overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-21 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] в червні 2016 року заявили позов про визнання [PERSON], таким що втратив право користування квартирою [ADDRESS]. Позов мотивовано тим, що відповідач більше шести місяців не проживає за місцем своєї реєстрації, без поважних на те причин. Позивачі в судовому засіданні на вимогах позову наполягали, просили їх задовольнити, пославшись на доводи та підстави викладені в позовній заяві. Відповідач в суд не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки не повідомив. Оскільки, у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, суд знаходить за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних доказів. Позивачі проти такого порядку розгляду справи не заперечували. Судом встановлено таке. За довідкою від 01.06.2016р. (ф. 3), квартира [ADDRESS] неприватизована, будинок перебуває на балансі комунального концерну «Центр Комунального Сервісу», наймачем квартири є [PERSON], разом з наймачем в квартирі зареєстровані її дочка [PERSON], онука [PERSON] та зять [PERSON] Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 24.04.2012р. шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. В наступному [PERSON] побралась шлюбом з [PERSON], у зв'язку з чим взяла прізвище чоловіка. Позивачі стверджують, що відповідач з травня 2009 року за місцем реєстрації не проживає. Ці доводи позивача знайшли своє підтвердження актами від 16.05.2013р., 27.04.2016р., 30.06.2016р., що складені працівниками організації, яка обслуговує будинок [ADDRESS], шляхом огляду квартири та опиту сусідів позивачів. Ці ж обставини [PERSON] ([PERSON].) зазначала в обґрунтування позову про розірвання шлюбу (див. відповідне рішення суду). За таких обставин, відсутності заперечень відповідача, суд приходить до висновку, що [PERSON] більше ніж 6 місяців не проживає за місцем своєї реєстрації, без поважних на те причин, а тому на підставі ст.ст. 71, 72 ЖК України його слід визнати таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS]. Отже, позов підлягає задоволенню. За такого рішення, витрати, понесені [PERSON] при зверненні до суду, мають бути компенсовані відповідачем відповідно і на підставі ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-23 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] громадяни Італії, звернулися до суду із заявою про усиновлення малолітньої [PERSON] , [INFO] , посилаючись на те, що вказана дитина позбавлена батьківського піклування, а тому вони бажають забезпечити їй належні умови для життя і виховувати в своїй сім`ї. Також порушують питання про внесення змін до актового запису про народження дитини із зазначенням їх батьками та зміни прізвища і імені дитини. В судовому засіданні заявники просили про задоволення заяви з викладених у ній підстав. Ствердили, що бажають прийняти малолітню [PERSON] у свою сім`ю як дочку і здатні забезпечити належні умови її життя та території Італії. З дівчинкою познайомилися в травні 2021 року і з того часу в них виникли теплі почуття, яка їм стала дуже близька. [PERSON] пояснив, що працює в школі викладачем з англійської мови, працює з дітьми 11-ти років, має необхідний педагогічний досвід із спілкування з дітьми і може виконувати батьківські обов`язки. [PERSON] так само пояснила, що працює в школі викладачем з історії Італії та географії, працює з дітьми 11-13-ти років, має необхідний педагогічний досвід, бажає бути матір`ю [PERSON] . Представник Служби у справах дітей та сім`ї Вишгородської районної державної адміністрації висновок про доцільність усиновлення та його відповідність інтересам дитини підтвердила й висловилася про необхідність задоволення заяви. Представник Комунальної установи Пірнівської сільської ради «Центр надання соціальних послуг» із заявою також погодився і ствердив про можливість її задоволення. Представник Національної соціальної сервісної служби України в судове засідання не прибув, надіслав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримав раніше надану згоду на усиновлення заявниками малолітньої [PERSON] . Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Як убачається з матеріалів справи, громадяни Італії [PERSON] та [PERSON] з 16 жовтня 2010 року перебувають у шлюбі, що підтверджується відповідним свідоцтвом від 02 серпня 2019 року. Дітей від вказаного шлюбу заявники не мають. Малолітня [PERSON] народилася [INFO] , що підтверджується відповідним свідоцтвом серії [NUMBER] повторно виданим 04 жовтня 2013 року Відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вишгородського районного управління юстиції у Київській області. Згідно вказаного свідоцтва батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] . Як вбачається з Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження №00012830030 від 04 жовтня 2013 року, відомості про батька [PERSON] в свідоцтві про її народження записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, тобто за вказівкою матері. Розпорядженням Вишгородської районної державної адміністрації Київської області №136 від 01 квітня 2019 року у зв`язку із виникненням загрози життю і здоров`ю малолітньої [PERSON] ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-23 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] до суду з позовом до Річківської сільської ради про визнання права власності по 1/2 частини житлового будинку, що розташований в [ADDRESS] , а [PERSON] та [PERSON] з позовом до Річківської сільської ради про визнання права власності по 1/2 частини житлового будинку, що розташований в [ADDRESS] , [ADDRESS] . Позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, та подали до суду заяву про розгляд справи без їх участі. Позовні вимоги мотивували тим, що [INFO] помер їхній батько [PERSON] , який при житті не залишив заповітні розпорядження, яким [PERSON] та [PERSON] залишив по Ѕ частині житлового будинку в [ADDRESS] , а [PERSON] та [PERSON] по Ѕ частині житлового будинку в [ADDRESS] . Але при зверненні в нотаріальну контору виявилося, що дане майно не зареєстроване в Коломийському МБТІ. Тому вони просять позов задовольнити. Представник відповідача сільський голова Річківської сільської ради Ванджурак О.В. в судове засідання не з`явився та подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій не заперечив, щодо задоволення позову. Вивчивши матеріали справи суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити із наступних мотивів. В судовому засіданні встановлено, що позивачі правомірно є спадкоємцями належного померлому, 02.10.2001 р. [PERSON] майна. З копії свідоцтва про смерть видно, що [PERSON] помер [INFO] (а.с. 11); З копій заповітів від від 29.01.2001 року видно,що за життя [PERSON] заповів [PERSON] та [PERSON] по Ѕ частині житлового будинку в [ADDRESS] на уч [ADDRESS] Груні, [ADDRESS] , а [PERSON] та [PERSON] по Ѕ частині житлового будинку в [ADDRESS] , (а.с. 12-15). З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 05.04.2019 року видно, що [PERSON] та [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на по 1/2 частині житлового будинку в [ADDRESS] , а [PERSON] та [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на по 1/2 частині житлового будинку в [ADDRESS] , оскільки ними не надано документів, які б підтверджували право власності спадкодавця на лані житлові будинки (а.с. 16). Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Враховуючи наведене на підставі ст.ст. 328, 1216, 1223 ЦК України, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-23 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] до суду з позовом до Річківської сільської ради про визнання права власності по 1/2 частини житлового будинку, що розташований в [ADDRESS] , а [PERSON] та [PERSON] з позовом до Річківської сільської ради про визнання права власності по 1/2 частини житлового будинку, що розташований в [ADDRESS] . Враховуючи наведене на підставі ст.ст. 328, 1216, 1223 ЦК України, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-05 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Гайналій) К.В. 15 травня 2015 року зареєстрували шлюб у Заводському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 242. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], яка проживає разом із матір'ю. 11 вересня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з відповідачем, вказуючи, що шлюбні відносини припинені з серпня 2017 року через різні погляди на подружнє життя та несумісність характерів. Посилаючись на те, що подальше спільне життя і збереження сімї є неможливим, просила задовольнити позовні вимоги. В судовому засіданні позивач підтримала позов. Відповідач в суд не прибув, в надісланому на адресу суду листі просив розглянути справу без його участі, позов визнав, не заперечував проти його задоволення. Вислухавши позивача, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Як стверджує позивач, вони припинили шлюбні стосунки з серпня 2017 року через різні погляди на життя, права і обов'язки подружжя, несхожість характерів, зберегти сім'ю сторони не бажають. При таких обставинах, суд прийшов до висновку, що шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим із-за небажання сторін проживати разом, несумісність характерів, що суперечить інтересам сторін та їх неповнолітньої дитини, тому шлюб, на підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, підлягає розірванню. Після розірвання шлюбу позивачу змінити прізвище на дошлюбне - Гайналій.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-01 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище - Лісніченко) О.В. 24 липня 2010 року зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Врадіївського районного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 23. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], який проживає з матір'ю. 23 травня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з відповідачем, посилаючись, що шлюбні відносини припинені з вересня 2016 року через різні погляди на сімейне життя та обов'язки, відсутність взаєморозуміння та поваги один до одного. Вказуючи, що подальше спільне життя і збереження сімї є неможливим, просила задовольнити позовні вимоги. В судове засідання позивач не прибула, в надісланому на адресу суду, листі просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судовому засіданні згоден на розірвання шлюбу, зазначаючи, що сім'ю зберегти неможливо через небажання позивачки продовжувати шлюбні відносини. Вислухавши відповідача, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Як встановлено судом, про що не заперечував відповідач, подружні стосунки з позивачкою припинені з вересня 2016 року, причиною стало різні погляди на сімейне життя, постійні сварки на грунті претензій дружини щодо матеріального забезпечення ним сім'ї. Позивачка не бажає з ним проживати, між ними досягнута домовленність щодо його участі у вихованні та спілкуванні з дитиною. При таких обставинах, суд прийшов до висновку, що шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим із-за небажання сторін проживати разом, несумісність характерів, що суперечить інтересам сторін та їх малолітньої дитини, тому шлюб, на підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, підлягає розірванню. Після розірвання шлюбу позивачці залишити прізвище, присвоєне при державній реєстрації шлюбу - [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-08 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Тімашова) С.О. 30 серпня 2011 року зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кривоозерського районного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 32. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які проживають разом із матір'ю. 11 жовтня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з відповідачем, вказуючи, що шлюбні відносини припинені більше двох місяців назад через різні погляди на подружнє життя та несумісність характерів. Посилаючись на те, що подальше спільне життя і збереження сімї є неможливим, просила задовольнити позовні вимоги. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, вважаючи, що примирення неможливе, так як вона створила іншу сім'ю, просила частково стягнути з відповідача судові витрати по оплаті судового збору та правової допомоги в сумі 820 грн. Відповідач в суді позов визнав, не заперечував проти його задоволення. Вислухавши сторони, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Як стверджують сторони, вони припинили шлюбні стосунки 01 жовтня 2017 року через різні погляди на подружнєжиття та несумісність характерів, позивач має другу сім'ю. При таких обставинах, суд прийшов до висновку, що шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим із-за небажання сторін проживати разом, несумісність характерів, що суперечить інтересам сторін та їх неповнолітніх дітей, тому шлюб, на підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, підлягає розірванню. Після розірвання шлюбу позивачу залишити прізвище, яке присвоєне їй при державній реєстрації шлюбу - [PERSON]. У відповідності до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені нею та документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в сумі 640 грн. та оплати правової допомоги в сумі 1 000 грн, за згодою сторін в розмірі 1/2 частини в сумі 820 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-14 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO]. Заявниця, посилаючись на те, що вона разом з сином має намір залишитися на постійне місце проживання в Італійській Республіці, але не може отримати там пільгове громадське житло державного житлового фонду, оскільки для цього необхідно документально підтвердити факт перебування на її утриманні неповнолітнього сина, звернулася до суду і просить встановити факт постійного проживання [PERSON] разом з нею з 16 березня 2011 року до моменту ухвалення рішення судом, а також факт перебування дитини в зазначений період на її утриманні. Заінтересована особа в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, хоч про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження від 10 вересня 2010 року [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] [INFO], який з 2001 року проживає разом зі своєю матірю та перебуває на її утриманні. Цей факт підтверджується копією постанови суду від 24 вересня 2001 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON]; заявою [PERSON], посвідченої нотаріусом 23 березня 2016 року, в якій він засвідчує, що його син [PERSON] проживає з 16 березня 2011 року разом зі своєю матірю в Республіці Італія в місті Болонья, вул. Ліонело Спада, 45, та не заперечує про його подальше проживання разом з матірю; заявою [PERSON], посвідченої нотаріусом 13 квітня 2016 року, в якій вона засвідчує, що син [PERSON] проживає разом з нею в Італії і перебуває на її повному утриманні. Факт проживання дитини з 2011 року по даний час разом з заявницею підтвердили і допитані в судовому засіданні як свідки [PERSON] та [PERSON] Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд може встановлювати факти, які й за іноземним законодавством тягнуть за собою правові наслідки для заявника і рішення суду необхідне заявникові для застосування у відносинах з громадянами інших держав. Проаналізувавши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що неповнолітній [PERSON] дійсно з 2011 року по даний час проживає разом з заявницею та перебуває на її утриманні. Встановлення даного факту має для заявниці юридичне значення, оскільки дозволяє їй реалізувати своє право на житло в іноземній державі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-09 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження від 05.05.2009 серії 1-ЖС № 115783. Згідно з довідкою Тернуватської селищної ради Новомиколаївського району Запорізької області від 17.10.2016 № 944 дитина проживає разом з матірю за адресою: вул. Центральна, 60, с. Косівцеве Новомиколаївського району Запорізької області. Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення позову, суд виходить з наступного. За правилами частини четвертої статті 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до частини першої статті 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) можуть присуджуватися у частці від доходу її батька. Частиною другою статті 182 СК України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього кодексу (визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі). Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частиною першою статті 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Згідно з частиною першою статті 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач на пропозицію суду, зазначену в ухвалі про відкриття провадження в справі, не надав суду заперечень проти позову та будь-яких доказів на спростовування наведених позивачем доводів. З огляду на викладене, суд визнає позов таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. За правилом частини третьої статті 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Позивача, згідно з п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», звільнено від сплати судового збору. При цьому, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 80 ЦПК України, ціна позову у позовах про стягнення аліментів визначається сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців. Отже, виходячи з мінімальної ставки судового збору за подання фізичною особою до суду позовної заяви майнового характеру, що, відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статі 4 Закону України «Про судовий збір», становить 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, розмір судового збору, що підлягає стягненню з відповідача на користь держави становить: 1378,00 грн.*0,4 = 551,20 грн. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи вищезазначене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-03 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження від 12.11.2015 [NUMBER]. Довідкою Новоіванківської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області від 30.11.2016 № 757 підтверджується те, що позивач з дитиною проживають за адресою: [ADDRESS] Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення позову, суд виходить з наступного. За правилами частини четвертої статті 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до частини першої статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) можуть присуджуватися у частці від доходу її батька. Частиною другою статті 182 СК України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього кодексу (визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі). Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частиною першою статті 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно з частиною першою статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач на пропозицію суду, зазначену в ухвалі про відкриття провадження в справі, не надав суду заперечень проти позову та будь-яких доказів на спростовування наведених позивачем доводів. З огляду на викладене, суд визнає позов таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. За правилом частини третьої статті 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Позивача, згідно з п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», звільнено від сплати судового збору. При цьому, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 80 ЦПК України, ціна позову у позовах про стягнення аліментів визначається сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців. Отже, виходячи з мінімальної ставки судового збору за подання фізичною особою до суду позовної заяви майнового характеру, що, відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статі 4 Закону України «Про судовий збір», становить 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, розмір судового збору, що підлягає стягненню з відповідача на користь держави становить: 1378,00 грн.*0,4 = 551,20 грн. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи вищезазначене та

Outcome: approved