Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-16 00:00:00

[PERSON] пред`явив до суду позов шляхом подання позовної заяви до [PERSON] , яким просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 26 вересня 2012 року виконавчим комітетом Мереф?янської міської ради Харківського району Харківської області за актовим записом №101. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що з 26 вересня 2012 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Спільне сімейне життя позивача та відповідача не склалося через втрату взаєморозуміння та погіршення відносин, у зв`язку з чим в сім?ї виникали сварки. [PERSON] та [PERSON] мають різні характери та погляди на життя, що унеможливлює спільне проживання останніх та не дає можливості будувати сімейні відносини на почуттях кохання та поваги. Позивач зазначає, що вони з відповідачем продовжують проживати за однією адресою, однак фактично їх сім`я розпалася, спільного господарства не ведуть, єдиного сімейного бюджету не мають, шлюбних відносин не підтримують. Сторони спільно прийняли рішення про недоцільність збереження шлюбу. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 12 червня 2020 року провадження у справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги визнала та просила після розірвання шлюбу її прізвище залишити без змін. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 26 вересня 2012 року Виконавчим комітетом Мереф?янської міської ради Харківського району Харківської області за актовим записом №101, під час державної реєстрації шлюбу відповідач змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане 26 вересня 2012 року Виконавчим комітетом Мереф?янської міської ради Харківського району Харківської області). Від шлюбу сторони мають малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 08 лютого 2013 року Виконавчим комітетом Мереф?янської міської ради Харківського району Харківської області) та [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 16 серпня 2017 року Виконавчим комітетом Мереф?янської міської ради Харківського району Харківської області). За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України та ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх до збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і зберігання шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. Суд, з`ясувавши причини розірвання шлюбу та фактичні взаємовідносини подружжя, вважає подальше сімейне життя подружжя і збереження сім`ї неможливим. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач у своїй заяві просить після розірвання шлюбу її прізвище залишити без змін. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 840,80 гривень. На підставі викладеного і

Outcome: approved