Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-10 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до Індустріального районного суду міста Дніпропетровська із позовною заявою до відповідачів, у якій уточнивши свої позовні вимоги, просять суд визнати за кожним із них право власності по ? частці на квартиру № 30, в корп. № 4, буд. № 77 по вул. Янтарній в м. Дніпропетровську, в порядку спадкування. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачі посилаються на те, що їхній сестрі [PERSON] належала на праві приватної власності квартира № 30 в корп. 4 по вул. Янтарній, буд. 77 в м. Дніпропетровську. 02 квітня 2011 р. наша сестра [PERSON] померла. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді вказаної квартири. За життя [PERSON] заповіту не лишила. Спадкоємців першої черги за законом після смерті [PERSON] не мається. Вони - рідні брати померлої по батькові є спадкоємцями другої черги. До нотаріальної контори, в передбаченні чинним законодавством строки, з заявою про прийняття спадщини звернулись [PERSON] та співмешканець померлої [PERSON] Спадкоємець [PERSON] звернувся до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину за законом 15.11.2011 року, тобто з пропуском 6-місячного строку, з дня відкриття спадщини. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 19 листопада 2011 р. [PERSON]відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки державному нотаріусу не надано правовстановлюючих документів на спадкове майно, а також не надано документів, підтверджуючих родинний зв'язок з сестрою [PERSON]. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 19 листопада 2011 р. [PERSON]відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки державному нотаріусу не надано правовстановлюючих документів на спадкове майно, не надано документів, підтверджуючих родинний зв'язок з сестрою [PERSON], та в звязку з пропуском 6-місячного строку, з дня відкриття спадщини, для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Після чого вони звернулися до суду з позовом про встановлення факту родинних відносин, та визначенням додаткового строку для прийняття спадщини. Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 26.11.2012 року встановлено факт родинних відносин, а саме що [PERSON], [INFO], яка померла 02.04.2011 року є рідною сестрою [PERSON], та [PERSON], визначено [PERSON] додатковий строк для прийняття спадщини- три місяці з дня набрання рішенням законної сили. Після чого вони, у встановлений рішенням суду строк звернулися до Шостої державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Заяву було прийнято, проте нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, в звязку з відсутністю правовстановлюючого документу. Дійсно, правовстановлюючий документ у них відсутній, оскільки свідоцтво про право власності на житло зберігалося у сестри. Зараз вони не мають доступу до її квартири, оскільки відповідач [PERSON] - співмешканець їхньої сестри, перешкоджає їм увійти до квартири. Тому їм не відомо, чи мається оригінал вказаного документу в наявності взагалі. Факт належності спірної квартири їхній померлій сестрі на праві приватної власності в цілому підтверджується належною державною реєстрацією у Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно, про що повідомило КП «ДМБТІ». Таким чином, враховуючи те, що вони прийняли спадщину, в порядку передбаченому ч. 3 ст. 1268 ЦК України, але не мають можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, оскільки відсутній оригінал свідоцтва про право власності на нерухоме майно та витяг з реєстру прав власності, що є перешкодою для набуття права власності на обєкт нерухомого майна, яким є квартира, в порядку спадкування. В звязку з тим, що на сьогоднішній день вони є єдиними спадкоємцями другої черги, що прийняли спадщину, просять розподілити спадкове майно між ними в рівних частинах. В судовому засіданні представник позивачів підтримала пред'явлену позовну заяву та просила її задовольнити у повному обсязі за обставин, викладених у позовній заяві. Представник Дніпропетровської міської ради, відповідачі, представник третьої особи повідомлялися належним чином про місце та час судового розгляду справи, але в судове засідання не з'явилися, заперечень проти позову не надали. Враховуючи, що відповідачі та третя особа не з'явилися у судове засідання без поважних причин, зі згоди представника позивачів, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст.ст. 224-226 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення представника позивачів, вивчивши матеріали справи та надані письмові докази, зокрема матеріали спадкової справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. [PERSON] померла 02 квітня 2011 року в місті Дніпропетровську. За життя [PERSON] заповітів не складала, що вбачається із наданої на адресу суду спадкової справи, що була заведена Шостою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою 06 квітня 2011 року за № 340/2011. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на квартиру № 30, корп. № 4, буд. № 77, по вул. Янтарній в м. Дніпропетровську. Вказана квартира належала спадкодавцеві на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на житло від 23 вересня 1996 року. [PERSON] народився 19 травня 1970 року. [PERSON] народився 11 липня 1962 року. До нотаріальної контори, в передбачений ст. 1270 ЦК України строк, з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] звернувся [PERSON]. [PERSON] звернувся до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом 15.11.2011 року, тобто з пропуском 6-місячного строку, передбаченого ст. 1270 ЦК України. Постановою нотаріуса від 19.11.2011 року [PERSON] було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки до нотаріальної контори не було надано правовстановлюючих документів на спадкове майно, а також не надано документів, які б підтверджували родинні зв'язки [PERSON] з сестрою [PERSON] Постановою нотаріуса від 19.11.2011 року [PERSON] також буловідмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON], через те, що до нотаріальної контори не було надано правовстановлюючих документів на спадкове майно, також не надано документів, які б підтверджували родинний зв'язок [PERSON] з сестрою [PERSON], а також у звязку з пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини, передбаченого ст. 1270 ЦК України. Рішенням колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 листопада 2012 року було встановлено факт родинних відносин, а саме, що [PERSON], [INFO], яка померла 02 квітня 2011 року, є рідною сестрою [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Отже, в силу положень ст. 1262 ЦК України позивачі вважаються спадкоємцями, які мають право на спадкування у другу чергу за законом, як рідні брати спадкодавця. Також, згаданим рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 листопада 2012 року [PERSON] було визначено додатковий строк для прийняття спадщини три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили. Після цього, позивачі звернулися до Шостої державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність правовстановлюючого документу на спадкове майно. Окрім того, до нотаріальної контори, в передбачений ст. 1270 ЦК України строк, з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] звернувся також і відповідач [PERSON]. Рішенням Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 10 жовтня 2011 року (справа № 0417/2-1523/2011, головуюча Зосименко С.Г.) було встановлено факт постійного проживання [PERSON] з [PERSON] однією сім'єю як чоловіка та жінки без шлюбу з 1991 року за адресою: [ADDRESS]. Рішенням суду також визнано за [PERSON] право на спадкування після [PERSON], померлої 02.04.2011 року, у другу чергу разом із спадкодавцем другої черги - [PERSON]. Рішенням колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 березня 2012 року рішення Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 10 жовтня 2011 року було скасовано. Ухвалено нове рішення, яким у позові [PERSON] до [PERSON], третя особа Шоста Дніпропетровська державна нотаріальна контора, про встановлення факту проживання однією сім'єю та зміну черговості спадкування відмовлено. Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 липня 2012 року рішення Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 10 жовтня 2011 року та рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 березня 2012 року були скасовані, а справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції. За результатами нового розгляду справи, рішенням Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 01 серпня 2013 року (справа № 0417/11295/2012) позов [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON], третя особа Шоста Дніпропетровська державна нотаріальна контора, про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу, зміну черговості отримання права на спадкування було задоволено частково. Встановлено факт постійного проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу [PERSON] з [PERSON] з 01 січня 2004 року по 02 квітня 2011 рок. В решті позовних вимог (щодо зміни черговості спадкування) було відмовлено. Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 грудня 2013 року рішення Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 01 серпня 2013 року було залишено без змін. Рішенням Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 09 лютого 2015 року у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON], [PERSON], треті особи: Шоста ДДНК, [PERSON], про усунення від права на спадкування було відмовлено. Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 травня 2015 року вказане рішення суду від 09 лютого 2015 року було залишено без змін. За встановлених в судовому засіданні обставин, на підставі рішення Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 01 серпня 2013 року (справа № 0417/11295/2012), яке набрало законної сили, [PERSON] вважається таким, що в силу статті 1264 ЦК України має право на спадкування після смерті [PERSON], як спадкоємець четвертої черги за законом, а саме як особа, яка проживала зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Натомість, позивачі [PERSON] та [PERSON] вважаються такими, що в силу статі 1262 ЦК України мають право на спадкування після смерті [PERSON], як спадкоємці другої черги за законом, а саме як рідні брати спадкодавця. Разом із позивачами [PERSON], також вважається таким, що в силу статі 1262 ЦК України має право на спадкування після смерті [PERSON], як спадкоємець другої черги за законом, а саме як рідний брат спадкодавця [PERSON], але як було встановлено в судовому засіданні він до нотаріальної контори ані у строк, визначений ст. 1270 ЦК України, ані після закінчення цього строку, із заявою про прийняття спадщини не звертався. Статтею 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Статтею 1267 ЦК України передбачено, що частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Відповідно до статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Стаття 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Статтею 1270 ЦК України встановлено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Статтею 1272 ЦК України передбачені наслідки пропущення строку для прийняття спадщини. Так, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Як вбачається із матеріалів спадкової справи, після смерті [PERSON], її брат [PERSON], як спадкоємець другої черги спадкування за законом, протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, а отже в силу ст. 1272 ЦК України він вважається таким, що не прийняв її. Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є, зокрема, день смерті особи. Згідно із ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Частиною 3 ст. 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно зі ст. 392 Цивільного кодексу України особа має право пред'явити позов про визнання за нею права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати нею документа, який засвідчує право власності. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію об'єктів нерухомого мана та прав на них» правовстановлюючий документ - документ, який підтверджує права певного суб'єкту на нерухоме майно і складений у порядку, передбаченому законодавством. Відповідно до ст. 325 Цивільного кодексу України суб'єктами права приватної власності є фізичні та юридичні особи. Фізичні та юридичні особи можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, які відповідно до закону не можуть їм належати. Статтею 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 382 ЦК України квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку,призначене та придатне для постійного у ньому проживання. Власникам квартири у дво - або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. За встановлених в судовому засіданні обставин, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки вони є спадкоємцями другої черги за законом після смерті їхньої рідної сестри [PERSON], звернулися до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини, але не змогли у встановленому законом порядку отримати свідоцтва про право на спадщину за законом щодо спірної квартири після смерті сестри, оскільки в них були відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спірне спадкове нерухоме майно. З цих підстав державним нотаріусом Шостої Дніпропетровської державної нотаріальної контори й були винесені постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Вищевикладені обставини безспірно встановлені судом та підтверджуються поясненнями представника позивача, а також наданими суду письмовими доказами, зокрема матеріалами спадкової справи після смерті [PERSON], а також наявними у справі копіями судових рішень, що набрали законної сили.

Outcome: approved