Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-07 00:00:00

Адвокат Шепель М.В. в інтересах [PERSON] звернулася до суду з позовом до Нижньотеплівської сільської військово-цивільної адміністрації Щастинського району Луганської області, третя особа - державний нотаріус Станично-Луганської державної нотаріальної контори Кондратьєв В.М. про надання додаткового строку для прийняття спадщини, в якому просила визначити позивачці додатковий строк для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини за законом після смерті матері [PERSON] , [INFO] , померлої [INFO] , тривалістю шість місяців з дня набрання судовим рішенням законної сили. 30.03.2021 року за позовом відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 29.04.2021 року підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті. В обґрунтування позовних вимог адвокат Шепель М.В. в інтересах [PERSON] посилалася на те, що [INFO] померла мати позивачки [PERSON] . Внаслідок її смерті відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки, розташованої на території Великочернігівської сільської ради Станично-Луганського району Луганської області, згідно Державного акту на право власності на землю ІІІ-ЛГ №081283, зареєстрованого в книзі записів актів на право приватної власності на земельну ділянку за серії ЛГ №136826 від 10.06.2005 року. За життя, а саме 21.11.2016 року, [PERSON] склала заповіт, відповідно до якого усі свої права та обов`язки та все її майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що [PERSON] буде належати на день смерті і нащо вона за законом матиме право, заповіла своїй доньці [PERSON] . Позивачка [PERSON] у встановлений законом строк не подала заяву до нотаріуса про прийняття спадщини та не змогла реалізувати свої спадкові права у зв`язку із встановленням з березня місяця 2020 року на усій території України карантину з метою запобігання поширенню коронавірусної інфекції COVID-19 відповідно до постанови КМУ №211 від 11.03.2020 року. А відтак, з березня 2020 року було призупинено роботу громадського транспорту та прийом громадян державними установами, у тому числі й нотаріусами. Крім того, відповідно до постанови КМУ №1236 від 09.0.12.2020 року на території України подовжено карантин до 30.04.2021 року. Адвокат Шепель М.В., також вказала, що позивачка вважала, що наявність заповіту та той факт, що остання не була зареєстрована, але фактично мешкала зі своєю матір`ю є підставою вважати, що вона прийняла спадщину у встановленому законом порядку. Крім того, адвокат Шепель М.В. посилалася на той факт, що з 2014 року на території Станично-Луганського району Луганської області проводиться ООС (АТО), у зв`язку з чим зберігається нестабільна ситуація. Позивачка сумлінно виконувала карантинні обмеження та після послаблення карантинних обмежень, одразу звернулась до державного нотаріуса Станично-Луганської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак, отримала відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки у визначений законом строк не подала заяву про прийняття спадщини та не надала докази реєстрації за однією адресою зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. З огляду на зазначену позицію нотаріальної контори, позивачка вимушена в судовому порядку просити суд визначити додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини, про що і заявляє даний позов. Згідно з ч. 3 ст. 211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Адвокат Шепель М.В. надала суду заяву про проведення судового засідання без її участі та без участі позивачки, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та наполягала на їх задоволенні. Представник відповідача та третя особа в судове засідання не з`явилися, надали заяви в яких просили суд розглянути справу без їх участі, не заперечували проти задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне: Згідно копії паспорта серії [NUMBER] , виданого Кам`янобрідським РВ УМВС України в Луганській області 05.05.1996 року, [PERSON] , [INFO] , уродженка с. Велика Чернигівка Станично-Луганського району Луганської області, зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , [INFO] . Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Великочернігівською сільською радою Станично-Луганського району Ворошиловградської області - матір`ю позивачки записана [PERSON] . Відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 11.06.1988 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 11.06.1988 року та після укладання шлюбу прізвище дружини « [PERSON] ». [INFO] у Луганській області Станично-Луганському районі в с. Велика Чернігівка померла [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Великочернігівської сільської ради Станично-Луганського району Луганської області 28.11.2019 року. Згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛГ №0161581, зареєстрованого 21.04.2000 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №81, [PERSON] , на підставі рішення Станично-Луганської РДА від 20.03.2000 року №139, належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективні власності колективного сільськогосподарського підприємства ім. Леніна, розміром 8,50 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). З копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛГ №136826, виданого 10.06.2005 року на підставі рішення розпорядження голови Станично-Луганської РДА №9 від 04.01.2005 року, вбачається, що власником земельної ділянки площею 6,4300 га, розташованої на території Великочернігівської сільської ради Станично-Луганського району Луганської області, є [PERSON] . Зі змісту заповіту, посвідченого 21.11.2016 року, секретарем Великочернігівськоїї сільської ради Станично-Луганського району Луганської області Ільченко С.І., зареєстрованого в реєстрі за №241, вбачається, що усі свої права та обов`язки, які належали [PERSON] на момент складання заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть належати їй у майбутньому, та усе її майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що [PERSON] буде належати на день смерті і нащо вона за законом матиме право, остання заповіла [PERSON] . 01.03.2021 року [PERSON] отримала роз`яснення за №168/01-16 державного нотаріуса Станично-Луганської державної нотаріальної контори щодо відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої [INFO] [PERSON] , у зв`язку з пропуском строку подачі заяви про прийняття спадщини. Також, судом встановлено, що із заявами до нотаріальної контори про прийняття спадщини або відмову від спадщини, після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , інші спадкоємці померлої не звертались, спадкова справа не заводилась, на підтвердження чого Станично-Луганською державною нотаріальною конторою надано Інформаційні довідки зі Спадкового реєстру від 02.04.2021 року. За життя [PERSON] склала заповіт від 21.11.2016 року, місцем посвідчення та зберігання якого зазначена Луганська область, Великочернігівська сільська рада Станично-Луганського району, та який зареєстровано в реєстрі нотаріальних дій за №241, що також підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру №64210941 від 02.04.2021 року. Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1270 ЦК України встановлено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; якщо виникнення у особи права на спадщину залежить від неприйняття спадщини або відмови в її прийнятті іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється в три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] розпочався 28.11.2019 року та сплив 28.05.2020 року. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Згідно з ч. 3 ст. 1272 вказаного Кодексу, за позовом спадкоємця, що пропустив строк для прийняття спадщини із поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1272 ЦК України, визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Позивачка пропустила встановлений строк для прийняття спадщини, тому вправі звернутись до суду з позовом для визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 року №7 « Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Позивачкою доведено необхідність надання їй додаткового строку для прийняття спадщини, в той же час не доведено необхідності надання додаткового строку тривалістю саме 6 місяців з дня набрання рішенням суду законної сили. З урахуванням наведеного, суд приходить до переконання, що для подання заяви про прийняття спадщини позивачкою доцільним є надання додаткового строку терміном 3 місяці, а тому позовна заява підлягає частковому задоволенню. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст. 80 ЦПК України докази в їх сукупності, суд вважає за необхідне визнати причини пропуску строку прийняття спадщини спадкоємицею поважними і визначити їй додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: partial