Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-08 00:00:00

[PERSON] звернуся до Індустріального районного суду міста Дніпропетровська із позовною заявою до [PERSON], у якій, уточнивши свої позовні вимоги, просить суд: зобов'язати відповідача не чинити йому перешкоди у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною - [PERSON], [INFO] і визначити наступні способи його участі у вихованні та спілкуванні з сином: у неділю з 10:00 до 19:00 у присутності відповідача протягом півроку з моменту набрання чинності рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська по справі № 202/8409/15-ц, у подальшому - без присутності відповідачки; щорічно у літній період під час спільного відпочинку дитини з ним строком не менш 7 днів без участі відповідачки, починаючи з 01.06.2017 р.; у день народження дитини [PERSON] та у Новий Рік, 1 січня щорічно з 10:00 до 19:00.; за бажанням дитини та за умови повідомлення відповідачки, дитина може залишитись на ніч за місцем його перебування щонайменше до ранку наступного дня починаючи з грудня 2016 року; зобов'язати відповідача, не пізніше ніж за добу до дня відвідування ним дитини, надавати йому точну інформацію щодо фактичного місця перебування дитини, а у разі настання змін у місці проживання, перебування, повідомляти про це не пізніше ніж за добу до настання таких обставин/змін; зобов'язати відповідача узгоджувати з ним у письмовій формі будь які рішення стосовно вибору навчальних закладів, закладів спортивного та творчого розвитку, лікувально-профілактичних закладів для дитини, тощо. В обґрунтування таких позовних вимог [PERSON] посилається на те, що відповідач продовжує перешкоджати йому у спілкуванні із сином. Відповідач з моменту розірвання шлюбу й до моменту повного обмеження доступу до дитини майже кожну зустріч наполягала на тому, щоб він залишив її в спокої і більше ніколи не приходив. Відповідач з моменту їхнього розлучення і до цього часу жодного разу не зателефонувала йому з метою вирішення будь яких питань щодо потреб дитини. Відповідач окрім батька дитини також перешкоджає спілкуванню й бабі з дідом, що свідчить про системний характер дій відповідача. Агресивний настрій відповідача щодо нього на підставі власних мотивів, що не мають відношення до виховання дитини, є негативними обставинами у вихованні, через це дуже важливо обмежити можливість створювати психологічне напруження відповідачем під час його спілкування з сином. Однак, внаслідок того, що доступ до дитини був обмежений протягом останніх 5 місяців, необхідний деякий час для поновлення довірчих відносин між батьком та сином. Через це, він погоджується, що перші півроку після набрання чинності рішенням суду, є необхідність побачень з сином у присутності матері. Він вважає за доцільне з огляду на вищезазначене визначити наступний порядок побачень: унеділю з 10:00 до 19:00 у присутності відповідача протягом півроку з моменту набрання чинності рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська по справі № 202/8409/15-ц, у подальшому - без присутності відповідача; щорічно спільний відпочинок у літній період дитини з позивачем строком не менш 7 днів без участі відповідача починаючи з 01.06.2017 р.; у день народження дитини [PERSON] та у Новий Рік 1 січня щорічно з 10:00 до 19:00; за бажанням дитини та за умови повідомлення відповідача, дитина може залишитись на ніч за місцем перебування позивача щонайменше до ранку наступного дня починаючи з грудня 2016 року. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник підтримали пред'явлений позов, та викладені у ньому вимоги, з урахуванням уточненої заяви, просили задовольнити у повному обсязі. В обґрунтування позовних вимог посилалися на викладені у позовній заяві обставини. Відповідач [PERSON] та її представник у задоволення позову просили відмовити. В обґрунтування позиції посилалися на викладені у письмових запереченнях обставини. Представник Органу опіки та піклування Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради в судове засідання не з'явився, але завчасно надав до суду висновок по суті спору сторін, а також заяву про можливість розгляду й вирішення справи за його відсутності. Суд, вислухавши пояснення сторін та їхніх представників, вивчивши матеріали справи та надані письмові докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Так, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 22 вересня 2012 року. Їхній шлюб було зареєстровано Бабушкінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровський області, про що складено актовий запис за № 471. З квітня 2014 року відносини між позивачем та відповідачкою погіршилися, що призвело до руйнування їхніх стосунків, припинення сумісного проживання, ведення спільного господарства. З того часу сторони фактично припинили шлюбні стосунки. Між сторонами погіршилося ставлення один до одного і поміж ними виникли неприязні відносини, що не заперечувалося самими сторонами в судовому засіданні та в чому суд зміг особисто переконатися під час вирішення даного спору. Рішенням Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 15 серпня 2014 року (справа № 200/12154/14-ц) шлюб між сторонами було розірваною. Під час шлюбу у сторін народився син - [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу залишився проживати із відповідачкою [PERSON] З боку відповідача до позивача виникло недовірливе ставлення та у зв'язку із втратою довіри, зумовленою, як на думку відповідачки, неналежним ставленням батька до неї, та до сина за часи сумісного проживання, вона вважає позивача людиною, яка не приділятиме дитині належної уваги та виховання. З огляду на це вона не може довірити дитину позивачу, що може призвести по порушення нормального розвитку дитини, оскільки позивач завдавав їй тілесних ушкоджень під час з'ясування стосунків, свідком чого була дитина, проявляв грубе ставлення. Рішенням виконкому Бабушкінської районної у місті Дніпропетровську ради від 23.01.2015 року № 14, позивачу були визначені години для участі у вихованні та спілкування батька з дитиною, а саме: кожного вівторка з 09:30 год. до 11:00 год. з відвідуванням центру розвитку дитини та кожної неділі з 09:00 год. до 12:00 год. в присутності матері дитини. Строк дії вказаного рішення встановлено у три місяці, та вказано про можливість продовження його дії за домовленістю батьків. При перевірці заяви позивача Органом опіки та піклування Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради було встановлено, що позивач має намір та бажання приймати участь у вихованні дитини, систематично сплачує аліменти на утримання дитини. Позивач зареєстрований та мешкає за адресою: [ADDRESS]. Відповідачка разом із дитиною мешкаю за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Статтею 151 СК України передбачені права батьків щодо виховання дитини. Так, батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Батьки мають право залучати до виховання дитини інших осіб, передавати її на виховання фізичним та юридичним особам. Батьки мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства. Статтею 153 СК України передбачені права батьків та дитини на спілкування, зокрема, мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до ч. 2 ст. 157 Сімейного кодексу України, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Відповідно до ч. 3 ст. 157 Сімейного кодексу України, той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Частиною 1 ст. 159 Сімейного кодексу України передбачено, що якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Стаття 155 СК України передбачає, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Враховуючи зазначені вище докази та інші обставини справи, що мають значення для її правильного вирішення, а саме, вік дитини, відсутність даних про поганий стан її здоров'я, відсутність доказів того, що позивач веде аморальний спосіб життя, зловживає алкогольними напоями та/або наркотичними засобами, і зможе у будь-який спосіб негативно вплинути на виховання та розвиток дитини, суд приходить до висновку, що наступні способи участі позивача у вихованні малолітнього сина не можуть зашкодити здоров'ю, розвитку останнього. Зокрема, суд вважає необхідним усунути позивачу перешкоди у спілкуванні та участі в вихованні сина шляхом зобов'язання відпвоідачки не чинити цьому перешкод, а також є можливим визначити способи участі позивача у вихованні та спілкуванні з його сином [PERSON] та встановити порядок і час для спілкування (систематичних побачень, можливості спільного відпочинку, відвідування дитиною місця проживання позивача тощо) між позивачем та його сином таким чином: один раз на тиждень, кожної неділі з 10:00 години до 19:00 години [PERSON] має право побачення та спілкування з сином [PERSON], [INFO], за місцем свого проживання, а також з можливістю систематичних зустрічей з дитиною в місцях та помешканнях приналежних до об'єктів громадського дозвілля і відпочинку дітей, без обмежень переміщення, протягом шести місяців від дня набрання законної сили даним рішенням суду у присутності матері дитини - [PERSON], а після спливу цього строку без її присутності; один раз на рік, у літній період, [PERSON] має право на строк не більше семи днів, запросити дитину на тимчасове проживання до свого місця мешкання, а також з можливістю поїхати із дитиною на відпочинок на морські курорти, санаторії, туристичні бази в межах України, завчасно, письмово попередивши про це матір дитини - [PERSON]; кожного року, який закінчується парним числом [PERSON] має право проводити свято Новий Рік, День народження дитини спільно з сином [PERSON] за місцем свого проживання та/або у закладах приналежних до об'єктів громадського дозвілля та відпочинку дітей. Також, суд вважає необхідним зобов'язати [PERSON] негайно повідомляти шляхом надання точної інформації [PERSON] про погіршення стану здоров'я дитини, зміну місця її проживання та місця її перебування, в т.ч. у дошкільному чи навчальному закладі, а у разі настання таких змін повідомляти про це батька дитини не пізніше ніж за добу, з обов'язком узгоджувати з батьком дитини - [PERSON] рішень стосовно вибору навчальних закладів, закладів спортивного та творчого розвитку, лікувально-профілактичних закладів для дитини тощо. В задоволенні іншої частини позовних вимог суд вважає необхідним відмовити. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати відносяться на рахунок відповідача.

Outcome: partial