Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-26 00:00:00

[PERSON] (по тексту - [PERSON] , позивач) звернулася до Ізяславського районного суду Хмельницької області з позовною заявою до Новосільської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] (по тексту - [PERSON] , спадкодавець), яка померла [INFO] . Позивач в обґрунтування позову зазначає, що [INFO] померла її тітка, однак являючись єдиним спадкоємцем за законом, який виявив бажання прийняти спадщину позбавлена реалізувати свої спадкові права, оскільки в установлений законодавством шестимісячний строк не звернулася із заявою про прийняття спадщини. За покликанням позивача відсутність у неї документів спадкодавця призвела до необхідності тривалого процесу збору доказів щодо підтвердження факту родиних відносин зі спадкодавцем. Як вказує позивач, в період відкриття спадщини після смерті тітки була позбавлена можливості прийняти спадщину також і через тяжку хворобу батька, що обумовлювала його постійний догляд. На думку позивача, такі обставини є об`єктивними, що не оспорюються будь-якими заінтересованими особами, в тому числі і відповідачем по справі, а відтак і перешкодили прийняти спадщину у встановлені строки. У судовому засіданні, в якому брала участь позивач позов підтримала повністю та просила врахувати, крім викладених обставин показання заявлених нею свідків. У судове засідання 27.07.2020 року позивач не з`явилася, однак останньою подано письмову заяву про продовження розгляду справи без її участі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, до суду ним подано письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, задовольнивши заявлені вимоги позивача. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу 27.07.2020 року не здійснюється. Заслухавши пояснення позивача, в судовому засіданні, в якому остання брала участь, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, показання свідків, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , про що 12.06.2009 року внесено актовий запис про смерть №28, що стверджено виданим повторно 28.02.2020 року свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Судом враховано, що згідно довідки Вереміївського будинку-інтернат для громадян похилого віку та інвалідів Департаменту соціального захисту Хмельницької обласної державної адміністрації від 16.03.2018 року №68 [PERSON] з 19.05.2009 року по [INFO] проживала в інтернаті і знаходилася на повному державному утриманні. Як вбачається з свідоцтва про народження [PERSON] [NUMBER] від 14.11.1966 року, повторного свідоцтва про народження [PERSON] , актового запису про народження [PERSON] , свідоцтва про укладення шлюбу позивачем, довідки Новосільської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області від 02.03.2018 року №96, [PERSON] являється тіткою [PERSON] . Також є доведеною і та обставина, що після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки, що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-6806159412018 від 27.02.2018 року, договором оренди землі від 02.01.2005 року №613, державним актом на право власності на земельну ділянку серія ХМ №106831. Згідно відомостей Красилівської державної натаріальної контори №689/01-16 від 03.07.2020 року вбачається, що спадкова справа після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] не заводилася. При цьому постановою державного нотаріуса цієї ж нотаріальної контори позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, оскільки нею пропущено шестимісячний термін для прийняття спадщини. Таким чином після смерті [PERSON] спадщину ніхто не прийняв, а позивач є спадкоємцем п`ятої черги за законом. Вирішуючи спір по суті суд виходив з наступного. За змістом ст. ст. 1216, 1217, 1223, 1268 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину, або не прийняти її. Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 1220 Цивільного кодексу України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). У відповідності до ч. 1, 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1, 2 ст. 1269 Цивільного кодексу України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частиною. 3 ст. 1272 Цивільного кодексу України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив термін для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий термін, достатній для подачі ним заяви про прийняття спадщини. Згідно із п. 24 постанови Пленуму ВСУ при розгляді справ про визначення додаткового строку для прийняття спадщини судам слід перевіряти наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. У ході розгляду було з`ясовано, що позивач, як спадкоємець п`ятої черги за законом, вчасно не звернулася до нотаріальної контори для прийняття спадщини в силу об`єктивних причин, які в повній мірі не могли залежати від її волі. Проаналізувавши відомості, відображені у вказаних вище документах, які логічно та послідовно доповнюють одне одного, не суперечачи по своїй суті та змісту, доводи щодо тяжкої хвороби батька позивача, що обумовлювала його постійний догляд останньою, показання свідків [PERSON] та [PERSON] , суд вважає доведеними обставини, викладені у позові в частині заявлених вимог. Так, на переконання суду покликання позивача заслуговують на увагу та в свою чергу не дозволили їй реалізувати свої спадкові права та у визначені строки звернутися з заявою про прийняття спадщини. Аналізуючи викладене, суд вважає поважними причини пропуску позивачем строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . З огляду на зазначене вбачається, що факти, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження, є достовірними та обґрунтованими, сумніву в суду не викликають, а тому, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення. Підстави розподілу судових витрат відсутні. На підставі ст.ст. 1272, 1261 ЦК України,

Outcome: approved