Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-19 00:00:00

[PERSON] (надалі «Позивач») звернулася до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] (надалі «Відповідач»), в якому з урахуванням збільшених позовних вимог, просила стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] оплату додаткових витрат на двох дітей за найм житла, в якому ці діти проживають, що становить 2700 доларів США за період з березня 2020 по вересень 2020 року включно, та 33 835,33 грн. за відпочинок дітей на морі в березні 2021 року, який був узгоджений між Позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] . Позовні вимоги мотивовані тим, що Відповідач в добровільному порядку не бере участі у вищевказаних додаткових витратах на дітей, а тому вказані витрати несе Позивач самостійно, у зв`язку з чим вона звернулася до суду з даним позовом. Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві та заяві про збільшення позовних вимог. Відповідачем подано до суду відзив на позов, в якому він просив відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на їх необґрунтованість. В судовому засіданні Відповідач та його представник підтримали викладені у відзиві на позов обставини та просили відмовити в задоволенні позову. Крім того, Відповідачем подано заяву про відшкодування судових витрат. Заслухавши пояснення Позивача та Відповідача, їх представників, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, Судом встановлено наступне.\~ Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина 3 статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» ). Частиною 2 статті 150 Сімейного кодексу України (надалі «СК України») визначено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (частина 1 статті 180 СК України). Таким чином, Суд звертає увагу на те, що відповідно до норм СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо своїх неповнолітніх дітей, зобов`язані утримувати неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття та забезпечувати їм достатній рівень фізичного і духовного розвитку. За час перебування [PERSON] та [PERSON] у шлюбі у сторін народились діти [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 07.04.2009 року) та [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 23.10.2014 року) (інформація з Рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 08.09.2020 року у справі №344/8263/20 про розірвання шлюбу (https://reyestr.court.gov.ua/Review/91383546). За рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 26.11.2020 року у справі №344/12514/20 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/93716355), залишеним без змін Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 08 лютого 2021 року (https://reyestr.court.gov.ua/Review/94806177) з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти в розмірі 5000,00 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Таким чином, додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини; вони необхідні для того щоб за певних обставин можна було забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину та обгрунтовуватись відповідними документами, а відтак і підтверджувати наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати і свідчать про їх необхідність. За частиною другою статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. Оскільки тягар доказування покладено на позивача, то заявляючи додаткові витрати, позивач в будь-якому випадку повинен їх обґрунтувати та надати беззаперечні докази на їх підтвердження. Дані додаткові витрати, на відміну від аліментів, мають бути викликані саме особливими обставинами. Якщо стягнення аліментних зобов`язань викликане необхідністю дитини у вихованні, освіті, харчуванні, одязі та забезпеченні елементарних умов життя і враховуються при визначенні розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, то додаткові витрати заявляються саме у зв`язку з хронічними або разовими проблемами зі здоров`ям дитини, або у разі обставин, які пов`язані з розвитком здібностей дитини. Тобто якщо ці витрати пов`язані з розвитком здібностей дитини, наприклад музика, то необхідно надати рекомендації щодо навчання дитини у музичній школі з вказівкою тривалості повного курсу навчання, підтвердити витрати пов`язані з придбанням усіх необхідних знарядь та музичних інструментів, періодичність їх придбання, довівши суду при цьому, що заявлена сума, це лише половина тих витрат, яку необхідно на розвиток здібностей дитини. Аналогічно у випадку наявності особливих здібностей дитини у фізичній підготовці, що підтверджується участях у змаганнях або навпаки потреба у заняттях у зв`язку з порушенням розвитку здібностей дитини, необхідно надати відповідні рекомендації, а також розрахунок вартості відповідного курсу навчання з урахуванням його тривалості. Якщо ці витрати пов`язані з особливим станом здоров`я дитини, то необхідно надавати медичні довідки, висновки лікарів, їх рекомендації щодо лікування дитини в Україні чи за кордоном, тривалості та періодичність лікування та з урахуванням цього розрахунок його вартості, а також про вартість ліків, які необхідно придбавати дитині або вартість процедур, які необхідно зробити. Відповідні правові висновки щодо застосування ст. 185 СК України наведені в постановах Верховного Суду від 10.10.2019 у справі № 638/13860/16-ц; від 16.10.2019 у справі № 219/1766/18,; від 26.08.2020 у справі № 336/1488/19; від 25.02.2020 у справі № 521/4397/17; від 01.04.2020 у справі № 521/16268/18. В поданому до суду позові Позивачем пред`явлено вимоги про стягнення з Відповідача фактично понесених додаткових витрат на дітей, які пов`язані з орендою житла, в якому проживає Позивач разом із неповнолітніми дітьми, а також з відпочинком на морі. На підтвердження існування даних витрат Позивачем надано Суду відповідні документи (договори оренди та на туристичне обслуговування, квитанції, розписки), які містяться в матеріалах справи. В той же час, стороною Позивача не доведено, що у даному випадку витрати на оренду квартири чи відпочинку на морі за кордоном викликані відповідними особливими обставинами у вигляді розвитку здібностей дітей в розумінні статті 185 СК України, або пов`язані зі станом здоров`я дітей, чи зумовлені іншими особливими обставинами. Посилання Позивача на ту обставину, що оренда окремої квартири зумовлена її неприязними стосунками з колишнім чоловіком (Відповідачем), у зв`язку з чим вона з дітьми повинна проживати окремо від нього, не свідчать про наявність передбачених ст. 185 СК України обставин, оскільки такі пов`язані безпосередньо з особою Позивача (її відношенням до Відповідача), а не особливими здібностями, станом здоров`я чи іншими особливими обставинами, що стосуються безпосередньо осіб дітей. Крім того, Позивачем не надано суду доказів на підтвердження того, що Договір на туристичне обслуговування від 04.03.2021 року укладався саме у зв`язку з необхідністю лікування (оздоровлення) дітей на морі та така поїздка була необхідна, виходячи зі стану здоров`я дітей. Отже, Позивачем не доведено, що оренда житла та поїздка на море викликані особливими обставинами, та є додатковими витратами. Таким чином на Відповідача не може бути покладено обов`язок по оплаті зазначених витрат. Згідно з частиною 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а частиною 5 вказаної статті визначено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина 6 статті 81 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета\~ доказування (стаття 77 ЦПК України). Враховуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, оцінивши досліджені докази в їх сукупності, Суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є необґрунтованими, а тому підстави для їх задоволення відсутні. Щодо заяви Відповідача про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, в якій він просить в порядку розподілу судових витрат стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] витрати за надання правничої допомоги адвокатом в розмірі 10 000,00 грн. Види та порядок розподілу витрат на професійну правничу допомогу врегульовано ст. 137 ЦПК України. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Витрати фізичних осіб, пов`язані з оплатою професійної правничої допомоги при розгляді судом справ про оголошення померлою фізичної особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку, або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру, несуть юридичні особи, на території яких мав місце нещасний випадок внаслідок таких надзвичайних ситуацій. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу заявником (Відповідачем) надано суду копію Договору про надання правничої допомоги від 04.11.2020 року (а.с.97), копію ордера (а.с.98), копію Угоди про внесення змін до Договору про надання правничої допомоги від 12.10.2021 року\~ (а.с.99), копію акту виконаних робіт (а.с.100). В Угоді про внесення змін до Договору про надання правничої допомоги від 12.10.2021 року сторони обумовили суму гонорару адвоката в суді першої інстанції у 10 000,00 грн., та сплату гонорару протягом 30 днів, починаючи з дня, що йде за днем ухвалення рішення по даній справі.\~ Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Таким чином, розмір витрат на оплату правничої допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правничу допомогу. Витрати на правничу допомогу, які мають бути документально підтверджені та доведені, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правничої допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій тощо). Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). За таких обставин, зважаючи на відмову в задоволенні позовних вимог,\~ враховуючи визначені у ч.4-6 ст. 137 ЦПК України критерії, суд вважає за доцільне стягнути з Позивача на користь Відповідача витрати на правову допомогу у розмірі 2000,00 грн., оскільки саме такий розмір правової допомоги вважає за відповідним встановленим процесуальним законом критеріям та, зокрема, складності даної цивільної справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved