Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-02 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 17.02.2000 р. у Виконавчому комітеті Керницької сільської ради Городоцького району Львівської області, актовий запис № 01. Вимоги в основному мотивує тим, що шлюб з відповідачем є невдалим через відсутність взаєморозуміння, протилежні погляди на подружнє життя, зловживання ним алкоголем, відповідач, нехтуючи сімейними цінностями, неодноразово був ініціатором сварок та скандалів, не надавав коштів на утримання сімї. З 2007 року разом не проживають. Просить суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] Позивачка в підготовче судове засідання не зявилася, подала до суду письмову заяву, в якій просила про розгляд справи у її відсутності та задоволення позову, наполягає на розірванні шлюбу (а.с. 17). Відповідач в підготовче судове засідання не зявився, подав до суду письмову заяву, в якій позов визнав, не заперечує проти розірвання шлюбу з позивачкою, зазначив, що примирення між ними неможливе (а.с. 23-24) У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи здійснюється у їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Оглянувши матеріали справи, заяви сторін, дослідивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до положень ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. З позовної заяви, долучених до матеріалів справи заяв сторін, повторного свідоцтва про шлюб серії І-СГ № 359037, видно, що сторони з 17.02.2000 р. в шлюбі, від такого мають повнолітню дочку [PERSON], [INFO], з 2007 року разом не проживають, не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, примирення між ними неможливе, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, які категорично наполягають на розірванні шлюбу, а тому згідно ст.112\~Сімейного кодексу\~України є всі підстави для розірвання шлюбу (а.с. 5-7, 17, 23-24). Відповідно до ст. 24\~Сімейного Кодексу\~України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до обставин, викладених у позовній заяві, які знайшли своє підтвердження у процесі розгляду справи, причиною розірвання шлюбу є відсутність бажання у сторін будувати у подальшому сімейні відносини, внаслідок чого вони не підтримують подружніх відносин, тому, враховуючи наведене та інші фактичні взаємини подружжя [PERSON], а також заяви сторін, які наполягають на розірванні шлюбу, положення ст. 24 СК України, суд приходить переконання, що шлюб між ними є формальним і розриває такий. Згідно ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача 704 грн. 80 коп. судового збору.

Outcome: approved