overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-22 00:00:00

[PERSON] через свого представника - адвоката Карягіна А.Н. звернулась до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що [INFO] померла її мати [PERSON] , після смерті якої залишилась спадщина. Позивач є єдиним спадкоємцем за законом першої черги, інших спадкоємців немає. Оскільки її мати померла на тимчасово непідконтрольній українській владі території у м. Довжанську Луганської області, то оформлення належних документів про її смерть, а саме встановлення факту смерті в судовому порядку та отримання свідоцтва про смерть зайняло багато часу, а без свідоцтва про смерть матері нотаріус не приймав заяву [PERSON] про прийняття спадщини, тому вона не встигла протягом встановленого законом шестимісячного строку подати нотаріусу необхідні документи для прийняття спадщини для поновлення свого права на спадкування за законом і була вимушена звернутись до суду. До початку судового засідання представник позивача надав заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності та відсутності позивача. Відповідач - Свердловська міська рада Луганської області, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, свого представника до суду не направила, що не перешкоджало розгляду справи по суті за відсутності її представника. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до частини першої статті 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини У відповідності до частини третьої статті 1272 Цивільного кодексу України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подачі ним заяви для прийняття спадщини. Копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] підтверджується факт того, що [PERSON] померла [INFO] у м. Довжанськ Луганської області, про що 13 серпня 2018 року Біловодським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області було складено відповідний актовий запис № 352. З копії свідоцтва про народження та копії свідоцтва про укладення шлюбу позивача вбачається, що вона є рідною донькою померлої. Із роз`яснення державного нотаріуса Біловодської державної нотаріальної контори Анохіна О.О. від 09.10.2018 № 1276/01-16 вбачається, що після смерті [PERSON] позивачу фактично було відмовлено в оформленні спадщини у зв`язку з тим, що ним вчасно не було подано заяву про прийняття спадщини, а також через те, що він на час відкриття спадщини не був зареєстрований разом зі спадкодавцем. За таких обставин, враховуючи, що відповідач не надав своїх заперечень проти позову, а позивач, який має право на спадкування за законом, пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, а саме через необхідність встановлення факту смерті спадкодавця у судовому порядку, що було необхідно для отримання свідоцтва про смерть встановленого зразка, що в кінцевому підсумку зайняло багато часу, суд вважає його обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-28 00:00:00

[PERSON] , через свого представника - адвоката Кладка О.В. звернулася до суду із зазначеним позовом, в обґрунтування якого вказала таке. 24 лютого 2012 року виконавчим комітетом Данилівської сільської ради Біловодського району Луганської області між нею та відповідачем [PERSON] був зареєстрований шлюб, актовий запис № 2. Від цього шлюбу сторони мають малолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося, в зв`язку з різними поглядами на сімейне життя та обов`язки. Сторони не проживають однією сім`єю з травня 2019 року, стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть. Позивач вважає, що їхня сім`я розпалася остаточно, подальше сумісне мешкання і збереження шлюбу між ними неможливе. Ухвалою суду від 01 лютого 2021 року було відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву. Представник позивача надав заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності та за відсутності позивача. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги позивача визнавав в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зі свідоцтва про шлюб сторін серії [NUMBER] вбачається, що вони дійсно з 24 лютого 2012 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу мають малолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Із позовної заяви позивача вбачається, що збереження сім`ї суперечить її інтересам. За таких обставин суд не бачить підстав для збереження шлюбу сторін, тому його між ними слід розірвати. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на те, що позов [PERSON] задоволений в повному обсязі, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір, сплачений останньою за звернення до суду. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-24 00:00:00

[PERSON] , через свого представника адвоката Коваленко В. В., звернулася до суду із вищевказаним позовом, у якому зазначила, що з відповідачем по справі перебуває у шлюбі з 10.07.2017, від даного шлюбу мають дитину [PERSON] , [INFO] . Шлюбні стосунки не склалися через різні погляди а життя, що призводить до постійних сварок та непорозумінь. Фактичні подружні відносини припинено, тривалий час сторони не проживають разом. Вважає шлюб формальним та таким, що суперечить її інтересам, просить його розірвати, прізвище після розірвання шлюбу залишити без змін. У судовому засіданні представник позивача за довіреністю Голопристанського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги від 11.02.2019, зареєстрованої за №34-2019 адвокат Коваленко В. В., позов [PERSON] підтримала, просила задовольнити з підстав, викладених в тексті позовної заяви, не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, відзиву не надіслав, причин неявки суду не повідомив, про дату, час та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином. Оскільки наявна сукупність умов, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд проводить розгляд справи за відсутності відповідача і виносить заочне рішення. Заслухавши думку представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони 10 липня 2017 року зареєстрували шлюб, про що Виконавчим комітетом Новозбур`ївської сільської ради Голопристанського району Херсонської області складено відповідний актовий запис №9, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб [NUMBER] , виданим 10.07.2017 (а. с. 7). Від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] від 15.01.2018 (а. с. 8), дитина проживає з матір`ю, що підтверджується довідкою Новозбур`ївської сільської ради Голопристанського району Херсонської області №524 від 20.02.2019 (а. с. 9). З матеріалів справи вбачається, що на теперішній час сторони не підтримують шлюбних відносин, характер стосунків, які склалися, свідчить про розпад сім`ї, а шлюб носить формальний характер. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Отже, приймаючи до уваги те, що шлюб носить формальний характер, позивач вважає його таким, що суперечить її інтересам, а подружні відносини між сторонами фактично припинені, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а шлюб розірванню. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-04 00:00:00

[PERSON] через свого представника адвоката Корнієнка А.А. у червні 2021 року звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, що був укладений нею з [PERSON] . Провадження за позовом відкрите відповідно до ухвали судді від 15.06.2021р. Відповідач відзив на позов не надіслав, клопотання про розгляд справи в іншому порядку не надходило. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 25.12.1996 року, на що вказує свідоцтво про одруження (а.с. 12), від шлюбу мають повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] .. За позовною заявою сторони тривалий час проживають окремо, шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, майнового та інших спорів з сімейних правовідносин між сторонами не має. За таких обставин, відсутності заперечень відповідача, суд знаходить існування шлюбу формальним та таким, що суперечить інтересам позивача, а тому він підлягає розірванню на підставі ст.ст. 105, 112 СК України. Питання про перерозподіл судових витрат позивачем не порушувалось.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-18 00:00:00

[PERSON] через свого представника-адвоката Кравченко К.М. звернулась з позовом до суду, за яким просила визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] . Позов мотивовано тим, що відповідач, створює позивачу, як власнику квартири, перешкоди у користуванні. Провадження за позовом відкрите відповідно до ухвали судді від 09.08.2021 р., справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідач відзив на позов не надіслала, клопотання про розгляд справи в іншому порядку не надходило. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. На підставі Договору купівлі-продажу від 04.03.2004 року власниками квартири [ADDRESS] є [PERSON] та [PERSON] . Крім власників, в даній квартирі зареєстровані їх син [PERSON] та онука [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.9). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.8). Відповідач хоча і зареєстрована в спірній квартирі, однак з 29.04.2004р. в ній не проживала, а постійно проживала з батьками за місцем реєстрації своєї матері. Наявність реєстрації в квартирі особи, яка в ній не проживає, очевидно тягне для позивача додаткові витрати з оплати комунальних послуг, з обслуговування прибудинкової території, та перешкод у розпорядженні цим майном, тощо. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України. Зокрема, згідно зі ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, в тому числі і шляхом припинення правовідношення (ст. 16 ЦК України). Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Право членів сім`ї власника будинку користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сім`ї якого вони є, із припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сім`ї. Власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час. Тому, суд погоджується із запропонованим позивачем шляхом поновлення порушеного права і визнає відповідача [PERSON] такою, що втратила право користування спірною квартирою. Питання перерозподілу судових витрат не порушувалось, що не суперечить вимогам ст. 141 ЦПК України. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-18 00:00:00

[PERSON] , через свого представника - адвоката Макогон А.О., звернувся до суду із зазначеним позовом, в обґрунтування якого вказав таке. 24 серпня 1985 року Нікольським сільським ЗАГСом с Нікольське Мілеровського району між ним та відповідачем [PERSON] був зареєстрований шлюб, актовий запис № 10. Спільне життя з відповідачем не склалося, у зв`язку з різними характерами та поглядами на життя. З 2018 року сторони припинили шлюбні відносини, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Позивач вважає, що їхня сім`я розпалася остаточно, збереження та перебування у шлюбі суперечить його інтересам. Ухвалою суду від 17 вересня 2020 року було відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву. Позивач в своїй позовній заяві просив розглянути справу за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про час, дату та місце розгляду справи сповіщувалася належним чином, причин неявки суду не повідомила, протягом встановленого строку відзивів на позовну заяву до суду не надала, тому суд вважав можливим розглянути справу за відсутності відповідача за наявними у ній матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зі свідоцтва про укладення шлюбу сторін серії [NUMBER] вбачається, що вони дійсно з 24 серпня 1985 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Із позовної заяви позивача вбачається, що збереження сім`ї суперечить його інтересам. За таких обставин суд не бачить підстав для збереження шлюбу сторін, тому його між ними слід розірвати. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на те, що позов [PERSON] задоволений в повному обсязі, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір, сплачений останнім за звернення до суду. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-25 00:00:00

[PERSON] через свого представника адвоката Мандзюка В.Б. звернулася в суд із вказаним вище позовом. Посилалась на те, що згідно розписки від 19.11.2018 року [PERSON] зобов`язався виконати роботи по ремонту двох кімнат чотирьохкімнатної кварти [ADDRESS] , а також провести роботи по зовнішньому утепленню стін вказаної квартири в строк до 20.12.2018 року. На виконання вказаних робіт [PERSON] передала відповідачу кошти в сумі 3500 євро. Після проведення ремонтних робіт між сторонами мав бути проведений взаєморозрахунок у сумі 3% від вартості усіх матеріалів і робіт. Проте, на даний час відповідачем ніяких ремонтних робіт проведено не було, а отже останній набув кошти в сумі 3500 євро безпідставно. Оскільки згідно розписки відповідач отримав кошти саме на виконання робіт, які не здійснив, позивач вважає, що договір підряду між ними укладений не був. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-29 00:00:00

[PERSON] через свого представника адвоката Марус І.Є., звернулася з заявою до Новгород-Сіверського районного суду про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, мотивуючи заяву тим, що [INFO] помер [PERSON] . Заявниця проживала разом із [PERSON] з 1999 року в с. Мамекіне Новгород-Сіверського району Чернігівської області. Встановлення факту постійного проживання заявниці необхідно для оформлення спадщини. В судове засідання заявник та представник [PERSON] , не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про час і місце судового розгляду справи, але надали суду заяву в якій заявлені вимоги підтримали і просили задовольнити. Представник зацікавленої особи Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області, в судове засідання не з`явився, але надав суду заяву в якій заявлені вимоги визнає в повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення просить суд розглянути справу без його участі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне заяву задовольнити, оскільки заявлені вимоги і посилання заявника знайшли своє підтвердження в судовому засіданні. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер [PERSON] (актовий запис про смерть №01 від 17. 01.2015 р. (а.с.5) Згідно довідки Мамекінської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області від 09 грудня 2020 року [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] проживав в с. Мамекіне Новгород-Сіверського району Чернігівської області, Чернігівської області, разом з ним з [PERSON] , з 1999 року та вели спільне господарство (а.с.6). Той факт, що [PERSON] постійно проживала разом з [PERSON] в с. Мамекіне Новгород-Сіверського району Чернігівської області, не спростовується жодними доказами, а навпаки підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-09 00:00:00

[PERSON] через свого представника адвоката Мельника О.С. у жовтні 2020 року звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, що був укладений нею з [PERSON] .. Провадження за позовом відкрите відповідно до ухвали судді від 22.10.2020р. Відповідач відзив на позов не надіслав, клопотання про розгляд справи в іншому порядку не надходило. За таких обставин, з урахуванням того, що у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, суд вважає за можливе ухвалити рішення на наявних доказах. Судом встановлено таке. Сторони перебувають у шлюбі з 16.11.1996 року, на що вказує свідоцтво про одруження (а.с. 13), від шлюбу мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] .. За позовною заявою сторони шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, майнового та інших спорів з сімейних правовідносин між сторонами не має. Питання про зміну прізвища на дошлюбне та про перерозподіл судових витрат позивачем не порушувалось. За таких обставин, відсутності заперечень відповідача, суд знаходить існування шлюбу формальним та таким, що суперечить інтересам позивача, а тому він підлягає розірванню на підставі ст.ст. 105, 112 СК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-18 00:00:00

[PERSON] , через свого представника - адвоката Михайленко Н.М., звернувся до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області з позовом до Очаківської міської ради про визнання права власності за набувальною давністю. Враховуючи складність виготовлення повного тексту рішення, суд вважає можливим оголосити вступну та резолютивну частини рішення, а повний текст виготовити протягом двох днів. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-09 00:00:00

[PERSON] через свого представника - адвоката Настенко М. О., яка діє на підставі ордеру серії АХ № 1001944 від 20.08.2019, звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить суд стягнути з відповідача заборгованість за Договором позики № б/н від 12.10.2016 в розмірі 100000,00 грн; заборгованість за Договором позики № б/н від 05.06.2017 в розмірі 100000,00 грн; пеню в розмірі 183000,00 грн; штраф у розмірі 10000,00 грн; 3% річних у розмірі 11515,07 грн; інфляційні збитки у розмірі 36919,01 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 13.10.2016 між сторонами було укладено Договір позики № б/н, згідно якого [PERSON] отримав грошові кошти у сумі 100000,00 грн, які зобов`язався повернути позивачеві до кінця поточного року з дня отримання позики, тобто до 31.12.2016. Однак, станом на 01.01.2017, як і станом на день звернення до суду з даною позовною заявою, позичальником не виконано зобов`язання за вказаним Договором позики. Крім того, 05.06.2017 [PERSON] під розписку надано відповідачеві в борг ще 100000,00 грн з терміном повернення до 05.06.2018. Проте, станом на 06.06.2018, як і станом на день звернення до суду з даною позовною заявою, позичальником також не виконано фінансові зобов`язання за Договором позики № б/н від 05.06.2017. Позивач зазначає, що

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-04 00:00:00

[PERSON] , через свого представника адвоката Сльозка А.Ф. звернулася до суду з позовом до [PERSON] в якому просить: визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона являється власником домогосподарства за адресою: [ADDRESS] . В будинку зареєстрована колишня невістка [PERSON] , яка не проживає понад один рік без поважних причин. Реєстрація відповідача не дозволяє їй розпоряджатися будинком на власний розсуд та значно обмежує її права. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні заперечувала проти позову просила відмовити в задоволенні позову. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши надані докази в межах позовних вимог, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що згідно договору купівлі продажу житлового будинку від 11.01.2008 року [PERSON] є власницею будинку за адресою: [ADDRESS] .(а.с.10) За адресою будинка: [ADDRESS] , значиться зареєстрованою відповідач [PERSON] , що підтверджується домогосподарською книгою (а.с.8-9). Згідно акту обстеження житлово-побутових вимог від 04.01.2019 року [PERSON] понад один рік не проживає в даному будинку (а.с.12) Згідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Підстави втрати права на користування житловим приміщенням регулюються ст. 71,72 ЖК України в разі користування житловим приміщенням в будинках державного і громадського фонду та ст. 405 ЦК України в разі користування майном (житлом) власника. Як встановлено судом, будинок [ADDRESS] є майном (житлом) позивача, відповідач не є членом його сім`ї. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника втрачає право на користування цим житлом в разі відсутності в житлі понад один рік без поважних причин, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. В позові [PERSON] стверджувала, що відповідач, понад один рік не проживає в будинку, належної позивачу. На думку суду позивач довів той факт, що відповідач понад один рік не проживає за місцем реєстрації, отже на підставі вимог ч. 2 ст. 405 ЦК України, [PERSON] , слід визнати такою, що втратила право користування вказаним жилим приміщенням.

Outcome: approved