Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-08 00:00:00

[PERSON] звернулася із вищевказаним позовом до суду вказавши, що з 2001 року добросовісно, безперервно та відкрито користується та володіє житловим будинком з господарськими будівлями та спорудами, розташованим за адресою [ADDRESS] . В 2001 році вона домовилася з [PERSON] про його продаж і з цього часу проживає у вказаному будинку. В 2003 році [PERSON] передав їй документи на будинок. За час проживання її в даному будинку власник не з`являвся, не цікавився долею цього будинку, не порушував питання про витребування його із фактичного володіння, на зв`язок не виходив. За весь час користування житлом вона здійснювала його поліпшення, шляхом проведення ремонтних та оздоблювальних робіт, підтримувала у належному стані та сплачувала комунальні платежі. В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали, не заперечують щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надійшло. У відповідності до ст.ст. 223, 280 ЦПК України суд за згодою позивача вважає можливим розглянути справу в порядку заочного розгляду. Заслухавши пояснення\~позивача,\~її представника,\~дослідивши наявні\~у справі\~докази,\~суд приходить\~до наступних\~висновків Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів , а право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. За приписами статті 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Судом встановлено, що відповідно до рішення Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 14 листопада 1996 року виділено [PERSON] та [PERSON] 2/3 частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що розташовані в [ADDRESS] ; залишено у власності [PERSON] 1/3 частину вищевказаного житлового будинку. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 25.02.1999 року [PERSON] завідувачем Чемеровецькою державною нотаріальною контрою, спадкоємцем майна [PERSON] , який помер [INFO] , а саме 1/3 частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходяться в [ADDRESS] , є його син [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла і спадкоємцем останньої за законом є її син [PERSON] , який прийняв спадщину в порядку ч. 1 ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 р.) - вступив в управління та володіння спадковим майном. Рішенням Кочубіївської сільської ради Чемеровецького району Хмельницької області № 4 від 21 липня 2008 року, перейменовано в селі Кочубіїв Чемеровецького району вулицю Леніна на вулицю Центральну. З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 25.02.2021 року вбачається, що відсутні відомості про право власності, інші речові права, іпотеки, обтяження щодо будинку [ADDRESS] . Згідно виписки з погосподарських книг Кочубіївської сільської ради Чемеровецького району Хмельницької області по господарству за адресою [ADDRESS] , [PERSON] з 2011 року зареєстрована за вказаною адресою. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] суду показали, що [PERSON] з 2001 року проживає в будинку [ADDRESS] . У вказаний будинок вона вселилася з дозволу [PERSON] , який передав їй ключі від будинку. В 2003 році [PERSON] передав [PERSON] документи на будинок і з того часу в селі не з`являвся. Позивач постійно проживає в будинку, проводить в ньому ремонтні роботи, оплачує комунальні послуги. Оплата за електропостачання за вказаною адресою здійснюється [PERSON] , що підтверджується копіями відповідних розрахунків та квитанцій. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14.05.2019 року по справі № 910/17274/17 вказала, що правовий інститут набувальної давності опосередковує один із первинних способів виникнення права власності, тобто це такий спосіб, відповідно до якого право власності на річ виникає вперше або незалежно від права попереднього власника на цю річ, воно ґрунтується не на попередній власності та відносинах правонаступництва, а на сукупності обставин, зазначених у частині першій статті 344 Цивільного кодексу України, а саме: наявність суб`єкта, здатного набути у власність певний об`єкт; законність об`єкта володіння; добросовісність заволодіння чужим майном; відкритість володіння; безперервність володіння; сплив установлених строків володіння; відсутність норми закону про обмеження або заборону набуття права власності за набувальною давністю. Для окремих видів майна право власності за набувальною давністю виникає виключно на підставі рішення суду (юридична легітимація). При вирішенні спорів має значення факт добросовісності заявника саме на момент отримання ним майна (заволодіння майном), тобто на той початковий момент, який включається в повний давнісний строк володіння майном, визначений законом. Володілець майна в момент його заволодіння не знає (і не повинен знати) про неправомірність заволодіння майном. Крім того, позивач як володілець майна повинен бути впевнений у тому, що на це майно не претендують інші особи і він отримав це майно за таких обставин і з таких підстав, які є достатніми для отримання права власності на нього. Звідси, йдеться про добросовісне, але неправомірне, в тому числі безтитульне, заволодіння майном особою, яка в подальшому претендуватиме на набуття цього майна у власність за набувальною давністю. Відкритість володіння майном означає, що володілець володіє річчю відкрито, без таємниць, не вчиняє дій, спрямованих на приховування від третіх осіб самого факту давнісного володіння. При цьому володілець не зобов`язаний спеціально повідомляти інших осіб про своє володіння. Володілець має поводитися з відповідним майном так само, як поводився б з ним власник. Наявними у справі письмовими доказами підтверджено відповідність фактичних обставин справи усім вищенаведеним критеріям, оскільки у справі достатньо доведено, що позивач, будучи належним суб`єктом, добросовісно, відкрито та безперервно користується і володіє упродовж більше 10 років житловим будинком з господарськими спорудами і будівлями по [ADDRESS] , який є законним об`єктом. Про добросовісність володіння позивача свідчить те, що це нерухоме майно вона отримала безпосередньо від його фактичного власника. Тому, враховуючи обставини, за яких позивач вселилася і користується житловим будинком по даний час, слід дійти висновку, що вчинені фактичним власником дії вона вважала достатніми підставами для подальшого отримання права власності на це майно. Дослідженими доказами об`єктивно доведене безперервне поводження позивача із майном, яке за своїми ознаками притаманне власнику. Інших осіб, які претендують на це майно або ж проявляли до нього певний майновий інтерес у справі не встановлено. За таких обставин, суд приходить до висновку, що наявні всі правові підстави для визнання за [PERSON] в судовому порядку права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою [ADDRESS] за набувальною давністю.

Outcome: approved