Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-20 00:00:00

Адвокат Жарова-Тітарьова Лариса Михайлівна звернулась до суду в інтересах [PERSON] з позовною заявою, в якій просила визнати [PERSON] разом з неповнолітньою [PERSON] , [INFO] , такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що позивач разом із [PERSON] та [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , яка належить їм на праві спільної сумісної власності з 2007 року. 10.08.2007 року [PERSON] одружився і зареєстрував у належній йому квартирі свою дружину [PERSON] . Після народження їх спільної дитини [PERSON] , [INFO] , вона також була зареєстрована в квартирі. Однак 30.09.2010 року на підставі рішення Дзержинського районного суду м. Харкова шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. З січня 2010 року відповідачка з донькою у спірній квартирі не проживали і для проживання в ній не мали потреби, квартирою не цікавились, відповідач не приймала участі в утриманні квартири і оплаті комунальних послуг. Через зазначені обставини, [PERSON] вимушений витрачати значну суму коштів на утримання квартири та оплату комунальних послуг. До того ж, як зазначає позивач, таке становище порушує його право власності, адже він не має змоги вільно, на власний розсуд розпоряджатися належним йому майном. Враховуючи вищевикладене позивач змушений звернутись із позовом до суду. Ухвалою суду від 21.03.2019 року за клопотанням представника позивача витребувано з Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області довідку про те, чи зверталась [PERSON] із заявами про перешкоди в проживанні за адресою реєстрації: [ADDRESS] . 02.04.2019 року від представника позивача надійшла заява про залишення без розгляду позовних вимог [PERSON] в частині визнання дитини [PERSON] , [INFO] такою, що втратила право користування житлом за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою від 21.05.2019 року залишено без розгляду позовну вимогу [PERSON] про визнання такою, що втратила право користування житлом за адресою: [ADDRESS] дитини [PERSON] , [INFO] . Розгляд справи проведено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги до [PERSON] підтримала з підстав, наведених у позові. Належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи відповідач, згідно вимог ч.8 ст.128 ЦПК України, у судове засідання не з`явилась, в порушення ч.3 ст.131 ЦПК України\~про причини неявки суд не повідомила, відзив на позовну заяву не подала, у зв`язку з чим на підставі ухвали Дзержинського районного суду м.Харкова від 21.05.2019 року проведено заочний розгляд даної справи\~згідно з вимогами ст.ст.280-282 ЦПК України\~на підставі наявних у справі доказів. Представник третьої особи - Служби у справах дітей по Шевченківському району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу за відсутності представника органу опіки та підкування. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву у якій просила справу розглядати без її участі, проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву у якій просив справу розглядати без його участі, проти задовлення позовних вимог не заперечував. Представник третьої особи - Відділу реєстрації місця проживання у Шевченківському районі м.Харкова Управління ведення Реєстру територіальної громади Департаменту реєстрації Харківської міської ради в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Суд, вислухавши вступне слово представника позивача, допитавши свідків дослідивши матеріали справи, оцінивши кожний доказ окремо, у їх сукупності та взаємозв`язку, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS] . Цей факт підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло, реєстраційний номер 1-07-291841 від 30.10.2007 (а.с. 22). Згідно з ч.1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст.ст.317 та 383 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном, а також на зміст права власності не впливають місце проживання та місцезнаходження майна. Згідно з ч.ч.1,2 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно вимог ч.1 ст.405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Згідно з інформаційної довідки з Реєстру територіальної громади міста Харкова від 26.09.2018 № 12-0016116-2018, виданої головним спеціалістом категорії відділу реєстрації місця проживання по місту Харкову Управління реєстрації місця проживання Департаменту реєстрації ХМР [PERSON] , [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Як вбачається з пояснень позивача, наданих у судовому засіданні, [PERSON] за адресою реєстрації не проживає з січня 2010 року, що також підтверджується показами свідків [PERSON] та [PERSON] та актом про непроживання особи за місцем реєстрації від 29.05.2018 року (а.с.8, 40). Відповідно до наданої начальником Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області полковником поліції [PERSON] довідки, [PERSON] протягом останнього року із заявами про перешкоди в проживанні за адресою: [ADDRESS] не зверталась. Отже перешкод у користуванні спірною квартирою [PERSON] власниками не чинилось До того ж враховуючи вищевикладене відповідач не користується житловим приміщенням, де вона зареєстрована. Не проживає за цією адресою, за \~комунальні послуги не сплачує. Згідно з положеннями ч.2 ст.405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. Таким чином, виходячи зі змісту вказаної норми Закону, суд дійшов висновку, що позивач обґрунтовано та правомірно ставить вимоги до відповідача про визнання його таким, що втратив право на користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] , так як остання добровільно залишила вказане приміщення і на час розгляду справи не проживає в ньому більше одного року, що відповідно до вимог ст.405 ЦК України дає суду підстави визнати її таким, що втратила право користування жилим приміщенням. Згідно ч.1 ст.71 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права власності або права користування житловим приміщенням. Відповідно до ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать витрати, пов`язані з вчиненням процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. На підставі\~викладеного, ст.ст.\~316,\~317,\~319,\~383,\~405\~ЦК України,

Outcome: approved