Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-27 00:00:00

[PERSON] (надалі - Позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (надалі - Відповідач) про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 20 серпня 2010 року, від якого мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини з відповідачем фактично припинено з 03 грудня 2013 року через складні сімейні відносини, відмову спільно утримувати дитину, втрату почуття любові та поваги, тому позивач вважає, що сім'я розпалася остаточно, відновити сімейні відносини не можливо через небажання обох сторін. У судове засідання позивач не з'явилась, надала суду заяву у якій зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить суд про розгляд справи за її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не надавав. Згідно ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв'язку з тим, що сторони в судове засідання не з'явились фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З урахуванням зазначених положень закону та думки позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про одруження сторони з 20 серпня 2010 року знаходяться в зареєстрованому шлюбі (а.с. 5), від якого мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Подружжя остаточно припинило сімейно - шлюбні відносини з 03 грудня 2013 року, спільного господарства не ведуть, сімейні відносини не поновлювали, а тому суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Підстав для надання строку для примирення судом не встановлено. Таким чином, фактичні взаємини подружжя свідчать, що між сторонами остаточно припинено шлюбні відносини і їх неможливо відновити, отже збереження шлюбу неможливе та суперечило б інтересам подружжя. Відповідно до вимог 112 Сімейного Кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Жодних доказів того, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з подружжя, інтересам дітей не наведено, згідно позовної заяви вбачається, що збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Спору про поділ майна або про утримання дитини немає. Позивач зазначає, що дитина буде проживати з нею. За таких обставин, суд прийшов до висновку про те, що вбачаються підстави для розірвання шлюбу. Під час державної реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище на «[PERSON]», яке вона просить після розірвання шлюбу змінити на дошлюбне «[PERSON]». Враховуючи викладене,

Outcome: approved