Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-12 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом в якому просить суд встановити факт належності її померлій матері [PERSON] на праві власності квартири [ADDRESS] та визнати за нею, [PERSON], право власності на спірну [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті матері - [PERSON], померлої [INFO]. В обґрунтування позову [PERSON] вказує на те, що [PERSON] є її матір'ю. Спадкоємцями після смерті матері є вона та її сестри [PERSON] та [PERSON], які надали нотаріально посвідчені заяви у яких зазначили про відмову на користь [PERSON] від своїх часток у спадковому майні. Її батько - [PERSON] помер [INFO], та після його смерті свідоцтво про право на спадщину було отримано її матір'ю [PERSON] Фактично вона прийняла спадщину, оскільки на час смерті матері вона була зареєстрована та проживала з нею у вищезазначеній квартирі. Оскільки матір за життя хоч і сплатила усі пайові внески в повному розмірі за вказану квартиру в Житлово-будівельному кооперативі № 97 «Ластівка», але фактично не зареєструвала право власності у Комунальному підприємстві «ДМБТІ», яке на той час виконувало функції органу державної реєстрації прав власності на нерухоме майно. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали та посилаючись на викладені у позовній заяві обставини просили пред'явлений позов задовольнити у повному обсязі. Представник Дніпропетровської міської ради проти задоволення позову заперечував в обґрунтування чого посилався на обставини викладені у письмових запереченнях проти позову долучених у судовому засіданні до матеріалів справи. Представник Житлово-будівельного кооперативу № 97 «Ластівка», відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися, надали письмові заяви у яких зазначили про визнання позовних вимог [PERSON] Суд, вислухавши пояснення позивачки та її представника, заперечення представника відповідача - Дніпропетровської міської ради, вивчивши матеріали справи та надані письмові докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. [PERSON] за життя була членом Житлово-будівельного кооперативу № 97 «Ластівка» (статут якого затверджено рішенням виконкому Дніпропетровської міської ради від 27.04.1965 року № 245) та станом на 31.12.1981 року одноосібно виплатила вартість квартири [ADDRESS] в повному обсязі, внесла кошти у розмірі 4391,00 руб., що підтверджується довідками ЖБК-97 від 31.12.1981 року, та листом-повідомленням від 07.02.2013 року за вих. № 7-02/13. Спірна квартира відповідно до технічного паспорту, складеного Комунальним підприємством «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради, складається з: коридору - 5,8 кв.м, санвузлу - 2,9 кв.м, кухні - 5,5 кв.м, житлової кімнати - 9,6 кв.м, кладової - 1,1 кв.м, житлової кімнати - 17,5 кв.м, житлової кімнати - 12,5 кв.м, кладової - 1,5 кв.м, кладової - 0,4 кв.м, балкону - 0,7 кв.м. Інвентаризаційна вартість квартири становить 36806,00 грн. [PERSON] померла [INFO] в м. Дніпропетровську. [PERSON] помер [INFO] в м. Дніпропетровську. Після смерті [PERSON] його дружина [PERSON] прийняла спадщину та отримала у нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину після смерті чоловіка. Після смерті [PERSON] спадкоємцями першої черги належного їй майна залишилися доньки [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] надали до суду нотаріально посвідчені заяви у яких просили здійснювати розгляд справи за їхньої відсутності та визнали позовні вимоги [PERSON] про визнання за останньою права власності на спірну квартиру. [PERSON] фактично прийняла спадщину після смерті матері, оскільки на час смерті як матері так і батька вона була зареєстрована та проживала з ними у вищезазначеній квартирі, що підтверджується довідкою житлової організації за місцем проживання. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є, зокрема, день смерті особи. Згідно із ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Частиною 3 ст. 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Статтею 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди. За встановлених в судовому засіданні обставин, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню. Вищевикладені обставини безспірно встановлені судом та підтверджуються поясненнями позивача, а також наданими суду письмовими доказами.

Outcome: approved