Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-21 00:00:00

[PERSON] (надалі - позивач) просить розірвати шлюб з [PERSON] (надалі - відповідач) мотивуючи тим, що відносини в сім'ї не склалися, сторони мають різні погляди на життя, протягом тривалого часу не підтримують відносини, сім'я фактично розпалася. Від шлюбу мають спільних двох повнолітніх дітей. Спору про поділ майна немає. Позивач переконаний в неможливості примирення із відповідачем. В судовому засіданні позивач повністю підтримав заявлений позов з підстав наведених в позовній заяві та просив його задовольнити, категорично не погоджувався на надання строку на примирення. Відповідач у судове засідання не з'явилася, хоча про час та місце судового розгляду була повідомлена належним чином, заяви про розгляд справи без її участі суду не подала, причини своєї неявки не повідомила. За таких обставин, враховуючи позицію позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає, що справа може бути розглянута без участі відповідача, з постановленням заочного рішення. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.11), виданого ЗАГС м.Ровно 20 травня 1988 року, [NUMBER], [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 20 травня 1988 року, актовий запис № 670. Після реєстрації шлюбу присвоєні прізвища чоловікові - [PERSON], дружині - [PERSON]. Від шлюбу мають двох повнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження (а.с.12), та [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження (а.с.16) . Згідно з ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Стаття 112 СК України передбачає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні позивач підтвердив, що сторони не підтримують подружніх стосунків і категорично не погодився на примирення. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд вважає, що на даний час спільне проживання сторін стало не можливим і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тобто фактично шлюб не існує, а тому його слід розірвати, що не позбавляє сторін права повторно зареєструвати шлюб після усунення обставин, що були підставою для його розірвання. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд вважає за необхідне роз'яснити, що згідно абзацу 2 ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Позивачем сплачено судовий збір у сумі 551,20 грн. (а.с. 1). У відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, із відповідача на користь позивача слід стягнути 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved