Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-02 00:00:00

[PERSON], звертаючись до суду з позовом до [PERSON], з урахуванням заяви про збільшення розмір позовних вимог в порядку, передбаченому ст.49 ЦПК України, просила: збільшити розмір аліментів на дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 3000,00грн. щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, починаючи з часу звернення до суду; стягнути заборгованість по аліментах з боржника [PERSON], [INFO], за період з 09 квітня 2015 року по 01 березня 2018 року, в сумі 52793,26грн. (а.с.80-82, 107-109) 14 травня 2018 року Дніпровським районним судом міста Києва відкрите провадження у цивільній справі в порядку загального позовного провадження. (а.с.20-31) Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 13 липня 2018 року відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача про закриття провадження в частині заявлених позовних вимог. (а.с.133-134) Під час проведення підготовчого провадження, вирішено питання про залучення до участі у справі у якості третьої особи без самостійних вимог Дніпровський районний відділ державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві. (а.с.137-138) Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 13 липня 2018 року закінчено підготовче провадження у цивільній справі та призначено справу до судового розгляду. (а.с.137-138) Позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві та заяві про збільшення позовних вимог, подали письмову відповідь на відзив, долучену до матеріалів справи (а.с.46-49), в якій зазначили, що відповідач у відзиві на позовну заяву не спростував викладені в позові твердження та аргументи по суті позовних вимог, пояснили, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. [PERSON] є дитиною інвалідом, потребує постійного лікування та проходження реабілітації, що потребує постійних додаткових витрат з боку позивача на утримання доньки, однак через скрутне матеріальне становище позивач не може самостійно утримувати та забезпечувати належний догляд за дитиною, оскільки дитина має значні проблеми зі здоров'ям, позивач не згодна, щоб на утримання [PERSON] стягувалися аліменти в розмірі 1000,00грн., просить збільшити розмір аліментів на утримання [PERSON] до 2000,00грн., у зв'язку з інвалідністю дитини, вважає, що заявлена до стягнення сума аліментів є обґрунтованою та не може становити надмірного тягаря для відповідача. Також відповідач не має наміру виплачувати заборгованість по аліментах, доводи сторони відповідача про те, що позивач не бажає отримувати аліменти не відповідають дійсності, тому просить задовольнити вимоги про стягнення заборгованості по аліментах, який визначено на підставі довідки - розрахунку, виданої державним виконавцем. Представники відповідача - [PERSON], адвокат [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнали частково. Представник відповідача [PERSON] подав до суду відзив на позовну заяву, який долучено до матеріалів справи (а.с.29-31), в якому просив позов задовольнити частково - збільшити розмір аліментів, що підлягає стягненню з [PERSON] на утримання малолітніх дітей - до 1000,00грн. на кожну дитину, до досягнення дітьми повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відзиві зазначено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано, від шлюбу мають двох малолітніх дітей. З 23 вересня 2017 року відповідач перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Відповідач з самого початку сплачував позивачу аліменти на утримання дітей, однак остання їх навмисно не отримувала, у зв'язку з чим була попереджена опікунською радою. Отже, відсутня необхідність звертатися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів та ухилятися від їх отримання. Заявлений у позові розмір аліментів є завищеним та не посильним для відповідача. Стосовно вимоги позову про стягнення заборгованості по аліментах зазначено, що діючим законодавством передбачений порядок стягнення такої заборгованості в межах виконавчого провадження а не шляхом ухвалення судового рішення. Представник третьої особи - Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві в судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, причини неявки до суду не повідомив, заяв чи клопотань не подав. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 11 квітня 2012 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Під час перебування у шлюбі у сторін народилися діти: син [PERSON], [INFO], та донька [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження. (а.с.4, 5) Рішенням Дніпровським районним судом міста Києва від 23 травня 2013 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання [PERSON], [INFO], в розмірі 1500,00грн. щомісячно, починаючи з 19 липня 2012 року і до досягнення дитиною повноліття, та [PERSON], [INFO], в розмірі 1500,00грн. щомісячно, починаючи з 19 липня 2012 року і до досягнення дитиною повноліття. (а.с.83-85) 27 березня 2015 року Дніпровським районним судом м. Києва ухвалене рішення про зменшення розміру аліментів, що підлягали стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх: [PERSON], [INFO], - до 800,00грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, та [PERSON], [INFO], - до 800,00грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. (а.с.26). Виходячи з положень ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як роз'яснено в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Таким чином, положення ст. 192 Сімейного кодексу України регулює зміну розміру аліментів, тобто їх зменшення або збільшення. При цьому, частиною 3 ст. 181 Сімейного кодексу України встановлено способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину: у частці від доходу платника аліментів і (або) у твердій грошовій сумі. Виходячи зі змісту положень ст. ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Обґрунтовуючи підстави звернення з цим позовом до суду з вимогою про збільшення розміру аліментів, позивач посилається на те, що після ухвалення судового рішення про стягнення аліментів та подальшого зменшення їх розміру, у відповідача існує заборгованість по сплаті аліментів, діти постійно хворіють, донька єдитиною інвалідом, у зв'язку з чим позивач несе додаткові витрати на утримання дітей, враховуючи їх вік та стан здоровья. Крім того, збільшився прожитковий мінімум на дітей, визначений державою, тому сума присуджених судом аліментів є недостатньою для утримання дітей, враховуючи їх вік та стан його здоров'я, що дає підстави ставити питання про збільшення розміру аліментів. При вирішенні даного спору, суд виходить з наступних обставин, що відповідач є особою працездатного віку, з 18 липня 2018 року офіційно працевлаштований, має постійне місце роботи, посадовий оклад становить 3800,00грн., що підтверджується довідкою з місця роботи, від нового шлюбу, укладеного 23 вересня 2017 року (а.с.32), має малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], тому спроможний сплачувати аліменти на утримання дітей, але не в розмірі, про який заявлено у позові. Визнаючи розмір аліментів, суд також враховує вік дітей сторін та стан їх здоров'я, згідно наявної в матеріалах справи медичної документації, донька сторін - [PERSON] має основний діагноз: дитячий аутизм (а.с.56-59) та є дитиною інвалідом (а.с.12), щоденну потребу у забезпеченні дітей необхідним харчуванням і предметами вжитку, та з урахуванням матеріального становища відповідача вважає, що визначена позивачем сума аліментів у розмірі 3000,00грн. є завищеною, складає майже 80% заробітку відповідача, підтвердженому документально, тому присуджує відповідачу до стягнення аліменти на утримання двох дітей в розмірі 2000,00грн. щомісячно. Крім того, встановлений Законом України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» з 01 травня 2018 року прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень, на одну особу в розрахунку на місяць, який визначає вартісну величину достатнього для забезпечення нормального функціонування організму дитини, збереження її здоров'я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набрала чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. (ст.5 Цивільного процесуального кодексу України) Особа, права якої порушено, може скористатись не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. (ч.1 ст.13 Цивільного процесуального кодексу України) Відповідно до частини другої ст.89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ч. 5,6 ст. 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Якщо одна із сторін визнала пред'явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу. За встанолвених обставин, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] частині вимог про зміну розміру аліментів, присуджених за рішенням суду, підлягає задоволенню частково та збільшує розмір аліментів присуджених до стягнення з[PERSON] на користь[PERSON] на утримання дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], за рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 27 березня 2015 року у цивільній справі №755/3468/15-ц, з 1600,00 грн. до 2000,00 грн. щомісячно, яка підлягає індексації відповідно до закону, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до повноліття дітей, в іншій частині позовні вимоги про зміну розміру аліментів не підлягають задоволенню. Що стосується вимоги позову про стягнення заборгованості по сплаті аліментів, судом встановлено наступне. Як убачається з матеріалів справи, на примусовому виконанні в Дніпровському районному відділі державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві знаходиться виконавче провадження №38364131 по виконанню рішення суду, яким зменшено розмір аліментів, що підлягають стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дітей. Постановами державного виконавця від 15 лютого 2018 року, 22 лютого 2018 року та 27 березня 2018 року боржнику [PERSON] встановлені тимчасові обмеження у праві керування транспортними засобами, виїзду за межі України та користування зброєю. (а.с.63-64, 66-67, 69, 71) Відповідно до довідки-розрахунку заборгованості по аліментам, складеної 13 лютого 2018 року державним виконавцем Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві, загальна заборгованість відповідача по аліментам становить 78631,45грн. (а.с.6-8). Згідно відповіді в.о. начальника Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві, розмір заборгованості по аліментам згідно виконавчого листа №2604/16549/2012 від 24 травня 2013 року становить 78631,45грн., розмір заборгованості по аліментам згідно виконавчого листа №755/3468/2015 від 07 жовтня 2016 року становить 51693,26грн. (а.с.60). За змістом положень ст. 195 СК України, заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення. Якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості, але працює на час визначення її розміру, заборгованість визначається із заробітку (доходу), який він одержує. Якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості і не працює на час визначення її розміру, вона обчислюється виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом. Оскільки заборгованість по аліментам виникла при примусовому виконанні рішення про стягнення аліментів та повинна стягуватися державним виконавцем в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження», наявність заборгованості не потребує ухвалення судом рішення про її стягнення. Положеннями статті 194 СК України врегульований порядок стягнення аліментів за виконавчим листом та заборгованості за аліментами в примусовому порядку, яка виникла внаслідок невиконання рішення суду про стягнення аліментів. Вимога позову про стягнення заборгованості вже нарахованих до стягнення аліментів фактично є вимогою про подвійне стягнення існуючої заборгованості. Частина 4 ст. 195 СК України передбачає лише обчислення розміру заборгованості за аліментами судом, за наявності спору щодо розміру такої заборгованості, який в даній справі відсутній. Тому позовні вимоги про стягнення заборгованості за аліментами в сумі 52793,26грн. задоволенню не підлягають. Відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, суд присуджує стягнути з [PERSON] на користь держави судовий збір в розмірі 640,00 грн., оскільки позивач звільнена від сплати судових витрат за подання позову про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. Ви що безкоштовно працюєте? Де стягнення збору!!! Враховуючи викладене та

Outcome: partial