Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-02 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до ДП «Клінічний санаторій ім.Пирогова» ЗАТ ЛОЗПУ «Укрпрофздравниця», треті особи [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], в своїх інтересах і в інтересах неповнолітньої [PERSON], та ГУДМС в Одеській області, про визнання права користування жилим приміщенням, а саме кімнатами [ADDRESS]. Позов обґрунтований тим, що 03.09.2011 р. [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та переїхала проживати до чоловіка за вказаною адресою. Дані кімнати знаходяться в користуванні чоловіка та членів його сім'ї на підставі ордеру №20 серії ИР від 30.05.2001 року. Вона користується кімнатами, сплачує вартість комунальних послуг, з 05.10.2013 року вона знялася з реєстраційного обліку, іншого житла вона не має, незважаючи на згоду всіх проживаючих наймачів, власник не надає права на реєстрацію. В судовому засіданні позивач та її адвокат повністю підтримали позов та просили його задовольнити. Представник відповідача та треті особи в засідання не з'явилися, повідомлені належним чином. Від представника відповідача заперечень проти позову не надходило, просив розглядати справу в його відсутності, треті особи звернулися з заявами про розгляд справи в їх відсутності, проти вимог не заперечували. Від ГУДМС в Одеській області заяв про відкладення розгляду справи не надходило. Відповідно до положень ст.224 ЦПК України суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних доказів. Заслухавши позивача, її адвоката та свідка, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Згідно довідки від 13.11.2014 року ДП «Клінічний санаторій ім.Пирогова» ЗАТ ЛОЗПУ «Укрпрофздравниця» є власником гуртожитку за адресою: [ADDRESS], в кімнатах зареєстровані наймач [PERSON], [PERSON], її чоловік, [PERSON], син, [PERSON], донька, та [PERSON], онука (а.с.6). Відповідно до ст.ст.128,129 ЖК України та п.10 р.2 Примірного положення про гуртожитки жила площа в гуртожитку надається за спільним рішенням адміністрації підприємства,установи,організації та відповідного профспілкового комітету. На підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на жилу площу. Як було встановлено матеріалами справи, 17.06.2001 року [PERSON] отримала ордер №20 серії ИР на зайняття сім'єю із п'яти осіб житлової площі в [ADDRESS], площею 30 кв.м (а.с.5). Згідно зі свідоцтвом про шлюб [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] 03.09.2011 р (а.с.9) і з цього часу проживає в кімнатах [ADDRESS] разом з сім'єю чоловіка, що було підтверджено свідком [PERSON], яка є сусідкою. 17.11.2014 року ДП «Клінічний санаторій ім.Пирогова» ЗАТ ЛОЗПУ «Укрпрофздравниця» відмовив [PERSON] в реєстрації [PERSON], посилаючись на те, що вона не є неповнолітньою дитиною. Згідно з вимогами ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст.47 Конституції України, кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Так, відповідно до ст.9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій. Згідно з ч.2 ст.64 ЖК України, до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти та батьки. Членами сім'ї може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Нормами ч.2 ст.65 ЖК України визначено, що особи, які вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім'ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. Згідно з ч.2 ст.3 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. З урахуванням вищенаведеного, суд прийшов до висновку, що позивач на протязі тривалого часу, а саме з 03.09.20011 року, проживає у житлових кімнатах, користується ними, наймач згоден на її проживання, у зв'язку з чим в неї виникло право на користування, через що визнання за позивачем права користування житловими приміщеннями кімнат є законним, обґрунтованим, таким що не порушує прав та інтересів відповідача по справі, а тому вимоги позивача про визнання права користування підлягають задоволенню.

Outcome: approved