Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-19 00:00:00

[PERSON] (надалі - позивач) звернулася до Рівненського міського суду Рівненської області з позовом до [PERSON] (надалі - відповідач), в якому просила розірвати шлюб, укладений між сторонами та скасувати актовий запис №701. Позовну заяву мотивувала тим, що близько року вони з відповідачем припинили фактичні шлюбні стосунки, більше не проживають разом, спільного бюджету не мають, спільного господарства не ведуть. Подальше спільне життя в якості подружжя неможливе. В судове засідання позивач не з`явилася, хоча була належним чином повідомлена про час, дату та місце розгляду справи, що підтверджується її розпискою. 20 жовтня 2021 року позивач подала до суду заяву, в якій уточнила позовні вимоги та просила розірвати шлюб, а позовну вимогу про скасування актового запису не розглядати. Також просила справу розглянути без її участі, судові витрати покласти на неї, щодо ухваленню заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час, дату і місце проведення судових засідань, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Враховуючи також, що про причини неявки відповідач суд не повідомив, відзив не подав і позивач не заперечує проти вирішення справи в заочному порядку, таким чином суд проводить розгляд справи згідно ст.280 ЦПК України в заочному порядку, на підставі наявних у справі даних та доказів за згодою позивача. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу, виданого Будинком урочистих подій м. Ровно Ровенської області 04 травня 1991 року, серії [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 04 травня 1991 року, актовий запис № 701. Прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка - [PERSON] ; дружини - [PERSON] . Згідно з частиною третьою статті 105 Сімейного кодексу України (надалі - СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Стаття 112 СК України передбачає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони не підтримують подружніх стосунків і позивач бажає розлучитися. Відповідно до частини першої статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд вважає, що на даний час спільне проживання сторін стало не можливим і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тобто фактично шлюб не існує, а тому його слід розірвати, що не позбавляє сторін права повторно зареєструвати шлюб після усунення обставин, що були підставою для його розірвання. Відповідно до частини другої статті 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд вважає за необхідне роз`яснити, що згідно абзацу 2 частини третьої статті 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Разом з тим, позивач просить судові витрати покласти на неї, а тому суд не здійснює розподілу судових витрат.

Outcome: approved