Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-07 00:00:00

[PERSON] звернулись з позовом до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з наступними позовними вимогами. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на наступні обставини. Її батько [PERSON] під час роботи на підприємстві, отримав від ПАТ «Гемопласт» у користування квартиру [ADDRESS] . [PERSON] був її батьком, підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 17 серпня 1971 року Білгород-Дністровським міськбюро РАЦС Одеської області, актовий запис №298. В подальшому, її батько - [PERSON] одружився з [PERSON] , однак невдовзі шлюб між ними було розірвано та батько знявся з реєстрації за адресою: [ADDRESS] та виїхав з зазначеної вище квартири. ЇЇ мачуха - [PERSON] оформила в 1995 року на підставі рішення виконкому №1044 від 21.09.1995 року особистий рахунок на квартиру [ADDRESS] на себе, що підтверджується Актом від 15.07.2021 року ОСББ «Перемоги-6». [INFO] її батько - [PERSON] помер, що підтверджується Довідкою від 22 травня 2000 року, виданої Білгород-Дністровським MB УМВС України в Одеській області. Її мачуха - [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого 02.04.2001 року Відділом реєстрації громадянського стану Білгород-Дністровського міського управління юстиції Одеської області, актовий запис №204. Те, що я, [PERSON] з 27.09.1989 року до теперішнього часу зареєстрована в квартирі [ADDRESS] , підтверджується Актом від 15.07.2021 року ОСББ «Перемоги-6» та Довідкою №112 про склад сім`ї та реєстрацію від 15.07.2021 року, виданої ОСББ «Перемоги-6» та копією мого паспорта. Тобто, з померлою [PERSON] ми проживали увесь цей час разом, тобто однією сім`єю. Увесь час з моменту смерті її мачухи - [PERSON] , я утримую квартиру [ADDRESS] , роблю ремонт в зазначеній квартирі, сплачую за неї комунальні послуги, проживаю в цій квартирі, однак, звернувшись до ОСББ «Перемоги,6» з проханням переоформити фінансово-особовий рахунок квартири [ADDRESS] на мене та визнати мене наймачем зазначеної вище квартири, мені було рекомендовано звернутись до суду за захистом своїх законних прав та інтересів. На підставі викладеного, позивач просить: - визнати за [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , наймачем квартири [ADDRESS] . . -Зобов`язати Виконавчий комітет Білгород-Дністровської міської ради укласти зі мною, [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , договір найму житлового приміщення квартири [ADDRESS] . Представник відповідача позовні вимоги не визнала, до суду 17.08.2021 року надійшов відзив Судом встановлені наступні обставини справи, а також відповідні правовідносини. Статтями 15, 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язкув натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитківта іншіспособи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Питання дотримання права громадян на житло, належного використання і схоронності житлового фонду, а також зміцнення законності в галузі житлових відносин регулюється Житловим кодексом У PCP (далі - ЖК УРСР). Відповідно до ст. 1 ЖК України, громадяни мають право на житло. Відповідно до ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до ст. 48 Конституції України, кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло. Так судом встановлено, Згідно зі ст.9 Житлового Кодексу України, ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій. Відповідно до статей2,318 ЦК України- річ (майно) може знаходитись у власності Українського народу, фізичних та юридичних осіб, держави Україна, Автономної Республіки Крим, територіальних громад, іноземних держав й інших суб`єктів публічного права. Усі суб`єкти права власності є рівними перед законом. Згідно зі ст. 310 ЦК України, фізична особа має право на місце проживання. Фізична особа має право на вільний вибір місця проживання та його зміну, крім випадків, установлених законом. Статтею 346 ЦК України установлено, що фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Відповідно до частини другої статті 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку), житловому приміщенні у гуртожитку, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов`язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку), житлового приміщення у гуртожитку. Статтею 6 Житлового кодексу УРСР встановлено, що жилі будинки і жилі приміщення призначаються для постійного або тимчасового проживання громадян, а також для використання у встановленому порядку як службових жилих приміщень і гуртожитків. Згідно положень ст. 61 ЖК УРСР користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер. Відповідно до ст. 64 ЖК Української СРСР члени, які проживають разом з ним, користуються на рівні з наймачем усіма правами і несуть усі обовязки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Статтею 65 Житлового кодексу УРСР встановлено, що наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім`ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. До членів сім`ї наймача належать чоловік/дружина наймача, їх діти і батьки. При цьому поняття члена сім`ї, яке застосову ється у Сімейному кодексі України не можна ототожнювати з поняттям члена сім`ї наймача за ЖК України. Відповідно до ст. З СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до частини четвертої статті 156 ЖК України- до членів сімї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сімї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарства Відповідно до положень ст. 106 ЖК УРСР повнолітній член сім`ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сімї, які проживають разом із ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сімї наймача. На підставі викладеного, суд вважає, що необхідно визнати за [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , наймачем квартири [ADDRESS] Зобов`язати Виконавчий комітет Білгород-Дністровської міської ради укласти зі мною, [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , договір найму житлового приміщення квартири [ADDRESS] .

Outcome: approved