overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-17 00:00:00

[PERSON], надалі позивач, звернулася до суду із позовом до [PERSON], надалі відповідач, про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] [INFO], посилаючись на те, що відповідач не належним чином виконує обов'язки по утриманні дитини, добровільно не надає допомоги на її утримання. Просить стягнути із нього аліменти на утримання малолітнього сина щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття в частці 1/4 всіх видів його доходів і заробітку. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала з мотивів викладених у позовній заяві, вказує, що вона має незначний заробіток і її доходи не можуть забезпечити нормальні умови для проживання, розвитку та виховання сина. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, однак зазначив, щоб суд при ухваленні рішення визначив спосіб сплати аліментів на утримання сина, якому би повідомлялося про факт сплати батьком аліментів. Дослідивши та оцінивши зібрані докази, суд встановив наступні обставини справи. Згідно свідоцтва про народження [NUMBER] від 07.06.2005р. [PERSON] народився [INFO], його батьками є [PERSON] і [PERSON]. Із наданих пояснень в судовому засіданні слідує, що станом на дату розгляду справи Тернопільським міськрайонним судом прийняте рішення про розірвання шлюбу між сторонами, яке на вступило в законну силу. Сторони по справі [PERSON] і [PERSON] проживають окремо, син [PERSON] проживає разом із матір'ю і перебуває на її утриманні. Батько знаходиться на обліку в Пенсійному фонду Підволочиського району і отримує пенсію, про що [PERSON] визнано із розміром пенсії близько 4000 грн. на місяць. Відповідач не належним чином виконує покладені на нього обов'язки в частині утримання сина. Згідно із вимогами ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідачем не представлено суду жодних доказів про те, що він за своїм станом здоров'я чи матеріальним становищем, не може виконувати своїх обов'язків по утриманню неповнолітньої дитини. Частина 2 статті 182 Сімейного кодексу України передбачає, що розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За таких обставин, суд враховуючи приписи статті 182 Сімейного кодексу України, присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача на утримання дитини аліменти щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви в частці 1/4 від всіх видів доходів і заробітку відповідача. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище платника аліментів, матеріальне становище дитини та матері, на яку призначаються аліменти, неподання відповідачем доказів в підтвердження неможливості сплачувати аліменти, зокрема, перебування на його утриманні інших осіб, які потребують догляду та утримання з боку відповідача, незадовільний стан здоров'я, який би перешкоджав у можливості сплаті аліментів. Згідно ст. 88 ЦПК України із відповідача на користь Державного бюджету слід стягнути судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-15 00:00:00

[PERSON] (надалі позивач), посилаючись на те, що подружні відносини з [PERSON] (надалі відповідач) не склались, відповідач погано ставиться до дітей, веде аморальний спосіб життя, тому просить шлюб розірвати, а дітей залишити для подальшого проживання при позивачеві. В судовому засіданні позивач та його представник свої позовні вимоги підтримали. Відповідач в судове засідання не зявилась, про день слухання справи була належним чином повідомлена, надіслала до суду заяву, в якій просить слухати справу без її участі, позовні вимоги підтримала. Представник органу опіки та піклування в судове засідання не зявився, про день слухання справи був належним чином повідомлений ,надіслав до суду заяву, в якій просить слухати справу без участі їх представника, позовні вимоги підтримала. Вислухавши пояснення позивача та його представника,дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, сторони уклали шлюб 05.09.2009 року, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Яворівського РУЮ Львівської області, про що свідчить актовий запис №77. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачем. Сторони втратили почуття любові та поваги одне до одного, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, сімя носить формальний характер, сторони не дійшли до згоди для збереження шлюбу. Відповідач веде аморальний спосіб життя, вихованням дітей не займається. Відповідно до висновку органу опіки та піклування орган опіки вважає за доцільне визначити місцем проживання малолітніх дітей- Ляшенка [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], разом з батьком - [PERSON]. Враховуючи вищевикладене, суд розриває даний шлюб. Згідно ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки й чоловіка. Згідно до ст.110 Сімейного Кодексу України право на пред'явлення позову про розірвання шлюбу належить одному з подружжя. Згідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 8 ст. 235 ЦПК України у рішенні про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. За правилами статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При подачі позову позивач сплатив судовий збір за заявленою вимогою про розірвання шлюбу, тому суд стягує дані судові витрати з відповідача. На підставі викладено,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-23 00:00:00

[PERSON] (надалі позивач) просить розірвати шлюб з [PERSON] (надалі відповідач) мотивуючи тим, що відносини в сімї не склалися. Вони втратили між собою взаємоповагу та взаєморозуміння. Сімя фактично розпалася, півтора року сторони не проживають разом. Збереження сімї не можливо. В судове засіданні позивач не зявилася, але подала заяву в якій просить справу слухати без її участі, позов підтримує. Відповідач в судове засідання не зявився, але подав заяву, в якій просить справу слухати без його участі, визнає позовні вимоги, погоджується на розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, перевіривши законність визнання позову суд приходить до наступних висновків. Відповідно до свідоцтва про одруження (а.с.4), виданого виконавчим комітетом Можарівської сільської ради Овруцького району Житомирської області від 14.07.2011 року, серії 1-ТП № 077228, між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб 14 липня 2011 року, актовий запис № 6. Після укладення шлюбу присвоєні прізвища чоловікові - [PERSON], дружині - [PERSON]. Під час перебування у шлюбі у них народилася дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим виконавчим комітетом Можарівської сільської ради Овруцького району Житомирської області від 14.07.2011 року (а.с.5). Згідно з ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Стаття 112 СК України передбачає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Із наданих в судове засідання заяв вбачається, що сторони не підтримують подружніх стосунків і категорично не погоджуються на примирення. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд вважає, що на даний час спільне проживання сторін стало не можливим і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тобто фактично шлюб не існує, а тому його слід розірвати, що не позбавляє сторін права повторно зареєструвати шлюб після усунення обставин, що були підставою для його розірвання. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд вважає за необхідне розяснити, що згідно абз. 2 ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Позивачем сплачено судовий збір у сумі 243,60 грн. У відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, із відповідача на користь позивача слід стягнути 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-07 00:00:00

[PERSON] (надалі-позивач) просить розірвати шлюб з [PERSON] (надалі-відповідач) мотивуючи тим, що відносини в сім'ї не склалися. Вони втратили між собою взаємоповагу та взаєморозуміння. Сім'я фактично розпалася, позивач перейшла з дітьми проживати до батьків. Збереження сім'ї не можливо. В судове засіданні позивач не з'явилася, але подала заяву в якій просить справу слухати без її участі, позов підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, але подав заяву, в якій визнає вимоги стосовно розірвання шлюбу, погоджується на розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, перевіривши законність визнання позову суд приходить до наступних висновків. Відповідно до свідоцтва про одруження (а.с.4), виданого відділом реєстрації актів громадського стану Овруцького району Житомирської області від 06.11.1999 року, серії [NUMBER], між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб 06 листопада 1999 року, актовий запис № 139. Після укладення шлюбу присвоєні прізвища чоловікові - [PERSON], дружині - [PERSON]. Під час перебування у шлюбі у них народилися двоє синів, зокрема: [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с.5). Згідно з ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Стаття 112 СК України передбачає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Із наданих в судове засідання заяв вбачається, що сторони не підтримують подружніх стосунків і категорично не погоджуються на примирення. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд вважає, що на даний час спільне проживання сторін стало не можливим і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тобто фактично шлюб не існує, а тому його слід розірвати, що не позбавляє сторін права повторно зареєструвати шлюб після усунення обставин, що були підставою для його розірвання. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд вважає за необхідне роз'яснити, що згідно абз. 2 ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Позивачем сплачено судовий збір у сумі 243,60 грн. У відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, із відповідача на користь позивача слід стягнути 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-20 00:00:00

[PERSON] (надалі\~позивач) просить розірвати шлюб з [PERSON] (надалі\~відповідач) мотивуючи тим, що відносини в сімї не склалися, вони не підтримують шлюбних стосунків, проживають окремо, сімя фактично розпалася. Від шлюбу мають спільну дитину [PERSON], [INFO], який проживає з відповідачем. Позивач переконаний в неможливості примирення із відповідачем. В судовому засіданні позивач повністю підтримав заявлений позов з підстав наведених в позовній заяві та просив його задовольнити, надалі перебувати в шлюбі із відповідачем не бажає. Відповідач позовні вимоги визнала повністю, не заперечувала проти розірвання шлюбу. Суд, вислухавши пояснення позивача та відповідача та дослідивши наявні в матеріалах справи докази вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про шлюб (а.с.9), виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції від 17 червня 2005 року, серії І-ГЮ № 001057, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 17 червня 2005 року, актовий запис № 680. Після реєстрації шлюбу присвоєні прізвища чоловікові [PERSON], дружині [PERSON]. Згідно з ч.3\~ст.105 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~ст.110 СК України. Стаття 112 СК України\~передбачає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони не підтримують подружніх стосунків. Відповідно до ч.1\~ст.24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд вважає, що на даний час спільне проживання сторін стало не можливим і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, тобто фактично шлюб не існує, а тому його слід розірвати, що не позбавляє сторін права повторно зареєструвати шлюб після усунення обставин, що були підставою для його розірвання. Відповідно до ч. 2\~ст. 114 СК України\~у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд вважає за необхідне розяснити, що згідно абзацу 2 ч. 3\~ст. 115 СК України\~документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Позивачем сплачено судовий збір у сумі 551 грн. (а.с.1). У відповідності до ч.1\~ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Однак, в судовому засіданні позивач вказав, що просить понесені ним судові витрати не стягувати з відповідача, а покласти на нього.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-24 00:00:00

[PERSON] (надалі - позивач) просить розірвати шлюб з [PERSON] (надалі - відповідач) мотивуючи тим, що відносини в сім'ї не склалися, вони не підтримують шлюбних стосунків, сім'я фактично розпалася. Від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Крім того, позивач просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Яцюк». В судовому засіданні позивач позов підтримала, просила його задовольнити з підстав наведених в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти розірвання шлюбу між сторонами. Суд, заслухавши сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції 15 червня 2013 року, серії І-ГЮ №088335, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 15 червня 2013 року, актовий запис №632. Після реєстрації шлюбу присвоєні прізвища чоловікові [PERSON], дружині [PERSON]. Від шлюбу сторони мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. Згідно з ч.3\~ст.105 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~ст.110 СК України. Стаття 112 СК України\~передбачає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони не підтримують подружніх стосунків і бажають розлучитися. Відповідно до ч.1\~ст.24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд вважає, що на даний час спільне проживання сторін стало не можливим і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тобто фактично шлюб не існує, а тому його слід розірвати, що не позбавляє сторін права повторно зареєструвати шлюб після усунення обставин, що були підставою для його розірвання. Відповідно до ч. 2\~ст. 114 СК України\~у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд вважає за необхідне роз'яснити, що згідно абзацу 2 ч. 3\~ст. 115 СК України\~документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач не бажає змінювати прізвище набуте у шлюбі, тому їй слід залишити прізвище «Яцюк». Позивачем сплачено судовий збір у сумі 640 грн. У відповідності до ч.1\~ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, із відповідача на користь позивача слід стягнути 640 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-25 00:00:00

[PERSON] (надалі - позивач) просить розірвати шлюб з [PERSON] (надалі - відповідач) мотивуючи тим, що відносини в сім'ї не склалися, вони не підтримують шлюбних стосунків, сім'я фактично розпалася. Від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON] Максіма, [INFO]. У підготовчому судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали повністю. Відповідач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги визнали в повному обсязі. Частиною третьою статті 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно частини четвертої статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вирішуючи питання щодо наявності законних підстав для визнання позову відповідачем та задоволення позову у звязку з цим, суд враховує наступне. Відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції 04 квітня 2015 року, серії І-ГЮ №105526, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 04 квітня 2015 року, актовий запис №290. Після реєстрації шлюбу присвоєні прізвища чоловікові [PERSON], дружині [PERSON]. Згідно з ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Стаття 112 СК України передбачає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони не підтримують подружніх стосунків і бажають розлучитися. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд вважає, що на даний час спільне проживання сторін стало не можливим і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тобто фактично шлюб не існує, а тому його слід розірвати, що не позбавляє сторін права повторно зареєструвати шлюб після усунення обставин, що були підставою для його розірвання. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд вважає за необхідне роз'яснити, що згідно абзацу 2 ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Позивачем сплачено судовий збір у сумі 704, 80 грн. У відповідності до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені нею судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved