Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-05 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] як подружжя яке має неповнолітніх дітей, звернулися до суду зі спільною заявою про розірвання шлюбу, зареєстрованого 25.01.2007 Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №78. Заяву обґрунтовують тим, що є батьками [PERSON] , [INFO] . Фактично шлюбні відносини припинені та спільне господарство не ведеться. За таких обставин заявники вважають, що нормальні шлюбні відносини між ними не можуть бути поновлені. Заявниками досягнуто згоди стосовно участі у вихованні та утриманні спільної дитини, про що свідчить нотаріально посвідчений Договір про розмір аліментів на дитину, визначення місця проживання дитини, умов її утримання та участі батьків у її вихованні. Враховуючи наведене просять заяву задовольнити. Ухвалою від 09.08.2021 постановлено прийняти до розгляду та відкрити провадження у справі, призначити справу до розгляду в судове засідання на 06.09.2021. Крім цього, роз`яснено заявникам, що відповідно до ч.4 ст.19 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу після спливу одного місяця від дня подання заяви. До закінчення цього строку дружина і чоловік мають право відкликати заяву про розірвання шлюбу. В судовому засіданні заявники заяву підтримали повністю, пояснили, що розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, оскільки шлюбні відносини носять формальний характер, тому просили ухвалити рішення про розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення заявників, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.3 ст.293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей. При цьому, як вбачається з роз`яснень пленуму Верховного Суду України, наданих у п.8 Постанови від 21 грудня 2007 року N 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст. 109 СК), провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей. Для захисту інтересів неповнолітніх дітей суд має перевірити зміст письмових договорів, які подружжя подає під час розгляду справи про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 109 СК подружжя має право подати письмовий договір, в якому передбачити: з ким з них будуть проживати діти; яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той із батьків, хто буде проживати окремо; умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Крім того, подружжя подає до суду договір про розмір аліментів на дитину (дітей). Судам слід перевіряти дотримання нотаріального посвідчення такого договору. У ньому сторони передбачають способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину тим з них, хто проживає окремо від дитини. Сторони передбачають у договорі також порядок, умови та форми (грошова і (або) натуральна) надання утримання одним з батьків. При розірванні шлюбу за спільною заявою подружжя, яке має дітей, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу після спливу одного місяця від дня подачі заяви, якщо її не відкликано хоча б одним із подружжя. В судовому засіданні встановлено, що шлюб між заявниками зареєстровано 25.01.2007 Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №78, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] (а.с.11). Заявники є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.10). 20 липня 2021 року між заявниками укладено договір про розмір аліментів на дитину, визначення місця проживання дитини, умов її утримання та участі батьків у її вихованні, який посвідчено приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Камінським Ю.І. (а.с.12-15). Оскільки судом встановлено, що заявники спільного господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують, жоден із подружжя не відкликав заяву про розірвання шлюбу, тому суд приходить до висновку, що така відповідає їх дійсній волі, а тому підлягає до задоволення.

Outcome: approved