Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-14 00:00:00

[PERSON] у поданій нею до суду у порядку окремого провадження заяві просить встановити факт постійного проживання разом із спадкодавцем ( [PERSON] , [INFO] ) на час відкриття спадщини ( [INFO] ), пославшись на таке: [INFO] помер її (заявниці) вітчим [PERSON] , [INFO] , який був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Проте фактично останні 9 років перед смертю [PERSON] проживав разом із нею. Нещодавно, перебираючи особисті папери померлого, вона знайшла заповіт спадкодавця на своє дівоче ім`я, посвідчений 12.12.2002 секретарем Розівської сільської ради, виконуючим обов`язки секретаря виконкому Розівської сільської ради Ясинуватського району Донецької області, та зареєстрований в реєстрі № 310. Відповідно до цього заповіту [PERSON] на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження: все його майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що йому буде належати на день його смерті, і на що він за законом має право, він заповідає [PERSON] , тобто їй - заявниці [PERSON] . За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦКУ). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті (ст.1223 ЦКУ). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець який постійно проживав разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ст.1268 ЦКУ). 24.11.2017 року вона звернулася до нотаріуса для видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом і того ж дня отримала відмову у вчиненні нотаріальних дій № 1683/02-31. У своїй відмові нотаріус зазначив, що вона на час смерті спадкодавця не була зареєстрована та не проживала разом з ним за однією адресою, і що заяву про прийняття спадщини у шестимісячний термін до нотаріальної контори не подала. Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 18.10.2019 відкрите провадження у цивільній справі № 233/5046/19, справу призначено до судового розгляду (а.с.27). Заявниця та її представник [PERSON] у судовому засіданні заявлені вимоги підтримали за підстав, наведених у заяві про встановлення факту, просили задовольнити їх у повному обсязі. Зокрема, [PERSON] пояснила, що у 2002 році [PERSON] став проживати однією сім`єю як чоловік і жінка з її (заявниці) матір`ю [PERSON] у с. Стара Миколаївка (*нова назва, а до 2016 року - с. Правдівка) Костянтинівського району Донецької області, проте зареєстрованим залишився у с. Розівка (у теперішній час - с. Олександропіль) Ясинуватського району Донецької області. Усі разом із нею (заявницею) вони проживали по [ADDRESS] . Після смерті матері у 2007 році [PERSON] залишився проживати із нею (заявницею). Вона дбала про [PERSON] як про свого батька до його смерті [INFO] , а після смерті поховала його. Заінтересована особа - Олександропільська сільська рада Костянтинівського району Донецької області, належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, явку представника у судове засідання не забезпечила, заперечень проти заявлених вимог суду не надала. Заінтересована особа - Іллінівська сільська рада Костянтинівського району Донецької області, належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, явку представника у судове засідання не забезпечила, надавши суду заяву про розгляд справи без участі представника з посиланням на відсутність заперечення проти заявлених вимог (а.с.56,64,67,68). З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, заслухавши свідків [PERSON] , [PERSON] , суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню за таких підстав: Судом встановлено: [INFO] за місцем свого фактичного постійного проживання за адресою: Донецька область, Костянтинівський район, с. Правдівка (з 2016 року - с. Стара Миколаївка) помер [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (копія свідоцтва про смерть - на а.с.6). За життя [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку Серії ДН № 036875 від 26.08.2004 (копія - на а.с.12) належала земельна ділянка, площею 2,470 га, розташована на території Розівської (у теперішній час - Олександропільської) сільської ради, а також на підставі нотаріально посвідченого 18.02.2002 свідоцтва про право на спадщину за законом (копія - на а.с.13) 1/2 частка: житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] ; грошового внеску з відповідними відсотками та компенсаціями, що знаходиться в Ясинуватському відділенні №7852/09 ощадбанку України; права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває в колективній власності КСП «Перемога» с. Розівка Ясинуватського району Донецької області, розміром 5,25 в умовах кадастрових гектарах; права на майновий пай у пайовому фонді КСП «Побєда» с. Розівка Ясинуватського району Донецької області на суму 6573 грн. Згідно зі ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч.1). Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу) (ч.2). Тож після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому за життя вище згадуване майно. За інформацією Костянтинівської державної нотаріальної контори Донецької області від 11.12.2019 №3723/01-09 (а.с.61), підтвердженою Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 11.12.2019 за №58691084 (а.с.62), заповіти та спадкові договори до майна померлого [INFO] [PERSON] відсутні, Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру від 11.12.2019 за №58691084 (а.с.63), спадкова справа до майна померлого [INFO] [PERSON] не відкрита. За життя [PERSON] залишив заповіт, в якому зробив таке розпорядження: все його майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що йому буде належати на день його смерті і на що він за законом матиме право, він заповідає [PERSON] (а.с.10). Заповіт посвідчений 12.12.2002 секретарем Розівської сільської ради, виконуючою обов`язки секретаря виконкому Розівської сільської ради Ясинуватського району Донецької області (а.с.10). 19 червня 2015 року [PERSON] , [INFO] , уклала шлюб з [PERSON] , в якому набула прізвище « [PERSON] » (копія свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER] - на а.с.7). Постановою приватного нотаріуса Ясинуватського районного нотаріального округу Дорменок Ю. М. від 24.11.2017 за № 1683/02-31 (а.с.11) у видачі свідоцтва [PERSON] про право на спадщину за після смерті [PERSON] відмовлено за тих підстав, що заявниця на час смерті померлого не була зареєстрована та не проживала разом з ним за однією адресою, що підтверджується довідкою Олександропільської сільської від 23.10.2017 № 577 (ця довідка міститься у матеріалах справи на а.с.9) та заяву про прийняття спадщини у шестимісячний термін до нотаріальної контори заявник не подала. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутись в суд із заявою про встановлення фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем. проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, прийняття спадщини яка відкрилась до 1 січня 2004 року тощо. Відповідно до п.п.3,5 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем під час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з п.211 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністра Юстиції України №20/5 від 03 березня 2004 року - доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом із спадкодавцем. Задовольняючи заяву про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем, суд бере до уваги покази свідків [PERSON] , [PERSON] допитаних у судовому засіданні кожен окремо, які підтвердили той факт, що [PERSON] та [PERSON] з 2002 року проживали разом по [ADDRESS] до смерті [PERSON] , який був похований заявницею. Ця обставина знайшла також відображення у запису про місце смерті [PERSON] у свідоцтві про його смерть - с. Правдівка Костянтинівського району Донецької області. Досліджені у судовому засіданні докази, на розсуд суду, достовірно підтверджують той факт, що [PERSON] та [PERSON] постійно проживали разом до часу відкриття спадщини після смерті останнього. Встановлення факту має для заявника юридичне значення та необхідно для реалізації спадкових прав після смерті [PERSON] . З огляду на наведене, заява є такою, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved