Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-26 00:00:00

[PERSON], що діє в своїх інтересах та в інтересах недієздатної [PERSON] звернулася до суду із вищевказаним позовом, яким просила стягнути з відповідача на користь [PERSON] 52036,69 грн., стягнути на її користь 7591,10 грн.. В обґрунтування позову посилалася на те, що 06.06.2012 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір довічного утримання, згідно якого квартира [PERSON], що розташована за адресою: [ADDRESS] переходить у власність [PERSON], взамін остання зобовязалася утримувати [PERSON]. В цей день між ними та [PERSON] укладено договір про зміну набувача в договорі довічного утримання, який посвідчений 06.06.2012 року державним нотаріусом 6 Харківської державної нотаріальної контори. Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 06.08.2015 року [PERSON] визнано недієздатною. Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 17.11.2015 року встановлено, що з серпня 2012 року по січень 2015 року [PERSON], [PERSON] та [PERSON] проживали однією сімєю, тобто до дня оформлення останньої на стаціонарне лікування до психіатричної лікарні № 3 м. Харкова. Крім того, рішенням встановлено факт перебування [PERSON] на грошовому утриманні у [PERSON] з вересня 2014 року. 17.02.2016 року рішенням Київського районного суду м. Харкова [PERSON] було призначено опікуном [PERSON]. 04.07.2016 року рішенням Київського районного суду м. Харкова договір про зміну набувача розірвано - за невиконання набувачем своїх обовязків, передбачених договором. Згідно договору довічного утримання відповідач повинен був сплачувати з 06.12.2012 року комунальні послуги, сплачувати щомісячно 600 грн. шляхом поштових переказів, оплачувати лікування. Жодних виплат з боку відповідача не було, що підтверджується довідкою дирекції поштамп-центру поштового звязку № 1 за №0907-933 від 03.06.2015 року. Термін невиконання [PERSON] своїх зобовязань по договору довічного утримання перед [PERSON] тривав з серпня 2014 року по липень 2016 року. Через недбале ставлення з боку відповідача щодо виконання, покладених на нього договором обовязків на оплату комунальних послуг та на усі особисті потреби, [PERSON] була вимушена витрачати власні кошти на свої потреби. Тобто, в період з серпня 2014 року по липень 2016 року [PERSON] нараховано загальну суму пенсії 31767,25 грн., знято з рахунку 35986,73 грн. Крім того, [PERSON] отримала одноразове грошове утримання від [PERSON] у розмірі 50\~000 грн., яке не входило в склад щомісячних платежів та було окремим видом забезпечення та 40\~000 грн. з яких [PERSON] поклала на банківську картку. Через погіршення стану здоровя, збільшилися витрати та [PERSON] довелося 16.01.2014 року зняти з рахунку всі кошти, частина з яких була витрачена на покриття цих витрат, а інша частина на покриття витрат, які повинен був сплачувати відповідач. Всі кошти, [PERSON], які отримані від [PERSON], була вимушена витрачати та харчування, одяг, комунальні платежі та ліки. В інтересах недієздатної [PERSON] позивачка витрачала особисті кошти на оплату комунальних послуг та лікування, оскільки забезпечення умов нормальної життєдіяльності та підтримання стану здоровя підопічного є основним обовязком опікуна. Станом на дату укладення договору довічного утримання у [PERSON] була заборгованість за комунальні послуги у сумі 196,13 грн., що підтверджується виписками з комунальних підприємств. Крім того, за період з серпня 2014 року по липень 2016 року комунальними службами позивачу нарахована заборгованість: КП «Комплекс по вивозу побутових відходів» - 239,05 грн., КП «Харківводоканал» - 2259,17 грн., КП «Жилкомсервіс» - 278,24 грн., КП «Харківські теплові мережі» - 8978,57 грн., ТОВ «Харківгаззбут» - 1095,54 грн., АК «Харківобленерго» - 909,73 грн.. Всього за період з серпня 2014 року по липень 2016 року [PERSON] нараховано та сплачено у якості комунальних платежів 15658,30 грн., за вирахуванням попередньої заборгованості у 196,13 грн., сума комунальних платежів склала 15462,17 грн.. Сплата комунальних платежів опікуном [PERSON], підтверджується квитанціями. Факт перебування [PERSON] на утриманні [PERSON] підтверджується рішенням Київського районного суду м. Харкова від 17.11.2015 року. Заборгованість відповідача за вищевказаний дворічний період, яка виникла з причин несплати щомісячних платежів у сумі 600 грн. на харчування та одяг, які передбачені договором довічного утримання складає 14400 грн.. Згідно умов договору довічного утримання дані кошти повинні були забезпечувати побутові потреби [PERSON]М,, а саме: харчування, одяг тощо, а також створювати для неї умови для нормальної життєдіяльності. За період коли [PERSON] постійно знаходилася на стаціонарному лікуванні у психіатричній лікарні № 3 м. Харкова та проходила курс лікування від психічних захворювань, опікуном [PERSON] цілком в інтересах [PERSON] було придбано ліки та товари медичного призначення на загальну суму 29\~765, 62 грн.. Тобто загальна сума невиплат за комунальні, медичні та інші витрати, понесені [PERSON] та позивачкою становить: - комунальні послуги 15462,17 грн., щомісячні платежі на одяг та харчування 14400 грн., витрати на лікування 29765,62 грн.. Загальна сума витрат, що підлягає відшкодуванню складає 59627,79 грн.. З цієї суми [PERSON] повинна бути відшкодована сума у розмірі 52036,69 грн. Що стосується решти збитків у сумі 7591,10 грн., то вони підлягають відшкодуванню опікуну [PERSON]. Сума у розмірі 52036,69 грн. повинна бути відшкодована [PERSON] за період з серпня 2016 року по 11 квітня 2016 року, оскільки збитки на таку суму покривалися за власні кошти [PERSON]; сума у розмірі 7591,10 грн. підлягає відшкодуванню [PERSON] з 11.04.2016 року по 15.07.2016 року та складається з 1800 грн. щомісячні виплати; 4705,96 грн. витрати на ліки; 1085,14 грн. сплата заборгованості за комунальні послуги. Ця частина підлягає відшкодуванню позивачці, оскільки вона будучи опікуном [PERSON] діяла від її імені та в її інтересах. Невиконання [PERSON] своїх обовязків спричинило збитки опікуну [PERSON]. На підставі викладеного до суду було подано відповідний позов. Позивачка в судове засідання не зявилася, присутня в судовому засіданні її представник [PERSON] підтримала позовні вимоги у повному обсязі, просивши про їх задоволення. Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлявся про час та місце розгляд справи своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ч. 4\~ст. 169 ЦПК України\~у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). \~\~ Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 06.06.2012 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір довічного утримання, відповідно до якого [PERSON] передає у власність квартиру [ADDRESS], та взамін [PERSON] зобовязується забезпечити її утриманням довічно на умовах договору. Відповідно до умов цього договору [PERSON] зобовязалася довічно утримувати [PERSON], забезпечувати грошовими ресурсами для задоволення потреб та створення умов для нормальної життєдіяльності, на які відчужувач самостійно буде забезпечувати себе харчуванням, одягом, лікарськими засобами, необхідними послугами та всім необхідним для повноцінного життя. Сторони домовилися, що утримання, у тому числі забезпечення харчування, одягом, необхідною допомогою, включаючи і медичну, має грошовий еквівалент і оцінюється сторонами за спільною згодою у розмірі 600 грн. на місяць, які будуть щомісячно надаватися відчужувачу шляхом банківського або поштового переказу, або готівкою під розписку. Крім того, набувач зобовязаний щомісячно сплачувати комунальні послуги за квартиру у терміни, встановлені відповідними договорами про надання таких послуг, незалежно від того, з ким вони укладені. До оплачуваних щомісячних витрат на комунальні послуги належать: послуги ЖЕК по утриманню будинку, плата за користування природним газом, теплопостачання, водопостачання та електроенергія, абонентська плата за телефон, за послуги соціального пакету кабельного телебачення та оплата домофону. Набувач має право передавати гроші за вказані вище комунальні послуги безпосередньо відчужувачу для їх оплати останнім. У випадку отримання відповідних коштів відчужувач несе відповідальність за сплату вказаних вище комунальних послуг у розмірі отриманих нимим коштів. Грошове утримання буде щомісячно виплачуватися, починаючи з моменту укладання цього договору до 10 числа поточного місяця поштовим переказом за адресою: [ADDRESS]. Згідно договору про зміну набувача в договорі довічного утримання, посвідченого 06.06.2012 року державним нотаріусом 6 Харківської державної нотаріальної контори [PERSON] за реєстром №1-791 та внесення змін та доповнення до нього від 20.06.2012 року [PERSON] з однієї сторони, та з другої сторони [PERSON], та з третьої сторони [PERSON] домовилися внести зміни та доповнення до Договору довічного утримання, посвідченого 06.06.2012 року та викласти їх в наступній редакції.: [PERSON] передаю у власність, а [PERSON] отримує у власність квартиру № 5, яка знаходиться в м. Харкові, вул.. Дарвіна, б. 16, взамін чого [PERSON], зобовязується забезпечувати [PERSON] утриманням довічно на умовах цього Договору. [PERSON] зобовязується довічно утримувати [PERSON], тобто забезпечувати грошовими ресурсами для задоволення потреб та створення умов для нормальної життєдіяльності, і має еквівалент і оцінюється сторонами за спільною згодою у розмірі 600 грн., які будуть надаватися відчужувачу щомісячно. Крім того, набувач зобовязаний щомісячно сплачувати комунальні послуги за квартиру у терміни, встановлені відповідними договорами про надання таких послуг, незалежно від того, ким вони укладені. До оплачуваних комунальних послуг належать експлуатаційні послуги, плата за користування природним газом, теплопостачанням, плата за телефон, послуги соціального пакету кабельного телебачення та оплата послуг домофону. Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 06.08.2015 року задоволено заяву Комунального закладу охорони здоровя «Харківська обласна клінічна психіатрична лікарня №3» та визнано недієздатною [PERSON], встановлено над нею опіку та призначено їй опікуна, виконання обовязків опікуна покласти на КЗОЗ ХОКПЛ № 3. Рішення набрало законної сили. Рішенням Київського районного суд м. Харкова від 17.02.2016 року подання Голови опікунської ради Адміністарції Київського району виконавчого комітету Харківської області ХМР та заяву [PERSON] задоволено та призначено [PERSON], [INFO], опікуном над недієздатною [PERSON] Рішенням набрало законної сили. 04.07.2016 року заочним рішенням Київського районного суду м. Харкова розірвано договір довічного утримання, посвяченого 06.06.2012 року державним нотаріусом 6 Харківської державної нотаріальної контори [PERSON] за реєстром № 1-791, внесення змін та доповнень до нього, посвідчений державним нотаріусом 6 Харківської державної нотаріальної контори [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 1-842. Рішення наброло законної сили. Суду надано відповідь поштамт-центр поштового звязку № 1, згідно з яким встановлено, що на імя [PERSON] за адресою: м. Харків, вул. Дарвіна, б. 16, кв. 5, 61002 від [PERSON] в останнє поштовий переказ був виплачений 18.07.2014 року № 3/149 на суму 600 грн. та № 3/0150 на суму 600 грн.. Позивачкою на обґрунтування вимог в частині стягнення на її користь 7591,10 грн. надані квитанції по виплаті на ліки в сумі 4705,96 грн., та сплата заборгованості за комунальні послуги 1085,14 грн. за період з 11.04.2016 року по 15.07.2016 року, тому в цій частині вимоги підлягають задоволенню. Що стосується вимог щодо стягнення 1800 грн., то вони документально не підтверджені. Відповідно до ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Згідно до ст. 60 ЦПК України кожна стороназобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказиподаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Обов'язок доказування покладається на сторін. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Суд не може збирати докази за власною ініціативою. Предмет доказування це коло фактів матеріально-правового значення, необхідних для вирішення справи по суті. Доведенню підлягають тільки ті обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, по якій виник спір. Зміст обов'язку подавати докази полягає в тому, що, в випадку його невиконання суб'єктом доказування і неможливості отримання доказів, суд має право визнати факт, на який посилалась зацікавлена сторона, неіснуючим. Рішення, як і доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивачка не надала доказів на підтвердження виплат на користь [PERSON] суми в розмірі 1800 грн., а тому в цій частині позову необхідно відмовити. Що стосується вимог про стягнення на користь [PERSON] 52036 грн., то вони підлягають задоволенню, оскільки на ліки витрачено 29765 ,62 грн., при цьому 4705,96 сплачено [PERSON], тому 25060 грн. підлягає стягненню на користь [PERSON], комунальні послуги в сумі 15462, 17 грн., з яких сплачено [PERSON] - 1085,14 грн., 14377 грн. підлягають стягненню на користь [PERSON]., та 600 грн. кожного місяця (за два роки) на витрати [PERSON] щомісяці платежі на одяг та харчування в сумі 12600 грн., за відрахуванням 1800 грн., які начебто сплатила [PERSON], але які не доведені в суді. Відповідно до ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. У разі зміни договору зобов'язання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо. У разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються. У разі зміни або розірвання договору зобов'язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили. Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов'язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо договір змінений або розірваний у зв'язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору (ст. 653 ЦК України). Заочним рішенням Київського районного суд м. Харкова від 04.07.2016 року договір довічного утримання від 06.06.2012 року, а також внесення змін та доповнень до нього розірвано, у звязку з невиконаням однією стороною [PERSON] умов договороу, що позбавило [PERSON] того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову.

Outcome: partial