Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-02 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до суду про розірвання шлюбу з [PERSON], який було зареєстровано 04 листопада 1975 року виконавчим комітетом Понінківської селищної ради Полонського району Хмельницької області. Від шлюбу у них народилося пятеро дітей, які вже є повнолітніми. Обгрунтовуючи свій позов позивачка зазначила, що з 2015 року вони припинили шлюбно-сімейні відносини, проживають в різних кімнатах, сім'я розпалася через те, що стосунки між ними погіршились, відповідач зловживає спиртним, веде аморальний спосіб життя, вчиняє скандали, ображає в присутності дітей. Систематично маючи близькі стосунки з іншими жінками, відповідач принижує її гідність. З цих причин просила шлюб розірвати та стягнути на її користь кошти за понесені нею витрати на оплату судового збору в сумі 640 грн. В судове засідання позивачка не з'явилася, надіслала заяву в якій просила розглядати справу без її участі позовні вимоги підтримує на примирення не згідна. Відповідач в судове засідання не явився, направив до суду заяву, в якій просить суд розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги визнає. Суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши надані сторонами докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із слідуючих підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб, сторони зареєстрували шлюб 04 листопада 1975 року (а.с.8 ). Від спільного проживання народилося пятеро дітей, які вже є повнолітніми. Шлюбно-сімейні відносини сторони припинили у 2015 році. Отже, відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Під час прийняття рішення суд враховує те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує, а також те, що збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що даний позов підлягає задоволенню. Крім того,

Outcome: approved