Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-01 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні майном. Позивач зазначала, що 19 листопада 1999 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб у Відділі реєстрації актів громадянського стану виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області, актовий запис № 490. Від спільного подружжя життя мають одного сина: [PERSON], [INFO]. Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 03 жовтня 2012 року шлюб між сторонами було розірвано. За час перебування у шлюбі в 2005 році ними було придбано двокімнатну квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], правовстановлюючі документи на яку знаходяться у відповідача. Після припинення шлюбних відносин відповідач вигнав позивача із спірної квартири і до цього часу не пускає до квартири. Посилаючись на вищевказане, позивач просила суд усунути перешкоди у користуванні квартирою №1, що знаходиться за адресою: Київська область, м. Бровари, вул.. Грушевського, 21. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позов підтримали, надали пояснення аналогічні позовній заяві, просили суд про задоволення позовних вимог в повному обсязі. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав, заперечував проти їх задоволення в повному обсязі, оскільки вважає, що спірна квартира є його особистою власністю, оскільки була придбана за кошти отримані ним від продажу земельної ділянки площею 0,100 га, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, яка розташована за адресою: Київська область, Броварський район, с. Димитрово, вул.. Зелена, 21, та була надана йому на підставі рішення виконавчого комітету Калинівської сільської ради народних депутатів від 28 лютого 1997 року №10, що підтверджується Державним актом на право власності на землю серія ІІІ-КВ №091260 (а.с.19). В судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що позивач [PERSON] є її донькою, яка цього літа подзвонила свідку та повідомила, що їде до сина, який після розлучення сторін залишився проживати разом із відповідачем. Після того позивач подзвонила свідку і плакала, розповіла, що спілкувалася з сином, відповідач кудись вийшов, а повернувся в стані алкогольного спяніння і почав кричати на позивача, запитувати чого та приїхала, вимагав, щоб вона залишила квартиру, позивач намагалася забрати деякі речі, то відповідач їй не дав цього зробити, був великий скандал, сусіди повиходили на коридор, а онук вибіг на балкон і почав плакати, довго не міг заспокоїтися. Позивач боїться відповідача. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 19 листопада 1999 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області, актовий запис № 490 (а.с.4). Від спільного подружжя життя мають одного сина: [PERSON], [INFO]. Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 03 жовтня 2012 року шлюб між сторонами було розірвано (а.с.5). Відповідно довідки №01н від 06 листопада 2006 року, [PERSON] виконав зобовязання перед ТОВ «БудЕліт Групп» по оплаті вартості майнових прав, визначених у договорові №01н купівлі-продажу майнових прав на квартиру від 24 жовтня 2006 року, укладеному між [PERSON] та ТОВ «БудЕліт Групп». Усього сплачено за договором коштів на суму 366600 грн. (а.с.17). Згідно акту приймання-передачі майнових прав від 06 листопада 2006 року, ТОВ «БудЕліт Групп» передало, а [PERSON] прийняв майнові права на двокімнатну квартиру №1, загальна площа 78,00 кв.м., що знаходиться за адресою: Київська область, м. Бровари, вул.. Грушевського, 21 (а.с.22). Відповідно до угоди про проведення остаточних розрахунків за Договором №01н купівлі-продажу майнових прав на квартиру, у звязку із показниками замірів та технічної документації КП Броварської міської ради «Броварське бюро технічної інвентаризації», площа квартири №1 становить 77,5 кв.м., що на 0,5 кв.м. менша площі, зазначеної в договорі, а тому покупцю [PERSON] було повернуто кошти в розмірі 2350 грн., в тому числі ПДВ (а.с.23). Згідно технічного паспорту за адресою: [ADDRESS], знаходиться двокімнатна квартира, загальною площею 77,5 кв., житловою площею 38,7 кв.м. (а.с.26-27). Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно двокімнатна квартира №1, що знаходиться за адресою: Київська область, м. Бровари, вул.. Грушевського, 21, перебуває у приватній власності, власником якої є [PERSON] (а.с.28). Згідно Державного акту на право власності на землю серія ІІІ-КВ №091260, на підставі рішення виконавчого комітету Калинівської сільської ради народних депутатів від 28 лютого 1997 року №10 відповідачу [PERSON] була надана земельна ділянка площею 0,100 га, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, яка розташована за адресою: Київська область, Броварський район, с. Димитрово, вул.. Зелена, 21 (а.с.19). Відповідно договору купівлі-продажу земельної ділянки від 26 жовтня 2006 року, відповідач [PERSON] продав вищезазначену земельну ділянку за 176750 грн. (а.с.24). Таким чином, з письмових матеріалів справи вбачається, що спірна двокімнатна квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], була придбана за значно більшу суму грошових коштів аніж продана відповідачем [PERSON] земельна ділянка, а тому твердження відповідача, що квартира була придбана за отримані ним грошові кошти від продажу особистої власності - земельної ділянки є необґрунтованими, оскільки з вищевикладеного вбачається, що спірна квартира була придбана подружжям під час перебування в шлюбі і за спільні кошти. Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Згідно ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст.383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб. Згідно ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Дослідивши письмові матеріали справи та вислухавши сторін і свідка в судовому засіданні, суд вважає, що позивач [PERSON] набула право спільної сумісної власності подружжя на двокімнатну квартиру №1, яка знаходиться за адресою: Київська область, м. Бровари, вул.. Грушевського, 21, згідно договору №01н купівлі-продажу майнових прав на квартиру від 24 жовтня 2006 року, укладеного між [PERSON] та ТОВ «БудЕліт Групп», а тому вона має право на вільне володіння, користування та розпорядження спільним сумісним майном подружжя. За таких обставин суд приходить до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Outcome: approved