Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-29 00:00:00

[PERSON] свої вимоги мотивує тим, що вона є власником квартири [ADDRESS]. У вказаному будинку зареєстровано 4 особи : донька, двоє онуків та колишній зять - [PERSON], який понад рік не проживає в спірному житлі, в добровільному порядку з реєстрації не знімається, не здійснює оплату за комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню квартири. Через вказані обставини позивач несе зайві витрати по утриманню власності. Тому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою, стягнути судові витрати. [PERSON] звернувся до суду з зустрічною позовною заявою і свої вимоги мотивує тим, що перебував в шлюбі з донькою [PERSON] - [PERSON], який 16.12.2016 року розірвано. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO] До розлучення вони проживали за адресою : [ADDRESS], з дозволу власника [PERSON], яка в подальшому обіцяла подарувати квартиру своїй онуці [PERSON]. В зв'язку з строковим характером роботи, на початку жовтня 2016 року подружжя посварилось і він проживав у своїх батьків. За час відрядження він дізнався, що шлюб розірвано, колишня дружина [PERSON] поїхала до Туреччини на заробітки, а дітей залишила у його батьків. З 26 травня 2017 року колишня дружина перебуває в Туреччині, з дітьми спілкується за допомогою інтернету. На звернення до позивача надати ключі від квартири з метою проживання в ній разом з дітьми отримав відмову. Увесь час діти знаходяться на його утриманні і проживають разом з ним у його батьків в однокімнатній квартирі за адресою : [ADDRESS]. Умови для життя в такій кількості людей на одній житловій площі в розмірі 14,0 кв.м створюють значні складності, особливо для розвитку дітей. Просить суд усунути перешкоди у користуванні квартирою шляхом вселення [PERSON], [PERSON], [PERSON] за адресою : [ADDRESS], зобов'язати [PERSON] не чинити їм перешкоди у користуванні цією житловою квартирою, стягнути судові витрати. [PERSON] в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала повністю, просить їх задовольнити. Зустрічний позов не визнала, в письмових запереченнях зазначила, що колишній чоловік її доньки не дозволяє дітям гостювати у бабусі та мешкати з нею, з заявами щодо перешкоджання проживанню в спірній квартирі [PERSON] не звертався, а з червня 2016 року не проживає в квартирі з власної ініціативи. Просить в задоволенні зустрічного позову відмовити . [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] не визнав, оскільки не мав можливості проживати в спірній квартирі в зв'язку з відсутністю ключів та наявністю перешкод зі стороні позивача щодо проживання в квартирі. Свій позов про усунення перешкод шляхом вселення та зобов'язання не чинити перешкод підтримав повністю. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, в задоволенні зустрічного позову просить відмовити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] не визнав, позов [PERSON] підтримав повністю. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явилась, в письмових запереченнях позов [PERSON] вважає необґрунтованим, оскільки позивач протягом тривалого часу перебував на заробітках у м. Москві, вона сама виховувала двох дітей. Після кожної сварки кидав ключі і йшов невідомо куди, по кілька днів його не було вдома. В зв'язку з тим, що [PERSON] є колишнім членом її сім»ї і не проживає в квартирі, втратив право користуватись спірним приміщенням. Представник третьої особи Служби у справах дітей Сумської міської ради в судове засідання не з'явився, в письмовій заяві просить розглянути справу у його відсутність. Ухвалою від 22.09.2017 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду на 13.10.2017 року. Протокольною ухвалою від 13.10.2017 року справу слуханням відкладено до 20.11.2017 року в зв'язку з відсутністю доказів належного сповіщення відповідача. Протокольною ухвалою від 20.11.2017 року розгляд справи відкладено до 21.12.2017 року за клопотанням представника позивача надати час для ознайомлення із зустрічною позовною заявою. Протокольною ухвалою від 22.12.2017 року розгляд справи відкладено до 25.01.2018 року у зв'язку з залученням до участі у справі 3-ої особи та викликом свідків. Суд, вислухавши пояснення сторін справи, свідків, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов [PERSON] не підлягає задоволенню, зустрічна позовна заява [PERSON] підлягає задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що власником квартири [ADDRESS] є [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а. с. 6-7). На даний час крім позивача в спірній квартирі, зареєстровані донька [PERSON], онуки [PERSON] та [PERSON], зять [PERSON] - відповідач в даній справі, що підтверджується копією довідки про склад сім»ї № 8197/14.03-08 від 01.12.2017 року, виданої Управлінням «Центр надання адміністративних послуг у м.Суми» Сумської міської ради (а.с.91). 16 грудня 2016 року рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 16 грудня 2016 року було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а. с. 12). Від шлюбу мають неповнолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с. 56-57). Згідно копії технічного паспорта власниками квартири [ADDRESS] є [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] - відповідач за первісним позовом, по ? частки кожний (а.с. 53-54). Зареєстровані 3 особи : [PERSON], чоловік [PERSON], син - [PERSON] , що підтверджується довідкою № 348/03112017-30121899 , виданою Міським єдиним інформаційно-розрахунковим центром (а.с.55). Згідно копій квитанцій за 09.08.2017 року, 17.10.2017 року, 18.10.2017 року, 13.11.2017 року оплата за квартиру, за обслуговування ліфтів, за домофон, за утилізацію ТПВ здійснена [PERSON] (а.с.84-86). Згідно копій актів обстеження від 31.08.2017 р., 20.11.2017 р., проведеного в складі комісії : [PERSON] (голови ОСББ «Прокоф'єва, 33»), [PERSON] (мешканки [ADDRESS] ), [PERSON], (мешканця [ADDRESS]), [PERSON] (мешканки [ADDRESS]) встановлено, що гр.. [PERSON], 1986 р.н. у даній квартирі прописаний , але з червня 2016 року і до теперішнього часу не проживає. Речі, які належать гр. [PERSON] у квартирі відсутні (а.с.88-89). Згідно копії довідки ЖБК №39 «Берізка» № 1 від 09.12.2017 р. за адресою [ADDRESS] з травня по серпень 2017 року у [PERSON] проживали онуки [PERSON] та [PERSON] (а.с.90). Згідно характеристики класного керівника [PERSON] вихованням [PERSON] займається батько [PERSON] та бабуся [PERSON] Бабуся з боку матері , [PERSON], в школі була тричі : 1 вересня , 14 жовтня і 19 грудня. Із спілкування з дівчинкою встановлено, що бабуся та батько не перешкоджають спілкуватись з [PERSON] (а.с.96). В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що відповідач в спірній квартирі не мешкає більше 1 року, в квартирі є дитячі речі, речей [PERSON] в квартирі немає. В квартирі зроблений ремонт, зазначив, що приймав участь в обстеженні квартирі, бачив, що відповідач не проживає, речей його в квартирі не було. Родина відповідача стала проживати 4-5 років тому назад, відповідача бачив рідко 3-4 рази на рік, дітей востаннє бачив влітку, їх вела бабуся. Бачив, що відповідач ходить з дітьми, позивач сказала, що дітей забрала бабуся (мати відповідача). Дитячі іграшки спочатку були , потім не стало. Про те, щоб відповідач хотів вселитися в квартиру не знає. Свідок [PERSON] пояснила, що відповідача не бачила більше року . Приймала участь в обстеженні квартири влітку. В квартирі були лише дитячі речі. Акти підписані в день складання. В ванній бачила пральну машину, однак, кому вона належить не знає. Свідок [PERSON] пояснила , що була в квартирі позивача неодноразово в складі комісії. Акт комісії підписувала 2 рази, оглядали кімнату. Чоловічих речей в квартирі не було, були лише дитячі речі. Позивач пояснила, що зять з донькою розірвали шлюб, відповідач не мешкає приблизно 1 рік, не став проживати, оскільки розійшлися. Свідок [PERSON] пояснила, що син проживав до розлучення в квартирі позивача, у нього забрала ключі [PERSON] до розірвання шлюбу , приблизно за 2 тижні, на початку жовтня. 09.10.2016 року син виїхав в Росію. За цей час 2 рази виїздив до РФ на 1,5-2 місяці. Діти в цей час проживали з нею. Син намагався отримати ключі, щоб забрати речі. Позивач спочатку погодилась, потім відмовилась, запропонувала придбати речі. Вони були змушені придбавати нові речі. Коли почали готуватись до школи, стало відомо, що ключі у позивача. Спочатку вона віддала підручники, потім речі перед 1 вересня, медичні картки, свідоцтва про народження. Одяг відповідача колишня дружина віддала в травні, інструменти залишились в квартирі. Зі спільних речей в квартирі залишились холодильник, пральна машина, вбудовані меблі на кухні. В квартирі був зроблений ремонт. Зараз діти з відповідачем проживають в кімнаті 14 кв.м. На Прокоф'єва залишились розкладні крісла для дітей. Син не проживає в спірній квартирі з жовтня 2016 року. Свідок [PERSON] пояснив, що з 2009 по 2016 рік син разом з дітьми та дружиною проживав в квартирі позивача. Після розірвання шлюбу колишня дружина віддала йому частину речей, забрала ключі в жовтні 2016 року. Син намагався потрапити в квартиру. У свідка немає умов для проживання, діти роблять уроки по черзі. В спірній квартирі залишився нормальний стіл. Невістка з травня 2017 року перебуває за кордоном. Позивач казала, що ключ у доньки, а донька казала, що ключ у матері. Лише перед школою з'ясувалося, нібито хтось привіз ключі. В квартирі залишився холодильник, інструменти, комп'ютерний стіл, ноутбук, цифровий апарат. Син є власником ? частини квартири своїх батьків. Після розірвання шлюбу діти залишались з матір»ю до 13.10.2016 року. Діти знаходились по черзі у обох бабусь. Після нового року невістка поїхала за кордон до травня. В кінці травня поїхала знову. За весь період невістка приїздила в м.Суми 3 рази. Позивач отримувала кошти на утримання дітей по розписці. З липня 2017 року діти проживають з відповідачем Батько дітей приїхав в червні і більше на заробітки не виїздив. В спірній квартирі діти не проживають з 26.05.2017 року. Згідно пояснень [PERSON] на початку розгляду справи відповідач не мешкає в спірному житлі приблизно з серпня 2016 року, ключі від квартири просив, але вона відповіла - «нехай проживає у себе». Ключі просив, щоб забрати речі, а жити не просився. Всі речі відповідача донька віддала після розлучення. Зять до правоохоронних органів ні з приводу вселення, ні з приводу отримання речей не звертався. Ключі від спірної квартири у відповідача відсутні. В процесі розгляду справи пояснювала, що зять не намагався вселитися до її квартири. Згідно пояснень [PERSON] [PERSON] відмовляла у вселенні, пояснюючи відсутні ключів від квартири. В серпні 2017 року колишня дружина обіцяла приїхати, але не приїхала, в цей же час стало відомо про борг по квартирі 5 тис. грн., хотів оплатити 2,5 тис. грн., хотів вселитися, але теща знову відмовила у вселенні. Силком в квартиру потрапити не намагався, зламувати двері не бажав, до поліції не звертався, так як не хотів скандалу. В квартирі залишився інструмент, дитячі речі повернули всі. З 20.06.2017 року він не їздить до Росії, бажає потрапити в квартиру, оскільки ніде жити. Позивач є власником спірного житла, вона не заперечувала проти вселення та реєстрації у квартирі доньки, зятя та їх дітей. Тобто вселення та проживання у квартирі [PERSON] сталося зі згоди [PERSON] в якості члена родини. Таким чином суд дійшов висновку, що [PERSON], як особа, яка користувалася жилим приміщенням нарівні з власником, набув право користування спірною квартирою. Те ж стосується і його дітей, щодо яких [PERSON] не ставить питання про визнання їх втратившими право на житло, тобто визнає за ними це право. Після розірвання шлюбу між подружжям, колишня дружина - 3-тя особа в даній справі - виїхала за межі України, залишивши дітей, за спільною домовленістю з чоловіком, з батьком дітей та його матір»ю - [PERSON] Тобто дітьми опікується батько, який на даний час представляє їх інтереси. Згідно ч. 3 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. В судовому засіданні встановлено, що позивач не заперечувала проти залишення в подальшому реєстрації онуків в квартирі, яка належить їй на праві власності, але фактично перешкоджає їх проживанню у спірній квартирі. Відповідач дійсно не мешкав у спірному житлі з жовтня 2016 року, але причини його не проживання були поважними - відсутність доступу через відсутність ключів від квартири. Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги та заперечення учасників сторін, та інших обставин, які мають значення для справи. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Належні і допустимі докази в розумінні ст. ст. 76-80 ЦПК України на підтвердження факту порушення права на проживання в квартирі [PERSON] були надані в судове засідання. Суд вважає такими доказами пояснення самого [PERSON] та свідків - його батьків, частково - пояснення [PERSON] Покази свідків з боку [PERSON] відповідають фактичним обставинам, оскільки судом дійсно встановлення, що [PERSON] на момент обстеження приміщення не проживав у спірній квартирі, але причини його не проживання були поважними. [PERSON], надаючи пояснення суду, не заперечувала того факту, що її зять не мав доступу в спірне житло, т. я. не мав ключів від квартири. Зазначала, що [PERSON] просив у ней ключі, але вона відмовила. Таким чином, суд вважає, що [PERSON] не втратив право користування жилим приміщенням, а саме: квартирою [ADDRESS], оскільки не проживав в ній з поважних причин - через відсутність доступу до цієї квартири. До того ж суд вважає вирішальною також ту обставину, що [PERSON] не заперечує проти реєстрації її онуків у спірному житлі, а фактично батько займається вихованням дітей і саме з ним вони проживають за спільним рішенням подружжя. Місце проживання дітей - сина [PERSON], [INFO], та доньки [PERSON], [INFO] має співпадати з місцем проживання того з батьків, який займається їх вихованням - в даному випадку [PERSON] На підставі викладеного, суд вважає, що позов [PERSON] не підлягає задоволенню. В зв'язку з встановленням факту порушення права на проживання [PERSON] та його дітей , як осіб, які мають право користуватись квартирою за адресою : [ADDRESS], вони мають право вимагати усунення перешкод в користуванні житлом шляхом вселення та зобов'язання [PERSON] не чинити перешкоди в користуванні житлом. Тому зустрічний позов [PERSON] підлягає задоволенню в повному обсязі. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог, а тому з відповідача за зустрічним позовом [PERSON] необхідно стягнути на користь позивача [PERSON] судовий збір в сумі 3840 грн.

Outcome: approved