Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-11 00:00:00

[PERSON] (місце проживання: [INFO], МЖК «Мрія»[ADDRESS]) звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовом до [PERSON] Чінгіза (місце проживання: [INFO]) про стягнення аліментів на утримання дружини, в якому просить стягнути аліменти на її утримання до досягнення неповнолітньою дитиною трирічного віку. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що вона уклала шлюб з відповідачем. Сторони мають неповнолітню дочку, [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дружини не надає. На підставі викладеного вона вимушена звернутися до суду з даним позовом. Відповідач надав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позову та вказав, що позов є необґрунтованим. Зокрема зазначив, що в обґрунтування позовних вимог [PERSON] посилається на те, що вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, а її рідні не мають можливості надавати їй матеріальну допомогу. Позивач має довести, що її доходи не забезпечують прожиткового мінімуму, а відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу, однак [PERSON] не наводить доводів на підтвердження зазначених обставин. [PERSON] знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до трьох років і отримує допомогу по вагітності та пологах, яка відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування» надається застрахованій особі у розмірі 100 відсотків середньої заробітної плати (доходу), обчисленої у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, і не залежить від страхового стажу. Крім того, відповідно до судового наказу Сєвєродонецького міського суду від 19.02.2018 року, на користь позивача звідповідача стягуються аліменти на утримання дочки в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу щомісячно. Враховуючи, що персональні дані особи охороняються законом, він не має можливості отримати документи про доходи позивача, однак з урахуванням наведеного впевнено може зазначити, що ці доходи перевищують встановлений законом прожитковий мінімум і позивач не потребує його матеріальної допомоги. З 01.11.2016 року він працює в ПрАТ «Сєвєродонецьке обєднання «Азот» заступником начальника цеха залізничного транспорту. Разом з тим, через довготривале простоювання виробничих потужностей, підприємство знаходиться в тяжкому фінансово-економічному стані, у звязку з чим виплата належної йому заробітної плати за тривалий період не здійснюється. Крім того, відповідно до кредитного договору з ПАТ «Ідея Банк» (договір залишився в м. Горлівка), він має зобовязання перед зазначеним банком щодо повернення коштів в сумі 46 576,40 грн. Також, на розмір його доходів впливає необхідність сплачувати квартплату та комунальні платежі за квартиру, надану йому в користування підприємством, де він працює за програмою підтримки молодих спеціалістів. Квартира за адресою: м. Сєвєродонецьк, бульвар Дружби Народів, буд. 53. кв. 15, належить його батькам і, наразі, він там не проживає. Оскільки квартира, надана підприємством, розташована в [ADDRESS], тобто за межами міста Сєвєродонецька, додатково щодня він має витрачати кошти на те, щоб добиратись до місця роботи й назад. Всі перелічені вище обставини ставлять його в скрутне фінансове становище, у звязку з чим він має відшукувати кошти для власного існування і не має можливості надавати матеріальну допомогу [PERSON] В судове засідання позивач не зявилася, проте надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, уточнені позовні вимоги підтримала. В судове засідання відповідач не зявився, проте надав суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу без його участі та не заперечував проти задоволення уточнених позовних вимог. У звязку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 2, 4, 6 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. З матеріалів справи вбачається, що згідно із копією свідоцтва про шлюб серії І-ЕД № 224825, виданого 17 червня 2016 року Сєвєродонецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, [PERSON] Чінгіз та [PERSON] 17 червня 2016 року зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 255. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON]. Згідно із копією свідоцтва про народження серії І-ЕД № 377329, виданого 15 серпня 2016 року Сєвєродонецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, [PERSON] народилася 11 серпня 2016 року, про що зроблено відповідний актовий запис № 616. Батьком записаний [PERSON] Чінгіз, матірю [PERSON]. Суд враховує, що відповідач не заперечував проти задоволення уточнених позовних вимог, що на думку суду свідчить про його спроможність надавати утримання матері своєї дитини, у звязку із чим суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано. Розмір аліментів у вигляді 1/8 частки від усіх доходів відповідача на утримання дружини є найбільш справедливим та таким, що враховує як право дружини на належне матеріальне утримання від чоловіка, так і стан здоровя чоловіка, його вік та працездатність. Крім того, із змісту позовної заяви вбачається, що позивач не має можливості вийти на роботу, адже знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років. Доказів на користь протилежного відповідачем не надано. Відповідно до підп. 3 п. 5 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Приймаючи до уваги вимоги ст. 141 ЦПК України та положення Закону України «Про судовий збір», суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 704 грн. 80 коп. У відповідності до ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved