overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-14 00:00:00

[PERSON] звернулася у суд із указаним позовом. Вимоги мотивує тим, що з відповідачем у шлюбі [INFO] народжено спільного сина [PERSON]. На час звернення до суду вони проживають окремо, дитина проживає з нею. Відповідач не надає будь-якої матеріальної допомоги на утримання сина, хоча працює та отримує заробітну плату. Просила стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні позивач позов підтримала в повному обсязі, просила його задовольнити. Відповідач позов визнав повністю. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази у справі, суд прийшов до наступного висновку. Стаття 180 Сімейного кодексу України встановлює обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч. ч. 1, 3 ст. 181, ч. 1 ст. 183 СК України). Встановлено, що сторони у справі з 18 лютого 1995 року перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с. 2). У шлюбі народили сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 12 січня 1997 року батьком дитини є відповідач [PERSON] (а.с. 2). В судовому засіданні встановлено, що відповідач не приймає систематичної участі в утриманні неповнолітньої дитини. Домовленості між сторонами про розмір і порядок сплати аліментів немає. Відповідач [PERSON] працює оглядачем-ремонтником вагонів Експлуатаційного вагонного депо Ковель на Львівській залізниці, має стабільний дохід (а.с.4). З урахуванням таких обставин, суд приходить до висновку, що слід стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно. Відповідно до п. 1.1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру судовий збір справляється в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати. Враховуючи, що позивач при подачі даного позову звільнена від сплати судового збору, то відповідно до вимог зазначеного Закону, п. 3 ч. 1 ст. 80, ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути 229 гривень 40 копійок судового збору. З урахуванням положень п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

[PERSON] звернулася у суд із указаним позовом. Вимоги мотивує тим, що з відповідачем у шлюбі [INFO] року та [INFO] року народжено спільних дочок [PERSON] та [PERSON]. На час звернення до суду вони проживають окремо, діти проживають з нею. Відповідач не надає будь-якої матеріальної допомоги на утримання дітей, хоча працює та отримує заробітну плату. Просила стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання сина в розмірі 1/2 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дітьми повноліття. У судове засідання сторони не з'явилися, кожен зокрема, подали заяви про слухання справи у їх відсутності, позивач просила задовольнити позов, відповідач не заперечував проти задоволення позову. Дослідивши докази у справі, суд прийшов до наступного висновку. Стаття 180 Сімейного кодексу України встановлює обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч. ч. 1, 3 ст. 181, ч. 1 ст. 183 СК України). Встановлено, що сторони у справі з 07 червня 2005 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. У шлюбі народили дочок [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Відповідно до свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 08 лютого 2008 року, [NUMBER] від 22 липня 2010 року батьком дітей є відповідач [PERSON] (а. с. 6-7). В судовому засіданні встановлено, що відповідач не приймає систематичної участі в утриманні неповнолітньої дитини. Домовленості між сторонами про розмір і порядок сплати аліментів немає. Відповідач [PERSON] працює електромеханіком у відокремленому підрозділі «Енергозбут» ДТГО «Львівська залізниця», має стабільний дохід (а.с.8). З урахуванням таких обставин, суд приходить до висновку, що слід стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/2 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно. Відповідно до п. 1.1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру судовий збір справляється в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати. Враховуючи, що позивач при подачі даного позову звільнена від сплати судового збору, то відповідно до вимог зазначеного Закону, п. 3 ч. 1 ст. 80, ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути 243 гривні 60 копійок судового збору. З урахуванням положень п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-08 00:00:00

[PERSON] звернулася у суд із указаним позовом до [PERSON] та просила розірвати шлюб, зареєстрований 14 вересня 2012 року. Вимоги мотивувала тим, що збереження сім'ї неможливе, через зневажливе ставлення відповідача до неї як дружини. Усі спроби налагодити сімейні стосунки позитивного результату не принесли. У судовому засіданні позивач підтримала позов з підстав, зазначених у позовній заяві. Пояснила, що хоча проживає в одному помешканні з відповідачем, проте спільного бюджету і господарства вони не мають, подружні стосунки не підтримують, вихованням сина займається лише вона, зберегти сім'ю не бажає, судові витрати просила залишити за нею. Відповідач заперечень проти позову не подав та двічі не з'явився у судове засідання, про час та місце розгляду справи з урахуванням вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України повідомлений належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до ст. 104, ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 14 вересня 2012 року вбачається, що сторони з 14 вересня 2012 року перебувають у шлюбі, який зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ковелю реєстраційної служби Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області, актовий запис 366. У шлюбі сторони народили одну дитину - сина [PERSON], [INFO], що слідує з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 05 березня 2013 року. З пояснень позивача встановлено, що спільного бюджету і господарства з відповідачем вони не мають, подружні стосунки не підтримують. Наданий судом строк для примирення подружжя результату для збереження сім'ї не приніс. Наведені обставини дають суду підстави зробити висновок, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. За клопотанням позивача судові витрати залишити за нею. На підставі ст. ст. 104, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-01 00:00:00

