Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-27 00:00:00

[PERSON] (надалі позивач) в лютому 2016 року звернулася до суду із позовом до [PERSON] (надалі відповідач) про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], 2011 року народження, шлюбні відносини фактично припинені через різні типи характерів, різні погляди на життя та сімейні цінності, що призвело до розладу в сім'ї, сім'я існує формально, тому збереження шлюбу та подальше спільне життя буде суперечити інтересам сім'ї, подальше перебування у шлюбі вважає недоцільним та неможливим. Строк на примирення просить суд не надавати. В судове засідання позивач не з'явилася, в заяві, що надійшла до суду, вона на своїх вимогах наполягає та просить суд задовольнити позовні вимоги та розірвати шлюб. Відповідач в судове засідання також не з'явився, будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду справи в суді. Суд вважає, що відповідач був належним чином повідомленим про дату розгляду справи в суді, оскільки до суду повернулись поштові повідомлення із відміткою пошти про особисте отримання поштової кореспонденції та «за закінченням терміну зберігання». В заяві до суду відповідач просить суд розглянути справу за його відсутності, позов визнає, просить суд не надавати подружжю строк на примирення. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши докази у сукупності з іншими матеріалами справи, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. За змістом ст. 10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. За змістом ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. При вирішенні даного спору суд, виходячи з принципу диспозитивності цивільного судочинства, розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін. Правовідносини сторін врегульовані ст.ст. 110-112 Сімейного Кодексу України. Судом встановлено, що 20 листопада 2010 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Олександрійському району Олександрійського міськрайонного управління юстиції Кіровоградської області було зареєстровано шлюб між сторонами. Судом встановлено, що подальше спільне сімейне життя подружжя та збереження шлюбу неможливе і суперечитеме інтересам обох сторін, зберегти шлюб сторонами можливість втрачена. За вказаних обставин шлюб підлягає розірванню. На підставі викладеного та

Outcome: approved