Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-17 00:00:00

[PERSON] у поданій нею до суду позовній заяві просить змінити прізвище неповнолітньої дитини [PERSON] з «[INFO]» на «[INFO]», пославшись на те, що шлюб з батьком дитини - відповідачем [PERSON], з яким шлюбні відносини припинені з 2014 року,розірвано на підставі судового рішення від 16.04.2015 р., її прізвище змінено з «[PERSON]» на «[PERSON]». Вона самостійно займається вихованням та утриманням доньки, тобто повністю виконує свої батьківські обов'язки щодо дитини, забезпечуючи їй належне існування в соціумі. Натомість відповідач як до розірвання шлюбу, так і після його розірвання з донькою не спілкується. Донька не отримує з боку батька батьківського виховання, любові, моральної та матеріальної допомоги. Жодного з покладених законом на батьків обов'язків відповідач не виконує протягом тривалого часу. Вона неодноразово зверталася до відповідача щодо зміни прізвища доньки «[INFO]» на власне дівоче прізвище «[INFO]», але останній ухиляється від вирішення цього питання. Зазначені обставини підтверджують, що зміна прізвища не зашкодить інтересам дитини. Зміна прізвища дитини не є перешкодою у її спілкуванні з батьком. З урахуванням того факту, що відповідач не приймає участі у житті власної дитини, вважає за потрібне змінити прізвище доньки. Позивач, повідомлена про час та місце розгляду справи належним чином - через свого представника,а також представник позивача - адвокат Шаповалова А.М., повідомленийпро час та місце розгляду справи належним чином, в судове засідання не з'явилися: матеріали справи містять заяву про розгляд справи за відсутності позивача і його представника з посиланням на підтримання позову. Відповідач, повідомлений про час та місце розгляду справи через оголошення на офіційному сайті суду, у судове засідання не з'явився. Третя особа - Служба у справах дітей Червоногвардійської райадміністрації Макіївської міської ради, повідомлена про час та місце розгляду справи через оголошення на офіційному сайті суду, явку представника у судове засідання не забезпечила: Місто Макіївка розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2015 р. №1085 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження (в редакції розпорядження Кабінету Міністрів України від 18.02.2015 р. №128-р) віднесено до населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження. Поштовий зв'язок з м. Макіївкою Донецької області, де зареєстровано місцезнаходження органу місцевого самоврядування, не здійснюється, що позбавило суд можливості надіслання поштою судового виклику до суду за зареєстрованим у передбаченому законом порядку місцезнаходженням органу місцевого самоврядування (ч.5 ст.74 ЦПК України). Дослідивши докази по справі, суд дістає таких висновків: Судом встановлено, що сторони - позивач [PERSON] і відповідач [PERSON] є батьками малолітньої [PERSON], [INFO] (копія свідоцтва про народження Серії [NUMBER] - в матеріалах справи на а.с.9). Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 16.04.2015 р. шлюб між сторонами розірвано, прізвище дружини [PERSON] відновлено на дошлюбне «[PERSON]» (а.с.3). Вирішуючи питання щодо доведеності позивачем обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, суд виходить з такого: За ст.148 Сімейного кодексу України у разі зміни прізвища одного з батьків прізвище дитини може бути змінене за згодою обох батьків та за згодою дитини, яка досягла семи років (ч.3).У разі заперечення одним із батьків щодо зміни прізвища дитини спір між ними щодо такої зміни може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. При вирішенні спору беруться до уваги виконання батьками своїх обов'язків щодо дитини, а також інші обставини, які засвідчують відповідність зміни прізвища інтересам дитини (ч.5). Як на підставу своїх вимог позивач посилається на відсутність згоди батька дитини щодо зміни прізвища доньки і на невиконання відповідачем як батьком своїх обов'язків щодо дитини. Жодного доказу на підтвердження цієї обставини, як і факту свідомої поведінки відповідача щодо «неприйняття участі в житті дитини», позивачем суду не надано. На пропозицію суду надати належні та допустимі докази щодо свого ствердження, викладену в ухвалі від 17.11.2016 р. (а.с.19-20), позивач послалася на висновок психолога від 22.10.2015 р., у відповідності до якого сімейна ситуація проживання з матір'ю не викликає у дитини тривоги, на даний час для дитини мати залишається більш пріоритетним об'єктом прив'язаності та формальна зміна прізвища дитини аж ніяк не вплине на розвиток та становлення її в соціумі, не зашкодить її інтересам. Проте цей доказ доводить лише ту обставину, що донька сторін має більшу прив'язаність до матері, аніж до батька, і не доводить тієї обставини, що відповідач, як батько дитини, в меншому ступеню, аніж мати, виконує свої батьківські обов'язки щодо доньки. Тягар доказування діюче цивільно-процесуальне законодавство покладає на сторони: Відповідно до ст.60 ЦК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У відсутність доказів, що мають значення для вирішення спору, суд вважає позов необґрунтованим і таким, в задоволенні якого слід відмовити.

Outcome: dismissed