overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-26 00:00:00

[PERSON] звернулася у суд із вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що з 22 грудня 2007 року вона перебуває з відповідачем у шлюбі, який був зареєстрований у виконавчому комітеті Червоноармійської сільської ради Вовчанського районну Харківської області, актовий запис № 1. Від шлюбу сторони маютьдитину [PERSON], [INFO]. [PERSON] зазначила про неможливість продовження спільного проживання та збереження сімї надалі через відсутність взаємопорозуміння та різних поглядів на життя. Просила шлюб розірвати, залишити їй дошлюбне прізвище «Костючок». Позивач в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] визнали у повному обсязі, просили їх задовольнити. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрований 22 грудня 2007 року у виконавчому комітеті Червоноармійської сільської ради Вовчанського районну Харківської області, актовий запис № 1.(а.с. 4). Від шлюбу сторони маютьдитину [PERSON], [INFO] (а.с.5). Згідно позовної заяви причиною розірвання шлюбу послужило різне ставлення до життя, відсутність взаємопорозуміння, від чого, подружжя весь час сварилося, на даний час шлюбних відносин не підтримують, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Відповідно до ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з вимогами ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємостосунки подружжя, дослідивши матеріали справи, вважає подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї за неможливе. При таких обставинах, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню з причини неможливості подальшого сумісного життя подружжя і збереження сім'ї. Окрім цього, відповідно до ст. 113 СК України після розірвання шлюбу позивачу залишається дошлюбне прізвище «Костючок». На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-18 00:00:00

[PERSON] звернулася у суд із вказаним позовом. В обґрунтування якого зазначила, що з 28 грудня 1991 року вона перебуває з відповідачем у шлюбі, який був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вовчанського районного управління юстиції у Харківській області, про що в книзі реєстрації шлюбів був зроблений актовий запис № 261. Від шлюбу сторони маютьдітей повнолітнього сина [PERSON], [INFO] та неповнолітню [PERSON], [INFO]. Через відсутність взаємопорозуміння та різних поглядів на життя спільно не проживають з кінця січня 2017 року, вказала на неможливість збереження сімї надалі, просила шлюб з відповідачем розірвати. Позивач в судове засідання не зявилася, сповіщалася про час та місце розгляду справи своєчасно та належним чином. Надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити, розглядати справу у її відсутності. Відповідач до суду не зявився, сповіщався про час та місце розгляду справи завчасно та належним чином. Надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі, просив розглядати справу у його відсутності. Суд, дослідивши письмові докази по справі в їх сукупності, приходить до висновку, що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії І-ВЛ № 311297 виданого повторно 07 березня 2017 року, сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрований 28 грудня 1991 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вовчанського районного управління юстиції у Харківській області, про що в книзі реєстрації шлюбів був зроблений актовий запис № 261 (а.с.4). Причиною розірвання шлюбу послужило різне ставлення до життя, від чого, подружжя весь час сварилося, на даний час шлюбно-сімейні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо з кінця січня 2017 року, збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам, примирення неможливо. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємостосунки подружжя, вважає подальше збереження сім'ї неможливе. За таких обставин, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню з причини неможливості подальшого сумісного життя подружжя і збереження сім'ї. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-18 00:00:00

[PERSON] звернулася у суд із вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що з 28 серпня 2012 року вона перебуває з відповідачем у шлюбі, який був зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Вовчанського районного управління юстиції, Харківської області, актовий запис № 93. Від шлюбу сторони маютьдвох дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. [PERSON] зазначила про неможливість продовження спільного проживання та збереження сім'ї надалі через відсутність взаємопорозуміння та різних поглядів на сім'ю, зловживання відповідачем спиртними напоями. Просила шлюб розірвати, залишити їй шлюбне прізвище «[PERSON]». Позивач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи сповіщалася судом завчасно та належним чином. Представник позивача надала суду заяву, у якій позовні вимоги [PERSON] підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити. Справу розглядати у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи сповіщався судом завчасно та належним чином. Надав суду заяву, у якій позовні вимоги [PERSON] визнав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Справу розглядати у його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрований 28 серпня 2012 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Вовчанського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 93 (а.с. 3). Від шлюбу сторони маютьдвох дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.5, 6). Згідно позовної заяви причиною розірвання шлюбу послужило різне ставлення до життя, відсутність взаємопорозуміння, від чого, подружжя весь час сварилося, на даний час шлюбних відносин не підтримують, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Відповідно до ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з вимогами ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємостосунки подружжя, дослідивши матеріали справи, вважає подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї за неможливе. При таких обставинах, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню з причини неможливості подальшого сумісного життя подружжя і збереження сім'ї. Окрім цього, відповідно до ст. 113 СК України особа яка змінила своє прізвище у зв'язку із реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем, тому позивачу [PERSON] після розірвання шлюбу залишається шлюбне прізвище «[PERSON]». На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-30 00:00:00

[PERSON] звернулася у суд із вказаною заявою, яку мотивує тим, що до розірвання шлюбу 01 лютого 1989 року мала прізвище [PERSON], після розірвання шлюбу їй присвоєно прізвище [PERSON]. 19 лютого 1993 року Волинським обласним бюро технічної інвентаризації на підставі довідки Житлово-будівельного кооперативу «Перемога» від 27 січня 1993 року №1 зареєстровано право власності на квартиру [ADDRESS]. Реєстрацію проведено і видано довідку на ім'я [PERSON]. Причиною помилки стала невчасна зміна паспорта у зв'язку із зміною прізвища. Просить встановити належність вказаних документів їй - [PERSON]. У судове засідання заявник не з'явилася, направила представника. Представник аявника підтримала заяву з підстав, викладених у ній. Заінтересована особа в судове засідання представника не направила, подала заяву про слухання справи у відсутності представника. Заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 234, ч.6 ст. 256 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, у тому числі належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Встановлено, що заявник [PERSON], народилася [INFO] року у м. Ковелі Волинської області, що підтверджується паспортом громадянина України, серії [NUMBER], виданого 18 лютого 2000 року Ковельским МРВ УМВС України у Волинській області, копія якого знаходяться у матеріалах справи (а.с.4-5). Згідно із свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 01 лютого 1989 року до розірвання шлюбу заявник мала прізвище [PERSON], після розірвання шлюбу їй присвоєно прізвище [PERSON] (а.с.8). 27 січня 1993 року Житлово-будівельним кооперативом «Перемога» Ковельського міськкомунгоспу Волинської області видано [PERSON] довідку №1 про те, що вона як член кооперативу, яка проживає у [ADDRESS], повністю оплатила вартість своєї квартири в сумі 13866 крб. (а.с.6). 19 лютого 1993 року Волинським обласним бюро технічної інвентаризації на підставі вказаної довідки зареєстровано за [PERSON] право власності на вказану квартиру. З паспорта громадянина України на ім'я заявника вбачається, що вона була прописана у квартирі [ADDRESS], з 30 липня 1993 року по 22 травня 2000 року (а.с.5). Встановлені обставини свідчать про наявність розбіжностей у написанні прізвища заявника у правовстановлюючих документах на вказану квартиру. Тому, вимоги заявника підлягають задоволенню. Судові витрати слід залишити за заявником.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-25 00:00:00

[PERSON] звернулася у суд із зазначеним позовом в інтересах [PERSON], посилаючись на те, що на ім'я [PERSON] його тітка [PERSON] та дядько - [PERSON] склали два заповіти, якими заповіли йому все своє майно. [PERSON] померла [INFO]. Після її смерті залишилось спадкове майно - будинок [ADDRESS] Окрім цього, чоловік [PERSON]- [PERSON] помер [INFO].. Після смерті тітки, а в подальшому і дядька [PERSON] фактично вступив у володіння спадковим майном оскільки здійснював догляд за будинком, сплачував комунальні послуги. Вважав, що він вчинив юридичні дії, які свідчать про прийняття ним спадщини за заповітом. Однак , звернувшись до нотаріуса, йому було повідомлено, що він пропустив 6 місячний строк, для прийняття спадщини. Тому, просив визначити йому додатковий строк достатній для подання такої заяви. Позивачка у судове засідання не з'явився, не повідомила про причини своєї неявки. Представник [PERSON] за довіреністю - [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала повністю. В його обґрунтування зіслалась, на те, що [PERSON] через юридичну необізнаність неправильно зрозумів вимоги закону, та помилково вважав, що наявність заповіту є достатньою підставою для набуття права власності на спадкове майно. Представник відповідача Червоноградської міської ради Львівської області в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечувала.. Вислухавши пояснення представника [PERSON] дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Судом встановлено, що тітка [PERSON] - [PERSON] померла [INFO] За життя, а саме 28.04.2010 р. вона склала заповіт на ім'я [PERSON], згідно якого заповіла йому усе своє майно, а саме житловий будинок по [ADDRESS]. Після смерті [PERSON], останній вступив у володіння та управління спадковим майном: доглядав за будинковолодінням, обробляв город та доглядав за чоловіком тітки [PERSON]. Як вбачається із заповіту складеного 23.02.2012 р., [PERSON] заповів [PERSON] усе своє майно, що буде належати йому на день його смерті. [PERSON] помер [INFO].. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України, суд, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Позивач не міг вчасно звернутись в нотаріальну контору для прийняття спадщини оскільки, через юридичну необізнаність вважав, що вступивши в управління будинковолодінням прийняв спадщину і йому не потрібно звертатись до нотаріуса для прийняття спадщини. Тому, суд прийшов до переконання, що даний строк слід продовжити, оскільки він пропущений позивачкою з поважних причин.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-22 00:00:00

[PERSON] звернулася у суд із заявою в інтересах неповнолітньої [PERSON] про встановлення факту родинних відносин, зацікавлена особа- відділ державної РАЦС Снятинського районного управління юстиції. В обґрунтування свої вимог заявниця вказала, що 12.01.1993р. між нею та [PERSON] було зареєстровано шлюб. Від спільного проживання у шлюбі у них народилася донька [PERSON], [INFO]. Незадовго після народження доньки- [INFO]. її чоловік помер. Однак, у свідоцтві про народження доньки, у графі «батько» містяться недостовірні дані, а саме: помилково записано ім'я та по-батькові чоловіка як «[PERSON]». Як вбачається із паспорта заявниці та свідоцтва про смерть чоловіка, він записаний як «[PERSON]», що є правдивим. На даний час склалася ситуація, відповідно до якої встановлення того факту, що батьком її дитини є [PERSON] має важливе юридичне значення. Оскільки, через три роки у доньки виникне необхідність в отриманні паспорта громадянина України, і це призведе до внесення неправдивих відомостей до паспорта, а також в майбутньому і до неправдивих відомостей в інших оформлюваних документах. З огляду на вказане просить встановити факт, що батьком неповнолітньої [PERSON] є [PERSON]. Представник заявниці у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, заявлені вимоги підтримує. Представник зацікавленої особи в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO], її батьками зазначені [PERSON] та [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] Згідно паспорта заявниці [NUMBER], на десятій сторінці міститься штамп про реєстрацію шлюбу між [PERSON] та [PERSON], [INFO]. Також, відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] прізвище, ім'я, по-батькові [PERSON] записано правильно -«[PERSON]». Таким чином суд приходить до переконання, що померлий [PERSON] є батьком неповнолітньої [PERSON]. Відповідно до ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, а також справи про встановлення інших фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Встановлення даного факту має для неповнолітньої [PERSON] юридичне значення, а саме для подальшого оформлення паспорта громадянина України. Аналізуючи вищенаведені докази в їх сукупності, враховуючи встановлені обставини справи, суд прийшов до висновку, що у судовому засіданні доведено факт, що батьком неповнолітньої [PERSON] є [PERSON], а тому заява підлягає задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-05 00:00:00

[PERSON] звернулася у суд із заявою про надання їй права на шлюб із [PERSON], мотивуючи тим, що вона ще не досягла шлюбного віку, але зараз вона вагітна і має намір вступити у шлюб, оскільки вона і її наречений батько її майбутньої дитини бажають цього і хочуть, що б їх дитина народилася у шлюбі, у повній сімї. Заявниця вказує, що вона [PERSON] народилася 02.04.1999 р., тобто їй виповнилося 17 років, і на даний час вона перебуває у фактичних шлюбних стосунках із [PERSON] Заявниця та її наречений люблять один одного і бажають одружитися, їх батьки проти шлюбу не заперечують, вони хотіли б створити повноцінну сімю по причині того, що заявниця вагітна і бажає народити дитину в шлюбі. Однак в органах РАЦСу їм відмовили в реєстрації шлюбу, так як заявниця не досягла встановленого законом шлюбного віку. [PERSON] подала до суду заяву, якою заявлені вимоги підтримала повністю, просила їх задоволити. [PERSON] подав до суду заяву, якою заявлені [PERSON] вимоги визнав повністю, просив їх задоволити та надати їм право на шлюбу. [PERSON] подала до суду заяву, якою заявлені [PERSON] вимоги визнала повністю, просила їх задоволити. Дослідивши матеріали справи суд встановив, що згідно паспорту СЕ №723234 [PERSON]. народилася 02.04.1999 року, а тому на даний час їй виповнилося 17 років, тобто вона не досягла встановленого ст. 22 СК України шлюбного віку, відповідно до Довідки №134 від 28.03.2016 р. Заболотівської районної лікарні [PERSON] [INFO] перебуває на обліку у жіночій консультації Заболотівської районної лікарні, станом на 28.03.2016 р. вагітність становить 16 тижнів, а тому, врахувавши, що заявлені вимоги ніхто не оскаржує суд вважає, що заява є обґрунтованою, підставною та підлягає до задоволення. Частиною 2 статті 23 Сімейного кодексу України визначено, що за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Згідно із ч.3 ст.234 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються зокрема справи про надання права на шлюб. На підставі наведеного, зясувавши всі обставини справи та врахувавши, що заявлені вимоги ніхто не оспорює, реєстрація даного шлюбу відповідає інтересам заявниці, зацікавлених осіб та закону суд приходить до переконання, що [PERSON] слід надати право на шлюб із [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-03 00:00:00

[PERSON] звернулася у суд із заявою про надання їй права на шлюб із [PERSON], мотивуючи тим, що вона ще не досягла шлюбного віку, але зараз вона вагітна і має намір вступити у шлюб, оскільки вона і її наречений батько її майбутньої дитини бажають цього і хочуть, що б їх дитина народилася у шлюбі, у повній сімї. Заявниця вказує, що вона [PERSON] народилася 22.12.1998 р., тобто їй виповнилося 17 років, і на даний час вона перебуває у фактичних шлюбних стосунках із [PERSON] Заявниця та її наречений люблять один одного і бажають одружитися, їх батьки проти шлюбу не заперечують, вони хотіли б створити повноцінну сімю по причині того, що заявниця вагітна і бажає народити дитину в шлюбі. Однак в органах РАЦСу їм відмовили в реєстрації шлюбу, так як заявниця не досягла встановленого законом шлюбного віку. [PERSON] подала до суду заяву, якою заявлені вимоги підтримала повністю, просила їх задоволити. [PERSON] подав до суду заяву, якою заявлені [PERSON] вимоги визнав повністю, просив їх задоволити та надати їм право на шлюбу. [PERSON], мати заявниці подала до суду заяву, якою заявлені її дочкою вимоги визнала повністю, просила їх задоволити. Дослідивши матеріали справи суд встановив, що згідно паспорту СЕ №714489 [PERSON] народилася 22.12.1998 року, а тому на даний час їй виповнилося 17 років, тобто вона не досягла встановленого ст. 22 СК України шлюбного віку, відповідно до Довідки №220 від 07.06.2016 р. Заболотівської районної лікарні [PERSON] [INFO] перебуває на обліку у жіночій консультації Заболотівської районної лікарні, станом на 06.06.2016 р. вагітність становить 30 тижнів, а тому, врахувавши, що заявлені вимоги ніхто не оскаржує суд вважає, що заява є обґрунтованою, підставною та підлягає до задоволення. Частиною 2 статті 23 Сімейного кодексу України визначено, що за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Згідно із ч.3 ст.234 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються зокрема справи про надання права на шлюб. На підставі наведеного, зясувавши всі обставини справи та врахувавши, що заявлені вимоги ніхто не оспорює, реєстрація даного шлюбу відповідає інтересам заявниці, зацікавлених осіб та закону суд приходить до переконання, що [PERSON] слід надати право на шлюб із [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-30 00:00:00

[PERSON] звернулася у суд із заявою про надання їй права на шлюб із [PERSON] Свої вимоги заявниця мотивувала тим, що вона та [PERSON] на даний час проживають разом, вона вагітна, а тому оскільки вони бажають що б їх дитина народилася у повній сімї мають намір зареєструвати шлюб, їх батьки проти цього не заперечують, проте зробити це у законному порядку вони не можуть, оскільки заявниця ще не досягла шлюбного віку, на даний час їй виповнилося 17 років. Заявниця у судовому засіданні свої вимоги підтримала повністю, просила їх задоволити, надати їм право на шлюб. [PERSON] у судовому засіданні заявлені [PERSON] вимоги підтримав повністю, вказав, що має намір одружитися із нею, просив надати їм право на шлюб. [PERSON], мати заявниці у судовому засіданні заявлені її дочкою вимоги підтримала, проти її шлюбу із [PERSON] не заперечує, просила надати їм право на шлюб. Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи суд встановив, що: згідно паспорту серії СЕ №731134 та Свідоцтва про народженнясерії І-НМ №118369 [PERSON] народилася 06.07.1999 року, а тому на даний час їй виповнилося 17 років, тобто вона не досягла встановленого ст. 22 СК України шлюбного віку; відповідно до Довідки №370 від 12.09.2016 р. Заболотівської районної лікарні [PERSON] [INFO] перебуває на обліку у жіночій консультації Заболотівської районної лікарні, термін вагітності станом на 12.09.2016 р. становить 16 тижнів, а тому суд вважає, що заява є обґрунтованою, підставною та підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 22 СК України шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Відповідно до ч. 2 ст. 23 СК України за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Відповідно до ч.3 ст. 234 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб. На підставі наведеного, зясувавши всі обставини справи та врахувавши, що заявлені вимоги ніхто не оспорює, реєстрація даного шлюбу відповідає інтересам заявниці, зацікавлених осіб та закону, суд приходить до переконання, що заява підставна та підлягає до задоволення, а тому [PERSON] слід надати право на шлюб із [PERSON] Відповідно до зазначеного, на підставі ст. 23 СК України,

Outcome: approved