Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-03 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення авансу. В обґрунтування вимог позивачка вказує, що 21.04.2015р. з відповідачем було досягнуто домовленість про продаж їй належних відповідачу на праві власності будинковолодіння і земельної ділянки по вул.Гагаріна,14 в с.Голосків Кам'янець-Подільського району. В підтвердження факту досягнення домовленості, в якості забезпечення виконання зобов'язання на вимогу відповідача нею як майбутнім покупцем за договором купівлі-продажу будинковолодіння і земельної ділянки 21.04.2015р. було передано в якості передоплати 3000,00(три тисячі) доларів США. В підтвердження отримання коштів [PERSON] власноручно написав розписку. Домовились, що не пізніше двох місяців з моменту написання розписки буде укладено нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу будинковолодіння і земельної ділянки і проведено повний розрахунок. Тобто договір купівлі-продажу мав бути укладений не пізніше 21.06.2015р. На неодноразові усні звернення до щодо нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу відповідач повідомляв що необхідно ще трохи зачекати. З моменту написання розписки пройшло вже більше десяти місяців, а відповідач взяті на себе зобов'язання не виконав і виконувати не бажає. Оскільки договір купівлі-продажу будинковолодіння і земельної ділянки по вул.Гагаріна,14 в с.Голосків Кам'янець-Подільського району, який б за своєю формою та змістом відповідав вимогам закону, між сторонами укладено не було, передана [PERSON] грошова сума в розмірі 3000 доларів США є авансом, який підлягає поверненню . Позивач просить суд винести рішення яким стягнути з відповідача на її користь 3000 доларів США авансу і судові витрати по справі. В суді представник позивача позовні вимоги уточнив, просить суд стягнути з відповідача на користь позивача 3000 доларів США в гривневому еквіваленті по курсу НБУ станом на день винесення рішення суду. Представник позивача уточнені позовні вимоги підтримав, просить їх задоволити. Позивачка, представник позивача суду пояснили, що договір не бло укладено з вини відповідача оскільки на встановлений в розписці час у відповідача не були готові документи на будинок та на земельну ділянку біля будинку, спочатку відповідач з дружиною казали, що документи будуть готові в липні, потім відклали аж до 29 жовтня 2015 р., коли були в нотаріуса то виявились що вони мають не всі документи, з травня по грудень 2015 р. жила в зазначеному будинку потім її змусили виїзати. Відповідач та його представник в суді позов не визнали, просять відмовити в його задоволенні. Суду відповідач та його представник пояснили, що договір не було укладено з вини позивачки, отримані від неї кошти витратив частково на власні потреби, позивачка не мала всіх грошей щоб розрахуватися за будинок та земельну ділянку біля нього, отримані кошти були завдатком укладення угоди, а тому поверненню не підлягають. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, вивчивши матеріали справи,суд встановив наступне. Між сторонами 21.04.2015 р. була досягнута домовленість щодо придбання позивачкою будинковолодіння із земельною ділянкою по вул..Гагаріна, 14, в с.Голосків Камянець-Подільського району, яке належить відповідачу за 6000 доларів США. Зазначені обставини сторони в суді визнали. Як убачається з розписки відповідача від 21.04.2015 р. сторони дійшли до згоди щодо купівлі-продажу означеного будинковолодіння із земельною ділянкою за ціною в 6000 доларів США, що еквівалентно 72000 грн., і позивач на підтвердження виконання зобов'язання, в рахунок вартості будинковолодіння із земельною ділянкою сплатила 3000 доларів США квартири як передоплату передала відповідачу в присутності свідків 3000 доларів США. На час досягнення домовленості відповідач не мав правовстановлюючих документів на будинок, а тільки 29.10.2015 р. ним було отримано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на вказане домоволодіння. Земельна ділянка біля будинку належним чином оформлена не була ні на час складання розписки, ні на кінець жовтня 2015 р., так як згідно наданого відповідачем витягом з Державного земельного кадастру на земельну ділянку від 12.05.2016 р.(а.с.32-33) інформація про зареєстроване право в Державному земельному кадастрі на зазначену земельну ділянку відсутня і на час розгляду справи в суді. Відповідно до ст.ст. 209-210 ЦК України\~та ст.ст.\~640,\~657 ЦК України\~договір купівлі-продажу житлового будинку (квартири) укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Згідно з ч.1\~ст.570 ЦК України\~завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Частина 2\~ст.570 ЦК України\~встановлює презумпцію авансу, якщо в правочині не визначено, що така сума є завдатком. Зазначена розписка від 21 квітня 2015 року не є попереднім договором сторін про виплату завдатку, оскільки за ч.1\~ст. 635 ЦК України\~попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, тобто при купівлі-продажу нерухомого майна це письмова форма, яка потребує нотаріального посвідчення та державної реєстрації. Оскільки сторони порушили вимоги щодо форми правочину, він не є укладеним, тому сума, сплачена на забезпечення виконання майбутнього зобов'язання є авансом.Так як зобов'язання купівлі-продажу між сторонами не виникло, а тому сума внесеного авансу 3000 дол. США підлягає стягненню з відповідача який є власником будинковолодіння по вул..Гагаріна, 14, в с.Голосків Камянець-Подільського району відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 09.10.2015 р. \~\~\~\~ Суд критично оцінює твердження представника відповідача, що отримана відповідачем сума коштів від позивачки є завдатком, а не авансом оскільки ці твердження суперечать змісту розписки від 21.04.2015 р. оригінал якої приєднано до матеріалів справи. В п.14\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 р. № 14 «Про судове рішення у цивільній справі»\~зазначено, що оскільки ч. 1\~ст. 192 ЦК\~визначає законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, грошову одиницю України - гривню, то при задоволенні позову про стягнення грошових сум суди повинні зазначати в резолютивній частині рішення розмір суми, що підлягає стягненню, грошову одиницю України - гривні (з наведенням розрахунків з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення). Станом на 04.07.2016 р. згідно офіційного курсу НБУ 100 доларів США еквівалентно 2482,1412 грн., а тому з відповідача підлягає до стягнення 74464,24 грн.(3000 дол. США х 24,821412 грн. = 74464,24 грн.). На підставі викладеного,

Outcome: approved