Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-29 00:00:00

[PERSON] (позивачка) звернулася до суду 04.02.2016р. з позовною заявою до [PERSON] (відповідач), в якій просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку, на утримання повнолітньої доньки, починаючи з 02.04.2016 року до досягнення нею 23-х років за умови, що вона буде продовжувати навчання. Відповідач обставини, викладені в позовній заяві, визнав повністю, зазначивши, що не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання його повнолітньої доньки [PERSON] на час її навчання. А також просив звільнити його від сплати судового збору, оскільки він є учасником бойових дій, що підтверджується наданою ним копією посвідчення серії [NUMBER] виданого УМВС України в Черкаській області 24.07.2015 року (а.с.28). В судове засідання особи, які беруть участь у справі, не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Позивачка надала суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглянути справу у її відсутність. Відповідач також надав суду заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутність та зазначив, що проти задоволення позовних вимог не заперечує. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази судом встановлені наступні обставини і відповідні їм правовідносини. [PERSON] народилася [INFO], а сторони є її батьками, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.4). На теперішній час [PERSON] навчається за державним замовленням на денному відділенні Національної академії внутрішніх справ. Навчання триватиме до 30.06.2019р. (а.с.5). [PERSON] фактично проживає разом з позивачкою (а.с.12), а відтак і перебуває на її утриманні. Як студент [PERSON] потребує значної матеріальної допомоги для реалізації її потреб. Позивачка самостійно не в змозі надавати своїй доньці таку допомогу, оскільки є інвалідом ІІ групи (а.с.13-14). Відповідач в добровільному порядку не надає необхідної матеріальної допомоги у зв'язку з чим позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом. Зазначені обставини справи також визнаються сторонами в повному обсязі, а тому відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК суд вважає їх доведеними. За таких обставин між сторонами виник спір щодо обов'язку батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, який регулюється главою 16 Сімейного кодексу України. Згідно ч.1 ст.199 СК якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.1 ст.200 СК суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] після досягнення повноліття, продовжуватиме навчання. Враховуючи, що відповідач здатний надавати доньці матеріальну допомогу та не заперечує щодо визначення частки його заробітку на рівні 1/4 з усіх видів доходів, то позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Стосовно періоду протягом якого мають стягуватися аліменти, то відповідно до ч.1 ст.191 СК аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Разом з тим, в силу принципу диспозитивності регулювання цивільно-правових відносин, закріпленому у ст.11 ЦПК, та змісту засад регулювання сімейних відносин, передбачених ст.7 СК (добросовісність, розумність, максимально можливе врахування інтеерсів дитини) суд не вбачає перешкод для визначення терміну, з якого необхідно розпочати стягнення аліментів, а саме з події досягнення [PERSON] повноліття, тобто з [INFO]. Згідно ч.2 ст.199 СК право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Таким чином право на отримання аліментів на утримання повнолітньої доньки існує на період навчання [PERSON], тобто до 30.06.2019р., а тому вимога щодо стягнення аліментів до досягнення донькою 23 років підлягає частковому задоволенню, оскільки ґрунтується на обставинах, які ще не настали. На підставі вищевикладеного суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Вирішуючи питання про судові витрати, суд враховує клопотання відповідача про звільнення його від відшкодування судових витрат відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», у зв'язку з цим, судові витрати підлягають відшкодуванню за рахунок держави. Враховуючи, що стягнення аліментів необхідно розпочати з 02.04.2016р., то підстави для допуску рішення до негайного виконання відсутні. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial