Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-01 00:00:00

[PERSON] у лютому 2021 року звернулася до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на утримання дитини. Позовні вимоги мотивовані тим, що у позивача з відповідачем народився син [PERSON] , [INFO] . Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 04.12.2012 р. з відповідача стягнуто на користь позивача аліменти в розмірі 1300,00 грн. щомісячно. Позивач посилається на те, що на розвиток та лікування дитини у четвертому кварталі 2020 року і у січні 2021 року вона витратила кошти у сумі 7301,10 грн. Зважаючи на те, що загальна сума додаткових витрат на дитину склала 7301,10 грн, відповідно до принципу рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь 1/2 частину понесених нею додаткових витрат на дитину у сумі 3650,55 грн. Ухвалою суду від 09.02.2021 р. провадження у справі відкрито та її розгляд відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України призначений у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У відповідності до ч.8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. В судове засідання позивач не з`явилась, однак подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, а також просила суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. В разі неявки відповідача в судове засідання щодо ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відзиву на позовну заяву від відповідача до суду не надходило. Враховуючи викладене та вимоги ст.ст. 279, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, у відсутності не з`явившихся учасників судового процесу та за наявними у справі матеріалами, з ухваленням по справі заочного рішення. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов таких висновків. Як встановлено судом, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу сторони мають сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про його народження серії [NUMBER] . Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 14.04.2011 р. зі [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 01.10.2010 р. та до повноліття дитини, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також 04.12.2012 р. рішенням Дарницького районного суду м. Києва збільшено розмір стягнення аліментів, визначений рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 14.04.2011 р., та стягнуто зі [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1300 гривень з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10.02.2012 р. і до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 24.05.2018 р. у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про збільшення розміру аліментів, та зустрічного позову [PERSON] до [PERSON] про зміну розміру аліментів, відмовлено. Постановою Апеляційного суду м. Києва від 22.08.2018 р. апеляційну скаргу [PERSON] задоволено частково. Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 24.05.2018 р. в частині відмови в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про збільшення розміру аліментів, скасовано. Судом вирішено позов [PERSON] до [PERSON] про збільшення розміру аліментів задовольнити частково, стягнути зі [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 2000,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 27 Конвенції про захист прав дитини, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із ст.18 Конвенції про захист прав дитини суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом також встановлено, що сторони проживають окремо. Дитина проживає разом з матір`ю та знаходиться на її утриманні. Відповідно до ч 1 ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). При цьому такі кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. Аналіз норми ч. 1 ст. 185 СК України вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Верховний Суд зауважує, що до таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на якусь хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставини підлягають доведенню в судовому засіданні особою, яка пред`явила такий позов (постанови Верховного Суду від 26.06.2018 року у справі №501/5060/15-ц, від 14.01.2019 року у справі №751/4312/16-ц). Частиною 2 ст. 185 СК України визначено, що розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Як вбачається з матеріалів справи, позивач витратила кошти на лікування та розвиток дитини у сумі 7301,10 грн., що підтверджується фіскальними чеками, копії яких додані до матеріалів справи. Таким чином, сума додаткових витрат понесених [PERSON] на сина [PERSON] , становить 7301,10 грн., а відтак 1/2 частина понесених нею додаткових витрат на дитину складає 3650,55 грн., які і підлягають стягненню з відповідача. Частинами 1, 2, 3 та 4 ст.12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст.80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Разом з тим, будь-яких доказів на спростування наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідач суду не надав. Повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи підтверджені певними засобами доказування, а тому позовну заяву необхідно задовольнити. Судові витрати відповідно до ст. 141 ЦПК України покладаються на відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved