Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-08 00:00:00

[PERSON] у жовтні 2017 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання за ним [PERSON] права власності на автомобіль марки «Misubitsi Pajero», 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], стверджуючи, що автомобіль було придбано за його особисті кошти. Надалі позивач уточнив свої вимоги і просив суд ухвалити рішення, яким встановити факт спільного проживання [PERSON] і [PERSON] без реєстрації шлюбу і визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину вищевказаного автомобіля. Під час судового розгляду справи позивач ще раз надав заяву про уточнення позову і просив встановити факт його спільного проживання з [PERSON] однією сімєю без реєстрації шлюбу з 2008 року по 2016 рік і визнати за ним право власності на 1/2 частину автомобіля автомобіль марки «Misubitsi Pajero», 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER]. [PERSON], не визнаючи позов [PERSON] доводила, що спірний автомобіль не є спільним майном сторін по справі, що автомобіль було нею придбано до того, як вони з [PERSON] стали проживати однією сімєю. [PERSON] заявила зустрічні вимоги про усунення перешкод у користуванні і розпорядженні автомобілем шляхом зобовязання [PERSON] повернути їй спірний автомобіль. Суд вислухав сторони, свідків, вивчив матеріали справи і встановив наступне: [PERSON] і [PERSON] спільно проживали однією сімєю без реєстрації шлюбу. 25.04.2011 року у них народилась дочка [PERSON]. 09.06.2009 року на імя [PERSON] зареєстровано транспортний засіб автомобіль марки «Misubitsi Pajero», 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] на підставі довідки рахунку серії КІМ 019360 від 09.06.2009 року. [PERSON] доводить, що з весни 2008 року вони з [PERSON] проживали однією сімєю в квартирі [ADDRESS], що на придбання автомобіля він з особистих грошових коштів надав 30 000 дол.США. Автомобіль було придбано для потреб сімї, тому він- Косенко В.В. сьогодні визнає за [PERSON] право власності на 1/2 частину автомобіля. Автомобіль було зареєстровано на імя [PERSON], але в той же день 09.06.2009 року [PERSON] оформила на його [PERSON]- імя довіреність на право володіння і розпорядження цим автомобілем, по закінченню терміну дії цієї довіреності, [PERSON] 02.06.2015 року знову оформила на його імя довіреність на володіння і розпорядження автомобілем. В 2016 році сімя між сторонами розпалась і до весни 2017 року [PERSON] безперешкодно володів і користувався автомобілем. 01.03.2017 року [PERSON] припинила дію доручення від 02.06.2015 року, про що він [PERSON]- довідався від слідчого СВ Портофранківського ВП Приморського ВП у м.Одесі під час досудового розслідування матеріалів за заявою [PERSON] про самоправні дії [PERSON] щодо майна заявниці. За захистом своїх прав на частину у спільному майні він звернувся до суду з цим позовом. На обґрунтування своїх вимог [PERSON] посилався на такі докази: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу - автомобіль марки «Misubitsi Pajero», 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] на імя [PERSON], довіреність [PERSON] на імя [PERSON] від 02.06.2015 року на право експлуатації та право розпорядження автомобілем марки «Misubitsi Pajero», 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], довідку з місця проживання і реєстрації [PERSON] з 14.09.2011 року був зареєстрований в [INFO], власником якої є [PERSON], видатковий касовий ордер від 12.02.2005 року про отримання [PERSON] 450 000 грн. за сільгосптехніку, видатковий касовий ордер від 30.12.2007 року і видатковий касовий ордер від 30.08.2008 року про отримання [PERSON] грошових коштів в сумі 68 000 грн і в сумі 107 000 грн за виконані роботи за договором від 03.01.2007 року, товарний чек №107 від 06.06.2008 року на придбання [PERSON] для проведення ремонту після залиття квартири за адресою [ADDRESS] будівельних матеріалів і сантехнічного обладнання (унітаз, бачок, ламінат, фарба та інше), виписку з медичної карти амбулаторного хворого- Косенко В.В., що він перебуває на диспансерному обліку в КУ « ЦП МСД №3» з 2008 року за адресою [ADDRESS], пояснення свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] [PERSON], не визнаючи позов [PERSON], стверджувала в судовому засіданні, що з [PERSON] вони проживали однією сімєю без реєстрації шлюбу з 2010 року, що спірний автомобіль є її особистим майном, тому як автомобіль було придбано у 2009 році за грошові кошти, що їй надав колишній чоловік [PERSON] Дійсно з [PERSON] вона знайома з 2008 року, тому як [PERSON] був прорабом на будівництві житлового будинку, який будується на належній їй на праві власності земельній ділянці. З метою виконання [PERSON] обовязків щодо нагляду і контролю за будівництвом будинку вона [PERSON] і надала довіреність на право керування автомобілем [PERSON] На підтвердження своїх вимог і доводів [PERSON] посилалась на пояснення свідка [PERSON] Суд дослідив надані сторонами докази і наведені доводи і дійшов висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню, тому як є доведеним і обґрунтованим, а позов [PERSON] задоволенню не підлягає з наступних підстав: Сімейне законодавство, а саме ч.1, ч.2 ст.21 СК України визначає, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім'єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов'язків подружжя. Разом з тим, відповідно до ч.1 ст.74 СК України у разі якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. Конституційний Суд України у своєму рішенні від 3.06.99 №5-рп/99, зазначив, що до членів сімї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних звязках. Обовязковою умовою для визнання їх членами сімї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Суд встановив і сторони визнали, що з весни 2008 року по 2016 рік ні [PERSON] ні [PERSON] не перебували у зареєстрованому шлюбі, але разом проживали, вели спільне господарство, піклувались одне про одного, купували майно для спільного користування. Сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. З весни 2008 року сторони проживали разом в [INFO]. Надані позивачем докази про спільне проживання з [PERSON] в належній відповідачці квартирі (довідка з медичної установи, пояснення свідків [PERSON], [PERSON], товарний чек на придбання будматеріалів) є належними і достовірними і не спростовані відповідачем. Суд не погоджується з доводами представника [PERSON] про сумнівність доказів, наданих позивачем, а саме - видатковий касовий ордер від 12.02.2005 року про отримання [PERSON] 450 000 грн. за сільгосптехніку, тому як належність акцій в ТОВ «Облагропромсервіс» [PERSON] відповідачем не спростовано, припинення діяльності товариства підтверджено належними доказами (витяг з ЄДРПОУ). Окрім того, [PERSON] не надала до суду будь-яких доказів щодо її доходів в період 2008-2016 років, у той час як [PERSON] свої доводи про утримання сімї підтвердив письмовими доказами у вигляді: видаткового касового ордеру від 12.02.2005 року про отримання [PERSON] 450 000 грн. за сільгосптехніку, видаткового касового ордеру від 30.12.2007 року і видаткового касового ордеру від 30.08.2008 року про отримання [PERSON] грошових коштів в сумі 68 000 грн і в сумі 107 000 грн за виконані роботи за договором від 03.01.2007 року. Зазначені документи підтверджують витрати [PERSON] і [PERSON] на придбання спірного автомобіля за 35000 дол.США в 2009 році. Суд критично ставиться до пояснень свідка [PERSON], що саме він безвідплатно передав [PERSON] грошові кошти в сумі 35 000 дол.США для придбання автомобіля, тому як [PERSON] і [PERSON] розірвали шлюб в 2003 році, свідок вже на той час фактично мав іншу сімю та утримував 4 х дітей від шлюбу з [PERSON] і в судовому засіданні ні [PERSON] ні свідок не назвали причини, з яких свідок передав [PERSON] безоплатно таку значну суму грошових коштів. Пояснення свідка [PERSON] також викликають у суду сумнів щодо їх достовірності і правдивості, тому як свідок стверджувала, що з 1999 року працює у [PERSON] хатньою робітницею , але з [PERSON] не знайома, бачила його в квартирі [PERSON] з кінця 2010 року. Свідок не пояснила у якості кого [PERSON] знаходився в квартирі [PERSON], як довго він перебував в цій квартирі, хоча сама [PERSON] визнає факт спільного проживання з позивачем з 2010 року. Проаналізувавши надані сторонами докази, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка [PERSON] та жінки [PERSON], оскільки сторони проживали в одній квартирі, були пов'язані спільним побутом, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, мали взаємні права та обов'язки. Згідно з частиною четвертою статті 368 Цивільного кодексу України, майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім'ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі. Отже, особам, які проживають однією сім'єю без реєстрації шлюбу, на праві спільної сумісної власності належить майно, набуте ними за час спільного проживання або набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти. У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними (частина перша статті 70 СК України). Цивільний кодекс України регулює відносини, що складаються між співвласниками стосовно майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, визначаючи порядок володіння, користування та розпорядження таким майном, що визначає зміст права спільної сумісної власності. Хоча при праві спільної сумісної власності розмір частки кожного з співвласників не визначений, це не позбавляє можливості кожного з них права на виділ частки з майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, у натурі. На підставі наявних в матеріалах справи доказів,

Outcome: approved