Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-14 00:00:00

[PERSON] пред'явила позов до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітнього сина: [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку щомісячно, на період навчання в Національному університеті «Львівська політехніка», до червня 2018 року. В підтвердження позовних вимог посилаєтьсь на те, що перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], який розірвали 24.04.2004 року. Від шлюбу у них є повнолітня дитина: [PERSON], [INFO]. Син проживає разом з нею і перебуває на її утриманні, та навчається у Національному університеті «Львівська політехніка» є студентом другого курсу денного навчання освітньо кваліфікаційного рівня «бакалавр», закінчує навчання у червні 2018 року. Відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги на навчання не надає. Просить постановити рішення, яким стягнути з [PERSON], [INFO], (ідентифікаційний код [NUMBER]), проживаючого в [INFO], аліменти на повнолітнього сина: [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 23.09.2015 р. на період навчання в Національному університеті «Львівська політехніка», до червня 2018 року в її користь. В судовому засіданні позивачка вимоги позовної заяви підтримала, просить позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні із позовом згоден частково, згоден виплачувати аліменти на утримання дитини в меншому розмірі, так як має від іншого шлюбу неповнолітню дитину, яка перебуває на його утриманні. Крім того він часто хворіє на, що витрачає великі кошти. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявився, хоч належно був повідомлений про час та місце слухання справи, про причини неявки суду не повідомив, а тому суд вважає за можливе слухати справу у його відсутності. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню із наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 24 квітня 2001 року, що стверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу від 25 травня 2001 року серії 1-СГ №098777 (актовий запис №54) Згідно наявного в матеріалах справи свідоцтва про народження серії 1-СГ № 000472 (актовий запис № 216) виданого Самбірським міським відділом РАГС Львівської області від 07 липня 1997 року, вбачається, що [PERSON], народився 04.07.1997 року, і його батьком записаний [PERSON], матір'ю [PERSON]. Із наявної в матеріалах справи довідки № 97 від 27.08.2015 р., виданої Національним Університетом «Львівська політехніка», вбачається, що [PERSON], навчається у Національному університеті «Львівська політехніка» є студентом другого курсу денного навчання освітньо кваліфікаційного рівня «бакалавр», закінчує навчання у червні 2018 року. Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» N 3, від 15.05.2006 обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» N3, від 15.05.2006 вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Як встановлено судом, відповідач [PERSON] працює, має від іншого шлюбу неповнолітніх дітей, які перебувають на його утриманні. Позов в частині сплати аліментів визнає частково, оскільки не має можливості сплачувати аліменти по 1/3 частині від всіх видів заробітку, згідний сплачувати по 1/6 частині від всіх видів заробітку щомісячно, а тому суд приходить до висновку, що він має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина в розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку щомісячно, на період його навчання, але не пізніше досягнення [PERSON] 23-х річного віку. З огляду на викладене та оцінюючи всі зібрані по справі докази, заслухавши думку учасників судового розгляду, враховуючи матеріальний та сімейний стан платника аліментів, суд приходить до висновку, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку щомісячно. Судові витрати підлягають стягненню відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial