Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-01 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із позовом до Рівненської гідрогеолого-меліоративної експедиції, Державного агентства водних ресурсів України про визнання права власності на житло. В обґрунтування позовних вимог посилаються на те, що, відповідно до наданого дозволу та погодженого проекту, позивачами було проведено реконструкцію розподілених їх сімї приміщень під ізольовану квартиру № 6 в будинку (гуртожитку) на вулиці Київській,108 Є (раніше Київська,108-Б) в місті Рівне. Всі роботи по реконструкції квартири позивачами закінчені повністю, квартира відповідає вимогам державних будівельних норм і правил, а також підключена до всіх інженерних мереж (водопровід, каналізація, газ, опалення, електрифікація). Однак, у звязку з тим, що гуртожиток, в якому знаходиться згадана квартира, не переведений в статус житлового будинку, позивачі не можуть оформити своє право власності та провести відповідну реєстрацію квартири. Позивач [PERSON] та її представник адвокат [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю та просять суд їх задоволити. Позивач [PERSON] в судове засідання не з»явилась, повідомлялась про час та дату розгляду справи, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник Рівненської гідрогеолого-меліоративної експедиції (далі Рівненська ГГМЕ) [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, пославшись на те, що будівля, в якій знаходиться квартира, де проживають позивачі, документально обліковується як лабораторний корпус, який закріплений за Рівненською ГГМЕ і належить їй на праві оперативного управління. Відчуження основних засобів, що є державною власністю і закріплені за Рівненською ГГМЕ, здійснюється з дозволу Державного агентства водних ресурсів України у порядку, встановленому чинним законодавством України. В цілому ж покладається на рішення суду. Представник Державного агентства водних ресурсів України [PERSON] в судове засідання не з»явився, повідомлявся про час та дату розгляду справи належним чином. 01.11.2016 року подав через канцелярію Рівненського міського суду Рівненської області клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги не визнав, просить суд відмовити в задоволенні позову з підстав наведених в письмових запереченнях, які долучені до даного клопотання. Заслухавши пояснення сторін, які з»явились в судове засідання, дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю, з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачі проживають та зареєстровані за адресою вулиця Київська, 108-Є (раніше вулиця Київська,108-Б) в місті Рівне. Будівля за адресою місто Рівне, вулиця Київська,108-Є перебуває на балансі Рівненської ГГМЕ як лабораторний корпус, про що свідчить довідка Рівненської ГГМЕ від 30 січня 2014 року № 09/23. Як слідує з листа заступника голови Державного комітету України по водному господарству А.Вельбика від 23 жовтня 1998 року № АВ/5-936 на адресу начальника Рівненського облводгоспу [PERSON], Держводгосп, розглянувши прохання Рівненського облводгоспу від 15 жовтня 1998 року № 02/540, повідомив про те, що, враховуючи тяжке економічне становище, відсутність коштів на утримання лабораторного корпусу, два поверхи якого використовуються як гуртожиток, що знаходиться на балансі Рівненської ГГМП, Рівненському облводгоспу необхідно отримати рішення місцевої державної виконавчої влади про дозвіл на проведення реконструкції гуртожитку під житловий будинок. Після проведення реконструкції гуртожитку за рахунок коштів жителів і переведення його в житловий фонд, Держводгосп погоджує його приватизацію відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду». Листом № 106 від 12 листопада 1998 року за підписом начальника Рівненської ГГМП [PERSON] на імя мешканців будинку, з метою приватизації гуртожитку на вулиці Київській, 108-Б, було дано згоду на реконструкцію гуртожитку за рахунок коштів жителів для переведення його в житловий фонд, після чого погоджувалася його приватизація відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду». [PERSON] житлового господарства Рівненського міськвиконкому від 29 січня 1999 року № 384 на імя начальника Рівненської ГГМП було повідомлено, що рішенням Рівненського міськвиконкому № 10 від 15 січня 1999 року дозволено виконати комплексний капітальний ремонт приміщень гуртожитку в будинку № 108-Б по вулиці Київській в місті Рівне для обладнання їх під житлові приміщення. Наказом начальника Рівненської ГГМП № 14-в від 03 березня 2000 року було розподілено запроектовані згідно робочого проекту реконструкції будинку квартири по вулиці Київській,108-Б в місті Рівне, згідно із яким квартира № 6 площею 48,6 кв.м. розподілена [PERSON] та членам його сімї позивачам у справі. Згідно з протоколом засідання містобудівельної ради при управлінні містобудування та архітектури Рівненської міської ради від 19 жовтня 2000 року погоджено (як виняток) реконструкцію гуртожитку під житловий будинок на вулиці Київській, 108-Б (промислова зона). Розпорядженням міського голови міста Рівне від 29 грудня 2000 року за № 2944-р Рівненській гідрогеолого-меліоративній партії погоджено реконструкцію гуртожитку по вулиці Київській, 108-Б під житловий будинок згідно з представленим проектом. Листом начальника Рівненської ГГМЕ № 140 від 04 жовтня 2002 року на імя мешканців гуртожитку, в т.ч. і [PERSON], гарантовано безоплатну передачу реконструйованого ними житла на вулиці Київській, 108-Б на підставі дозволу Держводгоспу України № АВ/5-936 від 23 жовтня 1998 року та розпорядження міського голови від 29 грудня 2000 року № 2944-8. Згідно з технічним паспортом, виконаним Рівненським міським бюро технічної інвентаризації, будівля по вулиці Київська, 108 Є в місті Рівне фактично є триповерховим одинадцятиквартирним житловим будинком. Квартира № 6, в якій мешкають позивачі, загальною площею 49,3 кв.м., складається з наступних приміщень: «1» - коридор площею 4,1 кв.м., «2» - жила кімната площею 13,7 кв.м., «3» - коридор площею 5,3 кв.м., «4» - жила кімната площею 11,2 кв.м., «5» - кухня 8,7 кв.м., «6» - санвузол площею 4,2 кв.м., а також балкону площею 7,1 кв.м. Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі статтею 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 345 ЦК України фізична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є у комунальній власності. Згідно зі статтею 1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду це відчуження квартир (будинків), квартир у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т.ін.) державного житлового фонду на користь громадян України. Державний житловий фонд це житловий фонд місцевих рад та житловий фонд, який знаходиться у повному господарському віданні чи оперативному управлінні державних підприємств, організацій, установ. Відповідно до статті 3 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація здійснюється шляхом безоплатної передачі громадянам квартир (будинків) з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена його сімї та додатково 10 квадратних метрів на сімю, а також продажу надлишків загальної площі квартир (будинків) громадянам України, що мешкають в них. Згідно зі статтею 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» якщо загальна площа квартир (будинків), що підлягають приватизації, відповідає площі, передбаченій абзацом другим статті 3 цього Закону, зазначені квартири (будинки) передаються наймачеві та членам сімї безоплатно. Якщо загальна площа квартири (будинку) перевищує площу, яку має право отримати сімя наймача безоплатно, наймач здійснює доплату. Відповідно до пункту 2 статті 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» передача займаних квартир (будинків, кімнат у гуртожитках) здійснюється у спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сімї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку, кімнаті у гуртожитку). З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що у позивачів виникло дві підстави набуття права власності на квартиру як на новостворене ними майно та в порядку безоплатної приватизації державної частки у квартирі. Судом встановлено і це визнається сторонами, що проведена позивачами реконструкція приміщень в ізольовану квартиру передбачала повну перебудову приміщень і утворення нового майна ізольованої квартири, яка фактично виготовлена позивачами, при цьому, у квартирі залишилася частка державного житлового фонду. Згідно із Технічним паспортом загальна площа спірної квартири становить 49,3 кв.м., а позивачі, враховуючи склад сімї 2 особи, мають право на приватизацію житла загальною площею 52 кв.м., що перевищує площу квартири. Судом також встановлено, що визнанням за позивачами права власності на квартиру № 6 в будинку на вулиці Київській, 108-Є в місті Рівне не порушуються права інших осіб, оскільки за іншими особами право власності на квартиру не зареєстроване, а позивачі не використали права на безоплатну приватизацію житла. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою. При ухваленні рішення суд враховує, що реконструкція гуртожитку (лабораторного корпусу) під житловий будинок та створення квартир у ньому, в тому числі і позивачами, було проведено як за кошти мешканців, так і за згодою відповідачів. Невчинення відповідачами протягом тривалого часу будь-яких дій по переведенню будівлі лабораторного корпусу до житлового фонду, що в подальшому дало б змогу позивачам отримати у власність збудовану ними ж квартиру, не може бути перешкодою для реалізації житлових прав позивачів. Суд приймає до уваги і ту обставину, що за змістом статті 4 ЖК України, до державного житлового фонду включаються не лише жилі будинки, а й жилі приміщення в інших будівлях, що належать державі. На підставі ст.ст. 328, 331, 356, 357, 382, 392 ЦК України, ст.ст. 1, 3, 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»,

Outcome: approved