Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-16 00:00:00

[PERSON] у липні 2019 року звернулася до суду із вказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] зареєстрований 16 січня 2016 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 16, залишити прізвище « [PERSON] », стягнути з відповідача на її користь понесені витрати по сплаті судового збору та послуг адвоката. На обґрунтування позовних вимог позивач посилалася на те, що 16 січня 2016 року між нею та відповідачем зареєстрований шлюб. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] , який проживає разом із нею. Вказує, що шлюбно-сімейні відносини не склалися через різні інтереси, різне розуміння та відношення до сімейних та подружніх обов`язків, у зв`язку з чим виникали непорозуміння та сварки. З відповідачем не проживають з квітня 2019 року. 18 липня 2019 року суд відкрив провадження у справі. Розгляд справи постановлено проводити в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання у справі. 10 жовтня 2019 року суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті. Ухвалою Вовчанського районного суду Харківської області від 09 грудня 2019 року сторонам по справі надано строк на примирення терміном два місяці, провадження у справі зупинено до закінчення строку для примирення, визначеного судом. Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися, повідомлялися про час та місце розгляду справи своєчасно та належними чином. Позивач надала суду заяву про підтримання позовних вимог, просила їх задовольнити, справу розглядати у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, був сповіщений про час та місце судового розгляду завчасно та належним чином. Заяв, клопотань про відкладення розгляду справи не надав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності суд, приходить до наступного. 16 січня 2016 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 16. Вказане підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого 16 січня 2016 року (а.с.3). Від шлюбу мають сина - [PERSON] , [INFO] (копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 26 квітня 2016 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову Харківського міського управління юстиції, відповідний запис № 545) (а.с.4). Судом встановлено, що сторони з квітня 2019 року шлюбні відносини не підтримують, мешкають окремо, спільного господарства не ведуть, між сторонами повністю втрачено взаєморозуміння. З вказаних обставин вбачається, що між сторонами склалися шлюбно-сімейні правовідносини, зокрема щодо розірвання шлюбу, а тому суд застосовує до них наступні норми права. Відповідно до ч. 1 ст. 21 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Частина 1 ст. 24 Сімейного кодексу України встановлює, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як зазначено у ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право залишити його після розірвання шлюбу. При вирішення спору суд враховує, що позов до суду про розірвання шлюбу позивачкою подано ще у липні 2019 року, на день розгляду справи минуло вісім місяців, і позивачка наполягає на розірванні шлюбу. У наданий судом строк для примирення сторони не примирилися. Таким чином, суд дійшов висновку, що причини з яких позивач наполягає на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали не можливим, оскільки сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, а тому позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Оскільки позивач бажає після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем « [PERSON] », суд вважає за необхідне залишити їй це прізвище. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved