Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-28 00:00:00

[PERSON] пред`явила до суду позов шляхом подання позовної заяви [PERSON] , яким просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 04 вересня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції за актовим записом № 1602. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON] , 2013 року народження. Протягом останніх двох років сімейне життя між сторонами погіршилось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Спільне життя у сторін не склалося внаслідок діаметрально протилежних поглядів не шлюб та сім`ю, майнових спорів між сторонами відсутні. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 30 березня 2020 року провадження по справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, справа призначена до розгляду в судовому засіданні. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 28 квітня 2020 року надано [PERSON] та [PERSON] строк на примирення - один місяць, провадження у справі зупинено до закінчення строку на примирення. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 29 травня 2020 року, постановлено без видалення суду до нарадчої кімнати, провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу відновлено. В судовому засіданні позивач [PERSON] просила суд задовольнити позовні вимоги, розірвати шлюб між нею та відповідачем, зазначила, що за наданий час на примирення сторони не примирились. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав, проти їх задоволення не заперечував. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 04 вересня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції за актовим записом № 1602, під час державної реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане 04 вересня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції). Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON] , [INFO] , (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 03 жовтня 2013 року Виконавчим комітетом Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області). За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України та ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх до збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і зберігання шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. Згідно ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, з`ясувавши причини розірвання шлюбу та фактичні взаємовідносини подружжя, вважає подальше сімейне життя подружжя і збереження сім`ї неможливим. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В судовому засіданні позивач просила не змінювати її прізвище, залишити « [PERSON] ». Згідно квитанції № 0.0.1637863269.1 від 03 березня 2020 року при пред`явленні позову до суду позивачем були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 840,80 гривень. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 840,80 гривень. На підставі викладеного і

Outcome: approved