Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-19 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 22.10.2016 р. у Городоцькому районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 130. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Позовні вимоги мотивує тим, що шлюб з відповідачем є невдалим через сварки та конфлікти, які виникали при вирішенні сімейно-побутових питань, протилежні погляди на шлюб та сім`ю, стосунки між ними поступово погіршувались, що в кінцевому результаті призвело до фактичного їх припинення, вказала, що відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, намагається усунутись від сімейних клопотів. Наведене стало підставою для того, що з березня 2020 р. вони припинили подружні відносини, налагодити стосунки їм не вдалось, спору про поділ майна та місце проживання дитини немає, примирення та збереження шлюбу між ними неможливе, тому просить суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб. Позивачка [PERSON] та її представник адвокат Семенина В.М. в підготовче судове засідання не з`явились, подали письмові заяви, в яких позов підтримали з мотивів, наведених у ньому, просили справу розглядати у їхній відсутності (а.с. 19, 20-23). Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явився, подав до суду письмову заяву, в якій позов визнав, просив про розгляд справи у його відсутності (а.с. 24). У підготовче судове засідання учасники судового процесу не з`явились, належним чином повідомлялись про дату, час та місце судового засідання, а тому суд, з урахуванням поданих сторонами заяв, вирішив здійснювати розгляд справи у їхній відсутності. Згідно з ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Згідно ч. 3 ст.\~200\~ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Вивчивши матеріали справи, з`ясувавши її дійсні обставини, оцінивши докази в їх сукупності, оглянувши заяви сторін, суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до ч. 3 ст.\~105\~СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. За положеннями ст.\~110\~СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до положень ч. 2 ст.\~112\~СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. З позовної заяви, долучених до справи свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , (а.с. 8, 10) вбачається, що сторони 22.10.2016 р. зареєстрували шлюб у Городоцькому районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 130, від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , з березня 2020 р. не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства та разом не проживають, втратили одне до одного почуття любові та поваги, примирення між ними неможливе, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому згідно ст.\~112\~Сімейного кодексу\~України є всі підстави для розірвання шлюбу. Згідно з ч. 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України\~у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За таких обставин суд вважає, що визнання відповідачем позову про розірвання шлюбу не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, враховуючи добровільну згоду відповідача на розірвання шлюбу суд приходить до висновку, що, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, ч. 4\~ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України, формально існуючий шлюб слід розірвати, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з подружжя. Згідно ст.\~24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Відповідно до обставин, викладених у позовній заяві, заявах сторін, які знайшли своє підтвердження у процесі розгляду справи, причиною розірвання шлюбу є відсутність бажання у сторін будувати у подальшому сімейні відносини, внаслідок чого вони не підтримують подружніх відносин, шлюб існує формально, подальше спільне життя подружжя та збереження сім`ї стало неможливим та суперечитиме їх інтересам. Враховуючи наведене та інші фактичні взаємини подружжя, заяви сторін, те, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач позов визнає, суд приходить переконання, що підстав для збереження шлюбу немає, а тому вважає, що є підстави для задоволення позову.

Outcome: approved