Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-13 00:00:00

[PERSON] (надалі також - позивач) звернувся до суду з позовом до Фотовизької сільської ради Глухівського району Сумської області (надалі також - відповідач), третя особа: Відділ у Глухівському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, про визнання права власності на земельну частку (пай) у порядку спадкування за законом. Позивач обґрунтовував позов тим, що [INFO] року померла його мати [PERSON], яка на день смерті була зареєстрована та проживала разом з ним в місті Кривий Ріг. Після її смерті відкрилась спадщина на земельну частку (пай) в розмірі 10,72 умовних кадастрових гектара, що належала [PERSON] згідно з Сертифікатом серія [NUMBER], зареєстрований під № 9 від 01.10.1996 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по САПТЗТ «Іскра» на території Фотовизької сільської ради. Спадкоємцем першої черги за законом є він, її син. Спадщину після смерті матері він прийняв, оскільки заволодів спадковим майном померлої та на протязі наступних 6 місяців здійснював догляд за будинком та проводив ремонт будинку, бо відповідно до ст. 549 ЦК УРСР, діями, що свідчать про прийняття спадщини є дії, що свідчать про фактичний вступ в управління або володіння спадковим майном. Однак, коли він звернувся до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, нотаріус відмовила йому у видачі відповідно свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно. Оскільки сертифікат було втрачено, він не може оформити спадщину після померлої матері і просить визнати за ним право власності на зазначену земельну ділянку в порядку спадкування за законом. В судове засідання позивач та його представник не з'явилися, проте позивач надав до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримує, справу просять розглянути у його відсутність. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, однак відповідач надав до суду заяву, у якій просить розглянути справу за відсутності їх представника, не заперечує проти позову. Третя особа в судове засідання свого представника не направила, хоча про час та місце була повідомлена належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, так як розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи. Перевіривши та дослідивши письмові докази і матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Копіями паспорта та свідоцтва про народження підтверджується, що позивач народився [INFO] р. у с. Фотовиж Глухівського району Сумської області, і його матір'ю записана [PERSON] (а.с. 5, 7). Згідно довідки Управління Держгеокадастру у Глухівському районі Сумської області від 24.02.2017 р., згідно наявних даних станом на 01.01.2013 р., [PERSON], яка померла [INFO] р., за життя одержала Сертифікат на право на земельну частку (пай) Серія [NUMBER], зареєстрований під № 9 від 01.10.1996 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по САПТЗТ «Іскра» на території Фотовизької сільської ради, в розмірі 10,72 умовних кадастрових гектара. Сертифікат виготовлений на підставі розпорядження голови Глухівської райдержадміністрації від 04.09.1996 року № 346 (а.с. 10). Пленум Верховного Суду України у п. 24 своєї Постанови від 16.04. 2004 року №7 «Про Практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних спорів» визначено, що сертифікати про право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю. Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта про право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і вразі його смерті успадкування права на земельну частку (пай) здійснюється за нормами ЦК України, зокрема, коли особа із різних причин не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Враховуючи, що померла [PERSON] за життя була включена в списки осіб, які мають право на земельну частку (пай), отримала сертифікат на право на земельну частку (пай) по САПТЗТ «Іскра», площею 10,72 умовних кадастрових гектара, то вона набула право, яке позивач може успадкувати після її смерті. З копії свідоцтва про смерть вбачається, що [PERSON] померла [INFO] р. у місті Кривий Ріг Дніпропетровської області (а.с. 4), а відповідно до довідки виконавчого комітету Покровської районної в місті ради № А-528/106 від 21.06.2017, [PERSON] з 15.11.2001 року по 26.03.2003 року була зареєстрована за адресою: [INFO]. На момент смерті з [PERSON] були зареєстровані: [PERSON], [INFO], [PERSON]., [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с. 8) Відповідно до довідки № 200 від 11.08.2017 р., наданою виконкомом Фотовизької сільської ради Глухівського району, вбачається, що після смерті матері [PERSON], померлої [INFO] р., [PERSON] фактично вступив з 25.03.2003 року у володіння майном та на протязі наступних 6 місяців здійснював догляд за будинком та проводив поточний ремонт (а.с. 9). Згідно ст. 548 ЦК УРСР від 1963 р., для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв, а відповідно до ст. 549 цього ж кодексу, діями, що свідчать про прийняття спадщини є дії, що свідчать про фактичний вступ в управління або володіння спадковим майном. Згідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Статтею 328 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна, в тому числі за законом відповідно до ст. 1217 ЦК України. У відповідності до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до ст. 1218 ЦК України, входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Оголошення в газеті «Глухівщина» підтверджує, що дійсно сертифікат на право на земельну частку (пай) серія [NUMBER], зареєстрований у Книзі реєстрації сертифікатів по САПТЗТ «Іскра» від 01.10.1996 р. на території Фотовизької сільської ради, виданий на підставі розпорядження голови Глухівської РДА від 04.09.1996 р., на ім'я [PERSON], загублений (а.с. 11). Так як позивач після смерті [PERSON] розпоряджався її майном, та є спадкоємцем за законом, за таких обставин суд доходить до висновку, що позивач прийняв спадщину та успадкував право на земельну ділянку, належну спадкодавцю, та в установленому порядку не може одержати правовстановлюючий документ на вказане майно, а тому успадковане право позивача підлягає захисту в судовому порядку. Тому, враховуючи, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, в тому числі на земельну ділянку, спадкоємцем за законом є її син [PERSON], сертифікат на право на земельну частку (пай) втрачений, і вказана обставина перешкоджає позивачу оформити спадщину в нотаріальній конторі згідно, а також з урахуванням того, що відповідач не заперечує проти задоволення позову і будь-яких доказів на спростування обставин зазначених у позові не надано, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про визнання за ним права власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] на земельну ділянку є законними, і підлягають задоволенню. На підставі викладеного та відповідно до ст. ст. 548, 549 ЦК УРСР (від 1963 р.), ст.ст. 15, 16, 328, 1216, 1217, 1218, 1223, 1225, 1268 ЦК України,

Outcome: approved