Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-28 00:00:00

[PERSON] у серпні 2013 року звернувся до суду з позовом до ТОВ «ОЗЗІ» про відшкодування майнової шкоди, заподіяної джерелом підвищеної небезпеки, в якому просить стягнути на свою користь матеріальну шкоду в розмірі 24 365 грн 87 коп та понесені судові витрати. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що 18 травня 2012 року о 13 год. 00 хв. на 156 км автошляху Київ-Харків водій автомобіля Рено Магнум, д.р.н. [NUMBER] [PERSON] на відрізку дороги, де проводяться ремонтні роботи і смуга в напрямку Харкова закрита на ремонт, здійснив зіткнення з автомобілем під керуванням позивача ВАЗ 211440, д.р.н. [NUMBER], не надавши йому можливість здійснити маневр розвороту, оскільки він мав перешкоду справа, чим порушив вимоги Правил дорожнього руху України. Власником автомобіля Рено Магнум, д.р.н. [NUMBER] є ТОВ «ОЗЗІ», яке повинне нести відповідальність за завдану йому шкоду. Як зазначено в позові, заподіяний позивачу в результаті пошкодження його автомобіля матеріальний збиток становить 23105,87 грн, тому просить стягнути з відповідача вказану суму збитків та відшкодувати йому витрати за послуг евакуатора 1260 грн та судові витрати. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Вказав, що дорожньо-транспортна пригода була скоєна саме з вини водія автомобіля Рено Магнум [PERSON], який порушив п.10.3 ПДР України, яка вказує на те, що при одночасному перестроюванні транспортних засобів, які рухаються в одному напрямку, водій, що знаходиться зліва повинен дати дорогу транспортному засобу, що знаходиться справа. Відносно [PERSON] інспектор ДАІ протокол не складав навмисно, а склав протокол про адмінправопорушення відносно позивача. Відповідно до постанови Шишацького районного суду Полтавської області від 17.04.2013 вина позивача у вчиненні вказаної дорожньо-транспортної пригоди не доведена матеріалами справи і провадження у справі закрито за відсутністю в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. У зв'язку з викладеним власник джерела підвищеної небезпеки - ТОВ «ОЗЗІ» має відшкодувати завдані йому матеріальні збитки. Представник відповідача та третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору. адвокат [PERSON] у судовому засіданні позов [PERSON] не визнав та просив відмовити у задоволенні позовних вимог, вказуючи на відсутність вини третьої особи водія [PERSON] у скоєнні даної дорожньо-транспортної пригоди, на якого не складався протокол про вчинення адмінправопорушення. Винним у скоєнні ДТП є, на його думку, саме водій [PERSON], який грубо порушив вимоги п.10.1. ПДР України при здійсненні маневру розвороту. Надані позивачем докази на підтвердження понесених збитків по ремонту його автомобіля є, на думку представника відповідача, є неналежними, оскільки не вказують при яких обставинах та ким були придбані зазначені у них запчастини до автомобіля. Третя особа [PERSON] позов [PERSON] не визнав, надавши письмові заперечення на нього, просив відмовити у його задоволенні. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази у справі, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає. Судом встановлено: 18 травня 2012 року о 13 год. 00 хв. на 156 км автошляху Київ-Харків сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Рено Магнум, д.р.н. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], який рухаючись на відрізку дороги, де проводяться ремонтні роботи і смуга в напрямку Харкова закрита на ремонт, здійснював поворот на відкриту для руху смугу, з якої в цей час здійснював маневр розвороту автомобіль під керуванням позивача [PERSON] ВАЗ 211440, д.р.н. [NUMBER], в результаті чого відбулося зіткнення автомобілів. Внаслідок зіткнення автомобілі отримали механічні пошкодження. В результаті огляду місця пригоди працівниками ДАІ відносно [PERSON] складений протокол про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП (а.с.16). Згідно постанови Шишацького районного суду Полтавської області від 17.04.2013 вина [PERSON] у вчиненні вказаної дорожньо-транспортної пригоди не доведена матеріалами справи і провадження у справі закрито за відсутністю в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с.15) На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власника автомобіля ВАЗ 211440, д.р.н. [NUMBER] [PERSON] застрахована ТДВ « СК» Провіта» (а.с.20), цивільно-правова відповідальність власника автомобіля Рено Магнум, д.р.н. [NUMBER] ТОВ «ОЗЗІ» - АТ «СК «АХА Страхування» (а.с.187). При зверненні позивача до АТ «СК «АХА Страхування» із заявою про виплату страхового відшкодування йому було рекомендовано надати необхідні для отримання відшкодування документи, зокрема постанову суду про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за порушення ПДР України (а.с.21). Згідно статті 22 Цивільного кодексу України ( далі- ЦК України) особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права має право на їх відшкодовування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також втрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ст. 1166 ЦК України, шкода яка завдана майну фізичної або юридичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно із ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. За приписами ч.1 ст. 11172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. Як зазначено у ст. 10, 11 Уивільного процесуального кодексу (далі- ЦПК ) України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Під час розгляду справ про відшкодування шкоди, завданої внаслідок зіткнення транспортних засобів, наявність або відсутність вини кожного з володільців джерела підвищеної небезпеки встановлюється на підставі доказів сторін, якими відповідно до ч. 2 ст. 57 ЦПК України є пояснення сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Відсутність своєї вини відповідно до вимог ч. 2 ст. 1166 ЦК України має доводити заподіювач шкоди. Допитаний у судовому засіданні як свідок [PERSON], інспектор ДПС Лубенського взводу ДАІ, пояснив, що 18.05.2013 року на 156 км автодороги Київ-Харків сталася дорожньо-транспортна пригода за участі транспортних засобів під керуванням водіїв [PERSON] та [PERSON] Позивач, рухаючись автомобілем ВАЗ 211440 на відрізку дороги, де проводилися ремонтні роботи в напрямку Харкова, здійснив маневр розвороту на смугу, по якій рухався автомобіль Рено Магнум під керуванням [PERSON], не врахував дорожню обстановку та допустив зіткнення з автомобілем Рено Магнум, чим порушив п.10.1 ПДР України. Враховуючи викладене, відносно позивача був складений протокол про вчинення ним адміністративного правопорушення. В даній дорожній обстановці, відносно водія [PERSON] протокол не був складений, оскільки в його діях інспектор ДПС порушень ПДР не вбачав. Згідно із ч.4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Проте, вказана процесуальна норма не дає підстав за будь-яких обставин вважати не винною у ДПТ особу, відносно якої не порушувалось кримінальної справи і не складався протокол про адміністративне правопорушення. У цьому випадку вину такої особи може бути підтверджено чи спростовано іншими належними і допустимими доказами, передбаченими ЦПК України (ст. 57), зокрема висновком судової автотехнічної експертизи, письмовими доказами тощо. Натомість з висновку спеціаліста-автотехніка, що міститься в матеріалах адміністративної справи (а.с.36-39) відносно [PERSON], вбачається, що в умовах заданої пригоди технічна можливість уникнути зіткнення з боку водія автомобіля ВАЗ 211440 [PERSON] полягала у виконанні ним вимог п.п.10.1,10.4 ПДР України, для чого у нього не було будь-яких перешкод, які б не дозволили йому виконати вимоги даних пунктів правил. В заданій дорожній обстановці в діях автомобіля ВАЗ 211440 [PERSON], вбачаються невідповідність п.п.10.1,10.4 ПДР України, які з технічної точки зору знаходяться у причинному зв'язку з виникненням даної пригоди. Встановити технічну можливість уникнути зіткнення з автомобілем ВАЗ- 211440, для водія автомобіля Рено Магнум [PERSON] та відповідність його дій вимогам п.12.3 ПДР не представилося можливим. Допитаний у судовому засіданні спеціаліст-автотехнік [PERSON] пояснив, що при проведенні дослідження ним встановлювалася технічна сторона дій учасників ДТП на предмет відповідності їх вимогам ПДР України. Питання правильності розстановки дорожніх знаків на вказаній ділянці дороги не входить до його компетенції. Давати об'єктивну оцінку діям водія Рено Магнум [PERSON] він не може. В заданій дорожній обстановці він повинен був діяти відповідно до п.12.3 ПДР, при виникненні небезпеки для руху, створеної автомобілем позивача. Визначити його технічну можливість уникнути зіткнення з автомобілем ВАЗ- 211440 та встановити причинний зв'язок між його діями та наслідками, що настали при заданих вихідних даних не представилося можливим, оскільки відстань, на якій знаходився автомобіль Рено Магнум від місця зіткнення в момент зміни напрямку руху автомобіля ВАЗ- 211440, близька за значенням до зупинного шляху автомобіля Рено Магнум, а отже контакт між транспортними засобами не виключався. Не погоджуючись із висновком спеціаліста-автотехніка, позивач від проведення автотехнічної експертизи для об'єктивного з'ясування причин ДТП, відмовився, інших належних та допустимих доказів в обґрунтування заперечень його висновку не надав. При цьому суд вважає, що недоведеність вини позивача у скоєнні ДТП при розгляді справи про адмінправопорушення, безпосередньо не вказує на наявність причинного зв'язку між діями водія автомобіля Рено Магнум [PERSON] та завданою позивачу шкодою. За таких обставин, у задоволенні позову [PERSON] слід відмовити за безпідставністю.

Outcome: dismissed