Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-10 00:00:00

[PERSON] звернулася з заявою про встановлення факту смерті матері громадянки [PERSON], [INFO], зареєстрованої в с. Вовчинець\~ Івано-Франківської міської ради Івано-Франківської області померлої 09.01.2019 року, в м. Сімферополь Автономнї Республіки Крим. Мотивуючи свої вимоги, заявник вказує, що її мати - [PERSON], [INFO], раптово померла 09.01.2019 року та на час смерті знаходилася по місцю свого проживання в [INFO] Крим. Виконуючи волю її матері вона перевезла її тіло по фактичному місцю реєстрації і проживання: в с. Вовчинець Івано-Франківської міської ради та 11.01.2019 року вона звернулася до Івано-Франківського міського відділу ДРАЦС для державної реєстрації смерть матері, однак у проведенні державної реєстрації смерті їй відмовлено. \~\~\~\~ Заявник в судовому засіданні підтримала доводи заяви у повному обсязі. \~\~\~\~ Представник заінтересованої особи Івано-Франківського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області в судове засідання не зявився. Заслухавши заявника, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Як вбачається з матеріалів справи, заявник є дочкою [PERSON]. Встановлено, що [PERSON], [INFO], місце народження - село Вовчинець Івано-Франківської міської ради, була зареєстрована в [INFO] міської ради, що вбачається з копії паспорта громадянина України серії МО № 142434, виданого 23.05.1996 року Бериславським РВ УМВС України в Херсонській області. Заявник звернулася до Івано-Франківського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального Управління юстиції в Івано-Франківській області\~ для державної реєстрації смерті матері, отримавши відмову у проведенні державної реєстрації смерті, в якій зазначено, що аналіз документів, представлених заявником для підтвердження факту смерті [PERSON] представлено документ, форма якого не відповідає формі, визначеній наказом МОЗ України від 08.08.2006 року № 545. Отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 1\~ ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. За п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно ч.2 ст.319 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Відповідно до ст.17 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою або рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Таким чином, документи, що підтверджують факт смерті особи на окупованій території України, за формою та змістом не відповідають вимогам українського законодавства, а тому не можуть бути підставою для проведення реєстрації смерті особи в органах РАЦС Міністерства юстиції України. Документи, як видані органом, що створений на тимчасово окупованій території у порядку, не передбаченому законами України, відповідно до частини 3 статті 9 «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» є недійсними і не створюють правових наслідків. З огляду на що цьому суд критично оцінює представлені на підтвердження даного факту документи, що видані на окупованій території України, з огляду на їх неналежність та недопустимість при доказуванні.\~ Оскільки заявник не має можливості в іншому, ніж у судовому порядку встановити факт смерті матері на тимчасово окупованій території, а також надати для реєстрації смерті документи, передбачені законодавством України, оцінюючи, належність, допустимість, достовірність доказів у їх сукупності, суд вважає, що факт смерті підтверджується в сукупності дослідженими в судовому засіданні доказами, тому є правові підстави для задоволення заяви і для встановлення факту, що має юридичне значення. Крім того, іншого порядку для вирішення зазначеної ситуації Законодавством України не визначено. Відповідно до ч. 2 ст. 319 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Відповідно до ч. 4 ст. 317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.\~\~\~ На підставі викладеного,

Outcome: approved