Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-14 00:00:00

[PERSON] зернулася до суду з вищезазначеним позовом, в якому просила розірвати шлюб з відповідачем. Обгрунтовуючи заявлені вимоги зазначила, що 17 жовтня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Шостка Шосткінського міськрайонного управління юстиції Сумської області зареєстровано її шлюб з відповідачем, про що свідчить актовий запис № 404 в книзі реєстрації шлюбів. Від шлюбу народилося донька [PERSON]. Разом з тим, сімейне життя не склалося, з серпня 2013р. вони припинили подружні відносити та ведення спільного господарства, оскільки у відповідача зявилася інша сімя та збереження шлюбу буде суперечити її інтересам та інтересам дитини, а тому подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим. Також просила суд стягнути з відповідача на свою користь судові витрати: 487 грн. 20 коп. - судовий збір, 7 грн. 00 коп. - комісію за послуги банку при сплаті судового збору та 1650 грн.29 коп. - витрати на правову допомогу. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, з викладених в позовній заяві підстав та просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не заперечував щодо часткового задоволення позову. Суд, заслухавши пояснення сторін, повно і всебічно зясувавши обставини в справі, обєктивно дослідивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, приходить до наступного. 17 жовтня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Шостка Шосткінського міськрайонного управління юстиції Сумської області зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем, про що зроблено актовий запис № 336. 09 квітня 2010 року в подружжя народилася донька [PERSON]. Під час судового засідання встановлено, що з серпня 2013р. сторони припинили подружні відносини та вести спільне господарство. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановлює ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Виходячи з наведеного, позов підлягає задоволенню в цій частині, оскільки подружжя спільного господарства не веде, відповідач позов визнає, від застосованих заходів примирення категорично відмовилися, а тому збереження шлюбу буде суперечити інтересам, як позивача так і відповідача. Щодо позовних вимог про стягнення судових витрат суд приходить до наступного. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею судові витрати і документально підтверджені судові витрати. При поданні позовної заяви позивач сплатила судовий збір 487 грн. 20 коп, що підтверджується квитанцією № 420, в цій частині суд задовольняє позовні вимоги. Щодо стягнення 1650 грн. 29 коп. витрат на на правову допомогу суд відмовляє в задоволенні цієї позовної вимоги, оскільки позивачем не додано достатніх та належних доказів понесених нею витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, в розмірі 1650 грн. 29 коп., оскільки такими документами можуть вважатись квитанції до прибуткового касового ордеру, платіжного доручення з відміткою банку або іншого банківського документу, касового чеку. Щодо стягнення 7 грн. 00 коп. за послуги банку при сплаті судового збору суд відмовляє в задоволенні цієї позовної вимоги, оскільки банківські послуги не відносяться до судових витрат і компенсації не підлягають. \~Враховуючи вищевикладене суд вважає, що з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати судовий збір 487 грн. 20 коп.

Outcome: partial