Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-04 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позивач зазначала, що 28 квітня 2006 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Соломянського районного управління юстиції в м. Києві. Від цього шлюбу вони мають неповнолітнього сина: [PERSON], [INFO]. Спільне життя у них не склалося, тому вони припинили подружні стосунки та вести спільне господарство. Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 06 вересня 2010 року шлюб між ними було розірвано. Після припинення спільного проживання відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивач не може забезпечити нормальні умови життя дитини, яка проживає разом з нею та повністю перебуває на її утриманні. Посилаючись на викладене, позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходів), але не менше 50% від прожиткового мінімум для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня предявлення позову до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав частково. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Судом встановлено, що відповідач [PERSON]\~ є батьком неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження останнього (а.с.9) і, на підставі ст.180 Сімейного Кодексу України, відповідач зобовязаний утримувати неповнолітнього сина до досягнення ним повноліття. В ст. 182 СК України, зазначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За таких обставин, з розрахунку на одну дитину, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог частково та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів в розмірі ? частини від усіх видів доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, на утримання неповнолітнього сина: [PERSON], [INFO], починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття, тобто з 21 грудня 2017 року по 12 жовтня 2024 року. Крім того, відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, таким чином суд вважає необхідним стягнути із відповідача на користь Держави судовий збір в розмірі 640 грн.

Outcome: partial