Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-05 00:00:00

[PERSON] (надалі - Позивач) звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить суд визнати [PERSON], [INFO] р. н. (надалі - Відповідач), такою, що втратила право користування житловим приміщенням в квартирі за адресою [ADDRESS]. В позовній заяві посилається на те, що відповідачка - з серпня 2013 року не мешкає за зазначеною адресою, її особисті речі в квартирі відсутні, за комунальні послуги вона не сплачує. Відповідачка [PERSON] з 27.02.2014 року зареєстрована за місцем проживання по [ADDRESS] до 07.02.2017 року, та отримала дозвіл на тимчасове проживання. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, письмово просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, письмово просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги визнала у повному обсязі. Третя особа - Баглійський районний відділ у м. Дніпродзержинську головного управління у Дніпропетровській області Державної міграційної служби України - в судове засідання не з'явився, письмо просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти. [PERSON] зареєстрована за адресою [ADDRESS]. Згідно свідоцтва про право власності на житло від 11 червня 1993 року, посвідченого та виданого центральною комісією по приватизації житлового фонду ВО «ПХЗ», квартира за адресою: [ADDRESS] належить на праві приватної спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON]. [PERSON] помер 01.06.2008 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть, яке видане Баглійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, за актовим записом № 597. На даний час в квартирі за адресою: [ADDRESS] проживає позивачка [PERSON]. Позивачка, як власник квартири, є належним позивачем по справі і правомірно звертається за захистом своїх прав до суду. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. В статях 71, 163 Житлового кодексу України зазначено, що у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення протягом шести місяців. Тимчасова відсутність наймача та членів його сім'ї не звільняє їх від виконання обов'язків за договором найму жилого приміщення. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад цей строк, його за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом, крім того, передбачені підстави збереження за тимчасово відсутніми наймачем або членами його сім'ї жилого приміщення понад шість місяців. Відповідач не надав суду доказів, а судом при розгляді справи не встановлені підстави збереження жилого приміщення за ним понад шість місяців. Відповідно до вимог ст. 72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. Заява позивачки про відсутність відповідачки в спірній квартирі підтверджується актом про не проживання від 15.08.2014 року, згідно з яким [PERSON] не проживає за адресою [ADDRESS]. Згідно ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» - зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється протягом семи днів на підставі рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. Таким чином, суд вважає доведеними обставини позовних вимог, позов обґрунтований і підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: partial