[PERSON] звернулася у суд із указаним позовом до [PERSON] та просила розірвати шлюб, зареєстрований 27 липня 1991 року. Вимоги мотивувала тим, що збереження сім'ї неможливе через відсутність взаєморозуміння, різні характери та погляди на життя. Вважає, що збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. У судове засідання сторони не з'явилися, подали заяви про слухання справи у їх відсутності, просили розірвати шлюб. Дослідивши та оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до ст. 104, ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 27 липня 1991 року вбачається, що [PERSON] та [PERSON] 27 липня 1991 року зареєстрували шлюб. Шлюб зареєстровано Відділом запису актів громадянського стану Виконавчого комітету Ковельської міської ради народних депутатів Волинської області, актовий запис № 344. Прізвища після одруження чоловіка і дружини - [PERSON]. У шлюбі сторони народили трьох дітей - синів [PERSON], 1992 року народження, [PERSON], 1994 року народження, які досягли повноліття, та дочку [PERSON], [INFO], що вбачається з копій повторних свідоцтв про народження серії [NUMBER], [NUMBER] від 29 жовтня 2008 року та свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 20 березня 2007 року. Із змісту позовної заяви та заяв сторін про розірвання шлюбу слідує, що розірвання шлюбу відповідає дійсній волі сторін, не порушує їх особисті та майнові права, а також права їх неповнолітньої дитини. Наведені обставини дають суду підстави зробити висновок, що шлюб між сторонами необхідно розірвати. З урахуванням . 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 243,60 грн. сплаченого судового збору. На підставі ст. ст. 104, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-19 00:00:00

[PERSON] звернулася у суд із указаним позовом до [PERSON] та просила розірвати шлюб, зареєстрований 30 листопада 2003 року. Вимоги мотивувала тим, що збереження сім'ї неможливе, через зневажливе ставлення відповідача до неї як дружини; сім'я фактично не існує, а усі спроби налагодити сімейні стосунки позитивного результату не принесли. У судовому засіданні позивач підтримала позов з підстав, зазначених у позовній заяві. Пояснила, що тривалий час проживають з відповідачем окремо, не підтримують подружніх стосунків та не мають спільного бюджету. Позивач зберегти сім'ю не бажає, судові витрати просила залишити за нею. Відповідач заперечень проти позову не подав та двічі не з'явився у судове засідання, про час та місце розгляду справи з урахуванням вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України повідомлений належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши позивача, дослідивши та оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до ст. 104, ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 30 листопада 2003 року вбачається, що [PERSON] та [PERSON] 30 листопада 2003 року зареєстрували шлюб. Шлюб зареєстровано Відділом реєстрації актів громадянського стану Ковельського міського управління юстиції Волинської області, актовий запис 635. Прізвища після одруження: чоловіка - [PERSON], дружини - [PERSON]. У шлюбі сторони народили одну дитину - сина [PERSON], [INFO], що слідує з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 27 лютого 2004 року. З пояснень позивача встановлено, що спільного бюджету і господарства з відповідачем вони мають, подружні стосунки не підтримують, тривалий час проживають окремо і зберегти сім'ю не бажають. Наведені обставини дають суду підстави зробити висновок, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. За клопотанням позивача судові витрати залишити за нею. На підставі ст. ст. 104, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-27 00:00:00

[PERSON] звернулася у суд із указаним позовом до [PERSON] та просить розірвати шлюб, зареєстрований 01 жовтня 2010 року. Вимоги мотивує тим, що збереження сім'ї неможливе, оскільки з відповідачем вони близько двох років спільно не проживають, спільного господарства не ведуть, дітей не мають. Відповідач відмовляється добровільно розірвати шлюб. У судовому засіданні позивач підтримала позов з підстав, зазначених у позовній заяві. Пояснила, що два роки проживає окремо від відповідача, зберегти сім'ю не бажає, судові витрати просила залишити за нею. Відповідач позов визнав, пояснив, що не бажає зберегти сім'ю. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову. Відповідно до ст. 104, ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 01 жовтня 2010 року та повторного свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 04 липня 2014 року, вбачається, що сторони з 01 жовтня 2010 року перебувають у шлюбі, який зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ковелю Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області, актовий запис 412. З пояснень сторін встановлено, що близько двох років вони проживають окремо, спільного бюджету та господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують, зберегти сім'ю не бажають, неповнолітніх дітей не мають, наполягають на розірванні шлюбу. Наведені обставини дають суду підстави зробити висновок, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. За клопотанням позивача судові витрати залишити за нею. На підставі ст. ст. 104, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-22 00:00:00

[PERSON] звернулася у суд із указаним позовом до [PERSON] та просить розірвати шлюб, зареєстрований 20 лютого 2009 року. Вимоги мотивує тим, що збереження сім'ї неможливе через відсутність взаєморозуміння, аморальну поведінку відповідача. Спільного господарства та бюджету вони не мають, подружніх стосунків не підтримують. Неповнолітня дочка проживає з нею. У судовому засіданні позивач та її представник підтримали позов з підстав, зазначених у позовній заяві. Позивач пояснила, що кілька місяців проживає з дитиною окремо від відповідача, останній не цікавиться сім'єю, веде аморальний спосіб життя. Наполягала на розірванні шлюбу та стягненні із відповідача понесених нею судових витрат. Відповідач у судове засідання не з'явився, направив представника. Його представник визнав позов та просив розірвати шлюб між сторонами. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову. Відповідно до ст. 104, ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Із повторного свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ковелю Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області, вбачається, що з 20 лютого 2009 року [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі. З пояснень позивача та представника відповідача встановлено, що кілька місяців сторони проживають окремо, спільного бюджету та господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують, зберегти сім'ю не бажають, наполягають на розірванні шлюбу. Спільна неповнолітня дочка [PERSON], [INFO], проживає з позивачем. Наведені обставини дають суду підстави зробити висновок, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Відповідно до ст. 88 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір в сумі 243,60 підлягає стягненню з відповідача у користь позивача. На підставі ст. ст. 104, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-15 00:00:00

[PERSON] звернулася у судовому порядку до [PERSON] з позовом, у якому просить збільшити розмір присуджених йому аліментів на утримання спільних дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], встановивши новий розмір аліментів 1/2 частини всіх видів доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття; витрати просила покласти на відповідача. Позов мотивовано тим, що 2017 року до СК України\~ було внесено зміни, якими встановлено мінімальний розмір аліментів не менше 50% прожиткового мінімуму для\~ дитини відповідного віку. У судовому засіданні [PERSON] позов підтримала, просила задовольнити, витрати покласти на відповідача. Відповідач у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову та пояснив, що не може сплачувати більше 1000 гривень аліментів щомісячно, оскільки переніс декілька операцій, офіційно не працевлаштований. Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку сторін, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Від шлюбу сторони мають дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження. Рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області від 22.01.2016 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень на кожну дитину, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 25.12.2015 року і до досягнення дітьми повноліття. За правилами ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно\~\~до ч.3\~ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно положень\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я\~\~та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зважаючи на викладене, беручи до уваги роз'яснення пункту 17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3, враховуючи заперечення відповідача, суд вважає можливим частково задовольнити вимоги позивача про збільшення розміру аліментів на утримання дітей.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-28 00:00:00

[PERSON] звернулася у травні 2016 року з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 04 вересня 2010 р. вони уклали шлюб, зареєстрований у виконавчому комітеті Сербинівської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області, актовий запис №2. Від проживання у шлюбі народилася донька [PERSON], [INFO], Сімейне життя не склалось через різні характери та погляди на життя, примирення між ними та збереження сімї не можливе. Позивач в судове засідання не зявилася, але звернулася до суду з заявою про те, що позовні вимоги підтримує повністю, просить справу слухати без участі позивача. Відповідач в судове засідання не зявився, але звернувся до суду з заявою про те, що позовні вимоги не заперечує, просить справу слухати без участі відповідач Відповідно до ст. 112 СК України: суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні 04 вересня 2010 р. сторони уклали шлюб, зареєстрований у виконавчому комітеті Сербинівської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області, актовий запис №2. Від проживання у шлюбі народилася донька [PERSON], [INFO], Сімейне життя не склалось через різні характери, примирення між ними та збереження сімї не можливе, сторони проживають окремо біля чотирьох років. Дані обставини підтверджуються даними свідоцтва про шлюб сторін (серії І-БВ №074025 від 04.09.2010р.), даними свідоцтва про народження дитини серії І-БВ №142426 від 08.02.2011р. За таких обставин та відповідно до положень ст.ст. 104, 105, 110 112 СК України, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-28 00:00:00

[PERSON] звернулася у травні 2016 року з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 06 липня 1996 р. вони уклали шлюб, зареєстрований відділі державної реєстрації актів цивільного стану Старокостянтинівського районного управління юстиції Хмельницької області, актовий запис №122. Від проживання у шлюбі народилося двоє дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] Сімейне життя не склалось через різні характери та погляди на життя, примирення між ними та збереження сімї не можливе. Позивач в судове засідання не зявилася, але звернулася до суду з заявою про те, що позовні вимоги підтримує повністю, просить справу слухати без її участі. Відповідач в судове засідання не зявився, але звернувся до суду з заявою про те, що позовні вимоги визнає, просить справу слухати без участі відповідача. Відповідно до ст. 112 СК України: суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні 06 липня 1996 р. сторони уклали шлюб, зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Старокостянтинівського районного управління юстиції Хмельницької області, актовий запис №122. Від проживання у шлюбі народилося двоє дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] Сімейне життя не склалось через різні характери, примирення між ними та збереження сімї не можливе, сторони проживають окремо. Дані обставини підтверджуються даними свідоцтва про шлюб сторін (серії І-БВ №137990 від 21.07.2015р.), даними свідоцтва про народження дитини серії І-БВ №041624 від 15.10.1996 р; даними свідоцтва про народження дитини серії І-БВ №118927 від 16.01.2002 р. За таких обставин та відповідно до положень ст.ст. 104, 105, 110 112 СК України, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved