Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-30 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 23.02.2002 року відділом РАГС Залізничного РУЮ м. Львова, актовий запис № 02. Позовні вимоги в основному мотивує тим, що шлюбні відносини не склалися через різні погляди на сімейне життя, відсутність взаємного розуміння. Тривалий час між ними виникають конфлікти, на даний час вони разом не проживають, спільних дітей не мають, спільного господарства не ведуть близько 10 років, як їй відомо, відповідач проживає з іншою жінкою. Позивачка зазначає, що збереження шлюбу буде суперечити її інтересам, сім`я фактично розпалася, вони припинили шлюбні відносини, просить суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб із відповідачем. Позивачка в судове засідання не з`явилася, її представник подала до суду заяву, в якій позов підтримала, просила розглянути справу за її та позивачки відсутності. (а.с. 14). Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належно, в тому числі, через оголошення на офіційному сайті Судової влади України, причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не подав (а.с. 15, 17, 19, 20). Відповідно до ст. 128ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, за відсутності заперечень позивача, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України суд ухвалив розглядати справу без участі сторін. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи здійснюється у їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, з`ясувавши її дійсні обставини, оцінивши докази в їх сукупності, оглянувши заяву позивача, суд прийшов до наступного висновку. За положеннями ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до положень ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. З позовної заяви, заяви представника позивачки, долучених до справи свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] вбачається, що сторони 23.02.2002 р. зареєстрували шлюб у Відділі РАГС Залізничного РУЮ м. Львова, актовий запис № 44, дітей не мають, разом не проживають, не підтримують подружніх стосунків та не ведуть спільного господарства більше 10 років, позивачка втратила до відповідача почуття любові, примирення між ними неможливе, збереження шлюбу суперечить її інтересам, а тому згідно ст. 112 Сімейного кодексуУкраїни є всі підстави для розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 24 Сімейного КодексуУкраїни шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до обставин, викладених у позовній заяві, заяві представника позивачки, які знайшли своє підтвердження у процесі розгляду справи, причиною розірвання шлюбу є відсутність бажання у сторін будувати у подальшому сімейні відносини, внаслідок чого вони не підтримують подружніх відносин, шлюб існує формально, подальше спільне життя подружжя та збереження сім`ї стало неможливим та суперечитиме інтересам [PERSON] . Враховуючи фактичні взаємини подружжя [PERSON] , стійке волевиявлення позивачки на розірвання шлюбу, відсутність заперечень відповідача щодо суті спору, беручи до уваги положення ст. 24 СК України, згідно якої примушування до шлюбу не допускається, суд приходить переконання, що шлюб між сторонами є формальним і розриває такий. Згідно ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивачки 908 грн. судового збору.

Outcome: approved