Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-30 00:00:00

[PERSON] (надалі Позивач) звернулася до суду 02 квітня 2021 року з позовом до [PERSON] (надалі Відповідач) про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. В обґрунтування позовної заяви зазначає, що від спільного шлюбу у сторін є донька [PERSON] досягла повноліття та продовжує навчання у вищому навчальному закладі. З урахуванням останньої заяви про зміну розміру позовних вимог просить суд стягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій формі в сумі 4500 грн. на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, починаючи з дати подання позову та до закінчення навчання чи до досягнення [PERSON] двадцяти трьох років - в залежності від того, яка подія настане раніше. Позивач в судове засідання з`явилася, підтримала позов, з урахуванням заяви про зміну розміру позовних вимог, просила її задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні зазначив, що погоджується сплачувати аліменти на утримання повнолітньої доньки на період її навчання, до закінчення навчання доньки або досягнення двадцяти трьох років в залежності від того, яка подія настане раніше, добровільно сплачував аліменти на утримання доньки, має намір надавати доньці матеріальну допомогу на період її навчання у вищому навчальному закладі, у розмірі, обумовленому з позивачем. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні підтримала обставини зазначені позивачем по справі та просила суд задовольнити заявлені позовні вимоги у повному обсязі. Згідно з частиною 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, третьої особи , дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] , батьками дитини записані: батько [PERSON] , мати [PERSON] ,\~\~що підтверджується свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] \~(а.с. 6). Разом із тим, відповідно до свідоцтва [NUMBER] від 29 січня 2004 року шлюб між Позивачем та Відповідачем розірваний рішенням Дзержинського районного суду (а.с.21). Також судом встановлено, що донька [PERSON] дійсно є студенткою 4-го курсу, групи АНФ-17 Криворізького державного педагогічного університету, що підтверджується довідкою № 16-115 від 10 березня 2021 року. Навчання за держзамовленням. Наказ про зарахування від 05 серпня 2017р. № 750-с. Весь термін навчання для здобуття ступеня вищої освіти «бакалавр» по 30.06.2021р (а.с.7). Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України). Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до статті 182 СК України у редакції, чинній на час вирішення справи судами попередніх інстанцій, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. В правовому висновку, викладеному у постанові Верховного Суду України від 24 лютого 2016 року у справі № 6-1296цс15 зазначено, що при визначенні розміру даного виду аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження (аналогічні висновки міститься в постановах Верховного Суду Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 березня 2018 року у справі № 478/2108/16-ц та від 29 січня 2018 року у справі 622/373/16-ц). Згідно з частинами 1-3 статті\~181\~та статті 183 СК України\~способи виконання батьками обов`язку утримувати дітей визначаються за домовленістю між ними в грошовій або натуральній формі, а в разі недосягнення між ними згоди - за рішенням суду кошти (аліменти) на утримання дітей присуджується в частині від доходу її батька, матері або у твердій грошовій сумі. Розмір частки заробітку (доходу) батька, матері, яка буде стягуватися як аліменти на дітей, визначається судом. Судом не встановлено обставин, які б перешкоджали Відповідачу сплаті аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Відповідач позов визнав, та в судовому засіданні ствердив, що він спроможний сплачувати рівень аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, у розмірі 4500,00грн. щомісяця. Судом також встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. З огляду на положення закону про державний бюджет, беручи до уваги положення частини 2 статті 182 СК України про мінімальний розмір аліментів на одну дитини , враховуючи також обов`язок обох батьків утримувати повнолітню доньку, також те, що дитина навчається за держзамовленням, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в матеріалах справи та поданих позивачем і відповідачем доказах, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до\~статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. У відповідності до\~статті 430 ЦПК України\~рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Відповідно до пункту 1 частини 2, частини 1\~статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.\~\~

Outcome: approved