Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-19 00:00:00

[PERSON] просить ухвалити рішення про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, в розмірі 700 гривень щомісячно. Свої вимоги обґрунтувала тим, що перебувала з відповідачем у шлюбі, мають доньку [PERSON], [INFO], яка продовжує навчання та перебуває на її утриманні. Донька потребує матеріальної допомоги, адже навчається на денній формі і не має змоги влаштуватись на роботу. Позивач в судовому засіданні зменшила позовні вимоги: просить ухвалити рішення про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки по 300 гривень щомісячно. Додала, що їй відомо про те, що відповідач періодично виїжджає на заробітки, відтак має можливість сплачувати аліменти. Відповідач до суду не з'являвся, хоча належним чином був сповіщений про час і місце розгляду справи, про причини своєї неявки не повідомив, будь-яких клопотань не подавав. Зі згоди позивача суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням статті 224 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК). Дослідженням матеріалів справи, аналіз законодавства приводить до наступного. Відповідно до частини 1 статті 11, частини 1 статті 60, частини 3 статті 61 ЦПК суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Згідно з свідоцтвом про народження серії [NUMBER] батьками [PERSON], яка народилась [INFO] року, є [PERSON] та [PERSON]. Згідно з довідкою № 211 від 03 жовтня 2014 року [PERSON] є студенткою першого курсу денної форми навчання Інженерно-педагогічного інституту Національного педагогічного університету імені Драгоманова. Статтею 199 Сімейного кодексу України (далі - СК) визначено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно з частиною 1 статті 200 СК суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Згідно з статтею 182 СК при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. У відповідності до положень частини 1 статті 184 СК, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи наведене вище, суд приходить до висновку, що розмір заявлених вимог відповідає принципами справедливості, розумності та пропорційності, відтак позов підлягає до задоволення. Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 367 ЦПК суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до статті 88 ЦПК судові витрати у формі судового збору слід покласти на відповідача.

Outcome: approved