Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-21 00:00:00

[PERSON] у квітні 2020 р. звернулася до суду із позовом до відповідача, просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Позов [PERSON] обґрунтований тим, що їх спільні від шлюбу із [PERSON] діти знаходяться на повному її утриманні, відповідач ухиляється від своїх обов`язків по їх вихованню та матеріальному забезпеченню, життям та вихованням дітей взагалі не цікавиться. Ухвалою суду від 08.07.2020 р. відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 03.09.2020 р. Службу у справах дітей та сім`ї Подільської районної в місті Києві державної адміністрації залучено у справу як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору. Ухвалою суду від 27.01.2021 р. витребувано уСлужби у справах дітей та сім`ї Подільської районної в місті Києві державної адміністрації висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] . Ухвалою суду від 24.02.2021 р. закрито підготовче провадження. Відповідачем [PERSON] відзив на позовну заяву не подано. Третьою особою: Службою у справах дітей та сім`ї Печерської районної в місті Києві державної адміністрації пояснення щодо позову не подано. Третьою особою: Службою у справах дітей та сім`ї Подільської районної в місті Києві державної адміністрації пояснення щодо позову не подано. Згідно частини першої статті 174 ЦПК України, що регулює питання видів та змісту заява про суті справи, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Означене є правом учасників справи. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача [PERSON] , який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, відзив не подав, та відповідно до статті 280 ЦПК України ухвалити заочне рішення, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи, та, вислухавши позивача [PERSON] , представника позивача [PERSON] , допитавши свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що батьками малолітніх [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Києва, [PERSON] , [INFO] , уродженки м. Києва, є відповідач [PERSON] , позивач [PERSON] , про що свідчать: свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане повторно 03.08.2012 р. Відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві; свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане повторно 23.06.2010 р. Відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві. Відповідно до статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухиляння батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Пунктом 2 частини першої статті 164 СК України передбачено, що батько може бути позбавлений батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Абзацом 1 і 2 пункту 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» встановлено, зокрема, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розглядати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] більше десяти років проживає окремо від дітей, не спілкується із ними, не займається їх вихованням, не цікавиться їх життям, здоров`ям, не надає матеріальної допомоги. Зазначені обставини знайшли своє підтвердження в судовому засіданні: позовній заяві [PERSON] ; поясненнях позивача в судовому засіданні; поясненнях свідків; рішенні Печерського районного суду м. Києва від 26.12.2018 р. у справі № 757/46493/18-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Судом не встановлено, що відповідачу [PERSON] чинили перешкоди у виконанні належним чином свої батьківських обов`язків. Щодо відсутності пояснень третіх осіб, то суд звертає увагу на наступне. Статтею 19 СК України, що регулює питання участі органу опіки та піклування у захисті сімейних прав та інтересів, передбачено, що при розгляді судом спорів щодо позбавлення та поновлення батьківських правобов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Отже висновок органу опіки та піклування є дорадчим і не тягне за собою виникнення будь-яких прав чи обов`язків для осіб, яких він стосується, при цьому правові наслідки для сторін виникають виключно в результаті прийняття рішення судом, в ході якого і відбувається оцінка всіх доказів в сукупності, в тому числі, і висновку органу опіки та піклування, який не має наперед встановленої сили для суду, що розглядає спір. Суд, враховуючи характер поведінки відповідача, його відношення до виконання своїх батьківських обов`язків, ту обставину, що він взагалі не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, повністю усунувся від матеріального забезпечення своїх доньки, сина, вважає, що він має бути позбавлений батьківських прав.

Outcome: approved