Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-10 00:00:00

Адвокат Ларченко Наталія Володимирівна в інтересах [PERSON] звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з заявою про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, заінтересована особа Алчевський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків). В обґрунтування заявлених вимог представник заявника зазначила, що [INFO] помер спадкодавець за заповітом заявника [PERSON] , який на день смерті проживав у м. Кадіївка Луганської області, Україна. Заявнику було відмовлено у видачі свідоцтва про смерть українського зразка, оскільки лікарське свідоцтво про смерть та довідка про причини смерті померлої особи були видані на тимчасово окупованій території України. Встановлення факту смерті померлої особи заявнику потрібно з метою отримання свідоцтва про смерть українського зразка та спадкування за заповітом, складеним померлим на ім`я [PERSON] . Просила встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , громадянина України, уродженця д. Бережки Чернавського району Орловської області, який помер [INFO] у м. Кадіївка Луганської області. Заявник [PERSON] у судове засідання не з`явився. Представник заявника адвокат Ларченко Н.В. у судове засідання не з`явилася, просила розглянути справу без її участі та участі заявника. Представник заінтересованої особи Алчевського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) в судове засідання не з`явився. 11.02.2021 року судом постановлено ухвалу про прийняття до розгляду заяви та відкриття провадження у справі в порядку окремого провадження. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Пунктом 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Частиною 1 ст. 317 ЦПК України встановлено, що заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Згідно із копією паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого Стахановським МВ УМВС України в Луганській області 17.04.1998 року, [PERSON] , [INFO] , уродженець д. Бережки Чернавського району Орловської області, був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Судом встановлено, що заявник [PERSON] має право на звернення до суду з цією заявою, оскільки від встановлення факту смерті [PERSON] , [INFO] , залежить можливість реалізувати заявником свої спадкові права за заповітом, складеним померлим, що підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи. Згідно з копією лікарського свідоцтва про смерть від 21.09.2020 року №233 та копією довідки про причину смерті від 21.09.2020 року №233, виданих медичним закладом самопроголошеної «Луганської народної республіки» за формою первинної облікової документації №106/у, [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] у м. Стаханов самопроголошеної «Луганської народної республіки» внаслідок хронічної недостатності кровообігу, дифузного кардіосклерозу. Відповідно до листа Алчевського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 28.01.2021 року №70/21.16-71 [PERSON] було відмовлено в проведенні державної реєстрації смерті померлої особи на підставі пред`явлених документів. Суд враховує, що м. Кадіївка (м. Стаханов) Луганської області станом на час розгляду цієї справи знаходиться на тимчасово окупованій території України та відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року №1085-р входить до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Вказана обставина позбавляє заявника можливості зареєструвати факт смерті померлої особи у встановленому законом порядку. При цьому, суд вважає за можливе застосувати названі загальні принципи («Намібійські винятки»), сформульовані в рішеннях Міжнародного суду ООН та Європейського суду з прав людини, в контексті оцінки документів про смерть особи, виданих закладами, що знаходяться на окупованій території, як доказів, оскільки розуміє, що можливості збору доказів щодо факту смерті особи на окупованій території можуть бути істотно обмеженими, у той час як встановлення цього факту має істотне значення для реалізації цілої низки прав людини, включаючи право власності (спадкування), право на повагу до приватного та сімейного життя тощо. Враховуючи вищевикладені обставини та письмові докази, суд вважає доведеним факт смерті [PERSON] , [INFO] , громадянина України, уродженця д. Бережки Чернавського району Орловської області, який помер [INFO] у м. Кадіївка Луганської області, Україна, внаслідок хронічної недостатності кровообігу, дифузного кардіосклерозу. Таким чином, заява [PERSON] про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 4 ст. 317, п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України необхідно допустити негайне виконання рішення.

Outcome: approved