Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-17 00:00:00

[PERSON] у березні 2019 року звернулася до суду із заявою, у якій просила встановити факт її проживання однією сім'єю із [PERSON], який помер [INFO], у період з 1991 року по день його смерті. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що [INFO] помер її вітчим - [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить право на земельну частку (пай) реформованого КСП ім. Фрунзе без визначення меж цієї частки у натурі (на місцевості). З метою оформлення спадкових прав заявник звернувся до Пирятинської державної нотаріальної контори. Проте остання не має змоги нотаріально оформити спадщину, оскільки факт їх спільного проживання із спадкодавцем не менше п'яти років однією сім'єю документально не підтверджений і встановити цей факт інакше, як у судовому порядку, не можливо. У судовому засіданні представник заявника просив задовольнити заяву з викладених у ній підстав та встановити факт постійного проживання заявника із спадкодавцем [PERSON], який помер [INFO], у період з 1990 року по день його смерті, у с. Малютинці. Представник заінтересованої особи - Малютинської сільської ради Пирятинського району у судове засідання не з'явився, направила листа, у якому просив слухати справу за заявою [PERSON] без його участі, не заперечував проти її задоволення. Судом в порядку ст.ст. 90, 230 ЦПК України для встановлення фактичних даних, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, були допитані свідки [PERSON] та [PERSON], які повідомили, що мати заявника та [PERSON] були одружені, вони разом виховували доньку [PERSON] - [PERSON], яка проживала однією сімєю з померлим [PERSON] з 1990 року та підтримувала з ним сімейні відносини до дня його смерті. Судом установлено, що [PERSON] народилася [INFO], в графі «батьки» записані [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7). Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу №00022154523 від 19 лютого 2019 року, [PERSON] зареєструвала 30 серпня 1991 року шлюб із [PERSON] та змінила прізвище на «[PERSON]» (а.с. 9). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 8). Відповідно до актового запису про смерть № 9 від 29 серпня 2005 року, [PERSON] помер [INFO] (а.с. 21). На підставі розпорядження голови Пирятинської РДА №58 від 06 березня 1997 року, [PERSON] отримав право на земельну частку (пай) на території Малютинської сільської ради Пирятинського району та отримав сертифікат [NUMBER] (а.с. 11). Згідно довідки Міжрайонного управління у Гребінківському та Пирятинському районах Головного управління держгеокадастру у Полтавській області №372/180-18 від 20 листопада 2018 року, на [PERSON] державний акт на право власності на земельну ділянку не виготовлявся та не реєструвався (а.с. 12). Заявник звернувся до Пирятинської державної нотаріальної контори з метою нотаріально оформити спадщину, що належала померлому [PERSON] У видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріусом заявнику було відмовлено, оскільки відсутній документ, що підтверджує факт проживання [PERSON] та [PERSON], який помер [INFO], однією сім'єю не менш як п'ять років (а.с.13). Підтвердити факт їх спільного проживання інакше, як у судовому засіданні, не можливо. Обставини спільного проживання [PERSON] та померлого [PERSON] однією сім'єю понад п'ять років, які були пов'язані спільним побутом, окрім показань свідків підтверджуються довідкою Малютинської сільської ради № 67/02-32 від 18 лютого 2019 року, згідно якої в записах у погосподарській книзі №8 станом на 01 січня 1990 року значиться, що з 01.01.1991 до дня смерті [PERSON] проживав спільно з [PERSON] та вели спільне господарство (а.с. 10) та іншими матеріалами справи у їх сукупності. Згідно ч. 2 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Факт, про встановлення якого просить позивач, має для неї юридичне значення, так як встановлення цього факту необхідне їй для прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Згідно п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 р. „Про судову практику у справах про спадкування при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкоємцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила ч. 2 ст. 3 Сімейного Кодексу України про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини, його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. До числа спадкоємців четвертої черги не входить особа, яка хоча і проживала спільно зі спадкодавцем, але перебувала у зареєстрованому шлюбі з іншою особою. Заслухавши представника заявника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що у судовому засіданні було доведено факт спільного проживання однією сім'єю заявника [PERSON] із [PERSON], який помер [INFO] року, у період з 1990 року по день його смерті, в с. Малютинці Пирятинського району Полтавської області, що не суперечить вимогам ст. 315 ЦПК України. За таких підстав позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved