Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-10 00:00:00

[PERSON], інтереси якої представляє адвокат [PERSON], звернулася в суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обгрунтування позову зазначено, що 10 листопада 1990 року між сторонами по справі було зареєстровано шлюб у виконавчому комітеті Дичківської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області, про що зроблено актовий запис за № 19. За період спільного проживання в шлюбі в них народилася дочка [PERSON], [INFO], яка на даний час досягла повноліття. Спільне проживання\~між сторонами\~склалося невдало,\~відповідач нехтував\~сімейними цінностями,\~між ними\~часто виникали\~конфлікти,\~що призвело\~до фактичного\~припинення шлюбних\~відносин.\~Вони припинили\~спільне проживання,кожен з подружжя живе своїм окремим життям та особистими інтересами. Шлюб носить формальний характер. Позивачка вважає, що примирення між сторонами неможливе, збереження сімї суперечитиме їхнім спільним інтересам, просла позов задовольнити. У судове засідання позивачка, представник позивачки не прибули. Адвокат [PERSON] направила на адресу суду письмове клопотання про слухання справи без її участі. Позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не прибув, направив на адресу суду письмову заяву про визнання позову та слухання справи без його участі, оскільки перебуває за межами України. За ст.43 ЦПК України участь у судових засіданнях є правом, а не обов'язком сторін по справі. Суд, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з свідоцтва про одруження серія І-НМ №108865, виданого відділом рагсу Рогатинського районного управління юстиції в Івано-Франківській області, 10 листопада 1990 року в с.Дички рогатинського району Івано-Франківської області було зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], про що зроблено актовий запис за № 19. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON]. [PERSON] народилася 14 жовтня 1991 року. Батьки дитини [PERSON] і [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серія ІІІ-НМ №302475, виданим 31 жовтня 1991 року відділом загсу Рогатинського райвиконкому Івано-Франківської області. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). За статтею 16 «Загальної декларації прав людини» від 10.12.1948 року чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності, чи релігії вступати у шлюб і створювати сімю. Вони користуються однаковими правами щодо вступу в шлюб, під час перебування у шлюбі і під час його розірвання. Проголошена Конституцією України охорона сімї державою полягає в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. За ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Дані положення закріплені у ст.55 Сімейного кодексу України. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. Відповідно до вимог ст.112 СК України при розірванні шлюбу суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову. Бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. За ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За статтею 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що сторони припинили спільне проживання, у обох наявне стійке волевиявлення, направлене на припинення сімейних відносин, неповнолітніх дітей на утриманні в подружжя немає. Викладені обставини свідчать, що подальше спільне проживання подружжя і збереження сім`ї неможливе, суперечитиме інтересам сторін, що має істотне значення, а тому позов про розірвання шлюбу підлягає до задоволення.

Outcome: approved