Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-18 00:00:00

[PERSON] пред`явила позов до Ралівської сільської ради Самбірського району Львівської області, [PERSON] , [PERSON] про визнання за нею в порядку спадкування за законом майна [PERSON] , який помер [INFO] , власником: вцілому незавершеного будівництвом житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами - 62% готовності в [ADDRESS] та земельної ділянки площею 0,1925 га, призначеної для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд за адресою [ADDRESS] , кадастровий номер 4624287200:01:007:0552. В обґрунтування свого позову [PERSON] посилалась на те, що після смерті чоловіка [PERSON] вона, як спадкоємець за законом, звернулась до нотаріальної контори про прийняття спадщини, але нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину з посиланням на те, що у неї відсутній оригінал правовстановлюючого документа на дану земельну ділянку, крім того померлий не встиг здійснити державну реєстрацію в Реєстрі прав на нерухоме майно. Зазначає,що житловий будинок будувався спадкодавцем в порядку чинного на час дії правовідносин законодавства, однак, померлий не встиг здійснити державну реєстрацію в Реєстрі прав на нерухоме майно, а тому успадкувати недобудований будинок неможливо. Позивачка [PERSON] в підготовче засідання не з`явилась, її представник адвокат Бобак О.Б. подала заяву, в якій просила проводити розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в підготовче засідання не з`явились, позов визнали, подавши про це письмові заяви, просили проводити розгляд справи у їхню відсутність. Представник відповідача Ралівської сільської ради Львівської області в підготовче засідання не з`явився, позов визнав, подавши про це письмову заяву, просив проводити розгляд справи у відсутність представника сільської ради. Суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно зі ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу. Відповідно до ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши подані учасниками справи документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань. Відповідно до вимог ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. На підставі ст.ст.12,81,82 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Згідно договору купівлі -продажу від 29.07.1996 року, посвідченого Самбірською державною нотаріальною конторою, [PERSON] придбав у [PERSON] житловий будинок незавершений будівництвом,готовністю 58% за адресою: [ADDRESS] . З технічного паспорта на об`єкт незавершеного будівництва відомо,що житловий будинок в [ADDRESS] ,виготовленого ФОП [PERSON] 21.12.2020 62% готовності. З фотокопії Державного акту на право приватної власності на землю серії IУ-ЛВ №084303,виданого Ралівською сільською радою 15.01.1997 року,зареєстрованого в реєстрі за №388 відомо, [PERSON] мав право власності на земельну ділянку пл.0,1925 га,призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку. З витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку площею 0,1925 га за адресою: [ADDRESS] відомо, що їй було присвоєно кадастровий номер 4624287200:01:007:0552. Вказані вище обставини, учасниками процесу не оспорюються та не заперечуються, а тому у відповідності до вимог ст.ст.12,229 ЦПК України дані докази визнаються судом належними, допустимими та достовірними. [PERSON] помер [INFO] у м. Самборі Львівської області. Згідно ст. 524 ЦК Української РСР, який був чинний на час відкриття спадщини, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. За правилами ст. 525 цього Кодексу часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. Відповідно до ст.ст. 548 та 549 ЦК Української РСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Отже, внаслідок смерті [PERSON] відкрилася спадщина. [PERSON] при житті заповіту не склав. Самбірська державна нотаріальна контора відмовила спадкоємцю за законом [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті її чоловіка [PERSON] , яким помер [INFO] , з посиланням на те, що у неї відсутній оригінал правовстановлюючого документа на земельну ділянку площею 0,1925 га, призначеної для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд за адресою [ADDRESS] , кадастровий номер 4624287200:01:007:0552, крім того померлий не встиг здійснити державну реєстрацію в Реєстрі прав на нерухоме майно. Оригінали правовстановлюючих документів на вказану земельну ділянку відсутні, оскільки були втрачені [PERSON] при житті, крім того спадкодавець не встиг здійснити державну реєстрацію в Реєстрі прав на нерухоме майно, а саме: незавершеного будівництва житлового будинку, що знаходиться на [ADDRESS] . У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ч.2, 3 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). В пункті 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування» вказано, що якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов`язки як забудовника входять до складу спадщини. Оскільки у даному випадку питання про право на спадщину не може бути вирішено в нотаріальному порядку шляхом видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, тому це питання повинно бути вирішено у судовому порядку шляхом визнання права власності на вищевказане спадкове майно за позивачем у порядку спадкування. Ураховуючи наведене, право позивача на спадкове майно підлягає захисту шляхом визнання за нею права власності вцілому незавершеного будівництвом житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами - 62% готовності в [ADDRESS] та земельної ділянки площею 0,1925 га, призначеної для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд за адресою [ADDRESS] , кадастровий номер 4624287200:01:007:055. Згідно ст. 1225 Цивільного кодексу України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Отже, визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved