Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-02 00:00:00

[PERSON] , третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, [PERSON] , звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЕКСНАВІГАТОР» про скасування заборони відчуження житлового будинку [ADDRESS] , внесеної до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за реєстраційним номером 7854621, зареєстровано 04.09.2008 року за № 7854621, реєстратором Зарічненська районна державна нотаріальна контора, підстава обтяження повідомлення б\\н, 24.03.1998 р., Зарічненський АК АПБ «Україна», власником вказаного житлового будинку зазначено [PERSON] . В обґрунтування заявлених вимог покликається на те, що [INFO] помер її батько [PERSON] . Внаслідок його смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшла 1\\2 частина належного йому на праві власності житлового будинку по [ADDRESS] , адресу якого рішенням виконавчого комітету Зарічненської селищної ради № 125 від 27.07.2009 року було змінено. Рішенням Зарічненського районного суду Рівненської області від 04 серпня 2020 року за нею визнано право власності на 1\\2 частину зазначеного житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами та зареєстровано право власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Власником іншої 1\\2 частини зазначеного житлового будинку є її матір [PERSON] , третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору. Позивач вказує, що на даний час позбавлена можливості розпоряджатися на власний розсуд належною їй частиною житлового будинку, у зв`язку з забороною його відчуження, що порушує її права як власника щодо вільного володіння, користування, розпорядження належним їй майном. При цьому також вказує, що заборона відчуження стосується житлового будинку по [ADDRESS] , власником якого вона є в ромірі 1\\2 частини, оскільки рішенням виконавчого комітету Зарічненської селищної ради № 125 від 27 липня 2009 року адресу житлового будинку за [ADDRESS] , який належить [PERSON] , змінено на [ADDRESS] . Документи про підстави обтяження у неї відсутні. Із запису в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна вбачається, що підстава обтяження - повідомлення б\\н, 24.03.1998 року Зарічненський АК АПБ «Україна». Рішенням комісії Національного банку України з питань нагляду і регулювання діяльності банків від 13 квітня 2009 року Акціонерний комерційний агропромисловий банк «Україна» виключено з Державного реєстру банків у зв`язку із завершенням ліквідаційної процедури. Непроадні активи банку передано ТОВ «ЛЕКСНАВІГАТОР». Позивач [PERSON] та її представник адвокат Полюхович С.М. у судове засідання не з`явилися, подали письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги просили задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечували. Третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, [PERSON] у судове засідання не з`явилася, подала письмову заяву про розгляд спавши за її відсутності. Представник відповідача ТОВ «ЛЕКСНАВІГАТОР» у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про день, місце та час розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином, відзиву на позов не подав. Згідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, враховуючи те, що відповідач про дату, місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не подав та позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності та взаємозв`язку, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до положень ст. ст. 55, 124 Конституції України та статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Судом встановлено, що 04.09.2008 року Зарічненською районною державною нотаріальною конторою до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна на підставі повідомлення, б\\н, 24.03.1998 року, Зарічненського АК АПБ «Україна» внесено запис про заборону відчуження, реєстраційний номер обтяження 7854621, щодо житлового будинку [ADDRESS] , власником якого зазначено [PERSON] . Із повідомлення Зарічненської районної державної нотаріальної контори Рівненської області № 1-16\\672 від 28.08.2021 року вбачається, що дію Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна припинено. Документи по накладенню і зняттю заборон та арештів відчуження нерухомого майна та відповідні Реєстри за 2008 рік передані до Рівненського обласного державного нотаріального архіву. Надати відомості про підстави внесення в Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна неможливо. З інформації Рівненського обласного державного нотаріального архіву від 20.09.2021 року № 846\\01-24 вбачається, що серед документів, які були передані на зберігання Зарічненською районною державною нотаріальною конторою, відсутні будь-які відомості щодо накладення заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, зокрема житлового будинку по [ADDRESS] . Таким чином доказів того, яке саме зобов`язання [PERSON] стало підставою для внесення зазначених відомостей про обтяження до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна на вказаний житловий будинок сторонами не надано. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Рішенням Зарічненської селищної ради № 125 від 27.07.2009 року змінено номер житлового будинку [ADDRESS] , зазначеному будинку присвоєно [NUMBER] . Також встановлено, що вказаний житловий будинок належав [PERSON] , що підтверджується витягом з Реєстру прав власності на нерухоме майно від 25.08.2009 року. Із свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого відділом ДРАЦС Зарічненського районного управління юстиції у Рівненській області вбачається, що [PERSON] помер [INFO] . Рішенням Зарічненського районного суду Рівненської області від 26.11.2013 року визначено частку [PERSON] у праві спільної сумісної власності подружжя на житловий будинок з надвірними будівлями, що по [ADDRESS] в розмірі 1\\2 частини та визнано за нею право власності на 1\\2 частину цього житлового будинку. Відповідно до рішення Зарічненського районного суду Рівненської області від 04.08.2020 року за [PERSON] (позивачем у справі) у порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] визнано право власності на решту 1\\2 частини зазначеного житлового будинку. З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 22.01.2021 року вбачається, що право власності на житловий будинок по [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] та [PERSON] по 1\\2 частині. Згідно до листа Національного банку України № 44-012\\4506 від 16.04.2009 року Акціонерний комерційний агропромисловий банк «Україна» виключено з Державного реєстру банків у зв`язку із завершенням ліквідаційної процедури банку. Із повідомлення Національного банку України від 27.05.2021 року вбачається, що в описах архівних справ відсутня інформація щодо виконання умов договору та скасування запису про обтяження речових прав на нерухоме майно [PERSON] . Документи тимчасового зберігання Банку «Україна» по Рівненській області на архівне зберігання до Національного банку не передавалися. Із відомостей Національного банку Україна вбачається, що управителем непроданих активів ліквідованого Акціонерного Комерційного Агропромислового Банку «Україна» є ТОВ «ЛЕКСНАВІГАТОР» Ухвалою Зарічненського районного суду Рівненської області від 30.06.2021 року у вказаній справі первісного відповідача ТОВ «Брокінвестгруп» замінено належним відповідачем ТОВ «ЛЕКСНАВІГАТОР». Згідно до ч. 1 ст. 509, ст. 526 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За загальним правилом зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Відповідно до ст. 609 ЦК України зобов`язання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли зобов`язання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу. В даному випадку банківська установа була ліквідована, правонаступник відсутній, доказів про те, що у спадкоємця (правонаступника) [PERSON] наявна заборгованість перед банком «Україна», яка передана в управління Управителю, суду не надано, а тому зобов`язання є припиненим. Відповідно до ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст. 317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. У відповідності до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. За змістом ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 74 Закону України «Про нотаріат», одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, звернення органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна. Згідно до ч. 4 ст. 31-2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація припинення обтяження речових прав у результаті зняття нотаріусом заборони на відчуження нерухомого майна відповідно до Закону України «Про нотаріат» проводиться нотаріусом, яким знято відповідну заборону на відчуження нерухомого майна, одночасно з її зняттям. Згідно до п.п.5.1 п. 5 Гл. 15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерстваюстиції Українивід 22лютого 2012року за№ 296/5 нотаріус, який накладав заборону, знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення: кредитора про погашення позики; про припинення (розірвання, визнання недійсним) договору застави (іпотеки); про припинення договору іпотеки у зв`язку з набуттям іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання, після припинення договору іпотеки у зв`язку з відчуженням іпотекодержателем предмета іпотеки; про припинення, розірвання, визнання недійсним договору ренти, довічного утримання (догляду), спадкового договору; органів опіки та піклування про усунення обставин що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини; про скасування рішення суду про оголошення фізичної особи померлою або закінчення п`ятирічного строку з часу видачі свідоцтва про право на спадщину, на майно особи, оголошеної померлою; про смерть другого з подружжя, що склали спільний заповіт; в інших випадках, передбачених законом. Відповідно до п. 74, 75 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 року № 868, для проведення державної реєстрації обтяжень речових прав на нерухоме майно необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід та припинення обтяжень таких речових прав, та інші документи, визначені цим Порядком. Документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення обтяжень речових прав на нерухоме майно, є: рішення суду щодо обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили; рішення державного виконавця щодо обтяження речових прав на нерухоме майно; інші акти відповідних органів державної влади та посадових осіб згідно із законом. Відповідно до Положення про Єдиний держаний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 09 червня 1999 року № 31/5, зареєстрованим в Мін`юсті 10 червня 1999 року за № 364/3657, реєстр заборон це електронна база даних, яка містить відомості про обтяження нерухомого майна, а саме: накладені заборони та арешти нерухомого майна; вилучення записів про заборони відчуження та арешти нерухомого майна; тимчасові застереження щодо нерухомого майна та видані витяги з реєстру заборон. Реєстраторами реєстру заборон є державні нотаріальні контори, державні нотаріальні архіви, приватні нотаріуси, які уклали відповідні договори з адміністратором і мають повний доступ до реєстру заборон через комп`ютерну мережу; державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України та його регіональні філії в частині внесення відомостей щодо податкових застав та арештів, накладених органами державної влади. У відповідності до ст. 34 Закону України «Про нотаріат» від 02.09.1993 р. № 3425-XII, накладення або зняття заборон є нотаріальною дією, вчинення яких в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах або займаються приватною нотаріальною діяльністю. Таким чином суд, враховуючи те, що заборона на відчуження нерухомого майна, яке належить позивачеві, порушує її права та законні інтереси, оскільки унеможливлює користування та розпоряджання на власний розсуд вказаним майном, тому позовні вимоги підлягають до задоволення.

Outcome: approved