Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-07 00:00:00

[PERSON], яка діє в інтересах неповнолітньої [PERSON] звернулася в суд з позовом до Тернопільської міської ради про визнання права власності на 1/2 ідеальну частину квартири [ADDRESS], в порядку спадкування за законом, після померлого 07 жовтня 2016 року батька [PERSON]. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що [PERSON] є спадкоємцем після померлого батька [PERSON], однак нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у звязку із відсутністю правовстановлюючих документів про належність майна спадкодавцеві. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав із підстав викладених у позовній заяві та просить суд їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON], щодо задоволення позовних вимог, покладається на думку суду. Дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, Суд встановив наступні обставини справи. 07 жовтня 2016 року помер батько неповнолітньої [PERSON] [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ИД № 234752, виданим 08 грудня 2017 року Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис №1566. Після смерті [PERSON], відкрилась спадщина у вигляді 1/2 частини квартири №42, що знаходиться в будинку №52 по вул. Галицькій в місті Тернополі. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. 11\~грудня 2017\~року приватним\~нотаріусом Тернопільського\~міського нотаріального\~округу [PERSON]\~заведена спадкова\~справа №12/2017,\~після смерті\~[PERSON] Згідно з\~матеріалами вказаної\~спадкової справи,\~єдиним спадкоємцем,\~хто звернувся\~бо нотаріуса\~у встановленому законом порядку після смерті [PERSON]І була його дочка - [PERSON], [INFO]. Маючи намір отримати свідоцтво про право на спадщину за законом [PERSON], яка діє як піклувальник [PERSON], звернулася до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті [PERSON], померлого 07 жовтня 2016 року. Однак, приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу [PERSON] 19 вересня 2018 року винесено постанову за № 282/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частку квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], після смерті її батька [PERSON], померлого 07 жовтня 2016 року, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на квартиру. Згідно відповіді ТзОВ «Міське бюро технічної інвентаризації» №1565/07-2 від 05 грудня 2017 року на адвокатський запит, по обліку технічної інвентаризації станом на 29.12.2012 р. власниками по 1/2 частині квартири [ADDRESS] є [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності виданого 29.09.1993 р., згідно розпорядження органу приватизації №4067 від 13.08.1993 р. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Власник майна як це передбачає ст. 392 ЦК України може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. З приписів ч. 1 ст. 5 ЦПК України вбачається, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. При цьому, відповідно до ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року №1952-IV рішення суду, що набрало законної сили є однією з підстав для реєстрації права власності на об'єкт нерухомого майна. Зважаючи на викладене та враховуючи, що [PERSON] не має можливості реалізувати свої спадкові права в нотаріальному порядку, оскільки у неї відсутній оригінал правовстановлюючого документа, тому позивач [PERSON], яка діє в інтересах неповнолітньої [PERSON], змушена звертатись в суд за захистом невизнаних прав [PERSON] Таким чином, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки зазначені позивачем обставини унеможливлюють іншим способом захистити права та інтереси неповнолітньої [PERSON], тому слід визнати за [PERSON] право власності на 1/2 ідеальну частину квартири №42 (сорок два) по вулиці Галицькій, 52 (п'ятдесят два) в міст Тернополі, в порядку спадкування за законом, після померлого 07 жовтня 2016 року батька [PERSON]. На підставі наведеного,

Outcome: approved