Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-07 00:00:00

[PERSON] у липні 2014 року звернулася до Чугуївського міського суду Харківської області з зазначеною заявою та просить встановити факт належності [PERSON], як одній і тій же особі, Договору, укладеному 09 червня 1958 року між [PERSON] та виконкомом Чугуївської районної ради Харківської області про надання в безстрокове користування земельної ділянки [ADDRESS] для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності, посвідченого Чугуївською держнотконторою 01 липня 1958 року за № 2397, зареєстрованого 19 квітня 1989 року в КП «Чугуївське МБТІ» за № 4349. В обґрунтування заявлених вимог [PERSON] посилається на те, що [INFO] помер її чоловік - [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина на житловий будинок [ADDRESS], який вона шляхом постійного проживання з померлим фактично прийняла в спадщину. З метою оформити та закріпити за собою право власності на належне їй спадкове майно, вона в поточному році звернулася до Чугуївської держнотконтори з заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка. Але, у видачі свідоцтва нотаріальною конторою їй було відмовлено, в зв'язку з розбіжністю у написанні по-батькові спадкодавця в свідоцтві про смерть та свідоцтві про право власності на вищезазначений житловий будинок, де замість правильного «[PERSON]» вказано «[PERSON]». З невідомих їй причин, в Договорі, укладеному 09 червня 1958 року між спадкодавцем та виконкомом Чугуївської районної ради про надання в безстрокове користування земельної ділянки [ADDRESS] для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності, прізвище, ім'я та по-батькові її чоловіка зазначені - [PERSON], тоді як належно - «[PERSON]». За життя, чоловік не звернувши уваги на цю помилку, зареєстрував в встановленому законом порядку право власності на побудований житловий будинок за вищевказаною адресою на своє ім'я. Так, на даний час, за реєстраційними матеріалами КП «Чугуївське міжміське бюро технічної інвентаризації» право власності на житловий будинок [ADDRESS] зареєстроване за [PERSON]. В зв'язку із вказаною розбіжністю, вона вимушена в судовому порядку просити встановити факт належності [PERSON] правовстановлюючого документу, виданого на ім'я [PERSON], який має для неї юридичне значення, оскільки дозволяє оформити спадщину та закріпити за собою право власності на нерухоме майно, що належить їй за законом. У судове засідання від заявника та представника заінтересованої особи надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, заявник свої вимоги підтримав, заінтересована особа проти їх задоволення не заперечує. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути заяву [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. На підставі вимог п. 5 ч. 2 ст. 234 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Із досліджених судом письмових доказів, що є у справі, встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 02 березня 1958 року по час смерті останнього перебували у зареєстрованому шлюбі, про що свідчить відповідне свідоцтво про шлюб серії [NUMBER], видане 02 березня 1958 року рай бюро ЗАГС м. Чугуєва. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим відділом РАЦСу м. Чугуєва Харківської області, актовий запис № 81. Після його смерті відкрилася спадщина на майно, а саме: на житловий будинок [ADDRESS], який [PERSON] шляхом постійного проживання з померлим фактично прийняла спадщину та з відповідною заявою про прийняття спадщини звернулася в установленому законом порядку до Чугуївської держнотконтори. Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину Чугуївської державна нотаріальна контора Харківської області [PERSON] відмовила в зв'язку з розбіжностями у правовстановлюючому документі: свідоцтві про право власності зі свідоцтвом про смерть у написанні по-батькові спадкодавця, а саме: «[PERSON]» та «[PERSON]». Судом досліджені наступні документи, наявні в матеріалах справи. Так, на підставі свідоцтва серії [NUMBER], виданого повторно 20 листопада 1950 року Ново-Олександрівською сільською радою Печенізького району Харківської області, за актовим записом про народження № 3 від 19 травня 1934 року значиться - [PERSON]. Відповідно його батьком у вищезазначеному свідоцтві вказаний - [PERSON]. В свідоцтві про смерть, виданого на підставі паспортних даних померлого по-батькові зазначено, як «[PERSON]». У свідоцтві серії [NUMBER] про народження дочки подружжя [PERSON] - [PERSON], виданому повторно 15 липня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Чугуєву реєстраційної служби Чугуївського міськрайонного управління юстиції у Харківській області батьками зазначені: «батько» - [PERSON], «мати» - [PERSON]. Однак, у Договорі, укладеному 09 червня 1958 року між спадкодавцем та виконкомом Чугуївської районної ради про надання в безстрокове користування земельної ділянки [ADDRESS] для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності, прізвище, ім'я та по-батькові спадкодавця зазначені - [PERSON]. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, приходить до висновку про те, що факти, викладені в заяві, повністю знайшли своє підтвердження в ході судового засідання. Факт належності [PERSON] правовстановлюючого документу, виданого на ім'я [PERSON], підтверджується вищезазначеними документами та паспортними даними, і має для заявника юридичне значення: оформлення спадщини в порядку спадкування за законом. Відповідно ст. ст. 10, 60 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. За правилом ч. 3,4 ст. 212 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності. Вище приведені обставини та факти у їх сукупності дають суду можливість зробити висновок про те, що обставини, на які з посилалася [PERSON] у заяві, як на підстави своїх вимог, - обґрунтовані. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту належності її померлому чоловіку договору, укладеному 09 червня 1958 року між ним та виконкомом Чугуївської районної ради про надання в безстрокове користування земельної ділянки, що не суперечить вимогам п. 6 ст. 256 ЦПК України.

Outcome: approved