Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулись до Берегівського районного суду з позовом до [PERSON], треті особи без самостійних вимог [PERSON] міська рада та Берегівський РВ ГУ ДМС України в Закарпатській області, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Позов мотивований тим, що позивачі, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], є сестрою й братом, та проживають разом за адресою: [ADDRESS]. Раніше в даній квартирі вони проживали разом з їх батьками, [PERSON], [INFO], та [PERSON] Юрієвичем, [INFO], а також бабусею, [PERSON], [INFO]. Цю квартиру отримала у користування їх бабуся, а позивачі, як члени сімї наймача, проживали та вели з нею спільне господарство. Разом з тим, у 2000 році батько позивачів покинув сімю та пішов з дому, що зумовлене тим, що протягом останніх років спільного сімейного життя стосунки між батьками позивачів поступово погіршувалися, у них були різні погляди на життя, що призводило до частих сварок. Врешті-решт, їхнє подружнє життя та ведення спільного господарства припинилося, а шлюб носив суто формальний характер, аж поки рішенням Берегівського районного суду Закарпатської області від 12 березня 2013 року їх батьків офіційно не розлучили. З того часу як батько покинув позивачів та поїхав жити окремо, вони з ним не спілкувалися, не підтримували родинних відносин. Про місце його проживання та подальшу долю їм також не відомо. 25 серпня 2004 року померла бабуся позивачів. Даний факт підтверджується копією свідоцтва про смерть [PERSON] Станом на сьогодні, у вказаній вище квартирі позивачі проживають вдвох, оскільки їх матір переїхала жити до іншого помешкання. Вони сплачуємо комунальні послуги, несуть всі інші витрати, повязані з утриманням квартири. [PERSON] міської ради від 21 вересня 2015 року встановлено, що позивачі проживають в квартирі без батька. Беручи до уваги підтвердження сусідів гр. [PERSON], мешканця [INFO] по вул. Мукачівській, та гр. [PERSON], мешканця будинку 9, також визначено, що батько позивачів виїхав за межі України орієнтовно у 2000 році та більше не зявлявся за даною адресою. Той факт, що в квартирі зареєстрований батько позивачів, заважає їм повноцінно нею користуватись, адже вони не зобовязані узгоджувати з ним право користування та розпорядження даним житлом. Позивачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не зявилися, однак подали клопотання, згідно яких просили розглянути справу за їх відсутності. Позовні вимоги підтримали. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не зявився, хоча був повідомлений належним чином, своєчасно про час та місце розгляду справи, згідно ст. 74 ЦПК; причину неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи у його відсутності чи про відкладення розгляду справи не подавав, тому на підставі ст. 169 ч. 4, ст. 224 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, про що не заперечують позивачі. Від третіх осіб [PERSON] міської ради та Берегівського РВ ГУ ДМС України в Закарпатській області надійшли до суду листи, згідно яких просили справу розглянути за їх відсутності, заперечень по справі не мають. Перевіривши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. У будинку, що орендують [PERSON] та [PERSON], зареєстрований відповідач [PERSON] (що стверджується листом Берегівського РВ ГУ ДМС України в Закарпатській області), який тривалий час там не проживає (що підтверджується, зокрема, поштовими відправленнями, які направлялися із суду і ними не отримані, та повернулися з відмітками «за зазначеною адресою не проживає», а також актом комісії [PERSON] міської ради від 21.09.2015 року). Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Ст. 317 ЦК України містить положення про те, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Ч. 1 ст. 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Ст. 391 ЦК України передбачено, що власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпоряджання своїм майном. Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України, особа втрачає право на користування житлом, у разі її відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням). За таких обставин, так як відповідач [PERSON] відсутній за місцем проживання більше року, тому слід його позбавити права користування цим житлом.

Outcome: approved