Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-31 00:00:00

[PERSON] (надалі також - позивач) звернувся до суду із позовними вимогами до [PERSON] (надалі також - відповідач) про розірвання шлюбу, мотивуючи їх тим, що з 08.07.2016 року він перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Позов мотивує тим, що між ними зникло взаєморозуміння і взаємоповага, тривалий час живуть окремим життям та своїми інтересами, проживають окремо, сімейного життя не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Від шлюбу дітей у них немає. На примирення не згоден, тому позивач просить розірвати їх шлюб. 10.09.2021 р. суд відкрив провадження у цій справі та з урахуванням ч. 4 ст. 19 ЦПК України вирішив її розглянути у порядку спрощеного провадження (а.с. 13-14). Сторони не подавали клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні. 10.09.2021 р. суд направив на зареєстровану адресу та адресу фактичного місця проживання відповідача поштове відправлення з ухвалою про відкриття провадження у справі у спрощеному провадженні та копію позовної заяви з додатками, із пропозицією направити до суду свій відзив на позов (а.с. 15). 22.09.2021 р. відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому позов визнала та зазначила, що шлюб між нею та позивачем необхідно розірвати. Відповіді на відзив не надійшло. Розглянувши наявні у справі документи і матеріали, суд приходить до висновку, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню з наступних підстав. Зі свідоцтва про шлюб [NUMBER] , виданого Глухівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Шосткинському районі Сумської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), вбачається, що [PERSON] і [PERSON] зареєстрували шлюб 08.07.2016 р., актовий запис за № 01, прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON] (а.с. 4). Судом встановлено, що на час розгляду справи сторони не підтримують подружніх стосунків, позивач вважає неможливим збереження сім`ї, бажає шлюб розірвати, на примирення не згоден. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 55 Сімейного кодексу України, дружина та чоловік зобов`язані піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження - є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Враховуючи вищезазначені норми закону та особливий характер сімейних відносин і їх об`єктивну недоступність для оточуючих, суд не може покласти обов`язок збереження сім`ї на одного з подружжя при наявності на це його категоричного заперечення. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що сім`я сторін розпалася, збереження шлюбу буде суперечити інтересам як подружжя, і тому цей шлюб необхідно розірвати. Вирішуючи питання про стягнення судового збору, суд приходить до наступного. Частиною першою статті 142 ЦПК України передбачено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки відповідач позов визнала, суд вважає, що 50 відсотків судового збору у сумі 454,00 грн., сплаченого [PERSON] при поданні позову на загальну суму 908,00 грн., які внесені за квитанцією від 26.08.2021 р. підлягає поверненню позивачу. Згідно ч. 3 ст. 7 ЗУ «Про судовий збір», у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики. На підставі викладеного та відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved