Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-29 00:00:00

[PERSON] (надалі - позивач) просить розірвати шлюб з [PERSON] (надалі - відповідач) мотивуючи тим, що відносини в сім'ї не склалися, вони не підтримують шлюбних стосунків, сім'я фактично розпалася. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]. Крім того, позивач просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Терещук». В судовому засіданні позивач позов підтримала, просила його задовольнити з підстав наведених в позовній заяві, вказала, що вжиті судом заходи щодо примирення подружжя виявилися безрезультатними, надалі перебувати в шлюбі із відповідачем вона не бажає. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти розірвання шлюбу між сторонами. Суд, заслухавши сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану м. Рівне 01 червня 2002 року, серії І-ГЮ №052356, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 01 червня 2002 року, актовий запис №505. Після реєстрації шлюбу присвоєні прізвища чоловікові [PERSON], дружині [PERSON]. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]. Згідно з ч.3\~ст.105 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~ст.110 СК України. Стаття 112 СК України\~передбачає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні позивач вказала, що вона з відповідачем надалі перебувати в шлюбі не бажає. Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 28 листопада 2017 року сторонам був наданий строк для примирення, однак вжиті судом заходи щодо примирення подружжя позитивних наслідків не дали. Відповідно до ч.1\~ст.24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд вважає, що на даний час спільне проживання сторін стало не можливим і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тобто фактично шлюб не існує, а тому його слід розірвати, що не позбавляє сторін права повторно зареєструвати шлюб після усунення обставин, що були підставою для його розірвання. Відповідно до ч. 2\~ст. 114 СК України\~у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд вважає за необхідне роз'яснити, що згідно абзацу 2 ч. 3\~ст. 115 СК України\~документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач не бажає змінювати прізвище набуте у шлюбі, тому їй слід залишити прізвище «Терещук». Позивачем сплачено судовий збір у сумі 640 грн. У відповідності до ч.1\~ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, із відповідача на користь позивача слід стягнути 640 грн.

Outcome: approved