Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-11 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини і дружини до досягнення дитиною трьох років. Позивач зазначала, що 17 червня 2014 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 453. Від спільного подружнього життя мають одного неповнолітнього сина: [PERSON], [INFO]. Одруження виявилося невдалим, у них з відповідачем виявилися цілком протилежні погляди на сімейне життя, права та обовязки чоловіка та дружини в сімї, в результаті чого виникають постійні сварки та непорозуміння. З квітня 2015 року вони не підтримують шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть. З цих причин вважає, що примирення між ними неможливе. Майнового спору між ними немає. Після фактичного припинення відносин з відповідачем, він перестав надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини. Починаючи з квітня 2015 року син проживає разом з позивачем та перебуває на повному її утриманні. На даний час вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною, у звязку з цим не може працювати, а її доходів не вистачає для повного забезпечення малолітньої дитини всім необхідним. Відповідач має задовільний стан здоровя, офіційно працевлаштований, кожного місяця отримує заробітну плату, інших неповнолітніх дітей не має, тому може надавати матеріальну допомогу на утримання їхнього неповнолітнього сина [PERSON]. Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України, вона також має право на утримання від чоловіка, як дружина, з якою проживає дитина до досягнення дитиною трьох років. Посилаючись на викладене, позивач просила суд шлюб між ними розірвати та стягнути із відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина: [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття, а також аліменти на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала до суду заяву, в якій позов підтримала та просила його задовольнити. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву, в якій позов визнав повністю, проти його задоволення не заперечував. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 17 червня 2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 453. (а.с.4). Від спільного подружнього життя мають одного неповнолітнього сина: [PERSON], [INFO], (а.с.5). Сторони подружніх стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть. Згідно із ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин суд приходить до обґрунтованого висновку про те, що шлюб носить формальний характер та підлягає розірванню. Відповідач [PERSON] є батьком неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-БК № 425759, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Соломянського районного управління юстиції у місті Києві і, на підставі ст.180 Сімейного Кодексу України, відповідач зобовязаний утримувати неповнолітнього сина до досягнення ним повноліття (а.с.5). На даний час позивач [PERSON] не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Джерел доходу, крім соціальних виплат з догляду за дитиною, вона не має. Згідно із довідкою № 106 від 22 листопада 2016 року, виданою ТОВ «КронаЛайн», відповідач [PERSON] працює на посаді менеджера з логістики і має заробітну плату 1500 грн. на місяць. Згідно вимог ч. 2 ст. 84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини, до досягнення дитиною трьох років. В ст. 182 СК України, зазначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. За таких обставин, враховуючи визнання відповідачем позову, суд приходить до обґрунтованого висновку про задоволення позову та стягнення із відповідача на користь позивача аліментів в розмірі ? частини від усіх видів щомісячних заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, на утримання неповнолітнього сина: [PERSON], [INFO], з дня предявлення позову до досягнення дитиною повноліття, тобто з 11 листопада 2016 року до 06 лютого 2033 року, а також аліментів на утримання дружини в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів щомісячно, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дитиною трирічного віку, а саме: з 11 листопада 2016 року до 06 лютого 2018 року. Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплату судового збору, він стягується із відповідача в дохід Держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, суд вважає за можливим стягнути із відповідача на користь Держави судовий збір в розмірі 551,20 грн.. Також із відповідача на користь Держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 551,20 грн., який повинен сплачуватися при поданні до суду позовної заяви про розірвання шлюбу.

Outcome: approved