Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-30 00:00:00

[PERSON], як представник позивача [PERSON], у лютому 2016 року звернулася до суду з позовом до Придніпровського ВДВС Черкаського МУЮ про зняття арешту з майна, вказавши, що 07.09.2008 року помер батько позивача [PERSON], якому на праві власності належала ? частка квартири [ADDRESS]. Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21.11.2013 року за [PERSON] в порядку спадкування визнано право власності на квартиру за вказаною адресою. Однак позивач не може зареєструвати своє право власності, у звязку з тим, що на ? частку квартири, яка раніше належала [PERSON] накладені арешти постановами державного виконавця Придніпровського ВДВС від 14.01.2004 року та 16.03.2009 року. Оскільки [PERSON] помер то і виконавчі провадженні відносно нього повинні бути закриті. За таких обставин представник позивача просила суд ухвалити рішення, яким зняти арешти з ? частки квартири належної раніше [PERSON]. У судовому засіданні представник позивача підтвердила обставини викладені у позові та просила задовольнити позовні вимоги. Додатково пояснила, що ніяких спорів з приводу спадщини [PERSON] ні з ким не має. Представник Придніпровського ВДВС Черкаського МУЮ у судове засідання 31.03.2016 року надав заяву про розгляд справи без його участі. При цьому у судовому засіданні 24.03.2016 року пояснив, що відповідач не заперечує проти позову [PERSON], оскільки виконавчі провадження відносно [PERSON] на даний час закриті у звязку зі смертю боржника, а тому і підстав для продовження арешту на частку квартири не має. Однак самостійно ВДВС не може зняти вказані арешти, тому що сплив строк зберігання документів виконавчих проваджень. Суд вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. [PERSON] [INFO] є сином [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 8). 07.09.2008 року [PERSON] помер (а.с. 10). Згідно рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21.11.2013 року у справі №711/8097/13-ц, яке набрало законної сили, за [PERSON] визнано право власності в порядку спадкування за законом на квартиру [ADDRESS] (а.с. 11-12). Згідно інформаційних довідок з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна від 23.03.2016 року та 24.03.2016 року (а.с. 32-35), - 05.06.2007 року за №5070893 та №5070923 державним реєстратором: Першою черкаською державною нотаріальною конторою зареєстровано обтяження у виді арешту на майно [PERSON], у тому числі ? частку квартири [ADDRESS] на підставі постанов ДВ-7 від 14.01.2004 року Державної виконавчої служби Придніпровського району м. Черкаси. Крім того 20.03.2009 року за №8565453 державним реєстратором: Першою черкаською державною нотаріальною конторою зареєстровано обтяження у виді арешту на майно [PERSON] - ? частку квартири [ADDRESS] на підставі постанови АА №711072 від 16.03.2009 року Придніпровського відділу ДВС Черкаського міського управління юстиції. В той же час за повідомленням представника Придніпровського ВДВС Черкаського МУЮ від 28.03.2016, - на даний час відкриті виконавчі провадження відносно [PERSON] відсутні. Згідно даних Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, виконавчі провадження №4119847 та №6782395 відносно боржника [PERSON], в межах яких були винесені постанови від 14.01.2004 року та 16.03.2009 року про накладення арешту на майно, - закінчені на підставі п.3 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що діяла на момент винесення постанов), - у звязку зі смертю боржника. На підтвердження вказаної інформації представник ВДВС надав суду копії постанов державного виконавця від 14.09.2009 року про закінчення виконавчого провадження №6782395 та від 02.09.2009 року про закінчення виконавчого провадження №4119847. Постановою державного реєстратора від 23.04.2014 року відмовлено у державній реєстрації права власності за [PERSON] на квартиру [ADDRESS], у звязку із наявністю в Єдиному реєстрі заборон записів про арешт майна [PERSON] (а.с. 16). Згідно ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ч.1 ст. 319 ЦК). Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом (ч.1-2 ст. 320 ЦК). Відповідно до ч.3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у тому числі, - накладати арешт на майно боржника. Отже законом дійсно передбачена можливість обмеження права власності в процесі здійснення виконавчого провадження шляхом накладення арешту на майно власника, який є боржником. В той же час, як вбачається з доказів наданих сторонами, - на даний час за інформацією Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень відсутнє не закінчене виконавче провадження в якому б [PERSON] був боржником. За таких обставин наявність у Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна записів від 05.06.2007 року за №5070893 та №5070923, а також від 20.03.2009 року за № 8565453 про арешт частки квартири [ADDRESS] порушує права [PERSON] як особи, за якою право власності на цю квартиру визнано рішенням суду, що набрало законної сили. Вказане свідчить про наявність правових підстав для судового захисту прав [PERSON] шляхом задоволення позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved