Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-08 00:00:00

[PERSON] (надалі по тексту також - позивач) звернувся до суду з позовом до Любарської селищної ради, в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просить ухвалити рішення про визнання за спадкоємцем [PERSON] в порядку спадкування за законом по смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] в селі Красносілка Комінтернівського району Одеської області, права власності на садибний будинок з господарськими будівлями та спорудами за [ADDRESS] , який розташований на земельній ділянці загальним розміром 0,55 га. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що [INFO] в селі Красносілка Комінтернівського району Одеської області у віці 87 років померла його мати - [PERSON] . Згідно з волею покійної, яка виражена в заповіті, посвідченому 02.03.2001 секретарем Горопаївської сільської ради Любарського району, він являвся спадкоємцем майна матері. Згідно з волею покійної, яка виражена у заповіті (реєстровий №243), посвідченому 25.09.2004 р. секретарем Горопаївської сільської ради Любарського району, спадкоємцем майна матері була його сестра [PERSON] , а за заповітом (реєстраційний №244), посвідченому 25.09.2004 секретарем Горопаївської сільської ради Любарського району, спадкоємцем майна матері був його брат [PERSON] . Позивач вказує, що його сестра та брат [PERSON] та [PERSON] відмовились від прийняття спадщини по заповіту та по закону на його користь, про що свідчать нотаріально посвідчені заяви, які вони подали нотаріусу у передбачений законом строк. Частину спадкового майна по смерті матері позивач оформив через нотаріальну контору. Разом з тим, серед спадкового майна є житловий будинок з господарськими будівлями за [ADDRESS] , який мати позивача збудувала під час спільного проживання зі своєю матір`ю [PERSON] , 1888 р.н., яка померла [INFO] , та його батьком [PERSON] , 1922 р.н., який помер [INFO] . Вказане домогосподарство по завершенню будівництва у 1950 році було зареєстроване шляхом відкриття особового рахунку № [NUMBER] в по господарській книзі Горопаївської сільської ради Любарського району за 1950-1952 роки. Іншої процедури реєстрації новоствореної будівлі на той час не було. Позивач вказує, що на даний час він не має змоги оформити своє право власності на вищевказаний будинок через відсутність правовстановлюючих документів, а видача свідоцтва про право власності покійній законодавством не передбачено. Саме тому він звернувся до суду з проханням ухвалити рішення про визнання за ним в порядку спадкоємства за законом по смерті [PERSON] права власності на вищевказаний будинок з господарськими будівлями. Позивач у підготовче засідання на розгляд справи не з`явився, про час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Представник позивача адвокат Забродський А.С. в підготовче судове засідання до суду не з`явився, подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати за відсутності позивача та його представника, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі. Представник Любарської селищної ради у підготовче засідання на розгляд справи не з`явився, про час та дату розгляду справи відповідач повідомлявся належним чином. У поданому до суду відзиві Любарська селищна рада вказала, що визнає уточнені позовні вимоги та просить справу розглядати без участі її представника. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ч. 3ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. [INFO] , в с. Горопаї Любарського району, померла [PERSON] , що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , актовий запис №1. [INFO] , с. Горопаї Любарського району, помер [PERSON] , що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , актовий запис №11. Згідно листа завідувача Житомирської державної нотаріальної контори Житомирської області в порядку заміщення державного нотаріуса Любарської державної нотаріальної контори А.І. Поліщука № 225/02-14 від 13.10.2020 вбачається, що спадкоємцем всього майна за законом, що належало померлому [PERSON] є його дружина [PERSON] [INFO] , в с. Красносілка Комінтернівського району Одеської області померла [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , актовий запис №12. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 12 жовтня 2010 року [PERSON] є спадкоємцем померлої [PERSON] , у тому числі з урахуванням 1/3 частини від якої відмовився син покійної [PERSON] та з урахуванням 1/3 частини, від якої відмовилась дочка покійної [PERSON] . Також в матеріалах справи містяться копії заяв [PERSON] та [PERSON] , з яких вбачається, що вони відмовились від прийняття спадщини за заповітом, а також від прийняття спадщини за законом, що залишилася після смерті [PERSON] , на користь сина померлої [PERSON] . Згідно з записом в погосподарській книзі Горопаївської сільської ради Любарського району на 1961-1963 роки, особовий рахунок № [NUMBER] , [PERSON] , як голові двору, належав житловий будинок 1950 року забудови, який знаходиться в [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] , головою двору житлового будинку 1950 року забудови, який знаходиться в [ADDRESS] , значився [PERSON] , а після його смерті - [PERSON] , що стверджується довідкою- витягом з погосподарських книг Горопаївської сільської ради, виданою Горопаївським старостинським округом. Згідно з виписки з рішення Горопаївської сільської ради від 31.03.1994 вбачається, що [PERSON] передано в приватну власність земельні ділянки, що раніше були надані громадянам у межах населеного пункту в загальному розмірі 0,55 га. Як вбачається з довідки № 2034 від 06.12.2018 Бердичівського міжміського бюро технічної інвентаризації, на житловий будинок по [ADDRESS] , станом на 31.12.2012 право власності не зареєстровано, правоустановчі документи не оформлені. Згідно інформаційної довідки №157890658 від 28.02.2019 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за параметрами запиту: [ADDRESS] , відомості відсутні. Згідно постанови державного нотаріуса Житомирської державної нотаріальної контори, в порядку заміщення державного нотаріуса Любарської державної нотаріальної контори Поліщука А.І. №124/02-31 від 04.06.2020, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, а саме житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] по смерті [PERSON] , у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують право власності спадкодавця на дане майно. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Як визначено ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом ( ст. 1217 ЦК УКраїни). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті ( ч. 1 ст. 1223 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Як визначено ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном ( ч.1 ст. 317 ЦК УКраїни). Згідно ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ч.1 ст.182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Згідно п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст.5,47,49 Закону України «Про нотаріат», п.22.31 Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. На підставі ст. 392 ЦК України - власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на нерухоме майно, то спадкоємець також не набуває права власності в порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно. Вбачається, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав, зокрема, в нотаріальному порядку. Отже, з урахуванням вищевикладеного та того, що позивач прийняв спадщину за законом за спадкодавцем [PERSON] , однак у нього існують певні перешкоди щодо оформлення спадкових прав із-за відсутності у спадкодавця всіх правовстановлюючих документів на спадкове майно, суд, використовуючи винятковий спосіб захисту визнання права власності на спадкове майно, дійшов висновку, що позов є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved