Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-25 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулись з заявою окремого провадження, в якій вказали, що перебувають у шлюбі з 21.09.2007 року, від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сімя фактично розпалась, сторони припинили родинні стосунки, у зв'язку з чим просять шлюб розірвати. Заявники, особисто прибувши до суду, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, наполягаючи на задоволенні заяви та розірванні шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Будь-які заяви чи клопотання сторонами не заявлялись, а судом не вирішувались. Факт перебування сторін у шлюбі підтверджено копією свідоцтва про шлюб, виданого Олександрівським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області 05.01.2017 року. За ст.109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Відповідно до договору про визначення місця проживання дитини та участі батьків у її вихованні від 03.07.2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області [PERSON], після розірвання шлюбу, неповнолітній [PERSON], [INFO], буде проживати разом з матірю [PERSON] за адресою в Україні: [ADDRESS] та/або в Польщі: [ADDRESS], та/або інша адреса, у звязку зі зміною адреси мешкання, про що буде сповіщено батька [PERSON] Після розірвання шлюбу батько зобовязується приймати спільну і рівну за обсягом з матірю участь у забезпеченні дитини, приймати участь у її вихованні, вільно відвідувати та спілкуватися з дитиною. За договором про сплату аліментів на дитину від 03.07.2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області [PERSON], [PERSON] та [PERSON] домовились про встановлення обовязку батька сплачувати на утримання дитини аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 6000 гривень не пізніше 20 числа кожного місяця за наступний місяць шляхом перерахування суми аліментів на картковий рахунок матері та/або будь-яким можливим способом. Також встановлені додаткові витрати на дитину в сумі 2000 гривень щомісячно до досягнення повноліття [PERSON], 12.01.2008 року, тобто до 12.01.2026 року. Як вказує ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст. 51 Конституції України, ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.1 ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. За ч.3 ст.109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно ст. 105, 110 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. За ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Як вказує ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. Враховуючи викладене, суд вважає що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхньої дитини, а тому шлюб між сторонами повинен бути розірваний. На підставі викладеного,

Outcome: approved