Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-13 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «УКРСОЦБАНК» в особі Одеської обласної філії, третя особа Реєстраційна служба Одеського міського управління юстиції про розірвання договору, посилаючись на те, що між [PERSON] та Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «УКРСОЦБАНК», повним правонаступником якого є АТ «УКРСОЦБАНК», було укладено Договір про надання відновлювальної кредитної лінії № 2007/24-24/166 від 03.09.2007 р., відповідно до умов якого [PERSON] було відкрито кредитну лінію з максимальним лімітом заборгованості в розмірі 200 000,00 доларі США із сплатою 13,5 відсотка річних та кінцевим терміном повернення заборгованості кредиту 02.09.2017 р. В якості забезпечення зазначеного Кредитного договору між АКБ «УКРСОЦБАНК» з однієї сторони, [PERSON], [PERSON] з другою сторони було укладено Іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] 03.09.2007 р. за р.№ 2104, відповідно до умов якого Іпотекодавці надали в іпотеку земельну ділянку, площею 0,0570 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] яка належить Іпотекодавцям на праві приватної власності на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії РІ № 458694. 27.06.2008 р. між АКБ «УКРСОЦБАНК» та [PERSON] за ініціативою банку було укладено Додаткову угоду № 1 про внесення змін до кредитного договору про надання відновлювальної кредитної лінії № 2007/24-4/166 відповідно до умов якого процентна ставка за користування кредитом була збільшена до 14,0 %. 30.06.2010 р. між АТ «УКРСОЦБАНК» та [PERSON] за ініціативою банку було укладено Додаткову угоду № 3 про внесення змін до кредитного договору про надання відновлювальної кредитної лінії № 2007/24-4/166 відповідно до умов якого процентна ставка за користування кредитом була збільшена до 14,3 %. При цьому жодних додаткових угод до Іпотечного договору від 03.09.2007 р. укладено не було. Вважаючи, що АТ «УКРСОЦБАНК» було порушені права позивачів, як іпотекодавців за Іпотечним договором від 03.09.2007 р., позивачі просили розірвати Іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] 03.09.2007 р. за р.№ 2104, та визнати припиненим у Публічного акціонерного товариства «УКРСОЦБАНК» права іпотеки за укладеним з [PERSON] та [PERSON] Іпотечним договором, посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] 03.09.2007 р. за р.№ 2104 У судове засідання представник позивачів - [PERSON], [PERSON] по довіреності [PERSON] позов довірителів підтримала, просила його задовольнити і надала пояснення у відповідності до обставин, що викладені у позовній заяві. Відповідач АТ «УКРСОЦБАНК» та третя особа Реєстраційна служба Одеського міського управління юстиції про дату та час слухання справи були повідомлені належним чином, явку своїх представників до суду не забезпечили, про причини своєї неявки не повідомили, заяви про слухання справи у своїй відсутності до суду не надходило, заяву про відкладення справи до суду також не надавалося. Суд, у зв'язку з неявкою відповідача та третьої особи, вважає за можливе розглянути справу заочно у відповідності до правил ст. ст. 169, 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши обставини, приходить до висновку про задоволення позовних вимог, як таких, що засновані на Законі та доведені в судовому засіданні. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Пункт 2 ст. 4 Цивільного кодексу України констатує, що основним актом цивільного законодавства України є Цивільний кодекс України. Оскільки правовідносини з приводу майнової поруки між майновим поручителем та кредитором є різновидом зобов'язань, на них також поширюються правові норми щодо зобов'язань. Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 615 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом. Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Судом встановлено, що [PERSON] та Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «УКРСОЦБАНК», було укладено Договір про надання відновлювальної кредитної лінії № 2007/24-24/166 від 03.09.2007 р., відповідно до умов якого [PERSON] було відкрито кредитну лінію з максимальним лімітом заборгованості в розмірі 200 000,00 доларі США із сплатою 13,5 відсотка річних та кінцевим терміном повернення заборгованості кредиту 02.09.2017 р. В забезпечення зазначеного Кредитного договору між АКБ «УКРСОЦБАНК» з однієї сторони, [PERSON], [PERSON] з другою сторони було укладено Іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] 03.09.2007 р. за р.№ 2104, відповідно до умов якого Іпотекодавці надали в іпотеку земельну ділянку, площею 0,0570 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] яка належить Іпотекодавцям на праві приватної власності на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії РІ № 458694. 27.06.2008 р. між АКБ «УКРСОЦБАНК» та [PERSON] за ініціативою банку було укладено Додаткову угоду № 1 про внесення змін до кредитного договору про надання відновлювальної кредитної лінії № 2007/24-4/166 відповідно до умов якого процентна ставка за користування кредитом була збільшена до 14,0 %. 30.06.2010 р. між АКБ «УКРСОЦБАНК» та [PERSON] за ініціативою банку було укладено Додаткову угоду № 3 про внесення змін до кредитного договору про надання відновлювальної кредитної лінії № 2007/24-4/166 відповідно до умов якого процентна ставка за користування кредитом була збільшена до 14,3 %. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про іпотеку» зміни та доповнення до іпотечного договору підлягають нотаріальному посвідченню. Будь-яке збільшення основного зобов'язання або процентів за основним зобов'язанням, крім випадків, коли таке збільшення прямо передбачене іпотечним договором, може бути здійснене після державної реєстрації відповідних відомостей про зміну умов обтяження нерухомого майна іпотекою. В наданому до матеріалів справи іпотечному договорі від 03.09.2007 року сторонами не передбачено право іпотекодержателя в односторонньому порядку збільшувати розмір відсоткової ставки за кредитом. Стаття 19 Закону України «По іпотеку» є імперативною нормою цивільного законодавства та встановлює чіткий обов'язок Іпотекодержателя одночасно або до внесення змін до основного зобов'язання в частині збільшення відсоткової ставки ініціювати внесення змін до іпотечного договору, адже розмір сплачуваних за користування кредитними коштам процентів, як істотна умова кредитного договору відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України, що безпосередньо впливає на обсяг грошових зобов'язань, забезпечуваних майновою порукою Іпотекодавців, з урахуванням вимог ч. 1 ст. 7 і п. 2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про іпотеку», підлягає обов'язковому визначенню у іпотечному договорі. Невиконання цієї умови є грубим порушенням вимог закону Іпотекодержателем та має мати наслідки передбачені законодавством. Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Частиною першою ст. 593 Цивільного кодексу України та ст. 28 Закону України «Про заставу» передбачено, що право застави припиняється «…в інших випадках передбачених законом». Згідно до ст. 17 Закону України «Про іпотеку» - іпотека припиняється зокрема «…з інших підстав, передбачених законом». Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON], [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «УКРСОЦБАНК» в особі Одеської обласної філії, третя особа Реєстраційна служба Одеського міського управління юстиції про розірвання договору. Також суд вважає за необхідне, у зв'язку з задоволенням вимог позивачів, вилучити з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна обтяження за реєстраційним № 5593623, в якому зазначений об'єкт обтяження з помилковою адресою: [ADDRESS]. Згідно ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При цьому, як регламентує ст. 79 ЦПК України, до судових витрат відноситься судовий збір, а також, зокрема витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе стягнути з відповідача АТ «УКРСОЦБАНК» на користь позивачів судові витрати у вигляді сплаченого судового збору при зверненні до суду з позовною заявою в сумі 487,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved