Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-06 00:00:00

[PERSON] пред`явила позов у Подільському районному суді м. Києва до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок ДТП. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 11.12.2016 року о 15 год. 50 хв. сталось ДТП по вул. Вишгородській в м. Києві, за участю автомобілів Peugeot 306 д.н.з. [NUMBER] , яким керував [PERSON] та Volkswagen CC д.н.з. [NUMBER] , яким керував [PERSON] Автомобілям було заподіяно майновий збиток. Винним у скоєнні вищевказаного ДТП було визнано [PERSON] Майнова шкода завдана автомобілю Volkswagen CC д.н.з. [NUMBER] , що належить на праві власності позивачу, визначена в розмірі 49448 грн. 22 коп. За таких обставин, позивач просить суд стягнути з відповідача, як особи винної у скоєнні ДТП, суму майнової шкоди в розмірі 49448 грн. 22 коп., а також сплачений судовий збір. Позивач в судове засіданні не з`явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином. Представник позивача до суду звернувся із заявою про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про день, час та місце розгляду справи судом повідомлений належним чином. Зважаючи на це та враховуючи ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, суд 07.10.19 постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом достовірно встановлено, що [PERSON] на праві власності належить автомобіль Volkswagen CC д.н.з. [NUMBER] , що підтверджено Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] . (а.с. 6) Відповідно до Свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] , позивачем у зв`язку з реєстрацією шлюбу було змінено прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Відтак, судом встановлено, що саме позивач є власником вищевказаного автомобіля. (а.с. 10) В матеріалах справи міститься протокол про адміністративне правопорушення, з якого вбачається, що 11.12.2016 року о 14 год. 28 хв. в м. Києві по вул. Вишгородській, водій [PERSON] , керував автомобілем Peugeot 306 д.н.з. [NUMBER] , не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем Volkswagen CC д.н.з. [NUMBER] . Автомобілі отримали механічні пошкодження. (а.с. 3-4) Згідно Постанови Оболонського районного суду м. Києва від 18.04.2017 року, [PERSON] було визнано винним у скоєнні вищевказаного ДТП. Постанова набрала законної сили (а.с. 46) Відповідно до Звіту з вартості матеріальних збитків від 20.01.2017 року, матеріальний збиток завданий автомобілю Volkswagen CC д.н.з. [NUMBER] становить 49448 грн. 22 коп. (а.с. 9) Причиною спору між сторонами стала відмова відповідача в добровільному порядку відшкодувати позивачу заподіяну матеріальну шкоду. Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Цивільного кодексу України, Закону України «Про страхування», Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Частиною 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Ст. 1192 ЦК України визначає, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо), як це зазначено у п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.03.1996 року. Згідно Постанови ВСУ від 20.01.2016р. у справі 6-2808цс15 право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобов`язує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування шкоди в деліктному зобов`язанні. За таких обставин, позивач просить суд стягнути на її користь, суму майнової шкоди, саме з особи винної у її завданні. Враховуючи те, що вина [PERSON] у скоєнні ДТП, була встановлена відповідним судовим рішенням, а саме постановою Оболонського районного суду м. Києва від 18.04.2017 року, суд вважає позовні вимоги доведеними та такими, що підлягають задоволенню. На виконання ст.ст. 141, 142 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп.

Outcome: approved