Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-02 00:00:00

[PERSON] (позивачка) звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з [PERSON] (відповідача) аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частини з усіх видів доходу щомісяця, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення [PERSON] повноліття. В обґрунтування позову зазначила, що 06.06.2015 року вона уклала шлюб з відповідачем. В період перебування у шлюбі у них народився син [PERSON] , [INFO] . Між сторонами шлюб не розірваний, проте шлюбні відносини вони не підтримують, разом не проживають, син проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому позивачка просить стягнути аліменти з відповідача в примусовому порядку. Ухвалою суду від 14.04.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та постановлено розглядати справу без виклику, без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання. Відповідачем до суду подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого він просить суд в задоволенні позовних вимог позивачки відмовити, а при ухваленні судового рішення стягнути з нього аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування відзиву посилається на ті обставини, що він з 26.05.2011 року сплачує аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/5 частини з усіх видів доходу щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття, не працює та не перебуває на обліку в центрі зайнятості. Позивачкою до суду подано відповідь на відзив, у якій вона не погодилась з позицією відповідача та наполягає на задоволенні позовних вимог, стверджуючи, що дитина хворіє та потребує додаткових витрат на її утримання. Відповідач займається вирощуванням та реалізацією продукції свинарства в значних обсягах. В господарському обороті має 100 голів свиней щорічно, має два автомобіля іноземного виробництва: джип [PERSON] , [PERSON] , які мають значну вартість. Відповідач проживає в будинку, який також зареєстрований на батьків, які в свою чергу, проживають окремо від нього у власному будинку. Відповідачем подано до суду заперечення в якому він не погоджується з позицією позивачки, обґрунтовуючи це тим, що будинок в якому він проживає, разом з автомобілями належить його батькам, з 04 травня 2020 року він перебуває на обліку в центрі зайнятості як безробітній. У відповідності до вимог ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників. Дослідивши докази наявні в матеріалах справи, судом встановлені наступні обставини і відповідні їм правовідносини. Згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Куйбишевського районного управління юстиції у Запорізькій області 06.06.2015 року, сторони перебувають у шлюбі. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 15.03.2017 року Вознесенівським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . Згідно довідки № 415 від 11.03.2020 року про склад сім`ї зареєстрованих у житловому приміщенні, виданої центром надання адміністративних послуг виконавчого апарату Комиш Зорянської селищної ради Більмацького району Запорізької області [PERSON] , 2017 року народження, проживає разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Згідно виписки із історії хвороби стаціонарного хворого № [NUMBER] , виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № [NUMBER] , консультаційних висновків спеціаліста від 01.09.2017 року, 26.06.2017 року, 10.04.2018 року, 24.11.2017 року, 08.07.2019 року, 13.02.2020 року та щоденнику з історії хвороб дитини, [PERSON] має захворювання у вигляді розладу експресивної мови та порушення активності та уваги. Відповідач сплачує аліменти на користь [PERSON] в розмірі 1/5 частини доходу, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання доньки [PERSON] [INFO] , починаючи з 26.05.2011 року і до досягнення дитиною повноліття, сума аліментів, що підлягає стягненню з [PERSON] щомісячно, станом на квітень 2020 рік становить 1230,55 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості №5162/16-19-42 від 12.04.2020 року, виданого Більмацьким районним відділом державної виконавчої служби Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро). Відповідно до довідки № 492 від 05.05.2020 року, виданої Більмацькою районною філією Запорізького обласного центру зайнятості, [PERSON] перебуває на обліку як безробітний в Більмацькій районній філії Запорізького обласного центру зайнятості з 04.05.2020 року. Допомогу по безробіттю не отримує. Згідно ст.\~180\~СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181\~СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частинами 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст.\~182\~СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 191\~СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2020 рік» у 2020 році прожитковий мінімум на одну особу дітей віком до 6 років: з 1 січня 2020 року - 1779 гривень, з 1 липня - 1859 гривень, з 1 грудня - 1921 гривня. Тому суд дійшов висновку, що відповідач повинен сплачувати аліменти на утримання дитини до досягнення нею повноліття, проте суд не погоджується з розміром аліментів, які позивачка просить стягнути з відповідача. Відповідачем в підтвердження обставин, що він не має власного майна до заперечення, поданого до суду 26.05.2020 року, додано: копії свідоцтв про реєстрацію транспортного засобу, згідно яких транспортний засіб Chtvrolet Nubira, реєстраційний номер [NUMBER] , належить [PERSON] , а транспортний засіб Ssang Yong, реєстраційний номер [NUMBER] , належить [PERSON] ; витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно та рішення виконавчого комітету Комиш Зорянської селищної ради Куйбишевського району Запорізької області №70 від 09.08.2012 року, згідно яких власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , вказаний [PERSON] . Згідно ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивачкою не надано доказів, що у відповідача у власності перебувають автомобілі та нерухоме майно. Згідно наданих документів відповідач сплачує аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/5 частини доходу щомісяця, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, він не працює, власного майна не має, перебуває на обліку в Більмацькій районній філії Запорізького обласного центру зайнятості, як безробітній. Інших доказів на підтвердження матеріального становища відповідача до суду не надано. До того ж суд не враховує викладені позивачкою у відповіді на відзив обставини з приводу того, що дитина потребує суттєвих матеріальних витрат для підтримання здоров`я, оскільки надані нею докази не підтверджують викладені обставини. З наданих медичних документів слідує, що дитина має захворювання з діагнозом розлад експресивної мови та має порушення активності та уваги. Вказані обставини можуть бути підставою для стягнення з відповідача додаткових витрат на дитину згідно ст. 185 СК України. Вимог про стягнення додаткових витрат на дитину, пов`язаних з її лікуванням у справі не заявлено. Доказів фактичного понесення таких витрат позивачкою не подано. Крім того, стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів у розмірі 1/3 частини його доходів, враховуючи, що він також зобов`язаний сплачувати аліменти у розмірі 1/5 частину своїх доходів на утримання іншої дитини, може привести до стягнення з нього аліментів у розмірі більше половини доходу відповідача, що суперечить положенню ч. 2 ст. 70 ЗУ «Про виконавче провадження». Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, шляхом стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів в розмірі 1/5 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі п. 1 ч. 1 ст.\~430\~ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Крім того, суд роз`яснює позивачці, що згідно ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Відповідно до ч. 1 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, отже з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 504,48 грн. пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial