Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-05 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до суду, в якому вказувала, що 17 вересня 2011 року між нею та [PERSON] було укладено шлюб. Від шлюбу вони мають двох малолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. З кінця 2018 року їх шлюбне життя не склалось, і вони з чоловіком проживають окремо, хоча і знаходяться у зареєстрованому шлюбі. Діти проживають із нею. Усі обов'язки, щодо утримання та виховання дітей вона виконує самостійно. Відповідач ухиляється від утримання дітей. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Стан здоров'я та матеріальне становище відповідача дозволяє утримувати своїх малолітніх дітей. В позові [PERSON] просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, до повноліття [PERSON], а потім у розмірі 1/4 заробітної плати до повноліття [PERSON] Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь - якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін, або з власної ініціативи суду, розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Від сторін клопотання про проведення розгляду справи з їх викликом в судове засідання не надійшло, тому суд провів розгляд справи за наявними у ній матеріалами. Відповідач правом на подання суду відзиву на позов не скористався. Вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку про задоволення позову. Судом встановлено, що [PERSON] являється батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, серії [NUMBER], виданим 27 червня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Новомиколаївського районного управління юстиції Запорізької області, та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, серії [NUMBER], виданим 09 жовтня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Новомиколаївського районного управління юстиції Запорізької області. Відповідач [PERSON] однією сім'єю з дітьми не проживає з кінця 2018 року. Діти проживають з матір'ю, та перебувають на її утриманні. Судом встановлено, що відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей не надає. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За змістом ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Враховуючи невиконання відповідачем встановленого законодавством обов'язку із утримання дітей, оскільки доказів протилежного ним не надано, та зважаючи на мінімальний розмір аліментів на одну дитину, позовні вимоги підлягають задоволенню із визначенням частки, яка підлягає стягненню з відповідача, у розмірі 1/2 частини від його доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, щомісячно, до досягнення повноліття найстаршою дитиною, а потім у розмірі 1/4 частини від його доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. За таких обставин суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позову. Відповідно до ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про: 1) стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць; 2) присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць; 3) відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи, - у межах суми стягнення за один місяць; 4) поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника; 5) відібрання дитини і повернення її тому, з ким вона проживала; 6) розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб; 7) примусову госпіталізацію чи продовження строку примусової госпіталізації до протитуберкульозного закладу; 8) встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України; 9) надання особі психіатричної допомоги у примусовому порядку; 10) видачу або продовження обмежувального припису. Суд, ухвалюючи рішення, може допустити негайне його виконання у разі стягнення всієї суми боргу при присудженні платежів, визначених пунктами 1 - 3 частини першої цієї статті. На підставі вищевказаного суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення суду в межах всієї суми заборгованості за аліментами.

Outcome: approved