Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-15 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в обґрунтування якого зазначає, що 04 жовтня 1996 року між ними зареєстровано шлюб. У шлюбі народився син [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує, що шлюбні стосунки з відповідачем припинені, подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим, у зв`язку з чим просить розірвати шлюб. Ухвалою суду від 23 лютого 2021 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в спрощеному позовному провадженні. Ухвалою суду выд 16.03.2021 року постановлено розглядати справи у заочному порядку. Позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, просить задовольнити, слухання справи здійснювати без її участі, про що надала відповідну заяву, проти ухваленння заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про слухання справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не подав. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін в заочному порядку. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Як убачається з матеріалів справи, 04 жовтня 1996 року відділом реєстрації актів громадянського стану Полтавського міськвиконкому, зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис № 1484 (а.с. 3). Після одруження, [PERSON] замінила прізвище на « [PERSON] ». Сторони мають сина [PERSON] , [INFO] Як зазначає позивач у позовній заяві, сторони спільного господарства не ведуть, стосунків не підтримують. Згідно з ч. 3 ст.\~105\~СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст.\~112\~СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст.\~24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст. ст. 111, 112 СК України, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, суд вважає примирення сторін неможливим. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї є неможливим і суперечить інтересам сторін, позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно ч. 2 ст.\~114\~СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. За загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти, суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. У разі наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини (висновок Верховного Суду у постанові від 15 січня 2020 року по справі № 200/952/18, провадження № 61-14859св19). Відповідно до ч. 1 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Враховуючи відсутність заперечень з боку відповідача щодо залишення місця проживання дитини з матір`ю, суд вважає за можливе після розірвання шлюбу, малолітнього [PERSON] , [INFO] , залишити проживати разом з матір`ю [PERSON] . Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю. Позивач є особою з інвалідністю другої групи, що підтверджується копією посвідчення серії [NUMBER] (а.с. 6), у зв`язку з чим вона звільнена від сплати судового збору за подання до суду позовної заяви про розірвання шлюбу. Згідно ч. 6 ст.\~141\~ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь держави судового збору у розмірі 908 грн.

Outcome: approved