Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-06 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] та [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, виселення. Позивач зазначала, що вона є власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: Київська область, Броварський район, с. Рожни, вул. Сибірська, 16, на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 17 вересня 2016 року, виданого Броварською районною державною нотаріальною конторою. У вищезазначеному житловому будинку зареєстровані відповідачі: [PERSON], яка фактично в спірному будинку не проживає більше одного року, та [PERSON], який тривалий час у будинку не проживав, проте, у липні 2016 року вселився, проживає, однак веде аморальний спосіб життя та чинить шкоду будинку. Комунальні послуги відповідачі не сплачують. 23 вересня 2016 року позивач надіслала відповідачам [PERSON] та [PERSON] листа з проханням звільнити вищезазначений житловий будинок, виселитися з нього та знятися з реєстрації місця проживання в строк до 02 жовтня 2016 року, та попередила, що при невиконанні ними її вимог, вона змушена буде звернутися до суду за захистом своїх законних прав та інтересів із позовом про примусове виселення із будинку та визнання осіб такими, що втратили право користування ним. Вищевказане підтверджується квитанціями про оплату поштового відправлення та описами вкладеного до листів. Однак, відповідачі проігнорували дане прохання. Посилаючись на викладене, позивач просила суд визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим будинком, що знаходиться за адресою: Київська область, Броварський район, с. Рожни, вул. Сибірська, 16, виселити [PERSON] зі спірного житлового будинку. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали, надали пояснення аналогічні позовній заяві, просили суд про задоволення позовних вимог в повному обсязі. В судовому засіданні відповідачі [PERSON] і [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги не визнали, заперечували проти їх задоволення в повному обсязі. Відповідачі зазначали, що в спірному житловому будинку, який знаходиться за адресою: Київська область, Броварський район, с. Рожни, вул. Сибірська, 16, вони зареєстровані та проживають з народження, проживали там разом зі своєю бабусею [PERSON] та батьком [PERSON] до їхньої смерті, тому вони не можуть бути визнані такими, що втратили право користування спірним житловим приміщенням та виселеними з нього. Посилаючись на викладене, просили суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. В судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що вона є тіткою позивача, а відповідачі онуками сестри, спірний житловий будинок є її батьківщиною власником будинку є позивач [PERSON], відповідачі [PERSON] і [PERSON] в будинку не проживають з 2015 року, іноді приїжджали, відповідач [PERSON] за спірним житловим будинком не доглядала, жила у свекрухи в с. Літки Броварського району Київської області, відповідач [PERSON] проживає у іншої своєї бабусі в с. Літки Броварського району Київської області. Житловий будинок, який знаходиться за адресою: Київська область, Броварський район, с. Рожни, вул. Сибірська, 16, не придатний для проживання, там нічого немає, особисті речі свої відповідачі забрали з будинку в 2016 році. Після смерті їхнього батька, відповідачів почали виганяти зі спірного житлового будинку. В судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що вона є дочкою позивача [PERSON], відповідач [PERSON] в спірному житловому будинку не проживає з 2015 року, а відповідач [PERSON] з осені 2016 року, приїжджає до будинку наїздами, проживає в [INFO], в будинку відповідачем було знято котел та люстри, свідок з позивачем приїжджають до житлового будинку, який знаходиться за адресою: Київська область, Броварський район, с. Рожни, вул. Сибірська, 16, кожного тижня, зараз там ніхто не проживає, речі відповідачів зібрані в одній кімнаті. Вони можуть прийти і забрати їх. В судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що є сусідкою позивача, проживає за адресою: [INFO], в селі проживає 29 років, відповідачі проживають в спірному житловому будинку з їхнього народження, відповідача [PERSON] свідок бачила в спірному житловому будинку в грудні 2016 року, а відповідач [PERSON] проживав там до кінця листопада, город обробляє позивач [PERSON] та матір відповідачів. Свідок є депутатом сільської ради, позивач з приводу складання акту обстеження житлово-побутових умов до неї не зверталася, а відповідачі зверталися. Відповідачі постійно в житловому будинку не проживають з грудня 2016 року. Відповідач [PERSON] постійно там проживав. В судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що відповідач [PERSON] проживала в спірному житловому будинку до грудня 2016 року, а відповідач [PERSON] проживав там ще в травні 2017 року, де він зараз проживає свідок не знає. Відповідачі проживали в будинку з народження, жити в ньому можна, котел свідок демонтувала, бо він був придбаний за її кошти. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 17 вересня 2016 року, виданого Броварською районною державною нотаріальною конторою, зареєстрованого в реєстрі за №2478, позивач [PERSON] є власником житлового будинку, що знаходиться за адресою: Київська область, Броварський район, с. Рожни, вул. Сибірська, 16 (а.с.9). Згідно зазначеного свідоцтва, житловий будинок, що знаходиться за адресою: Київська область, Броварський район, с. Рожни, вул. Сибірська, 16, успадкований позивачем [PERSON] після смерті її матері [PERSON], яка померла 11 листопада 2015 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ОК №348119, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області (а.с.8). Згідно довідки про склад сімї форми №3 №755 від 26 жовтня 2016 року, в житловому будинку, що знаходиться за адресою: Київська область, Броварський район, с. Рожни, вул. Сибірська, 16, та належить позивачу [PERSON], зареєстровані: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.14). Відповідач [PERSON] зареєстрована за адресою: [INFO] (а.с.60). Відповідно до акту встановлення факту місця проживання, складеного 21 березня 2016 року в присутності свідків депутатом Рожнівської сільської ради Броварського району Київської області [PERSON], в житловому будинку, що знаходиться за адресою: Київська область, Броварський район, с. Рожни, вул. Сибірська, 16, проживає, проте не зареєстрована [PERSON] невістка колишньої власниці житлового будинку [PERSON], яка померла 11 листопада 2015 року, з 1995 року по цей час, відповідачі [PERSON] та [PERSON] зареєстровані та проживають з народження по даний час (а.с.30). Згідно акту обстеження фактичного місця проживання, складеного депутатом Літківської сільської ради Броварського району Київської області [PERSON] 15 травня 2017 року, та довідки №316 від 19 травня 2017 року, виданої сільським головою Літківської сільської ради Броварського району Київської області [PERSON], відповідач [PERSON] за адресою: Київська область, Броварський район, с. Літки, вул. Коцюбинського, 30, не зареєстрована. Факт проживання [PERSON] за даною адресою встановити не вдалося, так як голова господарства [PERSON] депутата сільської ради до житлового будинку не допустив (а.с.100,101). Відповідно довідки головного лікаря Броварської центральної районної лікарні [PERSON] №1727 від 13.06.2017р., відповідач [PERSON], яка проживає за адресою: [INFO], 30 січня 2017 року була взята на облік по вагітності в жіночу консультацію Броварської центральної районної лікарні, територіально обстежується акушеркою с. Літки, яка має кабінет в приміщенні Літківської медичної амбулаторії. Відповідно до ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до вимог ч.1 ст. 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 1 ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Отже, враховуючи положення, передбачені ст. ст. 317, 383, 391 ЦК України, ст. 150 ЖК України, власник майна має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном, використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. У п. 3 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» судам роз'яснено, що, застосовуючи положення ст. 391 ЦК України, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов'язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого. Відповідно до положень ст. ст. 391, 396 ЦК України, позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача. При цьому суди повинні брати до уваги будь-які фактичні дані (ст. ст. 57-59 ЦПК України), на підставі яких за звичайних умов можна зробити висновок про наявність такої небезпеки. З матеріалів справи вбачається, що між сторонами існує спір щодо користування спірним житловим будинком. З огляду на вказане, обґрунтованими є вимоги позивача [PERSON] щодо усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом виселення відповідача [PERSON] Відповідно до ч. 1 ст. 156 Житлового кодексу УРСР з урахуванням положень ч. 1 ст. 405 Цивільного кодексу України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником. Право члена сім'ї власника будинку (квартири) користуватися цим житлом існує лише за наявності у власника права приватної власності на це майно. Право членів сім'ї (зокрема колишніх членів сім'ї) власника на користування жилим приміщенням є похідним від права власника і з припиненням для власника права власності на жиле приміщення члени його сім'ї (колишні члени сім'ї - за відсутності між ними договірних відносин, зокрема найму, оренди тощо) втрачають право користування цим приміщенням. З урахуванням того, що відповідач [PERSON] була прописана в спірному житловому будинку до виникнення спору між сторонами, на даний час проживає разом з чоловіком в с. Літки Броварського району Київської області, тривале не проживання та не користування (з 2015 року, що підтверджується показами свідків в судовому засіданні) спірним будинком, суд приходить до висновку про те, що з часу втрати (не проживання), відповідач втратила право користуватися спірним житловим будинком на відповідній правовій підставі. Відповідно до постанови Верховного Суду України від 16 січня 2012 року у справі № 6-57цс11, яка в силу вимог ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України, аналіз ст. 16, ч. 1 ст. 319, ч. 1 ст. 321 ЦК України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. З огляду на те, що відповідач [PERSON] на даний час не являється членом сімї власника будинку, угоди між нею та позивачем [PERSON] про безоплатне користування жилим приміщенням не укладено, відсутні правові підстави для користування нею спірним житловим приміщенням. Отже, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача щодо усунення перешкод у користуванні власністю, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. За таких обставин, суд приходить до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Також,

Outcome: approved