Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-18 00:00:00

[PERSON] (надалі - Позивач) звернулась до суду із заявою до [PERSON] (надалі - Відповідач) про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи її тим, що протягом тривалого часу вони не проживають однією сім'єю, та подальше збереження сімейних відносини між ними є неможливим. Позивач в судове засідання не з'явився, повідомлялися належним чином, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, проти розгляду справи в заочному порядку не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явилась, повідомлялась належним чином, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, проти розгляду справи в заочному порядку не заперечує. За вказаних обставин, суд дійшов висновку про можливість проведення заочного розгляду справи відповідно до положень ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку. Згідно ст. 109 Сімейного кодексу України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Договір між подружжям про розмір аліментів на дитину має бути нотаріально посвідчений. У разі невиконання цього договору аліменти можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу після спливу одного місяця від дня подання заяви. До закінчення цього строку дружина і чоловік мають право відкликати заяву про розірвання шлюбу. Під час розгляду справи встановлено, що 23.02.2013 року між Позивачем та Відповідачем укладено шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серія [NUMBER], виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. києві за актовим записом № 240 від 23.02.2013 року (а.с. 5). Від спільного життя мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану печерського районного управління юстиції в м. києві (а.с. 7). Дитина проживає разом із Позивачем, обмежень у спілкуванні дитини із Відповідачем немає, про, що Відповідач зазначає у своїй заяві. Із позовної заяви видно, що протягом останнього часу, подружжя разом не проживає, сімейне життя між ними поступово погіршувалось, за час спільного проживання сторони не зійшлися характерами, на даний момент проживають окремо. За глибоким переконанням сторін подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає і вони вважають, що подальше проживання однією сім'єю та підтримання сімейних відносин між ними неможливе. Спору щодо спільного майна подружжя не має, спору щодо місця проживання дитини також немає. З огляду на встановлені обставини суд приходить до переконання про те, що розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їх дитини. На підставі викладеного та

Outcome: approved