Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-19 00:00:00

[PERSON] , звертаючись до суду в порядку окремого провадження, просила визнати недієздатною [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] , та встановити над [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] опіку і за поданням Опікунської Ради Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації призначити їй опікуна - рідну сестру [PERSON], [INFO] . Заявник [PERSON] свої вимоги обгрунтовує тим, що [PERSON] , [INFO] є рідною сестрою [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження та свідоцтвом про шлюб щодо зміни прізвища з [PERSON] на [PERSON] . [PERSON] у 2016 р. в наслідок дорожньо-транспортної пригоди отримала важку черепно-мозкову травму в наслідок вказаного отримала інвалідність 2 групи Вказана пригода сталася за кордоном. Внаслідок перенесеної черепно-мозкової тре зми [PERSON] втратила здатність усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. [PERSON] втратила спроможність читати, писати та виражати свої думки, не здатна себе обслуговувати, не може приготувати для себе їжу, прибрати чи займатись іншими домашніми справами, її неможливо залишити саму вдома. Також значно погіршився зір, слух та пам`ять. Одразу після дорожньою транспортної пригоди її сестра [PERSON] перевезла [PERSON] із-за кордону, оплачувала лікування, як за кордоном, так і в Україні в клініці Аксимед, а також [PERSON] повністю опікується неповнолітніми дітьми своєї хворої сестри. [PERSON] купила квартиру у м . Києві за адресою: : [ADDRESS] , яка складається з 4 кімнат, загальна площа квартири - 117.2 кв. м. в даній квартирі проживає зі своїм чоловіком, своїми дітьми, сестрою і її дітьми. У зв`язку з тим, що [PERSON] не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними через наслідки травми голови, заявниці проблематично вирішувати різні питання в установах та організаціях пов`язані з оформленням допомоги на лікування, самим лікуванням, адже лікаря задають питання про дієздатність її сестри, участю у вихованні її дітей, адже їх мати фактично є дієздатною. Таким чином, [PERSON] потребує постійної опіки з боку дієздатних осіб. 23 січня 2019 року Дніпровським районним судом міста Києва постановлено ухвалу про відкриття провадження у цивільній справі. 20 лютого 2019 року Дніпровським районним судом міста Києва постановлено ухвалу про призначення амбулаторної судово - психіатричної експертизи, проведення якої доручено експертам Київського міського центру судово - психіатричної експертизи, у зв`язку з цим провадження у справі зупинене. 29 березня 2019 року Дніпровським районним судом міста Києва винесено ухвалу про відновлення провадження у цивільній справі. 25 квітня 2019 року Дніпровським районним судом міста Києва, за клопотанням директора Київського міського центру судово - психіатричної експертизи витребуванні документи для проведення означеної експертизи. 05 листопада 2019 року підготовче провадження у справі закрито та призначено до судового розгляду. 20 грудня 2019 року представник заявника звернувся до суду з заявою про уточнення вимог, відповідно якої, просив визнати обмежено дієздатною [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] , та встановити над [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] опіку і за поданням Опікунської Ради Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації призначити їй піклувальника - рідну сестру [PERSON], [INFO] Представник заявника [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги підтримали в повному обсязі, просили заяву задовольнити на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Представник заінтересованої особи - Опікунська рада Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації, в судове засідання не з`явилась, подали заяву про розгляд справи у відсутності їх уповноваженого представника та ухвали рішення на підставі наявних у справі доказів та з урахуванням подання органу опіки та піклування щодо доцільності призначення опікуна над фізичною особою у разі ухвалення судом рішення про визнання особи недієздатною. Заслухавши пояснення заявниці та її представника, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного. За змістом ст. 30 Цивільного кодексу України, цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Згідно ст. 36 Цивільного кодексу України, суд може обмежити цивільну дієздатність фізичної особи, якщо вона страждає на психічний розлад, який істотно впливає на її здатність усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Суд може обмежити цивільну дієздатність фізичної особи, якщо вона зловживає спиртними напоями, наркотичними засобами, токсичними речовинами, азартними іграми тощо і тим ставить себе чи свою сім`ю, а також інших осіб, яких вона за законом зобов`язана утримувати, у скрутне матеріальне становище. Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є інвалідом ІІ групи з 10.07.2017 року внаслідок загального захворювання, що підтверджується довідкою до акта огляду медико - соціальною експертною комісією серії АВ№0654886. (а.с.14) Відповідно до ч. 3 ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 3 ст. 77 ЦПК України визначено, що сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. ( ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України) Належність доказів - правова категорія, яка свідчить про взаємозв`язок доказів з обставинами, що підлягають встановленню як для вирішення всієї справи, так і для здійснення окремих процесуальних дій. Допустимість доказів є важливою ознакою доказів, що характеризує їх форму. Допустимість доказів означає, що обставини справи, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами. Відповідно до ст. 298 Цивільного процесуального кодексу України, суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу. Згідно Висновку судово-психіатричного експерта №433 від 06 серпня 2019 року, встановлено, що [PERSON] , [INFO] , виявляє ознаки «Органічного ураження головного мозку травматичного ґенезу з помірним психоорганічним синдромом» (МКХ-10, шифр F 07.8). Наявний у [PERSON] психічний розлад, враховуючи анамнестичні дані, носить ознаки хронічного. Наявний у [PERSON] психічний розлад істотно впливає на її здатність усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. [PERSON] потребує встановлення над нею піклування. За своїм психічним станом [PERSON] має фактичну можливість з`явитись в судове засідання, але її здатність особисто давати пояснення по суті справи, істотно обмежена наявним у неї психічним розладом. (а.с. 89-91). Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, з урахуванням віку та стану здоров`я [PERSON] , за медичними висновками та результатами проведеної судово-психіатричної експертизи страждає психічними розладами та її здатність розуміти значення своїх дій частково обмежена, суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання обмежено дієздатною [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 37 ЦК України, правовими наслідками визнання особи недієздатною, є зокрема, встановлення над фізичною особою, піклування. Згідно ч. 2 ст. 37 ЦК України. фізична особа, цивільна дієздатність якої обмежена, може самостійно вчиняти лише дрібні побутові правочини. Отже призначення піклувальника у разі визнання особи обмежено дієздатною є обов`язком суду за умови наявності відповідного подання органу опіки та піклування, оскільки в такому випадку у повному обсязі досягається мета цивільного судочинства захист порушених, невизнаних, або оспорюваних прав особи, а в даному конкретному випадку - забезпечення повноцінного здійснення своїх прав недієздатною особою. Аналізуючи при цьому як норми ЦК України так і ЦПК України у даному питанні, слід дійти висновку, що законодавець, захищаючи обмежено дієздатну особу покладає на суд обов`язок відразу у рішенні про визнання особи обмежено дієздатною вирішити питання захисту прав цієї особи шляхом призначення їй піклувальника за поданням органу опіки та піклування. При цьому із змісту норм ЦК та ЦПК також вбачається вагома роль органу опіки та піклування, який зобов`язаний надати ґрунтовне подання суду щодо призначення піклувальника, при цьому саме на вказаний орган покладається обов`язок знайти особу, яка за своїми якостями (стан здоров`я, родинні зв`язки тощо) найбільш ефективно для особи, визнаної недієздатною, може виконувати обов`язки піклувальника. Отже призначення піклувальника обмежено дієздатній особі на думку суду переслідує перш за все найважливішу ціль не залишити безправною особу, яка за своїм статусом обмежена самостійно здійснювати свої права у суспільстві. Порядок встановлення піклування над особою, яка визнана судом обмежено дієздатною, виконання піклувальником своїх обов`язків та звільнення від повноважень піклувальника визначений гл. 6 ЦК України та Правилами опіки та піклування, затвердженими наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26 травня 1999 року № 34/166/131/88 (далі - Правила). Згідно ст. 55 ЦК України та п. 1.2 Правил, опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Відповідно до ст. 59 Цивільного кодексу України піклування встановлюється над неповнолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, цивільна дієздатність яких обмежена. Згідно ч. 2 ст. 60 ЦК України, суд встановлює піклування над фізичною особою у разі обмеження її цивільної дієздатності і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування. У відповідності до приписів ст. 69 ЦК України та Розділу 4 Правил, піклувальник над фізичною особою, цивільна дієздатність якої обмежена, зобов`язаний дбати про її лікування, створення необхідних побутових умов. Піклувальник дає згоду на вчинення підопічним правочинів відповідно до статей 32 та 37цього Кодексу. Піклувальник зобов`язаний вживати заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів підопічного. Статтею 56 ЦК України встановлено, що органами опіки та піклування є районні, районні в містах Києві та Севастополі державні адміністрації, виконавчі органи міських, районних у містах, сільських, селищних рад. Права та обов`язки органів, на які покладено здійснення опіки та піклування, щодо забезпечення прав та інтересів фізичних осіб, які потребують опіки та піклування, встановлюються законом та іншими нормативно-правовими актами. Відповідно до ч.ч. 2, 3, 4 ст. 63 ЦК України опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун та піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Як передбачено ч. 5 статті 63 Цивільного кодексу України фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів або піклувальників. Відповідно до норм ч.1 ст. 300 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Заявляючи вимоги про фізичної особи обмежено дієздатною, заявниця [PERSON] просить призначити себе піклувальником над [PERSON] , [INFO] . Частиною 1 ст. 60 ЦК України передбачено встановлення судом опіки над фізичною особою у випадку визнання її недієздатною і призначення опікуна за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до Подання Органу опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації від 18 грудня 2019 року вих. №103/11256/49/3 «Про доцільність призначення [PERSON] піклувальником над її обмежено - дієздатною сестрою [PERSON] », Орган опіки та піклування вважає за доцільне призначити [PERSON] піклувальником над її рідною сестрою [PERSON] . Згідно ч. 4 ст. 63 ЦК України опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. При вирішенні питання щодо призначення опікуна, суд враховує, що [PERSON] є рідною сестрою обмежено дієздатної [PERSON] , зареєстрована та проживає разом зі своєю сестрою, за місцем проживання характеризується позитивно, на психіатричному та наркологічному обліках чи у розшуку не перебуває, немає медичних протипоказань для здійснення повноважень опікуна, а також враховуючи особисті стосунки між сестрами, які є близькими родичами, що в сукупності дає підстави вважати можливим виконання [PERSON] обов`язків піклувальника над обмежено дієздатною сестрою. Правилами ст. 41Цивільного кодексу України передбачені правові наслідки визнання фізичної особи недієздатною, а саме: над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка; недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину; правочини від імені недієздатної фізичної особи та в її інтересах вчиняє її опікун. Крім того, відповідальність за шкоду, завдану недієздатною фізичною особою, несе її опікун. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. (ч.1 ст.13 Цивільного процесуального кодексу України) Відповідно до частини другої ст.89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] , заінтересована особа: Опікунська рада Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, про визнання особи обмежено дієздатною, встановлення піклування та призначення піклувальникапідлягає задоволенню в повному обсязі. При ухвалені судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. (ч.7 ст.294 Цивільного процесуального кодексу України) Враховуючи вищенаведене та

Outcome: approved