Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-17 00:00:00

Адвокат Борисов Дмитро Геннадійович в інтересах [PERSON] звернувся до Сєвєродонецького міського суду із позовною заявою до [PERSON] , як законного представника неповнолітньої [PERSON] , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, третя особа - Орган опіки та піклування Сєвєродонецької міської ради. В обґрунтування заявлених вимог представник позивача адвокат Борисов Д.Г. зазначає, що позивач [PERSON] є власником квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , в якій зареєстрована крім позивача ще відповідач - її онука [PERSON] , [INFO] . Відповідач з 2005 року не мешкає у вказаній квартирі, оскільки фактично мешкає у Російській Федерації разом із своєю матір`ю. Представник позивача просить визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням з тих підстав, що відповідач не проживає тривалий час у вказаній квартирі і добровільно з реєстраційного обліку не знімається. Представник позивача адвокат Борисов Д.Г. в судове засідання не з`явився, до суду подав заяву з проханням розглянути справу за його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач [PERSON] , яка діє в інтересах неповнолітньої [PERSON] , в судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце судового засідання повідомлялась належним чином, причини неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило. Відповідач своїм правом на подачу відзиву не скористалась. Згідно з нотаріально посвідченою заявою неповнолітньої [PERSON] від 12.04.2019 року, вона за згодою своєї матері [PERSON] позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить суд розглянути справу без її участі. Представник третьої особи Органу опіки та піклування Сєвєродонецької міської ради Луганської області Шарнікова І.І. в судове засідання не з`явилась, до суду надіслала заяву з проханням розглянути позов за відсутності представника Органу опіки та піклування Сєвєродонецької міської ради Луганської області, до заяви додала висновок про доцільність позбавлення права користування житлом малолітніх дітей, згідно з яким з метою захисту житлових прав неповнолітньої дитини, Орган опіки та піклування Сєвєродонецької міської ради повністю заперечує проти позовних вимог, які зазначені у позові, та вважає недоцільним позбавлення права користування житловим приміщенням, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] , [INFO] . На підставі п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, враховуючи, що відповідач була належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, про причину неявки в судове засідання суд не повідомила, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини. З матеріалів справи судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією договору купівлі-продажу квартири серії ВСМ № 778382 від 22.10.2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Луганської області Малаховим С.О. Згідно з копією довідки № 3955 від 18.02.2019 року про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданою Центром надання адміністративних послуг у м. Сєвєродонецьку Сєвєродонецької міської ради, станом на 18.02.2019 року у квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Як вбачається з копії акту про встановлення факту проживання/не проживання/ № 98 від 19.02.2019 року, затвердженого директором КП «Житлосервіс «Світанок», в квартирі за адресою: [ADDRESS] , проживає [PERSON] . Таким чином, з досліджених в судовому засіданні фактичних обставин справи судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу захисту позивачем свого права власності, а саме права користування та розпоряджання житловим приміщенням. Вказані правовідносини регулюються нормами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Конституції України та Цивільного кодексу України. Стаття 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4.11.1950 року, підписана від імені України 9 листопада 1995 року та ратифікована Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року закріплює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 317 ЦК України на зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до статті 405 ЦК України передбачено, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою, а також інших документів, які свідчать про припинення підстав на право користування житловим приміщенням. Таким чином, враховуючи, що відповідач за місцем реєстрації не проживає без поважних причин більше одного року, суд вважає, що досліджені судом докази свідчать про наявність обґрунтованих підстав для задоволення позову адвоката Борисова Дмитра Геннадійовича в інтересах [PERSON] про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою, розташованою за адресою: [ADDRESS] . Висновок Органу опіки та піклування Сєвєродонецької міської ради № 3356 від 05.06.2019 року про недоцільність позбавлення права користування житловим приміщенням неповнолітньої [PERSON] суд не приймає до уваги, оскільки у вказаному висновку Органом опіки та піклування не зазначені мотиви прийняття такого рішення та не обґрунтовано, чому позбавлення права користування житловим приміщенням неповнолітньої [PERSON] є недоцільним. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Понесення позивачем судових витрат підтверджується квитанцією про сплату судового збору № 0.0.1275186794.1 від 21.02.2019 року у сумі 768, 40 грн., який відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача. Враховуючи, що відповідач [PERSON] , [INFO] , є неповнолітньою, то сума сплаченого позивачем судового збору підлягає стягненню з відповідача [PERSON] , яка діє в інтересах неповнолітньої доньки [PERSON] .

Outcome: approved