Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-20 00:00:00

\~ \~ \~ \~Акціонерне товариство «Банк Кредит Дніпро» (далі АТ «Банк Кредит Дніпро») звернулось до суду з цим позовом до відповідачки та просить стягнути на свою користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 76238,19 грн. \~ \~ \~ \~Позов мотивує тим, що 2 жовтня 2020 року між позивачем та відповідачкою було укладено кредитний договір № 22038000200998. \~ \~ \~ \~За цим договором, банк надає Позичальнику грошові кошти в розмірі 62000 грн, а Позичальник зобов`язується прийняти, належним чином використати та повернути кредит у строк до 23 червня 2024 року. \~ \~ \~ \~У порушення умов кредитного договору, позичальник свої зобов`язання належним чином не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість, що станом на 13 вересня 2021 року становить 76238,19 грн. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідачка [PERSON] відзив на позов не надіслала. Повідомлялась про розгляд справи згідно з положеннями ст. 128 ЦПК України. \~ \~ \~ \~Справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку про задоволення позову частково з таких підстав. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви (чч. 1, 2 ст. 83 ЦПК України). \~ \~ \~ \~Судом установлено, що 23 жовтня 2019 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» (далі Банк) та [PERSON] (далі клієнт) укладено кредитний договір (далі Договір, а. с. 3-5). \~ \~ \~ \~За цим Договором Банк надає Клієнту грошові кошти (кредит) у тимчасове платне користування на споживчі потреби, а Клієнт зобов`язується повернути наданий кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісії, що передбачені цим Договором, а також здійснити всі інші платежі за кредитом у встановлених цим Договором розмірах і строках та виконати свої зобов`язання за даним Договором в повному обсязі. \~ \~ \~ \~За Договором Банк надає Клієнту грошові кошти (далі Кредит) на споживчі потереби: щомісячна комісія за обслуговування Кредиту: з 23 жовтня 2019 року по 22 лютого 2021 року 5 процентів від Суми Кредиту, з 23 лютого 2021 року по 22 травня 2022 року 4 проценти від Суми Кредиту, з 23 травня 2022 року по 22 серпня 2023 року 3 проценти від Суми Кредиту, з 23 серпня 2023 року по 23 жовтня 2024 року 1,95 проценти від Суми Кредиту. Процентна ставка за користування Кредитом є фіксованою та нараховується у наступному розмірі: на строкову заборгованість за Кредитом: 0,001 процента річних, на прострочену заборгованість за Кредитом 56 процентів річних. \~ \~ \~ \~Банк формує Графік платежів, який викладено в розділі 4 цього Договору, із зазначенням сум погашення основного боргу за Кредитом, сплати процентів за користування Кредитом, Щомісячної комісії, вартості всіх супутніх послуг, реальної процентної ставки та ін. \~ \~ \~ \~Платежі з погашення заборгованості за Кредитом, сплати процентів за користування Кредитом та Щомісячної комісії за обслуговування Кредиту здійснюються у вигляді щомісячних ануїтетних (рівномірних) платежів, далі Обов`язковий платіж. Відповідно до чч. 1, 2\~ст. 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом\~як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У\~ст. 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Частиною 2 ст. 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України\~публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом\~надані відповідні пільги. За змістом\~ст. 634 цього Кодексу\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За змістом\~ст. 1056-1 ЦК України\~процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом\~ст. 549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами 1, 2 ст. 551 ЦК України\~визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно із ч. 1 ст. 1050 ЦК України,\~якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Згідно з ч. 1 ст. 1 ЦК України\~цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників. Основні засади цивільного законодавства визначені у ст. 3 ЦК України. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. У чч. 1, 3 ст. 509 ЦК України\~вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ст. 625 ЦК України). Верховний Суд та Верховний Суд України у своїй правозастосовчій діяльності неодноразово доходили до висновку про незаконність нарахування банком комісії за кредитним договором, що слідує зі змісту, зокрема постанови Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року (справа № 6-1746цс16), постанови Верховного Суду від 18 грудня 2019 року (справа № 2-4009/11). Отже, нарахування позивачем відповідачці комісії за розрахунково-касове обслуговування є незаконним, а відтак відсутні у [PERSON] підстави для її сплати, а у позивача право вимагати стягнення нарахованих сум. Оскільки позивач незаконно нарахував позивачці комісію за розрахунково-касове обслуговування кредиту, відповідно сплачені нею грошові кошти на погашення комісії в сумі 7863,84 грн, а також на погашення простроченої комісії в сумі 16936,16 грн, а всього на суму 24800 грн, не можуть бути зараховані на сплату такої комісії, а мають бути сплатою тіла кредиту, оскільки згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості за кредитним договором станом на 13 вересня 2021 року, [PERSON] не має заборгованості за кредитним договором, що підлягає погашенню у вищу чергу. З огляду на вищезазначене, оскільки позивач стверджує, що відповідачка допустила прострочену заборгованість за тілом кредиту в сумі 16760,33 грн станом на 13 вересня 2021 року та не має іншої заборгованості за кредитним договором, окрім як незаконно нарахованої комісії за розрахунково-касове обслуговування, про що також свідчить розрахунок заборгованості за кредитним договором, зважаючи на зазначений висновок суду про незаконність нарахування позивачем комісії за розрахунково-касове обслуговування, а сплачені відповідачкою суми такої комісії на загальну суму 24800 грн є сплатою тіла кредиту, відповідно можливо дійти висновку, що відповідачкою здійснено дострокове виконання зобов`язання за кредитним договором станом на 13 вересня 2021 року на суму 8039,67 грн (24800 16760,33 = 8039,67). У змісті підписаного сторонами Паспорту споживчого кредиту «Кредит готівкою. Промо зі страховкою (25-75)» Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит від 23 жовтня 2019 року передбачено, що споживач має право достроково повернути споживчий кредит без будь-якої додаткової плати, пов`язаної з достроковим поверненням. Разом із тим, змістом п. 2.2 Договору передбачено, що Банк списує кошти з рахунку Клієнта для погашення заборгованості за Обов`язковим платежем у порядку договірного списання відповідно до умов УДБО в дату платежу, що визначений в Графіку платежів. Для забезпечення своєчасного погашення заборгованості за Обов`язковим платежем Клієнт зобов`язаний забезпечити надходження коштів в сумі Обов`язкового платежу на відповідний рахунок не пізніше 21.00 години (за Київським часом) дати платежу, що визначена в Графіку платежів. Отже, клієнт згідно з Графіком платежів свій перший платіж зобов`язаний був сплатити у строк не пізніше 21.00 години 23 листопада 2019 року. У свою чергу, відповідачка відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором, зобов`язання зі сплати першого Обов`язкового платежу виконала тільки 25 листопада 2019 року, тобто в порушення умов Договору, а тому в позивача з цього часу згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України виникло право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилась. Заборгованість [PERSON] за кредитним договором складається із заборгованості за тілом (простроченим тілом) кредиту. Розмір цієї заборгованості становить 37567,89 грн (45607,56 (залишок тіла кредиту) + 16760,33 (залишок простроченого тіла кредиту) 24800 (добровільно сплачені грошові кошти у виді комісії та простроченої комісії за розрахунково-касове обслуговування). З огляду на вищезазначене, з відповідачки підлягає стягненню на користь позивача заборгованість за кредитним договором станом на 13 вересня 2021 року в розмірі 37567,89 грн. \~ \~ \~ \~За змістом ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. \~ \~ \~ \~АТ «Банк Кредит Дніпро» у цій справі понесло судові витрати у розмірі 2270 грн зі сплати судового збору, що підлягають стягненню із [PERSON] на користь позивача в розмірі 1118,59 грн, тобто пропорційно до розміру задоволених позовним вимог. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: partial