Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-03 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з позовом до Київської міської ради про визнання права власності на 1/5 частину будинку [ADDRESS] за кожним в порядку спадкування за законом. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 14.04.1978 р. державним нотаріусом Першої Київської державної нотаріальної контори було видано [PERSON] свідоцтво про право на спадщину на 2/10 частини житлового будинку з надвірними приміщеннями за адресою: [ADDRESS]. 11.05.1999 р. Московським районним судом м.Києва ухвалено рішення, відповідно до якого [PERSON] померла [INFO] і за [PERSON] визнано право власності на 2/5 частини зазначеного житлового будинку. [INFO] [PERSON] померла і позивачі звернулись до Одинадцятої Київської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на 2/5 частини будинку за адресою: [ADDRESS]. Однак, нотаріусом була винесена постанова про відмову у видачі Свідоцтва, оскільки [PERSON] за життя не зареєструвала у визначений законом спосіб своє право власності на частину будинку. Оскільки у інший спосіб позивачі позбавлені можливості оформити своє право власності на спадкове майно після смерті [PERSON] вони звернулись до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування за законом на 1/5 частину будинку [ADDRESS] за кожним. Відповідно до ухвали Голосіївського районного суду м.Києва від 24.03.2016 р. позовні вимоги [PERSON] до Київської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом були залишені без розгляду. Згідно з ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 01.06.2016 р. ухвала Голосіївського районного суду м.Києві від 24.03.2016 р. була скасована і справа передана для продовження розгляду до Голосіївського районного суду м.Києва. В частині позовних вимог [PERSON] Апеляційним судом м.Києва01.06.2016 р. було ухвалено рішення, відповідно до якого позов був задоволений. В ході судового розгляду представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги і обґрунтування позову в повному обсязі, просив його задовольнити, посилаючись на те, що право власності [PERSON] і [PERSON] , як спадкоємців після смерті [PERSON], на спадкове майно встановлено рішенням Апеляційного суду м.Києва від 01.06.2016 р. і зазначені обставини не підлягають доказуванню. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, про місце і час судового розгляду був повідомлений судом належним чином, з заявами про відкладення розгляду справи не звертався. Представник 3-ої особи в судове засідання не з»явився, надіславши клопотання про розгляд справи у відсутність представника Одинадцятої Київської державної нотаріальної контори. На підставі положень ст.ст.224-226 ЦПК України, за згодою представника позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи у відсутність представника відповідача, який належним чином був повідомлений про місце і час судового розгляду. Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 14.04.1978 державним нотаріусом Першої Київської державної нотаріальної контори було видано [PERSON], бабусі позивача, свідоцтво про право на спадщину на 2/10 частини житлового будинку з надвірними приміщеннями за адресою: [ADDRESS]. Зазначене право було зареєстровано в Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об»єкти нерухомого майна. [INFO] [PERSON] померла. Спадкоємицею після смерті [PERSON] була її донька - [PERSON]. Рішенням Московського районного суду м. Києва від 11.05.1999 за [PERSON] визнано право власності на 2/5 частини будинку за адресою: [ADDRESS]. Ухвалою Верховного Суду України від 17.10.2001 р. зазначене рішення Московського районного суду м. Києва від 11.05.1999 залишено без змін. Як встановлено судом [PERSON] за життя не зареєструвала своє право власності на 2/5 частини будинку. [INFO] [PERSON] померла. Спадкоємцями після смерті [PERSON] є її діти - [PERSON] та [PERSON], які 15.11.2013 р. звернулись до Одинадцятої Київської державної нотаріальної контори з заявами про видачу Свідоцтв про право на спадщину за законом на спадкове майно, у тому числі на частину будинку [ADDRESS]. 15.11.2013 р. нотаріусом Одинадцятої Київської державної нотаріальної контори винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв'язку із відсутністю реєстрації права власності на вказану частину житлового будинку. Відповідно до ст. ст. 328, 331 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до роз'яснень п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до положень ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно з роз'ясненнями, які містяться у п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. В силу положень ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов»язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно з ст.1299 ЦК України, якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов»язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. Судом встановлено, що [PERSON] не зареєструвала у визначений законом спосіб своє право власності на 2/5 частини будинку [ADDRESS], однак відсутність державної реєстрації не позбавляє її права на зазначене майно, яке визнано за нею на підставі рішення суду. В зв»язку з відсутністю державної реєстрації право власності за [PERSON] на 2/5 частини будинку [ADDRESS] її спадкоємці позбавлені права у спосіб, передбачений нормами чинного законодавства, отримати Свідоцтва про право на спадщину на зазначене майно. На підставі рішення Апеляційного суду м.Києва від 01.06.2016 р. за [PERSON], як за спадкоємицею після смерті [PERSON], було визнано право власності на 1/5 частину будинку [ADDRESS]. Враховуючи викладені обставини в їх сукупності, оцінюючи всі досліджені докази, беручи до уваги те, що в зв»язку з відсутністю державної реєстрації права власності за [PERSON] на 2/5 частини будинку [ADDRESS] її спадкоємець - [PERSON], позбавлений у визначений законом спосіб можливості отримати Свідоцтво проправо на спадщину за законом, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними, а тому позов підлягає задоволенню. Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved