Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-16 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] сільської ради Горохівського району Волинської області, в якому просить визнати в порядку спадкування за заповітом за [PERSON] право власності на земельну ділянку загальною площею 1,35 га, яка включає земельну ділянку площею 1,12 га та земельну ділянку площею 0,23 га, яка розташована на території [PERSON] сільської ради, призначена для ведення особистого селянського господарства, відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 086763, як на спадкове майно що залишилося по смерті [PERSON], яка померла 23 серпня 2015 року. Мотивує свій позов тим, що її мама [PERSON] все своє майно посвідчила їй заповітом. [PERSON] померла 23 серпня 2015 року. Після її смерті позивач прийняла спадщину, а тому просить поданий позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради в заяві до суду просить справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги [PERSON] визнає повністю. Суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 1235 ЦК України надається право заповідачу на призначення спадкоємців. З матеріалів даної цивільної справи вбачається, що за життя спадкодавець [PERSON] склала заповіт, який було посвідчено [PERSON] сільською радою 19 грудня 2013 року по реєстру за № 178. В особистому розпорядженні на випадок своєї смерті [PERSON] все своє майно заповіла своїй дочці [PERSON]. Заповіт не змінено і не скасовано (а.с.8). Згідно з свідоцтвом про смерть, [PERSON] померла 23 серпня 2015 року (а.с.5). Постановою державного нотаріуса Горохівської державної нотаріальної контори від 20.06.2017 року у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на імя [PERSON] було відмовлено у звязку з тим, що спадкоємцем не було подано документи для оформлення спадщини в повному обсязі (а.с.13). Документами про родинні відносини стверджується, що позивач [PERSON] є дочкою [PERSON] (а.с.9,10). З довідки [PERSON] сільської ради № 484 від 24.03.2016 року вбачається, що від імені [PERSON] посвідчувався заповіт від 19 грудня 2013 року по реєстру за № 178. Спадкоємцем майна спадкодавця за законом та за заповітом є дочка [PERSON]. Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 086763, [PERSON] належала земельна ділянка відповідного розміру (а.с.6). З спадкової справи після померлої [PERSON] видно, що [PERSON] після її смерті прийняла спадщину, є її спадкоємцем за заповітом. Отже, судом встановлено, що позивач [PERSON] після померлої [PERSON] прийняла спадщину, є її спадкоємцем за заповітом. А тому суд вважає, що слід визнати в порядку спадкування за заповітом за [PERSON] право власності на земельну ділянку загальною площею 1,35 га, яка включає земельну ділянку площею 1,12 га та земельну ділянку площею 0,23 га, яка розташована на території [PERSON] сільської ради, призначена для ведення особистого селянського господарства, відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 086763, як на спадкове майно що залишилося по смерті матері [PERSON], яка померла 23 серпня 2015 року. Позивач в заяві до суду від стягнення судових витрат з відповідача [PERSON] сільської ради відмовилася. Суд звертає увагу позивача на дотримання вимог ст.ст.162, 164, 167, 174 Податокового кодексу України.

Outcome: approved