Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-26 00:00:00

[PERSON] (по тексту [PERSON]П.) звернулася в Ізяславський районний суд Хмельницької області з позовом до Рівненської міської ради, Ізяславської районної державної адміністрації Хмельницької області про визнання в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку площею 1, 7132 га, яка знаходиться на території Мислятинської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області (кадастровий номер 6822184200:05:025:1286), після смерті батька [PERSON], який помер 12.12.2016 року. В обгрунтування заявлених вимог позивач покликається на наступні обставини. Так, вказує, що 12.12.2016 року помер її батько [PERSON], який був зареєстрований та проживав в [INFO] а, кв. 102, після\~ смерті якого відкрилася спадщина до складу якої входить і земельна ділянка площею 1, 7132 га, яка розташована на території Мислятинської сільської ради Ізяславського району Хмельницької.\~\~\~\~\~\~\~ Зазначає, що в установленому порядку зверталася до нотаріальної контори про прийняття спадщини, однак оформити право власності в порядку спадкування позбавлена можливості, оскільки реєстрація права власності на зазначену земельну ділянку проведена не була, так як процедура переоформлення була розпочата і не закінчена спадкодавцем позивача в порядку спадкування за законом після смерті його [PERSON] Звертає увагу, що являється єдиним спадкоємцем першої черги по закону, і єдиним способом захисту її права є звернення до суду з вказаним позовом. У судовому засіданні позовні вимоги\~ представник позивача підтримав в повному обсязі. Відповідачі 1, 2 в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені в установленому порядку. Ізяславською РДА Хмельницької області надано суду заяву про можливість задоволення позову та розгляд справи без участі уповноваженого представника. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши, наявні в матеріалах справи письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення повністю з наступних підстав. Судом встановлено, що 12.12.2016 року помер [PERSON], що стверджено свідоцтвом про його смерть, виданим Рівненським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області\~ 15.12.2016 року серії І-ГЮ №200907. Згідно адресної картки м. Рівне [PERSON] був зареєстрований у [INFO] А, кв. 102. Слід констатувати, що згідно свідоцтва про народження, виданого 09.08.1977 року місьвідділом РАГС м. Рівне серії І-ГЮ №434466 [PERSON] являється рідним батьком [PERSON] (згідно свідоцтва про одруження відділу РАЦС м. Рівне, виданого 24.11.2000 року серії І-ГЮ №037521 [PERSON]). Як вбачається з розпорядження Ізяславської районної державної адміністрації Хмельницької області за №1033/2016-р від 07.12.2016 року було затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) [PERSON] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Мислятинської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області, розроблену Ізяславським районним виробничим відділом Хмельницької регіональної філії ДП ЦДЗК та передано [PERSON] у приватну власність земельну ділянку № 60 (кадастровий номер 6822184200:05:025:1286) площею 1,7132 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із земель, розташованих за межами населених пунктів на території Мислятинської сільської ради Ізяславського району. Як встановлено судом, за наслідками заяви позивача [PERSON] рівненська державна нотаріальна контора 31.04.2017 року за №813/02-14 повідомила, що 7 червня 2017 року було заведено спадкову справу № 202/2017 щодо майна [PERSON], померлого 12 грудня 2016 року, і як вбачається з матеріалів спадкової справи, [PERSON] є єдиним спадкоємцем відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу України, яка прийняла спадщину. Відносно оформлення спадкових прав спадкоємцем на земельну ділянку, площею 1,7132 га, яка розташована на території Мислятинської сільської ради, Ізяславського району, Хмельницької області нотаріусом було надано позивачу роз'яснення. Як вбачається з витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку площею 1,7132 га, яка знаходиться на території Мислятинської сільської ради, Ізяславського району, Хмельницької області, що надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, з кадастровим номером 6822184200:05:025:1286, реєстрацію права власності на зазначений об'єкт нерухомого майна проведено не було. Даний витяг не містить інформацію про власника земельної ділянки, відсутні також документи які підтверджують право власності покійного [PERSON] на земельну ділянку. Відсутня інформація про реєстрацію права власності на земельну ділянку і в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Відповідно до повідомлення [PERSON] рівненської державної нотаріальної контори від 26.06.2017 року №649/02-14 згідно матеріалів спадкової Справи № 202/2017 заведеної щодо майна [PERSON], який помер 12 грудня 2016 року, єдиним спадкоємцем за законом у порядку ст. 1261 ЦК України є його дочка [PERSON], [INFO]. Тим самим, позивач в силу зазначених вище обставин позбавлена права оформити свої спадкові права. Ухвалюючи рішення по суті заявлених вимог суд врахував також наступне. Відповідно до ст. ст.\~15,\~16 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Статтями 1216, 1225 та 1268\~ЦК України\~встановлено, що спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), належність спадщини спадкоємцю з часу відкриття спадщини незалежно від часу її прийняття, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. При цьому, ч. 1 ст. 131 ЗК України, громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Відповідно до п. а ч. 3 ст. 152 ЗК України, захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав. Крім того, ст. 392 ЦК України визначає, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно п. 3.5 Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 №24-753/0/4-13 спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз'яснень, викладених в пунктах 10, 11 Постанови Пленуму ВСУ від 30 травня 2008 року № 7 про те, що відповідно до статті 1225 Цивільного кодексу України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. На підставі викладеного, з урахуванням того, що позивач є єдиним спадкоємцем за законом майна [PERSON], прийняла спадщину в установленому законом порядку, проте позбавлена можливості нотаріально оформити її належним чином, суд вважає, що позовні вимоги є підставними та обгрунтованими, а тому їх слід задовольнити. Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Outcome: approved