Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-28 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовною заявою до суду, просила дати тлумачення заповіту, складеного 03.12.2009р. [PERSON] та посвідченого секретарем Дніпровської сільської ради Білозерського району Херсонської області, посилаючись на те, що [INFO] померла її мати [PERSON], яка 03.12.2009 року склала заповіт, яким все належне їй майно, в тому числі: належну їй частину житлового будинку з господарськими будівлями, яка належить їй на праві спільної часткової власності, 1/2 частину приватизованої земельної ділянки, що розташована в селищі Дніпровське Білозерського району Херсоснької області по вулиці Центральна номер п'ять, заповіла своїй дочці, яка проживає в [ADDRESS], але їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв'язку з тим, що в тексті заповіту відсутні дані щодо особи на яку заповідане майно, а саме: прізвище, ім'я, по батькові, а вказано лише родинні зв'язки та місце проживання спадкоємця. В судовому засіданні позивач вимоги підтримала, надавши пояснення згідно заявлених позовних вимог. Відповідач [PERSON] позов визнав повністю та не заперечував проти його задоволення. Вислухавши пояснення сторін, свідка, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини: Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 30.05.2014р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білозерського районного управління юстиції у Херсонській області [INFO] померла [PERSON]. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 02.03.1951 р. бюро Загс м. Сухумі [PERSON] є донькою [PERSON]. Згідно копії свідоцтва про одруження, паспорту позивача вбачається, що [PERSON] 09.09.1972р. уклала шлюб з [PERSON] та її прізвище є [PERSON], місцем проживання якої є [ADDRESS] з 28 лютого 2001 року. Із копії заповіту вбачається, що [PERSON] на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: все належне їй майно, в тому числі: належну їй частину житлового будинку з господарськими будівлями, яка належить їй на праві спільної часткової власності, 1/2 частину приватизованої земельної ділянки, що розташована в селищі Дніпровське Білозерського району Херсонської області по вулиці Центральна номер п'ять, заповідала своїй дочці, яка проживає в [ADDRESS]. Згідно довідки Дніпровської сільської ради Білозерського району Херсонської області №454 від 24.10.2014р. на момент смерті [PERSON] проживала і була зареєстрована по [ADDRESS], за вказаною адресою на момент смерті [PERSON] та протягом шести місяців після смерті був зареєстрований син спадкодавця [PERSON], який згідно свідоцтва про народження, виданого 27.01.1959 року бюро ЗАГС Сухумського міськвиконкому, є братом позивача. Із спадкової справи № 43/2014 від 23.10.2004 року заведеної після померлої 29.05.2014р. [PERSON] вбачається, що після її смерті із заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Білозерського нотаріального округу Херсонської області Лубянського А.В. звернулась [PERSON], нотаріусом Лубянським А.В. 24.10.2014р. [PERSON] повідомлено про звернення [PERSON] з питання прийняття спадщини за заповітом після померлої матері [PERSON], але [PERSON] із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину до приватного нотаріуса Білозерського нотаріального округу Херсонської області Лубянського А.В. не звертався. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 13.06.1987р., після смерті [INFO] [PERSON], видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на ім'я [PERSON] на 7/9 частини житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS]. При зверненні до приватного нотаріуса Лубянського А.В. [PERSON] було роз'яснено, що видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на вказане в заповіті майно неможливо, оскільки в тексті заповіту відсутні дані щодо особи на яку заповідане майно, а саме: прізвище, ім'я, по батькові. Свідок [PERSON] пояснила в судовому засіданні, що вона працювала секретарем Дніпровської сільської ради Білозерського району Херсонської області, до неї за посвідченням заповіту звернулась [PERSON], вона належне їй майно, згідно заповіту заповідала доньці [PERSON], але свідком з власної неуважності, було записано тільки місце проживання позивача, а її прізвище, ім'я, по-батькові в тексті заповіту пропущено, хоча волею заповідача було розпорядженням зазначеним у заповіті майном саме на користь доньки [PERSON] Відповідно до ст. 213 ч. 2 ЦК України на вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення заповіту. Згідно ст. 1256 ЦК України тлумачення заповіту може бути здійснене після відкриття спадщини самими спадкоємцями. У разі спору між спадкоємцями тлумачення заповіту здійснюється судом відповідно до статті 213 цього Кодексу. Відподвідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Виходячи з аналізу положень ст.ст. 213, 1256 ЦК України тлумачення заповіту здійснюється з метою встановлення точної волі заповідача і може мати місце якщо заповіт викликає запитання у спадкоємців, у зв'язку із чим необхідно уточнити його зміст. А поскільки в судовому засіданні належними та допустимими доказами доведено, що дійсним волевиявленням [PERSON] було розпорядження зазначеним у заповіті майном на користь своєї доньки [PERSON], місце проживання якої зазначене в заповіті з місцем проживання позивача збігається, а прізвище, ім'я, по батькові позивача не вказано при складанні заповіту із-за неуважності секретаря Дніпровської сільської ради Білозерського району Херсонської області, нотаріусом позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу із вищезазначених підстав відмовлено, то суд приходить до висновку, що заявлені позивачем вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved