Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-20 00:00:00

[PERSON] подав до суду позов до [PERSON], в якому просить встановити факт його постійного проживання разом зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, тобто смерті останнього [INFO] визнати недійсним Свідоцтво про право на спадщину за законом видане на ім'я [PERSON], 28.07.2014, приватним нотаріусом Куликівського районного нотаріального округу Чернігівської області, Тимощуком В.О., скасувати державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, а саме земельну ділянку площею 2,2121 га, кадастровий номер [NUMBER], цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, рілля, що розташована за адресою: [ADDRESS] (Куликівська селищна рада), яка належить [PERSON], на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 28.07.2014, приватним нотаріусом Куликівського районного нотаріального округу Чернігівської області, Тимощуком В. О., визнати за [PERSON] право власності на ? частину земельної ділянки площею 2,2121 га, кадастровий номер [NUMBER], цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, рілля, що розташована за адресою: [ADDRESS] (Куликівська селищна рада), як спадкоємцем за законом після смерті батька [PERSON], визнати недійсним Свідоцтво про право на спадщину за законом видане на ім'я [PERSON] 28.07.2014, приватним нотаріусом Куликівського районного нотаріального округу Чернігівської області, Тимощуком В.О., скасувати державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, а саме земельну ділянку площею 0,7571 га, кадастровий номер [NUMBER], цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, пасовища, що розташована за адресою: [ADDRESS] (Куликівська селищна рада), яка належить [PERSON], на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом виданого 28.07.2014, приватним нотаріусом Куликівського районного нотаріального округу Чернігівської області, Тимощуком В.О., визнати за [PERSON] право власності на ? частину земельної ділянки площею 0,7571 га, кадастровий номер [NUMBER], цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, пасовища, що розташована за адресою: [ADDRESS] (Куликівська селищна рада, як спадкоємцем за законом після смерті батька [PERSON], визнати недійсним Свідоцтво про право на спадщину за законом видане на ім'я [PERSON] 28.07.2014, приватним нотаріусом Куликівського районного нотаріального округу Чернігівської області, Тимощуком В.О., скасувати державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, а саме земельну ділянку площею 0,7582 га, кадастровий номер [NUMBER], цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, сіножаті, що розташована за адресою: [ADDRESS] (Куликівська селищна рада), яка належить [PERSON], на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 28.07.2014, приватним нотаріусом Куликівського районного нотаріального округу Чернігівської області, Тимощук В.О., визнати за [PERSON] право власності на ? частину земельної ділянки площею 0,7582 га, кадастровий номер [NUMBER], цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, сіножаті, що розташована за адресою: [ADDRESS] (Куликівська селищної рада, як спадкоємцем за законом після смерті батька [PERSON], визнати за [PERSON] право власності на ? частину земельної ділянки площею 0,25 га, кадастровий номер [NUMBER] цільове призначення (використання): цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), [ADDRESS] що належала [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності, серія та номер [NUMBER], виданого 27.09.2013 Реєстраційною службою Куликівського РУЮ Чернігівської області, як спадкоємцем за законом після смерті батька [PERSON], визнати за [PERSON] право власності на ? частину жилого будинку, з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований [ADDRESS] що за життя належав [PERSON] на підставі Свідоцтва про право особистої приватної власності на житловий будинок, виданого Виконавчим комітетом Куликівської селищної Ради народних депутатів від 15.05.1984, як спадкоємцем за законом після смерті батька [PERSON]. Позов обґрунтований тим, що [INFO] помер [PERSON] - батько позивача [PERSON], спадщину після смерті якого прийняла дружина спадкодавця - відповідач [PERSON], яка отримала свідоцтва про право на спадщину за законом, а позивач [PERSON], не звертався до нотаріуса з приводу отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого батька, оскільки будучи необізнаним у діючому законодавстві, вважав, що фактично прийняв спадщину, в силу положень ст.1268 ЦК України, оскільки проживав разом з померлим спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини. На думку позивача, оскільки він фактично прийняв спадщину, в зв'язку з тим, що постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, видача відповідачеві [PERSON] свідоцтв про право на спадщину за законом на все належне спадкодавцеві [PERSON] майно, порушує його право на спадщину, що послужило підставою для його звернення до суду з цим позовом, тому, оспорювані свідоцтва про право на спадщину за законом, видані на імя відповідача [PERSON] повинні бути визнаними недійсними, державна реєстрація права власності на нерухоме майно скасована, а за позивачем, як за спадкоємцем першої черги за законом майна померлого [INFO] батька [PERSON] визнано право власності на ? частину спадкового майна. Позивач та представник позивача в судовому засіданні позов підтримали та просили його задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON], належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилася, про причини неявки не повідомила. Третя особа приватний нотаріус Куликівського районного нотаріального округу Тимощук В.О., належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності та про визнання позову. Позивач [PERSON], допитаний в судовому засіданні як свідок показав, що після розірвання шлюбу з 2002 по 2011 рік він жив за місцем реєстрації по [ADDRESS], а з 2011 року жив разом з батьком [PERSON] та дружиною батька [PERSON] по вулиці [ADDRESS], вів з ними спільне господарство. Коли батько помер, мав намір зареєструватися за місцем проживання, але [PERSON] не дала дозволу на реєстрацію. В батьковій хаті живе по теперішній час. Заяви про відмову від спадщини до нотаріуса він не подавав. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що вона є рідною сестрою позивача [PERSON], тому їй достеменно відомо, що позивач з березня 2011 року проживав разом з батьком [PERSON] постійно, вів з ним та [PERSON], яку вони називали матірю, спільне господарство, допомагав батькам, оскільки батько дуже хворів. З дружиною її брат [PERSON] не проживає після розірвання шлюбу, хоча і був зареєстрований по вулиці Щорса, за попереднім місцем проживання. Брат вважав, що прийняв спадщину після смерті батька, оскільки проживав разом з ним, заяви про відмову від прийняття спадщини до нотаріуса він не подавав. Свідок [PERSON], допитана в судовому засіданні показала, що вона проживає по сусідству від помешкання по вулиці [ADDRESS], де з весни 2011 року постійно проживає позивач [PERSON], а до того часу він часто приїздив до батька та мачухи та допомагав їм. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що позивач по справі [PERSON] є її батьком, а відповідач - [PERSON] її бабуся, з якими в неї нормальні відносини, тому вона достовірно знає, що батько з весни 2011 року проживав разом з дідом [PERSON] та бабою [PERSON] по вулиці [ADDRESS]. Батько був зареєстрований в [ADDRESS], де він проживав до 2011 року, а потім він перейшов жити до діда, так як шлюб з матірю було розірвано в 1998 році. Із заявою про прийняття спадщини після смерті діда [PERSON] її батько [PERSON] до нотаріуса не звертався, бо вважав, що прийняв спадщину. Через кілька років після смерті діда вона просила бабусю дозволити батьку зареєструватися по вулиці [ADDRESS], але бабуся відмовила. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що по вулиці [ADDRESS] з весни 2011 року проживали [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Їй про це відомо, оскільки вона проживає по сусідству. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що [PERSON] до одруження проживав разом з батьками по вулиці [ADDRESS] коли одружився, переїхав жити до [ADDRESS], а з 2011 року знову повернувся до батьків та жив в будинку [ADDRESS] допомагав батькам по господарству. Свідок [PERSON] в судовому засідання показав, що він з дитинства товаришує з позивачем [PERSON] та знає відповідача [PERSON], з якими в нього нормальні відносини, тому достовірно знає, що з 2011 року по сьогоднішній день [PERSON] проживає в [ADDRESS] Свідок [PERSON] в судовому засіданні показав, що він товаришує з [PERSON], тому знає, що з 2011 чи 2010 року він проживає по [ADDRESS], віднесеному до [ADDRESS] разом з батьками. Свідок [PERSON] показав, що знає [PERSON] як сусіда, і знає, що з 2011 року [PERSON] проживає в [ADDRESS] разом з батьком [PERSON], який на сьогоднішній день помер та [PERSON]. На той час батько [PERSON] хворів, тому він переселився до нього, щоб допомагати. Заслухавши осіб, які беруть участь у справі, свідків, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. По справі встановлено, що [INFO] помер [PERSON], що підтверджується даними свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 27 січня 2014, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Куликівського РУЮ (а.с.14), який був батьком позивача [PERSON], що підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 26.08.1965 Куликівською селищною радою Чернігівського району Чернігівській області (а.с.13), який згідно положень ч.1 ст.1261 ЦК України є спадкоємцем першої черги за законом. Відповідно до ч.1, 2 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч.3 ст.46 цього кодексу). Таким чином часом відкриття спадщини після смерті [PERSON] є [INFO] тобто день його смерті. Частиною 1 ст.1221 ЦК України встановлено, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до довідки виконавчого комітету Куликівської селищної ради Чернігівської області №1147 від 11.07.2014 на день смерті - 14 січня 2014 року , [PERSON] був зареєстрований та постійно проживав в [ADDRESS] разом з дружиною [PERSON]. За життя [PERSON] заповіту не складав. Відповідач по справі [PERSON], яка є дружиною померлого спадкодавця [PERSON], що підтверджується даними свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданого Куликівським відділом ЗАГСу Чернігівської області 06 травня 1976 року, та згідно положень ч.1 ст.1261 ЦК України спадкоємцем першої черги за законом, прийняла спадщину після смерті чоловіка [PERSON], померлого [INFO] з огляду на положення ч.3 ст.1268 ЦК України, так як на час відкриття спадщини була зареєстрована та постійно проживала разом зі спадкодавцем в [ADDRESS] Як вбачається з копій матеріалів спадкової справи №74/2014, заведеної до майна померлого 14 січня 2014 року [PERSON], відповідач по справі [PERSON] 28 липня 2014 року подала до приватного нотаріуса Куликівського районного нотаріального округу Чернігівської області Тимощука В.О. заяву про видачу свідоцтв про право на спадщину за законом після померлого чоловіка [PERSON] та 28 липня 2014 року отримала свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [PERSON] на земельні ділянки, площею 0,7582 га, 0,7571 га, 2,2121 га. Інший спадкоємець першої черги за законом майна померлого [INFO] [PERSON], позивач по справі [PERSON] до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини не звертався, заяви про відмову від спадщини не подавав. Відповідно до ч.1, 3 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її; спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Статтею 256 ЦПК України передбачено можливість встановлення у судовому порядку фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пункт 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» передбачає, що в разі якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, в тому числі факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. При цьому справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] відповідно до даних паспорту серії [NUMBER], виданого [PERSON] Куликівським РВ УМВС України в Чернігівській області 14 лютого1997 року, заерєстрований по [ADDRESS] У пункті 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» розяснено, що в разі якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України ( в редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин ) місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому ( гуртожиток, готель тощо ), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Норма ч. 6 ст. 29 ЦК України передбачає, що фізична особа може мати кілька місць проживання. Відносини, пов'язані зі свободою пересування та вільним вибором місця проживання в Україні регулюються Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні». Зокрема, частиною 2 статті 2 Закону передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Системний аналіз зазначених норм права дає підстави зробити висновок про те, що відсутність реєстрації [PERSON] за місцем проживання [PERSON] на день його смерті сама по собі не може бути підставою для відмови у задоволенні позову про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. В такому випадку слід виходити з наявності чи відсутності належних та допустимих доказів для встановлення такого факту. Факт постійного проживання спадкоємця [PERSON], який є позивачем по справі, разом з померлим [INFO] спадкодавцем [PERSON], на час відкриття спадщини в [ADDRESS] підтверджений в судовому засіданні показами позивача [PERSON], допитаного як свідка, показами свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], даними довідки Куликівської селищної ради Чернігівської області від 12.01.2017, відповідно до яких [PERSON] дійсно проживає в [ADDRESS] з 2011 року по теперішній час. Зазначені докази є належними та допустимими, відповідачем не спростовані, тому суд приходить до висновку, що факт постійного проживання [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини є доведеним, а тому позов в цій частині підлягає задоволенню. Що стосується позовних вимог позивача [PERSON] щодо визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину за законом, скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно та визнання за ним права власності на нерухоме майно в порядку спадкування після смерті батька [PERSON], слід зазначити, що ці вимоги задоволенню не підлягають, як такі, що заявлені передчасно, оскільки позивач в судовому засіданні зазначав, що він до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та видачі свідоцтв про право на прадщину не звертався та доказів неможливості вирішення заявлених вимог в позасудовому порядку не надав. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. З огляду на часткове задоволення позову [PERSON] судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial