Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-30 00:00:00

Акціонерне товариство «Альфа-Банк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , третя особа Новозаводський відділ державної виконавчої служби у місті Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), в якому просить звільнити з-під арешту нерухоме майно, а саме: трикімнатна квартира, загальною площею 66,9 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що накладений постановою, серія та номер: б/н, виданий 18.07.2008, видавник: Новозаводський відділ ДВС Чернігівського МУЮ та постановою, серія та номер: б/н, виданий 31.05.2007, видавник: Новозаводський відділ ДВС Чернігівського МУЮ. Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що внаслідок реорганізації шляхом приєднання AT «Укрсоцбанк» правонаступником усього майна, майнових прав та обов`язків є AT «Альфа-Банк» . Правонаступництво щодо майна, прав та обов`язків AT «Укрсоцбанк» виникає у AT «Альфа-Банк» з дати затвердження Передавального акту загальними зборами акціонерів AT «Альфа-Банк» та рішенням єдиного акціонера AT «Укрсоцбанк», а саме з 15 жовтня 2019 року. Пояснює, що Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «УКРСОЦБАНК», та громадянин України [PERSON] , уклали договір кредиту № 935/2-002. Також, між АКБ «Укрсоцбанк» та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] укладено Іпотечний договір, відповідно до якого на забезпечення виконання основного зобов`язання, Іпотекодавець передав в іпотеку належне йому на праві власності майно, а саме: трикімнатна квартира, загальною площею 66,9 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . У зв`язку з неможливістю виконання умов за Кредитним договором та значної заборгованості [PERSON] , позивач змушений розпочати процедуру стягнення на іпотечне майно. Однак позивачу стало відомо, що розпочати процедуру стягнення на іпотечне майно, на даний час неможливо, оскільки постановою, серія та номер: б/н, виданий 18.07.2008, видавник: Новозаводський відділ ДВС Чернігівського МУЮ, та постановою серія та номер: б/н, виданий 31.05.2007, видавник: Новозаводський відділ ДВС Чернігівського МУЮ, накладено арешт на нерухоме майно відповідача, та заборона на його відчуження. На сьогоднішній день, внаслідок винесення вищезазначеної постанови про арешт, порушено права позивача як власника відповідного майна. Новозаводський районний суд м. Чернігова ухвалою від 20 травня 2021 року прийняв справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачі та третя особа у встановлений судом строк на адресу суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін, відзиву на позовну заяву та письмових пояснень не надіслали. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що відповідно до п. 1.2.2). Статуту Акціонерного товариства «Альфа-Банк», АТ «Альфа-Банк» є правонаступником усього майна, прав і зобов`язань AT «Укрсоцбанк» (а.с. 12-16). 07.03.2007 року між АКБ «Укрсоцбанк» та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (Іпотекодавці) укладено Іпотечний договір, відповідно до якого на забезпечення виконання основного зобов`язання [PERSON] , Іпотекодавець передав в іпотеку належне йому на праві власності майно, а саме: трикімнатна квартира, загальною площею 66,9 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с. 7-8). З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкту нерухомого майна №179398623 від 02.09.2019 вбачається, що постановою, серія та номер: б/н, виданий 18.07.2008, видавник: Новозаводський відділ ДВС Чернігівського МУЮ, та постановою серія та номер: б/н, виданий 31.05.2007, видавник: Новозаводський відділ ДВС Чернігівського МУЮ, накладено арешт на нерухоме майно відповідачів [PERSON] та [PERSON] , та заборона на його відчуження (а.с. 9-10). Згідно зі статтею 589 ЦК України у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв`язку із пред`явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Відповідно ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частина 1 статті 317 ЦК України зазначає, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Також, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Непорушність права власності регулюється ст. 321 ЦК України та зазначає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Так, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усі суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Згідно ч. 1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. Відповідно до ч. 2 ст. 40 «Про виконавче провадження» про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна. Також ч.1 ст. 59 «Про виконавче провадження» зазначає, що особа яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутись до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення з-під арешту. Позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установ, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення. Аналогічний висновок міститься в постанові пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 03 червня 2016 року. Оскільки реєстрація заборони відчуження в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна перешкоджає позивачу розпочати процедуру звернення стягнення на іпотечне майно, створені в такий спосіб перешкоди підлягають усуненню судом шляхом звільнення з-під арешту нерухомого майна, а саме: трикімнатна квартира, загальною площею 66,9 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що накладений постановою, серія та номер: б/н, виданий 18.07.2008, видавник: Новозаводський відділ ДВС Чернігівського МУЮ та постановою, серія та номер: б/н, виданий 31.05.2007, видавник: Новозаводський відділ ДВС Чернігівського МУЮ. Тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню понесені документально підтверджені (а.с. 1) судові витрати у вигляді сплаченого судового збору за звернення до суду з позовною заявою у сумі 2102,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved