Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-04 00:00:00

[PERSON]\~(надалі-Позивач) звернувся в суд з позовом до [PERSON] (надалі-Відповідач) про розірвання шлюбу. \~ \~ \~ \~В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що з Відповідачем 13 лютого 1999 року уклали юридичний шлюб. Від спільного подружнього життя народилось двоє синів, один з яких на даний час є неповнолітніми. \~ \~ \~ \~Причиною розпаду сім'ї послужило те, що з відповідачем мають різні погляди на життя та обов'язки, відсутнє взаєморозуміння і повага один до одного. Подружні відносини припинені між ними протягом трьох останніх місяців, кожен з них живе окремим життям та своїми інтересами. Фактично сім'я припинила своє існування. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу є неможливим, термін для примирення позитивних результатів не дасть. Просить розірвати шлюб. Позивач скерував до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності та підтримання позовних вимог, на примирення не згідний. Відповідач подала до суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності та визнання позову. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (надалі-ЦПК України) у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ \~ \~ \~Дослідивши та оцінивши надані у справі докази в їх сукупності, Суд дійшов висновку, що позовна заява підставна та підлягає до задоволення. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що сторони з 13 лютого 1999 року перебувають у шлюбі, зареєстрованому у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ратнівського районного управління юстиції Волинської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 6, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії 1-ЕГ №139001. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України (надалі- СК України) позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. \~ \~ \~ \~Як вбачається із ст.ст. 111, 112 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства та зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини- інваліда та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Поряд з цим, відповідно до ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. \~ \~ \~ \~Як передбачає ч.1 ст. 55 СК України дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. \~ \~ \~ \~Крім того, відповідно до ч.3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини і примушення до припинення шлюбних відносин, примушення до їх збереження не може мати місце, як передбачає ч. 4 цієї статті. \~ \~ \~ \~Із матеріалів справи встановлено, що подружнє життя сторони припинили, збереження шлюбу суперечить інтересам Позивача, підстав для збереження шлюбу немає, а тому позов підлягає до задоволення. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з Відповідача в користь Позивача слід стягнути понесені нею судові витрати у виді судового збору в розмірі 704 грн. 80 коп., які пов'язані із розглядом справи і є обґрунтованими та пропорційним до предмета спору. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved