Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-30 00:00:00

Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» від імені якого діє філія - Одеське обласне управління (далі - АТ «Ощадбанк») звернулось до суду з цим позовом та просить стягнути з відповідача на свою користь 13207,32 грн заборгованості за кредитним договором. Позов мотивує тим, що 20 липня 2016 року між ним та [PERSON] підписано договір № 1152980 комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки). Згідно з цим договором, Клієнту було відкрито поточний рахунок: [NUMBER] , що у подальшому змінений на рахунок: [NUMBER] . [PERSON] користувався встановленим кредитним лімітом з процентною ставкою 28 процентів річних. Відповідач не здійснює повернення Кредиту, а тому за Кредитом виникла прострочена заборгованість. Внаслідок невиконання взятих на себе зобов`язань відповідачем за користування кредитним лімітом, заборгованість його перед АТ «Ощадбанк» станом на 28 квітня 2021 року становить 13207,32 грн, з яких: заборгованість за основним боргом - 9994,91 грн; проценти за користування кредитом - 1651,14 грн; комісія - 14 грн; пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом; а також згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України інфляційні втрати та 3 проценти річних. Відповідач [PERSON] відзив на позов не надіслав. Повідомлявся про розгляд справи згідно з положеннями ст. 128 ЦПК України. Справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку про задоволення позову частково з таких підстав. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви (чч. 1, 2 ст. 83 ЦПК України). Судом установлено, що 20 липня 2016 року [PERSON] підписав заяву про приєднання № 1152980 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) (а. с. 15, 16). За змістом цього договору, підписанням цієї Заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії, що є складовою Заяви про приєднання, Клієнт погоджується на одержання та з умовами користування Кредитом відповідно до умов Договору та підтверджує укладення між ним та Банком Кредитного договору. Просить надати кредит на споживчі потреби в національній валюті шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії (Кредиту) на Картковий рахунок № 26258511148042. Погоджується, що можуть бути встановлені наступні максимальні параметри кредитування: бажаний розмір кредиту - 1000 грн; максимальний розмір Кредиту - 40000 грн; строк кредитування - 36 місяців, з можливістю подовження на той самий строк. На строк до 25 липня 2016 року, тобто на 5 календарних днів з дня підписання цієї Заяви уповноваженим працівником Банку Банк встановлює Клієнту Кредит у сумі 1000 грн. Після закінчення вказаного в цьому пункті строку Клієнт погоджується на встановлення (збільшення) Банком Кредиту в межах максимальних параметрів кредитування, вказаних в п. 6.3 Умов кредитування цієї Заяви. Процентна ставка 28 процентів річних за користування кредитними коштами у всіх випадках, крім випадку користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду. 0,001 процентів річних за користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду у випадку безготівкового розрахунку за товари та послуги з використанням платіжної картки. Проценти за користування кредитом сплачуються щомісячно згідно з умовами Договору. Клієнт щомісячно здійснює часткове повернення Кредиту в розмірі обов`язкового щомісячного платежу. Всі інші умови Кредитування договору, у тому числі порядок його зміни, містяться в Договорі. У повідомленні про умови кредитування, що 20 липня 2016 року підписані [PERSON] , зокрема зазначено, що щомісячна плата складається з процентів, нарахованих на суму заборгованості за кредитною лінією, Клієнт (позичальник) самостійно визначає розмір та періодичність поточних платежів в погашення тіла кредиту, на дату закінчення кредитного договору клієнт (позичальник) має повернути всю суму заборгованості за кредитним договором. При повній вибірці клієнтом (позичальником) кредитних коштів мінімальний та максимальний розмір місячного платежу відповідно 1101,64 грн. Відповідно до чч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За змістом ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами 1, 2 ст. 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно із ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Згідно з ч. 1 ст. 1 ЦК України цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників. Основні засади цивільного законодавства визначені у ст. 3 ЦК України. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. У чч. 1, 3 ст. 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ст. 625 ЦК України). Відповідач порушив зобов`язання за кредитним договором, а тому з нього підлягає стягненню заборгованість за цим договором. Заборгованість відповідача за кредитним договором станом на 28 квітня 2021 року становить 13060,31 грн, а саме: заборгованість за основним боргом - 9994,91 грн; проценти за користування кредитом - 1651,14 грн; 3 проценти річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 443,61 грн; 3 проценти річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 94,55 грн; інфляційні втрати за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 730,94 грн; інфляційні втрати за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 145,16 грн. Нарахування позивачем заборгованості за комісією є необґрунтованим, відповідно в стягненні цієї суми повинно бути відмовлено (висновок щодо незаконності нарахування комісії відображений, зокрема у постанові Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року (справа № 6-1746цс16), у постанові Верховного Суду від 18 грудня 2019 року (справа № 2-4009/11). Крім цього, заява про приєднання № 1152980 від 20 липня 2016 року та повідомлення про умови кредитування від 20 липня 2016 року, що підписані [PERSON] не містять умов про відповідальність у виді пені за прострочення виконання зобов`язань зі встановленням її конкретного розміру, а Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (станом на 1 червня 2016 року) не містить підпису відповідача, відповідно неможливо вважати, що сторонами було погоджено встановлення відповідальності за несвоєчасне виконання зобов`язань за кредитним договором у виді пені у визначеному розмірі, тобто у стягненні пені за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом також слід відмовити. За змістом ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. АТ «Ощадбанк» у цій справі понесло судові витрати в розмірі 2270 грн зі сплати судового збору, що підлягають стягненню з [PERSON] на користь позивача у розмірі 2244,73 грн, тобто пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial