overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-12 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до суду зі спільною заявою, в якій просили розірвати шлюб, укладений ними і зареєстрований 07 березня 1997 року у міському відділі реєстрації актів громадянського стану м. Харкова а/з № 162. В обґрунтування заяви посилалися на те, що вони є різними людьми і мають протилежні погляди на сімейне життя. В судове засідання сторони не прибули, звернулися до суду з заявами про розгляд справи в їх відсутність. Вивчивши матеріали справи, оцінив надані заявниками докази суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що заявники знаходяться в шлюбі, який було зареєстровано 07 березня 1997 року у міському відділі реєстрації актів громадянського стану м. Харкова, а/з № 162. Від спільного життя вони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Під час спільного життя між подружжям виникали свари з різних питань, що привели до неприязні одне до одного, втрати любові та взаєморозуміння. На теперішній час стосунки подружжя не підтримують, поновлювати їх не вважають за можливе. Ці обставини визнані заявниками і відповідно до ст. 61 ЦПК доказування не потребують. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При встановлених обставинах суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам заявників, які мають істотне значення, тому шлюб між подружжям слід розірвати. Відповідно до ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215, 224 - 226 ЦПК України, ст. ст. 110 112, 160, 161 Сімейного кодексу України, суд -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-18 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до суду зі спільною заявою про розірвання шлюбу, в порядку визначеного ст. 109 СК України, мотивуючи тим, що спільне життя не склалось, у зв'язку з тим, що під час спільного подружнього життя виявилась несумісність їх характерів, принципова відмінність поглядів на спільне життя в побутових питаннях, звичках, внаслідок чого погіршились взаємовідносини, з 2014 року сімейно-шлюбні відносини між ними припинено, вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, тому просять розірвати шлюб, при цьому [PERSON] та [PERSON] надали до суду копію нотаріально договору про участь у вихованні та утримані дітей. [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явились, але надали до суду заяву про слухання справи в їх відсутність, та просив задовольнити їх заяву про розірвання шлюбу, зазначаючи, що збереження шлюбу між ними є недоцільним. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, з 02 жовтня 1999 року сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, сімейне життя позивача та відповідача не склалось, у зв'язку з тим, що вони мають різні погляди на життя, не в змозі дійти до єдиної думки при вирішенні сімейних та побутових проблем, в шлюбі народили дітей: [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO]. Статтею 109 СК України передбачено, що подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Договір між подружжям про розмір аліментів на дитину має бути нотаріально посвідчений. У разі невиконання цього договору аліменти можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Як вбачається з матеріалів справи, що 28.05.2015 р. сторони по справі [PERSON] та [PERSON] уклали нотаріально посвідчений договір про участь у вихованні та утриманні дітей. На час розгляду справи в суді сторонами по справі [PERSON] та [PERSON] не були подані заяви про відкликання заяви про розірвання шлюбу, як це передбачено ч.4 статті 109 СК України. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що причини з яких сторони наполягають на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали не можливим, оскільки тривалий час сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть, поновлювати сімейно-шлюбні відносини наміру не мають, томузаява. про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Враховуючи наведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-18 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до суду зі спільною заявою про розірвання шлюбу , зареєстрованого 25.02.2014 року у Ленінському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції , актовий запис №63. В обгрунтування заяви зазначили, що вони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] Подружнє життя не склалося , в зв,язку з різними поглядами на ведення господарства , сімейні відносини та родинні цінності . Сторони проживають окремо один від одного з березня поточного року. В судове засідання учасники справи в судове засідання не з,явилися, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Між [PERSON] та [PERSON] 25 лютого 2014 року укладено шлюб у Ленінському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції , актовий запис №63. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], 04.05.2014 р.н Подружжя звернулось до суду із спільною заявою про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що фактично між ними припинені шлюбно-сімейні відносини, тому вони бажають шлюб розірвати. Відповідно до ч. 3 ст. 293 ЦПК України в порядку окремого провадження суд розглядає справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей. Враховуючи, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їх особисті права, а також права їхніх дітей, суд вважає за можливе заяву подружжя про розірвання шлюбу задовольнити. \~ \~ \~ \~ \~Оскільки \~ \~ [PERSON]\~ заявлено\~клопотання \~про \~ залишення\~ їй\~ прізвища\~ обраного\~ при\~реєстрації шлюбу, суд вважає за необхідне , після розірвання шлюбу їй залишити прізвище [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-23 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до суду зі спільною заявою про розірвання шлюбу. Заявники в своїй заяві зазначали, що вони зареєстрували шлюб 12 серпня 1995 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Броварського міськвиконкому Київської області, актовий запис - №366. Від спільного подружнього життя мають двох неповнолітніх дітей: донька - [PERSON], [INFO], син - [PERSON], [INFO]. Подружнє життя у них не склалося, оскільки у них виявились не сумісні характери та різні погляди на життя, в результаті чого виникають постійні сварки та непорозуміння, шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. З цих причин вважають, що примирення між ними не можливе, тому просять шлюб між ними розірвати. Майнового спору між ними немає. Між сторонами досягнуто згоди стосовно участі у вихованні та утриманні спільних дітей, про що свідчить договір від 20 серпня 2014 року, відповідно до умов якого після розірвання шлюбу донька [PERSON], [INFO], залишається проживати з матір'ю, а син [PERSON], [INFO] - з батьком, при цьому батьки мають право бачитися з ними в порядку, передбаченому зазначеним договором. В судове засідання заявниця [PERSON] не з'явилася, про місце та час розгляду справи повідомлялася належним чином. Направила до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В судове засідання заявник [PERSON] не з'явився, про місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Згідно ст.109 СК України, подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним прав на особисте виховання дітей. Судом встановлено, що шлюб між сторонами було укладено 12 серпня 1995 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Броварського міськвиконкому Київської області, актовий запис - №366 (а.с.8). Від спільного подружнього життя мають двох неповнолітніх дітей: донька - [PERSON], [INFO], син - [PERSON], [INFO] (а.с.9-11). Сторони подружніх стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть. За таких обставин суд приходить до обґрунтованого висновку про те, що шлюб носить формальний характер та підлягає розірванню. Між сторонами досягнуто згоди стосовно участі у вихованні та утриманні спільних дітей, про що свідчить договір від 20 серпня 2014 року, відповідно до умов якого після розірвання шлюбу донька [PERSON], [INFO], залишається проживати з матір'ю [PERSON], а син [PERSON], [INFO] - з батьком [PERSON], при цьому батьки мають право бачитися з ними в порядку, передбаченому зазначеним договором (а.с.12-14). Дослідивши матеріали справи, суд приходить до правильного висновку, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-11 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до суду зі спільною заявою про розірвання шлюбу, мотивуючи це тим, що вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 04 серпня 2007 року, від якого сторони мають одну неповнолітню дитину, однак їх шлюб фактично розпався, а тому вони просять його розірвати. Заявники [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні на заявлених вимогах наполягають. Допитавши заявників, перевіривши матеріали справи, суд знаходить, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Припинення шлюбу визначено главою 11 Сімейного кодексу України. Враховуючи вказані обставини, суд вважає за доцільне застосувати в даному випадку вимоги вказаної глави з урахуванням заявлених вимог та наявності у сторін дітей. Згідно вимог ч. 1 ст. 109 Сімейного Кодексу України подружжя,\~яке має\~дітей,\~має право\~подати до\~суду заяву\~про розірвання\~шлюбу разом\~із письмовим\~договором про\~те,\~з ким\~із них\~будуть проживати\~діти,\~яку участь\~у забезпеченні\~умов їхнього\~життя братиме\~той з\~батьків,\~хто буде\~проживати окремо,\~а також\~про умови\~здійснення ним\~права на\~особисте виховання\~дітей. Сторони зареєстрували шлюб 04 серпня 2007 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, копія якого додана до матеріалів справи. Від шлюбу сторони мають одну неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини, копія якого додана до матеріалів справи. Разом із заявою про розірвання шлюбу заявниками подано до суду письмовий договір про те, що неповнолітня дитина буде проживати з матірю, розмір участі у забезпеченні умов життя дитини від батька, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дитини. Шлюб сторін фактично розпався, сімя існує формально, збереження її неможливе, подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе, що підтвердили заявники у судовому засіданні.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-11 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до суду зі спільною заявою про розірвання шлюбу, мотивуючи це тим, що вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 09 травня 1992 року. Від даного шлюбу народилась дитина. Проте їх сімейні відносини фактично припинені взимку 2015 року, а тому вони просять розірвати шлюб. Заявники в судовому засіданні на заявлених вимогах наполягають. Заслухавши пояснення заявників, перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст.234 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей. Згідно вимог ч.1 ст.109 Сімейного кодексу України\~подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Так, сторони зареєстрували шлюб 09 травня 1992 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІ-БВ №294721, виданим Ізяславським райвідділом ЗАГС Хмельницької області 09.05.1992р. Від шлюбу подружжя має неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-БВ №029344, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Ізяславського районного управління юстиції 15.06.2006р. Також в матеріалах справи наявний, поданий заявниками до суду, письмовий договір про визначення місця проживання дитини та участь батьків у її вихованні від 12.04.2017 року. Договором погоджено умови місця проживання та здійснення батьківських прав. Згідно статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом констатується, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім\~інтересам. Врахувавши наведені обставини, оцінивши мотиви розірвання шлюбу, повно і всебічно зясувавши фактичні взаємини дружини і чоловіка,\~суд приходить до висновку, що шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-14 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до суду зі спільною заявою про розірвання шлюбу, мотивуючи це тим, що вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15 вересня 2013 року. Від даного шлюбу народилась дитина. Проте їх сімейні відносини фактично припинені з січня 2016 року, а тому вони просять розірвати шлюб. Заявники в судовому засіданні на заявлених вимогах наполягають. Заслухавши пояснення заявників, перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст.234 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей. Згідно вимог ч.1 ст.109 Сімейного кодексу України\~подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Так, сторони зареєстрували шлюб 15 вересня 2013 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-БВ №113543, виданий виконавчим комітетом Михнівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області 15.09.2013р. Від шлюбу подружжя має неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-БВ №202860, виданий виконавчим комітетом Михнівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області 13.12.2013р. Також в матеріалах справи наявний, поданий заявниками до суду, письмовий договір щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дитини. Договором погоджено умови місця проживання та здійснення батьківських прав. Згідно статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом констатується, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім\~інтересам та інтересам спільної дитини. Врахувавши наведені обставини, оцінивши мотиви розірвання шлюбу, повно і всебічно зясувавши фактичні взаємини дружини і чоловіка,\~суд приходить до висновку, що шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-08 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовною заявою до [PERSON] з наступними вимогами: встановити порядок участі баби [PERSON] і діда [PERSON] у вихованні малолітнього онука [PERSON] , [INFO] , визначивши наступний час побачень з дитиною: кожної суботи у період часу з 10:00 години ранку до 20:00 години вечора без присутності матері дитини за місцем проживання позивачів або у будь-яких громадських місцях з урахуванням досягнення духовного, морального і фізичного розвитку дитини, з урахуванням режиму малолітньої дитини, особливостей її харчування, з правом зміни часу перебування позивачів з онуком за попередньою домовленістю з матір`ю та врахуванням інтересів дитини; зобов`язати відповідача, [PERSON] , [INFO] , не чинити перешкод рідній бабі [PERSON] та діду [PERSON] у спілкуванні з малолітнім онуком [PERSON] , [INFO] , у визначений судом спосіб та час. На обґрунтування позовних вимог позивачі зазначили, що після розірвання шлюбу між відповідачем та їхнім сином [PERSON] , у них з колишньої невісткою виникли суперечки з приводу можливості вільно спілкуватися з їхнім онуком [PERSON] . Востаннє відповідач надала можливість, після довгих вмовлянь, побачити онука [PERSON] близько 2 місяців тому, це було під час прогулянки відповідача на вулиці з дітьми і зовсім мало часу. Відповідач ображена на їхнього сина, який під час карантину не сплачував аліменти, оскільки втратив роботу, а прийняти допомогу від них відмовляється, хоча вони пропонують їй постійно купити дитині необхідні речі та продукти. Онук дуже прихильний до них, він з ними почувається добре і йому подобаються такі спілкування. Дитина не повинна страждати від конфлікту між батьками, втрачаючи увагу та любов бабусі з дідусем, яку вони можуть і хочуть йому дати. Враховуючи вищевикладені обставини, з метою захисту їхніх прав як баби та діда дитини, прав та прав і інтересів їхнього онука, вони вимушені звернутися до суду з позовною заявою про усунення перешкод у спілкуванні та участі в вихованні онука та становлення графіку побачень з онуком. Вважали, що виховання дитини належить до найважливіших питань життя сім`ї. Свої обов`язки щодо виховання онука вони мають можливість повноцінно виконати лише за умови безпосереднього спілкування з ним. Таким чином, відповідач порушила їхнє право бабусі та дідуся і право онука на вільне і безперешкодне спілкування. Вони позбавлені права виховувати свого онука, спілкуватися з ним і вносити невід`ємний вклад в його моральний, духовний і соціальний розвиток. Відносини між батьками дитини можуть бути складними, але це не повинно впливати на відносини онука з бабою та дідом. Незважаючи на їхнє бажання проводити з [PERSON] багато часу та виконувати свій обов`язок по вихованню онука, відповідач,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-28 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, що продовжує навчання. Свої вимоги позивачі мотивують тим, що [PERSON] є донькою відповідача [PERSON] і хоча на даний час є повнолітньою, вона [INFO], але потребує допомоги батька, оскільки продовжує навчання на денному відділенні Київського національного лінгвістичного університету, факультет сходознавства, яке закінчує 30 червня 2019 року, а тому не має змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно себе утримувати. Просять суд стягнути на користь [PERSON] з [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно до закінчення нею навчання, але не більше як до досягнення [PERSON] 23-річного віку, або зміни обставин. У судове засідання позивачі не з'явилися, направили суду заяви з проханням розглянути справу за їх відсутності, підтримали заявлені позовні вимоги та прохали суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.199 Сімейного Кодексу, якщо повнолітній дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, продовжуючі навчання. Статтею 200 Сімейного Кодексу України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 СК України. Зі свідоцтва про народження [PERSON], І-КИ №435970, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Першотравенської міської Ради народних депутатів Дніпропетровської області 02 вересня 1998 року, видно, що відповідач є її батьком. Згідно довідки №1962/16 від 16 червня 2016 року [PERSON] навчається у Київському національному лінгвістичному університеті на факультеті сходознавства, термін навчання з 01 вересня 2015 року по 30 червня 2019 року. Враховуючи викладене, а також те, що [PERSON] в повному обсязі визнав позовні вимоги та має стабільний дохід, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь [PERSON] аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) [PERSON], починаючи з 16 серпня 2016 року до закінчення нею навчання, але не більше як до досягнення 23-х річного віку. На підставі викладеного,

Outcome: approved