Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-29 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - територіальна громада м.Прилуки Чернігівської області в особі Прилуцької міської ради, про визнання за кожною з них права власності на 1/3 частину земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку та господарських споруд, загальною площею 0,0800 га, що розташована по [ADDRESS] які належать їм на підставі укладеного 12.07.2000 року з [PERSON] договору міни квартири на незакінчений будівництвом жилий будинок з відповідною земельною ділянкою, а 1/3 частина якої має належати [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], померлої [INFO] року. В обґрунтування своїх вимог позивачки посилаються на ті обставини, що 12.07.2000 року між ними і ще живою [PERSON], з однієї сторони, та [PERSON], з іншої сторони, було укладено договір міни квартири на незакінчений будівництвом жилий будинок з земельною ділянкою площею 0,0800 га, що знаходяться в [ADDRESS] [INFO] року померла [PERSON], якій [PERSON] доводилася дочкою, а нині є єдиною спадкоємицею за законом першої черги після її смерті. В порядку спадкування за законом [PERSON] вже успадкувала належну її матері за життя 1/3 частину житлового будинку, що за адресою: [ADDRESS] але 1/3 частину розташованої за цією ж адресою земельної ділянки, наданої для будівництва і обслуговування вказаного жилого будинку і господарських споруд, успадкувати не змогла, оскільки ні покійною [PERSON] за життя, ні позивачками право власності на неї не реєструвалося через втрату оригіналу державного акта, саме тому нині вони і звернулися до суду з відповідним позовом за захистом своїх прав. В судове засідання позивачки не з'явилися, однак [PERSON], яка діє також і в інтересах [PERSON], було подано письмову заяву про розгляд справи за їхньої відсутності та підтримання позовних вимог у повному обсязі (а.с.39). Відповідач та представник третьої особи до суду також не з'явилися, однак подали письмові заяви про розгляд справи у їх відсутності та не заперечення проти задоволення позову (а.с.35, 37). Згідно з ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи здійснюється судом за відсутності цих осіб, а фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що заявлені [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, з копії договору міни квартири на незакінчений будівництвом жилий будинок з земельною ділянкою (а.с.15) вбачається, що 12.07.2000 року [PERSON], [PERSON] та [PERSON] обміняли належну їм трьохкімнатну квартиру [ADDRESS] на належний [PERSON] незакінчений будівництвом жилий будинок, готовністю 55% з земельною ділянкою 0,0800 га, що знаходиться в [ADDRESS], в рівних долях кожна, тобто стали повноправними співвласницями як зазначеного будинку, так і відповідної земельної ділянки, призначеної для його обслуговування. Згідно з копією Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 27.06.1998 року (а.с.17) вказана земельна ділянка дійсно передавалася [PERSON] у приватну власність для будівництва і обслуговування жилого будинку та господарських споруд. [INFO] року померла [PERSON] - мати позивачки [PERSON] (а.с.12, 13). Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 01.02.2016 року (а.с.14), [PERSON] вже успадкувала за законом після смерті матері [PERSON] 1/3 частину житлового будинку [ADDRESS] (а.с.32-33). Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, розташовану за тією ж адресою, що і прийнятий у спадок будинок, листом приватного нотаріуса Радченко С.В. за №28/01-16 від 12.02.2016 року [PERSON] було відмовлено у зв'язку з відсутністю інформації щодо державної реєстрації права власності на неї за спадкодавцем, а тому рекомендовано вирішити питання щодо визнання права власності на дану земельну ділянку в судовому порядку (а.с.18). Статтею 321 ЦК України закріплено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Якщо ж це право оспорюється або не визнається іншою особою, то власник майна вправі пред'явити позов про визнання права власності (ст.392 ЦК України). Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Як вбачається з п.1 ст.81 Земельного кодексу, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, яким і скористалася [PERSON], подавши до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті матері та отримавши відповідне свідоцтво про право на спадщину за законом на те спадкове майно, яке було належним чином оформлене спадкодавицею за життя. На підставі наведеного,

Outcome: approved