Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-25 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON] про захист честі, гідності та ділової репутації. Позовні вимоги обґрунтовують тим, що [INFO] на веб-сайті «Ютуб» ([INFO]) відповідачем [PERSON] був розміщений відеоролик під назвою «[INFO]». Також, на цьому ж сайті, відповідачем були розміщені відеоролики під назвою «[INFO]», «[INFO]», «[INFO]», «[INFO].»., «[INFO]», «[INFO]», «[INFO]». Зокрема позивачі вказують , що розміщуючи інформацію на веб-сайті «Ютуб» відповідач прямо називає їх «безпридельщиками, взяточниками и фальсификаторами», чим грубо порушує права, свободи і законні інтереси, принижує честь, гідність та шкодить діловій репутації, формує негативне уявлення у громадян та в суспільстві в цілому про те, що працівники ДАЇ недобросовісно виконують свої професійні обов'язки. Оскільки, дана інформація не відповідає дійсності, то порушується право позивачів на повагу до гідності та честі, тому просять зобов'язати відповідача спростувати недостовірну інформацію . В судовому засіданні позивачі [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги підтримали у повному обсязі, покликаючись на обставини викладені в позовній заяві, просили позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином відповідно до вимог ч. 9 ст.74 ЦПК України через оголошення у пресі. Зі згоди позивачів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивачів та дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Встановлено, що в мережі Інтернет [INFO] на веб-сайті «Ютуб» ([INFO]) був розміщений відеоролик під назвою «[INFO]» . Також, на цьому ж сайті були розміщені відеоролики під назвою «[INFO]», «[INFO]», «[INFO]», «[INFO].»., «[INFO]», «[INFO]», «[INFO]». Дані відеоролики містять інформацію, яка вказує на те, що працівники ДАІ «безпридельщики, взяточники и фальсификатори». Дану інформацію було доведено невизначеному колу осіб, оскільки поширено в загальнодоступній мережі Інтернет. Суд рахує, що зміст зазначеної, щодо позивачів інформації, наводить користувачів веб-сайту на думку, що позивачі при виконанні службових обов'язків не дотримується законів та недобросовісно виконують свої професійні обов'язки, формує негативне уявлення у громадян та в суспільстві в цілому про працівників ДАІ як професіоналів у своїй сфері. Розповсюджена інформація відносно позивачів є негативною інформацією, що принижує їх честь, гідність та дискредитує їх в очах суспільства та створює негативне враження і відношення до працівників ДАІ та порочить їх ділову репутацію. Зазначена інформація є негативною. Відповідно до ч.3 ст.277 ЦК України негативна інформація, поширена про особу, є недостовірною. Обов'язок переконатися у достовірності інформації за вимогами ч.2 ст.302 ЦК України покладається на фізичну особу, яка її поширює. Під час розгляду справи в суді, відповідачем не надано доказів достовірності оспорюваної інформації, не вказано конкретних осіб від яких отримана інформація. Вищевказану оспорювану інформацію слід вважати недостовірною. Таким чином, повідомлення розміщені [PERSON] на веб-сайті в мережі Інтернет не підтверджені жодними доказами, не містять фактичних даних та ґрунтуються виключно на припущеннях, тому суд вважає, що відповідачем поширено завідомо неправдиві відомості. Відповідно до ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Статтею 68 Конституції України встановлено, що кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Враховуючи, що відповідач є автором зазначених відео-роликів, то суд приходить до висновку, що він є тією особою, що поширила недостовірну інформацію, що призвело до порушення прав позивачів на повагу їх честі, гідності та ділової репутації. Реалізація права на інформацію громадянами, юридичними особами і державою не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб. Згідно з ч. 4 та 7 ст. 277 Цивільного кодексу України, спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена. Отже, відповідальність за порушення законодавства про інформацію несуть особи, винні у вчиненні таких порушень, як надання інформації та поширення відомостей, що не відповідають дійсності. Тому підлягають поновленню права позивачів на повагу до їх честі, гідності та ділової репутації. Крім того, в результаті розповсюдження відповідачем через глобальну мережу Інтернет недостовірних відомостей було порушено права позивачів на повагу честі, гідності та ділової репутації. В Постанові Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року N 1 зазначено, що одним із способів захисту гідності, честі чи ділової репутації від поширення недостовірної інформації є право на спростування недостовірної інформації. На підставі викладеного,

Outcome: approved