Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-24 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 11.09.2010 року. Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] . Заявники звернулися до суду з заявою про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що між ними припинені шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть, переконані, що відновлення подружніх відносин неможливе, а їх спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам. Повідомили суд, що спори з приводу поділу їх спільного майна відсутні, досягнуто згоди що їх неповнолітня дитина після розірвання шлюбу буде проживати з матір`ю, про що укладено Договір про місце проживання дитини та сплату аліментів від 06.09.2021 року. В судове засідання заявники не з`явилися, подали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, повідомили суду, що заявлені вимоги підтримують. Правилами ч.3 ст. 293 ЦПК України визначено можливість вирішення судом у порядку окремого провадження питання про розірванню шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей. Відповідно до ст. 1 Сімейного Кодексу України побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки. Відповідно до положень ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, згідно свідоцтва [NUMBER] 11.09.2010р. Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 1273. Від шлюбу подружжя мають малолітню дитину: [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження [NUMBER] від 19.05.2015р., актовий запис № 784. Подружжя 06.09.2021р. уклали нотаріально завірений Договір про місце проживання дитини та сплату аліментів. За цим договором місцем проживання дитини після розірвання шлюбу визначено за фактичним місцем проживання матері: [ADDRESS] ; місце проживання дитини після досягнення нею десятирічного віку визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Договором визначено обов`язки батьків щодо виховання та утримання дитини. Згідно положень частини третьої та четвертої ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. За правилом частини 2 статті 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, або інтересам дитини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що заява [PERSON] та [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню судом у порядку передбаченому ч. 3 ст. 293 ЦПК України, оскільки останні припинили подружні стосунки, проживають окремо, на виконання вимог ст. 109 СК України вирішили у добровільному порядку питання про розподіл спільного майна, уклали договір щодо умов утримання дитини та про сплату аліментів. На підставі викладеного,

Outcome: approved