Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-06 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/2 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Позивач просить стягнути аліменти за минулий час, починаючи з народження третьої дитини - з лютого 2017 року. Позивач в судове засідання не з`явилася, попередньо подала до суду заяву, відповідно до якої просить розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не прибув, подавши заяву, згідно якої справу просить розглянути без його участі. Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Встановлено, що 29.06.2010 року було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 9). Від даного шлюбу у сторін народилося троє дітей: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] (а.с. 10-12). Положеннями ст. 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов`язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку. В силу дії ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За приписами ч. 2 ст. 182 цього кодексу мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, шляхом стягнення з відповідача аліментів в користь позивача на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/2 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову - з 22.07.2019 року до досягнення повноліття дітей. При цьому, суд не вбачає підстав для стягнення аліментів за минулий час, починаючи з народження третьої дитини - з лютого 2017 року, з огляду на наступне. У відповідності до ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до ч. 2 ст.191 СК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач надасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. Зважаючи, що позивачка не надала суду жодних доказів вживання заходів щодо одержання аліментів з відповідача в минулому, позовні вимоги в частині стягнення аліментів за минулий час, починаючи з народження третьої дитини - з лютого 2017 року, не підлягають до задоволення. Відповідно до положень ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача слід стягнути на користь позивача 768,40 грн. судового збору, зважаючи на наявність квитанції про сплату судового збору позивачем (а.с. 3). Відповідно до частини п`ятої статті 268 Цивільного процесуального кодексу України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст.ст. 180, 181, 182, 192 Сімейного кодексу України, ст. 141, 247, 258, 268, 259 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

Outcome: partial