Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-24 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до Мирівської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області про визнання права власності по 1/2 частині земельної ділянки площею 0,37 га, розташованої по вул. Чкалова 47, в с. Топила Томаківського району Дніпропетровської області, призначеної для присадибної земельної ділянки площею 0,25 га, підсобного господарства площею 0,12 га, у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер 27.12.2014 року, що належала [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ДП Тм №004991, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №400/442 та успадкована [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 02.12.2003 року зареєстрованого в реєстрі за №834. Позов мотивують тим, що звернувшись до приватного нотаріуса Томаківського нотаріального округу Дніпропетровської області з метою отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на вказану вище земельну ділянку, площею 0,37 га. Після смерті [PERSON] Приватний нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину посилаючись на відсутність правовстановлюючого документа на спадкове майно у виді земельної ділянки. Свого часу [PERSON] у порядку спадкування за заповітом прийняв спадщину у виді житлового будинку з господарськими спорудами та земельної ділянки після смерті [PERSON], що померла 24.03.2003 року, однак не зареєстрував право власності на нерухоме майно. У своїй письмовій заяві представник позивачів, що діє на підставі ордера серія ДП №004 від 25.06.2018 року просить розглянути справу за своєї відсутності у судовому засіданні про що підтримує позовні вимоги повністю. Від представника відповідача у порядку передбаченому ч. 3 ст. 211 ЦПК України надійшла заява про розгляд справи за його відсутності у судовому засіданні, про що заперечень на позов не має. Суд вважає можливим задовольнити клопотання сторін та розглянути справу за їх відсутності у судовому засіданні на підставі наявних матеріалів, які є достатніми для ухвалення рішення по суті заявлених вимог. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. За правилами ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Пленум Верховного Суду України в п. 23 постанови №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. З матеріалів справи вбачається, що 27.12.2014 року в с. Топила Томаківського району Дніпропетровської області помер [PERSON]. Позивач [PERSON] доводилася дружиною померлого, а позивачка [PERSON] дочкою, що підтверджується відповідними актовими записами про шлюб та про народження. Приватний нотаріус [PERSON] у своєму листі розяснив позивачам, що за відсутності правовстановлюючого документу на земельну ділянку, розташованої по вул. Чкалова, 47, в с. Топила Томаківського району Дніпропетровської області, видати свідоцтво про право на спадщину після смерті [PERSON] неможливо. На іншу частину спадщини у виді житлового будинку, що знаходиться по вул. Чкалова, 47, в с. Топила, Томаківського району Дніпропетровської області позивачі отримали свідоцтво про право на спадщину виданого приватним нотаріусом 05.09.2016 року. Копія Державного акту на право приватної власності на землю серія ДП Тм №004991 виданого 03.03.1997 року підтверджує, що земельна ділянка загальною площею 0,37 гектарів , передана для присадибної ділянки площею 0,25 га та підсобного 0,12 га. по вул. Чкалова, 47, в с. Топила Томаківського району Дніпропетровської області у власність [PERSON]. Витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб №00020631290 від 25.07.2018 року підтверджує, що [PERSON], [INFO], перебував у шлюбі з [PERSON], [INFO], зареєстрований 07.02.1958 року Виконавчим комітетом Топилянської сільської ради депутатів трудящих Томаківського району Дніпропетровської області, актовий запис № 9. Витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть №0002063090 від 25.07.2018 року підтверджує, що [PERSON], [INFO], померла 24.03.2003 року в с. Топила Томаківського району Дніпропетровської області. Розбіжність записів по-батькові «Явтухівна» та «Євтихівна» суд вважає за допущену помилку при складанні актових записів про шлюб та про смерть особи, оскільки такі імена мають однакове походження. Зі спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON], вбачається, що до приватного нотаріуса з заявами про прийняття спадщини звернулися позивачки, [PERSON], та в інтересах своєю дочки [PERSON] Свідоцтво про право на спадщину за заповітом видане 02.12.2003 року державним нотаріусом Томаківської державної нотаріальної контри, підтверджує, що спадкоємцем майна, у тому числі земельної ділянки по вул. Чкалова, 47, в с. Топила Томаківського району Дніпропетровської області площею 3701 кв2, після смерті [PERSON], яка померла 24.03.2003 року, є [PERSON]. Отже, [PERSON] свого часу прийняв спадщину після смерті [PERSON], у виді житлового будинку та земельної ділянки за вказаною адресою, однак не зареєстрував право власності на землю у встановленому законом порядку, що стало причиною відмови нотаріуса у видачі позивачам свідоцтва про право на спадщину за законом в частині земельної ділянки. Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ роз'яснив у своєму листі від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13, що спори про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз'яснень, викладених в пунктах 10, 11\~ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7\~про те, що відповідно до статті 1225\~ЦК\~України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Виходячи з наведеного вище позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки суд не вбачає порушень прав та інтересів інших осіб. Згідно п. 2) ч. 2 ст. 141 ЦПК України сплачений по справі судовий збір в сумі 704 гривні 80 копійок підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved