Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-16 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою,що втратила право на реєстрацію та користування жилим приміщенням.Свої позовні вимоги позивачі обгрунтовують тим,що вони є власниками квартири №6 в будинку № 3 на кв.Миру смт.Білокуракине Луганської області. Дану квартиру позивачи отримали у спадщину від своєї матері- Федченко [PERSON],яка померла 30 листопада 2014 року. [PERSON] перебувала у відносинах з відповідачем, а тому вона зареєструвала [PERSON] за вказаною адресою без згоди співвласників.З липня 2015 року [PERSON] у спірній квартирі не проживає.Позивачі просять визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням та зобовязати Управління Державної міграційної служби України в Луганській області зняти [PERSON],[INFO] ,з реєстрації за адресою : [ADDRESS] та внести відповідні зміни до реєстраційних документів. В судове засідання позивачки не зявилися.Надали суду заяви про розгляд справи без їх участі.Повністю підтримали свої позовні вимоги. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився.Надав суду заяву про розгляд справи без його участі.Позовні вимоги визнав у повному обсязі. Представник третьої особи- Управління Державної міграційної служби України в Луганській області в судове засідання не зявиися,надав суду заяву про розгляд справи без його участі та заперечення на позовну заяву,вказавши,що позивачами не надано доказів проживання [PERSON] за іншою адресою .Окрім того,відповідно до Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розширення повноважень органів місцевого самоврядування та оптимізації надання адміністративних послуг №888 від 10.12.2015 року з 04.04.2016 року виконавчим органам сільської,селищної або міської ради передано повноваження у сфері реєстрації ,зняття з реєстрації місця проживання особи на території адміністративно-територіальної одиниці. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено ,що [PERSON] та [PERSON] є власниками квартири №6 в будинку № 3 на кв.Миру смт.Білокуракине Луганської області(а.с.14-16,28). Дану квартиру позивачи отримали у спадщину від своєї матері- Федченко [PERSON],яка померла 30 листопада 2014 року( а.с.9). [PERSON] перебувала у відносинах з відповідачем, а тому вона зареєструвала [PERSON] за вказаною адресою(а.с.11-12) .З липня 2015 року [PERSON] у спірній квартирі не проживає (а.с.13). Цей факт відповідачем не оспорюється. Відповідно до ст. ст. 71, 72 ЖК України, відповідач втрачає право на користування житловим приміщенням, якщо він проживає за іншою адресою, відсутній за цим місцем проживання понад 6 місяців, а тому підлягає визнанню таким, що втратив право на жиле приміщення. Таким чином позовні вимоги позивачок до [PERSON] про визнання особи такою,що втратила право на реєстрацію та користування жилим приміщенням є обгрунтораними і підлягають задоволенню. Щодо вимог до Управління Державної міграційної служби України в Луганській області про скасування реєстрації місця проживання [PERSON] слід зазначити,що відповідно до Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розширення повноважень органів місцевого самоврядування та оптимізації надання адміністративних послуг №888 від 10.12.2015 року з 04.04.2016 року виконавчим органам сільської,селищної або міської ради передано повноваження у сфері реєстрації ,зняття з реєстрації місця проживання особи на території адміністративно-територіальної одиниці. Таким чином вимоги позивачів про зобовязання Управління Державної міграційної служби України в Луганській області зняти [PERSON] з реєстрації є необгрунтованими і задоволенню не підлягають.

Outcome: partial