Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-11 00:00:00

[PERSON] (надалі по тексту, - Позивач, [PERSON]) звернулась до суду з позовом про скасування рішення комісії Публічного акціонерного товариства «Київенерго» ЄДРПОУ 00131305 (надалі по тексту, - Відповідач, ПАТ «Київенерго») оформленого протоколом № 170 від 15.01.2013 року та Акт про порушення № 22995 від 24.12.2013 року, посилаючись на те що між нею та Відповідачем укладено договір на постачання електричної енергії на житловий будинок за адресою: [ADDRESS]. Представниками Відповідача було проведено технічну перевірку помешкання та складено Акт про порушення № 22995 від 24.12.2013 року. На підставі Акту про порушення № 22995 від 24.12.2013 року було прийнято рішення комісії Відповідача оформлене протоколом № 170 від 15.01.2013 року. Вважає що Акт про порушення № 22995 від 24.12.2013 року складений з порушенням всіх можливих норм діючого законодавства в сфері енергетики та з порушенням її прав, а саме Акт про порушення може бути складений лише під час контрольного огляду чи технічної перевірки, Акт про порушення був складений за відсутності Позивача, чим було порушено її право надати пояснення та зауваження,протокол засідання комісії по розгляду акта про порушення № 170 від 15.01.2013 року також складений з порушенням її прав, у тому числі рішення комісії не відповідало фактичним обставинам справи, вона була відсутня на засіданні комісії, на засіданні комісії була присутня інша особа, яку вона не уповноважувала на представництво її інтересів в ПАТ «Київенерго», їй не було роз'яснено її права на оскарження рішення комісії в суді. Тому просить скасувати рішення комісії Відповідача з розгляду актів порушень Правил користування електричною енергією оформлене протоколом № 170 від 15.01.2013 року та Акт про порушення № 22995 від 24.12.2013 року. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав, просив задовольнити. Представник відповідача Соляник Ю.В. проти позову заперечував, вказував на те що під час перевірки 24.12.2013 р. було виявлено факт самовільного підключення електропроводки до електричної мережі енергопостачальника позарахунковим засобом обліку електричної енергії при наявності договору з електропостачальником. Було складено акт про порушення № 22995 від 24.12.2013 року. На засіданні комісії з розгляду актів Правил користування електричною енергією 15.01.2014 року було ухвалено рішення про проведення нарахування згідно п. 3.5 за формулою 2.7 методики визначення обсягу та вартості електричної енергії не облікованої внаслідок порушення споживачами ПКЕЕ. Відповідно до методики було визначено вартість недоврахованої електричної енергії. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного висновку. Встановлено, що між позивачем та відповідачем укладено договір про користування електричною енергією 140 201 298 01 на житловий будинок за адресою: [ADDRESS]. 24.12.2013 року під час перевірки стану електроустановки Позивача за адресою: [ADDRESS], представниками Відповідача було виявлено факт самовільного підключення електропроводки до електричної мережі енергопостачальника позарахунковим засобом обліку електричної енергії при наявності договору з електропостачальником, складений акт № 22995 від 24.12.2013 року про порушення Правил користування електричною енергією. Згідно ст. 27 Закону України «Про електроенергетику» порушення Правил КЕЕ є правопорушенням у сфері електроенергетики та тягне за собою відповідальність згідно діючого законодавства. Перерахунок обсягу електричної енергії, який підлягає оплаті, здійснюється відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами Правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРЕ від 04.05.2006 року № 562, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 04.07.2006 за № 782/12656. На підставі акта порушень уповноваженими представниками постачальника електричної енергії під час засідань комісії з розгляду актів про порушення, визначаються обсяг та сума завданих споживачем збитків. Так, на підставі акта № 22995 від 24.12.2013 року про порушення Правил користування електричною енергією, комісією по розгляду актів про порушення Правил користування електричною енергією було прийнято рішення, оформлене протоколом за № 170 від 15.01.2014 року, згідно якого комісією здійснено перерахунок обсягу недооблікованої електричної енергії за період з 08.08.2012 року по 24.12.2013 року та зроблено висновок про те, що до сплати підлягає сума в розмірі 57 821, 86 грн. Встановлено, що при розрахунку розміру недоврахованої електричної енергії за п. 3.5 та за формулами 2.7 Методики відповідачем було визначено за період використання самовільного підключення з 08.08.2012 року. В судовому засіданні представник позивача заперечував факт самовільного підключення електроустановок до електричної мережі енергопостачальника. За змістом ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способи захисту цивільних прав та інтересів судом передбачені у ст. 16 ЦК України. Одним із таких способів, як зазначено у п. 10 ч. 1 наведеної статті, є визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Цією нормою також встановлено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно ст. 16 ЦК України, як спосіб захисту прав і законних інтересів суб'єктів господарювання встановлює, що права та законні інтереси зазначених суб'єктів захищаються, зокрема, шляхом визнання повністю або частково недійсними актів інших суб'єктів, що суперечать законодавству, ущемляють права та законні інтереси суб'єкта господарювання або споживача. Тобто, за змістом вказаної норми суди розглядають на загальних підставах справи у спорах про визнання недійсними актів, прийнятих іншими органами, у тому числі, актів господарських товариств, які відповідно до закону чи установчих документів мають обов'язковий характер для учасників правовідносин, що виникають чи припиняються з прийняттям такого акта. Дослідивши правову природу рішення комісії, яке позивач просить скасувати, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідне рішення не є актом, який безпосередньо тягне за собою виникнення, зміну чи припинення певних прав або обов'язків позивача, не тягне для споживача негативних правових наслідків у вигляді примусового безспірного стягнення вартості додатково нарахованого обсягу електричної енергії, оскільки не є документом, на підставі якого здійснюється стягнення у примусовому порядку. Рішення комісії не є актом, який породжує певні правові наслідки, зазначене рішення не спрямовано на регулювання тих чи інших суспільних відносин і не має обов'язкового характеру для суб'єктів цих відносин, воно не є за своєю суттю рішенням державного чи іншого органу, тобто офіційним документом. Зокрема, між Позивачем та Відповідачем існують договірні відносини відповідно до яких Позивач взяв на себе зобов'язання дотримуватися вимог договору, сплачувати за спожиту електроенергію, узгоджувати нові підключення, й несе відповідальність за порушення Правил користування електричною енергією, розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж. Правові наслідки для суб'єкта, який порушив зобов'язання, регулюються положеннями ст. 611 ЦК України. Тому, суд вважає, що питання про наявність правових підстав для стягнення зі споживача плати за порушення ПКЕЕ на підставі відповідного акта перевірки та рішення комісії має вирішуватись під час розгляду справи за позовом про стягнення грошових коштів за вчинене порушення або про зобов'язання вчинити певні дії, пов'язані з відновленням становища, яке існувало до виникнення відповідного спору. В такому разі оскаржені акти підлягатимуть оцінці в сукупності з іншими доказами у відповідності з вимогами статті 212 ЦПК України. При цьому, в обох випадках сторони мають належними та допустимим доказами довести або спростувати факт вчинення відповідного правопорушення. Тому, аналізуючи зібрані докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що при таких обставинах позов є безпідставним та задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed