Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-16 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом в суд про стягнення із ЗАТ «Львівський керамічний завод» 2147,27 грн. компенсації втрати частини заробітної плати у звязку із порушенням термінів її виплати та 40 грн. витрат на банківські послуги. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що працювала в ЗАТ «Львівський керамічний завод» і була звільнена 23.07.2008 року, не отримавши заробітної плати та розрахункових, які були їй виплачені лише 29.08.2014 року. Згідно рішення Залізничного районного суду м.Львова від 31.05.2010 року із відповідача стягнуто 4000 грн. заборгованості по заробітній платі. З огляду на те, що заробітну плату було виплачено їй лише 29.08.2014 року, просить стягнути із відповідача 2147,27 грн. компенсації втрати частини заробітної плати у звязку із порушенням термінів її виплати за період з 23.07.2008 року до 29.08.2014 року. Суд ухвалив справу розглядати без участі позивача, яка в поданій заяві зазначає, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить слухати справу у її відсутності та проти заочного розгляду справи не заперечує, що відповідає вимогам ст.158 ЦПК України. Відповідач, який належним чином був повідомлений про час, день та місце розгляду справи, не направив в суд свого повноважного представника, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав, про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин, відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] працювала в ЗАТ «Львівський керамічний завод» та була звільнена 23.07.2008 року за угодою сторін згідно п.1 ст.36 КЗпП України (а.с.5), при цьому із [PERSON] не проведено повного розрахунку при звільненні. Згідно рішення Залізничного районного суду м.Львова від 31.05.2010 року із відповідача стягнуто 4000 грн. заборгованості із заробітної плати /а.с.6/. У відповідності із ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Також встановлено, що позивачу повністю виплачено вказану суму заборгованості, що належала їй від підприємства при звільненні, 29.08.2014 року. Відповідно до ст.ст. 1, 34 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. Статтями 1, 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» передбачено, що підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).Така компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Постановою КМ України, від 21.02.2001, № 159 затверджено «Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати», зокрема визначено, що компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 1 січня 2001 року. Компенсації підлягають грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру, в тому числі і заробітна плата (грошове забезпечення) (п.п. 2, 3 Порядку). Таким чином, сума у розмірі 4000 грн. вчасно не виплачена [PERSON] з вини відповідача, а тому підлягає компенсації на підставі вищевказаних положень законодавства. Відповідно до п.4 Порядку сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держкомстатом. Разом з тим, як вбачається з розрахунку, наведеного позивачем в позовній заяві, такий повною мірою не відповідає вказаному порядку обчислення суми компенсації, оскільки позивачем включено до розрахунку індекси споживчих цін за липень 2008 року і за серпень 2014 року, що не відповідає вимогам вказаного Порядку. Так, згідно наведених вище встановлених судом обставин, нарахований, але не виплачений при звільненні в липні 2008 року грошовий дохід (4000 грн.) виплачено в серпні 2014 року. Індекс споживчих цін за період невиплати грошового доходу визначається шляхом множення місячних індексів за період з серпня 2008 року по липень 2014 року включно (0,999 х 1,011 х 1,017 х 1,015 х 1,021 х 1,029 х 1,015 х 1,014 х 1,009 х 1,005 х 1.011, 0,999 х 0, 998 х 1,008 х 1,009 х 1,011 х 1,009 х 1,018 х 1,019 х 1,009 х 0,997 х 0,994 х 0,996 х 0,998 х 1,012 х 1,029 х 1,005 х 1,003 х 1,008 х 1,010 х 1,009 х 1,014 х 1,013 х 1,008 х 1,004 х 0,987 х 0,996 х 1,001 х 1,000 х 1,001 х 1,002 х 1,002 х 1,002 х 1,003 х 1,000 х 0,997 х 0,997 х 0,998 х 0,997 х 1,001 х 1,000 х 0,999 х 1,002 х 1,002 х 0,999 х 1,000 х 1,000 х 1,001 х 1,000 х 0,999 х 0,993 х 1,000 х 1,004 х 1,002 х 1,005 х 1,002 х 1,006 х 1,022 х 1,033 х 1,038 х 1,010 х 1,004 х 100) і дорівнює 153,18 %. Відтак, величина приросту індексу споживчих цін становить 53,18 % (153,18 100) і відповідно сума компенсації 2127,20 (4000 х 53,18 : 100) грн. Щодо позовних вимог в частині відшкодування з відповідача 40 грн., то такі задоволенню не підлягають, оскільки вказана сума сплачена позивачем як комісія за банківські послуги (а.с. 2) і відшкодуванню за рахунок відповідача не підлягає. Зі змісту ст. 10 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Положеннями ч.1 ст.11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.212 ЦК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Враховуючи наведене, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково і з відповідача слід стягнути на користь [PERSON] 2127,20 грн. компенсації втрати частини заробітної плати у звязку із порушенням термінів її виплати. Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню 243,60 грн. судового збору.

Outcome: partial