Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-01 00:00:00

[PERSON] у квітні 2017 року звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої злочином, вказавши, що вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27.02.2012 року відповідачі були визнані винними в скоєнні ряду злочинів у тому числі злочину передбаченого ч.5 ст. 191 КК України привласнення, розтрата майна або заволодіння ним службовим становищем за попередньою змовою групою осіб в особливо великих розмірах, а саме будучи посадовими особами кредитної спілки «Капітал» вчинили розкрадання грошових коштів вкладників спілки, зокрема і [PERSON], яка стверджувала, що 02.08.2006 року по договору №230/06 про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок передала Кредитній спілці грошові кошти в сумі 1200 гривень, а в подальшому ще 6100 гривень, усього на суму 7300 гривень. При цьому Кредитна спілка взяла на себе зобовязання сплатити [PERSON] 30% річних за користування грошовими коштами та повернути грошовий внесок із процентами не пізніше 30 днів після подання [PERSON] відповідної вимоги. За неповернення суми внеску Договором від 02.08.2006 року була передбачена пеня у розмірі 0,5 % від неповерненої суми за кожен місяць затримки. Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 11.04.2016 року встановлено, що КС «Капітал» має перед [PERSON] борг в сумі 31423,08 гривень, а отже позивач вважає, що саме така сума збитків спричинена їй злочинними діями [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Крім того [PERSON] просила відшкодувати завдану їй злочинними діями відповідачів моральну шкоду у розмірі 31423 гривні, яка полягає у моральних стражданнях, переживаннях, втраті суспільних звязків внаслідок вчинення відносно неї відповідачами суспільно-небезпечного діяння. За таких обставин позивач просила суд стягнути солідарно із [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на відшкодування матеріальної шкоди 31423,08 гривень та на відшкодування моральної шкоди 31423 гривні. У судовому засіданні позивач та її представник підтримали заявлені вимоги, підтвердили обставини викладені у позові. Справу розглянуто за відсутності [PERSON], [PERSON] та [PERSON], повідомлених про час та місце судового засідання шляхом направлення повісток про виклик за адресою зареєстрованого місця проживання, стосовно яких суд не має відомостей про причину неявки, та відповідно до ст. 224 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вислухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши письмові докази встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Загальні підстави відповідальності за завдану матеріальну та моральну шкоду встановлені ст. 1166, 1167 ЦК України за змістом яких заподіяна шкода підлягає відшкодуванню особою, яка її заподіяла за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний звязок та є вина зазначеної особи. [PERSON] наполягала, що [PERSON], [PERSON] та [PERSON] завдали їй шкоди злочинними діями. Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 11.04.2016 року у цивільній справі №711/2286/16-ц за позовом [PERSON] до КС «Капітал» про стягнення процентів за договором, пені та інфляційних втрат за порушення умов договору (а.с. 14-15), суд вирішив: «Позовні вимоги [PERSON] задовольнити частково. Стягнути з Кредитної спілки «Капітал» на користь [PERSON] [INFO] нараховані за період з 01.02.2009 року до 01.02.2016 року по Договору на додатковий пайовий внесок члена Кредитної спілки на особовий рахунок №230/06 від 02.08.2006 року, - проценти в сумі 15330 гривень, пеню в сумі 3066 гривень, інфляційні втрати у сумі 13027 гривень 8 копійок у звязку із порушенням грошового зобовязання, а усього 31423 гривні 8 копійок. В іншій частині у задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити». При цьому судом встановлено, що: 02.08.2006 року між КС «Капітал» та [PERSON] укладено Договір на додатковий пайовий внесок члена Кредитної спілки на особовий рахунок №230/06, відповідно до умов якого розмір додаткового пайового внеску [PERSON] становить 7300 гривень. Відсоткова ставка по внеску становить 30% річних (п.1.4. Договору). Відсотки нараховуються щомісячно (п.2.3.1. Договору). Член кредитної спілки має право вимагати всю суму внеску попередивши Кредитну спілку письмово за 30 банківських днів до дня вимоги (п.3.2.2.). У випадку неповернення суми внеску у строк визначений Договором кредитна спілка виплачує пеню у розмірі 0,5 % від неповерненої суми внеску за кожен місяць затримки виплати (п. 4.1. Договору). Факт внесення [PERSON] додаткового пайового внеску в сумі 7300 гривень на особовий рахунок №230/06 у Кредитній спілці підтверджено квитанціями від 02.08.2006 року та 03.05.2007 року. 02.07.2007 року [PERSON] звернулася до голови правління Кредитної спілки із письмовою вимогою про повернення додаткового пайового внеску у сумі 7300 гривень. Однак згідно ощадної книжки №230/06 [PERSON], остання виплата процентів в сумі 170,96 гривень була здійснена їй Кредитною спілкою 02.06.2007 року. Заочним рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 29.01.2009 року у цивільній справі №2-475/09, яке набрало законної сили стягнуто із КС «Капітал» на користь [PERSON] 7300 гривень внеску, 3248,24 гривень відсотків за користування внеском та пеню в сумі 13322,5 гривень, витрати на правову допомогу в сумі 150 гривень та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 гривень. Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України, - обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 11.04.2016 року у цивільній справі №711/2286/16-ц та від 29.01.2009 року у цивільній справі №2-475/09 набрали законної сили, а отже встановлені цими рішеннями обставини щодо [PERSON] не доказуються у розглядуваній справі та суд вважає їх встановленими. \~Вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили обов'язковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою (ч.4 ст. 61 ЦПК). Відповідно до ч.1 ст. 62 Конституції України, - особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27.02.2012 року у кримінальній справі №1/2314/1/12 за обвинуваченням [PERSON], [PERSON] та [PERSON], визнано винними у вчиненні злочинів, [PERSON] за ч.3 ст. 27 ст. 191 ч.5; ч.3 ст. 27 ст. 366 ч.2 КК України, [PERSON] за ст. 190 ч.4; 358 ч.3; 358 ч.4; 200 ч.2; 191 ч.5; 366 ч.2 КК України, [PERSON] за ст. 191 ч.5, 366 ч.2 КК України. Зокрема за ст. 191 ч.5 КК України [PERSON] та [PERSON] визнані винними у умисному заволодінні чужим майном грошовими коштами кредитної спілки «Капітал», шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене повторно, в особливо великих розмірах організованою групою. А [PERSON] визнаний винним за ч.3 ст. 27 ст. 191 ч. 5 КК України, у співучасті в якості організатора вчинення злочину при умисному заволодінні чужим майном грошовими коштами кредитної спілки «Капітал», шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене повторно, в особливо великих розмірах організованою групою. При цьому в межах предявленого органами досудового слідства [PERSON], [PERSON] та [PERSON] обвинувачення, судом вирішувалось питання про наявність чи відсутність в діях вказаних осіб складу злочину передбаченого ст. 191 ч.5 КК України щодо заволодіння грошовими коштами саме юридичної особи - кредитної спілки «Капітал», а не конкретних фізичних осіб, у тому числі [PERSON]. Вирок суду від 27.02.2012 року не містить відомостей щодо розміру грошових коштів [PERSON], якими за її твердженням заволоділи [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Сам по собі факт винесення слідчим постанови від 26.11.2007 року про визнання [PERSON] потерпілою у кримінальній справі (а.с. 73) не спростовує висновків суду, оскільки визнавши [PERSON] потерпілою слідчий в остаточній редакції предявленого [PERSON], [PERSON] та [PERSON] обвинувачення за ст. 191 ч.5 КК України вказав, що останні заволоділи грошовими коштам КС «Капітал», а не коштами окремих фізичних осіб. В той же час Закон України «Про кредитні спілки» розрізняє майно кредитної спілки (стаття 19) та кошти членів кредитної спілки (стаття 23). Так, відповідно до ч.1, 2 ст. 23 Закону України «Про кредитній спілки», - внески (вклади) членів кредитної спілки на депозитні рахунки, а також нарахована на такі кошти та пайові внески плата (проценти) належать членам кредитної спілки на праві приватної власності. Кошти, що належать членам кредитної спілки, обліковуються окремо. Таким чином, у випадку, якщо б слідством було встановлено факт заволодіння грошовими коштами членів кредитної спілки, зокрема [PERSON] про це мало бути зазначено як у предявленому [PERSON], [PERSON] та [PERSON] обвинуваченні за ст. 191 ч.5 КК України так і у відповідному вироку суду із визначенням конкретної суми грошових коштів належних [PERSON]. Крім того, виходячи із обставин встановлених рішеннями судів у справах №711/2286/16-ц та №2-475/09, - [PERSON] із КС «Капітал» 02.08.2006 року було укладено Договір на додатковий пайовий внесок члена Кредитної спілки на особовий рахунок №230/06, а не Договір про внесок (вклад) на депозитний рахунок. За таких обставин суд вважає, що [PERSON] у справах №711/2286/16-ц та №2-475/09 обґрунтовано зверталася до суду із позовами про стягнення внеску, процентів, пені та інфляційних втрат за порушення умов договору саме до КС «Капітал». В той же час КС «Капітал» не позбавлена права звернутися до суду із позовом до [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про відшкодування шкоди завданої злочином (ст. 191 ч.5 КК України)в якому за вироком суду від 27.02.2012 року у справі №1/2314/1/12 відповідачі визнані винними. Інших вироків суду, які б набрали законної сили, та які б підтверджували вчинення [PERSON], [PERSON] та [PERSON] злочинів відносно [PERSON] суду не надано. Причинний звязок між захворюваннями [PERSON] (а.с. 17-19, 27) та діями відповідачів судом не встановлено. За таких обставин під час розгляду справи, оцінивши докази надані позивачем, судом не встановлено правових підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] до [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої злочином. На підставі ст. 62 Конституції України, ст. 1166-1167 ЦК України, ст. 23 Закону України «Про кредитні спілки»,

Outcome: partial