з якої вбачається, що [PERSON] належить цілий житловий будинок з надвірними спорудами та будівлями [ADDRESS], де вона проживала до смерті. Судом встановлено, що [PERSON] належала земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 2,65 га, яка складається з земельних ділянок площею 0,98 га та площею 1,67 га, згідно Державного акту на право власності на землю серії Р1 № 100032 від 27.03.2003 року (а.с. 11). Таким чином, суд прийшов до висновку, що спірне домоволодіння та земельна ділянки належали [PERSON], яка померла [INFO], згідно свідоцтва про смерть (а.с. 6), на праві власності. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO], згідно свідоцтва про смерть (а.с. 6), тому спадщина відкрилась на все майно, яке належало їй на праві власності. Згідно ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватись моральних засад суспільства. 10 листопада 2009 року [PERSON] вчинила на ім'я своєї дочки [PERSON] заповіт, який був посвідчений секретарем Білостоцької селищної ради Луцького району Королюк Р.С. (а.с. 7), до відкриття спадщини він не змінювався та не скасовувся, згідно з яким заповіла позивачу [PERSON] належне їй на праві власності майно. Згідно ст. 1222 ЦК України, позивач [PERSON] є спадкоємцем після смерті матері [PERSON] за заповітом, що стверджується копією заповіту (а.с. 7). В судовому засіданні встановлено, що спадкоємець [PERSON] прийняла спадщину після смерті спадкодавця [PERSON] шляхом звернення у встановлений термін до нотаріальної контори із відповідною заявою. На сьогоднішній день позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом на спадкове майно, що залишилось після смерті [PERSON] Відповідачі - сини померлої - [PERSON] та [PERSON] на спадщину не претендують. Згідно ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку у шість місяців, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Позивач [PERSON] відмову від спадщини не заявляла. Таким чином, оцінивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що слід визнати право власності на спадкове майно за позивачем.

Outcome: approved