Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-29 00:00:00

[PERSON] і [PERSON] звернулися з позовом до Семиполківської сільської ради Броварського району Київської області, треті особи: [PERSON] та Броварська районна державна нотаріальна контора про визнання дійсним заповіту та визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на нерухоме майно. Позивач зазначала, що [INFO] померла [PERSON]. За вказаним фактом виконавчим комітетом Семиполківської сільської ради Броварського району Київської області 13 травня 2015 року складено відповідний актовий запис за № 16 та видано свідоцтво про смерть [NUMBER]. До моменту смерті, а саме 27 грудня 2007 року померлою [PERSON] складено заповіт, за умовами якого померла на випадок смерті все своє майно з чого б воно не складалось і де б не знаходилося та все те, що буде належати останній на день смерті і на що вона за законом матиме право, а саме житловий будинок [ADDRESS] земельні ділянки згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку [NUMBER] площею 0,2500 га, [NUMBER] площею 0,3311 га, [NUMBER] площею 0,4500 га заповідала [PERSON] та [PERSON]. Вказаний вище заповіт було посвідчено секретарем Будищенської сільської ради Звенигородського району Черкаської області [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за № 66, також були присутні свідки на бажання заповідача, а саме: [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Станом на 09.10.2015 р. зазначений вище заповіт по даним виконавчого комітету Будищенської сільської ради Звенигородського району Черкаської області не змінено та не скасовано, про що на заповіті є відповідна відмітка. Після смерті спадкодавця [PERSON], спадкоємці за заповітом [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до Броварської районної державної нотаріальної контори Київської області. Однак, Броварська районна державна нотаріальна контора Київської області листом № 3893/02-14 від 27.11.2015 р. призупинила вчинення нотаріальної дії, в зв'язку з тим що при вчиненні заповіту при свідках нотаріус встановлює особу громадянина, що є свідком. Встановлення особи свідка здійснюється за паспортом або іншими документами, які унеможливлюють будь-які сумніви щодо особи громадянина. Встановлені відомості про особу свідка заносяться у текст заповіту. Тому їм було запропоновано звернутися до судових органів. Згідно звіту у стислому виді про оціночну вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS], від 18 листопада 2015 року, вартість будинку становить 75200 грн., а загальна площа житлового будинку становить 80 кв.м. Згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки кадастровий номер [NUMBER], нормативна грошова оцінка земельної ділянки 3555,36 грн., кадастровий номер [NUMBER], нормативно грошова оцінка земельної ділянки 1171,05 грн., кадастровий номер [NUMBER], нормативно грошова оцінка земельної ділянки 651,30 грн., кадастровий номер [NUMBER], нормативно грошова оцінка земельної ділянки 246146,92 грн. Посилаючись на викладене, позивач просила суд визнати дійсним заповіт від 27 грудня 2007 року, посвідчений секретарем [PERSON] виконавчого комітету Будищенської сільської ради Звенигородського району Черкаської області, зареєстрованого в реєстрі за № 66, визнати за [PERSON], яка народилася [INFO], та [PERSON], яка народилась [INFO], право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка померла [INFO], на житловий будинок [ADDRESS] та земельні ділянки згідно Державних актів на право власності на земельну ділянку: [NUMBER] площею 0,4500 га, [NUMBER] площею 0,3311 га, [NUMBER] площею 0,2500 га. В судовому засіданні позивачі [PERSON] і [PERSON] та їхні представники [PERSON], [PERSON] і [PERSON] позовні вимоги підтримали, надали пояснення аналогічні позовній заяві, просили про задоволення позовних вимог в повному обсязі. В судовому засіданні представник відповідача Семиполківської сільської ради Броварського району Київської області (правонаступник Калитянська селищна рада Броварського району Київської області а.с.152-171, том ІІ) [PERSON] позовні вимоги не визнав, заперечував проти їх задоволення, в письмових запереченнях на позов зазначав, що посадовими особами Будищенської сільської ради Звенигородського району Черкаської області 27 грудня 2007 року під час проведення оформлення заповіту було грубо порушено ст. 8 та ст. 19 Конституції України, яка зобов'язує дотримання вимог чинного законодавства всіма посадовими особами органів місцевого самоврядування під час виконання своїх службових обов'язків. Після оформлення заповіту не було внесено до Спадкового реєстру відомостей про посвідчення заповіту. Такі дії вказують про порушення вимог Положення «Про Спадковий реєстр», тобто заповіт [PERSON] підлягав обов'язковій реєстрації в Спадковому реєстрі. Вважає, що відсутність у Спадковому реєстрі відомостей щодо наявності запису про заповіт від 27 грудня 2007 року [PERSON] є підставою для відмови у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом. Також, існують додаткові письмові докази про те, що заповіт від 27 грудня 2007 року [PERSON] не могла оформити, оскільки перебувала на роботі в школі та не була на лікарняному в грудні 2007 року. З врахуванням вказаних грубих порушень чинного законодавства України просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. В судове засідання представник третьої особи Броварської районної державної нотаріальної контори Київської області не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, направили до суду листа про розгляд справи у відсутність представника (а.с.218, том ІІ). В судовому засіданні представники третьої особи [PERSON] - [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги не визнали, заперечували проти їх задоволення в повному обсязі, просили суд відмовити в повному обсязі в задоволенні позовних вимог, винести окрему ухвалу щодо скоєння посадовою особою секретарем Будищенської сільської ради Звенигородського району Черкаської області [PERSON] неправомірних дій під час оформлення заповіту від 27 грудня 2007 року за реєстровим номером 66 від імені [PERSON] та направити її на адресу прокуратури Черкаської області для прийняття рішення про відкриття кримінального провадження за ст.ст. 26-29, 190, 364-1 КК України, стягнути із позивачів на користь держави судовий збір за звернення з позовною вимогою про визнання дійсним заповіту від 27 грудня 2007 року, посвідчений секретарем [PERSON] виконавчого комітету Будищенської сільської ради Звенигородського району Черкаської області, зареєстрованого в реєстрі за № 66. В судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що з 2005 року працює секретарем Будищенської сільської ради Звенигородського району Черкаської області, в с. Будище є будинок-інтернат, до них часто приїжджають незнайомі люди. В робочий час до свідка звернулася директор будинку-інтернату та її чоловік, незнайома жінка і сказали, що прийшла жінка, яка хоче скласти заповіт, вона записала свідків, подивилася паспорта. Померлу [PERSON] вона не знала. Спадкодавиця підписувала заповіт в сидячому положенні, свідки підписалися одразу в приміщенні сільської ради, зміст заповіту свідок пояснювала. В судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що померла [PERSON] приїхала в с. Будище до своєї тітки, у неї погіршилося самопочуття і вона вирішила скласти заповіт. Мати позивача [PERSON] приїжджала в село разом з померлою та шукали родичів [PERSON], з цього часу свідок був знайомий з [PERSON] Про присутність свідків при посвідченні заповіту наполягала секретар сільської ради. Заповіту свідок не читав, чи сплачувала [PERSON] гроші в касу не бачив. В судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що вони з померлою [PERSON] товаришували з 1990 року, поруч з нею завжди була [PERSON], яка за померлою доглядала, допомагала їй лікуватися, [PERSON] розквітла. Остання обмовилася, що за цей догляд її будинок після смерті перейде [PERSON] (онуці [PERSON].). В кінці 2007 року померла їздила на Черкащину. Свідок зазначала, що працює в Семиполківській середній школі, де працювала і померла [PERSON], якої могло не бути на роботі, але була відмічена в табелі як присутня на робочому місці, чи була померла [INFO] присутня на роботі свідок не пам'ятає, проте, вказала, що повертаючись з Черкащини остання з [PERSON] потрапили в ДТП, вона була трохи налякана і 30 грудня 2007 року була вдома. Вказувала, що документи померла тримала у її сестри [PERSON], про заповіт свідку нічого не відомо. В судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що була сусідкою померлої [PERSON], з якою товаришували більше 20 років, а з [PERSON] знайомі з 1997 року. Про заповіт їй нічого не відомо. Сестру покійної [PERSON] вона бачила 3 рази за все життя, вона приїжджала на похорон чоловіка [PERSON], на похороні самої [PERSON] її не було. Сестри телефонували одна одній, не ворогували. Померла казала, що будинок залишиться тому, хто її до смерті догляне, [PERSON] (онука [PERSON].) була їй як онучка. Організатором похорон [PERSON] була [PERSON], вони з [PERSON] доглядали покійну, приходили до неї в лікарню, з родичів [PERSON] ніхто на її похорон не приїхав. Ховала документи, бо боялася рідні померлого чоловіка. В судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що товаришувала з родиною [PERSON]. Неодноразово ставала свідком того, що [PERSON] обзивала поганими словами та принижувала померлу [PERSON], яка з 2008 року хотіла з'єднати свою долю з чоловіком на ім'я [PERSON], проте [PERSON] всіляко перешкоджала, не дозволяла їм зустрічатися, заставляла померлу скласти заповіт, але остання не хотіла, казала, що робити цього не буде, нехай все буде по закону. Бути похованою біля свого чоловіка [PERSON] не хотіла, бо його родина її не любила. Будучи на пенсії вона працювала та сама оплачувала всі рахунки, була змушена відключити міжнародний зв'язок, посилаючись на розтрати [PERSON], яку померла боялася. В кінці 2007 року [PERSON] за межі села не виїжджала, в 2008 році планувала вийти заміж. Родичів на Черкащині в неї не було, вона їздила до рідних в Кіровоградську область та до сестри в м. Калугу, Російська Федерація. Померла неодноразово сварилася та виганяла з будинку [PERSON], проте та поверталася, останні 5 років вони проживали разом, похованням [PERSON] займалася [PERSON] В судовому засіданні [PERSON] показав, що він був сусідом [PERSON], з якою товаришувала його дружина, вони всі разом працювали в школі, тому впевнений, що померла не могла бути відсутньою на роботі і щоб про це ніхто не знав. Жила разом з [PERSON], з якою в них були не дуже дружні стосунки, у свідка склалося враження, що [PERSON] боялася [PERSON], в якої на неї була компрометуюча інформація. [PERSON] казала, що складати заповіт не буде, нехай все буде по закону. [PERSON] повідомила дружину свідка, що в неї є дарча на майно померлої, а субсидію, надану [PERSON], вони повернуть. Дослідивши письмові матеріали справи, заслухавши думку сторін та покази свідків, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 27 грудня 2007 року секретарем Будищенської сільської ради Звенигородського району Черкаської області [PERSON] було оформлено заповіт [PERSON], який зареєстрований в реєстрі за № 66 на користь [PERSON] та [PERSON] (а.с.18, том І). [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER], видане виконавчим комітетом Семиполківської сільської ради Броварського району Київської області (а.с.17, том І). 16 червня 2015 року третя особа [PERSON], як рідна сестра спадкодавиці [PERSON], звернулась до Броварської районної державної нотаріальної контори Київської області із заявою про прийняття спадщини та оформлення необхідних документів (а.с.93 зворотна сторона, том І). Броварською районною державною нотаріальною конторою Київської області відкрито спадкову справу № 348/2015 до майна померлої [INFO] [PERSON] (а.с.93-156). 08 жовтня 2015 року до Броварської районної державної нотаріальної контори Київської області з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON], яка померла [INFO], звернулась неповнолітня [PERSON], яка діяла за згодою її матері [PERSON], яка в свою чергу 08 жовтня 2015 року звернулася до нотаріуса із заявою про відмову від належної їй частини спадкового майна на користь своєї дочки - [PERSON] (а.с.119 зворотна сторона -120 зворотна сторона). Згідно листа Броварської районної державної нотаріальної контори Київської області №3893/02-14 від 27 листопада 2015 року, на день відкриття спадщини заповіт [PERSON], складений 27 грудня 2007 року, з реєстровим № 66, не був внесений в Спадковий реєстр (заповіти/спадкові договори), що підтверджується інформаційною довідкою від 16 червня 2015 року за № 40681884 та витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №40681856 від 16 червня 2015 року (а.с.8, том І). Також, наданий [PERSON] заповіт, посвідчений з порушенням чинного законодавства України, відсутні необхідні відомості, тому їй необхідно звернутись до суду (а.с.9, том І). 27 листопада 2015 року неповнолітньою [PERSON], яка діяла за згодою своєї матері [PERSON], було подано до державної нотаріальної контори заяву про зупинення видачі свідоцтв про право на спадщину за законом у зв'язку з її наміром звернутися до суду (а.с.129, том І). Відповідно до витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 21 жовтня 2015 року №41866869, заповіт, складений [PERSON], посвідчений в Будищенській сільській раді Звенигородського району Черкаської області 27 грудня 2007 року, реєстраційний №66, зареєстровано в Спадковому реєстрі за №58096080 Черкаською філією Державного підприємства «Національні інформаційні системи» 21 жовтня 2015 року, 16:07 (а.