Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-22 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що їм на праві власності належить квартира №8 в будинку №106А по Мелітопольському шосе в м. в м. Бердянську Запорізької області. В зазначеній вище квартирі зареєстрований колишній співвласник та колишній чоловік [PERSON] [PERSON], який з вересня 2012 року не проживає за даною адресою. Просили визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою №8 в будинку №106А по Мелітопольському шосе в м. в м. Бердянську Запорізької області. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила позов задовольнити. Позивач [PERSON] подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON], повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, письмові заперечення на позов не надав. Свідок [PERSON] пояснила, що вона тривалий час проживала по сусідству зі сторонами. [PERSON] з 2012 року не проживає за місцем реєстрації, особистого майна та речей в квартирі не має. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що право власності на квартиру №8 в будинку №106А по Мелітопольському шосе в м. в м. Бердянську Запорізької області зареєстровано: 1/3 частина за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 15.12.1994 року; 2/3 частин за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 15.12.1994 року та нотаріально посвідченого договору дарування 20.07.2017 року. Згідно довідки [PERSON]» від 18.09.2017 року у вказаній вище квартирі зареєстровані: [PERSON], [PERSON] [PERSON], [PERSON] Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю (постанова Верховного Суду України від 16.01.2012 р. №6-57цс11). Виходячи з того, що Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. З огляду на викладене та враховуючи, що право користування житловим приміщенням є похідним від права власності, а відповідач це право втратив, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявності підстав для задоволення позову. Згідно п. 3 Правил реєстрації місця проживання, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 року №207, реєстрація/зняття з реєстрації місця проживання/перебування здійснюється виконавчим органом сільської, селищної або міської ради, сільським головою (у разі коли відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено) (далі - орган реєстрації) на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради. Відповідно до п. 26 вказаних вище Правил зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved