Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-05 00:00:00

[PERSON] (надалі - Позивач) звернулась до суду з позовом про визнання права власності на майно в порядку спадкування. Як на підставу позову посилається на те, що після смерті тітки [PERSON] , яка померла [INFO] , відкрилась спадщина на спадкове майно до складу якого входять земельні ділянки, що призначені для ведення особистого селянського господарства і будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, які розташовані в с. Горбів. Позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину у зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу. А тому, просить суд визнати за нею право власності на спадкове майно. Позивач в судове засідання не з`явився. До проведення судового засідання подав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю з підстав наведених в позовній заяві, просить позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явивсь. До початку судового засідання представником сільської ради подано заяву про розгляд справи за відсутності їх представника, а також вказується, що проти задоволення позову не заперечують. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позовних вимог немає. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 84 ЦПК України, обставини, які були встановлені рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Судом встановлено, родинний зв`язок позивача з спадкодавцем чинним рішенням суду у цивільній справі №557/999/15-ц, про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом [PERSON] після смерті тітки [PERSON] , яка померла [INFO] . Зокрема, вище вказаним рішенням суду було встановлено, відповідно до Свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 12.03.1954 року, [NUMBER] , [NUMBER] від 14.07.1956, підтверджують той факт, що померла [PERSON] була рідною сестрою [PERSON] , тобто померла є рідною тіткою позивачки по справі - [PERSON] . Згідно довідки Дроздівської сільської ради Гощанського району №548 від 06.08.2015 року, [PERSON] проживала зі своєю тіткою [PERSON] по день смерті за адресою [ADDRESS] , отже спадкове майно після смерті тітки позивачкою прийнято своєчасно. Встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , - тітка позивачки, свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , актовий запис № 03. Встановлено, що спадкодавцю належали на праві особистої приватної власності земельні ділянки, що призначені для ведення особистого селянського господарства площею 0.1293 га кадастровий номер 5621282100:01:001:0003, площею 0.0770 га кадастровий номер 5621282100:01:001:0002, а також земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0.25 га кадастровий номер 5621282100:01:001:0001, яка розташована в с.Горбів Гощанського району. Звернувшись до нотаріуса, позивачці [PERSON] було відмовлено у видачі їй свідоцтва про право на спадщину за законом в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, що засвідчують право власності на вказане нерухоме майно - відмова нотаріуса № 104/01-24 від 18.06.2020 року. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до вимог ч.2 ст.1220 та ч.1 ст.1221 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи, а місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Частиною 1 ст. 1298 ЦК України встановлено, що свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Частиною 1 ст. 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно ст.81 ч.1, п.г. ЗК України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Крім того, п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження. Перешкодою для оформлення спадкових прав у позивача є відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на вказане майно, хоча право власності на спадкове майно ніким не оспорюється, а тому зазначене не може бути підставою для позбавлення спадкоємця права власності на таке майно.

Outcome: approved