Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-14 00:00:00

[PERSON] звернулася із позовом до суду, в якому просить позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], жителя [ADDRESS] - стосовно неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. В позові зазначила, що шлюб зареєстрували із відповідачем 23.11.2000 року. Від цього шлюбу у них народилося двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO]. Згідно рішення Городенківського районного суду від 26.09.2012 року про розірвання шлюбу діти проживають разом з нею та перебувають на її утриманні та вихованні. Відповідач не надає жодних коштів на проживання та утримання дітей, не забезпечує дітей усім необхідним, не турбується про їхнє життя та здоров'я, а зароблені кошти витрачає на свої потреби. Всі питання щодо виховання дітей вирішуються нею самостійно без участі та підтримки відповідача. Дитина [PERSON] займається в гуртках, тренувально-оздоровчих секціях, дошкільних навчальних закладах. Ці заняття потрібні неповнолітній дочці, вона відвідує кожний предмет із задоволенням. Для розвитку дітей вона прикладає всі свої зусилля та можливості. Питання щодо виховання вирішуються нею самостійно. Відповідач має заборгованість по аліментах. Тому згідно ухвали Городенківського районного суду від 24.11.2014 року оголошено розшук відповідача як неплатника аліментів на утримання дітей. В позові позивачка покликається і на те, що висновком органу опіки та піклування Городенківскої РДА від 19.11.2015 року встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків, що говорить про його особисте ставлення до дітей. У зв'язку із чим орган опіки та піклування Городенківської РДА вважає, що доцільним є позбавлення батьківських прав відповідача стосовно неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON]. У зв'язку із чим просить позовні вимоги задовольнити. В поданому запереченні відповідач не визнав позовні вимоги, просить в задоволенні позову відмовити. Відповідач зазначив, що він неодноразово приїздив до дітей, привозив їм продукти харчування, іграшки однак чеки не зберігав. Щодо заборгованості по аліментах, вона виникла у зв'язку із тим, що втратив роботу та через відсутність заробітку не платив їх. Аліменти став сплачувати у 2014 році коли почав їздити на сезонні роботи. Щодо ухвали суду про розшук, вона винесена на підставі довідки Серафинецької сільської ради, що він не зареєстрований та не проживає в с. Серафинці. У жовтні 2013 року він зареєстрував шлюб із теперішньою дружиною і переїхав проживати до неї в с. Стрільче Городенківського району, де і зареєструвався 11.02.2014 року. Він особисто про розшук дізнався 07.12.2014 року, а аліменти платив до розшуку 04.12.2014 року. Щодо відвідин дітей кожен раз вони проходили в скандальній формі. А те, що він не приходив до садка та школи не дає підстав робити висновок щодо його участі у вихованні дітей. Так як відповідно до п. 15, 16 Постанови пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків. Позбавлення батьківських прав слід розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних матір та батька. Виходячи з характеру такого засобу, його не можна застосувати тоді, коли це не викликано необхідністю. В судовому засіданні позивачка з підстав зазначених в позові позовні вимоги підтримала та просить їх задовольнити. Суду пояснила, що з часу розірвання шлюбу відповідач практично не цікавиться дітьми. Він не приходить до дітей, не вітає їх з днем народження, не відвідує батьківські збори, не цікавиться їхнім світоглядом, не турбується їхнім здоров'ям, не сплачує аліменти. Спочатку відповідач спілкувався з дітьми, але потім перестав спілкуватися. Хоча вважає, що подзвонити дітям не складає труднощів. Ухвалою Городенківського районного суду у 2014 році було оголошено розшук відповідача у зв'язку із заборгованістю по аліментах. Вона знала, що відповідач після розірвання шлюбу проживає в с. Стрільче, однак не знала чи він там зареєстрований. Проте, що відповідач проживає в с. Стрільче, судовиконавцям не говорила. Відповідач має борг по несплаті аліментів, який до цього часу не сплатив. Протягом 2015 року останній платив аліменти, але не регулярно. Остання сплата аліментів була 24.12.2015 року в сумі 1600 грн. та 23.11.2015 року в сумі 1000 грн. перед тим не платив 2 місяці. В даний час вона проживає із співжителем [PERSON], який добре відноситься до дітей і хоче удочерити дітей. Тому просить позовні вимоги задовольнити. Представник позивачки [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала і вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки відповідач як батько не піклується про дітей, не цікавиться їхнім здоров'ям, розвитком, має заборгованість по аліментах. Він не дзвонить до дітей, не провідує їх, не вітає з днем народження, не спілкується з дітьми, не відвідує дітей у школі. Останнє спілкування було рік - півтора роки тому, а подарунок, ляльку дарував дитині 3 роки тому. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Суду пояснив, що після розірвання шлюбу зустрічався з дітьми і провідував їх, але у них постійно із відповідачкою виникали скандали та сварки. Він провідував дочок як у школі так і садочку, приносив іграшки. Щодо заборгованості вона виникла у зв'язку із тим, що по місцю проживання не має роботи. Із-за пошуків роботи змушений був їхати на сезонні роботи та за межі України. Після чого їздив на заробітки в Росію, однак там йому не заплатили. Платити аліменти почав практично в кінці 2014 року коли поїхав в Чехію. Під час перебування в Чехії він захворів, проте протягом 2015 р. він намагався платити аліменти та старається гасити борг по них. Представники органу опіки і піклування Боднарчук О.Л. вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав, оскільки відповідач не виконував батьківський обов'язок щодо сплати аліментів та виховання дітей. Він не цікавиться дітьми, не відвідує їх у школі та садочку. Свідок [PERSON] пояснила, що являється племінницею позивачки та хрещеною її дочки. Вона часто приходить до дітей і жодного разу не бачила там відповідача і жодного разу не чула від дітей що їх навідував батько. Свідок [PERSON] пояснила є мамою відповідача. Останній в даний час перебуває на роботі, так як платить аліменти. Довший час в сина не було роботи, а коли поїхав на роботу йому не заплатили гроші. Вона сама в той період безпосередньо давала гроші на дітей, а також чоловікова сестра переказувала гроші. Її дійсно викликали в РДА на засідання опікунської ради, так як в той час син перебував на роботі. Щодо спілкування з дітьми позивачка сама не хоче щоб з ними спілкувалися. Свідок [PERSON] пояснила, що являється вихователем дитячого садочка «Зірочка» в м. Городенка який відвідувала дочка [PERSON]. Коли дочка ходила в садочок на початку дитину приводили батьки, але пізніше дитину приводила тільки мама. Із садочка забирала мама, інколи сестричка. Мати цікавилась перебуванням дитини в садочку та приходила на свято ялинки, випускного. Останній раз батько був у садочку 3 роки назад, коли дитині приносив ляльку. В даний час дитина вже ходить в школу. Дочка [PERSON] в присутності викладача класного керівника [PERSON] пояснила, що вона являється дочкою відповідача та позивачки. В даний час вона навчається у 8 класі гімназії. Вона знає, що батько проживає з іншою жінкою в с. Стрільче. Раніше коли батько знімав квартиру він 5-6 раз брав їх із сестрою гуляти. На початках вона спілкувалась із батьком по скайпу, але оскільки він писав негативне про маму, не захотіла спілкуватися з ним. Десь рік тому батько брав їх із сестрою коли їхав до бабусі. Вона знає, що батько працював в Росії і в нього щось там не склалось, була складна робота та йому не виплачували гроші. Тепер батько час від часу їздить в Чехію на роботу. Їх із сестрою раніше провідувала бабуся мати відповідача, дзвонив батька рідний брат, але батько не дзвонив. Після подачі заяви до суду вона спілкувалася із батьком і він питав чи вона любить його. Заслухавши пояснення сторін, представника позивачки, представника органу опіки і піклування, свідків, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити, виходячи із таких підстав: судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двоє дітей: дочку [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачкою. Сторони розірвали шлюб 26.09.2012 року. В кожного з них створилися свої сім'ї. Згідно рішення Городенківського районного суду від 26.11.2013 року відповідач на дітей сплачує аліменти в розмірі 800 грн. щомісячно. Позивачка обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що відповідач не приходить до дітей, не спілкується з дітьми, не вітає їх з днем народження, не відвідує батьківські збори, не цікавиться їхнім світоглядом, не турбується їхнім здоров'ям, не сплачує аліменти. Відповідно до ст. 164 СК України підставами позбавлення батьківських прав до яких зокрема згідно ч.1 п. 2 мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідач заперечуючи позов пояснив та цього не заперечує дочка [PERSON],, що зразу після розлучення батько зустрічався з дітьми, однак не сплачував аліментів, що було пов'язано з відсутністю в нього роботи. В подальшому в 2014 році відповідач почав їздити на роботу за кордон в Чехію і з кінця року став сплачувати аліменти (за попередній період роботи йому не заплатили гроші). В судовому засіданні також встановлено, що в період перебування [PERSON] за кордоном останній не спілкувався з дітьми, не телефонував їм, не цікавився їхнім життям. Орган опіки та піклування Городенківської РДА у своєму висновку вважає за доцільне позбавити батьківських прав відповідача. Суд критично оцінює такий висновок, оскільки підставою для прийняття такого висновку ставить тільки пояснення позивачки та те, що відповідач протягом останнього року не відвідував садочок та навчальний заклад, що було зумовлено перебуванням останнього за межами України. Пояснення матері відповідача не доводять ухилення останнього від виконання батьківських обов'язків, оскільки відповідач проживає у другому шлюбі та в іншому населеному пункті. Оголошення розшуку відповідача згідно ухвали Городенківського районного суду від 24.11.2014 року не означає, що відповідач уникав участі у спілкуванні з дітьми і скривав своє місце проживання, оскільки в судовому засіданні позивачка пояснила, що їй було відомо про місце проживання [PERSON] у зв'язку з повторним його одруженням. Однак про таке місце проживання не повідомляла судовиконавців. Позивачка вказує підставою позбавлення батьківських прав те, що відповідач не приймає участі у вихованні дітей та не надає їм утримання. Поясненнями позивачки проте що відповідач не надає утримання своїм дітям не заслуговує уваги суду та спростовується матеріалами справи, зокрема довідкою Городенківської виконавчої служби. Згідно якої відповідач з кінця 2014 року почав сплачувати аліменти на утримання дітей. Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначено, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, тому суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити у задоволенні позову про позбавлення батьківських прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків. Враховуючи те, що відповідач, надаючи протягом останнього року утримання дітям, не приймав участі у їхньому вихованні, не спілкувався з дітьми, не цікавився їхнім життям, не телефонував їм, по приїзді не зустрічався з ними. Суд вважає, що за таких обставин відсутні підстави для позбавлення [PERSON] батьківських прав з мотивів наведених в заяві та вважає, що відповідача слід попередити про необхідність змінити своє ставлення до виховання неповнолітніх дітей та покласти на орган опіки та піклування Городенківської РДА контроль за виконанням [PERSON] батьківських обов'язків щодо неповнолітніх дітей. Виходячи із викладеного на підставі: Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ст.ст. 150, 155, 164, 180 СК України та

Outcome: dismissed