Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-22 00:00:00

Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» (далі Ощадбанк) звернулось з позовом до [PERSON] , вказавши, що між АТ «Державний ощадний банк України» та відповідачем було укладено договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 23.04.2018 року, відповідно до якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом. Відповідач карткою скористався, отримавши кошти, але умови договору не виконав, суму кредиту не повернув, а також не сплатив відсотки за користування кредитними коштами, тому позивач просить стягнути заборгованість у сумі 38857,88 гривень та судові витрати. Ухвалою суду від 03.02.2020 року провадження у справі було відкрите та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 11.03.2020 року відповідачем наданий відзив на позов, в якому відповідач, заперечуючи проти позову, вказував, що 30.12.2018 року шляхом шахрайства невідомі особи зняли з кредитної картки [PERSON] грошові кошти в сумі 27700 гривень, у зв?язку з чим [PERSON] звернувся із заявою про скоєння злочину. Вказуючи, що ним не порушено умов договору, [PERSON] не передавав кредитну картку іншим особам, а також не сповіщав її реквізитів, відповідач просив відмовити у задоволенні позову. 13.03.2020 року позивачем надано відповідь на відзив на позовну заяву, в якій позивач вказував, що списання коштів з кредитної картки відповідача відбулось із вказівкою паролів, які відомі лише власнику картки, тож немає підстав для відповідальності позивача як емітента картки. Ухвалою суду від 13.03.2020 року судом відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про розгляду справи з викликом сторін. Інших заяв та клопотань сторонами не заявлялось, а судом не вирішувалось. При дослідженні матеріалів справи встановлено таке. 23.04.2018 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] був укладений договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб шляхом звернення з заявою про приєднання до умов договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, яка акцептована банком. Текст договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб оприлюднений на сайті Ощадбанку, його укладення відбувається шляхом подання відповідної заяви про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. У відповідності до вищевказаної заяви [PERSON] встановлений кредитний ліміт у 28000 гривень, встановлено відсотки за користування кредитним коштами у 35% річних. Також визначено комісійну винагороду за зняття готівкових коштів у 3,5% від суми коштів. За умовами укладеного договору клієнт зобов`язаний забезпечити/гарантувати неможливість отримання третіми особами інформації про Логін, Пароль, Картковий пароль, а також ПІН, CVV2 \, строк дії, номер Картки тощо. Ризик і відповідальність за несанкціоноване використання Логіна, Пароля, Карткового пароля несе виключно Клієнт. Клієнт несе ризик та негативні наслідки передачі ним третій особі мобільного телефона (відповідної SIM-карти), номер якого визначений в Заяві про приєднання до Договору комплексного обслуговування фізичних осіб або повідомлений Банку в іншому встановленому Договором порядку як Номер мобільного телефону Клієнта, їх втрати, незаконного заволодіння ними, а також ризик технічного перехоплення інформації, направленої на Номер мобільного телефону Клієнта З наданого позивачем розрахунку вбачається, що [PERSON] 29.12.2018 року скористався кредитної карткою та отримав кредит у розмірі 27987 гривень. Станом на 28.12.2019 року у зв`язку з невиконанням обов`язків з повернення кредиту та сплати відсотків за користування ним виникла заборгованість в загальній сумі 38857,88 гривень, з яких заборгованість за кредитом складає 27987 гривень, проценти за користування кредитом 7402,94 гривень, комісія 831,23 гривні, пеня за несвоєчасне повернення кредитних коштів 1403.59 гривень, пеня за несвоєчасну сплату відсотків 835,24 гривень, відсотки за несвоєчасне погашення кредиту 244.04 гривні, проценти за несвоєчасне погашення відсотків 105.62 гривень, інфляційні втрати загальною сумою 48,22 гривень. 31.10.2019 року Ощадбанком [PERSON] направлено вимогу про відкликання кредиту у зв?язку з невиконанням зобов?язань. Відповідно до наданих відповідачем документів, 30.12.2018 року були здійснені дві операції з переказу коштів з рахунку відповідача на суми 27600 та 100 гривень (виписка по картковому рахунку). 31.12.2018 року [PERSON] звернувся до Шевченківського ВП дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області з заявою про вчинення щодо нього злочину. 01.01.2019 року до ЄРДР внесені відомості за заявою [PERSON] за ст. 190 ч. 1 КК України, номер кримінального провадження 12019080080000001. Згідно листа Ощадбанку від 25.10.2019 року дійсно мало місце транзакції, якими кошти з кредитного рахунку [PERSON] перераховані на картку АТ «ПриватБанк». Такі транзакції здійснені з застосуванням системи Web banking з використанням реквізитів платіжної картки та одноразового паролю, який надсилається на фінансовий номер телефону. Згідно відповіді т.в.о. заступника начальника Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області від 03.12.2019 року досудове розслідування у кримінальному провадженні № 12019080080000001 триває. Оцінюючи надані сторонами докази, суд дійшов наступних висновків. Факт укладення договору, відкриття рахунку, встановлення кредитного ліміту та здійснення транзакцій за ним підтверджений наданими позивачем документами та на заперечувався відповідачем. У свою чергу, твердження [PERSON] про те, що ним не порушувались умови договору, транзакції з переказу грошових коштів здійснені не ним, а іншою особою, особисто [PERSON] не передавав реквізитів платіжної картки, паролів чи сімкартки з фінансовим номером стороннім особам нічим не підтверджені. Факт звернення [PERSON] до правоохоронних органів та внесення відомостей за його заявою до ЄРДР не підтверджує заволодіння грошовими коштами шляхом шахрайства, адже вчинення злочину та винність особи у його скоєнні встановлюється виключно вироком суду. При цьому, суд враховує, що [PERSON] , маючи статус потерпілого у кримінальному провадженні, не надав будь-яких документів з цього провадження. зібраних в якості доказів під час досудового розслідування, на підтвердження своєї позиції, у разі наявності таких документів. При вирішенні спору суд виходить з такого. За ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Аналогічним чином питання обов`язків доказування і подання доказів регулює ст. 81 ЦПК, за якою кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Можливість укладення договору шляхом фіксування його змісту в кількох документах визначена ст. 207 ЦК України. При укладанні договору, сторони керувались ст. 634 ч.1 ЦК України, за якою договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому; друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Стаття 1054 ЦК України вказує, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вказує ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статті 546, 549 ЦК України передбачають можливість забезпечення виконання зобов`язання неустойкою (штрафом, пенею). Зважаючи на викладене, враховуючи, що позивачем доведені обставини, на які він посилається на підтвердження обґрунтованості позовних вимог, натомість відповідачем докази позивача не спростовані, належних та допустимих доказів в обґрунтування своєї позиції по справі не надано, будь-яких заперечень з приводу підставності та правильності нарахування заборгованості за договором не висловлено, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджені наданими доказами та підлягають задоволенню. Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved