Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-21 00:00:00

Акціонерне товариство «Альфа-Банк»\~звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивують тим, що АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] уклали Договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, шляхом акцептування клієнтом Публічної пропозиції Банку на комплексне банківське обслуговування фізичних осіб. Відповідно до умов вищевказаного Договору позивач (за Договором кредитор) зобов`язується відкрити відповідачеві (за Договором позичальникові) картковий рахунок у валюті гривня та випустити міжнародну платіжну картку DMC Gold строком дії 2 (два) роки з моменту її випуску. Відповідно до умов Договору відповідач зобов`язується в порядку та на умовах, що визначені Договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Договором. Позивач свої зобов`язання за Договором виконав, відкривши відповідачеві картковий рахунок у валюті гривня та випустив міжнародну платіжну картку DMC Gold строком дії 2 (два) роки з моменту її випуску, встановивши ліміт відновлювальної кредитної лінії (сума кредиту) 75000 грн.. У порушення умов Договору відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 12.03.2020 року має заборгованість: тіло кредиту 118483,29 грн., відсотки за кредитом 456,24 грн.. На 12.03.2020 року розмір неустойки становить 9789,86 грн.. На підставі наведеного, просили стягнути з відповідача, [PERSON] на користь АТ «Альфа-Банк» заборгованість у сумі 128729,39 грн. та витрати по сплаті судового збору. Ухвалою судді Межівського районного суду Дніпропетровської області від 16 вересня 2020 року відкрито провадження у справі. Вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження. Призначено судове засідання на 24 вересня 2020 року (а.с.32-33). \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 24 вересня 2020 року розгляд справи відкладено на 12 жовтня 2020 року для повторного виклику відповідача (а.с.36). \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 12 жовтня 2020 року позовну заяву залишено без руху для усунення недоліків, оскільки при подачі позову не сплачено судовий збір (а.с.41-42). \~ \~ \~ \~27 жовтня 2020 року на адресу суду надано меморіальний ордер № 4137315 від 19 жовтня 2020 року про сплату судового збору в розмірі 2102,00 грн. (а.с.45). \~ \~ \~ \~Ухвалою від 27 жовтня 2020 року продовжено розгляд справи, призначено справу до розгляду в судовому засіданні на 02 листопада 2020 року (а.с.50). \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 02 листопада 2020 року за клопотанням представника постановлено перейти до розгляду справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 24 листопада 2020 року (а.с.56-57). \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 03 грудня 2020 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду на 22 грудня 2020 року. Представник позивача, АТ «Альфа-Банк», Черкавський Ю.С., у судове засідання не з`явився, хоча неодноразово викликався належним чином, причину неявки не повідомив. Одночасно з позовною заявою було подано клопотання про розгляд справи у всіх судових засіданнях без присутності представника позивача на підставі наявних доказів та матеріалів (а.с.23). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась. 03 грудня 2020 року представник відповідача, адвокат Скачко Д.П. подав через канцелярію суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити без його участі та участі відповідача. Позовні вимоги не визнають та просять суд відмовити у задоволенні позову в зв`язку з його недоведеністю позивачем. У зв`язку з неявкою сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, перевіривши їх доказами, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що за змістом позовної заяви позивач стверджує, що між відповідачем та позивачем було укладено Договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб шляхом акцептування відповідачем Публічної пропозиції Банку на комплексне банківське обслуговування фізичних осіб. Проте на підтвердження факту укладення даного договору замість надання тексту «Публічної пропозиції Банку» та однозначної згоди відповідача (акцепту) позивачем надано пакет взаємосуперечливих документів, зі змісту яких неможливо визначити конкретні умови укладеного правочину. Так, позивачем на підтвердження факту укладення Договору надано наступні документи: -Анкета-заява про акцепт Публічної пропозиції ПАТ «Альфа-Банк» на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Альфа-Банку» (а.с.5-6); -Оферта (пропозиція зі сторони відповідача) на укладення Угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії від 28.08.2017 року (а.с.7); -Акцепт (згода з офертою зі сторони позивача) пропозиції на укладення Угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії від 28.08.2017 року (а.с.8). Анкета-заява містить відомості про майновий стан відповідача (наявність майна, розмір доходів, сімейний стан тощо) необхідні для оцінки кредитоспроможності відповідача. Зі змісту анкети-заяви про акцепт Публічної пропозиції ПАТ «Альфа-Банк» також вбачається, що станом на 28.08.2017 року вже було відкрито рахунок № [NUMBER] , а також те, що дану анкету-заяву було складено лише 29.08.2017 року, що підтверджується датами вчинення підписів [PERSON] та співробітником банку (а.с.6). Отже рахунок було відкрито до складення анкети-заяви, що суперечить ч.1 ст. 10 Закону України «Про споживче кредитування» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), оскільки до укладення договору про споживчий кредит кредитодавець зобов`язаний, використовуючи свої професійні можливості, оцінити кредитоспроможність споживача, враховуючи, зокрема, строк, на який надається споживчий кредит, суму кредиту, а за потреби доходи споживача та мету отримання кредиту. З наданих же позивачем Оферти та Акцепту від 28.08.2017 року вбачається, що укладення договору відбувалось шляхом акцептування пропозиції відповідача (Оферта) позивачем (Акцепт). Тобто у інший (зворотній), ніж стверджує у позовній заяві позивач спосіб. Всі три документи, надані позивачем, не містять даних умов про конкретні розміри штрафних санкцій. Акцептом та офертою серед суттєвих умов договору кредитування визначено лише плату за користування кредитом у розмірі 26 %. З розрахунку заборгованості, складеного за підписом представника АТ «Альфа-Банк» вбачається, що розрахунок було здійснено за кредитним договором № 630703609 від 29.08.2017 року (а.с.11). Кредитний договір № 630703609 від 29.08.2017 року позивачем не надано. Інших доказів позивачем не надано. Відповідно до ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Таким чином, позивачем не доведено змісту укладеного правочину у письмовій формі, а надані документи дають підстави стверджувати наявність декількох договірних відносин між сторонами. Сам по собі розрахунок заборгованості не є доказом наявності заборгованості. Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Так, згідно п.62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління НБУ № 75 від 04.07.2018 року, підтвердженням виконаної операції є виписка з рахунку. Аналогічну позицію висловлено у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 січня 2018 року по справі № 161/16891/15-ц. Проте виписки з рахунку відповідача позивачем не надано, розрахунок заборгованості та позовна заява не містять посилань на конкретні видаткові операції, зокрема, дату їх вчинення, періоди обрахування заявлених до стягнення сум із зазначенням окремо суми кредитних коштів та окремо інших нарахувань із вказівкою правової природи та періодів нарахування, зокрема, плати за користування кредитом та пені. У розрахунку заборгованості до сум неустойки у графі «неустойка (комісія, штраф)» включено комісію, яка не є предметом даного позову, оскільки у позовній заяві позивач вимагає стягнення саме пені, а не штрафу. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ч.6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик наслідків, пов`язаних із ненаданням доказів. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. У відповідності до положень ст.263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які були посилання як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд, прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, у зв`язку з їх необґрунтованістю та безпідставністю. У зв`язку з відмовою у задоволенні позову, судові витрати, у відповідності до ч.2 ст.141 ЦПК України, слід залишити за позивачем.

Outcome: dismissed