Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-26 00:00:00

[PERSON] (надалі по тексту також - позивач) звернулася до суду з позовом до Любарської селищної ради (надалі по тексту також - відповідач), в якому, з урахуванням заяви про зміну підстав та предмету позову, просить ухвалити рішення про: - визнати за спадкоємицею [PERSON] в порядку спадкування за заповітом по смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] в селищі Коктебель Феодосійської міської ради Автономної Республіки Крим, права власності на Ѕ частину садибного будинку з господарськими будівлями та спорудами за [ADDRESS] , який розташований на земельній ділянці розміром 0,50 га; - визнати за спадкоємицею [PERSON] в порядку спадкування за заповітом по смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] в с.Гринівці Любарського району, права власності на Ѕ частину садибного будинку з господарськими будівлями та спорудами за [ADDRESS] , який розташований на земельній ділянці розміром 0,50 га. В обґрунтування позовних вимог позивачка вказує, що [INFO] в с.Гринівці Любарського району помер батько позивачки [PERSON] . [INFO] в селищі Коктебель Феодосійської міської ради Автономної Республіки Крим померла мати позивачки [PERSON] . Згідно з волею покійного [PERSON] , спадкоємицею всього майна за заповітом є його дочка [PERSON] . Згідно з волею покійної [PERSON] , яка виражена у заповіті, посвідченому 06.11.2008 (реєстровий №1148) секретарем Малобраталівської сільської ради Любарського району, позивачка являється спадкоємцем майна [PERSON] . Серед спадкового майна є будинок з господарськими будівлями за [ADDRESS] , який мати позивачки [PERSON] збудувала під час спільного проживання з батьком позивачки [PERSON] . Вказане домогосподарство по завершенню будівництва було зареєстроване шляхом відкриття особового рахунку у погосподарській книзі Малобраталівської сільської ради Любарського району за 1958-1960 роки. Іншої процедури реєстрації новоствореної будівлі на той час не існувало. Вказані обставини підтверджуються випискою з погосподарських книг Малобраталівського старостинського округу №134 від 12 жовтня 2020 року. До позовної заяви додається постанова №4306/02/31 приватного нотаріуса Любарського районного нотаріального округу від 23 вересня 2020 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії, який повідомляє про відкриття за заявою позивачки по смерті матері, [PERSON] , спадкової справи №394/2019 і за наявною в ній інформацією, крім позивачки, інших спадкоємців майна [PERSON] не має. Позивачка вказує, що на даний час вона не має змоги оформити своє право власності на вищевказаний будинок через відсутність правовстановлюючих документів, а видача свідоцтва про право власності покійному законодавством не передбачена. Саме тому вона звернулась до суду з даним позовом. Позивачка та її представник у підготовче засідання на розгляд справи не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені вчасно та належним чином. Представник позивача подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати за відсутності позивача та її представника, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Представник Любарської селищної ради у підготовче засідання на розгляд справи не з`явився, про час та дату розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином. У поданому відзиві відповідач просить справу розглядати без участі його представника, позовні вимоги визнає та вважає, що вони підлягають до задоволення. У відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 3\~ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ч. 3ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [INFO] , в с.Гринівці Любарського району, помер батько позивачки [PERSON] . Згідно з Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру №62073624 від 15.10.2020 та повідомленням державної нотаріальної контори №229/02/-14 від 03.11.2020 вбачається, що посмерті [PERSON] , в державній нотаріальній конторі заведена спадкова справа №447/2009 і, відповідно до відомостей, що містяться у спадковій справі, спадкоємицею всього майна за заповітом батька є позивачка, [PERSON] . [INFO] , в селищі Коктебель Феодосійської міської ради Автономної Республіки Крим, померла мати позивачки [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , актовий запис №17. Згідно з волею покійної, яка виражена у заповіті, посвідченому 06.11.2008 (реєстровий №1148) секретарем Малобраталівської сільської ради Любарського району, позивачка являється спадкоємцем майна покійної. Згідно виписок із погосподарської книги Малобраталівського старостинського округу сільської ради Любарського району вбачається, що [PERSON] , як голові двору, належав житловий будинок 1957 р. забудови з надвірними спорудами по [ADDRESS] . Після його смерті, головою двору рахувалась [PERSON] . Житловий будинок з надвірними спорудами до самочинно збудованих не відноситься. Також встановлено, що рішенням Малобраталівської сільської ради народних депутатів від 29.10.1993 передано безоплатно у приватну власність [PERSON] земельну ділянку 0,50 га. Відповідно до постанови приватного нотаріуса Любарського районного нотаріального округу від 23.09.2020 №406/02-31, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за [ADDRESS] , оскільки нотаріусу не подано документи, що підтверджують право власності померлої [PERSON] на вказаний будинок. Відповідно до постанови державного нотаріуса Любарської державної нотаріальної контори Житомирської області від 23.12.2020 №274/02-31, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за [ADDRESS] , оскільки нотаріусу не подано документи, що підтверджують право власності померлого [PERSON] на вказаний будинок. Як вбачається з довідки № 1436 від 02.10.2020 Бердичівського міжміського бюро технічної інвентаризації, на житловий будинок [ADDRESS] станом на 31.12.2012 право власності не зареєстровано, право установчі документи не оформлені. Згідно інформаційної довідки №225215219 від 23.09.2020 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за параметрами запиту: [ADDRESS] - \~відомості відсутні. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Як визначено ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом ( ст. 1217 ЦК УКраїни). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті (ч. 1 ст. 1223 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Як визначено ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном ( ч.1 ст. 317 ЦК УКраїни). Згідно ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ч.1 ст.182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст.5,47,49 Закону України «Про нотаріат», п.22.31 Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. На підставі ст. 392 ЦК України - власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на нерухоме майно, то спадкоємець також не набуває права власності в порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно. Вбачається, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав, зокрема, в нотаріальному порядку. Отже, з урахуванням вищевикладеного та того, що позивачка фактично прийняла спадщину за заповітом за спадкодавцями [PERSON] та [PERSON] , однак у неї існують певні перешкоди щодо оформлення спадкових прав через відсутність у спадкодавців всіх правовстановлюючих документів на спадкове майно, а тому суд, використовуючи винятковий спосіб захисту визнання права власності на спадкове майно, приходить до висновку, що позов є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved