overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-14 00:00:00

[PERSON] у серпні 2015 року звернувсь з заявою до Старокостянтинівського районного суду, в якій просить встановити факт родинних відносин, а саме, що [PERSON], який помер 26 лютого 2015р. є його батьком. В обґрунтування заяви посилалась на те, що останній помер і після його смерті залишилось спадкове майно, однак він не може оформити свої спадкові права, так як у свідоцтві про його народження зазначено батька за заявою матері, оскільки батьки не перебували у зареєстрованому шлюбі. В судовому засіданні заявник підтримав заяву, просить її задовольнити, з вищенаведених підстав. Представник заінтересованої особи Великомацевицької сільської ради Старокостянтнівського району звернувсь до суду заявою про розгляд справи у його відсутності, покладається на думку суду. Суд, заслухавши пояснення заявника, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], який помер 26 лютого 2015р. є батьком [PERSON], [INFO] Дані обставини підтверджується поясненнями заявника, показаннями свідка [PERSON], даними паспорта заявника НА 131025 від 14.06.1996р., даними акту обстеження від 04.08.2015р., даними свідоцтва про смерть [PERSON] серія І-БВ №253033 від 28.02.2015р., свідоцтва про народження [PERSON] І-БВ №495567 від 14.11.1979р., рішенням виконкому Старокостянтинівської міськради №72 від 04.04.1995р., даними заповіту від 22.11.2007р. За таких обставин та відповідно до положень ст.ст.256-259 ЦПК України, суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню і слід встановити факт, що має для заявника юридичне значення, а саме, що [PERSON], який помер 26 лютого 2015р. є батьком [PERSON], [INFO] На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-27 00:00:00

[PERSON] у серпні 2015 року звернувсь з позовом до [PERSON] про визнання, втратившим право на користування жилим приміщенням, посилаючись на те, що відповідач з 2004 року не проживає у [ADDRESS], хоча там зареєстроване місце його проживання. Факт його реєстрації у будинку перешкоджає йому, як власнику вільно ним розпоряджатись, впливає на розміри комунальних платежів, позбавляє можливості оформити субсидію, отримати соцдопомогу і в добровільному порядку відповідач не бажає зняти свою реєстрацію. В судовому засіданні представник позивача підтримав позов, просить його задовольнити з вищенаведених підстав. Відповідач не з'явивсь в судове засідання без поважних причин і від нього не надійшло повідомлення про причини неявки, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку, тому суд вважає можливим, за згодою позивача, розглянути справу і ухвалити заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім»ї власника втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] понад один рік, без поважних причин, не проживає у [ADDRESS], належному на праві приватної власності [PERSON] Дані обставини підтверджується поясненням представника позивача, даними договору купівлі-продажу від 03.12.1965р., даним довідки про склад сім»ї Старокостянтинівського ККП №0760 від 17.02.2015р., даними акту обстеження від 05.08.2015р., даними довідки Старокостянтинівського РС УДМС України в Хмельницькій області №34/2728 від 28.11.2015р. За таких обставин, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, відповідно до положень ч.2 ст.405 ЦК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-01 00:00:00

[PERSON] у серпні 2015 року звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20 вересня 2013 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO]. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що поступово між сторонами зникло взаємопорозуміння та почуття любові. З лютого 2015 року сторони фактично припинили шлюбні відносини і ведення спільного господарства. Позивач вважає, що примирення та подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача і відповідача та дитини. Суперечки щодо місця проживання дитини та поділ спільного майна відсутні. Позивач у судовому засіданні позов підтримав, наполягав на розірванні шлюбу.Відповідач у судовому засіданні позов визнала.Відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини справи визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що між сторонами втрачено почуття любові та взаєморозуміння, шлюб фактично розпався, сторони не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, спільного господарства не ведуть. Таким чином, суд знаходить, що сім'я розпалася остаточно, примирення бути не може, шлюб носить формальний характер, а тому підлягає розірванню. На підставі статтей 105, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-23 00:00:00

[PERSON] у серпні 2015 року звернувся до суду із заявою про визнання недієздатним свого батька [PERSON] [INFO], посилаючись на те, що [PERSON] страждає на психічне захворювання, не здатен усвідомлювати своїх дій та керувати ними. Також заявник просив встановити опіку над [PERSON] та призначити його опікуном батька. Орган опіки та піклування Черкаської міської ради у своєму поданні до суду від 28.07.2015 року не заперечував проти призначення [PERSON] опікуном над батьком [PERSON]. У судовому засіданні заявник підтримав доводи своєї заяви, просив суд ухвалити рішення яким визнати [PERSON] недієздатним, встановити опіку та призначити його опікуном батька. Представник органу опіки та піклування та прокурор прокуратури м. Черкаси вважали вимоги [PERSON] законними та обґрунтованими. Суд заслухавши пояснення заявника, прокурора та представника органу опіки та піклування, дослідивши письмові докази та висновок експертів, вважає, що заява [PERSON] та подання органу опіки та піклування підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу нездатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Відповідно до ст. 60 ч.1 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. [PERSON] є сином [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження. Згідно довідки Комітету самоорганізації населення «Соборний» [PERSON] проживає разом із батьком за адресою м. Черкаси вул. Садова, 113 (а.с. 10). Як вбачається з довідки МСЕК серії 6 ЧК № 000818 від 22.11.2008 року [PERSON] визнаний інвалідом першої групи та таким, що потребує постійного стороннього догляду (а.с.7). Згідно медичного висновку Третьої Черкаської міської поліклініки, - [PERSON] за станом здоровя може бути опікуном свого батька (а.с. 9). Відповідно до висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 488 від 16.10.2015 року [PERSON] [INFO] виявляє прояви хронічного стійкого психічного розладу у формі судинної деменції через що, на теперішній час він не здатен усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними. Таким чином зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання недієздатним [PERSON], встановлення над ним опіки та призначення [PERSON] опікуном свого батька. На підставі ст. ст. 39, 60 Цивільного Кодексу України, ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, 217, 218, 240-241 ЦПК України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-13 00:00:00

[PERSON] у серпні 2015 року звернувся з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 14 вересня 2013 р. вони уклали шлюб, зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Старокостянинівського районного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис №154. Від проживання у шлюбі дітей в них не має. Сімейне життя не склалось через різні характери та погляди на життя, примирення між ними та збереження сім'ї не можливе. Позивач звернувсь до суду з заявою про те, що позов підтримує повністю, просить його задовольнити з вищенаведених підстав, справу слухати у його відсутності. Відповідач звернулась до суду з заявою про те, що позов визнає повністю, не заперечує проти його задоволення, просить справу слухати у її відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України: суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні 14 вересня 2013 р. сторони уклали шлюб, зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Старокостянинівського районного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис №154. Від проживання у шлюбі дітей не має. Сімейне життя не склалось через різні характери, примирення між ними та збереження сім'ї не можливе, сторони проживають окремо з квітня 2014 року. Дані обставини підтверджуються даними свідоцтва про шлюб сторін (серії І-БВ №137981 від 17.07.2015р. видане повторно). За таких обставин та відповідно до положень ст.ст. 104, 105, 110 - 112 СК України, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-05 00:00:00

[PERSON] у серпні 2015 року звернувся з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 15 лютого 2009 року вони уклали шлюб, зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Старокостянтинівського районного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис №20. Від проживання у шлюбі мають дитину [PERSON], [INFO], однак сімейне життя не склалось через різні характери, примирення між ними та збереження сімї не можливе, проживають окремо. Позивач звернулась до суду з заявою про те, що позов підтримує повністю, просить його задовольнити з вищенаведених підстав, справу слухати у відсутності. Відповідач звернувсь до суду з заявою про те, що позов визнає повністю, не заперечує проти його задоволення, просить справу слухати у його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.112 СК України: суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні, сторони уклали шлюб 15 лютого 2009р., зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Старокостянтинівського районного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис №20. Від проживання у шлюбі мають дитину [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалось через різні характери, примирення між сторонами та збереження сімї не можливе, проживають окремо. Дані обставини підтверджуються даними свідоцтва про шлюб сторін серії 1-БВ №061306 від 15.02.2009р., даними свідоцтва про народження дитини і сторонами не оспорюють ся. За таких обставин та відповідно до положень ст.ст. 104, 105, 110 112 СК України, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-21 00:00:00

[PERSON] у серпні 2015 року звернулась до суду із вказаною заявою, в обґрунтування якої зазначила, що 09 червня 1987 року у неї народився син [PERSON] у якого з 2-х річного віку почали проявлятися ознаки дебільності, відвідував дитячий садок, у школі навчався формально. З 2002 року неодноразово зверталися за медичною допомогою до Первомайської багатопрофільної міської лікарні № 3 Луганської області з приводу головного болю, вялості, поганої памяті, роздратованості, заїкання. У 2004 році сину був встановлений діагноз: «Олігофренія, дебільність легкого ступеню з помірно вираженою емоційно-вольовою неустойчивістю. Гіперкінетичний синдром. Заїкання важкого ступеню тоно-клоничного типу. Соціальна дезадаптація». У звязку з погіршення стану здоровя 2009 року, 2010 року, 2014 року син перебув на стаціонарному лікуванні у психіатричному відділенні з діагнозом: «F 70.0». 21 квітня 2011 року Луганською спеціалізованою МСЕК син був визнаний інвалідом дитинства безстроково з висновком про умови та характер проживання «життєдіяльність різко обмежена». У даний час у звязку з переселенням з тимчасово окупованої території до м. Вовчанська син перебуває на обліку у лікаря-психіатра Вовчанської ЦРЛ. Самостійно проживати та обслуговувати себе на побутовому рівні не може, потребує постійної сторонньої допомоги та нагляду. Просила визнати [PERSON] недієздатним та призначити її, [PERSON], його опікуном. В судовому засіданні [PERSON] підтримала свої вимоги та просила суд визнати її сина [PERSON] недієздатним та призначити її опікуном, посилаючись на обставини, викладені у заяві. Представники заінтересованих осіб в судовому засіданні проти задоволення заявлених вимог не заперечували. Суд, вислухавши пояснення заявника, представників заінтересованих осіб та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Згідно висновків акту судово-психіатричної експертизи № 1065 від 10 грудня 2015 року, [PERSON] станом на теперішній час має ознаки стійкого хронічного психічного розладу у формі помірної розумової відсталості. По своєму психічному стану на теперішній час [PERSON] не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Як зазначено у ч. 1 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Отже суд знаходить за необхідне визнати [PERSON], [INFO] недієздатним та встановити над ним опіку, призначивши опікуном [PERSON], [INFO]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-21 00:00:00

[PERSON] у серпні 2015 року звернулась до суду із вказаною заявою, в обґрунтування якої зазначила, що в 1999 році вона познайомилася з [PERSON] та її сином [PERSON], в 2002 році у [PERSON] виявили рак, на останній стадії захворювання. [INFO] [PERSON] померла. Син залишився один, про його рідню не має ніякої інформації, за станом здоров'я він потребує постійного догляду. З 2003 року [PERSON] проживає разом із її сім'єю, періодично він проходить стаціонарне лікування в Стрілечанській психіатричній лікарні. Згідно довідці від 06.02.2012 року [PERSON] визнаний інвалідом дитинства і йому довічно встановлена третя група інвалідності. Самостійно проживати та керувати своїми діями не може, потребує постійної сторонньої допомоги та нагляду. Просила визнати [PERSON] недієздатним та призначити її, [PERSON], його опікуном. Позивач та представник позивача в судове засідання не з'явилися про час та місце розгляду повідомлялися своєчасно та належним чином, надали суду заяви про підтримання заявлених вимог, розгляд справи у їх відсутності. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Згідно висновків акту судово-психіатричної експертизи № 111 від 08 лютого 2015 року, [PERSON] станом на теперішній час має ознаки стійкого хронічного психічного розладу у формі помірної розумової відсталості. По своєму психічному стану на теперішній час [PERSON] не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Як зазначено у ч. 1 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Отже суд знаходить за необхідне визнати [PERSON], [INFO] недієздатним та встановити над ним опіку, призначивши опікуном [PERSON], [INFO]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-07 00:00:00

[PERSON] у серпні 2015 року звернулась з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 16 липня 2007р. вони уклали шлюб, зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Старокостянтинівського районного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис №128. Від проживання у шлюбі мають двох дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], однак сімейне життя не склалось через різні характери, примирення між ними та збереження сімї не можливе, проживають окремо. Позивач звернулась до суду з заявою про те, що позов підтримує повністю, просить його задовольнити з вищенаведених підстав, справу слухати у відсутності. Відповідач звернувсь до суду з заявою про те, що позов визнає повністю, не заперечує проти його задоволення, просить справу слухати у його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.112 СК України: Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні сторони уклали шлюб 16 липня 2007р., зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Старокостянтинівського районного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис №128. Від проживання у шлюбі мають двох дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] Сімейне життя не склалось через різні характери, примирення між сторонами та збереження сімї не можливе, проживають окремо. Дані обставини підтверджуються даними свідоцтва про шлюб сторін серії 1-БВ №038105 від 16.07.2007р., даними свідоцтва про народження дитини і сторонами не оспорюються. За таких обставин та відповідно до положень ст.ст. 104, 105, 110 112 СК України, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-27 00:00:00

[PERSON] у серпні 2015 року звернулась з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів в розмірі 1/2 частини його доходів на утримання дітей, посилаючись на те, що з відповідачем мають спільних дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], а відповідач матеріальної допомоги на їх утримання не надає. Позивач звернувсь до суду з письмовою заявою, про те, що позов підтримує повністю, просить його задовольнити, з вищенаведених підстав, справу розглянути у її відсутності. Відповідач звернувсь до суду з письмовою заявою, про те, що позов визнає, не заперечує проти його задоволення, просить справу розглянути у його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю, з наступних підстав. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що сторони мають спільних неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], однак батько відповідач по справі, матеріальної допомоги на їх утримання не надає. Данні обставини підтверджуються даними свідоцтв про народження дітей: серія 1-БВ №013127 від 12.08.2005р., серія 1-БВ №221800 від 12.06.2014р., серія 1-БВ №111894 від 07.09.2009р. та не заперечуються відповідачем. За таких обставин, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити та стягувати з відповідача - [PERSON] на користь позивача - [PERSON] на утримання спільних дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] аліменти в розмірі 1/2 частки всіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду 18.08.2015р. та до досягнення дітьми повноліття. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-07 00:00:00

[PERSON] у серпні 2015 року звернулась з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів в розмірі 1/3 частини його доходів на утримання дітей, посилаючись на те, що з відповідачем мають спільних дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], а відповідач матеріальної допомоги на їх утримання не надає. Позивач в судовому засіданні позов підтримала повністю, просить його задовольнити, з вищенаведених підстав. Відповідач позов визнав частково та пояснив, що у нього на утриманні перебувають ще двоє малолітніх дітей, а він не має остійного місця роботи, тому не в змозі сплачувати аліменти на користь позивача в розмірі 1/3 частини доходів. Суд, заслухавши пояснення сторін, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, з наступних підстав. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що сторони мають спільних дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], однак батько відповідач по справі, матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Данні обставини підтверджуються поясненнями позивача, даними свідоцтв про народження дітей серія 1-БВ №126365 від 13.05.2010р. та серія 1-БВ №075911 від 02.04.2008р. та не заперечуються відповідачем. Положеннями п.2) та п.3) ч.1 ст.182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, а також наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Разом з тим, в судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] не має постійного місця роботи і на його утриманні перебувають ще двоє його малолітніх дітей [PERSON], 08.04.2011р.н. та [PERSON], 25.04.2013р.н. Данні обставини підтверджуються поясненнями відповідача, даними свідоцтв про народження дітей серія 1-ЖД №262238 від 22.04.2011р. та серія 1-ЖД №353106 від 16.05.2013р., показаннями свідка [PERSON] та не заперечуються позивачем. За таких обставин, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити частково та стягувати аліменти з відповідача - [PERSON] на користь позивача - [PERSON] на утримання спільних дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини всіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду - 26.08.2015р., щомісячно та до досягнення дітьми повноліття.

Outcome: partial