Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-28 00:00:00

\~ \~ [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON], третя особа [PERSON] про визначення додаткового строку на подання заяви для прийняття спадщини, яка залишилася після смерті матері [PERSON], померлої 05.11.2012р., протягом трьох місяців з дня набрання законної сили рішенням суду. В обґрунтування вимоги позивач вказувала на те, що для прийняття спадщини після матері вона надала доручення в простій письмовій формі батьку [PERSON], оскільки він проявив ініціативу та обіцяв оформити спадщину на усіх членів родини разом. Позивач йому довіряла, однак своєчасно не перевірила виконання обіцянки. До кінця 2016 року позивач вважала зі слів відповідача, що усі необхідні документи оформлені, та вони є співвласниками квартири. В 2016 році позивач дізналася, що її батько таємно одружився з невідомою жінкою, яка без її згоди та відома вселилася в квартиру, до теперішнього часу нікого не впускає, налаштовує батька проти родичів, вимагає від нього переоформити квартиру на неї. Від нотаріуса вона дізналася, що відповідач взагалі не звертався для оформлення спадщини. В судовому засіданні представник позивача та третьої особи [PERSON] повністю підтримав позов та вказані в ньому обставини. Відповідач та його представник [PERSON] заперечували проти задоволення заяви посилаючись на те, що позивач в квартирі не проживала на час смерті матері, строк для подання заяви пропустила, намагається перешкодити в оформлені спадкових прав. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 05.11.2012 року померла матір позивача та третьої особи і дружина відповідача [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді 1/3 частини квартири [ADDRESS]. Із матеріалів спадкової справи №9/2016 року, відкритої приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], вбачається, що заяви про прийняття спадщини були подані [PERSON] - 31.03.2016 року та [PERSON] - 05.04.2016 року. На час відкриття спадщини в квартирі були зареєстровані відповідач та третя особа, які відповідно до ст.1261 ЦК України є спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] та прийняли спадщину. У встановлений ст.1270 ЦК України шестимісячний строк з моменту відкриття спадщини позивач своєчасно не звернулася до нотаріальної контори, а тому строк для подання заяви пропустила. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Нормами ч.1 ст.58 ЦПК України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно з нормами ч.1 та 4 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Оскільки позивачем не було надано належних та допустимих доказів в підтвердження поважності причини пропуску строку, суд прийшов до висновку, що [PERSON] пропустила шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] з неповажних причин. Доводи позивача про наявність домовленості складеної в письмовому вигляді з батьком та неоформлення ним спадкових прав позивача не приймається судом до уваги, оскільки суду не було надано письмового договору з зазначенням відповідних умов та зобовязань. Отже, позов є необґрунтованим та не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed