overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-20 00:00:00

[PERSON] зверулася до суду із заявою про винесення додаткового рішення, посилаючись на те, що на підставі рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 19 жовтня 2016 року позовна заява [PERSON] до неї про виключення з актового запису про народження дитини відомостей про батька, третя особа - Лівобережний районний у місті Маріуполі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, задоволена. Виключено з актового запису № 2314 від 21 серпня 2015 року про народження [PERSON], [INFO], складеного Одінцовським управлінням РАЦС Головного Управління РАЦС Московської області, відомості про батька [PERSON], громадянина України та виключено з актового запису № 631 від 27 липня 2016 року про народження [PERSON], [INFO], складеного Орджонікідзевським районним у місті Маріуполі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецької області, відомості про батька [PERSON], громадянина України. Однак в рішенні суду не вказана дата та рік народження позивача. Тому просить суд вказати дату народження [PERSON] На розгляд заяви до суду [PERSON] не зявилася, надавши суду письмову заяву про розгляд справи в її відсутність. [PERSON] на розгляд заяви до суду не зявився, надавши суду письмову заяву про розгляд справи в її відсутність. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Оскільки при винесенні рішення судом в резолютивній його частині не вказана дата та рік народження позивача [PERSON], то є підстави для винесення додаткового рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-11 00:00:00

[PERSON] зврнулась до суду з позовом в якому просить: стягнувати з [PERSON] щомісячно на своє утримання аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн., до виповнення дитиною [PERSON], [INFO], трирічного віку. Свіої вимоги позивач мотивує тим, що від шлюбу з [PERSON] вони мають малолітню дитну, [PERSON], [INFO]. Малолітня донька проживає з нею та знаходиться на її повному утриманні, так як відповідач не надає матеріальної допомоги на виховання доньки не надає не в грошовій, ні в натуральній формі. [PERSON] працює не офіційно, але має реальну можливість надавати матеріальну допомогу. Інших утриманців відповідач не має. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву про слухання справи за її відсутності, на задоволенні позову наполягала, просила задовольнити в повному обсязі. Не заперечувала проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про місце, день та час слухання справи повідомлений належним чином. Про причини неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Матеріалами справи встановлено, [PERSON] та [PERSON] 17 серпня 2013 року зареєстрували шлюб в Вільшанській селищній раді Дергачівського району Харківської області, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб [NUMBER], виданого 17 серпня 2013 року, актовий запис № 38. Батьками малолітньої [PERSON], [INFO] є сторони по справі, що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER], видане 07 липня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Богодухівського районного управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 93. Згідно довідки виконавчого комітету Богодухівської міської ради Харківської області № 3751 від 21 вересня 2015 року, малолітня [PERSON], [INFO] проживає з матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] Відповідно до довідки КЗОЗ Центру первинної медико-санітарної допомоги Богодухівського району від 19 вересня 2015 року, малолітня [PERSON], [INFO] на «Д» обліку не перебуває. Згідно із ст. 84 СК України, дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно зі ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку/доходу/ другого з подружжя і /або/ у твердій грошовій сумі. При таких обставинах суд вважає заяву [PERSON] такою, що підлягає задоволенню, при цьому суд враховує, матеріальне становище позивача, те що остання не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, а саме те, що останній працює не офіційно, тому вважає за можливе визначити суму аліментів у розмірі 500 грн. Аліменти належить стягувати з дня пред'явлення позову. Судові витрати мають бути стягнуті з відповідача. Рішення виноситься у межах заявлених вимог, на підставі пред'явлених доказів. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-09 00:00:00

[PERSON] згідно рішенння Золочівського районного суду від 2005 року зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі 1/4 частини його заробітку до повноліття дитини. Він звернувся в суд з позовом в якому просить звільнити його від сплати цих аліментів. Обгрунтовує це тим , що в червні 2007 року він одружився вдруге і з другою дружиною і них є двоє синів : [PERSON] 2008 року народження і [PERSON] 2009 року народження. Крім цього , у його другої дружини є дочка [PERSON] 2001 року народження , від першого шлюбу , яку він удочерив. В червні 2014 року дочка [PERSON] переїхала до них , проживає разом з ними і повертатись до матері не бажає. Дочка повідомила його , що мати не готує їй їжі , а аліменти витрачає невідомо на що. Відповідачка [PERSON] позов визнала , пояснила , що дочка [PERSON] дійсно з серпня 2014 року проживає разом з позивачем , а не з нею. Тому вона згідна щоб позивач був звільнений від сплати аліментів на дочку. Позов підлягає задоволенню з т аких підстав. Як видно з постанови про відкриття виконаччого провадження від 21.09.2005 року , то на виконанні у виконавчій службі Золочівського РУЮ є виконавчий лист від 13.02.2002 року про стягнення аліментів з позивача на утримання дочки [PERSON] [INFO]. З пояснень сторін суд встановив , що з літа 2014 року дитина проживає разом з позивачем і перебуває на його утриманні. Факт її проживання з батьком підтверджується і довідкою Гологірської сільської ради№ 486 від 20.08.2014 року . Отже , так як дитина перебуває на утриманні в батька , проживає разом з ним , то він не повинен сплачувати відповідачці аліменти на утримання дочки. В судовому засіданні позивач відмовився від стягнення в його користь судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-28 00:00:00

[PERSON] з доданою відповідальністю «Страхове товариство «ДОМІНАНТА» в особі представника за довіреністю [PERSON] звернулось до суду з цим позовом посилаючись на те, що 12.06.2015 року між [PERSON] (надалі -відповідач) та [PERSON] з додатковою відповідальністю «СТРАХОВЕ ТОВАРИСТВО «ДОМІНАНТА» (надалі -позивач), був укладений договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АЕ № 4521004 (надалі - Поліс), з терміном дії з 12.06.2015 року по 11.06.2016 року, забезпечений транспортний засіб «ВАЗ», державний реєстраційний номер А [NUMBER]. За цим полісом позивач взяв на себе обов'язок в разі настання за участю забезпеченого транспортного засобу дорожньо-транспортної пригоди (надалі - ДТП), що визнається страховим випадком, і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, здійснити виплату страхового відшкодування за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого, а відповідач, в свою чергу, зобов'язався дотримуватись умов страхування. Страхування здійснюється на умовах Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №1961 (далі - Закон). 14.05.2016 року о 17.00 год. на вул. Шевченка в м. Самбір трапилась ДТП за участю автомобіля «VW» д.р.н. АІ 0894 АЕ, під керуванням водія [PERSON] та забезпеченого транспортного засобу «ВАЗ», державний реєстраційний номер А [NUMBER], під керуванням відповідача. 24.05.2016р. [PERSON] (надалі - потерпілий) звернувся до позивача із заявою про настання страхового випадку та заявою на виплату страхового відшкодування, що була зареєстрована за № 2692. 15.06.2016р. постановою Самбірського міськрайонного суду Львівської області №452/1500/16-п встановлено, що дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення водієм [PERSON] ст. 124, ч. 4 ст. 130 КпАП України. Правопорушення, передбачене ч.4 ст. 130 КпАП України, полягає в керування транспортними засобами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. 28.07.2016р. позивач на підставі Страхового акту № [NUMBER] від 28.07.2016 року, виходячи із Звіту про оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного власнику транспортного засобу № 06-D/21/3 від 23.07.2016 року, здійснив виплату страхового відшкодування на користь потерпілого, в розмірі 31\~500 гривень 00 коп., що підтверджується платіжними дорученнями № 220-230 від 29.07.2016 року. 26.06.2017 року позивач,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-16 00:00:00

[PERSON] зернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову у заяві та під час судового розгляду, зазначив, що з 12.05.2007 року між ним та відповідачкою було зареєстровано шлюб. Від спільного сімейного життя у них народилося двоє дітей: донька [PERSON], [INFO] та донька [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачкою не склалося, стосунки їх неприязні. Внаслідок цього з липня 2014 року вони стали проживати окремо. Примирення між ними і подальше перебування у шлюбі є неможливим та суперечить його інтересам. Позивач в судовому засіданні вимоги позову підтримав та просив їх задоволити. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала та не заперечила, щоб суд їх шлюб розірвав. Заслухавши пояснення сторін, оцінивши подані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей ,що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони по справі проживають окремо з липня 2014 року, близьких подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, живуть кожен своїм життям. Позивач наполягає на розрванні шлюбу, його поведінка свідчить про небажання примирення і спільного подальшого перебування в шлюбі із відповідачкою. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно до ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин і до їх збереження є порушення права дружини чи чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що подальше проживання сторін та збереження їхньої сім'ї є неможливим, а тому шлюб між сторонами слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-17 00:00:00

[PERSON] зернулась до суду до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначено, що 29.08.2009 року сторони уклали шлюб. Від данного шлюбу сторони мають дитину доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинені з жовтня 2015 року. Спільне господарство не ведуть. Примирення неможливо. Спору про розподіл майна не має. Позивач у судове засідання не з»явилась, але надала до суду заяву про підтримання нею позовних вимог, та розгляд справи без її участі. При цьому прохає суд залишити прізвище «Рябініна». Відповідач у судове засідання також не з»явився, але надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, не заперечує проти розірвання шлюбу. Суд, дослідивши надані у справі докази, дійшов наступних висновків: Факт перебування сторін у шлюбі підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.5). Спільне господарство не ведуть, наміру на збереження шлюбу немають. Спору про розподіл майна немає. Згідно ч.1 ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст. 24, ч.2 ст.112 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловік. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Враховуючи обставини, що подружні стосунки сторони тривалий час не підтримують, і підтримувати їх в подальшому наміру не мають, суд доходить висновку, про те, що сім»ю зберегти немає можливості, тому шлюб за вимогою позивача суд розриває. Відповідно до ч. 8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Оскільки позивач надала до суду відповідну заяву, суд залишає останній прізвище - «Прядко». На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-14 00:00:00

[PERSON] зернулася до суду з вищезазначеним позовом, в якому просила розірвати шлюб з відповідачем. Обгрунтовуючи заявлені вимоги зазначила, що 12 липня 2008 року Броварським міськрайонним управлінням юстиції у Київській області зареєстровано її шлюб з відповідачем, про що свідчить актовий запис № 336 в книзі реєстрації шлюбів. Від шлюбу народилося донька - [PERSON]. Разом з тим, сімейне життя не склалося, з вересня 2013р. вони припинили подружні відносити та ведення спільного господарства, оскільки зовсім не розуміють один одного, а також зазначила, що неодноразово надавала відповідачу шанс на примирення, але її чоловіку це не потрібно, а тому подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, з викладених в позовній заяві підстав та просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не заперечував щодо задоволення позову. Суд, заслухавши пояснення сторін, повно і всебічно з'ясувавши обставини в справі, об'єктивно дослідивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, знаходить позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. 12 липня 2008 року Броварським міськрайонним управлінням юстиції у Київській області зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем, про що зроблено актовий запис № 336. [INFO] подружжя народилася донька [PERSON]. Під час судового засідання встановлено, що з вересня 2013р. сторони припинили подружні відносини та вести спільне господарство. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи з наведеного, судом встановлено, що подружжя спільного господарства не веде, від застосування заходів примирення категорично відмовилися, оскільки вони зовсім перестали розуміти один одного, за таких умов збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-13 00:00:00

[PERSON] зернулася до суду з вищезазначеним позовом, в якому просила розірвати шлюб з відповідачем. Обгрунтовуючи заявлені вимоги зазначила, що 24 вересня 1999 року Косівщинським сільвиконкомом Сумського району Сумської області зареєстровано її шлюб з відповідачем, про що свідчить актовий запис № 12 в книзі реєстрації шлюбів. Від шлюбу народилося дочка - [PERSON]. Разом з тим, через різні погляди на сімейне життя, несумісні характери, вони постійно сварилися та врешті припинили подружні відносини та ведення спільного господарства. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, з викладених в позовній заяві підстав та просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не заперечував щодо задоволення позову. Суд, заслухавши пояснення сторін, повно і всебічно з'ясувавши обставини в справі, об'єктивно дослідивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, знаходить позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. 24 вересня 1999 року Косівщинським сільвиконкомом Сумського району Сумської області зареєстровано шлюб [PERSON] та [PERSON] , про що зроблено актовий запис № 12. [INFO] в подружжя народилася донька [PERSON]. Під час судового засідання встановлено, що через різні погляди на сімейне життя та несумісні характери, подружжя постійно сварилося та врешті припинило подружні відносини та ведення спільного господарства. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено,що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи з наведеного, судом встановлено, що подружжя спільного господарства не веде, від застосування заходів примирення категорично відмовилися, оскільки шлюб існує лише формально та його збереження буде суперечити їхнім інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-10 00:00:00

[PERSON] з листопада 2010 року по лютий 2013 року отримувала в управлінні праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Смілянської міської ради допомогу як одинока матір на дитину [PERSON], 1997 року народження. Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Смілянської міської ради звернулось до суду з позовом, в якому стверджує, що [INFO] [PERSON] народила дитину, в зв'язку з чим набула цивільної дієздатності. [PERSON] не повідомила про це управління соцзахисту, внаслідок чого їй було безпідставно нараховано та виплачено з грудня 2012 року по лютий 2013 року 1085 грн. 10 коп. допомоги. Оскільки рішенням управління 580 грн. 80 коп. з цієї суми було утримано, позивач просив стягнути з [PERSON] 504 грн. 30 коп. безпідставно одержаної допомоги. В судовому засіданні представник позивача підтримав позов повністю і пояснив, що, після народження [PERSON] дитини, відповідачка повинна була повідомити про це управління. Факт народження дитини був встановлений після проведення працівниками управління обстеження житлово-побутових умов [PERSON] Відповідачка в судове засідання не з'явилась, хоча про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Позов належить задоволити з таких підстав. Згідно з свідоцтвом про народження [NUMBER], [PERSON] є матір'ю [PERSON], [INFO]. Як вбачається з наданої позивачем заяви про призначення соціальної допомоги від 8 листопада 2010 року, [PERSON] отримувала допомогу на цю дитину як одинока мати. У відповідності зі свідоцтвом про народження [NUMBER], [PERSON] є матір'ю [PERSON], [INFO]. Як встановлено з повідомлення позивача, [PERSON] з грудня 2012 року по лютий 2013 року було безпідставно нараховано 1085 грн. 10 коп. допомоги. Рішенням управлінні праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Смілянської міської ради від 20 лютого 2013 року з відповідачки на користь позивача було утримано 580 грн. 80 коп. цієї допомоги. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1166 ЦК України шкода, заподіяна майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її заподіяла. А тому з відповідачки на користь управління соцзахисту належить стягнути 504 грн. 30 коп. надмірно виплаченої допомоги. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-17 00:00:00

[PERSON], зменшивши під час розгляду справи позовні вимоги, просить стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 5000 гривень, щомісячно на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], до його повноліття, посилаючись на те, що дитина народилася хворою і потребує догляду, що забирає багато часу та великі кошти, у зв'язку з чим позивачка не працює. Відповідач у добровільному порядку відмовився надавати кошти на лікування дитини,а з 13 червня 2014 року взагалі не надає матеріальної допомоги на утримання сина. Позивачка та її представники [PERSON] і [PERSON] у судовому засіданні зменшені позовні вимоги підтримали, посилаючись на обставини викладені в заяві, просили їх задовольнити. Відповідач та його представник [PERSON] зменшені позовні вимоги визнали у повному обсязі, не заперечували проти їх задоволення. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, з 11 вересня 2009 року сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі (актовий запис №830 Київського відділу реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції від 11 вересня 2009 року). Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO] (актовий запис про народження №37 Виконавчого комітету Прилиманської сільської ради Овідіопольського району Одеської області від 15 червня 2011 року). Судом встановлено, що з 13 червня 2014 року сторони проживають окремо. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Малолітній [PERSON] проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Згідно ст. 180, ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст.184 Сімейного Кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При таких обставинах, з урахуванням визнання відповідачем зменшених позовних вимог, суд вважає, що вимоги [PERSON] підлягають задоволенню.

Outcome: approved