Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-12 00:00:00

[PERSON] (надалі також позивач) звернулась до суду з позовом до [PERSON] (надалі також відповідач) про збільшення розміру аліментів і просить ухвалити рішенням, яким стягувати з відповідача аліменти у розмірі 1000 грн (а.с.2-3). 09.02.2018 р. суд відкрив провадження у цій справі та з урахуванням ч. 4 ст. 19 ЦПК України вирішив її розглянути у порядку спрощеного провадження. Сторони не подавали клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні чи призначення судового засідання у спрощеному провадженні (а.с.14-15). 09.02.2018 р. на зареєстровану адресу відповідача була направлена ухвала про відкриття провадження у справі із пропозицією направити до суду свій відзив на позов (а.с.16). 21.02.2018 р. відповідач отримав цю ухвалу, проте відзиву на позов в установлений судом строк не подав (а.с.17). Розглянувши наявні у справі документи і матеріали, суд встановив наступне. Судом встановлено, що батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO], є позивач і відповідач, і згідно з рішенням суду відповідач зобовязаний сплачувати аліменти на його утримання у розмірі 600 грн. (а.с.8). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України (далі СК України), батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При цьому незадовільний матеріальний стан не звільняє відповідача від обовязку сплачувати аліменти, однак ця обставина обовязково підлягає врахуванню при визначенні розміру аліментів. Згідно ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. Вказаний висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 05.02.2014 р. по справі № 6-143цс13. Перш за все суд нагадує, що у кожній справі такого типу, він буде виходити із якнайкращих інтересів дитини. З матеріалів справи слідує, що з часу ухвалення попереднього рішення про стягнення з відповідача аліментів минуло більш ніж 4 роки і та сума аліментів, яку сплачує відповідач, не задовольняє мінімальних потреб дитини. Однак у будь-якому випадку мінімальний розмір аліментів на одну дитину чітко визначений у законі і не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України). Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2018 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить 1860 грн. Враховуючи наведене, суд вирішує збільшити розмір аліментів до 930 грн. Також враховуючи розяснення викладені у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», аліменти у зміненому розмірі підлягають стягненню від дня набрання рішення суду чинності. У звязку із тим, що за даною категорією справи позивач була звільнена від сплати судового збору, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 грн. На підставі викладеного та відповідно до ст.ст. 180-184, 192 СК України,

Outcome: partial