Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-18 00:00:00

[PERSON] у судовому порядку звернулася до [PERSON] з позовом, у якому після внесених доповнень просить стягнути з відповідача аліменти на утримання його як повнолітнього сина, що продовжує навчання, у твердій грошовій сумі у розмірі 5600 гривень щомісячно; аліменти у частці від доходу в розмірі 1/4 частини доходу, починаючи від дня пред`явлення позову і до закінчення навчання, а також аліменти за минулий час (березень 2018 - лютий 2019) у сумі 116820 грн. Позов мотивує тим, що відповідач доводиться йому батьком і в силу положень ст. 199 Сімейного кодексу України зобов`язаний його утримувати до закінчення навчання у вищому навчальному закладі. Оскільки він вступив до вищого Національного університету «Одеська юридична академія» з 1 вересня 2017 року і по сьогоднішній час навчається на денній формі, то разом зі стягненням аліментів від дня пред`явлення позову також бажає реалізувати своє право на отримання від батька аліментів за минулий час (з моменту набуття сином повноліття до дня пред`явлення позову), яке передбачене ст. 191 СК України. У судовому засіданні представник позивача за довіреністю [PERSON] . позовні вимоги підтримала у частині стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, а також стягнення аліментів за минулий час, просила їх задовольнити, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Позовні вимоги про стягнення аліментів у частці від доходу не підтримала і відмовилась від них. Пояснила, що відповідач жодним чином не бере участі у вихованні та матеріальному забезпеченні дитини, не спілкується з ним, коштів на навчання та проживання не надає. [PERSON] навчається у вищому навчальному закладі за контрактом, сума оплати за рік навчання становить 21700 грн. Крім того, він потребує оплати проживання і харчування, придбання одягу, канцелярського приладдя і необхідних для навчання предметів; засобів гігієни, оплати проїзду з місця проживання до місця навчання, тощо. Усне звернення до відповідача про надання матеріальної підтримки не дало ніяких результатів. Відповідач у судове засідання не з`явився, відзиву не надіслав, про причини неявки суду не повідомив, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом надіслання судових повісток за його зареєстрованою адресою проживання. Оскільки існує сукупність обставин, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд за згодою позивача розглядає справу на підставі наявних доказів та ухвалює заочне рішення. Заслухавши позицію представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач по справі [PERSON] доводиться батьком позивачеві - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . За даними довідки Національного університету «Одеська юридична академія» від 27.02.2019, [PERSON] наказом від 07.08.2017 зарахований на 1 курс університету, термін навчання з 01.09.2017 по 30.06.2021 рік. Згідно з п 2.3. Договору про підготовку фахівця №2017-о-002589, укладеного між [PERSON] та університетом, вартість навчання становить 21700 грн. за кожен рік. Позивачем надано квитанцію №19429768-1 про сплату за навчання за 2017-2018 рік 21700 грн.; квитанцію №25577068-1 від 08.02.2019 про сплату за навчання 10850 грн. Також представником позивача надано знімок екрану (скріншот) Інтернет-сервісу Приват24, згідно з яким [PERSON] 21.03.2019 здійснено перерахування коштів на рахунок [PERSON] у сумі 6000 грн. У відповідності до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. За змістом ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Як зазначено у п. 20 ППВСУ від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Визначаючи розмір аліментів у твердій грошовій сумі суд виходить із пропорційного співвідношення доходу платника аліментів і суми, яка підлягатиме відрахуванню, а також беруться до уваги матеріальні потреби позивача у щорічній оплаті навчання в сумі 21700 грн., оплаті проживання, харчування, забезпечення одягом, предметами гігієни, іншими побутовими предметами, канцелярськими засобами для навчання, проїздом, тощо. Отже, розмір аліментних виплат, на думку суду, має бути результатом балансу між потребами повнолітнього сина у матеріальній допомозі, з одного боку, та можливістю батька надавати відповідну допомогу і при цьому утримувати себе, з іншого боку. При цьому, суд також орієнтується на позицію законодавця, який у ч. 5 ст. 183 СК України встановив градацію розміру аліментів у частці від доходу платника аліментів, залежно від кількості дітей. Згідно з положеннями даної норми, оптимальним розміром аліментів на утримання однієї дитини може бути 1/4 частина від заробітку (доходу) платника аліментів. Такий розмір, на думку суду, може бути застосований і до вимог про надання матеріальної допомоги повнолітньому сину, який продовжує навчання. Законом України «Про державний бюджет на 2019 рік» визначено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць: з 1 січня 2019 року - 1853 гривні, з 1 липня - 1936 гривень, з 1 грудня - 2027 гривень. Вказані дані також беруться до уваги як мінімальні щомісячні витрати однієї особи для проживання на території України. Позивачем в обгрунтування заявленої суми аліментів та підтвердження матеріальної забезпеченості відповідача надано суду витяг з реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, відповідно до якого [PERSON] зареєстрований як фізична особа-підприємець з 03.09.2002 року, дата запису 29.09.2005 року; проживає у [ADDRESS] , вид діяльності - виробництво хліба та хлібобулочних виробів, виробництво борошняних кондитерських виробів, тортів і тістечок нетривалого зберігання; роздрібна торгівля цими виробами у спеціалізованих магазинах; обслуговування напоями; надання в оренду нерухомого майна. Крім того, в матеріалах справи міститься відомості по середній заробітній платі у м. Харкові, які сформовано позивачем за допомогою веб-сайту Work.ua і додано до позовної заяви. Так, згідно з показниками зарплат адміністрації і керівництва середньої ланки, середня місячна заробітна плата для працівників вказаних категорій складає 17342 гривні. Таким чином, суд вважає можливим визначити розмір аліментів на утримання повнолітнього [PERSON] , який продовжує навчання, у сумі 4336 грн., що становить одну четверту від середньої заробітної плати у м. Харкові для посад адміністрації та керівництва. Також, відповідно до ч. 2 ст. 191 КПК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Отже, суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти за минулий час, з моменту набуття [PERSON] повноліття і до моменту пред`явлення даного позову, тобто з березня 2018 року по лютий 2019 року включно. Розраховуючи суму аліментів за минулий час, суд керується розміром прожиткового мінімуму, що встановлений законами про бюджет за вказаний період. Так, ЗУ «Про державний бюджет України на 2018 рік» встановлено прожитковий мінімум на одну особу з 1 січня 2018 року - 1700 гривень, з 1 липня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1853 гривні. Законом України «Про державний бюджет на 2019 рік» визначено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць: з 1 січня 2019 року - 1853 гривні, з 1 липня - 1936 гривень Отже, сума аліментів за минулий період складається з наступного: 1700грн.*4 (з березня по червень) + 1777грн.*5 (з липня по листопад) + 1853грн.*3 (з грудня по лютий включно) і разом становить 21244 грн. Решта позовних вимог [PERSON] не підлягають задоволенню за необгрунтованістю. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 1536,80 грн. Відповідно до положень п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial