Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-19 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] , [PERSON] про визначення порядку користування жилим приміщенням. Ухвалою суду від 16.07.2018 р. за клопотанням представника позивача відповідача [PERSON], замінено на правонаступника - [PERSON], в зв'язку з чим представником позивача було подано уточнену позовну заяву від 16.07.2018 р.(а.с.62-63). В обгрунтування позовних вимог позивач вказує, що за нею згідно з рішення Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 26.02.2016 р. визнано право власності в порядку спадкування на 3/8 частини квартири [ADDRESS] ум.Кам'янець - Подільському Хмельницької області, після смерті [PERSON] Співвласником іншої частини квартири є відповідач [PERSON] З відповідачем у неї як співвласниками квартири вникають суперечки з приводу користування, утримання та збереження цього майна. Угоди про виділення в натурі її частки із спільного володіння, або припинення частки шляхом викупу не досягнуто. Більше того позивачу перешкоджають щодо її права власності, протиправно не допускають до житлової квартири, внаслідок чого позивач змушена була звернутися до Кам'янець-Подільського ВП ГУНП в Хмельницькій області з відповідними заявами. Відповідно до технічного паспорта квартира за [ADDRESS] складається: з трьох житлових кімнат із них: 1-ша кімната площею - 14,5 кв. м.; 2-га - 10,8 кв.м.; 3-тя - 10,5 кв.м.; кухні - 6,1 кв.м.; туалет -1,0 кв.м.; ванна - 1,8 кв.м.; коридор - 6,8 кв.м.; кладова 0,3 кв.м.; балкон - 2,4 кв.м. Загальна площа квартири складає - 54,2 кв.м. із них житлова - 35,8 кв.м. 3/8 частини квартири, що належать позивачу, будуть складати (35,8 кв.м житлової площі х 3/8 частинні - 13,6 кв.м - житлової зони , що в натурі буде приблизно відповідати площі кімнати у 14,5 кв.м. Позивач происть суд на підставі 15, 355, 356, 358 ЦК, ст. ст. 104, 179 ЖК України , винести рішення яким: встановити порядок користування квартирою [ADDRESS] м.Кам'янець- Подільському Хмельницької області: відповідно до якого у користування позивача виділити житлову кімнату площею 14,5 кв. м., що максимально відповідає частці в праві власності на квартиру; стягнути судові витрати по справі з відповідача. Під час розгляду справи представник позивача позовні вимоги уточнив(а.с.82-83), просив суд винести рішення яким: встановити порядок користування квартирою [ADDRESS] м.Кам'янець- Подільському Хмельницької області: відповідно до якого у користування позивача виділити житлову кімнату площею 14,5 кв. м., що максимально відповідає частці в праві власності на квартиру; кухню - 6,1 кв.м., туалет - 1,0 кв. м.; ванну кімнату - 1,8 кв.м.; коридор - 6,8 кв.м.; кладову 0,3 кв.м. залишити в загальному користуванні; стягнути з відповідача судові витрати по справі. В суді представник позивача уточнені позовні вимоги підтримав, просить їх задоволити. Суду представник позивача пояснив, що кімната яку просить виділити позивач в її користування саме по розміру площі буде відповідати розміру її частки в квартирі відносно до житлової площі квартири; хоча ця кімната і прохідна однак відповідач має можливість провести перепланування в квартирі замурувавши двері з кімнати площею 10,8 кв.м в цю кімнату та пробивши собі двері в стіні яка не є несучою з кімнати площею 10,8 кв.м в кімнату площею 10,5 кв.м; відповідач протиправно не допускає позивача в квартиру, чинить перешкоди в користуванні її часткою в спільній квартирі. Відповідач та його представник в суді уточнені позовні вимоги позивача та його представника не визнали, просять відмовити в їх задоволені. Суду відповідач і її представник пояснили, що після придбання частки квартири у попереднього співвласника [PERSON] вона фактично займає кімнати площею 14,5 кв.м та 10,8 кв.м, позивачу вона не чинила перешкоди в користуванні квартирою, в неї були певні непорозуміння з сином позивача якій не мав належних повноважень; не погоджуються з пропозицією представника позивача щодо здійснення перепланування квартири за власні кошти, їм взагалі не відомо щодо можливості проведення такого перепланування. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. Сторони є співвласниками квартири [ADDRESS]. Позивач є власником 3/8 частин зазначеної кватири на підставі рішення Кам'янець-Подільського міськрайнного суду Хмельницької області від 26.02.2016 р. Відповідач є власником 5/8 частин вказаної квартири на підставі договору дарування частини квартири від 11.01.2018 р.(а.с.26) та договору дарування частини квартири від 06.07.2018 р.(а.с.58). Між сторонами виник спір з приводу порядку користування спільною квартирою, що стало приводом звернення позивача в органи поліції та з позовом до суду. Спільна трьох кімнатна квартира згідно технічного паспорту(а.с.13-14) від 23.05.2016 р. складається з: житлової кімнати площею 14,5 кв.м; житлової кімнати площею 10,8 кв.м, житлової кімнати площею 10,5 кв.м, кухні - 6,1 кв.м., туалету -1.0 кв. м., ванни - 1.8 кв.м., коридору - 6,8 кв.м., кладової - 0,3 кв.м., балкону - 2,4 кв.м. З житлових кімнат кімната площею 14,5 кв.м є прохідною, інші житлові кімнати є ізольованими. Ч.1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Ст.41 Конституції України гарантовано право кожному володіти, користуватись та розпоряджатись своєю приватною власністю, набутою у порядку, визначеному законом. Непорушність права власності закріплено і в статті 321 ЦК України, відповідно до частини першої якої ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно з частиною першою статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядженням своїм майном. Згідно частин першої, третьої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Відповідно до статті 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Ст. 358 ЦК України визначено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен зі співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Згідно ч.1 ст.383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. На думку суду, враховуючи обставини справи, частку позивача у спільній квартирі, позов підлягає частковому задоволенню, а в користування позивача підлягає до виділення ізольована кімната площею 10,5 кв.м прохід до якої можливий із загального коридору квартири. При цьому суд враховує, що кімната яку просить виділити в її користування позивач та його представник хоча по розмірам і буде наближена до розміру частки в спільній квартирі однак ця кімната є прохідною до кімнати площею 10,8 кв.м, відповідач не погоджується на проведення перепланування в квартирі шляхом замурування дверей із кімнати площею 10,8 кв.м в кімнату площею 14,5 кв.м та влаштування дверей між кімнатами площею 10,8 кв.м та площею 10,5 кв.м які на день розгляду справи згідно технічного паспорту є ізольованими. Крім цього суд враховує, що позивачем не надано суду належних та допустимих доказів щодо можливості проведення такого перепланування в квартирі, предметом спору є встановлення порядку користування спільною квартирою, а не поділ її в натурі. Надання позивачу в користуванні кімнати площею 10,8 кв.м, на думку суду, є також неможливим оскільки щоб попасти в цю кімнату необхідно пройти через кімнату площею 14,5 кв.м. Крім цього суд враховує пояснення відповідача яка в суді пояснила, що після придбання частки квартири в [PERSON] вона займає кімнати площею 14,5 кв.м та 10,8 кв.м. Крім цього підлягають до задоволення уточнені позовні вимоги позивача та його представника в частині залишення в спільному користуванні сторін нежитлових приміщень, а саме: кухні - 6,1 кв.м., туалету -1.0 кв. м.; ванної кімнати - 1.8 кв.м.; коридору - 6,8 кв.м.; кладової - 0,3 кв.м. Інші житлові кімнати площею 14,5 кв.м та 10,8 кв.м підлягають залишенню в користуванні відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: partial