Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-19 00:00:00

Адвокат Риндін Дмитро Ілліч в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Військово-цивільної адміністрації міста Сєвєродонецьк Луганської області, третя особа Перша Сєвєродонецька державна нотаріальна контора про визнання права власності на квартиру у порядку спадкування за законом. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що [INFO] померла матір позивача [PERSON] , яка 04.06.2003 року уклала договір довічного утримання з [PERSON] . За умовами договору довічного утримання [PERSON] передала [PERSON] належну їй квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] . Після смерті матері позивача вказаний договір довічного утримання не був розірваний, позивачем у повному обсязі виконувалися обов`язки набувача до моменту смерті відчужувача [PERSON] , яка померла [INFO] . Позивач займався похованням [PERSON] . Після смерті [PERSON] позивач звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері на спірну квартиру. Нотаріус 21.10.2020 року виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки будуть порушені норми нотаріального діловодства та у зв`язку з смертю відчужувача за договором довічного утримання вбачається відсутність складу спадкового майна у вигляді обов`язків, які переходять до спадкоємця набувача за договором довічного утримання по відношенню до відчужувача за цим договором. На момент смерті матері позивача за договором довічного утримання їй належав обов`язок щодо утримання [PERSON] , який після її смерті не припинився та перейшов до позивача, як її спадкоємця. Договір довічного утримання продовжив свою дію, внаслідок чого після смерті [PERSON] до позивача перейшло і право власності на спірну квартиру, яка є предметом договору довічного утримання. Інших спадкоємців після смерті його матері немає. На момент смерті матері позивач проживав разом з нею, а тому прийняв спадщину в повному обсязі. Просив суд визнати за [PERSON] право власності у порядку спадкування за законом на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] , що залишилась після смерті [PERSON] , та на підставі договору про довічне утримання, посвідченого Перепелицею Ю.М. державним нотаріусом Сєвєродонецької державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за №1-1686 від 04.06.2003 року, після смерті [PERSON] мала б перейти у власність до матері [PERSON] - [PERSON] , що померла [INFO] , спадкоємцем якої є [PERSON] . Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Представник позивача адвокат Риндін Д.І. в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник відповідача Військово-цивільної адміністрації міста Сєвєродонецьк Луганської області в судове засідання\~ не з`явився. Від [PERSON] , як представника відповідача, до суду надійшла заява про розгляд справи без її участі, в якій вона заперечувала проти задоволення позовних вимог. Проте суд не приймає цю заяву, оскільки до неї не було додано документу на підтвердження повноважень [PERSON] як представника відповідача. Третя особа Перша Сєвєродонецька державна нотаріальна контора просила розглянути справу без\~ участі свого представника. 18.11.2020 року судом постановлено ухвалу про відкриття провадження у цивільній справі та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження. 01.12.2020 року судом постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження і призначення справи до судового розгляду. 08.02.2021 року судом постановлено ухвалу про витребування доказів. Вислухавши пояснення представника позивача та дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. [PERSON] є матір`ю [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 23.06.1971 року. 04.06.2003 року був укладений договір довічного утримання, за умовами якого [PERSON] передала у власність [PERSON] належну їй квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] , а [PERSON] зобов`язалась допомагати [PERSON] продуктами харчування, ліками, забезпечувати доглядом, необхідною побутовою допомогою, а також поховати після смерті. Зазначений договір був посвідчений нотаріально та одночасно була накладена заборона відчуження зазначеної у договорі квартири до його припинення чи розірвання. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 16.04.2014 року. 20.05.2014 року [PERSON] звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті його матері [PERSON] , яка померла [INFO] . 16.10.2014 року позивач отримав свідоцтво про право на спадщину за законом, згідно з яким він є спадкоємцем майна [PERSON] , яка померла [INFO] . Спадщина, на яку видане це свідоцтво складається з квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] . [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 12.03.2020 року. Згідно з відомостями Комунального підприємства «Сєвєродонецьке БТІ» від 29.05.2020 року №412 згідно обліку підприємства станом на 29.12.2012 року право приватної власності квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] , зареєстроване за [PERSON] . 23.06.2020 року за [PERSON] було зареєстроване право власності на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 30.06.2020 року №214269734. 21.10.2020 року позивач звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, яка складається з квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , що є приватною власністю спадкодавця [PERSON] , яка померла [INFO] . 21.10.2020 року нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки будуть порушені норми нотаріального діловодства та у зв`язку з смертю відчужувача за договором довічного утримання вбачається відсутність складу спадкового майна у вигляді обов`язків, які переходять до спадкоємця набувача за договором довічного утримання по відношенню до відчужувача за цим договором, про що була винесена постанова №856/02-31. Статтею 128 ЦК УРСР (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що право власності (право оперативного управління) у\~ набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше\~ не передбачено законом або договором. Частиною першою ст. 426 ЦК УРСР (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що договір\~ довічного\~ утримання\~ повинен бути\~\~\~ нотаріально посвідчений (стаття 47 цього Кодексу). Державна реєстрація права власності на нерухоме майно здійснювалась бюро\~ технічної інвентаризації відповідно до Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженого наказом Мінюсту №7/5 від 07.02.2002\~ року (далі Тимчасове положення). Пунктом 1.4. Тимчасовго положення визначено, що реєстрація прав власності\~ на\~ нерухоме майно\~ (далі\~ реєстрація прав) - це внесення запису до Реєстру прав власності на нерухоме майно у зв`язку з виникненням, існуванням або припиненням права\~\~ власності на нерухоме майно, що здійснюється БТІ за місцезнаходженням об`єктів\~\~ нерухомого майна на підставі правовстановлювальних документів,\~ коштом особи, що звернулася до БТІ. Пунктом 3.8. Тимчасовго положення визначено, що після прийняття рішення реєстратором та внесення запису до\~ Реєстру\~ прав\~ на\~ правовстановлювальних\~ документах\~ робиться відмітка\~ (штамп)\~ про\~ реєстрацію\~ відповідних\~ прав (додаток 7), видається\~ витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно, який\~ є\~ невід`ємною\~ частиною правовстановлювального документа та містить: реєстраційний номер нерухомого майна; адресу (місцезнаходження) нерухомого майна; призначення (назву) нерухомого майна; підстави виникнення права власності; особливі позначки реєстратора (дані, у разі їх наявності, про самовільно\~ збудовані, прибудовані чи реконструйовані об`єкти, про накладення\~ арешту,\~ про\~ перебування\~ майна\~ у податковій заставі тощо);\~\~\~\~\~ відомості про власника (власників); дату\~ видачі витягу про реєстрацію прав власності на нерухоме майно; прізвище, ім`я, по батькові реєстратора; підпис реєстратора; підпис начальника БТІ або уповноваженої ним особи. Зазначений витяг скріплюється печаткою БТІ. Разом із витягом власнику (власникам) або уповноваженій особі повертаються правовстановлювальні документи. Згідно з Додатком 1 до пункту 2.1 Тимчасового положення договори\~\~ довічного утримання входять до переліку правовстановлювальних документів, на підставі яких проводиться реєстрація прав власності на об`єкти нерухомого майна. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Частиною першою ст. 757 ЦК України встановлено, що обов`язки набувача за договором довічного утримання (догляду) переходять до тих спадкоємців, до яких перейшло право власності на майно, що було передане відчужувачем. Якщо спадкоємець за заповітом відмовився від прийняття майна, що було передане відчужувачем, право власності на це майно може перейти до спадкоємця за законом. Згідно з частинами першою-другою ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). (ст. 1216 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. (ст. 1218 ЦК України). Статтею 1261 ЦК України встановлено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до частин першої, п`ятої ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Аналізуючи обставини, встановлені у судовому засіданні у сукупності з наданими доказами, суд вважає, що за життя [PERSON] не набула права власності на квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , за договором довічного утримання, оскільки за нею право власності на цей об`єкт нерухомого майна відповідно до діючого на той час Тимчасового положення зареєстроване не було. Згідно з відомостями Комунального підприємства «Сєвєродонецьке БТІ» згідно обліку підприємства станом на 29.12.2012 року право приватної власності на спірну квартиру все ще було зареєстроване за [PERSON] . Лише\~ 23.06.2020 року за [PERSON] було зареєстроване право власності на спірну квартиру, тобто вже після її смерті. Проте реєстрація за померлою матір`ю позивача права власності на спірну квартиру суперечить приписам ст. 25 ЦК України, оскільки здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність)\~ виникає у фізичної особи у момент її народження та припиняється у момент її смерті. Таким чином, померла мати позивача не могла набути права власності на квартиру, яка була предметом договору довічного утримання і є предметом цього спору, після своєї смерті. Суд вважає, що в день відкриття спадщини [PERSON] , яка померла [INFO] , до її складу не увійшло право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] , оскільки це право не належало спадкодавцеві [PERSON] на момент відкриття спадщини. Також суд враховує, що з цих же підстав нотаріус відмовив позивачу у вчиненні нотаріальної дії за його заявою від 21.10.2020 року, оскільки у зв`язку з смертю відчужувача за договором довічного утримання вбачається відсутність складу спадкового майна у вигляді обов`язків, які переходять до спадкоємця набувача за договором довічного утримання по відношенню до відчужувача за цим договором, про що зазначено в постанові від 21.10.2020 року №№856/02-31. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими, що має наслідком відмову у їх задоволенні. Згідно з ч. 1, 3 ст. 141 ЦПК України позивачу за рахунок відповідача судові витрати не відшкодовуються, оскільки суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Outcome: dismissed