Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-21 00:00:00

[PERSON] ,\~яка діє\~в інтересах\~своїх малолітніх\~дітей [PERSON] \~та [PERSON] \~звернулася до\~суду із\~позовною заявою\~до [PERSON] ,\~ [PERSON] про\~вселення та\~усунення перешкод\~у користуванні\~житлом,\~мотивуючи свої\~вимоги тим,\~що вона\~є співвласником\~житлового будинку\~з відповідною\~частиною господарських\~будівель і\~споруд та\~земельної ділянки,\~що знаходяться\~у [ADDRESS] .\~Даний факт\~підтверджується рішенням\~Івано-Франківського\~апеляційного суду\~від 21.01.2016р.\~ Відповідач\~ [PERSON] \~є разом\~із нею\~співвласником даного\~житлового будинку\~з господарськими\~будівлями та\~спорудами,\~а [PERSON] \~є її\~дочкою.\~Однак,\~11.11.2019р.\~прийшовши до\~свого житлового\~будинку позивачка\~не змогла\~до нього\~потрапити,\~оскільки її\~не впустила\~ [PERSON] ,\~яка зачинила\~на ключ\~вхідні двері\~житлового будинку\~і заявила,\~що це\~не її\~будинок і\~в ньому\~вона та\~її мати\~не дозволять\~їй та\~дітям проживати.\~Вважає такі\~дії відповідачів\~незаконними та\~з цього\~приводу вона\~зверталася в\~Косівський ВП\~ГУНП в\~Івано-Франківській\~області,\~а також\~до Косівської\~міської ради,\~де просила\~зобов`язати відповідачів\~не чинити\~їй перешкоди\~у користуванні\~та володінні\~своїм житловим\~будинком.\~Однак,\~ці органи\~ так\~і не\~надали відповіді\~про результати\~її звернення,\~а тому\~вона змушена\~звернутися до\~суду.\~Просить позов\~задоволити та вселити її разом із малолітніми дітьми у житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та зобов`язати відповідачів не чинити їм перешкод у користуванні даним житлом. \~ \~ \~ \~Позивачка подала до суду заяву в якій просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задоволити. \~ \~ \~ \~Відповідачі про час і місце судового засідання повідомлялися належним чином, про що свідчать розписки про одержання судових повісток, причину неявки суду не повідомили. \~ \~ \~ \~При викладених обставинах суд прийшов до висновку, що відповідачі були повідомлені про розгляд справи належним чином, а тому, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, відповідно до статті 280 ЦПК України. Відповідно до ст. 281 ЦПК України Косівський районним судом Івано-Франківської області була постановлена ухвала від 22.09.2020 року про заочний розгляд справи. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов слід задоволити з наступних підстав. Відповідно до\~ст.41\~Конституції України\~зазначено,\~що \~кожен має\~право володіти,\~користуватися і\~розпоряджатися своєю\~власністю,\~результатами своєї\~інтелектуальної,\~творчої діяльності. Право\~приватної власності\~набувається в\~порядку,\~визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду (ст.47 Конституції України). Згідно із ч. 3 ст.\~9\~Житлового кодексу\~України ніхто не може бути виселений із займаного житлового приміщення або обмежений у праві користування ним інакше, як з підстав, передбачених законом. Відповідно до ст.317\~ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Частинами 1 та 3 ст.\~319\~ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] є співвласником житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд та земельної ділянки, що знаходяться у [ADDRESS] . Ці обставини встановлені рішенням Апеляційного суду Івано-Франківської області від 21.01.2016р., яке вступило в законну силу, оскільки в касаційному порядку не оскаржувалось. А згідно ч.4ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч.1ст.\~321\~ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 150\~ЖК Української\~РСР встановлено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно з ч. 2 ст.\~386\~ЦК України власник, який має підстави передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Статтею 155\~ЖК Української\~РСР гарантовано, що власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком. Згідно ч.1ст.\~369\~ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, а відповідно до вимог ст.\~391\~ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Судом встановлено, що відповідачці [PERSON] належить відповідна частина житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд та земельної ділянки, що знаходяться у [ADDRESS] , тобто вона є співвласником даного будинку разом із позивачкою. Однак [PERSON] та її дочка [PERSON] чинять перешкоди позивачці у користуванні житлом. Долучена до матеріалів справи заява [PERSON] від 11.11.2014р. свідчить про те, що вона зверталася до Косівської міської ради із заявою про вжиття передбачених законом заходів щодо негайного припинення будь-яких перешкод у володінні та користуванні належним позивачці на праві власності житловим будинком. Відповідно до\~заяви позивачки\~видно,\~що вона\~також з\~приводу даних\~обставин зверталася\~до Косівського\~ВП ГУНП,\~до заяви\~нею долучено\~фототаблиці житлового\~будинку,\~що розташований\~в [ADDRESS] , з яких вбачається, що вхідні двері зачинені та вона позбавлена можливості потрапити до житлового будинку. Згідно копії паспорта громадянина України [PERSON] серії [NUMBER] видно, що її місце проживання зареєстровано за адресою [ADDRESS] . За таких обставин, позивачка, як співвласник житлового будинку\~з відповідною\~частиною господарських\~будівель і\~споруд та\~земельної ділянки,\~що знаходяться\~у [ADDRESS] на підставі ст.383, ч.1 ст.391 ЦК України, має право вимагати усунення перешкод у користуванні та вселення в даний житловий будинок. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов є обгрунтованим та підлягає задоволенню. Відповідно до\~ст.141 ЦПК України\~з відповідачів також підлягає стягненню судовий збір в розмірі 768,40 грн., який був оплачений позивачкою при подачі позовної заяви до суду, а також 72,40грн. недооплаченого судового збору. На підставі наведеного ст.ст.316-319, 321, 328, 355 ЦК України та

Outcome: approved