Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-09 00:00:00

[PERSON] , яка діє в інтересах позивача [PERSON] , звернулась до суду з позовом до Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України про стягнення суми недоотриманої пенсії в порядку спадкування, в якому зазначила, що позивач [PERSON] є спадкоємцем майна [PERSON] , яка померла [INFO] . Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 24.10.2019, спадщина складається з недоотриманої пенсії у розмірі 47 447,67 грн. Проте, відповідачем виплачено недоотриману за життя спадкодавця пенсію в сумі 35 636,08 грн., а недоотриману пенсію у розмірі 11 811,59 грн., відповідач відмовився виплатити, мотивуючи тим, що діючим законодавством передбачена виплата пенсії за минулий період 3 роки. Просить стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти у вигляді недоотриманої суми спадщини в розмірі 11 811,59 грн. Позивач та представник позивача, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явились, остання надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просить справу розглянути у її та позивача відсутність. В судове засідання представник відповідача не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений, надав суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого, позивач у жовтні 2019 звернулась з заявою про виплату недоотриманої пенсії за померлу [INFO] мати [PERSON] . Пенсійні виплати в період з 01.03.2016 року по 31.05.2018 року, тобто, з дня звернення у жовтні 2019 року та по день смерті [INFO] , нараховані у сумі 47 447,67 грн. Розмір недоотриманої пенсії розраховується за період відповідно до частини першої статті 46 Закону України № 1058, а саме, де датою звернення за отриманням пенсії є день звернення спадкоємця з усіма необхідними документами. Заявник звернулась 28.10.2019 року з особистою заявою та пакетом необхідних документів для отримання означених виплат. Розмір недоотриманих сум пенсійних виплат розраховано відповідно до вимог частини першої статті 46 Закону, а саме, з 27.10.2016 року по 31.05.2018 року в сумі 35 636,08 грн. Пенсія за період з 01.03.2016 року по 26.10.2016 року не була сплачена у зв`язку із відсутністю вини Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області в неотриманні пенсійних виплат у даному періоді. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до таких висновків. [PERSON] є дочкою [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 07.10.1959 року, свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 16.04.1994 року, Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00014627474 від 23.10.2014 року (а.с.8,9,10). Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 24.10.2019 року, встановлено, що спадкоємцем майна [PERSON] , 1929 р.н., яка померла [INFO] , є її дочка [PERSON] , [INFO] . Спадщина, на яку видане свідоцтва, складається з недоотриманої пенсії, яка належить померлій на підставі листа № 24065/05 від 27.09.2019, виданого Бахмутсько-Лиманським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України. Вартість спадкового майна - 47 447,67 грн. (а.с.6). Як вбачається з чеку ПАТ «Укрпошта» від 08.11.2019, в м. Бахмуті була здійснена виплата пенсії позивачу в сумі 35 636,08 грн. (а.с.11). Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.97 відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно за ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності входять до складу спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії. Відповідно до ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. Зміст ч. 3 ст. 52 Закону, також узгоджується зі змістом статті 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Крім того, зміст вищевказаних норм узгоджується із положеннями Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в ч. 1 ст. 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Суд зазначає, що ЦК України не визначає строк, протягом якого члени сім`ї спадкодавця мають право на одержання соціальних платежів. Положення частин другої, третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, теж не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Приміром, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості - переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати її як спадщину. Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Норми ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Тлумачення ст.ст.1218, 1227 ЦК України свідчить про те, що законодавство допускає спадкування права на отримання нарахованої, але не одержаної пенсії. Разом з тим, необхідно щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання відповідних сум. Судом встановлено, що недоотримана пенсія за життя [PERSON] , яка померла [INFO] , увійшла до складу спадщини після її смерті. Позивач у порядку спадкування за заповітом набула право власності на вказані грошові кошти. Відповідачем не заперечується, що загальна сума коштів, яку було нараховано до виплати спадкодавцеві становить 47 447,67 грн. Частина цієї суми у розмірі 35 636,08 грн. виплачена позивачу, а решту суми у розмірі 11 811,59 грн. у добровільному порядку відповідач відмовляється виплатити позивачу, як спадкоємцю [PERSON] . Оскільки, позивач, як спадкоємець за заповітом, в установленому порядку прийняла спадщину після смерті [PERSON] та отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 24.10.2019 на кошти в сумі 47 447,67 грн. нарахованої, але не отриманої пенсії, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача про стягнення недоотриманої суми належних їй коштів. За таких обставин, позовні вимоги про стягнення з Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на користь [PERSON] грошових коштів у вигляді недоотриманої пенсії [PERSON] , яка померла [INFO] , за період з 01.03.2016 року по 26.10.2016, в сумі 11 811,59 грн., підлягають задоволенню. Суд відхиляє доводи відповідача, які ґрунтуються на ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», якою передбачено, що нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, оскільки, дана правова норма розповсюджується на пенсіонерів, які є власниками своїх особистих пенсій, тобто на тих, що не померли, та не стосується правовідносин щодо спадщини. Крім того, на підставі ст.141 ЦПК, з відповідача на користь позивача суд стягує понесені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 768,40 грн.

Outcome: approved