Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-31 00:00:00

[PERSON] (надалі Позивач) 03 листопада 2014 року звернувся до суду із позовом до [PERSON] (надалі Відповідач) про стягнення моральної шкоди, мотивуючи свої вимоги тим, що до 25 березня 2009 року він перебував у шлюбі з відповідачем, коли 25 квітня 2012 року він прийшов на свою земельну ділянку в СГТ «Гірник», де вже знаходилась відповідач, та почав вимагати, щоб та покинула земельну ділянку, після чого вона нанесла йому тілесні ушкодження руками, які згідно висновку судово-медичної експертизи віднесені до легких тілесних ушкоджень. Просить суд відшкодувати йому моральну шкоду в сумі 5 000 грн., оскільки відповідачем було завдано непоправної шкоди його престижу як фізичної особи серед людей та ділової репутації в очах його підлеглих та керівництва підприємства, де він працює. Моральну шкоду оцінює в 5 000 грн. В судовому засіданні позивач та його представник на позовних вимогах наполягають, просять суд стягнути з відповідача в повному обсязі з відповідача відшкодувати завдану моральну шкоду. Інтереси позивача в суді представляв адвокат Пороло М.М. Відповідач та її представник в судовому засіданні проти позову заперечують, посилаючись на те, що відповідач того дня перебувала на своїй дачній земельній ділянці, саме вона є власником дачної земельної ділянки, бійка між ними була обоюдна, їй також були нанесені тілесні ушкодження, він виривав волосся та бив її. Згодом розказував, що була п'яна, що не відповідає дійсності. Визнає, що за вироком була засуджена до штрафу, вирок оскаржувала, згодом штраф відповідачем було сплачено. Просять суд відмовити в задоволенні позовних вимог. Інтереси відповідача в суді представляла по довіреності [PERSON] Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали кримінальної справи та дослідивши докази у сукупності з іншими матеріалами справи, з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. За змістом ст. 10 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. За змістом ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до вимог ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. Вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вини цією особою. При вирішенні даного спору суд, виходячи з принципу диспозитивності цивільного судочинства, розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, наданих сторонами Правовідносини сторін врегульовані ст.ст. 4-11,15, 16, 22, 23, 1166, 1167, 1193 ЦК України. Cтаттею 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Отже, об'єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес, саме вони є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Такі способи захисту передбачені відповідно статтею 16 ЦК України. Відповідно до ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди та відшкодування моральної (немайнової) шкоди. За змістом ст.ст. 23, 1167 ЦК України моральна шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відшкодування моральної шкоди можливе лише за умови правомірних діянь позивача. За загальним правилом відповідно до вимог ч. 1 ст. 1166 ЦК України шкода підлягає відшкодуванню в повному обсязі. При вирішенні питання про відшкодування шкоди підлягають з'ясуванню такі питання: наявність шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою та протиправним діянням заподіювача вини та вини останнього в заподіянні шкоди. Судом встановлено, що між сторонами з 19 жовтня 2007 року до березня 2009 року був зареєстрований шлюб, який був розірваний за рішенням Олександрійського міськрайонного суду. Свідоцтво про розірвання шлюбу було видано [PERSON] у березні 2009 року. Дачна земельна ділянка, не була приватизована та досі сторони претендують на неї, кожний вважає, що саме він є її власником. За рішенням Олександрійського міськрайонного суду від 05 червня 2013 року [PERSON] зобов'язано усунути перешкоди [PERSON] у користуванні земельною ділянкою площею 0,05 га, розташованій в садово - городньому товаристві «Гірник» по [ADDRESS], кіровоградської області шляхом передачі ключа від вхідних дверей дачного будинку. Суд приймає до уваги, що сторони досі не вирішили порядок користування земельною ділянкою, між ними виникли вкрай неприязні стосунки. Судом встановлено, що відносно відповідача було порушено кримінальну справу за фактом умисного спричинення позивачу 25 квітня 2012 року легких тілесних ушкоджень, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України. Судом також встановлено, що за вироком Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 23 травня 2013 року [PERSON] було визнано винною за ч. 1 ст. 125 КК України та призначено покарання у вигляді штрафу в сумі 510 грн. у вироку суду вказано обставини вчинення кримінального правопорушення, коли 25 квітня 2012 року близько 18 години між нею та [PERSON] на території дачної земельної ділянки при з'ясуванні стосунків з приводу земельної ділянки між ними виникла сварка, яка переросла в обоюдну бійку, в ході якої [PERSON] нанесла [PERSON] руками в область голови тілесні ушкодження. Які за висновком судово-медичної експертизи № 100 від 18 березня 2013 року віднесені до легких тілесних ушкоджень. За ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 30 липня 2013 року апеляційну скаргу [PERSON] було залишено без задоволення, а вирок Олександрійського міськрайоного суду без змін. Вирішуючи позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди, суд виходить із того, що вважає доведеним, що саме з вини відповідача були спричинені легкі тілесні ушкодження позивачу. Суд виходить із того, що вважає доведеним, що саме відповідачем спричинена моральна шкода позивачу. Суд дійшов висновку, що саме відповідач має частково відшкодувати позивачеві завдану моральну шкоду. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача моральної шкоди в сумі 5 000 грн. то в цій частині цивільний позов підлягає задоволенню частково, оскільки до суду позивачем не надані докази чому, виходячи з яких критеріїв чи міркувань він оцінює моральну шкоду саме в таких розмірах, позивач не вказує, в чому саме полягають його моральні страждання, які він оцінює в сумі 5 000 грн. Суд приймає до уваги, що потерпілому [PERSON] дійсно було завдано моральні страждання, однак до суду не надані докази, що потерпілий потребує додаткових заходів для організації свого життя. Враховуючи характер, обсяг і тривалість душевних, моральних та психічних страждань, що позивач зазнав при бійці 25 квітня 2012 року, ступінь вини відповідача, поведінку відповідача та поведінку позивача в тому, що сталось того дня, матеріальне становище і відповідача і позивача, суд частково погоджується із доводами позивача та виходячи із принципів розумності, виваженості та справедливості, оцінює його моральні страждання саме в сумі 1 000 грн., що адекватно відображає перенесені ним моральні страждання, враховуючи, що саме дії відповідача призвели до його моральних страждань, виходячи із характеру немайнових втрат, їх тривалості та можливості відновлення. Суд не погоджується із позицією представника відповідача про те, що відсутні докази вини відповідача, та спростовує це наявним у справі вироком суду. Суд приймає до уваги, що відповідачем не було доведено відсутність своєї вини у тому, що 25 квітня 2012 року потерпілому [PERSON] було спричинено легкі тілесні ушкодження. Однак суд приймає до уваги, що між бувшим подружжям того дня сталась сварка та обоюдна бійка. За таких обставин судом зменшено розмір моральної шкоди. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. При подачі позовної заяви до суду позивачем було сплачено судовий збір, тому з відповідача суд вважає необхідним стягнути судовий збір на користь позивача. Враховуючи викладені обставини та

Outcome: partial