Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-18 00:00:00

[PERSON] у серпні 2019 року звернувся до суду з відповідним позовом. Свої вимоги мотивував тим, що вона є власником квартири [ADDRESS] . Зазначає, що відповідачі є його сином та дочкою, зареєстровані в квартирі, проте з 2000 року за адресою житлового приміщення не проживають. Ця обставина створює істотні перешкоди позивачу у користуванні житлом, він несе додаткові витрати на оплату житлово-комунальних послуг. Просить суд визнати відповідачів такими, що втратили право користування квартирою. Ухвалою судді від 30 серпня 2019 року було відкрите спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали та просили задовольнити. Не заперечували проти ухвалення заочного рішення суду. Відповідачі у судове засідання не з`явилися. Останні були повідомлені про дату судового розгляд шляхом публікації оголошення про виклик на офіційному веб-сайті суду та у газеті «Урядовий кур`єр». Відзиву на позов, заяв про поважні причини неявки чи розгляд справи без участі відповідачів до суду не надходило. Тому, за згодою позивача та його представника, у відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив справу розглядати у заочному порядку. Дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про задоволення позову. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (довідка № 176698168) [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . Згідно з довідкою ЛКП «Цитадель-Центр» від 17 липня 2019 року вих. № 2338 (форма № 2) в квартирі крім власника [PERSON] , зареєстровані його діти [PERSON] , 1980 року народження, та [PERSON] , 1985 року народження. 17 січня та 19 липня 2019 року комісією ЛКП «Циатдель-Центр» були складені акти, відповідно до яких відповідачі в квартирі позивача не проживають. На обліку у медичних закладах КНП «5-а міська клінічна лікарня м. Львова» та КНП «1-а міська поліклініка м. Львова» [PERSON] , [PERSON] не перебувають. Крім того, в судовому засіданні 19 грудня 2019 року у якості свідка була допитана [PERSON] . Остання суду пояснила, що є сусідкою позивача в будинку [ADDRESS] . Зазначила, що відповідачі [PERSON] , [PERSON] є дітьми позивача [PERSON] , з початку 2000-х років у квартирі не мешкають, оскільки виїхали на постійне проживання до США. Відповідно до ч. 1 ст. 319 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (ст. 391 ЦК України). Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Виходячи з того, що Закон України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов`язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов`язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Проаналізувавши в сукупності зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Позивач є власником житлового приміщення. Право власності зареєстроване у встановленому законом порядку. Відповідачі в жилому приміщенні не проживають, добровільно знятись з реєстрації за вказаною адресою не мають можливості, оскільки проживають у США, чим чинять позивачу перешкоди у користуванні квартирою. З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне визнати відповідачів такими, що втратили право користування квартирою. Оскільки позивачем у позовні не заявлено вимоги про розподіл судових витрат, дане питання судом в порядку ст. 141 ЦПК України не вирішується.

Outcome: approved