Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-13 00:00:00

[PERSON] звертаючись з позовом до суду просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини його щомісячного доходу (заробітку), починаючи з дня подання позовної заяви і до моменту досягнення сином 23-х років. Вподальшому позивачка уточнювала позовні вимоги та в останній редакції просила стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини його щомісячного доходу (заробітку), починаючи з березня 2016 року і до моменту досягнення сином 23-х років. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачка перебуває з відповідачем в шлюбі з 1998 року, від якого в них народився син - [PERSON], з 2005 року син перебуває на її утриманні та проживає разом з позивачкою, їх спільний син студент другого курсу денної форми навчання [PERSON] СБУ, вона є інвалідом 2 групи, потребує постійного лікування, тому вона з сином в скрутному матеріальному становищі, при цьому відповідач має задовільний стан здоровя, працездатний, працює та отримує пенсію, інших утриманців в нього не має, а тому може сплачувати аліменти в такому розмірі без погіршення свого матеріального стану. Позивачка в судове засідання не зявилася, однак уповноважений її представник просила задовольнити позов в повному обсязі, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, крім того пояснила, що відповідачу було присуджено сплату аліментів на сина до його повноліття, однак протягом певного часу утворилася заборгованість по сплаті аліментів, на даний час вся заборгованість погашена, проте оскільки спільний син позивача та відповідача навчається, доходів позивача не достатньо для задоволення потреб дитини, а тому потребує додаткових коштів на його утримання, представник підтвердила, що дитина навчається на денні формі навчання та на державному забезпеченні. Відповідач в судовому засіданні частково заперечував проти задоволення позовних вимог, вказав, що він не проти сплачувати аліменти, однак не в такому розмірі як просить позивачка, він має змогу надавати матеріальну допомогу в розмірі 1500,00 грн. щомісяця, починаючи з дня предявлення позову до суду, підтвердив, що він з позивачкою одружений, проте проживають окремо, разом з ним проживає донька позивачки від першого шлюбу з сімєю, їх спільний з позивачкою син [PERSON] навчається на другому курсі денної форми навчання в [PERSON] академії Служби безпеки України, на повному державному забезпеченні, в тому числі одягом, проживанням в гуртожитку, харчуванням, додому він приїжджає десь двічі раз на рік, по приїзду проживає як в його помешканні так і матері, в них хороші стосунки з сином, він йому матеріально допомагає, відповідач вказав, що в нього від першого шлюбу двоє дітей та має внуків, яким він матеріально допомагає також, сплачував аліменти до червня 2017 року на утримання доньки [PERSON], яка також вступила в університет та буде навчатися, на його утриманні матір похилого віку [PERSON], [INFO], якій він також матеріально допомагає, забезпечує її продуктами та засобами для догляду, безробітний брат, відповідач вказав, що він отримує пенсію в розмірі 3000,00 грн. та заробітну плату в розмірі 5000,00 грн., хоче самостійно розприділяти кошти для дійсних потреб своїх дітей, щодо заборгованості по аліментам, яка була присуджена судом на неповнолітнього сина, вказав, що йому не було відомо, на даний час він сплатив всю заборгованість, крім того вказав, що аліменти мають стягуватися з дня звернення з позовом до суду, оскільки позивачка до нього не зверталася з вимогами щодо сплати аліментів, її лист та договір до нього датується одним число, що і позов до суду. Заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, від якого народився син [PERSON], [INFO]. (а.с. 2,4) Судом встановлено, що [PERSON], [INFO] навчається в [PERSON] академії Служби Безпеки України на другому курсі денної форми навчання. (а.с. 3) Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє \~ від обовязків щодо дитини. Батьки зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобовязані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її \~до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обовязку батьківського піклування щодо неї (ст.150 Сімейного кодексу України). Згідно зі ст.\~ 27\~ Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генераль\-ної Асамблеї ООН 20.11.1989\~ p., батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фі\-нансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Це поло\-ження відбите в українському законодавстві. Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов'язків (ч. 2 ст. 51 Конститу\-ції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. Положення Сімейного кодексу України регулюють відносини з утримання між батьками й дітьми, між ма\-тір'ю й батьком дитини з метою затвердження почуття обов'язку батьків і дітей один перед одним і мають своєю спрямованістю створення в сім'ї сприятливих умов фізичного, розумового, морального, духовного й соціального розвитку ди\-тини. Регулювання відносин батьків і дітей щодо утримання здійснюється відпо\-відно до положень міжнародних правових актів, зокрема Декларації прав дитини від 20.11.1959 р., Конвенції про права дитини тощо і погоджується із загальними засадами регулювання сімейних відносин, закріпленими в ст. 7 Сімейного кодексу України. Відповідно до абз. 1 п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу Укра\-їни при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів від 15.05.2006 р. обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які про\-довжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до положення статті 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потре\-бують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Так, відповідно до статті 199 Сімейного кодексу України і вказаного роз'яснення Пленуму Верховного Суду України обов'язок щодо утримання повнолітніх дочки, сина виникає за умови їх потреби у матеріальній допомозі\~ у зв'язку з навчанням та можливості батьків надавати матеріальну допомогу. Таким чином, особа не в усіх випадках є обмеженою у зв'язку з навчанням в мож\-ливості заробляти кошти для власного забезпечення. Тому в разі спору така по\-треба має бути встановлена судом. Потреба в матеріальній допомозі має бути пов'язаною з навчанням.\~ Згідно з ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до положення статті 200 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.\~При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини;\~стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дру\-жини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. (ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України) Судом встановлено та не заперечується сторонами по справі, що в силу ч. 1 ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України не підлягає доказуванню, повнолітня дитина - [PERSON] навчається в [PERSON] академії Служби Безпеки України на другому курсі денної форми навчання на повному державному забезпеченні, він забезпечений проживанням в гуртожитку, харчуванням та одягом. Стороною позивача було вказано, що дитина купує додатково собі харчування, взуття та підручники, витрачає на проїзд до м. Житомира, під час відрядження. Судом також враховано ту обставину, що у відповідача, окрім повнолітнього [PERSON], від першого шлюбу є ще дві доньки, на користь однієї з них [PERSON] він до 30.06.2017 року сплачував аліменти, внуки, похилого віку матір [PERSON], [INFO], до якої він раз у два місяці приїжджає в с. Куринів, Хмельцького району, Вінницької області для догляду та матеріально забезпечує її, безробітний брат. Відповідно до частини третьої ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Право позивачки на отримання аліментів не оспорюється, оскільки відповідач погодився на сплату аліментів, однак при визначенні розміру аліментів на утримання повнолітньої дитини, суд виходить з матеріального становища кожної із сторін спору, а саме те, що повнолітня дитина навчається та забезпечена державою на період навчання проживанням, харчуванням, одягом, позивач та відповідач є особами працездатного віку, мають рівні права та обовязки щодо дитини, судом враховано ту обставину, що у відповідача на утриманні є інші члени сімї, син за період навчання не проживає ні з матірю ні з батьком, відвідує обох під час відрядження, позивачка надала докази, що вона являється інвалідом 2 групи, однак доказів про наявність медичних протипоказань встановлених позивачу щодо працевлаштування та заняття певними видами діяльності суду надано не було, тому в сукупності оцінених судом доказів, враховуючи матеріальне становище платника аліментів, його позицію щодо можливості надавати матеріальну допомогу в розмірі 1500,00 грн., суд приходить до висновку, що є всі підстави для стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1500,00 грн. Згідно ч. 1 ст. 79 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Згідно положення статті 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у звязку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки.\~ Аліменти за минулий час можуть бути присуджені тільки при наявності підстав, установлених законом. Позивач повинен надати суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у звязку із ухиленням останнього від їхньої сплати. Вважається недоцільним обтяжувати відповідача виплатами за минулий період, якщо позивач не вжив заходів щодо одержання аліментів (у тому числі не подав позов про стягнення аліментів) з особистих мотивів. Не можна відмовитися від права на одержання аліментів, однак його можна не здійснювати. В цьому полягає право розпорядницької ініціативи сторін у відносинах з утримання. Припускається, що особа, добровільно беручи на себе повністю тягар з утримання дитини, передбачає повязані з цим складнощі й готова їх долати самостійно. Тому, якщо особа за власним бажанням не здійснювала право на одержання аліментів, а відповідач не створював до цього перешкод, аліменти за минулий час не можуть бути стягнені. Так, аналізуючи наявні в матеріалах справи докази,

Outcome: partial