Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-17 00:00:00

[PERSON] \~у поданій\~нею до\~суду позовній\~заяві просить\~усунути перешкоди\~у здійсненні\~нею права\~користування квартирою\~ [ADDRESS] шляхом\~визнання [PERSON] ,\~ [INFO] \~такою,\~що втратила\~право користування\~жилим приміщенням\~у вказаній\~квартирі,\~пославшись на\~те,\~що є\~власником зазначеного\~житла,\~в якому зареєстрована її дочка - відповідачка [PERSON] , яка не проживає у спірному житловому приміщенні і не користується ним з 01 січня 2016 року, оскільки виїхала з чоловіком до Росії, тобто понад встановлений ст.405 ЦК України строк без поважних причин. Судовою ухвалою від 13 січня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрите провадження по цивільній справі за правилами загального позовного провадження, яку призначено до розгляду у підготовчому засіданні (а.с.26). Судовою ухвалою від 05 лютого 2020\~року підготовче провадження у цивільній справі закрите, справу призначено до судового розгляду по суті у судовому засіданні (а.с.33). У судове засідання позивачка та її представник [PERSON] не з`явилися, надавши суду заяву про розгляд справи у їхню відсутність з посиланням на підтримання позову (а.с.36). Відповідачка, повідомлена про дату, час і місце розгляду справи в порядку ст.128 ЦПК України належним чином, у судове засідання не з`явилася, відзив на позовну заяву не надала, тому за ч.1 ст.280 ЦПК суд прийняв рішення про ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого позивачка не заперечувала. З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дістає таких висновків: Згідно з ч.1 ст.383\~ЦК України та ст.150\~ЖК України - громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб. За приписами ч.1 ст.156\~ЖК України - члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. За вимогами ч.2 ст.405\~ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом установлено, що спірне житлове приміщення розташоване у квартирі [ADDRESS] . Позивачка [PERSON] є власником зазначеного житла, що підтверджено нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу від 22.08.2009 та Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно Костянтинівського міського бюро технічної інвентаризації від 11.09.2009 (копії на а.с.7,8). За адресою спірного житлового приміщення зареєстровані як позивачка, так і відповідачка [PERSON] , [INFO] , вселена як член сім`ї власника, що підтверджено відповідною відміткою в паспорті відповідачки (копія на а.с.11-12), відомостями Відділу реєстрації Костянтинівської міської ради за №5751/09 від 17.12.2019 (а.с.20-22). У спірному житловому приміщенні відповідачка не проживає і ним не користується за ствердженням позивачки з 01.01.2016, що підтверджено Актом про перевірку паспортного режиму КП «СЕЗ» від 21 жовтня 2019 року і не спростовано відповідачкою (а.с.10). Вирішуючи питання обґрунтованості заявлених позовних вимог, суд виходить з тієї обставини, що наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки відповідачка не користується спірним житловим приміщенням понад встановлений діючим законодавством строк без поважних причин, про що свідчить сукупність наданих доказів по справі, і що відповідачкою не спростовано, у зв`язку з чим на підставі ст.405 ЦК України має бути визнана такою, що втратила право користування цим житловим приміщенням.

Outcome: approved