Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-04 00:00:00

Акціонерне товариство комерційний банк Приватбанк (далі - АТ КБ „Приватбанк), в особі представника за довіреністю Гребенюка О.С., звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 29.01.2013 року. В обґрунтування позовних вимог представник позивача вказав, що 29.01.2013 року відповідач [PERSON] отримав кредит в сумі 33000.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Внаслідок неналежного виконання відповідачем обов`язків за кредитним договором станом на 15.07. 2019 року виникла заборгованість в сумі 88376 грн. 72 коп., з них: 49124 грн. 28 коп. - заборгованість за тілом кредита; 31775 грн. 13 коп. - заборгованість за простроченим тілом кредита; 2792 грн. 70 коп. - заборгованість за нарахованими відсотками; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 4184 грн. 61 коп. - штраф (процентна складова). Виходячи з наведеного, АТ КБ «Приватбанк» просить ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на їх користь вищезазначену суму заборгованості за кредитним договором, а також понесені при зверненні до суду з позовом судові витрати по сплаті судового збору. Ухвалою Веселинівського районного суду 05.12. 2019 року відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду. Представник позивача АТ КБ Приватбанк Гребенюк О.С. в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, просить позов задовольнити повністю. Відповідач [PERSON] в судові засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення судової повістки. Про причини не явки суд не повідомила. Згідно з ч.1 ст. 2243 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та доведених обставин, приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 29.01.2013 року між відповідачем [PERSON] та ПАТ КБ «Приват Банк» було укладено договір № б\\н , відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 33000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. /а.с.9-.28/. Відповідач [PERSON] , не виконав умов договору по погашенню заборгованості по кредитному договору і станом на 15.07. 2019 року має заборгованість на загальну суму 88376 грн. 72 коп., яка складається з наступного: заборгованість за тілом кредита - 49124 грн. 28 коп.; заборгованість за простроченим тілом кредита - 31775 грн. 13 коп.; заборгованість за нарахованими відсотками - 2792 грн. 70 коп.; штраф ( фіксована частина) - 500 грн, штраф ( процентна складова) 4184 грн. 61 коп../а.с. 6-8/ Відповідно до ч.1, ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплатити проценти, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Відповідно доч.1 ст. 1054 ЦК України по кредитному договору банк чи інший фінансовий заклад зобов`язані видати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору, в даному випадку - кредитного договору. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання та зобов`язаний на вимогу кредитора сплатити суму боргу за весь час прострочення з урахуванням встановленого індексу інфляції, а також три проценти річних від простроченої суми. Оскільки відповідач в добровільному порядку не погашає заборгованість по кредитному договору, то вказана заборгованість підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в судовому порядку. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Виходячи з вимог цієї статті, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1921 грн. 00 коп., розмір якого підтверджено платіжним дорученням. На підставі викладеного,

Outcome: approved