Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-02 00:00:00

[PERSON], яка 24.07.2013 р. звернулася до суду по спору, виниклому до ТОВ «Енерго-Алекс», у відповідній заяві від 17.03.2014 р. уточнила первісно заявлені позовні вимоги, виклавши їх у наступній редакції: «прошу суд стягнути на користь [PERSON]: 1) 1600 грн. по заробітній платі; 2) 800 грн. заборгованість по компенсації за невикористану відпустку; 3) 19634,40 грн. середнього заробітку заробіток за весь час затримки розрахунку; 4) 10000 грн. відшкодування моральної шкоди, спричиненої порушенням роботодавцем законних трудових прав. Всього на суму: 32034,40 грн.». У заяві від 03.06.2014 р. позивач уточнив суму середнього заробітку за весь час затримки розрахунку (з 22.03.2013 р. по 03.06.2014 р.), вирахувавши її з суми нарахованого доходу за I квартал 2013 року 4240,56 грн. і визначивши суму середнього заробітку за весь час затримки розрахунку в розмірі 35637,35 грн., пославшись на наступне: З 01.05.2010 р. по 22.03.2013 р. вона працювала у ТОВ «Енерго-Алекс» у м. Горлівка (м. Горлівка, вул. Петровського,16) штукатуром. Як в день звільнення так і до даного часу роботодавцем їй не була виплачена заборгованість по заробітній платі, компенсація втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати, індексація заробітної плати, компенсація за невикористану відпустку. У червні, липні 2013 року вона звернулась до відповідача з письмовими заявами про виплату їй заборгованості та видачу письмових довідок про її трудову діяльність та її оплату, довідки про розмір її середнього та середньоденного заробітку, який розраховується згідно постанови КМУ №100 від 08.02.1995 р. за два місяці перед звільненням, але письмової відповіді не отримала. За період роботи на ТОВ «Енерго-Алекс» виникла заборгованість по заробітній платі (при окладі 1200 грн. на місяць): лютий 2013 р. - 600 грн; березень 2013 р. - 1000 грн., заборгованість по компенсації за невикористану відпустку - 800 грн. Сума нарахованого доходу за 1 квартал 2013 року складає 4240,56 грн.: січень 2013 р. - 19 робочих днів; лютий 2013 р. - 18 робочих днів; березень 2013 р. - відпрацьовано фактично 15 робочих днів. Таким чином, сума нарахованого доходу 4240,56 грн. за 52 відпрацьованих дні, що відповідає середньоденному заробітку 81,55 грн. Таким чином, сума середнього заробітку за весь час затримки розрахунку (з 22.03.2013 р. по 03.06.2014 р.) 437 днів складає 437 * 81,55 = 35 637,35 грн. Через невиплату їй в день звільнення усіх належних їй сум, їй заподіяна моральна шкода, розмір якої вона оцінює в 10000 грн. Роботодавцем були порушені її законні трудові права, у зв'язку з чим їй були спричинені моральні страждання, так як вона тривалий час не отримувала всі суми, належні їй як звільненому працівнику в день звільнення, які були джерелом прибутку для неї та членів її сім'ї. Вона відчувала матеріальний тягар через нестачу коштів, вимушена була вживати додаткових зусиль для утримання родини. Вона відчувала і відчуває моральні страждання, які не вгамувалися ще й досі, тому що її законні трудові права були порушені відповідачем, який не бажав їх самостійно своєчасно відновити. Її моральні страждання посилює той факт, що згодом, після її звільнення, відповідач не вибачився усно та письмово належним чином перед нею, не продемонстрував перед нею ніякого каяття в тому, що серйозно порушив її законні трудові права, не бажав самостійно своєчасно їх відновити. Внаслідок невиплати усіх сум, належних їй, як звільненому працівнику в день звільнення вона вимушена докладати додаткових зусиль для організації свого життя, зокрема звертатись до суду, витрачати свій час для захисту своїх порушених трудових прав у суді, вона відчувала і відчуває почуття незручності, пов'язане з неповагою, презирством відповідача її гарантованих Конституцією України і передбачених трудовим законодавством прав на отримання остаточного розрахунку в день звільнення. Моральну втрату оцінює в 10000 грн. Позивач, представник позивача за довіреністю [PERSON] у судовому засіданні позов підтримали за наведених підстав. Відповідач, про повідомлення якого за місцем реєстрації його юридичної особи судом неодноразово приймалися відповідні заходи, явку представника у судове засідання не забезпечив, заперечень проти позову суду не надав, тож суд розглянув справу за ч.4 ст.169 ЦПК України на підставі наявних в ній даних та доказів без відповідача. Дослідивши надані сторонами докази по справі, суд дістає наступних висновків: Судом встановлено, що [PERSON] згідно запису в трудовій книжці наказом № Пр. 2-к від 01.05.2010 р. прийнята штукатуром ТОВ «Енерго-Алекс» за переведенням з КП «Наш дім» з 01.05.2010 р. 22.03.2013 р. наказом №71-к [PERSON] звільнена з підприємства відповідача згідно п.1 ст.36 КЗпП України за згодою сторін (копія трудової книжки - в матеріалах справи). За даними Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку ТОВ «Енерго-Алекс», наданих Горлівською об'єднаною ДПІ (Центрально-Міське відділення) за 1 квартал 2013 року (графи 139, 140 - за даними ідентифікаційного номеру позивача) сума заборгованості по заробітній платі [PERSON] складає загалом 2650,88 грн.: (1760,56 грн. (сума нарахованого доходу) - 1089,68 грн. (сума виплаченого доходу)) + (2480 грн. (сума нарахованого доходу) - 500 грн. (сума виплаченого доходу)) = 670,88 грн. + 1980 грн. = 2650,88 грн., що є порушенням ч.1 ст.116 КЗпП України, якою передбачено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Факт наявності заборгованості на час звільнення позивача, а також та обставина, що ця заборгованість дотепер не погашена, стороною відповідача не спростовані. Тож в цій частині позов підлягає задоволенню: стягненню з відповідача на користь позивача 2650,88 грн. За вимогами ч.1 ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Визначаючи розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку, суд керувався Порядком розрахунку середньої заробітної плати, затв. ПКМ України від 08.02.1995 р. №100, та у відсутність інших доказів використав дані наведеного вище Податкового розрахунку…, оскільки вимога суду за ухвалою від 18.12.2013 р. про надання ТОВ «Енерго-Алекс» суду певних відомостей (про заборгованість по заробітній платі на момент звільнення [PERSON]; щодо компенсації за невикористану [PERSON] відпустку; про розмір нарахованої [PERSON] заробітної плати за два місяці, що передували її звільненню, з вказівкою на кількість відпрацьованих нею днів в ці місяці) не виконана. Так за даними Податкового розрахунку… підприємством відповідача у 1 кварталі 2013 року було нараховане [PERSON] 4240,56 грн. (1760,56 грн. + 2480 грн.). За даними Міністерства праці та соціальної політики України, відповідно до Розрахунку норм тривалості робочого часу на 2013 рік при п'ятиденному робочому тижні з двома вихідними у суботу та неділю при однаковій тривалості часу роботи за день упродовж робочого тижня та відповідним зменшенням тривалості роботи напередодні святкових та неробочих днів від 21.08.2012 р. № 9050/0/14-12/13 кількість робочих днів за січень 2013 р., лютий 2013 р., березень 2013 р. складає: 21, 20, 20 днів відповідно. Загальна кількість складає 61 день. Позивач звільнена 22.03.2013 р., що на 5 днів зменшує кількість фактично відпрацьованих днів: 61 день - 5 днів = 56 днів. Тож розрахунок середнього заробітку за час затримки розрахунку наступний: 1) (1760,56 грн. + 2480 грн.) / (56 відпрацьованих робочих днів: 21 день - в січні 2013 року, 20 днів - у лютому 2013 року, 15 днів - в березні 2013 року) = 4240,56 грн. / 56 днів = 75,72 грн. (середньоденна заробітна плата); 2) 75,72 грн. * 298 робочих днів затримки розрахунку з часу звільнення до ухвалення судом рішення по суті спору = 22564,56 грн. За наведених підстав з відповідача на користь позивача слід стягнути у рахунок середнього заробітку за час затримки розрахунку 22564,56 грн., позов в цій частині задовольнити частково. Щодо вимог відшкодування моральної шкоди, суд вважає, що при наявності порушеного права позивача на оплату праці і моральної втрати позивача у зв'язку з цим, є достатньою сатисфакцією стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за затримку розрахунку, у зв'язку з чим в цій частині у задоволенні вимог слід відмовити. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь Державного бюджету України підлягає стягненню судовий збір в сумі 252,15 грн. На підставі ст.ст.116,117 КЗпП України,

Outcome: partial