Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-02 00:00:00

[PERSON], уточнивши позовні вимоги, просить визнати заповіт [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованим у спадковому реєстрі 21 січня 2010 року за №48760139 та заповіт [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованим у спадковому реєстрі 03 жовтня 2007 року за №43226273 - недійсними та встановити факт, що позивачка та її покійний чоловік [PERSON] проживали однією сім'єю і фактично мали шлюбні стосунки з 01 січня 2004 року. При цьому позивачка посилається на те, що з 2004 року вона проживала однією сім'єю з [PERSON] в квартирі за адресою: [ADDRESS], яка на праві власності належала останньому, а в червні 2006 року вони офіційно зареєстрували шлюб. [INFO] року [PERSON] помер та після його смерті позивачка звернулась до приватного нотаріуса [PERSON] із заявою про прийняття спадщини після померлого чоловіка. Однак, при оформленні зазначеної заяви позивачці стало відомо, що 21 січня 2010 року її покійний чоловік зробив заповіт на квартиру за адресою: [ADDRESS], на ім'я своєї матері - відповідачки [PERSON] Позивачка вважає, що проживаючи зі своїм чоловіком за вищезазначеною адресою вона фактично прийняла спадщину являючись спадкоємцем першої черги, однак [PERSON], без її відома зареєструвалась в квартирі та змінила замки, у зв'язку з чим вона позбавлена можливості потрапити до квартири. На думку позивачки, в момент складання 21 січня 2010 року заповіту на користь матері, її чоловік - [PERSON] не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, так як протягом останніх двох місяців був важкохворим, вживав сильнодіючі знеболювальні та снодійні препарати, внаслідок лікування хвороби на СНІД. Крім того, позивачка зазначила, що під час оформлення спадщини їй також стало відомо, що 09 жовтня 2007 року [PERSON] залишив заповіт за яким заповідав своїй сестрі [PERSON], належну йому на праві власності квартиру [ADDRESS] яку, на думку позивачки, було придбано ними сумісно за спільні кошти, оскільки з 2004 року вони проживали однією сім'єю, вели спільне господарство, здійснювали ремонт та сплачували комунальні послуги за утримання спірного майна. У зв'язку з наявністю суперечок з приводу поділу подружнього майна з сестрою та матір'ю покійного чоловіка, [PERSON] вимушена звернутись до суду з зазначеним позовом. Представник позивачки у судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в заяві, просив їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] та її представник - [PERSON] уточнені позовні вимоги не визнали, просили відмовити у їх задоволенні. При цьому відповідачка суду пояснила, що з кінця 2005 року її син став підтримувати фактичні подружні стосунки з позивачкою, а в червні 2006 року зареєстрував з нею шлюб, після чого вони стали проживати разом за адресою: [ADDRESS]. У грудні 2009 року [PERSON] важко захворів, у зв'язку з чи вона одразу переїхала до сина для надання допомоги, оскільки позивачка відмовилась доглядати за своїм чоловіком. Відповідачка зазначила, що всі турботи пов'язані з лікуванням та доглядом сина полягли на неї та на відповідачку [PERSON], яка є рідною сестрою померлого. Відповідачка зазначила, що незважаючи на хворобу [PERSON] до останньої миті свого життя знаходився у свідомому стані був адекватною людиною, ніяких розладів психіки у нього не було і на момент складення заповіту він усвідомлював значення своїх дій. Відповідачка [PERSON] також уточнені позовні вимоги не визнала, просили відмовити у їх задоволенні. Пояснення відповідачки [PERSON] підтримала. Третя особа: приватний нотаріус [PERSON] у судовому засіданні 31 жовтня 2012 року пояснила, що в день складання заповіту вона розмовляла з [PERSON], він дійсно був хворий, однак текст заповіту був особисто ним прочитаний вголос і у неї не виникло сумнівів щодо його адекватності. У подальшому у судове засідання не з'явилась, повідомлялась належним чином, про причини неявки до суду не повідомила. Третя особа: приватний нотаріус [PERSON] у судове засідання не з'явилась, повідомлялась належним чином, про причини неявки до суду не повідомила. Вислухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи, допитавши свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, з 02 червня 2006 року позивачка перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] (актовий запис про шлюб №366 Відділу реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції м. Одеси від 02 червня 2006 року). Відповідачки [PERSON] та [PERSON] є матір'ю та рідною сестрою [PERSON], що підтверджується матеріалами справи. На підставі договору купівлі-продажу від 26 жовтня 2001 року, посвідченим приватний нотаріусом [PERSON], зареєстровано в реєстрі за №16078, [PERSON] на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS]. На підставі договору купівлі-продажу від 27 квітня 2005 року, посвідчений приватним нотаріусом [PERSON], реєстровий №1839, [PERSON] на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS]. Відповідно до довідки КП «ЖКС «Чорноморський» за №182 від 18 березня 2010 року, після укладення шлюбу з [PERSON], з 12 липня 2006 року в квартирі [ADDRESS] була зареєстрована його дружина - позивачка [PERSON], а з 03 лютого 2010 року мати [PERSON] - відповідачка [PERSON]. [INFO] року [PERSON] помер, про що свідчить свідоцтво про смерть, видане Третім Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис №174 від 16 лютого 2010 року. За свого життя, 21 січня 2010 року [PERSON] склав заповіт, посвідчений приватним нотаріусом [PERSON], зареєстрований за №76, згідно якого квартиру під [ADDRESS] заповів своїй матері - відповідачці [PERSON]. Як вбачається з тексту зазначеного заповіту, у зв'язку з хворобою [PERSON], за його дорученням, у його присутності та в присутності нотаріуса заповіт підписаний [PERSON] Заповіт повністю прочитаний уголос заповідачем до його підписання у присутності запрошених ним свідків: [PERSON] та [PERSON] Відповідно до ст.1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності з ними родинних відносин. У відповідності до вимог ст.1247 ЦК України, заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до ч.4 ст. 207 ЦК України, згідно якої якщо фізична особа у зв'язку з хворобою або фізичною вадою не може підписатися власноручно, за її дорученням текст правочину у її присутності підписує інша особа. Підпис іншої особи на тексті правочину, що посвідчується нотаріально, засвідчується нотаріусом або посадовою особою, яка має право на вчинення такої нотаріальної дії, із зазначенням причин, з яких текст правочину не може бути підписаний особою, яка його вчиняє. Згідно статті 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Жодних порушень при складанні та підписанні оспорюваного заповіту судом не встановлено. Частиною 1 ст. 225 ЦК України встановлено, що правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені. Відповідно до п.16 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 06 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», правила статті 225 ЦК поширюються на ті випадки, коли фізичну особу не визнано недієздатною, однак у момент вчинення правочину особа перебувала в такому стані, коли вона не могла усвідомлювати значення своїх дій та (або) не могла керувати ними (тимчасовий психічний розлад, нервове потрясіння тощо). Для визначення наявності такого стану на момент укладення правочину ухвалою суду було призначено посмертну судово-психіатричну експертизу. Згідно акту №685 посмертної судово-психіатричної експертизи від 25 грудня 2013 року, виконаної комісією експертів КУ «Одеська обласна клінічна психіатрична лікарня №1», [PERSON], померлий [INFO] року усвідомлював значення своїх дій, та був здатний керувати ними при складанні заповіту від 21 січня 2010 року. Таким чином, суд вважає, що позивачкою при розгляді справи не було доведено тієї обставини, що [PERSON], під час складання заповіту 31 січня 2010 року перебував у безпорадному стані, не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Також, судом встановлено, що 09 жовтня 2007 року [PERSON] склав заповіт, посвідчений приватний нотаріусом [PERSON], зареєстрований за №43, згідно якого свою квартиру [ADDRESS], заповів своїй рідній сестрі - відповідачці [PERSON] Вказаний заповіт був власноручно підписаний [PERSON], будь-яких порушень при складанні та підписанні оспорюваного заповіту судом не встановлено. Позивачка просить визнати зазначений заповіт недійсним з посиланням на те, що квартира [ADDRESS] була придбана піч час перебування у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON], а тому є спільним майном подружжя, оскільки з 2004 року вони проживали разом, вели спільне господарство та утримували зазначене майно. Згідно із ч. 1 ст. 259 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Відповідно до ч.2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Отже для встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу судом враховується наявність у сукупності ознак, що притаманні наведеному визначенню. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Ствердження позивачки, що квартира [ADDRESS] була придбана саме під час перебування у фактичних шлюбних відносинах за спільні кошти, судом не беруться до уваги, оскільки [PERSON] та [PERSON] на час набуття спірної квартири (з 2002 року по 2007 рік) працювали ОЗАТ «Одесакондитер» і їх заробітної плати було не достатньо для набуття квартири, а будь яких інших письмових доказів наявності спільних коштів за які була придбана квартира позивачкою не надано. Крім того, [PERSON] не довела належними та допустимими доказами, що між нею та [PERSON] з 01 січня 2004 року до реєстрації шлюбу у 2006 році склались саме сімейні відносини, що притаманні подружжю, а саме спільне проживання, піклування, спільне ведення домашнього господарства та спільний бюджет. При таких обставинах, суд прийшов до висновку, що вимоги [PERSON] задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed