overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-15 00:00:00

[PERSON] (надалі-Позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (надалі-Відповідач) про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що з Відповідачем зареєстрували шлюб 27.01.2011 року. Від спільного подружнього життя народилась одна дитина, син [PERSON], [INFO] року. Причиною розпаду сім'ї є те, що вони з відповідачем є люди різних характерів, з різними поглядами на життя, на грунті цього постійно виникають різного роду сварки та непорозуміння. Тривалий час не підтримують подружніх стосунків, через це шлюб носить лише формальний характер. Переконаний, що сім'я розпалась остаточно і зберегти її неможливо. В судове засідання позивач надав письмову заяву про розгляд справи у його відсутності та підтримання позовних вимог. На примирення не згідний. Відповідач в судове засідання не з'явилась по невідомій суду причині, хоча своєчасно була повідомлена про дату час і місце розгляду справи, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, а тому суд відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній доказів з постановленням заочного рішення. За таких обставин суд відповідно до ст.ст.224-226 ЦПК України з письмової згоди позивача постановляє заочне рішення у справі. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підставний, обґрунтований і підлягає до задоволення. Так, з свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] вбачається, що сторони перебувають в шлюбі з 27.01.2011 року. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Поряд з цим, відповідно до ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як передбачає ч.1 ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Крім того, відповідно до ч.3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини і примушення до припинення шлюбних відносин, примушення до їх збереження не може мати місце, як передбачає ч. 4 цієї статті. Із матеріалів справи встановлено, що подружнє життя сторони припинили. Ці обставини свідчать про те, що сім'я сторін розпалась, підстав для збереження шлюбу немає, а тому його слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-17 00:00:00

[PERSON] (надалі - позивач)звернувся до суду з позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] на його користь суму заборгованості за договором позики у формі розписки, а саме: еквівалент 57352,19 евро (п'ятдесят сім тисяч триста п`ятдесят два евро 19 центів), що по курсу НБУ на дату подання позову становить 1077928,67 грн. (один мільйон сімдесят сім тисяч дев`ятсот двадцять вісім гривень 67 копійок), з яких еквівалент 50000,00 (п'ятдесяти тисяч евро) евро, що по курсу НБУ на дату подання позову становить 939745,00 грн. (дев'ятсот тридцять дев`ять тисяч сімсот сорок п`ять гривень 00 копійок) - сума неповерненої позики, еквівалент 1582,19 (одна тисяча п'ятсот вісімдесят два) евро 19 центів, що по курсу НБУ на дату подання позову становить 29737,10 грн. (двадцять дев`ять тисяч сімсот тридцять сім гривень 10 копійок - три відсотки річних від простроченої суми боргу, за час прострочення виконання грошового зобов'язання, еквівалент 5770,00 (п'ять тисяч сімсот сімдесят) евро 00 центів, що по курсу НБУ на дату подання позову становить 108446,57 грн. (сто вісім тисяч чотириста сорок шість гривень 57 копійок)- відсотки від суми позики на підставі ч.1 ст. 1048 Цивільного кодексу України, 3654,00 грн. (три тисячі шістсот п'ятдесят чотири гривні 00 копійок) - судові витрати. Свої вимоги Позивач обґрунтовує тим, що 24 квітня 2007 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики у формі розписки, у відповідності до якого Позивач передав Відповідачу грошову позику в розмірі суми, що еквівалентна 50 000 (п'ятдесяти тисячам) евро зі строком повернення 24 липня 2007 року. Позика була надана для особистих потреб. Однак, в зазначений термін Відповідач свого зобов'язання не виконав. 10 листопада 2011р. за погодженням Сторін строк повернення позики був пролонгований до 10 листопада 2013 р., про що Відповідач зробив запис в розписці. Але в зазначений термін і до теперішнього часу Відповідач свого зобов'язання також не виконав. У зв'язку з цим, Позивач просить суд стягнути на його користь не лише суму не повернутої позики, а й проценти за її користування та три відсотки річних. Від представника позивача [PERSON] надійшла заява про заочний розгляд справи, у якій представник позивача позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, причини своєї неявки суду не повідомив, про день та час слухання справи був неодноразово повідомлений своєчасно та належним чином. Згідно ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з заяви представника Позивача щодо можливості заочного розгляду справи за відсутності Відповідача, належним чином повідомленого про час та місце розгляду справи, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-26 00:00:00

[PERSON] (надалі - Позивач) звернувся до суду із вищевказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб між ним та [PERSON] , зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Гощанського районного управління юстиції Рівненської області, актовий запис №31, свідоцтво про шлюб [NUMBER] , оскільки подружні стосунки між ними не склалися. На сьогоднішній день шлюб офіційно не розірвано, проте, спільного господарства не здійснюють, подружні відносини припинені. Позивач прийшов до висновку, що примирення між ними неможливе. Тому, просить шлюб з відповідачкою розірвати. Позивач в судове засідання не з`явивсь, подано заяву в якій позивач підтримав позовні вимоги та просить їх задовольнити, справу розглянути без його участі. Відповідач в судове засідання не з`явивсь, подано заяву в якій відповідачка вказує, що позовні вимоги визнає, згідна на розірвання шлюбу, просить справу розглянути без її участі. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. З 28.07.2007 сторони по справі перебувають в зареєстрованому шлюбі, згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Гощанського районного управління юстиції Рівненської області, актовий запис №31. Сторони не ведуть спільне господарство, проживають окремо, не підтримують подружні стосунки, примирення між ними неможливе. При взаємовідносинах, які склались між сторонами, суд вважає, що сім`я існує формально, збереження її неможливе. За таких обставин суд приходить до висновку, що причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, спільне проживання сторін є неможливим. За таких обставин позовна вимога про розірвання шлюбу підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-25 00:00:00

[PERSON] (надалі - Позивач) звернувся до суду із вищевказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб між ним та [PERSON] , зареєстрований Гощанським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Рівненській області, актовий запис №68, свідоцтво про шлюб [NUMBER] , оскільки подружні стосунки між ними не склалися. Від шлюбу мають сина: [PERSON] , [INFO] . На сьогоднішній день шлюб офіційно не розірвано, проте, спільного господарства не здійснюють, подружні відносини припинені. Позивач прийшов до висновку, що примирення між ними неможливе. Тому, просить шлюб з відповідачкою розірвати. Позивач в судове засідання не з`явивсь, подано заяву в якій позивач підтримав позовні вимоги та просить їх задовольнити, справу розглянути без його участі. Відповідач в судове засідання не з`явивсь, подано заяву в якій відповідачка вказує, що позовні вимоги визнає, згідна на розірвання шлюбу, просить справу розглянути без її участі. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позовних вимог немає. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. З 30.12.2014 сторони по справі перебувають в зареєстрованому шлюбі, згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , зареєстрований Гощанським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Рівненській області, актовий запис №68, свідоцтво про шлюб [NUMBER] . Сторони не ведуть спільне господарство, проживають окремо, не підтримують подружні стосунки, примирення між ними неможливе. При взаємовідносинах, які склались між сторонами, суд вважає, що сім`я існує формально, збереження її неможливе. За таких обставин суд приходить до висновку, що причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, спільне проживання сторін є неможливим. За таких обставин позовна вимога про розірвання шлюбу підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-19 00:00:00

[PERSON] (надалі - Позивач) звернувся до суду із заявою до [PERSON] (надалі - Відповідач) про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи її тим, що побудувати сімейні відносини між ними на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги не вдалось, ведення між нами спільного господарства та сумісне проживання припинено, можливості зберегти сім'ю немає. Позивач в судове засідання не з'явився, повідомлялися належним чином, представник позивача подав заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явилася, повідомлялася належним чином, направила заяву про розгляд справи у її відсутність, проти задоволення позову не заперечувала. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку. Згідно ст. 109 Сімейного кодексу України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Договір між подружжям про розмір аліментів на дитину має бути нотаріально посвідчений. У разі невиконання цього договору аліменти можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу після спливу одного місяця від дня подання заяви. До закінчення цього строку дружина і чоловік мають право відкликати заяву про розірвання шлюбу. Під час розгляду справи встановлено, що 21 серпня 2013 року у Центральному відділі державної реєстрації шлюбів Головного управління юстиції у м. Києві між Позивачем та Відповідачем укладено (зареєстровано) шлюб, про що 21.08.2013 року складено відповідний актовий запис № 2000 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER]. Від спільного життя подружжя мають дитину (дочку): [PERSON], [INFO], яка на дату звернення із заявою вже досягла однорічного віку. Із позовної заяви видно, що протягом останнього часу сімейне життя між ними поступово погіршувалось, за час спільного проживання сторони не зійшлися характерами, на даний момент проживають окремо. За глибоким переконанням сторін подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає і вони вважають, що подальше проживання однією сім'єю та підтримання сімейних відносин між ними неможливе. Спору щодо спільного майна подружжя не має. Дитина після розірвання шлюбу буде проживати з відповідачем. З огляду на встановлені обставини суд приходить до переконання про те, що розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їх дитини. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-05 00:00:00

[PERSON] (надалі - Позивач) звернувся до суду із заявою до [PERSON] (надалі - Відповідач) про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи її тим, що протягом тривалого часу вони не проживають однією сім'єю, та подальше збереження сімейних відносини між ними є неможливим, а також просила стягнути з відповідача сплачений судовий збір. Позивач в засідання не з'явився, повідомлявся належним чином. Відповідач в засідання не з'явилася, повідомлялася належним чином, направила заяву про розгляд справи у її відсутність, проти задоволення позову не заперечувала. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку. Згідно ст. 109 Сімейного кодексу України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Договір між подружжям про розмір аліментів на дитину має бути нотаріально посвідчений. У разі невиконання цього договору аліменти можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу після спливу одного місяця від дня подання заяви. До закінчення цього строку дружина і чоловік мають право відкликати заяву про розірвання шлюбу. Під час розгляду справи встановлено, що 11.11.20115 року між Позивачем та Відповідачем укладено шлюб, про що Центральним відділом державної реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї, зроблено запис № 3204. Від спільного життя подружжя мають сина: неповнолітього [PERSON], [INFO] Із позовної заяви видно, що протягом останнього часу сімейне життя між ними поступово погіршувалось, за час спільного проживання сторони не зійшлися характерами, на даний момент проживають окремо. За глибоким переконанням сторін подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає і вони вважають, що подальше проживання однією сім'єю та підтримання сімейних відносин між ними неможливе. Спору щодо спільного майна подружжя не має. З огляду на встановлені обставини суд приходить до переконання про те, що розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їх дитини. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-20 00:00:00

[PERSON] (надалі - Позивач) звернувся до суду із заявою до [PERSON] (надалі - Відповідач) про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи її тим, що протягом тривалого часу вони не проживають однією сім'єю, та подальше збереження сімейних відносини між ними є неможливим, а також просила стягнути з відповідача сплачений судовий збір. Позивач в судове засідання не з'явився, повідомлялися належним чином, представник позивача подав заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явилася, повідомлялася належним чином, направила заяву про розгляд справи у її відсутність, проти задоволення позову не заперечувала. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку. Згідно ст. 109 Сімейного кодексу України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Договір між подружжям про розмір аліментів на дитину має бути нотаріально посвідчений. У разі невиконання цього договору аліменти можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу після спливу одного місяця від дня подання заяви. До закінчення цього строку дружина і чоловік мають право відкликати заяву про розірвання шлюбу. Під час розгляду справи встановлено, що 05.11.1994 року між Позивачем та Відповідачем укладено шлюб, про що Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві, зроблено запис № 2456. Від спільного життя подружжя мають дітей: [PERSON], [INFO]. який є повнолітнім та неповнолітню [PERSON], [INFO] Із позовної заяви видно, що протягом останнього часу сімейне життя між ними поступово погіршувалось, за час спільного проживання сторони не зійшлися характерами, на даний момент проживають окремо. За глибоким переконанням сторін подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає і вони вважають, що подальше проживання однією сім'єю та підтримання сімейних відносин між ними неможливе. Спору щодо спільного майна подружжя не має. З огляду на встановлені обставини суд приходить до переконання про те, що розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їх дитини. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-18 00:00:00

[PERSON] (надалі - Позивач) звернувся до суду із заявою до [PERSON] (надалі - Відповідач) про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи її тим, що протягом тривалого часу вони не проживають однією сім'єю, та подальше збереження сімейних відносини між ними є неможливим, а також просила стягнути з відповідача сплачений судовий збір. Представник позивача в засіданні позовну заяву підтримав в повному обсязі, просив задовольнити. Представник відповідача в засіданні заперечував проти задоволення позову, просив відмовити у його задоволенні. Суд, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку. Відповідно до ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст. 3 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Згідно ст. 109 Сімейного кодексу України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Договір між подружжям про розмір аліментів на дитину має бути нотаріально посвідчений. У разі невиконання цього договору аліменти можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу після спливу одного місяця від дня подання заяви. До закінчення цього строку дружина і чоловік мають право відкликати заяву про розірвання шлюбу. Під час розгляду справи встановлено, що 21.09.2005 року між Позивачем та Відповідачем укладено шлюб, про що Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї, зроблено запис № 2609. Від спільного життя подружжя мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Із позовної заяви видно, що протягом останнього часу, а саме з вересня 2015 року, сімейне життя між ними поступово погіршувалось, за час спільного проживання сторони не зійшлися характерами. За глибоким переконанням сторін подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає і подальше проживання однією сім'єю та підтримання сімейних відносин між ними неможливе. Спору щодо спільного майна подружжя не має. Враховуючи обставини та відносини, які склалися між позивачем та відповідачем в період часу з вересня 2015 року та по даний час, шлюб не підпадає під ознаки поняття шлюбу та сім'ї, як того вимагають ст.ст. 3, 21 СК України. З огляду на вищезазначене, суд приходить до переконання про те, що розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їх дитини. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

[PERSON] (надалі - Позивач) звернувся до суду із заявою до [PERSON] (надалі - Відповідач) про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи її тим, що протягом тривалого часу вони не проживають однією сім'єю, та подальше збереження сімейних відносини між ними є неможливим. Позивач в судове засідання не з'явився, повідомлялася належним чином, представник позивача подала заяву про розгляд справи у їх відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, подав заяву про те, що не заперечує проти розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку. Згідно ст. 109 Сімейного кодексу України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Договір між подружжям про розмір аліментів на дитину має бути нотаріально посвідчений. У разі невиконання цього договору аліменти можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу після спливу одного місяця від дня подання заяви. До закінчення цього строку дружина і чоловік мають право відкликати заяву про розірвання шлюбу. Під час розгляду справи встановлено, що 01.10.2011 року між Позивачем та Відповідачем укладено шлюб, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві, зроблено запис № 1510. Мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Із позовної заяви видно, що протягом останнього часу сімейне життя між ними поступово погіршувалось, за час спільного проживання сторони не зійшлися характерами, на даний момент проживають окремо. За глибоким переконанням позивача подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, тому подальше проживання однією сім'єю та підтримання сімейних відносин між ними неможливе. Спору щодо спільного майна подружжя не має. З огляду на встановлені обставини суд приходить до переконання про те, що розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їх дітей. На підставі викладеного та

Outcome: approved