Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-07 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з вищевказаним позовом, в якому просять визнати право власності на самочинно збудовану прибудову А2-1 площею 38 кв.м. і веранду а2 площею 6,3 кв.м. до 51/100 частини будинку по вул.Чайковського №21 в м.Конотопі, яка належить їм на праві спільної сумісної власності. На обгрунтування вимог у заяві зазначено, що вказана прибудова була ними здійснена ще у 2009 році без отримання відповідного дозволу на будівництво, а тому є самочинною. Рішенням Конотопської міської ради від 28.07.2016 року визнано за ними право спільної часткової власності на 51/100 частину земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівль і споруд по вул.Чайковського, 21 в м.Конотопі. Відповідні відомості внесені в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно. 25.12.2015 року виготовлений технічний паспорт на цю частку будинка. Проте, звернувшись до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Сумській області із заявою про прийняття в експлуатацію самочинно збудованих прибудов, вони отримали відмову з посиланням на те, що право власності на самочинно збудований обєкт може бути визнано лише за рішенням суду. Наведені обставини і стали підставою для звернення до суду. Позивачи [PERSON] та [PERSON] подали клопотання про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують. Відповідач [PERSON] комітет Конотопської міської ради просить розглядати справу без представника, задоволенню вимог не заперечують, при винесенні рішення покладаються на розсуд суду. Треті особи: ? управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Сумській області у судове засідання представника не направило, письмових пояснень по суті позову не надали про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, заяви про відкладення розгляду справи не надходило; ? [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], сусіди позивачів, надали заяви про розгляд справи без їх участі, задоволенню вимог не заперечують, зазначили, що прибудовою ніяких порушень їх прав не відбулося. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню. Із представлених доказів вбачається, що 51/100 частина житлового будинку та 51/100 земельної ділянки по вул.Чайковського, 21 в м.Конотопі належить позивачам на праві спільної сумісної та спільної часткової власності, відповідно. До цієї частини будинку позивачи самочинно збудували прибудови: А2-1 площею 38 кв.м. та веранду а2 площею 6,3 кв.м. За висновком КП Проектно-виробничого архітектурно-планового бюро вказані прибудови зведені з дотриманням архітектурних, санітарних та протипожежних норм (а.с.8-35). Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Сумській області відмовила позивачам у прийнятті цих прибудов в експлуатацію, зазначивши, що визнання за ним права власності на цю будівлю можливе тільки за рішенням суду ( а.с. 33). Оскільки спірна нерухомість була побудована без належного дозволу та належно затвердженого проекту, то вона, відповідно до положень ч. 1 ст. 376 ЦК України, є самочинно збудованою. За приписами ч.1,2 ст.331 ЦК України, право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва. Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч.1 ст. 375 ЦК України власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди. Згідно ч.2 ст. 375 ЦК України власник земельної ділянки набуває права власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно. Положеннями частин 3,5 ст.376 ЦК передбачено, що право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. На вимогу власника земельної ділянки, суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Враховуючи, що позивачи є власниками земельної ділянки, на якій самочинно збудовані прибудови до належної їм частини будинку, права інших осіб не були порушені, тому за ними має бути визнано право власності на ці прибудови.

Outcome: approved