с.7,73-75, том І). Заперечуючи проти даного позову, представник третьої особи - рідної сестри померлої [INFO] [PERSON] [PERSON], [PERSON] подав до суду заяву, в якій зазначав, що [PERSON] та інші посадові особи Будищенської сільської ради Звенигородського району Черкаської області здійснили підробку заповіту № 66 від 27 грудня 2007 року [PERSON]. Зазначений заповіт, посвідчений посадовою особою органу місцевого самоврядування секретарем Будищенської сільської ради [PERSON]. Метою здійснення шахрайських дій є заволодіння майном (будинком, земельними ділянками та особистим майном) спадкодавця. [PERSON], яка не доводиться родичкою [PERSON] та є матір'ю [PERSON] та бабусею [PERSON], подала документ (заповіт), який є підробленим за такими ознаками: станом на час подання заяви на спадщину, заповіт не значився у державному Реєстрі України, 27 грудня 2007 року [PERSON] перебувала на робочому місці, що підтверджується довідкою директора Семиполківського НВК [PERSON], [PERSON] народилася у с. Кіндратівка Ново-Архангельського району Кіровоградської області та, згідно з записами у трудовій книжці [PERSON], із 01.04.1987 р. до дня смерті [INFO]. працювала на посаді вчителя у Семиполківському НВК на території с. Семиполки, Київської області, Броварського району, підпис [PERSON] не відповідає тим підписам, що є у інших документах, підписаних нею при житті (трудової книжки, медичної книжки, журналах школи, щоденниках учнів та ін.), а саме: підпис в заповіті спадкодавця здійснений знизу до верху, а в інших документах зверху до низу, після підпису немає прописом прізвища ім'я та по батькові рукою спадкодавця, а також не написано рукою спадкодавця: «заповіт з моїх слів написаний секретарем сільської ради і мною прочитаний». На заповіті відсутній чіткий час складання документу. 27 грудня 2007 року [PERSON] не хворіла і не була на лікарняному, тому при посвідченні заповіту, згідно з Законом України «Про нотаріат», свідки були не обов'язкові. У даному випадку вони є підставними особами. В редакції заповіту вказано, що підпис [PERSON] здійснено у присутності свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], відповідно до Закону України «Про нотаріат» та інструкцію про здійснення нотаріальних дій, мають зазначатися їх паспортні дані та причини, за якими ці свідки вписуються у заповіт, а вони відсутні. Відбитки печатки, поставлені у 2007 році та 2015 році, ідентичні - з одним і тим же дефектом (з лівої сторони відбитку печатки уверху, над літерою «к» вбачається однакове розширення ліній; після слова «Україна» в правій нижній стороні розмиті чорнила у вигляді плями), що може свідчити про те, що печатки ставилися в один і той же час при написанні підробленого документу (заповіту) (а.с.56-58, том І). З метою повного та всебічного розгляду даної справи, ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 11 квітня 2016 року призначено по справі судову почеркознавчу експертизу, на вирішення якої поставлено питання: чи виконано підпис від імені [PERSON] у заповіті, посвідченому 27 грудня 2007 року секретарем Будищенської сільської ради Звенигородського району Черкаської області, самою [PERSON] чи іншою особою (а.с.78-79, том І). Згідно висновку експертів Київського науково-дослідного інституту судових експертиз за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи №6719/6720/16-32 від 07 грудня 2016 року, досліджувані підписи від імені [PERSON] в графі «ПІДПИС» у першому та другому примірниках заповіту від 27.12.2007 р., складеного від імені [PERSON] на користь [PERSON], [PERSON], посвідченого [PERSON], секретарем Будищенської сільської ради Звенигородського району Черкаської області та зареєстрованого у реєстрі за №66, виконані рукописи способом без попередньої технічної підготовки та застосування технічних засобів. Підписи від імені [PERSON] в графі «ПІДПИС» у першому та другому примірниках заповіту від 27.12.2007 р., складеного від імені [PERSON] на користь [PERSON], [PERSON], посвідченого [PERSON], секретарем Будищенської сільської ради Звенигородського району Черкаської області та зареєстрованого у реєстрі за № 66, - виконані [PERSON] (а.с.189-197, том І). В судовому засіданні експерт Київського науково-дослідного інституту судових експертиз [PERSON] пояснила, що для проведення експертного дослідження беруться найбільш схожі між собою зразки підпису, якому документу належить кожен підпис свідок відповісти не змогла, дійсність підпису в заповіті та пенсійному посвідченні підтвердила. В судовому засіданні експерт Київського науково-дослідного інституту судових експертиз [PERSON] пояснив, що він другий експерт, по копіям документів експертиза не проводиться, технічної підробки підписів [PERSON] він не помітив, позивача [PERSON] не знає. З письмових матеріалів справи вбачається, що [PERSON], яка померла [INFO], народилася у с. Кіндратівка Новоархангельського району Кіровоградської області, згідно з записами у трудовій книжці [PERSON], із 01.04.1987 р. до дня смерті [INFO]. працювала на посаді вчителя у Семиполківському НВК «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів-дошкільний навчальний заклад» на території с. Семиполки Броварського району Київської області (а.с.99,132-134, том І). Згідно довідки директора Семиполківського НВК «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів-дошкільний навчальний заклад» [PERSON] №146 від 19 листопада 2015 року, [PERSON] в грудні 2007 року на лікарняному не перебувала і протабельована повний місяць (всі робочі дні) (а.с.135, том І). Таким чином, з огляду на викладене, суд приходить до висновку, що факт перебування [PERSON] 27 грудня 2007 року в с. Будище Звенигородського району Черкаської області спростовується письмовими матеріалами справи. Відповідно до ст. 1233 ЦК України, заповітом є розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно зі ст. 1244 ЦК України, право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Згідно ст.1247 Цивільного кодексу України, заповіт складається на випадок смерті і набуває чинності з часу відкриття спадщини, коли вже відсутній сам спадкодавець. Щоб забезпечити справжній вираз волі заповідача, закон вимагає певної форми заповіту, яка є суттєвим його елементом. Згідно з ч.1 ст.1247 ЦК України, заповіт повинен складатися у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складання. За загальним правилом місцем складання заповіту повинно бути приміщення нотаріальної контори, або приміщення органу місцевого самоврядування населених пунктів, де відсутні нотаріальні контори. Ст. 1251 Цивільного кодексу України передбачає, якщо у населеному пункті немає нотаріуса, заповіт, крім секретного, може бути посвідчений уповноваженою на це посадовою, службовою особою відповідного органу місцевого самоврядування. Згідно ст.1253 Цивільного кодексу України, на бажання заповідача його заповіт може бути посвідчений при свідках. Свідками можуть бути лише особи з повною цивільною дієздатністю. Свідки, при яких посвідчено заповіт, зачитують його вголос та ставлять свої підписи на ньому. У тексті заповіту заносяться відомості про особу свідків. При вчиненні заповіту при свідках нотаріус встановлює особу громадянина, що є свідком. Встановлення особи свідка здійснюється за паспортом або іншими документами, які унеможливлюють будь-які сумніви щодо особи громадянина (паспорт громадянина України, паспорт громадянина України для виїзду за кордон, дипломатичний чи службовий паспорт, посвідчення водія, посвідчення, видане за місце роботи громадянина, та ін.). Відповідно до вимог п. 1.7, 1.8, 1.10, -1.11 Глави 3 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5: 1.7. Нотаріус може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. У цьому разі заповіт має бути вголос прочитаний заповідачем і підписаний ним, про що зазначається перед його підписом. 1.8. Якщо заповідач унаслідок фізичної вади, хвороби або з будь-яких інших причин не може власноручно підписати заповіт, за дорученням заповідача він може бути підписаний іншою фізичною особою. 1.10. Нотаріус при посвідченні заповіту зобов'язаний роз'яснити заповідачу зміст статті 1241 Цивільного кодексу України про право на обов'язкову частку у спадщині та зміст статті 1307 Цивільного кодексу України щодо нікчемності заповіту на майно, яке є предметом спадкового договору. 1.11. На бажання заповідача, а також у випадках, якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення заповіту має відбуватись не менше ніж при двох свідках. Свідками можуть бути особи з повною цивільною дієздатністю. Свідками не можуть бути: нотаріус; особи, на користь яких складено заповіт; члени сім'ї та близькі родичі спадкоємців за заповітом; особи, які не можуть прочитати або підписати заповіт. Текст заповіту має містити відомості про особи свідків, а саме: прізвище, ім'я, по батькові кожного з них, дату народження, місце проживання, реквізити паспорта чи іншого документа, на підставі якого було встановлено особу свідка. Свідки, при яких посвідчено заповіт, зачитують його вголос та ставлять свої підписи на ньому. Відповідно до ч.1 ст. 1257 ЦК України, заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 14 постанови «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 6 листопада 2009 року, не допускається визнання дійсним заповіту, який є нікчемним у зв'язку з порушенням вимог щодо його форми та порядку посвідчення, оскільки норми глави 85 ЦК України не передбачають можливості визнання заповіту дійсним. Дослідивши два примірники заповіту від 27 грудня 2007 року, складених від імені [PERSON], судом було встановлено, що в заповіті не вказано дату та час оформлення заповіту; не зазначена повна адреса місця проживання [PERSON], відсутні відомості про свідків, які вказані в заповіті, відомості про свідків написані різними почерками в різних екземплярах заповіту, після підпису немає прописом прізвища ім'я та по батькові рукою спадкодавця, а також не написано рукою спадкодавця: «заповіт з моїх слів написаний секретарем сільської ради і мною прочитаний». Також в редакціях двох екземплярів заповіту прізвища свідків були написані різними почерками та під різними кутами щодо почерку, яким заповнено форму заповіту. Відсутні паспортні дані свідків, не встановлена їх цивільна дієздатність. В заповіті не вказано, на якій підставі було залучено для оформлення заповіту свідків. Крім того, із показів одного зі свідків посвідчення даного заповіту, а саме: [PERSON], судом було з'ясовано, що свідок заповіт від 27 грудня 2007 року, складений від імені [PERSON] не читав, його змісту не знає, що є прямим порушенням норм чинного законодавства. Відповідно до п.40-1 Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій посадовими особами виконавчих комітетів сільських, селищних та міських Рад народних депутатів України», затвердженої Наказом № 22/5 від 25 серпня 1994 року Мінюсту України, та на підставі Наказу Міністерства юстиції № 33/5 від 07.04.2005 р., відомості про посвідчення, посадовими особами заповітів підлягають обов'язковому внесенню до Спадкового реєстру у порядку, передбаченому Положенням про Спадковий реєстр. Підпунктом 6.1 пункту 6 Положення про Спадковий реєстр, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.04.2005 № 33/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 07.04.2005 за № 373/10653 (далі - Положення) (який діяв на момент посвідчення заповіту), було встановлено, що заповіти, посвідчені вповноваженими на це посадовими, службовими особами органів місцевого самоврядування; спадкові договори, що були посвідчені нотаріусами до створення та введення в дію програмного забезпечення Спадкового реєстру, підлягали обов'язковій реєстрації в Спадковому реєстрі. Відповідно до підпункту 6.2 пункту 6 Положення посадові, службові особи органів місцевого самоврядування здійснювали внесення до Спадкового реєстру відомостей про заповіти, зазначені в пункті 6.1 цього Положення, шляхом подачі Адміністратору заяв встановленого зразка. З урахуванням вищевикладеного та того, що заповіт від 27 грудня 2007 року, складений від імені [PERSON], був внесений до Спадкового реєстру лише через 5 місяців після її смерті, суд не вбачає підстав для визнання вищевказаного заповіту дійсним. Як роз'яснено у п. 17постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» заповіт, складений із порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, згідно із частиною першою статті 1257 ЦК є нікчемним, тому на підставі статті 215 ЦК визнання такого заповіту недійсним судом не вимагається. Таким чином, у зв'язку з тим, що заповіт від 27 грудня 2007 року, складений від імені [PERSON], яка померла [INFO], визнаний судом дійсним не був, не підлягають задоволенню в повному обсязі і позовні вимоги щодо визнання за позивачами [PERSON] та [PERSON] права власності в порядку спадкування за цим заповітом на майно після смерті [PERSON]. За таких обставин суд приходить до обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Згідно звіту у стислому виді про оціночну вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS], від 18 листопада 2015 року, вартість будинку становить 75200 грн. Згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки кадастровий номер [NUMBER], нормативна грошова оцінка земельної ділянки 3555,36 грн., кадастровий номер [NUMBER], нормативно грошова оцінка земельної ділянки 1171,05 грн., кадастровий номер [NUMBER], нормативно грошова оцінка земельної ділянки 651,30 грн., кадастровий номер [NUMBER], нормативно грошова оцінка земельної ділянки 246146,92 грн. Відповідно до ч.3 ст.6 ЗУ «Про судовий збір», за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. При зверненні до суду з даним позовом представником позивачів [PERSON] було сплачено судовий збір в розмірі 3268 грн., тобто 1% від ціни позову. Тому суд вважає за необхідне стягнути солідарно із позивачів [PERSON] та [PERSON] на користь держави судовий збір в розмірі 487,20 грн. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed