Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-17 00:00:00

[PERSON], інтереси якої представляє адвокат [PERSON] звернулася в суд із позовом до Стратинської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області, Рогатинської районної державної адміністрації про визнання недійсними Державних актів на право приватної власності на землю серія [NUMBER] [NUMBER] та [NUMBER] [NUMBER], виданих Стратинською сільською радою 25 вересня 2001 року та про визнання права власності на земельні ділянки, в порядку спадкування за заповітом. В обгрунтування позовних вимог зазначено, що [INFO] померла бабуся позивачки [PERSON], якій на праві приватної власності належали земельні ділянки на території Стратинської сільської ради загальною площею 0,86 га, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серія [NUMBER] [NUMBER] від 25 вересня 2001 року. За життя [PERSON], прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав після смерті свого чоловіка - [PERSON], який помер [INFO], якому також належало право власності на земельні ділянки на території Стратинської сільської ради площею 0,85 га, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серія [NUMBER] [NUMBER] від 25 вересня 2001 року. Позивачка є спадкоємицею за заповітом після смерті [PERSON], в даний час бажає оформити право власності на спадкове майно. Однак не може цього зробити через те, що вищезазначені державні акти на право приватної власності на землю, видані Стратинською сільською радою Рогатинського району після смерті спадкодавців, а згідно п.4 ст.25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. У судове засідання позивач, представник позивача не прибули, направили на адресу суду клопотання про розгляд справи у їх відсутності. Позовні вимоги підтримали повністю із підстав, наведених у позовній заяві, просили позов задовольнити. Представник відповідача - Стратинської сільської ради у судове засідання не прибув, не повідомили суд про причини неявки у судове засідання, хоча про день, час та місце слухання справи по суті був повідомлений належним чином та у встановленому законом порядку. Представник відповідача Рогатинської районної державної адміністрації у судове засідання не прибув, направив на адресу суду письмове клопотання про слухання справи за відсутності представника, заяву про визнаня позову в повному обсязі. За ст.43 ЦПК України участь у судових засіданнях є правом, а не обов'язком сторін по справі. Суд, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER], повторно виданим 07 червня 2017 року Івано-Франківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області. За життя [PERSON] набув права власності на земельні ділянки на території Стратинської сільської ради загальною площею 0,85 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії [NUMBER] [NUMBER], виданим Стратинською сільською радою Рогатинського району Івано-Франківської області 25 вересня 2001 р. на підставі рішення сесії Стратинської сільської ради від 13 травня 2001 р., зареєстрованого в Книзі записів Державних актів на право приватної власності на землю за № 476. Згідно довідки виконавчого комітету Стратинської сільської ради № 124 від 13.03.2018 р., останнє постійне місце проживання [PERSON] було [ADDRESS]. Заповіт від імені [PERSON] у виконавчому комітеті Стратинської сільської ради не реєструвався і не посвідчувався. На день смерті [PERSON] в житловому будинку разом із ним проживала його дружина [PERSON], яка померла [INFO] [PERSON] померла [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER], виданим 27 квітня 1999 року Стратинською сільською радою Рогатинського району Івано-Франківської області. За життя [PERSON] набула права на земельні ділянки на території Стратинської сільської ради загальною площею 0,86 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії [NUMBER] [NUMBER], виданим Стратинською сільською радою Рогатинського району Івано-Франківської області 25 вересня 2001 р. на підставі рішення сесії Стратинської сільської ради від 13 травня 2001 р., зареєстрованого в Книзі записів Державних актів на право приватної власності на землю за № 475. Згідно заповіту, посвідченого 14 квітня 1999 року секретарем виконавчого комітету Стратинської сільської ради Мельник М.Д. за реєстровим № 24, [PERSON] все належне їй майно і все майно на яке вона матиме право на день смерті, заповіла [PERSON] Згідно довідки виконавчого комітету Стратинської сільської ради № 125 від 13.03.2018 р., останнє постійне місце проживання [PERSON] було [ADDRESS]. Заповіт посвідчений від імені [PERSON] не змінений і не скасований. На день смерті [PERSON] проживала одна. Згідно свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Калушу Калуського міськрайонного управління юстиції в Івано-Франківській області вбачається, що після реєстрації шлюбу 17 серпня 2011 року, [PERSON] змінила своє прізвище на [PERSON]. Відповідно до довідок відділу Держгеокадастру у Рогатинському районі від 24.07.2017 р. № 1166/3-08 та № 1167/3-08, [PERSON] та [PERSON] набули право власності на земельні ділянки площами відповідно 0,85 га та 0,86 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Стратинської сільської ради. Нормативна грошова оцінка кожної земельної ділянки станом на 01.01.2017 року становить 19285,34 грн. Державним нотаріусом Рогатинської районної державної нотаріальної контори Андрейків Т.В. 24 березня 2018 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON], яка прийняла спадщину, але не оформила свої спадкові права після смерті свого чоловіка [PERSON] на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Стратинської сільської ради площею 0,86 га. та 0,85 га., у зв'язку з тим, що Державні акти на право приватної власності на землю було видано після смерті спадкодавців. Судом встановлено, що рішення сесії Стратинської сільської ради про передачу [PERSON], [PERSON] у власність земельних ділянок прийнято 13 травня 2001 року, Державні акти на право приватної власності на землю видано Стратинською сільською радою 25 вересня 2001 року, тобто після смерті [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. За змістом ст. 25 ЦК України, здатність фізичної особи мати цивільні права та нести цивільні обов'язки є правоздатністю. Зміст правоздатності складає сукупність тих цивільних прав та обов'язків, які можуть мати фізичні особи. Цивільна правоздатність є невіддільною від самого існування людини, виникає в момент народження і припиняється зі смертю. Право власності на землю гарантується відповідно до положень ст. 14 Конституції України. Відповідно до ст.152 Земельного кодексу України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання права, відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчинення дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсним рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. Необхідність визнання прав на землю виникає тоді, коли в інших осіб виникають сумніви щодо наявності у особи певного суб'єктивного земельного права, суб'єктивне право заперечується чи створюється неможливість реалізації позивачем свого права власності на земельну ділянку, чи права користування нею через наявність таких сумнівів чи відсутність або втрату належних правовстановлюючих документів на таку земельну ділянку. Відповідно до п. г ч.1 ст.81 Земельного кодексу України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину, або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, а також право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується: цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки, укладеною у порядку, встановленому законом, у разі набуття права власності на земельну ділянку за такою угодою; свідоцтвом про право на спадщину (ч. 1 і ч. 2 ст. 126 ЗК України). Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку Державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Власник майна, відповідно до ст.392 ЦК України, може пред'явити позов про визнання його права власності у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Спеціальне визнання судом права власності на майно необхідне тоді, коли щодо його належності у позивача відсутні правовстановлюючі документи. Дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовна заява обґрунтована, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved