Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-02 00:00:00

[PERSON] звернулися до Івано-Франківського міського суду з позовом до [PERSON], третя особа орган опіки та піклування виконкому Івано-Франківської міської ради про позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо дочки [PERSON] , [INFO]. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала і просила їх задовольнити з мотивів, викладених в позовній заяві. Відповідач подав заяву, підпис якого засвідчено приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу [PERSON], про відмову від батьківства щодо дочки, в судові засідання не з'явився. Представник органу опіки та піклування виконкому Івано-Франківської міської ради надав висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо дочки [PERSON] , [INFO]. Прокурор, що вступив в розгляд даної справи в інтересах дитини, позовні вимоги підтримала, вважала за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] щодо дочки [PERSON] , [INFO]. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Івано-Франківського міського суду від 31.03.2003 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний, дитину [PERSON] залишено проживати з матір'ю (а.с.6). Під час шлюбу в подружжя народилася [PERSON] , [INFO] (а.с.5). Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначала, що ще до розірвання шлюбу, відповідач не займався вихованням дитини, не проявляв жодної цікавості щодо неї, її розвитку, стану здоров'я, не надавав матеріальної допомоги, з часу навчання дівчинки не цікавився таким, школу не відвідував. Станом на 01.10.2014р. заборгованість по аліментах становить 53 509.02грн. Відповідно до ст. 141, 180 СК України батьки мають рівні права та обов'язки щодо своїх неповнолітніх дітей, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 1 та 2 статті 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Пленум Верховного Суду України в п.п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Вирішуючи спір, суд враховує зазначені роз'яснення Пленуму Верховного Суду України і з'ясовує які безсумнівні докази свідчать про ухилення відповідача від виконання своїх обов'язків щодо виховання дитини, у чому полягає винна поведінка відповідача, свідоме нехтування ним своїми обов'язками, чи вживалися до нього заходи реагування, а також досліджує соціально-побутових умов життя та матеріального становища відповідача та позивача. Згідно із ч. 4 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи (ч. 5 ст. 19 СК України). Орган опіки та піклування виконкому Івано-Франківської міської ради надав висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо дочки [PERSON], [INFO] (а.с.39-41), в якому зазначив, що дитина виховується у неповній сім ї, проживає разом з тіткою та бабусею, з якими налагоджений тісний зв'язок з [PERSON], з матір'ю емоційний зв'язок нестабільний однак основні порадники для дитини це є мама та вітчим, турбуються про дівчинку та підтримують її. Сам відповідач не заперечив щодо позбавлення його батьківських прав щодо дочки [PERSON], що підтверджено заявою, та підпис засвідчено нотаріусом. А тому, з врахуванням, що відповідач не займався вихованням дитини, не проявляв жодної цікавості щодо неї, її розвитку, стану здоров'я, не надавав матеріальної допомоги, з часу навчання дівчинки не цікавився таким, школу не відвідував, суд вважає, що позовні вимоги щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо дочки [PERSON] , [INFO], є обґрунтованими. На підставі наведеного, відповідно до ст. 19, 141, 180-182, 184, 164 СК України,

Outcome: approved