Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-13 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] , в якому просить змінити спосіб стягнення аліментів, стягувати з [PERSON] на утримання неповнолітньої дочки, [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) на місяць, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з моменту набранням рішенням законної сили до повноліття дитини. [PERSON] посилається на те, що від шлюбу з [PERSON] у них народилася дочка, [PERSON] , [INFO] . Рішенням Горохівського районного суду Волинської області від 19.07.2013 року по справі № 155/1372/13-ц шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 12 жовтня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Горохівського районного управління юстиції Волинської області, актовий запис № 79 - розірвано. Після розірвання шлюбу [PERSON] відновлено дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Відповідно до рішення Горохівського районного суду від 13 листопада 2018 року по справі №155/1481/18, яке набрало законної сили 14 грудня 2018 року, з [PERSON] , [INFO] , який проживає за адресою: [ADDRESS] , стягуються в користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дочки, [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що становить 972, 00 гри. щомісячно, починаючи з 24 вересня 2018 року і до досягненню дитиною повноліття, з врахуванням індексації відповідно до закону. Позивач самостійно виховує свою дочку, [PERSON] , яка проживає разом з нею. На даний час [PERSON] перебуває у відпустці по догляду за дитиною до 3 (трьох) років, тому не може в повній мірі забезпечити потреби дитини. Дочка навчається в школі та відвідує інші додаткові заняття та гуртки, тому потребує коштів на придбання одягу, шкільного приладдя, продуктів харчування. У зв`язку з підвищенням цін на продовольчі та непродовольчі товари, підвищенням рівня прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку, матеріальне становище позивача погіршилося. Збільшився прожитковий мінімум. Розмір аліментів, що стягуються з відповідача, не відповідає звичайним потребам неповнолітньої дитини. Враховуючи вищезазначене, позивач вважає за доцільне змінити спосіб стягнення аліментів з твердої грошової суми в розмірі 972.00 гри на 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду та до повноліття дитини. Ухвалою судді Горохівського районного суду Волинської області від 21 квітня 2021 року дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі за вказаним позовом. В судове засідання 14.06.2021 позивач не з`явилась, подала суду заяву, в якій просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовільнити. Проти заочного розгляду справи не заперечує. В судове засідання 14.06.2021 відповідач не з`явився, подав заяву, в якій просить справу розглядати в його відсутності, проти позову не заперечує, згідний на збільшення розміру аліментів. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів цивільної справи, за час шлюбу у сторін народилася дочка, [PERSON] , [INFO] , про що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.9). Відповідно до рішення Горохівського районного суду Волинської області від 13.11.2018 року вирішено стягувати із [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 972 (дев`ятсот сімдесят дві) гривні щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24 вересня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття, з врахуванням індексації відповідно до закону (а.с.6-8). У своєму позові [PERSON] зазначає, що вищевказана сума аліментів наразі є незначною та недостатньою для задоволення потреб малолітньої дитини, а тому просить її збільшити, в тому числі й шляхом зміни способу. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до положень ст.183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Частина 1 ст.192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку з значним погіршенням матеріального становища одержувача аліментів, той з батьків, з ким проживає дитина, може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Верховний Суд України у своїй постанові від 05.02.2014 року в справі № 6-143цс13 висловив наступну правову позицію: «З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»)». Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Судом встановлено, що відповідач є здоровим, працездатним, інших осіб та неповнолітніх дітей на своєму утриманні не має. Доказів іншого суду не надано, а відповідачем не спростовано. Суд також вважає доведеним, що у зв`язку з підвищенням цін на продовольчі та непродовольчі товари, підвищенням рівня прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку, матеріальний стан позивача погіршився, розмір аліментів, що стягуються з відповідача не відповідає звичайним потребам малолітньої дитини, а тому позовні вимоги [PERSON] щодо зміни способу стягнення аліментів є обґрунтованими. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує матеріальне становище сторін та дитини, реальну спроможність відповідача сплачувати аліменти на її утримання. Частиною 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи встановлені під час розгляду справи обставини, а також те, що обов`язок утримувати дитину покладається рівною мірою на матір і батька, суд приходить до висновку, що [PERSON] спроможний та зобов`язаний надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дочки в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, що ним не заперечується. Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення заявлених позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів. Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому з відповідача слід також стягнути на користь держави судовий збір в сумі 908 грн. На підставі ст.ст. 180-183, 192 СК України,

Outcome: approved