Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-14 00:00:00

[PERSON], який діє як представник за угодою в інтересах [PERSON] звернувся в суд із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, яку мотивує тим, що після смерті [INFO] року гр. [PERSON]. залишилося спадкове майно, в тому числі, житловий будинок, [ADDRESS] та земельні ділянки площею 0.52.га, цільовим призначенням якої являється ведення особистого селянського господарства та площею 0.07 га, яка виділена для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, співвласниками якої являються покійний [PERSON] та заявник - [PERSON]. За свого життя [PERSON] заповітних розпоряджень відносно спадкового майна не складав, у зв'язку із чим спадкування повинно здійснюватися у відповідності до положень Глави 86 Спадкування за законом ЦК України. У спадковому житловому будинку заявник згідно запису під №6 у будинковій книзі є зареєстрованою з 21 березня 1969 року, покійний [PERSON] - з 12 липня 1968 року. Оскільки на момент відкриття спадщини - 08 лютого 2014 року заявник, [PERSON] постійно проживала разом зі спадкодавцем, [PERSON], однією сім'єю вважається, що вона таким чином набула правового статусу особи - спадкоємця четвертої черги спадкоємців за законом, як особа, яка проживала зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини, та являється особою, яка прийняла спадщину в порядку положень ч.3 ст. 1268 ЦК України. Для оформлення своїх спадкових прав заявник, як спадкоємець за законом, в порядку представництва та отримання правової консультації звернулася до нотаріальної контори за місце знаходження спадкового майна - Рахівської ДНК Закарпатської області із проханням відкриття спадкової справи та видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом. Нотаріусом Рахівської ДНК було запропоновано заявниці звернутися до суду першої інстанції із заявою про встановлення юридичного факту - постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини не менше п'яти років. У зв'язку із наведеним мають місце певні правові обставини. які підлягають доказуванню в судовому порядку шляхом прийняття відповідного судового рішення про встановлення факту, що має юридичне значення. Майнових спорів з приводу встановлення даних обставин не існує. Матеріалами справи, в тому числі, будинковою книгою, підтверджується факт проживання гр. [PERSON] [INFO] та гр. [PERSON], [INFO] у житловому будинку [ADDRESS] більше строку, передбаченого ст. 1264 ЦК України. На підставі вище викладеного, просив встановити юридичний факт: проживання гр. [PERSON] та [PERSON], однією сім'єю, як чоловіка та жінки без шлюбу; проживання гр. [PERSON] разом зі спадкодавцем [PERSON], однією сім'єю більше п'яти років до часу відкриття спадщини, а саме з 28.07.1978 року до [INFO] року за адресою: [ADDRESS]; проживання гр. [PERSON] разом зі спадкодавцем [PERSON], на час відкриття спадщини - 08 лютого 2014 року за адресою: [ADDRESS]. Судові витрати просив залишити за заявником. В судовому засіданні представник заявника, [PERSON] заявлені вимоги підтримав з підстав наведених у заяві. На задоволенні заяви наполягає. Представник заінтересованої особи, Рахівської ДНК, в судове засідання не з'явилася, однак завідуюча Рахівської ДНК - Пріц О.І., надала заяву, в якій просила розглянути справу без її участі. Позовні вимоги підтримує. Заслухавши представника заявника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до п.5 ч.1 ст. 256 ЦПК України у порядку окремого провадження підлягають встановленню факти проживання чоловіка та жінки без шлюбу однією сім'єю. Частина 2 ст. 256 ЦПК України передбачає, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку для їх встановлення. Як вбачається з матеріалів справи, [INFO] року, у віці 82 роки, помер громадянин [PERSON], про що виконавчим комітетом Великобичківської селищної ради Рахівського району Закарпатської області було складено відповідний актовий запис за №17 від 08 лютого 2014 року. Заявниця, [PERSON] звернулася до Рахівської ДНК із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом, однак їй було відмовлено у видачі такого свідоцтва у зв'язку із тим, що вона не перебувала у родинних відносинах із спадкодавцем [PERSON] Стаття 1264 ЦК України захищає права тих осіб, яких спадкодавець вважав членами своєї сім'ї і які проживали з ним впродовж достатньо тривалого часу (п'ять років), вели спільне господарство. Отже, встановлення факту спільного проживання має значення для захисту матеріальних інтересів осіб, які спільно проживають, оскільки вказаною статтею передбачено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до положень ст. 3 Сімейного Кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають спільні права та обов`язки. Судом достовірно встановлено, що заявниця [PERSON] проживала однією сім'єю, як жінка та чоловік з громадянином [PERSON] з 28.07.1978 року по [INFO] року, тобто по день смерті [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Вели спільне господарство, мали спільний бюджет та були пов'язані спільним побутом. Дане підтверджується записами у будинковій книзі, копія якої міститься у матеріалах справи. Встановлення юридичного факту потрібно заявниці для оформлення спадкових прав. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення. На підставі наведеного,

Outcome: approved