Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-13 00:00:00

Адвокат Шиліна Тетяна Олександрівна, яка діє в інтересах [PERSON] звернулася до Бериславського районного суду Херсонської області із заявою про встановлення факту родинних відносин, яку обґрунтовує наступним: [INFO] року померла дружина заявника – [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку [ADDRESS]. З метою оформлення спадкових прав, заявник звернувся до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини, з заявою про прийняття спадщини. Але, оформити спадщину після померлої, не виявляється можливим в зв'язку з тим, що не має можливості надати докази родинних відносин з дружиною, оскільки в свідоцтві про одруження в графі «ім’я по батькові» заявника зазначено «[PERSON]», а в паспорті ім’я по батькові заявника зазначено «[PERSON]». В зв’язку з вищевикладеним просить суд встановити факт родинних відносин, а саме те, що померла [PERSON] є дружиною [PERSON]. Ухвалою суду від 22.03.2019 року провадження у справі було відкрито та призначено судове засідання. Заявник в судовому засіданні підтримав свою заяву та наполягав на її задоволенні. Від заінтересованої особи Тягінської сільської ради Бериславського району Херсонської області до суду надійшло повідомлення про вручення поштового відправлення, представник до суду не прибув, причину неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення справи до суду не надійшло. Заслухавши думку учасників розгляду цивільної справи, суд визнав за можливе продовжити розгляд справи за відсутності представника заінтересованої особи. Заслухавши заявника та його представника, дослідивши письмові докази, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що дана заява підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав: Відповідно до ст.ст.13, 43, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом; учасники сторін зобов'язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно положень ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до п.п. 3,4 п. 5 ст. 12 ЦПК України – суд сприяє всебічному і повному з’ясуванню обставин справи: роз’яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов’язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє захисту їхніх прав у випадках встановлених нормами ЦПК України. Відносно надання суду будь-яких інших доказів сторони до суду заяв та клопотань не надавали. З огляду на вищенаведене, суд розглядає справу на підставі тих доказів, які є у матеріалах справи і вважає, що їх достатньо для розгляду цієї справи по суті. На підставі ч.1 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження цивільні справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.1 ст. 315 ЦПК України суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, тощо. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. Відповідно до ст. ст. 293, 294 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу (а.с. 9). Подружжя [PERSON] та [PERSON] мають дітей: [PERSON] та [PERSON], де в графі батько записано [PERSON], в графі мати - [PERSON], про що свідчать свідоцтва про народження (а.с. 10,11). Судом встановлено, що [INFO] року у віці 63 роки померла [PERSON], (свідоцтво про смерть [NUMBER] видане Виконавчим комітетом Тягинської сільської ради Бериславського району Херсонської області [INFO] року (а.с.8). Відповідно до глави 10 частини 4 пунктів 4.1, 4.2 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» Затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов’язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти. Згідно листа приватного нотаріуса Литовченко Ірини Анатоліївни, від 13.03.2019 року № 122/02-14 нею заведена спадкова справа № 150/2018 року щодо майна померлої [PERSON], 1955 року народження, останнє місце проживання та реєстрації якої було: [ADDRESS], за заявою про прийняття спадщини від 13.03.2019 року [PERSON] який є спадкоємцем. На підтвердження факту подружніх відносин було надано свідоцтво про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON], серії [NUMBER] видане Загаттянською сільською радою Іршавського району Закарпатської області 18.03.1974 року, однак у зв’язку з виявленими розбіжностями у написанні побатькові спадкоємця у свідоцтві про укладення шлюбу та у паспорті, у видачі свідоцтва про право на спадщину було відмовлено та рекомендовано звернутися до суду для встановлення факту (а.с.12). Встановлення факту, що [PERSON], яка померла [INFO] року дійсно була дружиною [PERSON], [INFO] має для заявника юридичне значення, оскільки з ним пов'язане отримання спадщини після померлої [INFO] року [PERSON] та подальшим її оформленням у нотаріуса. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (із змінами, внесених згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України №15 від 25 травня 1998 року) , суд може встановлювати факти, що мають юридичне значення. До справ окремого провадження не застосовується вимоги процесуального закону щодо змагальності процесу та меж судового розгляду справи, не діє право на укладення мирової угоди, справа не передається на розгляд третейського суду. Суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. У п. 2, п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Згідно з п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії. В позасудовому порядку не можна вирішити питання щодо встановлення юридичного факту родинних відносин, а тому заявник вимушений був звернутися до суду для встановлення даного факту в судовому порядку. На підставі викладеного,

Outcome: approved