Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-11 00:00:00

[PERSON] пред`явила позов до Долинянської сільської ради про: скасування рішення Долинянської сільської ради від 05.06.2001 про втрату чинності рішень сільської ради із земельних питань, зобов`язання Долинянської сільської ради розглянути заяву [PERSON] про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою. В обґрунтування позовних вимог вказала, що була членом колгоспу в с. Долиняни Рогатинського району Івано-Франківської області та працювала в ньому до грудня 1991 року. В 1995 році була включена в список осіб, які мають право на земельну частку (пай) по Долиняняській сільській раді. 10.03.2000 їй видано сертифікат на права на земельну частку (пай). На підставі зазначеного сертифікату вона звернулася до Долинянської сільської ради із заявою про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою, однак їй було відмовлено у цьому з тієї підстави, що рішенням Долинянської сільської ради від 05.06.2001 її було виключено із списків на розпаювання та виділення земельної частки (паю). Долинянська сільська рада подала до суду заяву про розгляд справи за відсутності її представника, в якій вказала, що з позовними вимогами не згідна. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково. Відповідно до копії трудової книжки колгоспника № 452 [PERSON] була членом колгоспу «Комунар» Долинянської сільради Рогатинського району та працювала в ньому з 1953 року до 1976 року (містить записи про роботу в ці роки). Довідкою виконавчого комітету Долинянської сільської ради від 11.02.2020 № 94 підтверджується, що [PERSON] та [PERSON] є однією і тією ж особою. Відповідно до копії сертифікату на право на земельну частку (пай) від 10.03.2000, виданого на підставі рішення Рогатинської районної державної адміністрації від 28.01.2000 № 22, та зареєстрованого 13.03.2000 у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 549, [PERSON] набула право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності спілки власників селянських господарств «Долинянська», площею 40,66 умовних кадастрових гектари. Довідкою відділу у Рогатинському районі головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області від 03.02.2020 також підтверджується, що [PERSON] набула право на земельну частку (пай) при розпаюванні с/с «Долинянська». Рішенням від 22.11.2019 Долинянська сільська рада відмовила [PERSON] в наданні дозволу на виготовлення документації із землеустрою на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в розмірі середньої земельної частки (паю) у зв`язку з тим, що рішенням Долинянської сільської ради від 05.06.2001 вона виключена із списків на розпаювання і виділення земельної частки (паю). Згідно з копією рішення Долинянської сільської ради від 05.06.2001 «Про втрату чинності рішень сільської ради із земельних питань» в зв`язку із прийняттям Указу Президента від 13.12.1999 № 1529/29 «Про невідкладні заходи щодо прискорення реформи реформування аграрного сектора економіки», а також ряду інших нормативних документів, вирішено відмінити рішення сесії Долинянської сільської ради від 27.05.2001, від 14.12.1995 в частині про внесення у списки на розпаювання землі і виділення земельної частки п`яти осіб, серед них [PERSON] . Виконкому сільської ради доручено вилучити земельний сертифікат. Як підписанта зазначено сільського голову Сапігу С., однак саме рішення ніким не підписано. Відповідно до ч. 1 ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Частиною 1 ст. 393 ЦК України передбачено, що правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. В рішенні від 16 квітня 2009 року № 7-рп/2009 Конституційний суд України зазначив, що органи місцевого самоврядування, вирішуючи питання місцевого значення, представляючи спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, приймають нормативні та ненормативні акти. До нормативних належать акти, які встановлюють, змінюють чи припиняють норми права, мають локальний характер, розраховані на широке коло осіб та застосовуються неодноразово, а ненормативні акти передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб`єкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію.\~ Ненормативні правові акти органу місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, тому вони не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання. Отже, Долинянська сільська рада не мала повноважень змінювати попереднє своє рішення про внесення у список, що додається\~до державного\~акта на\~право колективної\~власності на\~землю, [PERSON] , оскільки воно вичерпало свою дію фактом його виконання, підтвердженням чого є видача [PERSON] сертифікату на права на земельну частку (пай). Окрім того, оскаржуване рішення не підписано, що є порушенням п. 15 ст. 46 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (в редакції чинній на час прийняття рішення), де зазначено, що протоколи сесій сільської ради, прийняті нею рішення підписуються сільським головою, у разі його відсутності секретарем сільської ради і в певних випадках депутатом ради, який за дорученням депутатів головував на її засіданні. Вимога зобов`язати\~Долинянську сільську\~раду розглянути\~заяву [PERSON] \~про надання\~дозволу на\~розроблення технічної\~документації із\~землеустрою не\~підлягає задоволенню,\~оскільки не\~суперечить Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)». Статтею 3 цього закону передбачено, що п ідставами для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради. Особи, власники сертифікатів на право на земельну частку (пай), які виявили бажання одержати належну їм земельну частку (пай) в натурі (на місцевості), подають до відповідної сільської, селищної, міської ради заяву про виділення їм земельної частки (паю) в натурі (на місцевості). До повноважень сільських рад щодо виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв), визначених ст. 5 цього ж закону, не віднесено надання дозволів на розроблення технічної документації із землеустрою. Цією статтею лишень передбачено, що сільські ради укладають із\~землевпорядними організаціями\~договори на\~виконання робіт\~із землеустрою\~щодо виділення\~земельних часток\~(паїв)\~у натурі\~(на\~місцевості)\~та виготовлення\~відповідної документації\~із землеустрою,\~якщо такі\~роботи виконуються\~за рахунок\~місцевого бюджету; сприяють в укладанні договорів на виконання землевпорядними організаціями робіт із землеустрою щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості), якщо такі роботи виконуються за рахунок осіб, які мають право на земельну частку (пай), проектів технічної допомоги тощо. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд покладає судовий збір на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial