Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-26 00:00:00

[PERSON] пред`явила позов до [PERSON] , [PERSON] про визнання їх таким, що втратили право користування житловим будинком [ADDRESS] . Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона є власником житлового будинку [ADDRESS] . У житловому будинку крім неї зареєстровані [PERSON] та [PERSON] .. Відповідачі понад два роки не проживають у вказаному будинку. Їх прописка перешкоджає її належним чином розпоряджатися власним житлом та значно обмежує її законні права, крім того вона змушена нести додаткові фінансові витрати у зв`язку з оплатою комунальних послуг. Позивач в судове засідання не з`явилася, однак від неї надійшла заява про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, без повідомлення причин неявки у судове засідання повторно не з`явився, відзиву на позов не подали. З врахуванням наведеного та за згодою позивача суд постановив ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до вимог ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши наявні у справі докази, суд встановив такі фактичні обставини. Позивач є власником житлового будинку, що розташований по [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 22 жовтня 2015 року № 485, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності та їх обтяжень № 46137791 від 22 жовтня 2015 року. З актів обстеження на факт проживання осіб в житловому будинку за адресою [ADDRESS] від 14 березня 2017 року № 02-13/289, 19 лютого 2019 року № 02-13/170 та від 28 березня 2019 року № 02-32/338 вбачається, що [PERSON] та [PERSON] по [ADDRESS] не проживають з 2005 року.. З довідки № 212 від 28 березня 2019 року, виданої Великобережецькою сільською радою вбачається, що в будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [INFO] . [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Згідно з ч. 2 ст. 405 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно зі ст.ст. 319, 321, 391 ЦК України власник житла має право вимагати усунення будь-яких перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється, зокрема, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення. Аналіз вищенаведених норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON] , [PERSON] без поважних причин не проживають у житловому будинку [PERSON] понад два роки, однак не вчиняють дій щодо зняття з реєстрації місця проживання у житлі [PERSON] , що створює перешкоди позивачу як власнику житлового будинку у користуванні майном та є підставою для задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Доказів понесення інших судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, сторонами не надано.

Outcome: approved