Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-02 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) , але не менше встановленого законом мінімального розміру (на даний час 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку) щомісячно до досягнення ним повноліття. Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 31.10.2019 року розгляд справи призначений в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін. Позивачка , обґрунтовуючи позовні вимоги , вказує, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 25.07.2008 року, від якого мають сина - [PERSON] , [INFO] . З квітня 2019 року сторони припинили подружні стосунки і ведення спільного господарства, проживають окремо. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина , хоча працездатний і спроможний утримувати дитину , яка на даний час знаходиться на її утриманні, тому просить позов задовольнити. Представник позивачки [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги своєї довірительки підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити , проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про день і час розгляду справи повідомлений належним чином, оголошенням на сайті суду. Суд вважає за можливе вирішити справу у відсутності відповідача на підставі наявних матеріалів . За відсутності відзиву на позовну заяву та відсутності заперечень проти розгляду позову в порядку спрощеного позовного провадження, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за наявними в матеріалах справи доказами у відповідності до ст. 279 ЦПК України. Зі згоди представника позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд розглядає справу у відсутності сторін . Фіксування судового процессу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 25.07.2008 року, від якого мають сина - [PERSON] , [INFO] , батьком якого є [PERSON] , відповідач по справі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 25.07.2008 року, копією свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] від 14.06.2014 року . З квітня 2019 року сторони не підтримують подружні відносини і ведення спільного господарства , проживають окремо. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина , хоча має таку можливість, оскільки працездатний і спроможний утримувати дитину. Син проживає із матір`ю та знаходиться на її утриманні . Позивачка потребує допомоги на утримання дитини. Відповідно до ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 ХII (78912) від 27.02.1991 року , та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визначає право кожної дитини на рівень життя , необхідний для фізичного , розумового , духовного , морального і соціального розвитку дитини. Відповідно до Закону України « Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів, ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аліменти підлягають стягненню згідно ст.ст.180,182,183,191 СК України в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) , але не менше встановленого законом мінімального розміру (на даний час 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку) щомісячно до досягнення дитиною повноліття, а позов - задоволенню.

Outcome: approved