Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-14 00:00:00

[PERSON] у червні 2016 року звернулася до суду із заявою про встановлення факту смерті 15.03.2016 року її матері [PERSON] на тимчасово окупованій території України, - в місті Алчевську Луганської області. При цьому посилалася на те, що зареєструвати вказаний факт в органах РАЦС України на даний час неможливо, оскільки документи про смерть [PERSON] видані на тимчасово окупованій території не створюють правових наслідків. У судовому засіданні [PERSON] підтримала заявлені вимоги та просила їх задовольнити. Додатково пояснила, що встановлення факту смерті [PERSON] необхідно їй для оформлення спадкових прав. Черкаський міський відділ ДРАЦС не заперечував проти заяви [PERSON], про що подав суду письмову заяву. Суд вислухавши пояснення заявника, допитавши її як свідка та дослідивши письмові докази встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. [PERSON] є матірю [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії ЯК №372385 від 28.04.1954 року [PERSON], батьками якої записані [PERSON] та [PERSON], а також Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб №00016752747 від 10.06.2016 року яким підтверджено зміну дошлюбного прізвища [PERSON] на [PERSON], у звязку із реєстрацією 16.08.1975 року шлюбу із [PERSON] (а.с. 6,8). Допитана у судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснила, що у березні 2016 року проживала у м. Алчевську, де 15.03.2016 року померла [PERSON] та вона приймала безпосередню участь в організації поховання матері. Поховали [PERSON] 17.03.2016 року на міському кладовищі в м. Алчевську. 15.03.2016 року лікарем [PERSON] Поліклінічного відділення №1 Алчевської центральної міської багатопрофільної лікарні видана Довідка №586 про причину смерті [PERSON], померлої 15.03.2016 року від серцевої недостатності ІІ Б, діфузного кардіосклерозу (а.с. 7). 14.04.2016 року відділом запису актів цивільного стану «Алчевского городского управления юстиции Министерства юстиции Луганской народной республики» видано Свідоцтво про смерть 15.03.2016 року у м. Алчевську [PERSON] (а.с. 4). Статтею ст. 257-1 ЦПК України встановлено особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України. Так згідно абзацу другого частини першої статті 257-1 ЦПК України, - з аява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Відповідно до Постанов Верховної Ради України від 17.03.2015 року №254-VIII та №252-VIII, - «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» та «Про визначення окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей, в яких запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування» місто Алчевськ Луганської області визнано тимчасово окупованою територією України. Даючи оцінку допустимості у розглядуваній справі таких доказів, як документи, що видані органами та установами на тимчасово окупованій території України, суд керується положеннями частини другої статті 19 Конституції України, якою передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Крім того відповідно до статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», - будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. В той же час з урахуванням висновків Європейського суду з прав людини у справах проти Туреччини (зокрема «Loizidou v. Turkey», «Cyprus v. Turkey»), a також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v. the Republic of Moldova and Russia», «Ilacu and Others v. Moldova and Russia») та Консультативного висновку Міжнародного суду ООН у справі Намібії (Namibia case), суд, виходячи з інтересів громадян України, що проживають на окупованій території, а також того, що встановлення факту смерті особи має ключове значення для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявника, як виняток, під час розгляду справи в порядку ст. 257-1 ЦПК України, бере до уваги надані [PERSON] документи, видані органами та установами, що знаходяться на тимчасово окупованій території України та оцінює їх разом з іншими доказами в сукупності та взаємозвязку. За таких обставин, аналізуючи зібрані по справі докази суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви [PERSON] та встановлення факту смерті [PERSON] на тимчасово окупованій території України. Задоволення заяви [PERSON] має для неї юридичне значення, оскільки встановлення факту смерті дає можливість заявнику реалізувати майнові та особисті немайнові права.

Outcome: approved