Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-26 00:00:00

[PERSON]\~(надалі-Позивач) звернулась в суд з позовом до [PERSON] (надалі-Відповідач) про розірвання шлюбу. \~ \~ \~ \~В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що з Відповідачем 20 травня 2001 року уклали юридичний шлюб. На момент подання позовної заяви від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який на даний час проживає з Позивачем. Спільне життя з Відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя та обов'язки щодо виховання дитини. В результаті чого в сім'ї відбувалися сварки, які поступово призвели до втрати взаємопорозуміння та довіри в сім'ї. З 2012 року спільно не проживють, спільного господарства не ведуть, Відповідач залишив без батьківської уваги сина. Вважає, що подальше спільне життя з Відповідачем та збереження шлюбу є неможливим, термін для примирення позитивних результатів не дасть. Просить розірвати шлюб. Позивач скерувала до суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності та підтримання позовних вимог. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи в судове засідання не з'явився. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (надалі-ЦПК України) у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ \~ \~ \~Дослідивши та оцінивши надані у справі докази в їх сукупності, Суд дійшов висновку, що позовна заява підставна та підлягає до задоволення. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що сторони з 20 травня 2001 року перебувають у шлюбі, зареєстрованому Виконавчим комітетом Дубечненської сільської ради Старовижівського району Волинської області, про що зроблено відповідний актовий запис №6, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ЕГ №139219. У шлюбі 20 лютого 2003 року народився син [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ЕГ №076371 від 16.03.2003 року. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України (надалі- СК України) позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. \~ \~ \~ \~Як вбачається із ст.ст. 111, 112 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства та зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини- інваліда та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Поряд з цим, відповідно до ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. \~ \~ \~ \~Як передбачає ч.1 ст. 55 СК України дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. \~ \~ \~ \~Крім того, відповідно до ч.3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини і примушення до припинення шлюбних відносин, примушення до їх збереження не може мати місце, як передбачає ч. 4 цієї статті. Ухвалою Суду від 26.12.2018 року сторонам надано строк на примирення два місяці, однак подружнє життя не налагодилось, сторони продовжують проживати окремо. \~ \~ \~ \~Із матеріалів справи встановлено, що подружнє життя сторони припинили, збереження шлюбу суперечить інтересам Позивача та інтересам дитини, підстав для збереження шлюбу немає, а тому позов підлягає до задоволення. Задовольняючи позов, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з Відповідача в користь Позивача слід стягнути понесені нею судові витрати у виді судового збору в розмірі 704 грн. 80 коп., які пов'язані із розглядом справи і є обґрунтованими та пропорційним до предмета спору. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved