Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-20 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. Позовна заява мотивована тим, що 01.06.2016 року відповідач позичив на власні потреби у [PERSON] 5000 доларів США, які зобовязався повернути до 04.07.2016 року. На підтвердження факту отримання в борг зазначеної суми грошових коштів, [PERSON] надав власноруч написану і підписану ним розписку від 01.06.2016 року. Також 29.04.2016 року відповідач [PERSON] позичив на власні потреби у [PERSON] 5000 доларів США та зобовязався повернути кошти в розмірі 5650 доларів США в строк до 30.05.2016 року. На підтвердження факту отримання в борг зазначеної суми грошових коштів [PERSON] надав власноруч написану і підписану ним розписку від 29.04.2016 року. В зазначений в розписках строк відповідач позивачам борг не повернув. Наведене змусило позивача звернутись до суду з даним позовом. В судовому засіданні представник позивачів [PERSON] позовні вимоги підтримав, дав пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві та просив суд позов задоволити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив хоча про розгляд справи був повідомлений завчасно та належним чином, про що свідчать матеріали справи та оголошення в газеті «Вінниччина». Суд, вирішив провести заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, оглянувши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно письмової розписки від 29.04.2016 р. [PERSON] позичив [PERSON] грошові кошти у розмірі 5000 доларів США, із строком повернення до 30.05.2016 року грошових коштів в розмірі 5\~650 доларів США. Згідно письмової розписки від 01.06.2016 р. [PERSON] позичив [PERSON] грошові кошти у розмірі 5000 доларів США, із строком повернення до 04.07.2016 року. Згідно ч.1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Згідно ч.2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника. Згідно ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Факт неналежного виконання відповідачем умов договорів позики знайшов своє підтвердження в ході розгляду справи і є підставою, відповідно до змісту розписок, наданих позивачами та вимог чинного законодавства, для задоволення позову, а саме стягнення з відповідача на користь [PERSON] заборгованості в розмірі 126 500 гривень та на користь [PERSON] заборгованості в розмірі 142 945 гривень. Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Враховуючи те, що позивачі сплатили судовий збір та наполягають на його стягненні з відповідача його, згідно ст. 88 ЦПК України, слід стягнути з відповідача на користь позивачів. Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 79 ЦПК України до судових витрат серед іншого належать і витрати на правову допомогу. За таких обставин, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачів по 3500 грн. на кожного витрат на правову допомогу. На підставі викладеного та

Outcome: approved